KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 83/96 af 22. januar 1996 om ændring af forordning (EØF) nr. 1725/79 om nærmere regler for støtte til skummetmælk, der forarbejdes til foderblandinger, og til skummetmælkspulver især til kalvefoder

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 af 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2931/95 (2), særlig artikel 10, stk. 1 og 3, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1725/79 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2879/95 (4), fastsættes det, hvor stort et vandindhold skummetmælkspulver og kærnemælkspulver maksimalt må have, og hvornår vandindholdet skal kontrolleres;

den officielle metode til at kontrollere vandindholdet, som er fastsat i forordning (EØF) nr. 1725/79, er uegnet til syrnet kærnemælkspulver med det resultat, at der er risiko for at opnå forkerte resultater;

Kommissionens direktiv 71/393/EØF af 18. november 1971 (5) om fastsættelse af fællesskabsanalysemetoder til officiel kontrol af foderstoffer, senest ændret ved Kommissionens direktiv 84/4/EØF (6), indeholder en alternativ metode til kontrol af vandindholdet, som er velegnet til at kontrollere vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver;

denne kontrolmetode bør indsættes i forordning (EØF) nr. 1725/79, og der bør fastsættes præcise parametre for anvendelsen af den;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 1725/79 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 10, stk. 3, første afsnit, affattes således:

»Resultaterne af den i artikel 2, stk. 2, og i nærværende artikels nr. 2, litra a), b) og c), anførte kontrol registreres af det kompetente organ i henhold til det analyseskema og kontrolskema, der er anført i bilag I og II. Bestemmelsen af indholdet af skummetmælkspulver foretages ved mindst dobbeltanalyse efter den i bilag III anførte metode. Referencemetoden til

- kontrol af vandindholdet i skummetmælkspulver og usyrnet kærnemælkspulver er International Standard IDF 26A/1993

- kontrol af vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver er metoden beskrevet i bilag VI.

Når kontrollen vedrører skummetmælkspulver, der anvendes enten som sådant eller i form af en blanding, påvises fravær af løbevallepulver efter fremgangsmåden i bilag IV.«

2) I bilag I udgår fodnote (2).

3) Bilaget til nærværende forordning indsættes som bilag VI.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. april 1996.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. januar 1996.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13.

(2) EFT nr. L 307 af 20. 12. 1995, s. 10.

(3) EFT nr. L 199 af 7. 8. 1979, s. 1.

(4) EFT nr. L 301 af 14. 12. 1995, s. 23.

(5) EFT nr. L 279 af 20. 12. 1971, s. 7.

(6) EFT nr. L 15 af 18. 1. 1984, s. 28.

BILAG

»BILAG VI

BESTEMMELSE AF VANDINDHOLDET I SYRNET KÆRNEMÆLKSPULVER

1. Anvendelsesområde

Bestemmelse af vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver til foder.

2. Princip

Prøven tørres under vakuum. Massetabet bestemmes ved vejning.

3. Apparatur

3.1. Analysevægt

3.2. Tørre vejekar af korrosionsbestandigt metal eller glas med tætsluttende låg; nyttearealet skal være stort nok til, at prøven kan fordeles med ca. 0,6 g/cm2.

3.3. Elektrisk opvarmet justerbart vakuumtørreskab med oliepumpe, som enten er forsynet med en anordning til tilførsel af tørret varmluft eller med et tørremiddel (f.eks. calciumoxid).

3.4. Ekssikkator med et effektivt tørremiddel.

3.5. Ventileret tørreskab med termostatregulering (ved 102 ± 2 °C).

4. Fremgangsmåde

Et vejekar (punkt 3.2) med låg opvarmes i tørreskabet (punkt 3.5) i mindst 1 time. Låget lægges på karret, som straks flyttes over i en ekssikkator (punkt 3.4), afkøles til rumtemparatur og vejes med 0,5 mg nøjagtighed.

Et vejekar (punkt 3.2) med låg vejes med 0,5 mg nøjagtighed. Ca. 5 g af prøven afvejes med 1 mg nøjagtighed i det tarerede kar og fordeles jævnt. Karret stilles uden låg ind i vakuumtørreskabet (punkt 3.3), som på forhånd er opvarmet til 83 °C. For at undgå at temperaturen i tørreskabet falder for meget, stilles karret ind så hurtigt som muligt.

Trykket indstilles til 100 torr (13,3 kPa), og prøven tørres i 4 timer ved dette tryk enten under tilførsel af varm, tør luft eller ved hjælp af et tørremiddel (ca. 300 g til 20 prøver). I sidstnævnte tilfælde afbrydes forbindelsen til vakuumpumpen, så snart det foreskrevne tryk er nået. Tørringstiden regnes fra det tidspunkt, hvor temperaturen i tørreskabet atter er nået op på 83 °C. Efter tørringstiden er udløbet, bringes vakuumtørreskabet forsigtigt op på atmosfærisk tryk. Efter åbning af vakuumtørreskabet lukkes karret straks med låget, tages ud af skabet, henstilles til afkøling i 30 til 45 minutter i ekssikkatoren (punkt 3.4) og vejes derefter med 1 mg nøjagtighed. Der tørres i yderligere 30 minutter i vakuumtørreskabet (punkt 3.3) ved 83 °C, og derefter vejes på ny. Forskellen mellem de to vejeresultater må ikke overstige 0,1 % vandindhold.

5. Beregning

(E-m) . >NUM>100 >DEN>E

hvor: E = prøvens begyndelsesmasse i gram

m = den tørre prøves masse i gram.

6. Nøjagtighed

6.1. Repeterbarhed

Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser udført inden for det kortest mulige tidsrum af den samme person med det samme apparatur på identisk prøvemateriale må ikke overstige 0,4 g vand/100 g syrnet kærnemælkspulver.

6.2. Reproducerbarhed

Forskellen mellem resultaterne af to besemmelser udført af forskellige personer i forskellige laboratorier med forskelligt apparatur på identisk prøvemateriale må ikke overstige 0,6 g vand/100 g syrnet kærnemælkspulver.

6.3. Kilde

Nøjagtighedsdataene blev bestemt ud fra et forsøg, der blev udført i 1995, og som omfattede otte laboratorier og to prøver (seks blinde dobbeltanalyser).«