*****

KOMMISSIONENS UDTALELSE

af 22. februar 1982

til Danmarks regering vedroerende gennemfoerelsen af Raadets forordning (EOEF) nr. 954/79 af 15. maj 1979 om medlemsstaternes ratifikation eller tiltraedelse af De forenede Nationers konvention om en kodeks for linjekonferencer

(82/154/EOEF)

1. Ved skrivelse af 16. november 1981 forelagde den danske industriminister med henblik paa hoering af Kommissionen i henhold til artikel 6 i ovennaevnte forordning foelgende dokumenter:

i) lovforslag om linjekonferencer

ii) forslag til bekendtgoerelse om linjekonferencer.

2. Efter gennemgang af disse dokumenter finder Kommissionen, at de giver anledning til foelgende bemaerkninger:

Lovgivningens form

Bekendtgoerelsen er en gentagelse (faktisk en fornyet vedtagelse) af de umiddelbart gaeldende bestemmelser, der allerede er indeholdt i Raadets forordning. I denne forbindelse er det relevant af anfoere Domstolens bemaerkninger i sag nr. 39/72 Kommissionen mod Den italienske Republik, Sml. 1973, s. 101, hvor Domstolen i dommens 17. og 18. praemis udtalte:

»I hovedsagen begraenser dekretet sig til, udover at fastsaette nogle gennemfoerelsesbestemmelser af national karakter, at gengive faellesskabsforordningernes bestemmelser.

Ved at vaelge denne fremgangsmaade har den italienske regering skabt en uklarhed, saavel hvad den juridiske karakter af de anvendelige regler angaar, som hvad angaar tidspunktet for deres ikrafttraeden.

I henhold til traktatens artikler 189 og 191 gaelder forordningerne som saadanne umiddelbart i enhver medlemsstat, og de traeder i kraft blot ved offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa den dato, de bestemmer, eller, hvis intet er bestemt, paa det tidspunkt, som traktaten har fastsat.

Heraf foelger, at alle gennemfoerelsesbestemmelser, som kunne have til foelge, at den direkte virkning af faellesskabsforordningerne modvirkedes, og deres samtidige og ensartede anvendelse i hele Faellesskabet forhindredes, er traktatstridige.

Desuden tager de gennemfoerelsesforanstaltninger, som saavel lov nr. 935 som dekretet af 22. marts 1972 giver hjemmel til, ikke hensyn til den forlaengelse af slagtningsfristen, der blev indfoert ved forordning nr. 580/70, hvilket har medfoert, at de italienske landbrugere er blevet vildledt med hensyn til varigheden af slagtningsfristen for koeer, der har kaelvet mellem 1. april og 30. maj 1970.

Den italienske Republik har saaledes undladt at opfylde sine forpligtelser ikke blot ved en forsinkelse med gennemfoerelsen, men ogsaa ved visse af de retningslinjer for gennemfoerelsen, som dekretet opstiller«.

Principielt maa der derfor rejses indvendinger mod, at en af Faellesskabets forordninger gengives i national lovgivning. I dette tilfaelde er det imidlertid blot de danske myndigheders hensigt at give lovgivningen en samlet form, der er lettere tilgaengelig for laeseren end bestemmelser, der er spredt paa flere tekster (de relevante bestemmelser i kodeks for linkekonferencer er ogsaa gengivet). Under disse omstaendigheder vil det danske forslag til lovgivning kunne godkendes paa betingelse af, det klart fremgaar, at forslaget indeholder bestemmelser, der er gengivet fra en af Raadets forordninger, samt hvilke bestemmelser, dette gaelder. De relevante bestemmelser kunne f.eks. trykkes i kursiv, og betydningen heraf kunne forklares i en fodnote.

Lov om linjekonferencer

§ 4

Udtrykket »danske domstole« boer udgaa. Det vil f.eks. kunne ske, at andre domstole end danske domstole skal anvende dansk ret vedroerende linjekonferencer.

§ 5

Disse bestemmelser gaelder kun for saa vidt andet ikke er fastsat i konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager. § 11

Raadets forordning gaelder umiddelbart i Danmark, og denne bestemmelse kan ikke anses for at have til foelge, at forordningen ikke gaelder.

Bekendtgoerelsen

Artikel 4, stk. 2

Det ville vaere at foretraekke, at en kontraktbestemmelse i en konferenceaftale eller lignende, der strider mod forordning eller kodeks, er en nullitet og ikke blot anfaegtelig.

3. Kommissionen fremsaetter herved med forbehold af ovennaevnte bemaerkninger en positiv udtalelse om den paataenkte lovgivning.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. februar 1982.

Paa Kommissionens vegne

Giorgios CONTOGEORGIS

Medlem af Kommissionen