INDHOLD Punkt 1 . Indledning 1.1 - 1.20 2 . Aspekter ved fysisk kontrol 2.1 - 2.17 Hovedteorien 2.1 - 2.4 Maengdekontrol 2.5 - 2.8 Kvalitetskontrol 2.9 - 2.17 3 . Finansielle og budgetmaessige aspekter 3.1 - 3.6 Princippet om, at udgifterne anmeldes paa grundlag af kumulerede stoerrelser 3.1 Opgoerelsernes noejagtighed 3.2 - 3.4 Problemerne i forbindelse med aarsregnskabernes ufuldstaendige karakter 3.5 - 3.6 4 . Kontrol med forvaltning og regnskabsfoering 4.1 - 4.15 Interventionens tilrettelaeggelse paa nationalt plan 4.1 - 4.5 Systemforvaltning og dokumentation 4.6 - 4.9 Afstemning 4.10 - 4.15 5. Revision af interventionsoplagring 5.1 - 5.14 Intern revision i medlemsstaterne 5.1 - 5.5 Ekstern revision i medlemsstaterne 5.6 - 5.10 Kommissionens kontrol 5.11 - 5.14 6 . Konklusioner og henstillinger 6.1 - 6.18 Fysisk kontrol 6.1 - 6.2 Maengdekontrol 6.1 Kvalitetskontrol 6.2 Ordningen med faste satser 6.3 - 6.7 Metode til ansaettelse af lagervaerdien ved regnskabsaarets udgang og nedskrivning 6.8 - 6.9 Konklusion vedroerende regnskaberne 6.10 Den generelle forvaltning af ordningerne 6.11 Den generelle tilrettelaeggelse af revisionen 6.12 Udarbejdelse af de maanedlige opgoerelser 6.13 Den komplicerede regnskabsfoeringsordning 6.14 En alternativ regnskabsfoeringsmetode 6.15 - 6.18 Side Bilag I :

Medlemsstaternes og Faellesskabets finansieringsordninger 25 Bilag II :

Administrativ og teknisk forvaltning 28 Bilag III :

Regnskabsaflaeggelse 29 Bilag IV :

Medlemsstaternes gennemfoerelse af interventionsordningerne 33 Bilag V :

Kontrolbestemmelser 34 Kommissionens svar SAERBERETNING NR .

5/88omforvaltningen af og kontrollen med offentlig oplagring med Kommissionens svar(88/C 274/01)(Bemaerkninger, EOEF-Traktatens artikel 206a, stk .

4)

1 1 . Indledning 1.1 . Politiske kredse, pressen og offentligheden har i de senere aar beskaeftiget sig meget med interventionsoplagring af landbrugsprodukter som politisk instrument under den faelles landbrugspolitik .

Den vaesentligste aarsag til denne brede interesse er uden tvivl de sidste fem aars betydelige stigning i interventionernes omfang og de deraf foelgende udgifter .

En anden aarsag er formentlig det fysiske aspekt af interventionerne, der paa grund af deres imponerende omfang nemt appellerer til fantasien og inspirerer til beskrivelser af faenomenet ved hjaelp af landskabsudtryk som soeer og bjerge .

Interventionslagrene illustrerer meget tydeligt, hvilke vanskeligheder der har vaeret med at skabe balance mellem udbud og efterspoergsel inden for landbruget i Europa .

1.2 . Interventionsoplagring er en af hjoernestenene i ordningen med garanterede priser under den faelles landbrugspoliti .

Formaalet med instrumentet er i princippet at stabilisere markedsprisen naer et bestemt niveau ved at regulere maengderne, nemlig ved at traekke produkter ud af markedet paa tidspunkter, hvor udbuddet som foelge af saesonbetingede, klimatiske eller handelsmaessige faktorer overstiger efterspoergslen, og priserne derfor falder, og ved at sende produkterne tilbage paa markedet, naar markedsforholdene tillader dette .

