KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1681/94 af 11. juli 1994 om uregelmaessigheder og tilbagebetaling af beloeb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af strukturpolitikkerne, samt om oprettelse af et informationssystem paa dette omraade

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) nr. 2052/88 for saa vidt angaar samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes saavel som med interventionerne fra Den Europaeiske Investeringsbank og de oevrige eksisterende finansielle instrumenter (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2082/93 (2), saerlig artikel 23, stk. 1, fjerde afsnit,

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Udvikling og Omstilling i Regionerne og det i traktatens artikel 124 naevnte udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

I artikel 23 i forordning (EOEF) nr. 4253/88 er de principper fastlagt, der inden for Faellesskabet gaelder for bekaempelsen af uregelmaessigheder og tilbagebetalingen af uretmaessigt udbetalte beloeb paa strukturfondsomraadet;

i artikel 9, stk. 3, i Raadets forordning (EOEF) nr. 792/93 af 30. marts 1993 om oprettelse af et finansielt samhoerighedsinstrument (3), aendret ved forordning (EF) nr. 566/94 (4), er det fastsat, at artikel 23 i forordning (EOEF) nr. 4253/88 finder tilsvarende anvendelse ved gennemfoerelsen af forordningen, og naervaerende forordning anvendes derfor ogsaa for det finansielle samhoerighedsinstrument;

foranstaltningerne i denne forordning boer anvendes for alle former for oekonomiske interventioner som omhandlet i Raadets forordning (EOEF) nr. 4254/88 af 19. december 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) nr. 2052/88 for saa vidt angaar Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (5), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2083/93 (6), Raadets forordning (EOEF) nr. 4255/88 af 19. december 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) nr. 2052/88 for saa vidt angaar Den Europaeiske Socialfond (7), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2084/93 (8), Raadets forordning (EOEF) nr. 4256/88 af 19. december 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) nr. 2052/88 for saa vidt angaar EUGFL, Udviklingssektionen (9), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2085/93 (10), Raadets forordning (EOEF) nr. 2080/93 af 20. juli 1993 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) nr. 2052/88 for saa vidt angaar det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (11) og forordning (EOEF) nr. 792/93;

denne forordning indeholder kun bestemmelser om nogle af aspekterne ved medlemsstaternes forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, foerste og andet afsnit, i forordning (EOEF) nr. 4253/88 og boer derfor ikke tilsidesaette de oevrige forpligtelser, der foelger af anvendelsen af artikel 23;

for at sikre Faellesskabet et bedre kendskab til de forholdsregler, medlemsstaterne traeffer til bekaempelse af uregelmaessighederne, boer det fastlaegges, hvilke nationale bestemmelser Kommissionen skal have meddelelse om;

for at faa kendskab til arten af de svigagtige fremgangsmaader og til de finansielle foelger af uregelmaessighederne og for at kunne gennemfoere tilbagebetaling af beloeb, der er udbetalt uberettiget, er det noedvendigt, at medlemsstaterne hvert kvartal underretter Kommissionen om de tilfaelde af uregelmaessigheder, der er konstateret; meddelelserne boer suppleres med oplysninger om, hvorledes den retslige eller administrative forfoelgning, der er indledt, forloeber;

det er hensigtsmaessigt, at Kommissionen systematisk underrettes om de tilfaelde, hvor der indledes retslig eller administrativ forfoelgning med henblik paa ivaerksaettelse af sanktioner over for personer, som har begaaet uregelmaessigheder; det er oenskeligt at sikre, at der systematisk oplyses om de foranstaltninger, medlemsstaterne traeffer for at sikre Faellesskabets oekonomiske interesser;

det boer praeciseres, hvilke procedurer der skal anvendes mellem medlemsstaterne og Kommissionen i de tilfaelde, hvor det viser sig umuligt at inddrive beloeb, der er mistet som foelge af uregelmaessigheder;

der boer fastsaettes en nedre graense for, hvilke uregelmaessigheder medlemsstaterne automatisk skal give meddelelse om;

denne forordning boer ikke gribe ind i medlemsstaternes nationale bestemmelser om den strafferetlige procedure eller om gensidig retshjaelp paa det strafferetlige omraade;

