DA Den Europæiske Unions Tidende L 5/1

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 6. november 2008

om polens statsstøtte C 19/05 (ex N 203/05) til Stocznia Szczecińska

(meddelt under nummer K(2008) 6770)

(Kun den polske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2010/3/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger (1) i overensstemmelse med disse artikler, og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 27. april 2004, registreret den 28. april 2004, anmeldte Polen i overensstemmelse med bestemmelserne om interimsproceduren i bilag IV.3 til tiltrædelsestraktaten en række omstruktureringsforanstaltninger, som Polen har planer om at gennemføre til fordel for Stocznia Szczecińska Nowa Sp. z o.o. (det nye skibsværft i Szczecin (SSN)). Foranstaltningen blev registeret under sagsnummeret PL 31/2004.

(2) Kommissionen anmodede Polen om visse manglende dokumenter ved brev af 19. maj 2004. Polen svarede herpå den 16. juni 2004. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 12. august 2004, 18. november 2004 og 4. marts 2005, som Polen sendte med brev henholdsvis af 24. september 2004, registreret samme dag, af 28. januar 2005, registreret den 2. februar 2005, af 30. marts 2005, registreret den 1. april 2005, og af 18. april 2005, registreret den 20. april 2005. Der blev afholdt møder med de polske myndigheder på følgende datoer: den 9. november 2004, den 17. november 2004 og den 3. marts 2005.

(3) Ved brev af 22. april 2005, registreret samme dag, accepterede Polen, at Kommissionen ligeledes ville behandle anmeldelsen af sag PL 31/2004 af 27. april 2004 som en anmeldelse i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til eventuelle støtteforanstaltninger, der kunne betragtes som ny statsstøtte. Sagen fik tildelt det nye nummer N 203/05.

(4) Den 1. juni 2005 besluttede Kommissionen at indlede proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende den omstruktureringsstøtte til SSN, som var blevet meddelt af de polske myndigheder. Kommissionen offentliggjorde denne beslutning i Den Europæiske Unions Tidende (2) og opfordrede Polen og andre interesserede parter til at fremsende bemærkninger.

(5) Ved brev af 24. juni 2005 meddelte de polske myndigheder, at beslutningen indeholdt fortrolige oplysninger, og anmodede om, at disse oplysninger blev slettet i den offentligt tilgængelige version af beslutningen. Kommissionen svarede herpå den 15. juli 2005. Ved brev af 30. juni 2005, registreret den 1. juli 2005, af 26. juli, registreret den 27. juli 2005, og af den30. august 2005, registreret den 1. september 2005, anmodede Polen om en forlængelse af fristen for indgivelse af bemærkninger. Kommissionen svarede herpå ved brev af henholdsvis 12. juli, 2. august og 9. september 2005. Ved brev af 4. oktober 2005, registreret den 7. oktober 2005, fremsendte de polske myndigheder deres bemærkninger vedrørende beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. I dette brev vedlagde Polen ligeledes en omstruktureringsplan for 2002-2004, der var dateret december 2002 og ændret i oktober 2003 (herefter benævnt »2003-omstruktureringsplanen«). Ved brev af 10. oktober 2005, registreret samme dag, oplyste en juridisk repræsentant for SSN, at virksomhedens holdning og bemærkninger var blevet indarbejdet i de polske myndigheders bemærkninger.

(6) Følgende tredjeparter indsendte bemærkninger: Związek Pracodawców Forum Okrętowe (sammenslutningen af polske søfartsindustrier) ved brev af 6. oktober 2005, registreret samme dag, Towimor S.A. ved brev af 6. oktober 2005, registreret samme dag, H. Cegielski — Poznań S.A. ved brev af 6. oktober 2005, registreret samme dag, Spliethoff's Bevrachtingskantoor B.V. ved brev af 6. oktober 2005, registreret samme dag, Peter Dohle Shiffahrts-KG ved brev af 5. oktober 2005, registreret den 6. oktober 2005, Odjefjell ASA ved brev af 6. oktober 2005, registreret den 11. oktober 2005, fagforeningerne på SSN (»Solidarność«, »Solidarność 80« og »Stoczniowiec«) ved brev af 7. oktober 2005, registreret den 10. oktober 2005, borgmesteren i Szczecin ved brev af 5. oktober, registreret den 11. oktober 2005, Lubmor Sp. z o.o. ved brev af 6. oktober 2005, registreret den 11. oktober 2005, og erhvervsklubben i Szczecin ved brev af 12. oktober 2005, registreret samme dag. Kommissionen fremsendte disse bemærkninger til Polen ved brev af 27. oktober 2005. De polske myndigheder svarede herpå ved brev af 21. november 2005.

(7) Kommissionen søgte bistand hos en ekstern konsulent med henblik på at evaluere 2003-omstruktureringsplanen. Denne konsulent forelagde Kommissionen sin rapport i marts 2006.

(8) Ved brev af 13. januar 2006 anmodede Kommissionen de polske myndigheder om yderligere oplysninger om SSN-omstruktureringsprocessen. Polen svarede herpå ved brev af 20. februar 2006, registreret samme dag. Den 22. februar 2006 blev der afholdt et møde mellem de polske myndigheder, repræsentanter for værftet og Kommissionens tjenestegrene. Efter dette møde anmodede Kommissionen Polen om yderligere oplysninger ved brev af 8. marts 2006, 30. marts 2006, 12. april 2006 og 28. april 2006. De polske myndigheder svarede herpå ved brev af 13. marts 2006, registreret samme dag, af 29. marts 2006, registreret den 30. marts 2006, af 6. april 2006, registreret den 10. april 2006, af 19. april 2006, registreret den 20. april 2006, og af 26. maj 2006, registreret den 30. maj 2006. Ved brev af 23. juni 2006, registreret den 26. juni 2006, fremsendte værftets konsulent et udkast til en omstruktureringsplan med titlen »Udviklingsplan for Stocznia Szczecinska Nowa Sp. z o.o. for perioden 2006-2011« til Kommissionen med henblik på høring.

(9) Den 12. juli 2006 blev der afholdt et møde mellem de polske myndigheder, værftets repræsentanter og Kommissionens tjenestegrene. De polske myndigheder fremsendte oplysninger vedrørende SSN-omstruktureringsprocessen i et brev af 13. juli 2006, registreret den 17. juli 2006. Ved brev af 17. juli 2006 anmodede Kommissionen de polske myndigheder om yderligere oplysninger. Polen svarede herpå ved brev af 1. september 2006, registreret samme dag. Den 4. september 2006 fremsendte Polen en ændret omstruktureringsplan for SSN med titlen »Udviklingsplan for Stocznia Szczecinska Nowa Sp. z o.o. for perioden 2006-2011« (herefter benævnt »2006-omstruktureringsplanen«).

(10) Ved brev af 26. september 2006, registreret den 27. september 2006, og af 21. november 2006, registreret den 27. november 2006, fremsendte de polske myndigheder yderligere oplysninger angående sagen.

(11) Den 7. december 2006 blev der afholdt et møde mellem kommissær Neelie Kroes og den polske økonomiminister Piotr Wozniak. Piotr Wozniak oplyste, at Polen var fast besluttet på at relancere privatiseringsprocessen for SSN gennem en åben og gennemsigtig procedure, der skulle afsluttes senest i juni 2007. Polen bekræftede denne erklæring ved brev af 27. december 2006, registreret den 4. januar 2007, og henviste til det polske ministerråds beslutning af 19. december 2006, hvorved der blev vedtaget et dokument med titlen »Oplysninger om værftsindustriens situation«. Polen anmodede Kommissionen om drøftelse af spørgsmålet om kompensationsforanstaltninger. Kommissionens tjenestegrene samt en ekstern konsulent besøgte værftet den 18. december 2006 for at kortlægge de faktiske omstændigheder og indhente de oplysninger, der var nødvendige for at vurdere kompensationsforanstaltningerne. Den eksterne konsulent fremlagde den 16. januar 2007 sin rapport med en vurdering af værftets aktuelle kapacitet.

(12) Ved brev af 29. januar 2007 besvarede Kommissionen et brev af 27. december 2006 og anmodede bl.a. Polen om at fremsende et forslag til kompensationsforanstaltninger for SSN senest ultimo februar 2007.

(13) Ved brev af 28. februar 2007, registreret samme dag, fremsendte Polen nogle redegørelser vedrørende privatiseringen af SSN og et forslag til kompensationsforanstaltninger. De polske myndigheder foreslog lukning af en af værftets tre beddinger med virkning fra marts 2010.

(14) Med udgangspunkt heri blev der den 15. marts 2007 afholdt et teknisk møde mellem Kommissionens tjenestegrene, de polske myndigheder og repræsentanter for værftet, hovedsagelig vedrørende kompensationsforanstaltninger, men ligeledes med henblik på drøftelse af den igangværende privatiseringsproces. Kommissionen og de polske myndigheder var enige om, at Kommissionen skulle drøfte tekniske spørgsmål direkte med SSN for at få alle de oplysninger, den havde brug for i forbindelse med sin vurdering af Polens forslag til kompensationsforanstaltninger.

(15) Efter mødet anmodede Kommissionen ved brev af 29. marts 2007, 27. april 2007 og 30. maj 2007 SSN om en række oplysninger. Værftet besvarede denne anmodning ved brev af 18. april 2007, registreret den 27. april 2008, af 8. maj 2007, registreret den 10. maj 2007, og af 4. juni 2007, registreret den 5. juni 2006. Den 8. juni blev der afholdt et møde mellem Kommissionens tjenestegrene, de polske myndigheder og repræsentanter for værftet. SSN fremsendte yderligere oplysninger ved brev af 15. juni 2007, registreret samme dag.

(16) Ved brev af 31. juli 2007 oplyste Kommissionen Polen om, at den umiddelbart mente, at lukningen af Wulkan 1-beddingen ville udgøre en tilstrækkelig kompensationsforanstaltning på visse betingelser. I deres svar af 24. august 2007, registreret den 28. august 2007, bekræftede de polske myndigheder, at de havde til hensigt at gennemføre de kapacitetsnedskæringer, som fremgik af Kommissionens brev.

(17) Ved brev af 5. januar 2007, registreret samme dag, og af 9. januar, registreret den 11. januar 2007, fremsendte de polske myndigheder oplysninger vedrørende privatiseringen og omstruktureringen af SSN. Kommissionen svarede herpå ved brev af 29. januar 2007. Ved brev af 28. februar 2007, registreret samme dag, forpligtede de polske myndigheder sig til at finde en investor til værftet og undertegne en aftale om privatisering senest ultimo juni 2007.

(18) Ved brev af 29. maj 2007, 28. juni 2007 og 30. juli 2007 anmodede Kommissionen om yderligere præciseringer vedrørende privatiseringen af SSN. Polen fremsendte oplysninger herom ved brev af 1. juni 2007, registreret den 4. juni 2007, som indeholdt en fortegnelse over virksomheder, hvortil der var blevet sendt en opfordring til at afgive bud på SSN. Der blev fremsendt yderligere oplysninger ved brev af 25. juni 2007, registreret samme dag, og af 11. juli 2007, registreret samme dag.

(19) Ved brev af 1. august 2007, registreret den 6. august 2007, fremsendte de polske myndigheder SSN's første udkast til et informationsmemorandum. Ved brev af 13. august 2007 fremsendte Kommissionen sine bemærkninger til dette informationsmemorandum. Ved brev af 21. august 2007, registreret den 27. august 2007, oplyste de polske myndigheder Kommissionen om, at værftets økonomiske situation var blevet væsentligt forværret, og at værftets offentlige ejere derfor påtænkte at støtte det med kapitalindsprøjtninger. Polen meddelte ligeledes, at informationsmemorandummet ville blive ajourført i overensstemmelse hermed.

(20) Ved brev af 4. september 2007 anmodede Kommissionen om præciseringer. De polske myndigheder svarede herpå ved brev af 7. september 2007, registreret den 10. september 2007, og af 11. september 2007, hvor Polen fremsendte den nye version af informationsmemorandummet og oplyste Kommissionen om, at 221 potentielle investorer var blevet opfordret til at afgive bud.

(21) Ved brev af 12. september 2007 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger. Ved brev af 14. september 2007 og 3. oktober 2007 fremsatte Kommissionen sine bemærkninger til informationsmemorandummet og anmodede om præciseringer. De polske myndigheder svarede herpå ved brev af 12. oktober 2007, registreret den 16. oktober 2007, og anførte, at seks potentielle investorer havde bedt om en kopi af værftets informationsmemorandum. Ved brev af 23. oktober 2007, registreret samme dag, fremsendte de polske myndigheder en ajourført privatiseringskøreplan, hvori det blev antaget, at der ville blive indledt forhandlinger med potentielle investorer i januar 2008.

(22) Ved brev af 30. november 2007 stillede Kommissionen krav om, at værftets nye ejer senest ved udgangen februar 2008 skulle fremsende et udkast til en omstruktureringsplan. Ved brev af 11. december 2007, registreret den 13. december 2007, og af 19. december 2007, registreret den 20. december 2007, fremsendte Polen yderligere oplysninger om privatiseringsprocessen. Ved brev af 21. december 2007, registreret samme dag, meddelte Polen Kommissionen, at Amber Sp. z o.o. (herefter benævnt »Amber«, et helejet datterselskab af en polsk stålforhandler, Złomrex) den 20. december 2007 var den eneste tilbudsgiver, der havde afgivet et bindende bud med hensyn til køb af aktier i SSN.