Paa denne maade skabes der oekonomisk sikre forhold for producenterne, og ordningen bidrager til at opfylde en lang raekke maalsaetninger for den faelles landbrugspolitik, herunder isaer at skabe stabilitet paa markederne, at sikre tilstraekkelige forsyninger, en rimelig indkomst for landbrugserhvervene samt udvikling af produktiviteten inden for landbruget .

1.3 . De fleste af de faelles markedsordninger under den faelles landbrugspolitik omfatter oplagringsforanstaltninger .

Generelt set kan der skelnes mellem to hovedformer for interventionsoplagring .

Der er dels offentlig oplagring :

produkterne opkoebes af interventionsorganerne, idet der erhverves ejendomsret hertil med alle de oekonomiske konsekvenser, dette har for saa vidt angaar de samlede omkostninger, der opfoeres paa Faellesskabets budget .

Dels er der private oplagringsforanstaltninger, baseret paa indgaaelse af kontrakter med producenter m.v ., der har ejendomsretten til produkterne;

i henhold til kontrakterne forpligter de paagaeldende sig til at oplagre deres produkter i en bestemt periode mod godtgoerelse for tekniske udgifter og finansieringsudgifter i forbindelse med oplagringen .

1.4 . For visse produkters vedkommende ( f.eks .

smoer og oksekoed ) kan potentielle brugere vaelge mellem offentlig og privat oplagring og traeffe deres valg paa grundlag af en vurdering af de oekonomiske risici ved afsaetning af produkterne paa et senere tidspunkt .

I andre tilfaelde kan kun den ene af de to former for foranstaltninger anvendes i henhold til de gaeldende bestemmelser, ellers er kun den ene oekonomisk relevant .

Blandede former eksisterer paa visse markeder :

der indgaas private oplagringskontrakter, men markedsforholdene ved oplagringsperiodens udloeb kan medfoere faellesskabsfinansiering af tab i forbindelse med salg .

1.5 . Denne beretning vedroerer offentlig oplagring .

Tabel 1 -3 viser udviklingen i budgetudgifterne til offentlig oplagring i de sidste otte aar, og tabel 4 viser de bogfoerte vaerdier for offentlige lagre ved udgangen af hvert af disse aar . Tallene viser klart, at situationen var relativt stabil i begyndelsen af den omhandlede periode :

lagrenes bogfoerte vaerdi var af stoerrelsesordenen 2 000 mio ECU, og de aarlige budgetudgifter var paa lige over 1 000 mio ECU .

I loebet af 1982 begyndte udgifterne til offentlige interventionslagre at stige kraftigt .

Ved udgangen af 1982 var den bogfoerte vaerdi fordoblet, og ved udgangen af 1986, dvs .

inden for en periode paa ca .

fem aar, var den mere end femdoblet .

Budgetudgifterne blev fordoblet i 1983 og var naesten fem gange stoerre i 1986 sammenlignet med udgifterne i aarene foer 1983 . Over den samme periode, dvs .

1982-1986, laa udgifterne til privat oplagring praktisk talt uaendret paa et niveau lige over 800 mio ECU, hvortil de gradvis var steget siden 1979, da de laa paa 400 mio ECU .

Interventionsoplagringsudgifternes procentuelle andel af de samlede udgifter under EUGFL, Garantisektionen, steg fra 15 til 25 %;

hele denne stigning skyldtes offentlig oplagring .

Det boer bemaerkes, at Kommissionens regnskabspraksis paa omraadet, isaer den utilstraekkelige og inkonsekvente nedskrivning, i hoej grad indvirker paa baade udgiftstallene og de bogfoerte vaerdier .

1.6 . Driftsudgifterne i forbindelse med offentlig oplagring ( afholdt i henhold til gaeldende bestemmelser og indberettet til EUGFL ) opfoeres paa Faellesskabets budget .

Udgifterne er opdelt i tre hovedgrupper :

tekniske omkostninger, finansieringsudgifter og andre udgifter, isaer tab ved salg .

I Faellesskabets aarlige driftsregnskab er disse udgifter opdelt paa disse tre kategorier og tillige efter produkt eller marked .

Godtgoerelse til medlemsstaterne af deres tekniske udgifter og finansieringsudgifter sker til en standardsats .

