*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 30. november 1989

om de stoetteforanstaltninger for den belgiske indlandsflaade, er er indeholdt i »Tilpasningsplanen for den belgiske indlandsskibsfartsflaade«

(Kun den franske og den nederlandske udgave er autentisk)

(89/620/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter - i overensstemmelse med bestemmelserne i den naevnte artikel - at have givet de beroerte parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger,

og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Den belgiske regering har til hensigt i perioden 1987 til 1991 at indfoere en stoetteordning for sin indlandsflaade som angivet i »Tilpasningsplanen for den belgiske indlandsskibsfartsflaade«.

I henhold til ovennaevnte ordning skal der indfoeres statsstoette i form af rentegodtgoerelse for laan til nybygninger, koeb af brugte fartoejer og modernisering af fartoejer; der indfoeres ligeledes ophugningspraemier for fartoejer, sociale fordele i forbindelse med foertidspensionering eller erhvervsophoer samt visse andre fordele af skattemaessig art. Det samlede budget anslaas til 775 mio bfr., hvori beloebet til finansiering af de sociale foranstaltninger ikke er medregnet.

Efter at have faaet meddelelse om denne ordning har Kommissionen i henhold til EOEF-Traktatens artikel 92 gennemgaaet omtalte ordning, og resultatet heraf er, at den er af den opfattelse, at de paagaeldende stoetteordninger, som hovedsagelig har til formaal at forny og modernisere den belgiske inlandsskibsfartsflaade, uden at der fra modtagerens side fordres en omstrukturering af den paagaeldende sektor som modydelse, udgoer en form for stoette, der vil kunne paavirke samhandelen og fordreje konkurrencen i et omfang, der er i modstrid med Faellesskabets interesse, hvorfor denne stoetteordning ikke synes at opfylde de betingelser, der i henhold til EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, skal vaere opfyldt, for at den paagaeldende stoetteordning kan vaere omfattet af en af de i denne artikel omhandlede undtagelsesbestemmelser. Kommissionen besluttede derfor at indlede den i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, omhandlede procedure og gav saaledes ved skrivelse af 15. marts 1988, SG(88)D 03370, den belgiske regering en frist til at fremsaette sine bemaerkninger; de oevrige medlemsstater blev informeret herom den 25. april 1988 og de beroerte tredjeparter den 29. april 1988.

II

Ved skrivelse P11/91/553/12.688 af 29. september 1988 fra Belgiens faste repraesentation fremsatte den belgiske regering sine bemaerkninger i henhold til den i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, omhandlede procedure.

Ifoelge de belgiske myndigheder har tilpasningsplanen for flaaden kun til formaal at bremse dennes tilbagegang, saaledes at det bliver muligt for den belgiske inlandsflaade at forbedre sin konkurrencemaessige stilling i forhold til de oevrige faellesskabsflaader. Denne intervention er noedvendig for at sikre denne sektors overlevelse; saavel den kvantitative som kvalitative tilbagegang for den belgiske flaade, der er blevet yderligere forvaerret siden det tidspunkt, hvor planen blev forelagt for Kommissionen, er et yderligere bevis herpaa.

Den belgiske regering meddelte ligeledes Kommissionen, at den afstod fra at yde stoette til nybygninger, og at den ville anvende de midler, der var afsat hertil, til at udbygge de oevrige stoetteprogrammer, der er omhandlet i planen. De oevrige elementer i planen forblev uaendrede.

I henhold til proceduren har visse medlemsstater samt en erhvervsorganisation fremsat deres bemaerkninger til Kommissionen, der har videregivet disse til den belgiske regering.

III

Formaalet med »Tilpasningsplanen for den belgiske indlandsskibsfartsflaade« er i henhold til de belgiske myndigheders redegoerelse at oege flaadens konkurrenceevne over for flaader fra andre lande, der opererer paa de samme transportmarkeder. Forbedringen af den belgiske flaades stilling i forhold til konkurrenternes skal finde sted gennem en modernisering af de eksisterende fartoejer. Denne modernisering skal udvirke, at produktiviteten af denne flaades flodmaterial oeges, hvilket vil foere til stoerre kapacitet.