(23) Den 10. januar 2008 blev der afholdt et møde mellem de polske myndigheder og Kommissionen. Efter mødet anmodede Kommissionen de polske myndigheder om yderligere oplysninger om privatiseringsprocessen ved brev af 17. januar 2008, 30. januar 2008, 28. februar 2008, 18. marts 2008 og 2. april 2008. De polske myndigheder besvarede Kommissionens anmodninger ved brev af 23. januar 2008, registreret den 24. januar 2008, af 25. januar 2008, registreret den 28. januar 2008, og af 30. januar, registreret den 31. januar 2008. Ved brev af 8. februar 2008, registreret samme dag, fremsendte Polen en kopi af Ambers bindende bud.

(24) Ved brev af 14. februar 2008, registreret den 19. februar 2008, oplyste Polen Kommissionen om, at det ikke ville være muligt at afslutte privatiseringen af værftet inden fristens udløb ved udgangen af februar 2008, og at de polske myndigheder forpligtede sig til at afslutte privatiseringsprocessen og vedtage en omstruktureringsplan senest i sommeren 2008.

(25) Ved brev af 29. februar 2008, registreret den 3. marts 2008, fremsendte de polske myndigheder to dokumenter, udarbejdet af Amber: »Supplerende redegørelser, udkast til omstruktureringsprogrammet og erklærede forpligtelser vedrørende køb af SSN, fremsendt af Amber« af 29. februar 2008 og »Første version af omstruktureringsplanen for SSN inklusive forretningsplan for SSN for perioden 2008-2012 under hensyntagen til de erhvervede oplysninger under due diligence-processen på skibsværftet«.

(26) Ved brev af 28. marts 2008, registreret samme dag, anførte de polske myndigheder, at den eneretsperiode, der var tildelt Amber i forhandlingsøjemed, var blevet forlænget til den 15. april 2008. På opfordring fra de polske myndigheder ved brev af 4. april 2008, registreret den 7. april 2008, blev der afholdt et møde den 10. april 2008 mellem de polske myndigheder, repræsentanter for SSN, Amber og Kommissionens tjenestegrene.

(27) Ved e-mail af 9. april 2008, registreret den 24. april 2008, fremsendte Ambers konsulent de foreløbige økonomiske prognoser for værftet. Amber fremlagde ligeledes oplysninger på mødet den 10. april 2008, og disse oplysninger blev registreret den 18. april 2008.

(28) Polen fremsendte ved brev af 7. april 2008, registreret den 18. april 2008, af 23. april 2008, registreret samme dag, af 25. april 2008, registreret samme dag, af 28. april 2008, registreret den 29. april 2008, og af 29. april 2008, registreret den 5. maj 2008, oplysninger om forløbet af forhandlingerne med Amber. Kommissionen anmodede om oplysninger ved brev af 30. april 2008. Den 8. maj 2008 blev der afholdt et møde mellem de polske myndigheder og Kommissionen.

(29) Kommissionen fremsatte bemærkninger om privatiseringsprocessens forløb ved brev af 21. april 2008 og 30. april 2008.

(30) Ved brev af 12. maj 2008, registreret samme dag, oplyste Polen endelig Kommissionen om, at Amber havde trukket sig ud af privatiseringsprocessen.

(31) Polen meddelte ligeledes Kommissionen, at de polske myndigheder var i færd med at iværksætte tiltag for at relancere privatiseringsprocessen med henblik på at undertegne privatiseringsaftaler inden udgangen af november 2008. Den 3. juni 2008 begyndte Polen at indsende daglige rapporter til Kommissionen om de interesserede parters tiltag i den relancerede privatiseringsproces. Kommissionen holdt et møde med de polske myndigheder den 13. juni 2008.

(32) Den 20. juni 2008 blev der på anmodning fra de polske myndigheder afholdt et møde mellem Kommissionens tjenestegrene, de polske myndigheder og den norske virksomhed Ulstein, og den 24. juni mellem Kommissionens tjenestegrene, de polske myndigheder og den polske virksomhed Mostostal Chojnice. Disse virksomheder blev præsenteret for Kommissionen som mulige købere af SSN. Ved brev af 26. juni 2008, registreret samme dag, fremsendte Polen et udkast til en omstruktureringsplan for SSN, der var udarbejdet af Mostostal Chojnice. Ved brev af 7. juli 2008, registreret den 8. juli 2008, blev der fremsendt yderligere oplysninger.

(33) Ved brev af 14. juli 2008 forpligtede Polen sig til at fremlægge en fuldstændig omstruktureringsplan for Kommissionen inden den 12. september 2008.

(34) Den 16. juli 2008 udarbejdede Kommissionen en foreløbig vurdering og konklusion i et udkast til afgørelse med henblik på at afslutte den formelle undersøgelsesprocedure, og det blev heri konkluderet, at den statsstøtte, der var ydet til SSN, var uforenelig med fællesmarkedet og skulle tilbagebetales. I lyset af et brev fra Polen af 14. juli 2008 besluttede Kommissionen imidlertid at udskyde vedtagelsen af denne beslutning med henblik på at vurdere, hvorvidt den nye omstruktureringsplan, som de polske myndigheder skulle indsende inden den 12. september 2008, i væsentlig grad ville forbedre situationen og gøre det muligt at vurdere støtten til at være forenelig med fællesmarkedet.

(35) Herefter gav Polen Kommissionen en ugentlig orientering om privatiseringsprocessens forløb (brev af 28. juli, 4. august, 12. august, 21. august, 25. august, 1. september, 8. september, 16. september og 23. september 2008, registreret samme dag).

(36) Ved brev af 18. juli 2008, registreret den 21. juli 2008, anmodede Polen om en høringsrunde med Kommissionens tjenestegrene vedrørende udkastet til omstruktureringsplanen, således at der kunne blive udarbejdet en endelig udgave af planen, hvori der blev taget højde for bemærkningerne fra Kommissionens tjenestegrene. Ved brev af 31. juli 2008 indvilligede Kommissionen i høringsplanen.

(37) Ikke før den 3. september 2008 modtog Kommissionen uformelt et udkast til omstruktureringsplan for SSN. Efter modtagelsen heraf blev der den 4. september 2008 afholdt et møde mellem de polske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene med deltagelse af Mostostal. Den 8. september modtog Kommissionen et revideret udkast til omstruktureringsplan, og den 10. september 2008 blev der arrangeret endnu et møde med de polske myndigheder, Mostostal og den potentielle medinvestor Ulstein.

(38) Ved brev af 12. september 2008, registreret samme dag, fremsendte Polen den endelige omstruktureringsplan for SSN, der var udarbejdet af Mostostal i samarbejde med det norske skibsværft Ulstein.

(39) Ved brev af 16. september 2008, registreret den 17. september 2008, fremsendte Polen et udkast til privatiseringsaftalen mellem Mostostal og SSN's offentlige ejere, nemlig industriudviklingskontoret og det polske skibsværftsselskab.

(40) Ved brev af 22. september 2008, registreret samme dag, informerede Ulstein Kommissionen om, at selskabet trak sig ud af privatiseringsprocessen og ikke ville deltage i omstruktureringen af SSN.

(41) Ved brev af 22. september 2008, registreret den 25. september 2008, informerede Mostostal Kommissionen om, at Mostostal i lyset af Ulsteins beslutning ville være indstillet på at gennemføre hele omstruktureringsplanen for SSN alene. Den 30. september 2008 blev der afholdt et møde mellem de polske myndigheder, Kommissionen og Mostostal.

(42) Ved brev af 27. oktober 2008 orienterede Kommissionen Polen om rammebetingelserne for gennemførelsen af denne beslutning. Ved brev af 3. november 2008, registreret den 4. november 2008, forpligtede Polen sig til at opfylde samtlige disse betingelser. Ved brev af 6. november 2008 godkendte Kommissionen denne forpligtelse.

(43) Ved brev af 14. juni 2007 anmodede Kommissionen de polske myndigheder om yderligere oplysninger om den statsstøtte, som SSN havde modtaget efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. Polen svarede herpå ved brev af 11. juli 2007, registreret samme dag. Ved brev af 13. november 2007 anmodede Kommissionen om yderligere redegørelser. Polen svarede skriftligt herpå den 9. januar 2008, og brevet blev registreret samme dag. Ved brev af 9. januar 2008, registreret den 10. januar 2008, fremsendte Polen yderligere oplysninger om statsstøtte ydet til værftet. Ved brev af 6. december 2007, registreret samme dag, af 9. januar 2008, registreret den 10. januar 2008, af 12. februar, registreret den 13. februar 2008, af 26. juni, registreret den 27. juni 2008 og af 12. september 2008, registreret samme dag, oplyste Polen Kommissionen om de supplerende foranstaltninger, der var blevet ydet til SSN.

2. BESKRIVELSE

2.1. VIRKSOMHEDEN

(44) Støttemodtageren er beliggende i regionen Zachodniopomorskie (Vestpommern) i det nordvestlige Polen. Kommissionen bemærker, at virksomheder, der er beliggende i denne region i henhold til bestemmelserne om statsstøtte er berettiget til at modtage tilskud fra strukturfondene under konvergensmålsætningen (3) og fra Samhørighedsfonden (4). Virksomheder i denne region er potentielt berettigede til at modtage tilskud inden for rammerne af det regionale handlingsprogram for Zachodniopomorskie-regionen under prioriteterne for støtte til små og mellemstore virksomheder, innovation og teknologioverførselsforanstaltninger (med henblik på skabelse af arbejdspladser på lang sigt) og til social infrastruktur og uddannelsesinfrastruktur med fokus på erhvervsuddannelse og livslang uddannelse. Virksomheder i denne region er ligeledes støtteberettigede inden for rammerne af det operative program for innovativ økonomi.

(45) SSN blev stiftet den 25. juni 2002 med henblik på overtagelse af værftsaktiviteterne i Stocznia Szczecińska Porta Holding S.A. (herefter »SSPH«) og denne virksomheds største værftsdatterselskab Stocznia Szczecińska (herefter »SS«), der blev erklæret konkurs den 29. juli 2002. SSN blev stiftet som en tom skal, der ikke var tynget af gældsforpligtelserne fra SSPH og SS' tidligere aktiviteter.

(46) Det nye værft blev overtaget af det statsejede Agencja Rozwoju Przemysłu S.A. (industriudviklingskontoret, herefter »ARP«) og finansministeriet med henblik på færdiggørelse af den igangværende produktion og genoptagelse af værftsaktiviteterne sideløbende med gennemførelse af den nødvendige omstrukturering. Formelt var den virksomhed, der overtog de tidligere værftsaktiviteter, et datterselskab til SSPH, der blev stiftet i 1989, Allround Ship Services Sp. z o.o. (herefter »ASS«). Så tidligt som i 2001 besluttede det 100 % statsejede selskab SSPH, der befandt sig i en vanskelig økonomisk situation, at koncentrere værftsaktiviteterne i ASS, der ansås for at være mere åben for omstrukturering end SS. I januar 2002 indgik ASS, der oprindelig var et lille datterselskab, som beskæftigede sig med malerarbejder, en rammeaftale med SSPH om bygning af skibsskrog og leasede i denne forbindelse produktionsaktiver fra SSPH. Nogle uger inden SSPH indgav konkursbegæring, solgte selskabet ASS til ARP for 1 PLN. ASS blev herefter omdøbt til Stocznia Szczecinska Nowa (SSN — støttemodtageren).

(47) På daværende tidspunkt overtog SSN ikke SSPH's og SS' aktiver, men leasede dem i stedet fra det konkursramte selskabs kurator indtil juli 2004. Den 20. juli 2004 undertegnede SSN aftaler med kuratorerne for SSPH og SS, i henhold til hvilke SSN købte de pågældende aktiver. SSN overtog ikke SSPH's eller SS' gæld, så disse gældsforpligtelser påhvilede stadig disse to selskaber og blev behandlet i forbindelse med konkursbehandlingen. SSN overtog nogle igangværende opgaver ved at indgå nye kontrakter med skibsrederne.

(48) ASS overtog SSPH's og SS' ansatte, men værftet reducerede gradvist sin arbejdsstyrke fra 8 071 i 2001 til 5 322 ved udgangen af 2006. I 2007 var der gennemsnitligt 4 700 ansatte.

(49) Produktionsmængden steg fra 158 000 KBT i 2003 til 213 000 KBT i 2005, men i 2006 faldt den til 167 000 KBT. Pr. august 2007 var der i ordrebeholdningen bestillinger på 30 skibe til en samlet værdi af 1 134 mio. EUR SSN er det 32. største værft i verden og det sjettestørste i Europa målt på ordrebeholdningens størrelse.

(50) Værftets største kunder kommer fra Tyskland, Nederlandene, Rusland og Italien. Dets største konkurrenter i Europa er spanske, tyske og kroatiske skibsværfter.

(51) For øjeblikket ejes 80 % af SSN af Korporacja Polskie Stocznie S.A. (det polske skibsværftsselskab, herefter »KPS«), og 18 % ejes af ARP. 2 % af aktierne ejes af det polske finansministerium. ARP er et aktieselskab, der er stiftet ved lov, og som ejes 100 % af det polske finansministerium. ARP's aktiviteter er fastlagt ved lov og omfatter deltagelse i ejerskabsomstruktureringsprocesser i statsejede virksomheder, forvaltning af finansministeriets aktiver og aktier på vegne af de statslige institutioner samt ydelse af lån og garantier til omstrukturering af offentlige virksomheder. KPS ejes 100 % af ARP og blev stiftet med henblik på at tilvejebringe finansiering til skibsværfter i Polen.