En mere udfoerlig beskrivelse af Faellesskabets og de nationale finansieringsordninger for offentlig oplagring findes i bilag I.1.7 . Af tabel 1 og 4 fremgaar det, at tre markedsomraader, nemlig mejeriprodukter, oksekoed og korn, tegner sig for over 95 % af beloebssummen for aktioner i forbindelse med offentlig oplagring .

Lagrene af mejeriprodukter var i eksplosiv vaekst i perioden 1982-1984, og deres bogfoerte vaerdi ved udgangen af 1986 var noejagtig ti gange den bogfoerte vaerdi ved udgangen af 1980 . Siden 1983 har mejeriprodukter udgjort ca .

halvdelen af den samlede vaerdi af Faellesskabets offentlige interventionslagre .

Paa udgiftssiden konkurrerer mejeriprodukter med oksekoed, hvortil udgifterne er steget kraftigt siden 1983 . Kornlagrene og udgifterne hertil steg voldsomt i to perioder, nemlig i 1982/83 og i 1985/86.1.8 . Beretningen vedroerer hovedsagelig de tre ovenfor naevnte markedsomraader og de beroerte seks medlemsstater, dvs .

Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene og Det Forenede Kongerige .

Tabel 1 - Absolut og relativ udvikling i budgetudgifterne til offentlig oplagring ( mio ECU ) 1979 1980 1981 1982 1983 ( 1 ) 1984 1985 1986 1987 ( 1 ) Samlede udgifterEUGFL, Garantisektionen 10 441 11 315 11 141 12 406 15 920 18 372 19 707 22 079 23 176 Heraf oplagring 1 654 1 617 1 631 1 818 2 893 3 540 4 428 5 555 3 684 (%) ( 16 ) ( 14 ) ( 15 ) ( 15 ) ( 18 ) ( 19 ) ( 22 ) ( 25 ) ( 16 ) Heraf offentlig oplagring 1 260 1 133 1 052 1 031 2 007 2 710 3 542 4 747 2 934 (%) ( 76 ) ( 70 ) ( 65 ) ( 57 ) ( 69 ) ( 77 ) ( 80 ) ( 85 ) ( 80 ) Heraf - mejeriprodukter 758 407 215 238 875 1 498 1 807 1 360 919 (%) ( 60 ) ( 36 ) ( 20 ) ( 23 ) ( 44 ) ( 55 ) ( 51 ) ( 29 ) ( 31) - oksekoed 378 465 380 327 618 800 934 1 928 984 (%) ( 30 ) ( 41 ) ( 36 ) ( 32 ) ( 31 ) ( 30 ) ( 27 ) ( 41 ) ( 34 ) - korn 89 202 342 380 477 314 752 1 342 934 (%) ( 7 ) ( 18 ) ( 33 ) ( 37 ) ( 24 ) ( 12 ) ( 21 ) (28 ) ( 32 ) - olivenolie og olieholdige froe 23 30 46 56 9 69 5 49 61 (%) ( 2 ) ( 3 ) ( 4 ) ( 5 ) ( 0 ) ( 2 ) ( 0 ) ( 1 ) ( 2 ) - tobak 12 29 69 30 28 28 12 16 27 (%) ( 1 ) ( 2 ) ( 7 ) ( 3 ) ( 1 ) ( 1 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 1 ) - andre produkter 0 0 0 0 0 1 32 52 9 (%) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 1 ) ( 1 ) ( 0 ) Kilde :

9.-16 . Finansberetning vedroerende EUGFL, Kommissionen .

( 1 ) Ved sammenholdelsen af tallene for de enkelte aar skal laeseren vaere opmaerksom paa, at som foelge af aendringer af referenceperioden vedroerer udgifterne til offentlig oplagring i 1983 elleve maaneders udgifter og tallene for 1987 ti maaneders udgifter .

1.9 . Kommissionen og de enkelte medlemsstater deler ansvaret for den praktiske gennemfoerelse af interventionsoplagring .