Det skal i denne forbindelse konstateres, at indlandsskibsfartsmarkedet lider af en kraftig strukturel uligevaegt mellem transportudbud og transportefterspoergsel, hvilket hovedsagelig skyldes en tonnageoverkapacitet, hvis omfang anslaas til 20 % af doedvaegten af medlemsstaternes flaader. Herudover viser udviklingen paa markedet, at den eksisterende uligevaegt paa trods af de foranstaltninger, der er truffet paa nationalt plan af de paagaeldende medlemsstater, ikke forbedres. Endvidere er det et faktum, at den eksisterende overkapacitet medfoerer en forvaerring af den oekonomiske situation for de virksomheder, der udoever godstransport af sejlbare vandveje. Stoetten til modernisering boer endvidere bedoemmes i lyset af den ordning, der er indfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1101/89 af 27. april 1989 om strukturel sanering inden for indlandsskibsfarten (1). Formaalet med denne forordning er at reducere den strukturelle tonnageoverkapacitet gennem koordinerede ophugningsforanstaltninger i Belgien, Tyskland, Frankrig og Nederlandene, og endvidere indeholder forordningen bestemmelser, som har til formaal at undgaa en forvaerring af den eksisterende overkapacitet og fremkomst af ny overkapacitet. Med hensyn til sidstnaevnte forhold er moderniseringsforanstaltninger, saafremt de medfoerer en kapacitetsforoegelse, i henhold til forordningen ikke forenelige med faellesskabsbestemmelserne. I medfoer af disse har kapacitetsforoegelse siden den 28. april 1989 medfoert en forpligtelse for transportvirksomheden til at ophugge en tilsvarende tonnage eller som modydelse at indbetale et saerligt bidrag til en af de nationale ophugningsfonde.

Hvad angaar belgiske transportvirksomheders koeb af brugte fartoejer, hvortil der ydes stoette i form af rentetilskud, skaber denne stoette konkurrenceforvridning til skade for transportvirksomhederne i andre medlemsstater, eftersom disse opererer paa de samme transportmarkeder som de belgiske skibsfoerere.

Paa grundlag af de forudgaaende overvejelser maa det konkluderes, at den paagaeldende stoette vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencevilkaarene som omhandlet i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, idet den belgiske flaades stilling forbedres i forhold til de oevrige beroerte flaaders.

IV

I den plan, som de belgiske myndigheder har fremlagt, slaas der til lyd for gennemfoerelse af ophugningsforanstaltninger for indlandsskibsfartsfartoejer, hvilket i princippet skulle bevirke en reduktion af den eksisterende overkapacitet. Imidlertid foreligger der ingen garanti for, at denne reduktion vil finde sted, eftersom planen ikke indeholder bestemmelser, som har til formaal at hindre, at virkningen af ophugningen ophaeves af en kapacitetsforoegelse.

De i forordning (EOEF) nr. 1101/89 omhandlede ophugningsforanstaltninger omfatter tiltag, der adskiller sig fra de ophugningsforanstaltninger, som den belgiske regering har planlagt. Foerstnaevnte foranstaltninger skal traede i kraft den 1. januar 1990, og i henhold til forordning (EOEF) nr. 1101/89 skal finansieringen heraf udredes af indlandsskibsfartstransportvirksomhederne selv. Paa denne baggrund vil finansiering af ophugning gennem statsstoette efter den 1. januar ikke vaere forenelig med bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 1101/89.

V

I EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, fastslaas det principielt, at statsstoette af den beskrevne art er uforenelig med faellesmarkedet. De undtagelser fra dette princip, som er omhandlet i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 2, gaelder ikke i det foreliggende tilfaelde paa grund af den paataenkte stoettes art og formaal.

I henhold til bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, skal den stoette, der kan betragtes som forenelig med faellesmarkedet, vurderes i en faellesskabssammenhaeng og ikke ses ud fra en enkelt medlemsstats synspunkt. For at bevare faellesmarkedets hensigtsmaessige funktion og tage hensyn til de i EOEF-Traktatens artikel 3, litra f), omhandlede principper maa de undtagelser fra det i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, omhandlede princip, der er anfoert i stk. 3 i samme artikel, fortolkes restriktivt, naar man undersoeger enhver form for stoetteordning eller enhver individuel stoetteforanstaltning.

Undtagelserne kan saaledes kun tillades, saafremt Kommissionen konstaterer, at markedskraefternes frie spil uden stoetteordninger ikke i sig selv er tilstraekkeligt til at formaa eventuelle stoettemodtagere til at goere en indsats for at naa et af de oenskede maal.

At tillade saadanne undtagelser i tilfaelde, der ikke bidrager til at naa et saadant maal, eller uden at stoetten er noedvendig herfor, ville vaere det samme som uberettiget at give fordele til industrier og virksomheder i visse medlemsstater, hvis oekonomiske stilling ville blive styrket kunstigt og paavirke samhandelsvilkaarene mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencevilkaarene, uden at dette kunne begrundes med henvisning til den faelles interesse, som er anfoert i artikel 92, stk. 3.