(52) SSN beskæftiger sig med produktion af skibe, herunder containerskibe, kemiske tankskibe, Ro-Ro-skibe og multi-purpose-skibe. Produktion af metalkonstruktioner og forskellige tjenesteydelser, der vedrører skibsbygning, udgør 1 % af selskabets virksomhed.

(53) SSN's hovedproduktionsfaciliteter er tre beddinger: Wulkan Nowy, Odra Nowa og Wulkan 1.

(54) Umiddelbart efter etableringen af SSN i 2002 begyndte selskabet at udføre omstruktureringsaktiviteter. Selskabet udarbejdede 2003-omstruktureringsplanen, der indledningsvis blev vedtaget af selskabets aktionærer den 19. december 2002 og senere ændret i oktober 2003. Følgende faktorer blev fastslået som værende hovedårsagerne til Szczecins tidligere skibsværfts konkurs: tekniske problemer, projekteringsfejl, lav produktivitet, høje omkostninger og eksterne faktorer såsom den polske zlotys høje vekselkurs og konkurrence fra Asien. Som følge af disse problemer blev finansmarkederne tilbageholdende med at finansiere skibsværftet, og dette medførte leveringsforsinkelser og således akkumulerede bøder og gæld.

(55) Formålet med omstruktureringsstrategien var at opnå en varig rentabilitet ved at fokusere på containerskibsmarkedet og ved at blive en stor producent af kemiske tankskibe, Ro-Ro-skibe og Con-Ro-fartøjer samt special-purpose-fartøjer. Omstruktureringsplanen omfattede ligeledes muligheden for at finde en strategisk investor. I 2003 var det nødvendigt at ændre den oprindelige omstruktureringsplan som følge af samarbejdsvirksomhedernes økonomiske vanskeligheder, medarbejderne og de aktiviteter, der var tæt forbundet med SSN.

(56) Gradvist forværredes SSN's økonomiske situation betragteligt. Tabel 1 SSN's produktion (mio. PLN) 2002 2003 2004 2005 2006 30/09/2007 Omsætning 424,88 1 114,44 1 303,46 1 416,04 1 199,38 655,87 Drifts-resultat –6,16 –39,64 – 119,80 –11,44 – 194,24 – 134,36 Kapital 65,01 62,01 112,83 247,96 149,43 81,96 Kilde: 2006-informationsmemorandummet, der blev fremsendt af de polske myndigheder den 12. oktober 2007, og »forretningsplan for SSN for perioden 2008-2012 under hensyntagen til oplysninger indhentet i due diligence-processen på skibsværftet«, der blev fremsendt ved brev af 29. februar 2008.

(57) De eksterne faktorer, der bidrog til den vanskelige økonomiske situation, omfattede devalueringen af dollaren (den valuta, som værftets omsætning opgøres i), samt revalueringen af zlotyen (den valuta, som omkostningerne opgøres i), de stigende stålpriser og vanskelighederne med at opnå skibsfinansiering efter SSPH's konkurs. For så vidt angår de interne årsager til værftets vanskeligheder er det blevet anerkendt, at faciliteterne var i ringe stand og forudsatte væsentlige moderniseringer. Fra 2006 havde værftet alvorlige problemer, der vedrørte medarbejderne: en høj fraværsrate, rotation af medarbejdere og udstrømning af kvalificerede medarbejdere til andre skibsværfter, især i Tyskland og Norge, hvor lønningerne var væsentligt højere.

2.2. BESLUTNING OM AT INDLEDE PROCEDUREN EFTER EF-TRAKTATENS ARTIKEL 88, STK. 2

(58) I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure fandt Kommissionen indledningsvis, at nogle af de meddelte foranstaltninger udgjorde ny støtte i henhold til bilag IV.3 i tiltrædelsestraktaten, da de ikke blev iværksat på tiltrædelsestidspunktet. Kommissionen anførte disse foranstaltninger i del B i tillægget til denne beslutning.

(59) Kommissionen besluttede ligeledes, at en række foranstaltninger, der står opført i del A i tillægget til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, blev iværksat over for SSN inden den 1. maj 2004 og ikke fandt anvendelse efter tiltrædelsen i den i bilag IV.3 til tiltrædelsestraktaten anførte betydning og derfor ikke ville blive analyseret i forbindelse med den procedure, der er beskrevet i EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Disse foranstaltninger er således ikke omfattet af nærværende beslutning. De skal ikke desto mindre tages i betragtning ved vurderingen af de efter tiltrædelsen iværksatte foranstaltningers forenelighed med fællesmarkedet.

(60) Med hensyn til de foranstaltninger, der står opført i del B til bilaget til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure gjorde Kommissionen grundlæggende gældende, at der ikke var blevet truffet en juridisk bindende beslutning om disse foranstaltninger forud for tiltrædelsen, om end den anerkendte, at der var taget nogle indledende skridt i retning mod denne beslutning.

(61) Den første af disse foranstaltninger er en kapitalindsprøjtning fra ARP. 2003-omstruktureringsplanen indeholdt en kapitalindsprøjtning på 241 752 900 PLN, men kun en del af denne kapitalindsprøjtning (180 mio. PLN) blev gennemført før tiltrædelsen. ARP var af økonomiske årsager imidlertid ude af stand til at realisere hele kapitalforhøjelsen på 241 752 900 PLN. Ifølge Polen blev beslutningen om at gennemføre den resterende kapitalforhøjelse (61 752 652 PLN) truffet den 21. december 2004.

(62) Den anden og tredje støtteforanstaltning er resultatgarantier, der indrømmes af ARP (hver især svarende til støtte på 1 935 000 PLN). Disse garantier vedrører skibe, hvorom der er undertegnet kontrakt i 2002. Garantierne for de efterfølgende skibe skulle udstedes, så snart de førnævnte skibe var blevet leveret. Det var således meningen, at garantierne for skib syv og otte skulle udstedes, når skib fire og fem var blevet leveret (i 2005).

(63) Det sidste hold foranstaltninger, der i henhold til de foreliggende oplysninger ikke blev iværksat inden tiltrædelsen, er Szczecin kommunes støtte til SSN i form af afskrivninger og udsættelse af betalinger af ejendomsskat. Denne støtte udgjorde i alt 12,5 mio. PLN. Den ovennævnte støtte er i henhold til de oplysninger, som de polske myndigheder har fremsendt (5), endnu ikke blevet betalt til værftet.

(64) Kommissionen besluttede at indlede den formelle undersøgelse på grund af følgende tvivlsspørgsmål om omstruktureringsstøttens forenelighed med fællesmarkedet.

(65) For det første var Kommissionen i tvivl om, hvorvidt SSN var berettiget til at modtage omstruktureringsstøtte. Det fremstod som om, at selskabet var blevet stiftet med henblik på at overtage sin konkursramte forgængers aktiviteter uden dog at overtage dennes gældsforpligtelser. Kommissionen vurderede derfor, at SSN var et nyt selskab i den i Fællesskabets gældende retningslinjers anførte betydning.

(66) For det andet var Kommissionen i tvivl om, hvorvidt (de allerede gennemførte og de igangværende) omstruktureringsaktiviteter ville medføre, at SSN blev rentabel på lang sigt. Den omstrukturering, som værftet havde foretaget, omfattede hovedsagelig nedbringelse af gælden og forbedring af likviditeten for at gøre det muligt at videreføre produktionen. De påståede udgifter til de faktiske omstruktureringsaktiviteter omfattede udgifterne til køb af produktionsmidlerne fra kuratoren for konkursboerne SSPH og SS. Kommissionen bemærkede, at det planlagte produktionsniveau selv i slutningen af omstruktureringsperioden fortsat ville være forholdsvis lavt sammenholdt med konkurrerende europæiske skibsværfters produktionsniveau.

(67) For det tredje betvivlede Kommissionen med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger, at der var blevet iværksat passende kompensationsforanstaltninger, da der ikke var blevet gennemført nogen egentlig reduktion af værftets produktionskapacitet.

(68) For det fjerde var Kommissionen i tvivl om, hvorvidt nogle af de påståede omstruktureringsomkostninger, herunder udgifterne til køb af produktionsaktiver, burde anses for at være støtteberettigede og for at være omkostninger, der virkelig vedrørte omstruktureringen.

(69) Endelig betvivlede Kommissionen, at støttemodtagerens eget bidrag til omstruktureringsplanen fra enten støttemodtagerens egne ressourcer eller fra ekstern finansiering på markedsvilkår var væsentligt. Kommissionen betvivlede især, at anvendelsen af akkumuleret fortjeneste udgjorde et egetbidrag. Kommissionen bemærkede endvidere, at 78 % af det påståede egetbidrag blev udgjort af skibsrederes forudbetalinger, der var garanteret af det polske eksportkreditagentur, KUKE. I lyset af at SSN var en virksomhed i økonomiske vanskeligheder, var Kommissionen i tvivl om, hvorvidt præmieindbetalingerne korrekt afspejlede den risiko, der var forbundet med virksomheden, hvorvidt den af KUKE krævede sikkerhedsstillelse var tilstrækkelig og derfor, hvorvidt det foreslåede egetbidrag omfattede statsstøtte.

2.3. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

2.3.1. BEMÆRKNINGER FRA POLEN

(70) Efter Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, fremsendte de polske myndigheder deres bemærkninger til beslutningen. Støttemodtageren fremsendte ingen separate argumenter, men tiltrådte den polske regerings bemærkninger.

(71) De polske myndigheder tog adskillige problemstillinger op. Det væsentligste omtvistede spørgsmål var, hvorvidt visse støtteforanstaltninger var blevet iværksat, inden Polen tiltrådte Den Europæiske Union, dvs. før den 1. maj 2004, og ikke var gældende efter tiltrædelsen. Kommissionen kan ikke analysere foranstaltninger af denne art. Kun foranstaltninger, der ikke blev indrømmet før tiltrædelsen, vurderes af Kommissionen som anmeldt støtte eller som ulovlig støtte i henhold til den procedure, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 88, stk. 2.

(72) De polske myndigheder bestred Kommissionens konklusion om, at de foranstaltninger, der står opført i del B i bilaget til beslutningen om at indlede en formel undersøgelsesprocedure, udgør ny støtte. De polske myndigheder hævdede, at alle foranstaltningerne i tabellen var blevet indrømmet forud for Polens tiltrædelse, og at der således ikke blev påtænkt eller indrømmet SSN ny støtte.

(73) For det første hævdede de polske myndigheder, at SSN havde berettigede forventninger om, at den støtte, der var planlagt i 2003-omstruktureringsplanen, var forenelig med lovgivningen om statsstøtte. De polske myndigheder henviste navnlig til to dokumenter: »Situationen for den polske skibsværftsindustri, anbefalede tiltag og støtte til denne sektor« (vedtaget af ministerrådet den 16. juli 2002) og »Midtvejsstrategi for finansministeriets garantier indtil 2010« (vedtaget af ministerrådet den 10. juni 2003). De polske myndigheder hævdede, at disse og tilsvarende tiltag, der var iværksat af de nationale, regionale og kommunale myndigheder havde udgjort en del af et omfattende program til redning af skibsværftsindustrien.

(74) For det andet hævdede de polske myndigheder, at Kommissionen med sit krav om vedtagelse af en »juridisk bindende retsakt« anvendte krav i fællesskabslovgivningen på begivenheder og national lovgivning, der lå forud for tiltrædelsen. Polen gjorde gældende, at den polske lovgivning om statsstøtte havde fundet anvendelse inden tiltrædelsen, og at denne lovgivning »ikke indeholdt bestemmelser om en formel beslutning om tildeling af støtte til støttemodtageren på noget punkt i proceduren«. Det eneste, som den polske lovgivning krævede, var formanden for konkurrence- og forbrugerbeskyttelsesstyrelsens godkendelse af omstruktureringsplanen og af de deri indeholdte støtteforanstaltninger, og denne godkendelse var faktisk blevet givet. De polske myndigheder hævdede, at »det ikke kan bestrides, at enhver foranstaltning i den endelige, godkendte omstruktureringsplan var led i en aftale indgået mellem SSN og den relevante myndighed, der havde tildelt støtten«. Polen bemærkede ydermere, at fællesskabslovgivningens bestemmelser ikke fandt anvendelse på begivenheder, der fandt sted før Polens tiltrædelse, og at Fleuren-sagen (6), hvortil Kommissionen henviste i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelse, grundlæggende afveg fra den foreliggende sag.

(75) For det tredje blev det hævdet, at tilsynsrådet for SSN's godkendelse af omstruktureringsplanen burde vurderes som værende en begivenhed, der berettigede til støtte. Som svar på Kommissionens tvivl om, hvorvidt tilsynsrådet var det organ, der var berettiget til at vedtage beslutninger med økonomiske konsekvenser, som var bindende for aktionærerne, gjorde Polen gældende, at tilsynsrådet repræsenterede aktionærernes interesser, da det var blevet udpeget af aktionærerne. Tilsynsrådets medlemmer handlede efter instrukser fra aktionærerne (ARP og finansministeriet), og deres dokumenter forpligtede ARP og det polske finansministerium til at yde støtten.

(76) For det fjerde gjorde Polen gældende, at ARP-teamets godkendelse af 2003-omstruktureringsplanen for skibsværftsindustrien havde styrket værftets berettigede forventninger, da alle teamets medlemmer repræsenterede ARP i tilsynsrådet. Polen bekræftede ligeledes, at de virkelige beslutninger blev truffet af tilsynsrådet og på ARP-aktionærmødet.