Kommissionen varetager typisk opgaver paa centralt plan, herunder isaer opgaver vedroerende markedsforvaltning og budgettering paa centralt plan, finansiering, regnskabsfoering og kontrol .

Medlemsstaterne forestaar den daglige udfoerelse af de administrative opgaver i forbindelse med interventionsaktionerne paa det lokale plan .

I henhold til grundforordningen om finansiering af den faelles landbrugspolitik har de nationale regeringer udpeget nationale organer eller kontorer til officielle interventionsorganer, der skal tage sig af de tekniske, administrative og finansielle aspekter af aktionerne med saelgere, koebere og lagerholdere .

Bilag II indeholder en mere udfoerlig redegoerelse for de nationale interventionsorganers og Kommissionens administrative og tekniske ansvar i forbindelse med koeb, oplagring og salg .

1.10 . Den omstaendighed, at det er de enkelte medlemsstater, der varetager den daglige forvaltning, betyder, at den administrative opbygning er etableret i den enkelte medlemsstat paa grundlag af national praksis, strukturer og traditioner inden for den nationale offentlige sektor og landbrugs - og handelssektoren .

Set fra centralt hold medfoerer dette meget forskellige ordninger i praksis og stiller krav til Kommissionens tjenestegrene om en betydelig indsats for at goere sig bekendt med, beskrive og foere kontrol med de forskellige ordninger .

For at goere dette muligt er medlemsstaterne forpligtet til at underrette Kommissionen om deres administrative ordninger og deres kontrolforanstaltninger(001 ).1.11 . Faellesskabets udgiftstal vedroerende offentlig oplagring i Faellesskabets aarlige driftsregnskab hidroerer fra de aarsregnskaber vedroerende udgifter til offentlig oplagring, som hver enkelt medlemsstat fremlaegger for hvert produkt, der har vaeret genstand for offentlig oplagring paa dets territorium i det paagaeldende aar . Hvert af disse aarsregnskaber er opstillet paa basis af en raekke maanedlige opgoerelser, der fremsendes som et led i Faellesskabets maanedlige finansieringsordninger, og som ligesom disse stammer fra interventionsorganernes regnskabssystemer .

Regnskabssystemerne gengiver og sammenfatter de primaere posteringer vedroerende de enkelte oplagringsaktioner paa lokalt plan .

Der redegoeres udfoerligt for regnskabsmetoder og regnskabspraksis i bilag III .

I de allerseneste regnskabsaar er der blevet fremsendt ca .

70-80 aarsregnskaber til EUGFL .

1.12 . Offentlig oplagring er i det vaesentlige en standardtransaktion .

Varer koebes, oplagres og saelges .

Der paaloeber kapitaludgifter samt udgifter vedroerende anlaegsaktiver og haandtering .

Kredsloebet sluttes ved salg, og den vaesentlige forskel i forhold til en normal handelstransaktion er, at der som oftest bliver tale om et tab .

Med henvisning til det ovenfor naevnte skal de systemer, der anvendes til at gennemfoere ordningen med offentlig oplagring, mindst opfylde foelgende krav :

( a)forvaltnings - og regnskabssystemerne skal vaere afpasset efter denne form for aktivitet ( varehandel),(b)systemet som helhed skal vaere tilstraekkelig fleksibelt til at kunne anvendes i forbindelse med staerkt og hurtigt svingende aktivitetsniveauer, Tabel 4 - Absolut og relativ udvikling i de offentlige lagres bogfoerte vaerdi ved regnskabsaarets afslutning ( mio ECU ) 1979 ( 1 ) 1980 ( 1 ) 1981 ( 1 ) 1982 ( 1 ) 1983 ( 2 ) 1984 ( 2 ) 1985 ( 2 ) 1986 ( 2 ) 1987 ( 3 ) Lagrenes samlede bogfoerte vaerdi ved aarets udgang 2 142 2 583 1 874 4 010 7 034 8 751 10 580 11 360 10 575 heraf :