Faellesskabet boer kunne bidrage til betalingen af retsomkostninger og direkte sagsomkostninger i forbindelse med retssager;

for at forhindre uregelmaessigheder boer samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen styrkes, samtidig med at reglerne om tavshedspligt overholdes;

det boer praeciseres, at bestemmelserne i denne forordning ogsaa finder anvendelse i tilfaelde af, at en betaling, der skulle have vaeret foretaget under strukturfondene, eller via et finansielt strukturinstrument, ikke er blevet det som foelge af en uregelmaessighed;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Landbrugsstrukturerne og Udvikling af Landdistrikterne og Den Staaende Forvaltningskomité for Fiskeristrukturerne -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Uden at de forpligtelser, der direkte foelger af anvendelsen af artikel 23 i forordning (EOEF) nr. 4253/88, tilsidesaettes, gaelder denne forordning for alle former for oekonomiske interventioner som omhandlet i forordning (EOEF) nr. 4254/88, (EOEF) nr. 4255/88, (EOEF) nr. 4256/88, (EOEF) nr. 2080/93 og (EOEF) nr. 792/93.

Hvis en foranstaltning finansieres af de to sektioner i Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), underrettes Kommissionen om uregelmaessigheder i forbindelse med denne finansiering i henhold til bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 595/91 (12), og der henvises hertil i de meddelelser, der afgives til Kommissionen i henhold til naervaerende forordning.

Denne forordning griber ikke ind i medlemsstaternes nationale bestemmelser om den strafferetlige procedure eller om gensidig retshjaelp paa det strafferetlige omraade.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne meddeler inden tre maaneder efter denne forordnings ikrafttraeden Kommissionen foelgende:

- deres love og administrative bestemmelser om gennemfoerelse af foranstaltningerne i artikel 23, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 4253/88

- fortegnelser over de til gennemfoerelse af disse foranstaltninger udpegede kontorer og organer samt de vigtigste bestemmelser om disse kontorers og organers funktion og arbejdsgang og om de fremgangsmaader, de skal foelge.

2. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om aendringer, som vedroerer oplysninger, der meddeles efter stk. 1.

3. Kommissionen undersoeger medlemsstaternes meddelelser og underretter disse om de slutninger, som den har til hensigt at drage heraf. Den opretholder passende og til gennemfoerelsen af denne artikel noedvendige kontakter med medlemsstaterne.

Artikel 3

1. I loebet af to foerste maaneder efter udgangen af hvert kvartal sender medlemsstaterne Kommissionen en opgoerelse over de uregelmaessigheder, om hvilke der foreligger en rapport som det foerste led i en administrativ eller retslig forfoelgning.

I denne forbindelse giver medlemsstaterne saa vidt muligt oplysning om:

- hvilke(n) strukturfond(e) eller hvilket finansielt instrument der er beroert; hvilket formaal, hvilken EF-stoetteramme og hvilket program der er tale om

- hvilken bestemmelse der er blevet overtraadt

- udgiftens art og stoerrelse; i tilfaelde, hvor der ikke er foretaget udbetaling, det beloeb, som ville vaere blevet uberettiget udbetalt, hvis uregelmaessigheden ikke var blevet opdaget, undtagen hvor der er tale om fejl eller forsoemmelser, der er opdaget inden udbetalingen, og som ikke giver anledning til administrative eller retslige sanktioner

- det samlede beloeb og dets fordeling paa de forskellige finansielle kilder

- paa hvilket tidspunkt eller i hvilket tidsrum uregelmaessigheden er begaaet

- hvilke fremgangsmaader der er benyttet i forbindelse med uregelmaessigheden

- hvorledes uregelmaessigheden er blevet opdaget

- hvilke af medlemsstaternes kontorer eller organer der har konstateret uregelmaessigheden

- de finansielle foelger, den eventuelle suspension af betalinger og mulighederne for at gennemfoere tilbagebetaling

- datoen og kilden for den foerste oplysning, som har givet anleding til formodning om en uregelmaessighed

- datoen for konstatering af uregelmaessigheden

- i givet fald de beroerte medlemsstater og tredjelande

- angivelse af de implicerede fysiske og juridiske personer, undtagen i de tilfaelde, hvor denne angivelse ikke kan vaere til nytte i bekaempelsen af uregelmaessighederne som foelge af den paagaeldende uregelmaessigheds karakter.

2. Hvis nogle af de i stk. 1 naevnte oplysninger, saerlig oplysninger om de i forbindelse med uregelmaessigheden benyttede fremgangsmaader og om, hvorledes uregelmaessigheden er blevet opdaget, ikke foreligger, supplerer medlemsstaterne i videst muligt omfang oplysningerne, naar de efterfoelgende kvartalsopgoerelser fremsendes til Kommissionen.