(77) De polske myndigheder hævdede afslutningsvis, at støtten var blevet ydet før tiltrædelsen, da statens risiko var anført i 2003-omstruktureringsplanen og derfor var kendt før tiltrædelsen.

(78) De polske myndigheder henviste til refinansieringsordningen, som indebærer udstedelse af en ny garanti, når den hidtidige garanti udløber, og hævdede, at denne ordning og således alle de garantier, der er omfattet heraf, var blevet godkendt af tilsynsrådet som led i 2003-omstruktureringsplanen. De anførte vurderingskriterierne for, hvorvidt en garanti fandt anvendelse efter tiltrædelsen, og anså disse kriterier for at være afgørende for, hvorvidt der skulle ydes støtte.

(79) De polske myndigheder reagerede ikke på Kommissionens argument om, at ARP ikke havde taget de samme proceduremæssige skridt med hensyn til de to omtvistede garantier, som det havde gjort i forbindelse med tidligere indrømmede garantier. De polske myndigheder bestred ikke Kommissionens opfattelse af, at de kontrakter om skibsbygning, der var indgået i 2002, indeholdt en klausul, der tillod køberen at ophæve kontrakten ensidigt, hvis værftet ikke udstedte en resultatgaranti inden en nærmere fastsat tidsfrist.

(80) Polen hævdede, at statens præcise økonomiske risiko i forbindelse med disse foranstaltninger var velkendt inden tiltrædelsen. Polen bekræftede, at udstedelsesmyndigheden ikke på forhånd kunne træffe endelige beslutninger om udsættelse og afskrivning.

(81) Som reaktion på Kommissionens tvivl om, hvorvidt skibsværftet i sin egenskab af en virksomhed der blev stiftet i kølvandet på konkursen i det tidligere selskab, der drev skibsværftsvirksomhed i Szczecin, var berettiget til omstruktureringsstøtte, gjorde Polen gældende, at støttemodtageren havde drevet virksomhed under et andet navn (ASS) inden den tidligere virksomheds konkurs og havde beskæftiget sig med skibsbygning.

(82) De polske myndigheder fremlagde også bemærkninger vedrørende andre aspekter af Kommissionens beslutning. Polen gjorde navnlig gældende, at omstruktureringen af SSN havde haft indvirkning på mange områder af værftets aktiviteter, og at målet med omstruktureringen var at forbedre værftets effektivitet væsentligt. Værftet havde anlagt en mere målrettet strategi, gennemført en reorganisering af arbejdsstyrken, øget produktiviteten, indført en mere effektiv ledelsesstrategi og forbedret sin økonomiske situation. Selskabet forventede et overskud i 2005.

(83) Polen gjorde ligeledes gældende, at værftet havde iværksat passende kompensationsforanstaltninger, da SSN kun havde købt en del af både grunden og de anlæg, som SSPH tidligere havde ejet, og at disse var direkte knyttet til værftets skibsbygningskapacitet.

(84) De polske myndigheder hævdede, at det foreslåede egetbidrag var tilstrækkeligt. Navnlig det fremtidige overskud, hvormed værftet har til hensigt at finansiere en del af omstruktureringsomkostningerne, kan ikke anses for at være statslige midler, og udgjorde derfor et egetbidrag. De polske myndigheder hævdede, at de forudbetalinger, som det polske eksportkreditagentur, KUKE, havde garanteret, og som finansierede værftets drift, ligeledes bør vurderes som værende et egetbidrag. Polen beskrev vilkårene for KUKE's udstedelse af disse garantier (præmieindbetalingerne og den krævede form for sikkerhedsstillelse) og understregede, at KUKE ikke var blevet nødt til at betale skibsrederne inden for rammerne af garantierne.

(85) De polske myndigheder bemærkede, at iværksættelsen af omstruktureringsforanstaltningerne havde forbedret værftets økonomiske situation, og at værftet som følge heraf havde kunnet bevise sin rentabilitet.

2.3.2. BEMÆRKNINGER FRA ØVRIGE INTERESSEREDE PARTER

(86) De polske skibsværfters arbejdsgiverorganisation, Forum Okrętowe, redegjorde for årsagerne til værftets vanskeligheder og anførte, at værftet efter organisationens mening kun havde overlevet takket være en vellykket gennemførelse af omstruktureringsplanen og den statsstøtte, som værftet havde modtaget i forbindelse med omstruktureringen.

(87) Værftets leverandør af dækkraner og anker- og fortøjningsudstyr, Towimor S.A., anførte, at værftet kun havde genskabt sin skibsbygningskapacitet og overlevet krisen i 2002-2004, fordi ARP var gået i spidsen for omstruktureringsprocessen. Virksomheden understregede, at gennemførelsen af omstruktureringsplanen var vellykket, og at de opnåede forbedringer var langsigtede.

(88) Lubmor Sp. z o.o., en leverandør af apteringsudstyr til skibe, fremhævede betydningen af SSN's eksistens for sig selv og for andre virksomheder, der samarbejdede med værftet.

(89) En anden leverandør, H. Cegielski, der hovedsagelig producerer skibsmotorer, lagde vægt på, at den vellykkede omstrukturering af SSN havde reddet hele skibsværftssektoren i 2002-2004, og at værftets systematisk bedre økonomiske resultater tydede på, at omstruktureringsforanstaltningerne medførte langsigtede forbedringer.

(90) Spliethoff's Bevrachtingskantoor B.V., en af SSN's kunder, fremhævede værftets omfattende knowhow inden for forskellige områder af skibsbygning og kvaliteten af de skibe, som værftet havde bygget. Skibsrederen påpegede, at SSN havde bygget otte multi-purpose-skibe for virksomheden, og at der blev stillet høje tekniske krav til og kvalitetsstandarder for disse. Skibsrederen udtrykte håb om, at Kommissionen ville godkende den støtte, der var ydet til værftet. Andre af værftets kunder, Peter Dohle Schiffahrts–KG og Odfjell, kom med tilsvarende udtalelser.

(91) Fagforeningen Solidarność fremhævede skibsværftets betydning for beskæftigelsen og den økonomiske situation i hele regionen. Den udtrykte håb om, at Kommissionen omgående ville afslutte undersøgelsen og godkende den støtte, som værftet havde modtaget.

(92) Szczecins borgmester understregede værftets betydning for regionen og bemærkede, at den gennemførte omstrukturering på trods af visse forsinkelser havde givet de ventede resultater, og at værftet var i stand til at konkurrere på markedet på lang sigt.

(93) Erhvervssammenslutningen i Szczecin, en sammenslutning af arbejdsgivere, der har til formål at fremme udviklingen i Szczecin og Vestpommern, gav udtryk for sin støtte til omstruktureringen af SSN. Den beskrev regionens vanskeligheder efter SSPH's konkurs i 2002 og anførte, at de polske myndigheders støtte til værftet havde gjort det muligt at overvinde krisen.

2.4. UDVIKLINGEN EFTER KOMMISSIONENS BESLUTNING OM AT INDLEDE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

(94) Kommissionens undersøgelse og de relevante begivenheder resumeres i det nedenstående.

(95) Som svar på Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure fremsendte de polske myndigheder i efteråret 2005 to ræsonnementer: På den ene side betvivlede de Kommissionens kompetence til at handle i forbindelse med de støtteforanstaltninger, der i Kommissionens beslutning var blevet anset for at være nye, og på den anden side hævdede de, at disse foranstaltninger, i det omfang de faktisk udgjorde ny støtte, var forenelige med fællesmarkedet, da det drejede sig om omstruktureringsstøtte.

(96) Til støtte for sit argument om, at støtteforanstaltningerne var forenelige med fællesmarkedet, fremsendte Polen 2003-omstruktureringsplanen til Kommissionen. Kommissionen analyserede 2003-omstruktureringsplanen og søgte bistand hos en ekstern konsulent. Kommissionen konkluderede, at 2003-omstruktureringsplanen ikke opfyldte nogen af betingelserne for godkendelse af omstruktureringsstøtte, der er fastlagt i de relevante retningslinjer.

(97) I december 2005 erfarede Kommissionen fra offentlige kilder (7), at KPS, en offentligt ejet kapitalfond, var blevet stiftet med henblik på at samle Polens tre største skibsværfter i Gdynia, Gdansk og Szczecin under ét (herefter »konsolideringsplanen«). Hovedformålet med KPS var at tilvejebringe finansiering til skibsværfternes produktion. Polen havde ikke oplyst Kommissionen om konsolideringsplanen på noget tidspunkt i proceduren, dvs. hverken før eller efter beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.

(98) På Kommissionens anmodning forklarede de polske myndigheder i begyndelsen af 2006, at konsolideringsplanen faktisk havde været under overvejelse på et tidligere tidspunkt, men at den var blevet skrinlagt, og at der snart ville blive vedtaget en ny strategi for omstrukturering af den polske skibsbygningssektor. Polen præciserede, at KPS' rolle var at tilvejebringe driftsfinansiering til de polske skibsværfter, navnlig i form af kortfristede lån.

(99) På et møde mellem de polske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene den 22. februar 2006 oplyste Kommissionen Polen om, at den på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke kunne konkludere, at 2003-omstruktureringsplanen var tilstrækkelig til at genoprette værftets rentabilitet på lang sigt. Kommissionen understregede, at 2003-omstruktureringsplanen snarere var en etableringsplan, der hovedsagelig omfattede de økonomiske foranstaltninger, som var nødvendige for at genoptage driften efter SSPH's konkurs, end en omstruktureringsplan, der sikrede genetablering af den langsigtede rentabilitet. Særlig var de planlagte investeringer utilstrækkelige i lyset af den ringe tilstand, der karakteriserede værftets udstyr og anlæg. De polske myndigheder og værftet hævdede, at værftets rentabilitet allerede var genoprettet. Polen anerkendte ikke desto mindre, at værftet virkelig havde behov for væsentlige investeringer til modernisering på mindst 200 mio. PLN, og at det derfor ville blive solgt til en privat investor i 2008-2009. På mødet bekræftede de polske myndigheder, at der ville blive fremsendt en ny omstruktureringsplan eller en revideret udgave af 2003-omstruktureringsplanen til Kommissionen.

(100) Efter mødet forpligtede (8) de polske myndigheder sig til at tilsende Kommissionen en omstruktureringsplan for SSN med ændringer inden den 22. maj 2006.

(101) Den 26. juni 2006 modtog Kommissionen første udkast til en omstruktureringsplan med titlen »Udviklingsplan for Stocznia Szczecińska Nowa Sp. z o.o. for perioden 2006-2011«, der var udarbejdet med bistand fra konsulentfirmaet Deloitte Advisory.

(102) I forbindelse med sit besøg på stedet den 13. juni 2006 og i sit brev af 17. juli 2006 udtrykte Kommissionen dyb bekymring med hensyn til dette udkast, idet den påpegede, at det første udkast til omstruktureringsplanen ikke syntes at være tilstrækkeligt vidtrækkende til at sikre værftets genetablering af den langsigtede rentabilitet. Kommissionen understregede, at en væsentlig del af omstruktureringen skulle finansieres med egne ressourcer, der ikke omfattede statsstøtte, hvilket ikke var tilfældet i det udkast til planen, der var blevet fremsendt, og at der skulle iværksættes kompensationsforanstaltninger, der gav mening. Kommissionen noterede sig værftets fortsatte afhængighed af garantier udstedt af KUKE, et offentligt organ, og advarede i den forbindelse værftet og de polske myndigheder om, at disse garantier udgjorde statsstøtte. Kommissionen opfordrede Polen til at revidere udkastet til omstruktureringsplanen og fremsende en endelig version af planen inden udgangen af august 2006.

(103) På trods af disse advarsler afveg den 2006-omstruktureringsplan, som Polen med to måneders forsinkelse omsider fremsendte i september 2006, ikke væsentligt fra det første udkast. De væsentligste kritikpunkter vedrørende 2006-omstruktureringsplanen beskrives i det nedenstående.

(104) I september 2006 underrettede Polen Kommissionen om, at SSN's generalforsamling den 31. august 2006 havde besluttet at forøge værftets kapital med 95 mio. PLN og inden den 15. oktober 2006 at udarbejde tilbudsmateriale til potentielle investorer, der måtte være interesserede i at købe de nyudstedte aktier. Den 31. december 2006 havde kun to virksomheder udtrykt interesse for at købe aktier i SSN: et polsk stålhandelsselskab, Złomrex, og ISD Polska, et datterselskab til den ukrainske stålproducent Donbas.

(105) På et møde den 7. december 2006 (og i sit brev af 29. januar 2007) forklarede Kommissionen de polske myndigheder, at 2006-omstruktureringsplanen ikke opfyldte nogen af betingelserne for godkendelse af omstruktureringsstøtte, der var fastlagt i de relevante retningslinjer. På mødet forpligtede de polske myndigheder sig til at privatisere værftet for at forbedre udsigten til at genoprette rentabiliteten og sikre et tilstrækkeligt egetbidrag til omstruktureringen. Herefter bekræftede de polske myndigheder i deres brev af 5. januar 2007 forpligtelsen til at privatisere værftet inden den 30. juni 2007. Mens privatiseringsdokumenterne blev udarbejdet, anmodede Polen Kommissionen om at anføre, hvilke kompensationsforanstaltninger Kommissionen anså for at være nødvendige for SSN, således at potentielle investorer kunne blive oplyst herom.