- mejeriprodukter 954 585 381 1 321 3 932 4 779 4 282 5 847 4 904 (%) (44 ) ( 23 ) ( 20 ) ( 33 ) ( 56 ) ( 55 ) ( 41 ) ( 51 ) ( 46 ) - oksekoed 595 682 449 504 1 042 1 732 2 270 1 996 2 117 (%) ( 28 ) ( 26 ) ( 24 ) ( 13) ( 15 ) ( 20 ) ( 21 ) ( 18 ) ( 20 ) - korn 471 1 135 770 1 840 1 854 1 902 3 821 2 977 2 937 (%) ( 23 ) ( 44 ) ( 41 ) ( 46 ) ( 26 ) ( 22 ) ( 36 ) ( 26 ) ( 28 ) - olivenolie og olieholdige froe 66 119 227 302 175 299 116 436 491 (%) ( 3 ) ( 5 ) ( 12 ) ( 7 ) ( 3 ) ( 3 ) ( 1 ) ( 4 ) ( 5 ) - tobak 56 62 47 43 31 13 15 30 24 (%) ( 2 ) ( 2 ) ( 3 ) ( 1 ) ( 0 ) ( 0 ) (0 ) ( 0 ) ( 0 ) - andre produkter 0 0 0 0 0 26 76 74 102 (%) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 0 ) ( 1 ) ( 1 ) ( 1 ) Kilde :

9.-16 . Finansberetning vedroerende EUGFL, Kommissionen .

( 1 ) Pr .

31 .12.(2 ) Pr .

30.11.(3 ) Pr .

30.9.(c)med henblik paa at sikre, at transaktionerne overalt i Faellesskabet er i overensstemmelse med bestemmelserne for den paagaeldende markedsordning, boer paalaeg fra den centrale forvaltning vaere affattet i et let forstaaeligt sprog,(d)regnskabsprincipperne paa det centrale plan skal vaere tilstraekkelig enkle og forstaaelige, saaledes at det sikres, at der ved hjaelp af de nationale regnskabssystemer udarbejdes regnskabsopgoerelser, der paa korrekt vis afspejler de fysiske realiteter, herunder vaerdiaspekterne, paa en ensartet maade for saa vidt angaar de forskellige lande og de forskellige markeder,(e)der boer foreligge tilstraekkelig dokumentation vedroerende samtlige systemer, saaledes at det er muligt uden besvaer at goere sig bekendt med og beskrive disse,(f)samtlige systemers bestanddele boer vaere let tilgaengelige for revision og kontrol .

1.13 . Revisionen af den formelle rigtighed og de regnskabsmaessige aspekter af gennemfoerelsen af ordningen med offentlig oplagring og af udgifterne i forbindelse hermed gennemfoeres i form af en omfattende revision af hvert enkelt af de 70 til 80 aarsregnskaber, der fremlaegges vedroerende denne aktivitet .

Dette revisionsansvar er delt mellem Kommissionens revisionsafdelinger og medlemsstaternes revisionsorganer, og eftersom den nationale revisionspraksis, dvs .

den eksterne og den interne revision af interventionsorganerne, varierer fra medlemsstat til medlemsstat, er revisionsstrukturen som helhed betragtet set ud fra et faellesskabssynspunkt meget kompliceret .

Udover den saedvanlige vurdering af systemerne og revision af sagsakter vedroerende de enkelte transaktioner og regnskaber skal denne revision ogsaa vedroere det materielle aspekt, der er saeregent for omraadet, og skal derfor omfatte en efterproevelse af den faktiske tilstedevaerelse af de varelagre, der er opfoert i regnskaberne, samt en vurdering af varernes kvalitet med henblik paa at sikre,(a)at kvalitetskriterierne ved intervention er anvendt korrekt paa de indlagrede varer,(b)at de varer, der er trukket tilbage fra markedet af markedsreguleringshensyn, ikke sendes tilbage paa markedet paa anden maade end ved en officielt bemyndiget salgstransaktion og/eller, at varerne ikke erstattes med varer af samme eller af ringere kvalitet,(c)at interventionsvarerne ikke har undergaaet en ekstraordinaer kvalitetsforringelse som foelge af uhensigtsmaessige oplagringsforhold,(d)at regnskaberne paa alle aggregeringsniveauer korrekt afspejler de faktiske lagerposteringer, saavel hvad angaar maengde som vaerdi,(e)at de bogfoerte likviditetsbevaegelser i forbindelse med koebs - og salgstransaktioner stemmer overens med de fysiske lageraendringer .