3. Hvis nationale bestemmelser foreskriver tavshedspligt under sagsbehandlingen, forudsaetter videregivelsen af oplysninger en tilladelse fra den kompetente juridiske myndighed.

Artikel 4

Hver medlemsstat underretter straks Kommissionen og eventuelt de oevrige beroerte medlemsstater om konstaterede eller formodede uregelmaessigheder:

- som maa frygtes meget hurtigt at faa virkninger uden for statens omraade

og/eller

- som viser, at en ny svigagtig fremgangsmaade er benyttet.

Artikel 5

1. I loebet af foerste to maaneder efter hvert kvartals udloeb giver medlemsstaterne under henvisning til eventuelle tidligere meddelelser i henhold til artikel 3 Kommissionen underretning om forfoelgning, der er indledt som foelge af de uregelmaessigheder, der er givet meddelelse om, samt om vaesentlige aendringer i denne forfoelgning, og navnlig om:

- stoerrelsen af de stedfundne eller forventede tilbagebetalinger

- foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne for at sikre tilbagebetalingen af beloeb, der er udbetalt uberettiget

- administrativ og retslig forfoelgning, der er indledt med henblik paa tilbagebetaling af beloeb, der er udbetalt uberettiget, og om ivaerksaettelsen af sanktioner

- grundene til en eventuel standsning af sager vedroerende tilbagebetaling; Kommissionen underrettes, saa vidt muligt inden der traeffes afgoerelse

- eventuel standsning af retsforfoelgning.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de administrative eller retslige afgoerelser eller de vigtigste elementer heri vedroerende afslutningen af de omhandlede sager.

2. Skoenner en medlemsstat, at der ikke vil kunne opnaas eller forventes tilbagebetaling, giver den i en saerlig meddelelse Kommissionen underretning om det ikke-tilbagebetalte beloeb og redegoer for, hvorfor beloebet efter dens mening boer afholdes af Faellesskabet eller af medlemsstaten. Oplysningerne skal vaere saa detaljerede, at Kommissionen i samarbejde med myndighederne i den beroerte medlemsstat kan afgoere saa hurtigt som muligt, om der skal ske tilbagebetaling efter artikel 23, stk. 1, tredje led, i forordning (EOEF) nr. 4253/88.

3. Hvor der er tilfaelde som naevnt i stk. 2, kan Kommissionen udtrykkeligt anmode den paagaeldende medlemsstat om at fortsaette tilbagebetalingsproceduren.

Artikel 6

Hvis medlemsstaterne ikke har nogen uregelmaessigheder at meddele i loebet af referenceperioden, underretter de ligeledes Kommissionen herom ifoelge reglerne i artikel 3, stk. 1.

Artikel 7

Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder efter udtrykkelig anmodning fra Kommissionen beslutter at indlede eller fortsaette en retssag med henblik paa tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beloeb, kan Kommissionen paatage sig helt eller delvis at godtgoere medlemsstaten retsomkostninger og direkte sagsomkostninger, mod at der forelaegges dokumentation, ogsaa selv om sagen ikke foerer til resultat.

Artikel 8

1. Kommissionen opretholder passende kontakter med de paagaeldende medlemsstater for at supplere de meddelte oplysninger om de i artikel 3 naevnte uregelmaessigheder og om de i artikel 5 naevnte sager, saerlig om mulighederne for tilbagebetaling.

2. Ud over de i stk. 1 naevnte kontakter underretter Kommissionen medlemsstaterne, saafremt uregelmaessighedernes art giver grund til at antage, at samme eller lignende fremgangsmaader ogsaa kunne anvendes i andre medlemsstater.

3. Kommissionen arrangerer informationsmoeder paa EF-plan for medlemsstaternes repraesentanter paa omraadet for sammen med dem at undersoege de oplysninger, der er modtaget paa grundlag af artikel 3, 4 og 5 og af stk. 1 i naervaerende artikel, saerligt med henblik paa de konklusioner, der kan drages deraf med hensyn til uregelmaessighederne, forebyggelsesforanstaltningerne og forfoelgningen.

4. Hvis der ved anvendelsen af gaeldende forskrifter viser sig at vaere en lakune i bestemmelserne til skade for Faellesskabets interesser, konsulterer medlemsstaterne og Kommissionen hinanden paa begaering af en medlemsstat eller Kommissionen med henblik paa at udfylde lakunen.

