KOMMISSIONENS BESLUTNING af 19. juli 1993 om anvendelse af Euratom-Traktatens artikel 53, stk. 2 (Kun den portugisiske udgave er autentisk)

(93/428/Euratom)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 53, stk. 2,

under henvisning til skrivelse af 21. december 1990 fra det portugisiske selskab Empresa Nacional de Urânio SA til Kommissionen, og

ud fra foelgende betragtninger:

I. SAGSFREMSTILLING (1) Det portugisiske selskab Empresa Nacional de Urânio SA, i det foelgende benaevnt »ENU«, udvinder koncentrater af naturligt forekommende uran paa portugisisk omraade, men er for tiden i store vanskeligheder som foelge af, at en langfristet kontrakt, som omfattede praktisk talt tre fjerdedele af dets produktion, ikke er blevet fornyet.

(2) ENU har henvendt sig til Euratoms Forsyningsagentur med henblik paa at faa loest problemet vedroerende afsaetning af den portugisiske produktion, idet det har anmodet agenturet om at udoeve sin optionsret til selskabets produktion i overensstemmelse med Euratom-Traktatens artikel 57. Agenturet har forgaeves bestraebt sig for at finde brugere, der er indstillet paa at forsyne sig hos ENU.

Det kommissionsmedlem, der har ansvar for energi og for Euratoms Forsyningsagentur, gav ved skrivelse af 8. december 1989 udtryk for, at agenturets forsyningspolitik efter hans mening skulle omfatte en »saerlig ordning« med henblik paa loesning af det portugisiske problem. Agenturet har viderefoert sine bestraebelser for at finde koebere til naevnte produktion blandt Faellesskabets brugere, men bestraebelserne har fortsat vist sig frugtesloese, eftersom de priser, som ENU forlanger, ikke er konkurrencedygtige paa markedet.

(3) Den 21. december 1990 anmodede ENU, i overensstemmelse med Euratom-Traktatens artikel 53, stk. 2, og artikel 148, formelt Kommissionen om at genoprette de mekanismer, der er indfoert ved Traktatens artikel VI, at fremskaffe oplysninger om EF-brugernes forsyninger fra tredjelande, at yde erstatning til ENU for den skade, der er paafoert selskabet, samt at paalaegge agenturet at gennemfoere den »saerlige ordning«:

»Kommissionen anmodes om:

a) i henhold til Traktatens artikel 53 at paalaegge agenturet . . . at genoprette den forskriftsmaessige funktion for de mekanismer, der er indfoert ved Traktatens kapitel VI, under overholdelse af bestemmelserne om den faelles forsyningspolitik . . .

b) straks at undersoege - og dernaest handle i overensstemmelse hermed - hvorledes det har vaeret muligt - uden nogen undersoegelse i henhold til Traktatens artikel 66 - at Faellesskabets brugere frit kan forsyne sig med uran fra eksterne markeder, skoent hele ENU's produktion er disponibel til en rimelig pris . . .; Kommissionen skal direkte eller gennem agenturet klart goere de overtraedende virksomheder opmaerksom paa, at den vil skride ind over for dem, saafremt de foretager nye indfoersler, saa laenge ENU's produktion fortsat er til salg

c) at acceptere med ENU at diskutere stoerrelsen af den godtgoerelse, der boer udbetales til ENU som erstatning for det tab, som virksomheden er blevet paafoert paa grund af Kommissionens og Forsyningsagenturets retsstridige undladelse af at udoeve faellesskabskompetence

d) at kraeve, at dens beslutning efterleves - hvilket agenturet ikke har gjort - samt paalaegge agenturet straks at indfoere - og stoette agenturet ved gennemfoerelsen heraf - en »saerlig ordning«, som muliggoer en umiddelbar loesning af problemet med hensyn til afsaetningen af ENU's uran . . .

e) at paalaegge agenturet at efterleve den beslutning, som Kommissionen har rettet til det, og finde en tilfredsstillende loesning paa ENU's problemer, uden at dette er til hinder for anvendelsen af Traktatens bestemmelser med henblik paa afboedning af fremtidige vanskeligheder . . .«.

(4) Ved en staevning indleveret til Domstolens justitssekretaer den 3. april 1991 (1) i overensstemmelse med Euratom-Traktatens artikel 148 (sag C-107/91) nedlagde ENU paastand om, at Domstolen statuerede:

»at Kommissionen retsstridigt har undladt at vedtage og adressere den beslutning til sagsoegeren, som denne havde ansoegt om i medfoer af Euratom-Traktatens artikel 53.«

(5) I dom af 16. februar 1993 (2) statuerede Domstolen, at:

»Kommissionen i strid med Euratom-Traktatens artikel 53, stk. 2, har undladt at vedtage en beslutning om den anmodning, som sagsoegeren har forelagt i medfoer af naevnte bestemmelse.«