1.14 . Retten har tidligere gennemfoert undersoegelser af de systemer, der anvendes i forbindelse med offentlig oplagring, paa det centrale plan ( Kommissionen ) og paa det centrale og lokale plan, for saa vidt angaar foelgende markedsomraader :

mejeriprodukter ( med henblik paa en intern undersoegelse, 1981/82 ), olivenolie ( undersoegelsen gennemfoertes i 1983;

resultaterne er indeholdt i en saerberetning, der blev offentliggjort i 1985 ( 2 )) og korn ( undersoegelserne afsluttedes primo 1986, og resultaterne er indeholdt i Rettens aarsberetning for regnskabsaaret 1985, der blev offentliggjort i 1986 ( 3)).1.15 . Derudover har der i praktisk taget alle aarsberetninger, der er offentliggjort siden Rettens oprettelse, vaeret medtaget bemaerkninger vedroerende de finansielle og regnskabsmaessige aspekter af udgifterne til offentlig oplagring, som opfoert i Kommissionens aarsregnskaber .

Disse bemaerkninger har i vid udstraekning vedroert de anvendte principper for regnskabsfoering og indberetning af finansielle oplysninger og konsekvenserne heraf for forsvarligheden af den oekonomiske forvaltning .

Et af de centrale emner har vaeret nedskrivningspolitikken .

1.16 . Den undersoegelse, der danner grundlag for naervaerende beretning, er en naturlig viderefoerelse og ligger i forlaengelse af det arbejde, der er gjort tidligere .

I beretningen anfoeres isaer og ajourfoeres resultaterne af en dybtgaaende gennemgang af de paa centralt plan fastlagte definitioner vedroerende det regnskabssystem, der anvendes ved opstilling af udgiftstallene .

De foreloebige resultater af denne gennemgang er paa et tidligere tidspunkt ( 1985 ) blevet droeftet med de kompetente tjenestegrene i Kommissionen og har i mellemtiden foert til en raekke tilpasninger af systemet .

1.17 . Undersoegelsen har vaeret koncentreret om den regnskabspraksis og de kontrolforanstaltninger, Kommissionen og medlemsstaterne anvender ved gennemfoerelsen af interventionsordningerne i forbindelse med offentlig oplagring .

De vigtigste spoergsmaal, der har vaeret behandlet, er, om(a)der er vedtaget og ivaerksat hensigtsmaessige kontrolforanstaltninger med henblik paa at sikre lovligheden og den formelle rigtighed af samtlige Faellesskabets udgifter i forbindelse med intervention,(b)interventionsaktionerne bogfoeres noejagtigt i medlemsstaternes regnskabssystemer, afspejles korrekt i de maanedlige opgoerelser og aarsregnskaber, som de forelaegger Kommissionen, og om de beregnes paa en maade, som er forenelig med principperne for en forsvarlig oekonomisk forvaltning,(c)der er fastsat bestemmelser om en hensigtsmaessig og uafhaengig kontrol af interventionsaktionerne, og om en saadan kontrol ogsaa virkelig gennemfoeres .

1.18 . Derudover goeres der i beretningen opmaerksom paa betydelige svagheder af almen og teknisk art, der er forbundet med ordningen, og som haemmer Faellesskabets kontrol med den oekonomiske forvaltning og markedsforvaltningen .

Der fremsaettes ogsaa forslag til afhjaelpning af disse mangler .

1.19 . Samarbejdet fra medlemsstaternes og Kommissionens side ved gennemfoerelsen af denne undersoegelse har vaeret udmaerket og har bestemt vaeret medvirkende til, at der har kunnet anstilles sammenligninger .

I den forbindelse maa dog én beklagelig undtagelse naevnes :

én medlemsstat ( D ) naegtede Retten adgang til dokumentation vedroerende omfanget af det udfoerte revisionsarbejde, og de anvendte revisionsmetoder .