(106) Efter indgåelsen af en aftale i december 2006 mellem kommissær Neelie Kroes og minister Piotr Wozniak tog Kommissionen del i intensive drøftelser med de polske myndigheder og SSN med henblik på at fastslå, hvilke kompensationsforanstaltninger der var nødvendige. Polen fremsendte et forslag til kompensationsforanstaltninger i SSN og forpligtede sig til at lukke beddingen Wulkan 1, når de allerede undertegnede skibsbygningskontrakter var blevet opfyldt, dvs. i marts 2010.

(107) Kommissionen anmodede SSN om en lang række oplysninger. Endelig oplyste Kommissionens tjenestegrene i deres brev af 31. juli 2007 Polen om, at de foreløbig vurderede lukningen af Wulkan 1-beddingen til at være en tilstrækkelig kompensationsforanstaltning under forudsætning af, at anlægget blev endegyldigt taget ud af drift, således at det ikke kunne anvendes til skibsbygning og søsætning, og at lukningen blev gennemført inden 1. juni 2009 eller tidligere, hvis det sidste fartøj, 587-IV/09, der efter planen skulle bygges på denne bedding, blev færdigbygget før tid. Desuden måtte Wulkan 1-beddingen i 2009 kun anvendes til bygning af 587-IV/09-fartøjet. Grundlaget for Kommissionens konklusion i denne henseende beskrives i det nedenstående. De polske myndigheder bekræftede, at de agtede at gennemføre kapacitetsnedskæringerne som beskrevet i Kommissionens brev.

(108) I februar 2007 udsendte værftets ledelse indbydelser til 57 potentielle investorer til at købe aktiemajoriteten i SSN. På daværende tidspunkt havde værftet allerede forhandlet med Zlomrex i adskillige måneder, men det endte med, at der ikke blev truffet nogen beslutning.

(109) I efteråret 2007 blev der indledt et nyt privatiseringsforsøg. Kommissionen blev i august og september 2007 konsulteret vedrørende et udkast til et informationsmemorandum. I september udsendte KPS og ARP's privatiseringskonsulent indbydelser til 221 potentielle investorer til at afgive bud.

(110) Seks potentielle investorer udtrykte interesse i at købe aktier i værftet og anmodede om et eksemplar af værftets informationsmemorandum. Fristen for potentielle investorers indgivelse af tilbud var blevet udskudt adskillige gange.

(111) Kommissionen havde bemærket forsinkelserne i privatiseringsprocessen og opfordrede i sit brev af 3. oktober 2007 Polen til at afslutte processen uden ophold. I brev af 23. oktober 2007 oplyste Polen Kommissionen om, at privatiseringen ikke som planlagt ville blive tilendebragt inden udgangen af 2007. Polen forpligtede sig i stedet til at indlede forhandlinger med udvalgte investorer i januar 2008. Kommissionen gentog i sit brev af 30. november 2007 sin bekymring vedrørende forsinkelserne og anførte, at den forventede, at den nye ejer af SSN indsendte det første udkast til en ny omstruktureringsplan inden udgangen af februar 2008. Kommissionen gentog herefter dette krav utallige gange. Kommissionen fastholdt gentagne gange, at privatiseringskøreplanen nøje skulle overholdes.

(112) Efter afslutningen af en due diligence-proces fremsendte Amber, der var den eneste potentielle investor, som var interesseret i at købe SSN, den 20. december 2007 et bindende, betinget købstilbud, som blev vurderet af KPS og ARP's privatiseringskonsulent.

(113) Den 20. marts 2008 fik Amber eneretten til forhandling, der blev forlænget adskillige gange og endelig udløb den 12. maj 2008.

(114) Den 29. februar 2008 tilsendte Polen Kommissionen det første udkast til en omstruktureringsplan, udarbejdet af Amber (9). Den 9. april 2008 fremsendte Amber ajourførte økonomiske prognoser. På et møde i Warszawa den 10. april 2008 mellem Kommissionens tjenestegrene, de polske myndigheder, værftet og Amber, fremsatte Kommissionen sine mundtlige bemærkninger til udkastet og fremsendte skriftlige bemærkninger i et brev af 21. april 2008.

(115) På et møde med de polske myndigheder den 12. maj 2008 meddelte Amber, at selskabet ville trække sig fra SSN-privatiseringsprocessen. Samme dag underrettede Polen Kommissionen om denne udvikling. I sin redegørelse til finansministeriet forklarede Amber, at hovedårsagen til tilbagetrækningen var det forhold, at selskabet efter en tilbundsgående due diligence-analyse af værftets situation havde konkluderet, at værftet ikke ville blive rentabelt, selv om man gennemførte omstruktureringsforanstaltningerne, herunder væsentlige investeringer. Da Amber var den eneste tilbudsgiver, var dets tilbagetrækning ensbetydende med en afslutning af den privatiseringsproces, der blev indledt i 2007.

(116) Den 26. maj 2008 oplyste Polen Kommissionen om, at privatiseringsprocessen var sat i gang igen. I efterfølgende daglige rapporter oplyste Polen Kommissionen om de polske myndigheders tiltag med hensyn til at finde en køber til SSN. Polen tilsendte Kommissionen adskillige breve, hvori potentielle investorer anmodede om at blive informeret om den løbende privatiseringsproces samt at få tilsendt informationsmemorandummet, når dette forelå.

(117) På et møde den 13. juni 2008 oplyste de polske myndigheder Kommissionen om, at adskillige virksomheder agtede at tilsende Kommissionen omstruktureringsplaner inden den 26. juni 2008. På de polske myndigheders anmodning og med deltagelse af de polske myndigheder mødte Kommissionen efterfølgende to potentielle investorer, der havde udtrykt interesse i at købe SSN: den norske virksomhed Ulstein og den polske virksomhed Mostostal Chojnice. På disse møder fremlagde begge virksomheder deres omstruktureringsstrategier for Kommissionen.

(118) Efterfølgende tilsendte Polen Kommissionen et udkast til en omstruktureringsplan, der var udarbejdet af Mostostal Chojnice, dateret juni 2008 og bar titlen »Udkast til omstruktureringsplan for SSN for perioden 2008-2018, igangværende arbejde« (herefter »juni 2008-omstruktureringsplanen«). Den 7. juli underrettede Polen Kommissionen om, at Mostostal og Ulstein havde undertegnet en hensigtserklæring om et eventuelt samarbejde, såfremt Mostostal blev SSN's fremtidige ejer. I forbindelse med denne hensigtserklæring fremsendte Polen en ajourført omstruktureringsplan, udarbejdet af Mostostal, til Kommissionen.

(119) I sit brev af 14. juli 2008 oplyste Polen Kommissionen om, at SSN-privatiseringsprocessen fortsat var i gang, og anmodede om mere tid, således at de potentielle investorer ville få mulighed for at færdiggøre omstruktureringsplanen. De polske myndigheder forpligtede sig til at tilsende Kommissionen en fuldstændig omstruktureringsplan for SSN senest den 12. september 2008.

(120) Kommissionen var enig i den foreslåede frist for den fuldstændige omstruktureringsplan

(121) Den 12. september 2008 fremsendte Polen en endelig omstruktureringsplan for værftet med titlen »Omstruktureringsplan for Stocznia Szczecinska Nowa for perioden 2008-2012« (herefter »omstruktureringsplanen af 12. september 2008«).

(122) Den 22. september oplyste Ulstein Kommissionen om, at den trak sig fra privatiseringsprocessen. I lyset af denne situation vurderede Kommissionen, at planen fra september 2008, der var baseret på et samarbejde mellem Ulstein og Mostostal, ikke længere var gyldig. Denne plan vil ikke desto mindre blive beskrevet og vurderet i det nedenstående, navnlig eftersom Mostostal i sit brev af 22. september meddelte, selskabet ville gennemføre planen selv.

(123) På et møde den 30. september 2008 oplyste Mostostal Kommissionen om, at selskabet stadig agtede at samarbejde med Ulstein om omstruktureringen af SSN. Mostostal fremlagde et udkast til en aftale med Ulstein, der hverken var underskrevet eller forsynet med initialer, hvorefter de to virksomheder agtede at indgå en aftale om et begunstiget leverandør-kundeforhold. Ulstein skulle anvende Szczecin-værftet som underleverandør i forbindelse med produktionen af skibsskrog og senere hele offshorefartøjer til Ulstein-koncernen på markedsbetingelser. Ulstein skulle ligeledes på markedsbetingelser udveksle knowhow og erfaring inden for skibsbygningssektoren med Mostostal. Det nye udkast til en samarbejdsaftale indeholdt ingen bestemmelser om økonomisk støtte fra Ulstein til omstruktureringsplanen af 12. september 2008.

2.5. OMSTRUKTURERINGSPLANEN AF SEPTEMBER 2006

(124) Den ændrede omstruktureringsplan omfattede perioden 2006-2011. Den var blevet udarbejdet i samarbejde med konsulentfirmaet Deloitte, og målet med planen var at afslutte den omstrukturering, der var blevet indledt i 2002, på grundlag af en plan, der var blevet tilsendt Kommissionen i oktober 2005, og som var blevet anset for at være utilstrækkelig til at genoprette virksomhedens rentabilitet. I henhold til den ændrede omstruktureringsplan ville værftets rentabilitet være genoprettet i 2009.

(125) Et af kerneelementerne i den nye omstruktureringsplan var omlægningen af SSN til produktion af højteknologiske fartøjer. Denne omlægning var baseret på følgende overvejelser: højere merværdi, voksende priskonkurrence i lavteknologiske segmenter, SSN's manglende tekniske kapacitet til at producere meget store containerskibe, der på daværende tidspunkt var meget efterspurgte, samt SSN's eksisterende knowhow, navnlig for så vidt angår højt specialiserede, dobbeltbundede kemikalietankskibe af rustfrit stål.

(126) Selv om den daværende ordrebeholdning (med levering i 2008-2009) hovedsagelig omfattede containerskibe (70 %), producerede værftet allerede kemikalietankskibe og Con-Ro-skibe (30 %) i højprissegmentet. I planen blev det antaget, at værftet inden 2010 ville udvide sit produktsortiment inden for tre markedssegmenter, nemlig kemikalietankskibe, Ro-Ro (herunder Con-Ro og Ro-Pax) samt højteknologiske multi-purpose-skibe.

(127) Gennemførelsen af den nye strategi skulle ledsages af markedsførings- og salgskampagner samt af organisatoriske og teknologiske ændringer på værftet. Den samlede udgift til de påtænkte investeringer og initiativer blev anslået til 203,9 mio. PLN Investeringerne og initiativerne skulle gennemføres i perioden 2006-2009.

(128) Planen omfattede lønforhøjelser for at løse problemet med den store fraværsprocent og kvalificerede medarbejderes flugt. Dette ville betyde, at gennemsnitslønnen i 2011 ville være 28 % højere end gennemsnitslønnen i 2006.

(129) I henhold til planen skulle arbejdsstyrken reduceres yderligere til 4 298 ansatte inden 2011, hvilket svarede til en reduktion af arbejdsstyrken på 20 % i forhold til niveauet i 2006 (5 332) og på i alt 53 % i forhold til niveauet i 2001 (8 071). Ikke desto mindre fremgik det ikke tydeligt af planen, om denne reduktion skulle opnås gennem afskedigelser eller overførsler til datterselskaber.

(130) Andre foranstaltninger, der var udformet med henblik på at motivere de faglærte arbejdstagere, blev formuleret meget generelt: Der ville blive udviklet en ny personalepolitik, det optimale beskæftigelsesniveau ville blive kortlagt, det daværende evalueringssystem ville blive revideret, og der ville blive udviklet en motivationsplan. Der var planlagt tilsvarende projekter for mellemledelsen.

(131) Planen indeholdt foranstaltninger, der vedrørte optimering af den økonomiske strategi, såsom planen om at indføre kontraktbestemmelser, der mindskede risikoen for negativ påvirkning som følge af udsving i materialepriser og valutakurser (naturlig hedging), samt planen om at indlede forhandlinger med banker om terminskontrakter. Der forelå ingen dokumentation for et positivt udfald af forhandlingerne med de private banker om terminskontrakter.

(132) Ved udgangen af omstruktureringsperioden i 2011 forventedes værftets produktion at nå 211 682 KBT mod 213 044 KBT i 2005.

(133) Reduktionen i arbejdsstyrken ville medføre en øget produktivitet fra 34 KBT/medarbejder i 2003 til 49,3 KBT/medarbejder i 2011. I 2003 lå produktiviteten på 47 arbejdstimer/KBT. Produktivitetsmålet for 2011 var 34 arbejdstimer/KBT.

(134) I planen beregnes det, at forrentningen af den investerede kapital (ROCE) uden hensyntagen til lønstigninger gennemsnitligt vil udgøre 19 % p.a., hvilket blev hævdet at være det forrentningsniveau, som en privat investor ville forvente. Hvis lønstigninger blev medregnet, lå prognosen på 1,45 % p.a.

(135) Planen omfattede ligeledes en følsomhedsanalyse med hensyn til ændringer i de formodede valutakurser, lønomkostninger og stålpriser. I planen blev nedenstående faktorer analyseret: en opskrivning af zloty'en med 5 % og 10 % i løbet af omstruktureringsperioden 2006-2011 (den underliggende antagelse udgjorde PLN 3,26/USD), årlige lønstigninger på 7,5 % (den underliggende antagelse udgjorde 5 % pr. år) og en stigning i stålpriserne på 20 %.

(136) I planen forudsættes det, at den anvendte model, hvorefter driften finansieres med KUKE's garanti for skibsredernes forudbetaling, finansministeriets garantier og statslån, ville blive erstattet med KUKE's garanti for skibsredernes forudbetaling og erhvervslån.

