Initiativ fra Den Franske Republik med henblik på vedtagelse af Rådets direktiv om harmonisering af de økonomiske sanktioner, der pålægges transportvirksomheder, som befordrer tredjelandsstatsborgere uden de nødvendige papirer ind på medlemsstaternes område

(2000/C 269/06)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra a), og artikel 63, stk. 3, litra b),

under henvisning til initiativ fra Den Franske Republik(1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) For effektivt at bekæmpe illegal indvandring er det af afgørende betydning, at alle medlemsstaterne indfører en ordning, der nærmere fastsætter forpligtelserne for transportvirksomheder, der befordrer udenlandske statsborgere ind på medlemsstaternes område. For at sikre, at dette mål nås, bør de økonomiske sanktioner, som i øjeblikket er fastlagt af medlemsstaterne, ligeledes harmoniseres, idet der fastsættes et minimumsbeløb i tilfælde af overtrædelse af de forpligtelser, som påhviler transportvirksomhederne.

(2) Det er af afgørende betydning, at en sådan ordning ikke på nogen måde griber ind i asylretten. I den henseende er det vigtigt, at medlemsstaterne ikke anvender sanktioner i henhold til dette direktiv, når en tredjelandsstatsborger får adgang til medlemsstaternes område i kraft af asylretten.

(3) Medlemsstaternes frihed til at opretholde eller indføre yderligere forpligtelser for transportvirksomhederne bør ikke berøres.

(4) Når en medlemsstat beslutter at genindføre kontrol ved sine grænser på de betingelser, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990(3), bør den kunne anvende de foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til dette direktiv, ved sine indre grænser.

(5) Dette direktiv er et led i udviklingen af Schengen-reglerne som anført i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Dette direktiv har til formål at tilnærme medlemsstaternes love og administrative bestemmelser med hensyn til at pålægge transportvirksomheder økonomiske sanktioner, når de unddrager sig deres pligt til at kontrollere, at tredjelandsstatsborgere, som de befordrer ind på medlemsstaternes område, er i besiddelse af rejsedokumenter og om nødvendigt visa, som foreskrevet af den lovgivning, der gælder for dem i kraft af deres nationalitet.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

"tredjelandsstatsborger", enhver, som ikke har indfødsret i en medlemsstat i Det Europæiske Fællesskab, i Island eller i Norge

"transportvirksomhed", enhver luft- og søtransportvirksomhed, samt gruppetransportører, der varetager internationale grænseoverskridende forbindelser i bus, med undtagelse af lokal grænsetrafik.

Artikel 3

1. Hvis en tredjelandsstatsborger er blevet nægtet indrejse ved en af medlemsstaternes ydre grænser, fordi vedkommende ikke har rejsedokumenter eller i givet fald visa som nævnt i artikel 1, pålægges det transportvirksomheden, som har befordret personen ad luft, sø- eller landevejen, straks at påtage sig ansvaret for den pågældende og dennes tilbagebefordring

a) til oprindelseslandet

b) til tredjelandet, som har udstedt det rejsedokument, som han er rejst med, eller

c) til enhver anden stat, hvor hans indrejse er garanteret.

2. Foranstaltningerne i stk. 1 finder ligeledes anvendelse, når der nægtes en tredjelandsstatsborger i transit indrejse, hvis:

a) transportvirksomheden, som skulle befordre ham til hans bestemmelsesland, nægter at tage ham med, eller

b) myndighederne i bestemmelsesstaten har nægtet ham indrejse og har sendt ham tilbage til den stat, som han rejst igennem.

3. Hvis transportvirksomheden ikke er i stand til at sikre den pågældende tredjelandsstatsborgers tilbagerejse, er den forpligtet til straks at sørge for tilbagebefordring og påtage sig udgifterne hertil.

Transportvirksomheden påtager sig desuden ansvaret for tredjelandsstatsborgeren, som er nægtet indrejse, når tilbagebefordringen ikke kan ske umiddelbart.

Artikel 4

1. Medlemsstaterne fastsætter i deres nationale lovgivning økonomiske sanktioner over for transportvirksomheder, som på medlemsstaternes område indbringer tredjelandsstatsborgere uden rejsedokumenter og om nødvendigt visa, som foreskrevet af den lovgivning, der gælder for dem i kraft af deres nationalitet.

2. De sanktioner, der omhandles i stk. 1, skal have en afskrækkende virkning. Deres mindstebeløb er på 2000 EUR pr. person, der befordres.

3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse, når en tredjelandsstatsborger får adgang til medlemsstaternes område i kraft af asylretten.

Artikel 5

Dette direktiv udelukker ikke, at medlemsstaterne vedtager eller over for transportvirksomheder, der ikke overholder forpligtelserne, fastholder de forpligtelser, der er omhandlet i artikel 1, samt andre foranstaltninger, der medfører endnu strengere økonomiske sanktioner eller sanktioner af en anden art, såsom tilbageholdelse eller beslaglæggelse af køretøjet eller midlertidig suspension eller inddragelse af driftstilladelsen.

Artikel 6

Når en medlemsstat beslutter at anvende bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, kan den lade de bestemmelser, der er vedtaget i henhold til dette direktiv, finde anvendelse ved passage af de indre grænser, for hvilke denne afgørelse gælder.

Artikel 7

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den ...(4). De underretter straks Kommissionen herom.

2. Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 8

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 9

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne

Udfærdiget i ...

På Rådets vegne

...

Formand

(1) EFT C ...

(2) EFT C ...

(3) EFT C ... (endnu ikke offentliggjort).

(4) 18 måneder efter direktivets ikrafttræden.