Artikel 9

Kommissionen underretter inden for rammerne af Det Raadgivende Koordineringsudvalg for Bekaempelse af Svig regelmaessigt medlemsstaterne om de opdagede uregelmaessigheders finansielle stoerrelsesorden og om de forskellige kategorier af uregelmaessigheder opdelt efter art, og antallet oplyses. Ligeledes underrettes de udvalg og komitéer, der er naevnt i artikel 27, 28 og 29 i forordning (EOEF) nr. 4253/88.

Artikel 10

1. Medlemsstaterne og Kommissionen traeffer alle noedvendige foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger, de udveksler, behandles fortroligt.

2. De oplysninger, der er omfattet af naervaerende forordning, maa navnlig ikke meddeles andre personer end dem, der i medlemsstaterne eller i EF-institutionerne i kraft af deres stilling er bemyndiget til at kende til dem, medmindre den medlemsstat, som har afgivet oplysningerne, udtrykkeligt har indvilliget deri.

3. Navne paa fysiske og juridiske personer maa kun videregives til en anden medlemsstat eller EF-institution, hvis en saadan meddelelse er noedvendig for at forebygge eller forfoelge uregelmaessigheder eller for at paavise formodede uregelmaessigheder.

4. Alle oplysninger, der er blevet meddelt eller modtaget i medfoer af denne forordning, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, som har modtaget oplysningerne, og efter de tilsvarende bestemmelser, der gaelder for Faellesskabets institutioner.

Desuden maa disse oplysninger kun anvendes til de i denne forordning naevnte formaal, medmindre de myndigheder, der har meddelt oplysningerne, udtrykkeligt har givet deres tilladelse, og saafremt de gaeldende forskrifter i den medlemsstat, hvor myndigheden, der har modtaget oplysningerne, befinder sig, ikke er til hinder for en saadan videregivelse eller anvendelse.

5. Stk. 1 til 4 er ikke til hinder for, at oplysninger, der er indhentet i medfoer af denne forordning, anvendes i forbindelse med retssager eller retsforfoelgning, som er foranlediget af, at EF-bestemmelserne om strukturfondene og de finansielle strukturinstrumenter ikke er overholdt. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, som har meddelt disse oplysninger, underrettes om en saadan anvendelse.

6. Hvis en medlemsstat meddeler Kommissionen, at en fysisk eller juridisk person, hvis navn den har faaet oplyst i medfoer af bestemmelserne i denne forordning, efter yderligere undersoegelser har vist sig ikke at vaere impliceret i en uregelmaessighed, meddeler Kommissionen straks dette til dem, der i henhold til denne forordning har faaet meddelt navnet. Personen behandles ikke laengere som en person, der er impliceret i den paagaeldende uregelmaessighed paa grundlag af den foerste meddelelse.

Artikel 11

I tilfaelde af samfinansiering mellem en strukturfond eller et finansielt strukturinstrument og en medlemsstat fordeles de tilbagebetalte beloeb mellem Faellesskabet og medlemsstaten i forhold til de udgifter, de allerede hver isaer har afholdt.

Artikel 12

1. Vedroerer uregelmaessighederne beloeb paa under 4 000 ECU for saa vidt angaar Faellesskabets bidrag, sender medlemsstaterne kun oplysningerne i artikel 3 og 5 til Kommissionen paa dennes udtrykkelige begaering.

2. De i stk. 1 naevnte beloeb omregnes til national valuta ved hjaelp af de omregningskurser, som offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, C-udgaven, og som gaelder fra den foerste arbejdsdag i det aar, hvor oplysningerne om uregelmaessighederne fremsendes.

Artikel 13

Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Tidsrummet fra den dag, hvor forordningen traeder i kraft, indtil udgangen af det igangvaerende kvartal anses som et kvartal ved anvendelse af artikel 3 og 5.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. juli 1994.

Paa Kommissionens vegne

Peter SCHMIDHUBER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 193 af 31. 7. 1993, s. 20.

(3) EFT nr. L 79 af 1. 4. 1993, s. 74.

(4) EFT nr. L 72 af 16. 3. 1994, s. 1.

(5) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 15.

(6) EFT nr. L 193 af 31. 7. 1993, s. 34.

(7) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 21.

(8) EFT nr. L 193 af 31. 7. 1993, s. 39.

(9) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 25.

(10) EFT nr. L 193 af 31. 7. 1993, s. 44.

(11) EFT nr. L 193 af 31. 7. 1993, s. 1.

(12) EFT nr. L 67 af 14. 3. 1991, s. 11.