(137) I planen blev der henvist til finansiering i form af yderligere garantier fra finansministeriet for lån på 35 mio. USD for 2006 og 2007 og på 25 mio. USD for 2008 og 2009. Det blev ligeledes overvejet at erstatte KUKE's garantier med garantier stillet af markedet og optagelse af erhvervslån. I 2006-omstruktureringsplanen blev der kun afdækket én vellykket garantikontrakt. I planen blev det overvejet at fortsætte med at anvende KUKE's garantier med en gennemsnitlig årlig grænse på 200 mio. USD.

(138) I planen blev det anslået, at omstruktureringsomkostninger ville udgøre 374,7 mio. PLN, og at driftsomkostningerne i omstruktureringsperioden ville udgøre 11 120 mio. PLN. Begge disse tal omhandlede perioden 2002-2009. Udgifterne til planlagte initiativer og investeringer blev anslået til 203,9 mio. PLN. Den økonomiske omstrukturering blev erklæret for afsluttet bortset fra en afskrivning på 20,7 mio.PLN.

(139) Omstruktureringen skulle finansieres ved hjælp af eksterne midler, der beløb sig til 190 mio. PLN, herunder 95 mio. PLN fra en forøgelse af værftets aktiekapital gennem udstedelse af nye aktier, som skulle afhændes til en privat investor. På en ekstraordinær generalforsamling var der blevet vedtaget en beslutning om at forøge aktiekapitalen. I september 2006 ville en tegning af nye aktier til en værdi af 95 mio. PLN svare til en andel på 21 % i SSN, hvorefter de resterende aktier fortsat ville være ejet af staten.

(140) Det ventedes, at de resterende 95 mio. PLN skulle komme fra langfristede investeringslån, ligeledes fra en privat kilde. I henhold til den økonomiske prognose ventedes det, at kapitaludvidelsen samt det langfristede investeringslån ville blive gennemført i perioden 2006-2009.

(141) Desuden var der i planen medregnet et egetbidrag i form af en handelskredit på 165,9 mio. PLN, der ikke var nærmere beskrevet.

(142) I planen blev det anført, at yderligere betalinger fra skibsredere på 628,7 mio. PLN efter genforhandlingen af kontrakterne skulle anses for at udgøre et egetbidrag.

(143) I henhold til planen regnede man med at finansiere den igangværende drift med erhvervslån og de af skibsredernes forudbetalinger, der ikke var garanteret af KUKE, til en anslået samlet værdi af 3 200 mio. PLN i hele omstruktureringsperioden 2002-2009.

(144) I planen antoges det, at den kommende likviditet på 399 mio. PLN dels (14,5 mio. PLN) ville blive anvendt til investeringer og dels til driftsmæssige aktiviteter. Det blev imidlertid udtrykkeligt anerkendt i planen, at dette beløb ikke udgjorde et egetbidrag i den i Fællesskabets gældende retningslinjers anførte betydning.

(145) I henhold til omstruktureringsplanen havde SSN iværksat kompensationsforanstaltninger i form af en kapacitetsreduktion som følge af, at SSN ikke havde overtaget en væsentlig del af SSPH's aktiver og arbejdsstyrke efter SSPH's konkurs. I 2001, dvs. før SSPH's konkurs, havde SSN angiveligt haft en maksimal årlig produktionskapacitet på 345 600 KBT, mens selskabet i 1995-1999 havde en maksimal produktionskapacitet på 322 000 KBT (den gennemsnitlige årlige produktion i denne periode udgjorde 244 000 KBT). Af omstruktureringsplanen fremgik det, at SSN's aktuelle kapacitet var 255 720 KBT. Således udgjorde kapacitetsreduktionen ifølge planen næsten 100 000 KBT i henhold til planen.

2.6. JUNI 2008-OMSTRUKTURERINGSPLANEN

(146) Mostostal er en virksomhed med hjemsted i Polen, der ejes 100 % af KEM-koncernen. Virksomheden producerer forskellige former for stålkonstruktioner (broer, kraner, bygninger osv.). Den var tidligere en statsejet virksomhed, men blev privatiseret i 1992 og har siden 2003 været ejet af den familieejede industrikoncern KEM. KEM beskæftiger sig med forarbejdning af og handel med stålskrot samt engroshandel inden for metallurgiske produkter, såsom de produkter, der fremstilles af Mostostal. I 2007 udgjorde KEM's omsætning 700 mio. PLN (207 mio. EUR), hvoraf 100 mio. PLN (30 mio. EUR) hidrørte fra Mostostal.

(147) Kerneforretningsstrategien bestod i en diversificering af værftet inden for to hovedområder: stålkonstruktion og skibsbygning. Formålet var at mindske værftets sårbarhed over for udsving på markedet for skibsbygning. Produktomstruktureringen skulle gennemføres i to faser. I den første fase, dvs. indtil begyndelsen af 2009, ville værftet afslutte arbejdet ifølge sin aktuelle ordrebog for skibe og indlede arbejdet med stålkonstruktioner. I den anden fase skulle stålkonstruktionsdelen udvides med henblik på at nå det endelige mål på 50 % af produktionskapaciteten, og de øvrige 50 % skulle herefter anvendes til skibsbygning.

(148) I forbindelse med skibsbygningsdelen baserede Mostostal sin plan på et partnerskab med det norske skibsværft Ulstein. Den 7. juli 2008 undertegnede de to virksomheder en hensigtserklæring, hvori de enedes om at forhandle om en eventuel samarbejdsaftale. Samarbejdet skulle hovedsagelig bestå i, at Ulstein anvendte en del af SSN's kapacitet.

(149) Med hensyn til stålkonstruktionsdelen agtede Mostostal at anvende produktionsanlæggene på Szczecin-værftet for at udvide sin egen produktion og for at udnytte adgangen til søtransport. Planen var optimistisk, for så vidt angår udviklingen af det polske marked for stålkonstruktioner, idet der især ventedes store infrastrukturinvesteringer i Polen. Ifølge planen skulle skibsbygningsdelen omfatte bygning af Ro-Pax-fartøjer og multi-purpose-skibe med den begrundelse, at priserne i disse segmenter var »på vej op uafhængigt af udviklingen på skibsbygningsmarkederne«.

(150) I henhold til planen skulle der gennemføres en omstrukturering af aktiverne, der omfattede udskillelse af ca. 30 % af de daværende produktionsfaciliteter til andre formål end kerneaktiviteterne, herunder leasing til tredjemand. En bedding, Wulkan 1, skulle tages ud af skibsbygningsproduktionen og anvendes til stålkonstruktioner til andre formål end skibsbygning. Dette tiltag blev i planen fremlagt som en kompensationsforanstaltning.

(151) Planen omfattede investeringer på 264 mio. PLN i perioden 2008-2012 og yderligere investeringer på 90 mio. PLN i 2013-2018. Planen indeholdt en fortegnelse over investeringerne og de anslåede besparelser opgjort i arbejdstimer og driftsudgifter. I planen blev det imidlertid ligeledes nævnt, at værftet den 12. juni 2008 havde indgået en aftale med en ekstern konsulent om at udarbejde en moderniseringsplan for værftet, herunder kortlægning af de nødvendige investeringer.

(152) Ifølge omstruktureringsplanen skulle arbejdsstyrken øges med 14 % til 5 010 ansatte i 2012.

(153) Det blev formodet, at skibsbygningen ville blive finansieret af skibsredernes forudbetaling af 80-90 % af salgsprisen.

(154) I henhold til planen var omstruktureringens succes betinget af, at værftet modtog yderligere statsstøtte. Planen omfattede adskillige kapitalindsprøjtninger og »gæld for aktier«-aftaler med finansministeriet eller underordnede offentlige organer til en samlet værdi af 588 mio. PLN. Medregnet heri var den kapitalindsprøjtning på 145 mio. PLN fra ARP, der var blevet besluttet i juni 2008. Ifølge planen skulle der ligeledes optages et lån på 32 mio. USD (68 mio. PLN) hos ARP. Endelig omfattede planen yderligere forudbetalingsgarantier fra KUKE til en nominel værdi af 431 mio. PLN.

(155) Investoren havde anført at være villig til at indskyde kapital i størrelsesordenen 149,5 mio. PLN til finansiering af en del af investeringsprogrammet for 2008-2012. Den resterende del af investeringsprogrammet for denne periode skulle finansieres ved hjælp af værftets likvide midler.

(156) Endelig indeholdt planen økonomiske prognoser for omstruktureringsperioden 2008-2012, hvoraf det fremgik, at rentabiliteten ville være genoprettet i 2010. Planen indeholdt en udokumenteret række antagelser af generel karakter, der var lagt til grund for udarbejdelsen af de økonomiske prognoser, men indeholdt ikke den økonomiske model, som var blevet anvendt til at komme frem til antagelserne. Den egenkapitalforrentning, der skulle opnås i 2012, ville ifølge planen være omtrent 26 %, men i planen blev det anerkendt, at denne tilsyneladende høje rentabilitet skyldtes en fortsat lav egenkapital som følge af akkumulerede tab fra de foregående år. Et mere realistisk scenarie, hvori der ikke blev taget højde for akkumulerede tab, var, at egenkapitalforrentningen skulle nå 7,6 % i 2011 og 9,8 % i 2012, hvilket i henhold til planen ville medføre, at den pågældende investering ville ligge på grænsen til rentabilitet.

(157) Af den forventede balance fremgik det, at værdien af anlægsaktiver skulle stige fra ca. 100 mio. PLN i 2008 til 200 mio. PLN i 2012.

2.7. OMSTRUKTURERINGSPLANEN AF 12. SEPTEMBER 2008

(158) Omstruktureringsplanen af 12. september 2008 var baseret på antagelser, der svarede til antagelserne i juni 2008-planen. Spredningen af aktiviteter udgjorde fortsat den væsentligste strategiske idé, og omstruktureringens succes skulle opnås gennem et samarbejde mellem Mostostal og Ulstein i form af en kombination af deres erfaring inden for stålkonstruktions- og skibsbygningssektoren. Sammenholdt med juni-planen var den reviderede omstruktureringsplan videreudviklet for så vidt angår nogle omstruktureringsforanstaltninger og den praktiske gennemførelse af den planlagte spredning af aktiviteter, hvilket afspejles i den påtænkte organisations- og selskabsomstrukturering (jf. nedenstående tabel 2).

(159) I planen forventedes det, at det eksisterende værft, der var blevet omdøbt til »SSN Nowa«, ville færdigproducere de tabsgivende skibe i den aktuelle ordrebeholdning og herefter blive afviklet. Værftets aktiver ville blive solgt til tre nye selskaber: SSN Mostostal (der ejes 100 % af Mostostal), SSN Ulstein (der ejes 100 % af Ulstein) og SSN Wspólna (der ejes af Mostostal og Ulstein, idet hvert af selskaberne ejer 50 % af aktierne). Det daværende projekteringskontor ville desuden blive udskilt i et selvstændigt selskab med navnet SSN Biuro Projektowe. Ifølge planen ville Mostostal i 2010 stifte et andet selskab, SSN Odra, der ville videreføre værftets aktuelle skibsbygningsaktiviteter og producere Ro-Pax-, Ro-Ro- og Con-Ro-skibe og kemikalietankere. Tabel 2 Selskabsomstrukturering af SSN ifølge omstruktureringsplanen af 12. september 2008 Ejerskab Virksomhed Kapitalindsprøjtninger (mio. PLN) Omsætning (mio. PLN) Arbejdsstyrke Investeringsprogram (mio. PLN) SSN Nowa Mostostal 100 % Skibsbygning — aktuel ordrebeholdning 434 (statsstøtte) I 2009: 680 I 2010: 1 000 Senere: 0 4 011 i 2009, mål — 0 Intet SSN Mostostal Mostostal 100 % Stålkonstruktioner 80 148 (10 %) 297 i 2009, mål — 352 59 SSN Ulstein Ulstein 100 % Skibsbygning — offshorefartøjer 67,3 155 (11 %) 150 10 SSN Wspólna Mostostal 50 %, Ulstein 50 % Præfabrikation af stål 95 370-400 (28 %) 1 062 i 2009, mål — 663 34,5 SSN Biuro Projektowe Mostostal 50 %, Ulstein 50 % Projektering 0,2 9 (0,6 %) 150 0,5 SSN Odra Mostostal 100 % Skibsbygning — Ro-Pax, Ro-Ro, kemikalietankskibe 0,2 600-700 (49 %) 835 i 2010, mål — 500 Intet I alt 434 fra staten og 242,7 fra investorer 1 412 1 815 104

(160) I planen forventedes det, at virksomhederne SSN Nowa og SSN Odra, der skulle videreføre værftets daværende skibsbygningsaktiviteter, ikke ville besidde nogen aktiver og ville give SSN Wspólna præfabrikeringen af stål i underentreprise og anvende SSN Mostostals eller SSN Ulsteins kapacitet til montering og aptering af skibe. I planen blev det ikke beskrevet, hvordan denne kapacitetsfordeling ville blive administreret i praksis, eller på hvilke betingelser SSN Nowa og senere SSN Odra ville få stillet kapacitet til rådighed.

(161) De to virksomheder, SSN Ulstein og SSN Mostostal, skulle ind på nye markeder, inden for hvilke SSN ingen erfaring havde. Ikke desto mindre indeholdt planen ingen analyser af disse markeder.