Af den brevveksling, der fulgte efter revisionen, fremgik det, at de tyske myndigheder var parate til at aendre dette standpunkt fremover .

1.20 . Kapitel 2 og 5 indeholder de vigtigste bemaerkninger .

Kapitel 6 indeholder konklusionerne samt forslag til afhjaelpning af de paaviste mangler .

2 . Aspekter ved fysisk kontrol Hovedteorien2.1 . Faellesskabsforordningerne om interventionsoplagring indeholder meget faa bestemmelser om den fysiske kontrol af interventionslagrene .

Grunden hertil er, at ordningen ud fra et faellesskabssynspunkt formodes at vaere selvkontrollerende .

Teorien gaar ud paa, at Faellesskabets oekonomiske interesser i forbindelse med lagrene er tilstraekkelig sikret med hensyn til maengder og kvalitet, fordi de priser, til hvilke aktionerne afvikles, er et resultat af de modsatrettede interesser ved indlagring og udlagring hos lagerholderen, saelgeren og koeberen, og fordi medlemsstaterne over for EUGFL haefter for maengdetab og kvalitetsforringelser, der overstiger naturlige tolerancer .

Endelig forfaegtes det ( naive ) argument, at hvad der bliver oplagret ved intervention, vil ogsaa paa et eller andet tidspunkt blive udlagret igen .

2.2. Ved denne argumentation tages der ikke tilstraekkeligt hensyn til de risici, der er forbundet med offentlig oplagring .

De stoerste risici er foelgende :

( a)kvaliteten af den vare, der opkoebes ved intervention kan vaere overvurderet og eventuelt endda ligge under normen,(b)varens kvalitet kan forringes som foelge af uhensigtsmaessig behandling under oplagringen,(c)erstatning paa et eller andet tidspunkt i oplagringsperioden af en interventionsvare, der eventuelt afsaettes paa markedet, med en tilsvarende vare af ringere kvalitet,(d)manipulationer, der foerer til forskelle mellem kvalitet ved indlagring og kvalitet ved udlagring, kan gaa ubemaerket hen, fordi det, selv naar der er sket en betydelig kvalitetsforringelse, er vanskeligt at skelne mellem virkningerne af oplagringsringsvarighed og klimatiske forhold paa den ene side og andre faktorer, der foerer til en forringelse af den oplagrede vare, paa den anden side .

2.3 . I alle disse tilfaelde kan EUGFL komme til at betale beloeb som foelge af tab ved salg, som det ikke var forudset, at EUGFL skulle udrede, idet forskellen mellem koebs - og salgsvaerdien opfoeres paa Faellesskabets budget .

Desuden paahviler det EUGFL at udrede det ekstra tab, naar uregelmaessigheder og forsoemmelse ikke kan eftervises .

I tilfaeldet ( c ) opfyldes det egentlige formaal med intervention, nemlig tilbagetraekning af varer fra markedet, ikke, og de tekniske udgifter og finansieringsudgifter, der betales, vedroerer varer, der ikke oplagres .

2.4 . Disse risici oeges i hver enkelt eller flere af foelgende situationer :

( a)Interessesammenfald eller -faellesskab paa indlagringssiden .

Et typisk eksempel paa dette er, naar et interventionscenter drives af et producentkooperativ, men der kan ogsaa vaere tale om, at lokale handelsstrukturer og forretningsforbindelser goer lagerholderen mere eller mindre afhaengig og goer det vanskeligt for ham at vaere upartisk .

( b)Interessesammenfald eller -faellesskab paa salgssiden .

Der kan bestaa staerke forretningsmaessige forbindelser mellem lagerholderen og koeberen, eller der kan endog vaere tale om én og samme virksomhed .

Det typiske eksempel er en oplagringsvirksomhed, der udgoer en del af en handels - eller industrivirksomhed .