Den belgiske regering har ikke vaeret i stand til at fremlaegge nogen begrundelse for at kategorisere den paagaeldende stoette under en af de undtagelseskategorier, der er omhandlet i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, ej heller har Kommissionen vaeret i stand til at paavise en saadan.

Hvad angaar de i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), omhandlede undtagelser er det aabenbart, at den paagaeldende stoette ikke skal anvendes til at stoette et projekt af faelleseuropaeisk interesse eller afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den belgiske oekonomi.

Den belgiske regering har i oevrigt ikke paaberaabt sig motiver af denne art for at begrunde den paagaeldende stoette.

Hvad angaar den i artikel 92, stk. 3, litra c), omhandlede undtagelse er den af den belgiske regering planlagte stoette ikke af en saadan art, at den vil kunne fremme udviklingen af visse oekonomiske regioner som anfoert i denne bestemmelse.

Med hensyn til den i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), omhandlede undtagelse vedroerende stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene skal det endelig naevnes, at den paagaeldende stoette, selv om den fremmer den belgiske flaades udvikling, ikke fremmer udbygningen af indlandsskibsfarten paa faellesskabsplan,

idet den strider mod den faelles interesse vedroerende samhandelen i Faellesskabet paa grund af den for oejeblikket eksisterende overkapacitet inden for denne sektor.

For at kunne vaere daekket af denne undtagelse skulle tilpasningen af den belgiske flaade til indlandsskibsfartsmarkedets krav have vaeret gennemfoert udelukkende i kraft af foranstaltninger, som sikrede, at omstruktureringen inden for sektoren fandt sted samtidig med en reduktion af den eksisterende overkapacitet. Der findes ingen garantier af denne art i den foreliggende plan.

Endvidere skal det tilfoejes, at der i forordning (EOEF) nr. 1101/89 om strukturel sanering inden for indlandsskibsfarten slaas til lyd for anvendelse af en faellesskabsmetode til loesning af den eksisterende tonnageoverkapacitet paa europaeisk plan, og at den belgiske plan ikke er i overensstemmelse med forordningens bestemmelser, bl. a. hvad angaar finansieringen af ophugningsforanstaltningen.

VI

Den af de belgiske myndigheder forelagte plan indeholder ligeledes bestemmelser om erhvervsophoersstoette til skibsfoerere, som er fyldt 55 aar, og som hverken direkte eller indirekte udoever erhvervet. Denne stoette kan udbetales indtil pensionsalderen i form af en maanedlig ydelse, som hoejst kan andrage 30 000 bfr. pr. maaned, idet et eventuelt foertidspensionsbeloeb modregnes. Denne sociale foranstaltning kan godkendes isoleret paa grundlag af den i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), omhandlede undtagelse. Man kan saaledes haevde, at den omstaendighed, at en raekke skibsfoerere ophoerer med at udoeve erhvervsaktivitet og saaledes ikke laengere deltager i konkurrencen inden for erhvervet, vil bidrage til en generel forbedring af situationen inden for sektoren saavel paa nationalt som paa EF-plan.

Den paagaeldende stoette aendrer saaledes ikke samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse. Endvidere indgaar de sociale foranstaltninger, som den belgiske regering paataenker at gennemfoere, i den raekke foranstaltninger, som medlemsstaterne i medfoer af forordning (EOEF) nr. 1101/89 kan traeffe for at goere det lettere for udoevere af transport ad sejlbare vandveje, der forlader dette erhverv, at opnaa foertidspension eller blive omskolet til en anden erhvervsaktivitet.

Som konklusion skal det anfoeres, at den stoette til fordel for skibsfoerere, der er omhandlet i »Tilpasningsplanen for den belgiske indlandsskibsfartsflaade«, bortset fra stoetten til erhvervsophoer, er uforenelig med faellesmarkedet og derfor ikke kan traede i kraft -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Kongeriget Belgien undlader at ivaerksaette »Tilpasningsplanen for den belgiske indlandsskibsfartsflaade«, idet denne plan er uforenelig med faellesmarkedet i henhold til EOEF-Traktatens artikel 92.

Artikel 2

Den i den paagaeldende plan omhandlede stoette til erhvervsophoer for visse kategorier af skibsfoerere kan imidlertid anses som forenelig med faellesmarkedet. Denne stoette kan saaledes traede i kraft isoleret.

Artikel 3

Senest to maaneder efter vedtagelsen af denne beslutning underretter den belgiske regering Kommissionen om de foranstaltninger, den har truffet for at efterkomme denne beslutning.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Belgien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. november 1989.

Paa Kommissionens vegne

Karel VAN MIERT

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 116 af 28. 4. 1989, s. 25.