(162) I planen blev det forklaret, at Ulstein for øjeblikket benyttede sig af underleverandører i forbindelse med produktionen af skrog, men at selskabet tilmed agtede at styre de tidlige produktionsfaser og således opnå en vertikal integration af produktionsprocessen ved at købe kapacitet i Szczecin. SSN Ulstein muliggjorde en rimelig indlæringskurve og planlagde indledningsvist at bygge skrog og herefter halvfærdige og helt færdige offshorefartøjer. Planen indeholdt ingen oplysninger om den planlagte produktionsmængde, de anslåede skrog-/fartøjspriser, omkostninger, rentabilitet osv.

(163) Begrundelserne for Mostostals ønske om at investere i værftet i Szczecin var de samme som i juni 2008-omstruktureringsplanen. Investorens mål var at udvide sin kapacitet med hensyn til stålkonstruktioner og at få direkte adgang til søtransport, hvilket ville medføre lavere transportudgifter, idet store fuldmonterede konstruktioner kunne transporteres. Der blev ikke redegjort for den planlagte produktionsmængde, de anslåede priser, omkostninger, tolerancer osv.

(164) Ifølge planen skulle SSN Nowa ikke omstruktureres, idet det forventedes, at selskabet ville blive afviklet efter færdiggørelsen af de tabsgivende skibe i den aktuelle ordrebog. Planen omfattede en markedsanalyse af skibsbygningssektoren, der imidlertid i vid udstrækning vedrørte markedssegmenter, inden for hvilke værftet ikke planlagde at være aktiv fremover.

(165) Planen omfattede ikke en forretningsplan for SSN Odra. For så vidt angår strategien for SSN Odra, forventedes det i planen, at virksomheden ville få indbringende kontrakter af det statsejede selskab Polska Żegluga Morska (det polske dampskibsselskab) på produktionen af Ro-Pax-passagerskibe. Desuden ville SSN Odra muligvis overveje at opstarte produktionen af en militær version af disse fartøjer, men der blev ikke fremlagt yderligere oplysninger herom.

(166) Endelig skulle SSN Wspólna hovedsagelig servicere de øvrige virksomheder. I planen blev det anslået, at SSN Wspólnas stålforarbejdningskapacitet ville udgøre 74 000 ton. SSN Ulstein ville have behov for 15-20 000 ton og SSN Mostostal 12-15 000 ton. Ifølge planen ville ca. 30 000 ton stål blive afsat til skibsbygningsarbejder ud over dem, der udføres af SSN Ulstein. I planen blev det endvidere antydet, at SSN Wspólnas resterende kapacitet (9-17 000 ton stål, dvs. 12-23 % af kapaciteten) skulle anvendes i forbindelse med underentrepriser for andre virksomheder, men målmarkedet, efterspørgslen eller det forventede indtjeningsniveau blev ikke beskrevet.

(167) Ud over den organisatoriske omstrukturering skulle der ifølge planen gennemføres en omstrukturering af aktiverne, en økonomisk omstrukturering og en væsentlig reduktion af arbejdsstyrken.

(168) Planen omfattede investeringer på i alt 104 mio. PLN i SSN Ulstein, SSN Mostostal og SSN Wspólna. SSN Nowa ville ydermere investere […] (10) mio. PLN i flytningen af nogle produktionsaktiver for at frigøre plads, og midlerne fra dette salg skulle anvendes til omstruktureringen.

(169) Vedrørende den planlagte lukning af en bedding blev det i planen af 12. september (som i juni-planen) anført, at beddingen Wulkan 1 ikke ville blive anvendt til skibsbygning, men derimod til SSN Mostostals produktion af stålkonstruktioner.

(170) Med hensyn til beskæftigelsen regnede man ifølge planen med en reduktion på næsten 60 % af arbejdsstyrken, som herefter ville udgøres af 1 815 ansatte.

(171) Af de økonomiske prognoser fremgik det, at SSN Ulstein ville starte op i 2009 og begynde at give overskud i 2010. Det var meningen, at SSN Mostostal og SSN Wspólna skulle starte op i 2009 og begynde at give overskud med det samme. SSN Odras skibsbygningsproduktion skulle starte i 2010 og ville ifølge de økonomiske prognoser give overskud med det samme.

(172) Afkastet i forhold til omsætningen skulle efter planen udgøre 6 %, hvilket blev anset for at være tilstrækkeligt. For SSN Odra ville afkastet i forhold til omsætningen være 11 % det første produktionsår (hvilket var begrundet i sammenfaldet af to yderst indbringende kontrakter det pågældende år) og ville falde til 7-8 % de følgende år. SSN Mostostal ventede et afkast i forhold til omsætningen på 6-9 % i 2009-2011 og på 11 % i 2012. For SSN Wspólna og SSN Biuro Projektowe ville afkastet i forhold til omsætningen være marginal: 0,4 % i hele perioden for SSN Wspólna og 1,6 % for SSN Biuro Projektowe. Ifølge planen ville årsagen til disse to virksomheders lave afkast i forhold til omsætningen være lave tolerancer, og afkastets størrelse var berettiget, idet det drejede sig om servicevirksomheder, som arbejdede for virksomheder, der producerede slutprodukter ved anvendelse af materialer, der i vid udstrækning blev leveret af de førstnævnte virksomheder.

(173) SSN Nowa skulle færdigproducere de tabsgivende skibe i værftets daværende ordrebeholdning, hvilket betød, at det fortsat ville give tab i hele perioden indtil afviklingen. Planens gennemførelse var derfor afhængig af yderligere statsstøtte på 430 mio. PLN til dækning af SSN Nowas fremtidige tab. Sammenholdt med juni-planen, ifølge hvilken staten skulle indskyde kapital i størrelsesordenen 588 mio. PLN, og der skulle optages et lån på 68 mio. PLN, var dette nødvendige beløb tilsyneladende lavere. Kommissionen bemærkede imidlertid, at der i mellemtiden (august 2008) var indgået en »gæld for aktier«-aftale med offentlige organer (ARP og KPS), der beløb sig til 130 mio. PLN.

2.8. KOMPENSATIONSFORANSTALTNINGER

(174) I henhold til en aftale, der blev indgået mellem de polske myndigheder og Kommissionen i december 2006, indledte Kommissionen intensive samtaler med de polske myndigheder og SSN for at fastslå, hvilke kompensationsforanstaltninger der var nødvendige.

(175) I samarbejde med sin eksterne konsulent og værftet definerede Kommissionen følgende metode til vurdering af den kapacitetsnedskæring, som Polen havde foreslået som kompensationsforanstaltning.

(176) Hvis kompensationsforanstaltningerne skulle give mening, skulle kapacitetsnedskæringen være tilstrækkelig til at sikre, at værftets fremtidige kapacitet efter omstruktureringen ville være lavere end den eksisterende kapacitet.

(177) Kommissionen vurderede indledningsvis værftets eksisterende tekniske kapacitet og antog, at monteringen af fartøjerne på beddingerne udgjorde en af flaskehalsene i værftets produktionsproces, som ikke var let at afhjælpe gennem udlicitering. I henhold til den metode, som Kommissionen anvendte, og som ikke blev bestridt af de polske myndigheder eller værftet, beregnes kapaciteten med udgangspunkt i varigheden af monteringen på en bedding og en typisk skibstype (da skibenes KBT-værdi varierer, mens monteringstiden kan være den samme).

(178) Ved beregningen af den eksisterende kapacitet blev der taget højde for den tid, som rent faktisk var nødvendig for at montere en (vis type) skib på en bedding. Denne tid skulle afspejle alle de aktuelle mangler i produktionsprocessen, f.eks. lav produktivitet, flaskehalse, forældede aktiver, ineffektiv produktionsstrøm og problemer vedrørende arbejdsstyrken. Kun virkningerne af de økonomiske begrænsninger som følge af værftets vanskelige økonomiske situation kunne fratrækkes monteringstiden. Uregelmæssig adgang eller ingen adgang til arbejdskapital kan indebære alvorlige forstyrrelser af produktionsprocessen. Da dette er en ekstern faktor, der kendetegner alle virksomheder i økonomiske vanskeligheder, og som ikke er knyttet til selve virksomhedens ineffektivitet, accepterede Kommissionen, at værftets faktiske resultater kunne tilpasses, idet man herefter antog, at der var uhindret adgang til arbejdskapital.

(179) Ved beregningen af den anslåede fremtidige kapacitet blev der taget højde for den tid, der sandsynligvis var nødvendig for at montere (en vis type) skib på beddingen, idet det antoges, at værftets produktivitet kunne sammenholdes med et referencepunkt, der var fastsat af andre, konkurrerende europæiske skibsværfter. Med andre ord skulle virkningerne af den nødvendige modernisering af faciliteterne og optimeringen af arbejdsforholdene (organisation, økonomi, materiel, arbejdsstyrke) tages i betragtning.

(180) Denne modernisering var uundgåelig, hvis værftet ønskede at genoprette sin rentabilitet på lang sigt. Den hermed forbundne øgede produktivitet ville gøre det muligt for værftet både at mindske produktionsfaktorernes omfang og producere hurtigere. Som følge af forbedringen af adskillige produktionsaspekter ville kapaciteten med hensyn til muligheden for at producere en vis mængde blive øget. Det var derfor væsentligt at bemærke, at lukningen af visse faciliteter, som f.eks. den foreslåede lukning af en bedding på skibsværftet i Szczecin, kan blive udlignet som følge af en forøgelse af den resterende del af dokkens kapacitet. Hvis kompensationsforanstaltningerne fortsat skulle give mening, skulle kapacitetsnedskæringerne være af et omfang, der gjorde, at værftets kapacitet efter omstruktureringen, dvs. efter investeringerne og produktivitetsforbedringerne, var lavere end den eksisterende kapacitet. Kun på denne måde kunne de to mål — rentabilitet på lang sigt, der nødvendiggjorde en øget produktivitet, og størst mulig minimering af de negative indvirkninger på handelen — forenes.

(181) For at sikre overensstemmelse mellem beregningen af både den eksisterende kapacitet og den fremtidige kapacitet bør samme produktsammensætning, dvs. de samme skibstyper, anvendes. Som erstatning kan man alternativt anvende et »gennemsnitsskib« (dvs. gennemsnitlig KBT-værdi i lyset af værftets ordrebeholdning).

(182) På grundlag af de af SSN indsendte oplysninger, blev den eksisterende kapacitet, mens virksomheden var underlagt økonomiske begrænsninger, anslået til at udgøre mellem 177 000 KBT og 202 000 KBT, afhængig af, om værftets produktion skulle omfatte kemikalietankskibe eller ej. Værftets kapacitet uden økonomiske begrænsninger udgjorde 208 000 KBT (9,15 skibe), hvis produktionen skulle omfatte kemikalietankskibe, og 238 000 KBT (10,7 skibe), hvis den ikke skulle omfatte kemikalietankskibe.

(183) Værftet anførte, at investeringerne ifølge 2006-omstruktureringsplanen ikke ville få indvirkning på monteringstiden, men nærmere blive omsat til en omkostningsreduktion. Det anførte endvidere, at selv om nogle af investeringerne muligvis kunne resultere i en kortere monteringstid, ville dette blive udlignet af en væsentlig ændret produktionsmetode, som omfattede en tidligere aptering. Værftet anførte ligeledes, at det ville være nødvendigt at investere i selve beddingerne, hvis monteringstiden skulle nedbringes betydeligt. Værftet opgjorde denne investering til 200 mio. EUR, hvilket tydeligvis overstiger værftets formåen.

(184) Den fremtidige kapacitet ville, såfremt ingen faciliteter blev lukket, være identisk med den eksisterende kapacitet uden økonomiske begrænsninger, dvs. 208 000 KBT, hvis produktionen skulle omfatte kemikalietankskibe, og 238 000 KBT, hvis kemikalietankskibene ikke skulle medregnes.

(185) Efter lukningen af den mindste bedding (Wulkan 1) ville værftets kapacitet udgøre mellem 149 000 KBT (6,25 skibe), for så vidt angår de mindst KBT-intensive fartøjstyper (inklusive kemikalietankskibe) og 178 000 KBT (7,8 skibe), for så vidt angår de mest KBT-intensive fartøjstyper (eksklusive kemikalietankskibe).

(186) På grundlag af disse tal konstaterede Kommissionen, at kapacitetsreduktionen efter lukningen af den mindste bedding ville udgøre mellem 25 % og 46 % afhængig af den valgte produktsammensætning. I lyset heraf og under hensyntagen til, at lukningen af yderligere en bedding ville resultere i en kapacitetsreduktion på mindst 59 %, konkluderede Kommissionen foreløbig, at lukningen af den mindste bedding, Wulkan 1, som foreslået af Polen, ville udgøre en tilstrækkelig kompensationsforanstaltning.

2.9. STØTTEFORANSTALTNINGER

(187) Kommissionen indledte den formelle undersøgelsesprocedure på baggrund af de støtteforanstaltninger, der er beskrevet i del B i bilaget til beslutningen. Foranstaltningerne omfattede en kapitalindsprøjtning og to resultatgarantier stillet af ARP samt Szczecin kommunes foranstaltninger i form af adskillige udsættelser og afskrivninger af ejendomsskat. Den nominelle værdi af disse foranstaltninger udgjorde 126 524 652 PLN.

(188) Polen oplyste Kommissionen om, at de to resultatgarantier, der stod opført som foranstaltning nr. 62 og 63 i del B i bilaget til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, ikke blev stillet (11). Polen oplyste endvidere Kommissionen om, at de afskrivninger af ejendomsskat, der stod opført som foranstaltning nr. 64 og 68 i del B i bilaget til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, var blevet udsat (12).