II. RETLIG VURDERING (6) I henhold til Euratom-Traktatens artikel 149 har Kommissionen pligt til at gennemfoere de til dommens opfyldelse noedvendige foranstaltninger.

a) Afsnit a) i ENU's anmodning

(7) Mekanismerne i Euratom-Traktatens kapitel VI, dvs. Euratom-Forsyningsagenturets optionsret og dets eneret til at afslutte kontrakter om leverancer, har aldrig vaeret ophaevet. Den fremgangsmaade, der omhandles i den af Euratoms Forsyningsagentur den 5. maj 1960 udstedte forordning om de naermere regler vedroerende sammenholdelse af tilbud og ordrer paa malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer (3), aendret ved den forordning, Euratoms Forsyningsagentur udstedte den 15. juli 1975 i henhold til bestemmelsen i Euratom-Traktatens artikel 60, stk. 6 (4), udgoer en mekanisme til sammenholdelse af tilbud og ordrer. I forordningen tages der hensyn til de gaeldende forsyningsvilkaar, og den indeholder bestemmelse om, at agenturet udoever sin ret til at afslutte kontrakter og sin optionsret gennem indgaaelse af kontrakter, der forhandles direkte mellem forbrugerne og producenterne.

Paa afsnit a) i ENU's anmodning maa der saaledes svares, at den forskriftsmaessige funktion for de mekanismer, der er indfoert ved Traktatens kapitel VI, sikres ved den af Euratoms Forsyningsagentur udstedte forordning.

b) Afsnit b) i ENU's anmodning

(8) Ifoelge artikel 5a i den af Euratoms Forsyningsagentur udstedte forordning er forbrugerne berettigede til at forhandle direkte med de af dem valgte producenter, baade inden for og uden for Faellesskabet, uden at Euratom-Traktaten eller naevnte forordning foreskriver en »faellesskabspraeference«.

(9) Euratom-Traktatens artikel 66 finder ikke anvendelse i foreliggende sag; bestemmelsen vedroerer kun krisesituationer, naar agenturet ikke er i stand til at forsyne forbrugerne eller kun kan goere det til urimelige priser, idet forbrugerne da har ret til paa bestemte betingelser at forsyne sig fra tredjelande, uden at agenturet paa nogen maade griber ind.

Det skal understreges, at ENU's tilbud var til priser, der var alt for hoeje til at vaere konkurrencedygtige, og Faellesskabets forbrugere ikke har reageret paa tilbuddene.

(10) Der skal saaledes ikke skrides ind over for EF-forbrugere, der forsyner sig fra tredjelande og forelaegger de paagaeldende kontrakter for agenturet med henblik paa indgaaelse.

c) Afsnit c) i ENU's anmodning

(11) Den 20. oktober 1992 blev der ved Domstolen anlagt sag om erstatning til ENU for paafoerte tab (sag C-380/92) (5) i henhold til Euratom-Traktatens artikel 188 og 151; sagen er endnu ikke afgjort.

d) Afsnit d) og e) i ENU's anmodning

(12) Afsnit d) og e) i ENU's anmodning vedroerer den »saerlige ordning« for afsaetning af den portugisiske produktion og skal analyseres sammen.

Denne »saerlige ordning«, som i henhold til skrivelse af 8. december 1989 fra det kommissionsmedlem, der har ansvar for Forsyningsagenturet, skulle vaere et led i den faelles politik for forsyning af nukleart braendstof, skal ses i sammenhaeng med Euratom-Traktaten og de gaeldende forordninger. Som tidligere anfoert er forbrugerne berettigede til at forhandle direkte med de af dem valgte producenter. Hverken Euratom-Traktaten eller den afledte ret indeholder bestemmelse om »faellesskabspraeference«. Derfor er agenturet ikke forpligtet til at paalaegge Faellesskabets forbrugere at forsyne sig hos Faellesskabets producenter, foer de afslutter leveringskontrakter med producenter i tredjelande.

Paa denne baggrund kan en »saerlig ordning« kun bestaa i reelle og vedholdende betraebelser fra Forsyningsagenturets side paa at tilskynde Faellesskabets forbrugere til at forsyne sig hos ENU. Det kan ikke bestrides, at agenturet har udfoldet saadanne bestraebelser siden 1987 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

De anmodninger, som Empresa Nacional de Urânio fremsatte ved skrivelse af 21. december 1990, afvises.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til:

Empresa Nacional de Urânio SA

Urgeiçeira, Concelho de Nelas

P-3525 Canas de Senhorim.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. juli 1993.

Paa Kommissionens vegne

Abel MATUTES

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. C 125 af 15. 5. 1991, s. 10.

(2) Endnu ikke offentliggjort.

(3) EFT nr. 32 af 11. 5. 1960, s. 777/60.

(4) EFT nr. L 193 af 25. 7. 1975, s. 37.

(5) EFT nr. C 316 af 3. 12. 1992, s. 14.