(189) Af nedenstående tabel 3 fremgår de foranstaltninger, som blev indrømmet i perioden mellem den 1. maj 2004, som var datoen for Polens tiltrædelse af EU, og den 30. juni 2007. Polen meddelte disse foranstaltninger ved brev af 11. juli 2007. Foranstaltningernes nominelle værdi udgør 259 560 990 PLN. Foranstaltning 1 svarer til foranstaltning nr. 61 i del B i bilaget til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.

(190) Tabel 3 omfatter lån fra KPS, der er anvendt til finansiering af værftets arbejdskapitalbehov. I brev af 11. juli 2007 og af 9. januar 2008 hævdede Polen, at disse lån ikke udgjorde statsstøtte, da den opkrævede rente svarede til risikovurderingen for det konkrete projekt, der lå til grund for låneansøgningen.

(191) Med hensyn til disse lån, der blev ydet i perioden 2005-2007 opkrævede KPS en rente på lige godt 6 %. Referencerenten for Polen i den periode, hvor KPS-lånene blev ydet til værftet, lå mellem 5,56 % og 6,24 %. Desuden opkrævede KPS et engangsgebyr på mellem 0,1 % og 0,4 %. I henhold til de polske myndigheder krævede KPS sikkerhedsstillelse i form af en tvangsfuldbyrdelseserklæring, en aftale om samlet overdragelse af fordringer, en ubetinget betalingsanvisning, et gældsbrev uden angivelse af pålydende værdi eller pant i form af aktiver (13).

(192) KPS blev stiftet i 2004 som et 100 % ejet datterselskab af ARP, hvis formål var at fungere som risikokapitalfond for ARP. KPS' væsentligste rolle bestod i at fungere som et instrument for konsolideringen af de tre største skibsværfter i Polen, men dette projekt blev skrinlagt i 2006. I henhold til de oplysninger, der blev fremsendt af Polen i 2006 (14), skulle KPS finansieres af en kapitalindsprøjtning fra ARP, et bidrag i form af naturalier (aktier i tredjemandsvirksomheder) tilvejebragt af ARP og et revolverende banklån garanteret af ARP, der specifikt var udformet med henblik på at støtte finansieringen af skibsværfter. Ifølge de tilgængelige oplysninger på statens websted skulle KPS ligeledes støtte skibsbygningsaktiviteterne i Polen gennem emission af obligationer, som var 100 % garanteret af ARP. I dokumentet »Strategi for skibsbygningssektoren (skibsværfter med produktion af havkonstruktioner) i Polen 2006-2010« (15) bekræftes det konkret, at KPS skulle tilvejebringe ressourcer ved at udstede gældsbreve til en værdi af omtrent 100 mio. USD med sikkerhed i de aktiver, der var øremærket omstruktureringen af skibsbygningsindustrien i form af midler overført fra finansministeriet til ARP.

(193) Af tabel 4 fremgår den støtte, der blev ydet af ARP og KPS i perioden mellem den 30. juni 2007 og den 15. februar 2008, og som blev meddelt Kommissionen efter den 11. juli 2007 ved brev af 6. december 2007 og af 12. februar 2008. Af tabellen fremgår ligeledes yderligere lån fra ARP og KPS, som Kommissionen fik kendskab til gennem SSN's informationsmemorandum af juni 2008 (16), den af Mostostal udarbejdede omstruktureringsplan, der blev fremsendt i juni 2008 (17) og den omstruktureringsplan, der blev fremsendt i september 2008. Den nominelle værdi af disse foranstaltninger er 417 531 254 PLN.

(194) I tabel 5 vises ufuldbyrdede offentligretlige gældsforpligtelser i form af ejendomsskatterestancer på 12 402 000 PLN vedrørende perioden fra juli 2003 til december 2004. Denne støtte svarer til foranstaltning nr. 64-68 i del B i bilaget til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.

(195) I lyset af værftets usikre økonomiske situation kan Kommissionen ikke udelukke, at SSN har fået bevilget yderligere statsstøtte af samme art.

(196) Afslutningsvis blev SSN begunstiget af produktionsgarantier fra KUKE (herefter »forudbetalingsgarantier« eller »KUKE-garantier«). Fra 1. maj 2004 blev så godt som hele værftets skibsproduktion finansieret i kraft af disse garantier. I perioden mellem den 1. maj 2004 og den 30. maj 2008 modtog SSN 96 garantier til en samlet værdi af 1 928 869 694 PLN (18). I de oplysninger, som Polen afgav den 11. juli 2007 meddelte Polen Kommissionen, at KUKE fortsat ville yde garantier til SSN i perioden indtil udgangen af 2008. Ifølge den omstruktureringsplan, der blev fremsendt den 12. september 2008 var der den 26. juni blevet ydet yderligere 10 KUKE-garantier til SSN på i alt 429 578 282.

(197) Det er kendetegnende for branchen, at skibsværfter typisk ikke har tilstrækkelig arbejdskapital til bygningen af skibe og er afhængige af ekstern finansiering, enten i form af lån (de såkaldte produktionslån) eller forudbetaling fra skibsredere, som produktionen finansieres med. Skibsrederne forudbetaler typisk 80 % af prisen i rater, der erlægges i forbindelse med visse centrale faser i bygningsprocessen, mens de resterende 20 % betales ved levering. Skibsredernes deltagelse i finansieringen af byggeprocessen er derfor af afgørende betydning. Formålet med KUKE's forudbetalingsgarantier til SSN var at sikre skibsredernes forudbetaling mod risikoen for værftets manglende levering af skibet.

(198) Ifølge oplysningerne fra Polen blev KUKE-garantierne ydet SSN på følgende måde: Først blev der undertegnet en kontrakt med skibsrederen, og denne kontrakt var typisk betinget af, at værftet inden for en given periode dokumenterede, at KUKE ville garantere produktionsfinansieringen. KUKE affattede en beslutning, hvoraf det fremgik, at KUKE ville sikre finansieringen af hele skibet ved at garantere forudbetalingerne. I efterfølgende individuelle aftaler aktiverede KUKE garantien for hver enkelt forudbetaling (typisk fire). KUKE's overordnede risiko for værftets eventuelle manglende levering er almindeligvis 80 % af hele købsprisen, hvilket svarer til det samlede beløb, som skibsrederen betaler i forskud inden levering. Denne overordnede risiko er kendt, når KUKE udfærdiger beslutningen, hvori den sikrer skibsrederens forudbetalinger. Garantien udløber ved skibets levering.

(199) KUKE's aktiviteter som et polsk eksportkreditagentur varierer (19), og der kan grundlæggende skelnes mellem den kommercielle del af virksomheden og den del af virksomheden, der drives på vegne af og baseret på en garanti fra finansministeriet. Sidstnævnte del af virksomheden udøves gennem en særskilt bankkonto, »Interes Narodowy«. Garantierne til SSN henhører under de aktiviteter, der er garanteret af finansministeriet.

(200) Ifølge Polens oplysninger blev KUKE's forudbetalingsgarantier indrømmet SSN mod en garantipræmie, der varierede i henhold til den pågældende garantis værdi. Præmien udgjorde 2 % p.a. for garantier, der ikke oversteg 35 mio. PLN, og 1 % p.a. for garantier over 35 mio. PLN. Som sikkerhedsstillelse stillede KUKE krav om overdragelse af ejendomsretten til skibet, det skib, der er ved at blive bygget, eller materialerne hertil.

(201) Det fremgår af tabel 3-5 og af ovenstående oplysninger, at SSN siden den 1. maj 2004 har været begunstiget af støtteforanstaltninger til en nominel værdi på i alt 3 047 943 120,5 (ca. 896 mio. EUR). Tabel 3 Statsstøtte til SSN i perioden mellem den 1. maj 2004 og den 30. juni 2007 — oplysninger fra de polske myndigheder Nr. Støttebevil-gende myndighed Støtteform Retsgrundlag Beslutningens eller aftalens nummer Dato for ind-rømmelse Ikrafttræ-delsesdato Rentesats Støtte-periode Nominelt støttebeløb (PLN) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 1. ARP Kapitalind-sprøjtning Lov af 15. september 2000, lov om erhvervsvirk-somheder (Dz.U. nr. 94, poz. 1037, med ændringer) Rep. A nr. 4528/2004 21.12.2004 20.6.2005 Ikke relevant Engangsstøttebeløb 61 752 652,83 2. KPS Lån Lov af 23. april 1964, borgerlig lov (Dz.U. nr. 16, poz. 93, med ændringer) Aftale nr. 1.10.2005 13.10.2005 14.10.2005 1M-lån (WIBOR) + 2 % 13.4.2006 20 000 000,00 3. KPS Lån Lov af 23. april 1964, borgerlig lov (Dz.U. nr. 16, poz. 93, med ændringer) Aftale nr. 1.2.2006 15.2.2006 (bilag: 27.4.2006, 24.8.2006, 26.9.2006, 27.11.2006, 21.12.2006, 31.1.2007) 21.2.2006 27.4.2006 27.9.2006 16.2.2007 21.2.2007 30.3.2007 1.5.2007 31.5.2007 Ingen oplysninger 31.8.2009 68 405 400,00 (18 000 000,00 USD) 4. KPS Lån Lov af 23. april 1964, borgerlig lov (Dz.U. nr. 16, poz. 93, med ændringer) Aftale af 12.1.2007 12.1.2007 3.4.2007 5.4.2007 16.4.2007 26.4.2007 30.4.2007 16.5.2007 31.5.2007 Ingen oplysninger 31.1.2009 82 902 937,50 (21 375 000,00 USD) 5. KPS Lån Lov af 23. april 1964, borgerlig lov (Dz.U. nr. 16, poz. 93, med ændringer) Aftale nr. 1.2.2007 9.2.2007 (bilag: 29.3.2007, 4.4.2007) 9.2.2007 1M-lån (WIBOR) +2,25 % 27.4.2007 12 200 000,00 6. KPS Lån Lov af 23. april 1964, borgerlig lov (Dz.U. nr. 16, poz. 93, med ændringer) Aftale nr. 2.2.2007 12.2.2007 12.2.2007 1M-lån (WIBOR) +2,25 % 12.8.2007 14 300 000,00 I alt: 259 560 990,33 Tabel 4 Yderligere statsstøtte til SSN i perioden mellem den 30. juni 2007 og den 12. september 2008 — oplysninger fra de polske myndigheder Nr. Støttebevilgende myndighed Støtteform Retsgrundlag Dato for indrømmelse Nominelt støttebeløb (PLN) 1 2 3 4 5 6 7. KPS Kapitalindsprøjtning Aftale 7.8.2007 9 999 954,69 8. KPS Kapitalindsprøjtning 7.8.2007 33 999 919,80 9. ARP Kapitalindsprøjtning Aftale indgået mellem SSN og ARP om statsstøtte i form af kapitalindsprøjtning 19.9.2008 86 000 151,93 10. ARP Lån Lov af 30/08/1996 om kommercialisering og privatisering (Dz. U. 02.171.1397, med ændringer) 5.12.2007 49 000 000,00 11. ARP Lån Aftale OPP/3/08 6.2.2008 41 000 000,00 12. KPS Lån Aftale af 1.11.2007 23.11.2007 9 000 000,00 13. KPS Lån Aftale af 1.3.2008 5.3.2008 20 000 000,00 14. ARP Lån Aftale OPP/5/08 30.9.2009 32 250 000,00 15. KPS Lån 12.8.2007 4 709 380,37 16. ARP »Gæld for aktier«-aftale Rep. A. nr. 6603/2008, 8014/2008 20.6.2008 110 999 077,11 17. KPS »Gæld for aktier«-aftale Rep. A. nr. 6603/2008, 8014/2008 20.6.2008 20 572 770,24 I alt: 417 531 254,1 Tabel 5 Offentligretlige gældsforpligtelser, der ikke er fuldbyrdet efter den 1. maj 2004 Nr. Støttebevilgende myndighed Støtteform Gældsforpligtelse Skyldigt beløb (PLN) 12. Szczecin kommune Udsættelse af betaling Skyldig ejendomsskattegæld vedrørende perioden juli 2003-december 2004 12 402 000,00

3. VURDERING

3.1. KOMMISSIONENS BEFØJELSER

(202) Bilag IV.3 til tiltrædelsestraktaten indeholder bestemmelse om den såkaldte interimsprocedure. Den udgør den retlige ramme for bedømmelse af støtteordninger og individuelle støtteforanstaltninger, som er indført i en ny medlemsstat forud for tiltrædelsestidspunktet, og som stadig er gældende efter tiltrædelsen.

(203) Støtteforanstaltninger iværksat forud for tiltrædelsen, og som ikke længere finder anvendelse efter tiltrædelsen, kan ikke undersøges af Kommissionen, hverken under interimsproceduren eller under den procedure, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 88, stk. 2.

(204) Foranstaltninger, der ikke blev iværksat før efter tiltrædelsen, vil imidlertid blive bedømt af Kommissionen som anmeldt støtte eller som ulovlig støtte i henhold til den procedure, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 88, stk. 2.

(205) For at fastslå datoen for iværksættelsen af en nærmere bestemt foranstaltning er det relevante kriterium det juridisk bindende dokument, hvormed de kompetente nationale myndigheder tilkender støtte (20). Spørgsmålet om, hvorvidt en forvaltningsakt er juridisk bindende, henhører under national lovgivning. Imidlertid skal Kommissionen navnlig i g