I en af medlemsstaterne ( I ) konstaterede Rettens revisorer i et tilfaelde, at en ansat hos en lagerholder, der havde ansvaret for at foere tilsyn med interventionslagrene, og som dermed ogsaa gav bemyndigelse til og foretog indberetning om ind - og udlagring af varer, ogsaa optraadte som repraesentant for handelsselskaber i forbindelse med transaktioner vedroerende opkoeb af varemaengder fra de samme interventionslagre .

Dette er et meget konkret, omend ikke usaedvanligt eksempel paa, at sammenblanding af interesser fordrejer en lagerholders funktion ( se ogsaa pkt .

4.4).(c)I forbindelse med afsaetning af varerne til modtagere, der ikke stiller krav om hoej kvalitet, f.eks .

inden for forarbejdnings - eller foderindustrien, har koeberen ingen interesse i at faa den kvalitet, han ville kraeve, hvis varen var bestemt til konsum .

( d)Ved leverancer af foedevarehjaelp og gratis uddeling af foedevarer er varerne bestemt til konsum .

Modtagerne har naturligvis intet grundlag for at sammenligne kvaliteten af den modtagne vare med den teoretiske kvalitet, der er bogfoert af interventionsorganet, og det er i praksis ikke sandsynligt, at de vil klage .

( e)Interventionsvarer udbydes ofte til salg til priser, der er fastsat paa grundlag af deres teoretiske kvalitet .

Foerst efter nogen tid, naar det viser sig, at der ikke kan findes koebere til varerne, rejses eventuelt spoergsmaalet om deres faktiske kvalitet, og saa vil det vaere for sent at finde frem til den egentlige aarsag til den paagaeldende afvigelse .

Man kan naeppe forvente, at lagerholderne skal goere opmaerksom paa problemet, eftersom deres forretningsinteresse ligger i at tjene oplagringsgebyrerne paa de oplagrede varer .

Maengdekontrol2.5 . Vaerdien af tabte maengder, der overstiger en bestemt tolerance, debiteres medlemsstaterne ( og beregnes paa grundlag af den hoejeste interventionspris i loebet af aaret ). Det tilkommer derfor medlemsstaterne at fastlaegge deres egen ordning for maengdekontrol;

de anvender saedvanligvis de samme retningslinjer paa lagerholderne .

Metoden til opgoerelse af de faktiske maengder er beskrevet i et memorandum, der er udarbejdet af Kommissionen, og som indeholder forskrifter, som medlemsstaterne skal foelge ved opstillingen af regnskaberne med henblik paa afslutningen af regnskaberne .

Ifoelge dette dokument skal der paa aarets sidste dag foretages en fysisk statusopgoerelse over samtlige interventionslagre .

Dette er helt klart praktisk umuligt .

Memorandummet indeholder dog ogsaa en bestemmelse om, at lagerholdernes egne lageropgoerelser i tilfaelde af, at denne fysiske statusopgoerelse ikke foretages, kan traede i stedet herfor .

Uanset hvilke fordele, der i administrativ henseende maatte vaere forbundet med denne fremgangsmaade, opnaas der ikke herved den noedvendige uafhaengige kontrol .

2.6 . Hvad angaar medlemsstaternes ordninger for maengdekontrol, er der paa visse omraader, herunder isaer smoer i to medlemsstater ( IRL og UK ) og smoer og skummetmaelkspulver i én medlemsstat ( D ) fastsat bestemmelser om, at ansatte i interventionsorganet skal foretage fuldstaendige aarlige lageropgoerelser .

Disse opgoerelser foretages enten saa taet som muligt paa aarets udgang ( IRL ) eller spredt over aaret ( D, UK ). Disse tilfaelde danner positive undtagelser til den standardpraksis, der foelges af andre medlemsstater, men man kan undre sig over, at disse medlemsstater kun anvender denne fremgangsmaade i forbindelse med mejeriprodukter og ikke ogsaa anvender den i forbindelse med andre produkter, herunder isaer oksekoed . Medlemsstaternes samstemmende svar er, at der i forbindelse med oksekoed findes saa mange forskellige typer, praesentationsmaader, kvaliteter og vaegtforskelle, at det ville blive for dyrt, og at EUGFL ikke refunderer udgifter til saadanne kontrolforanstaltninger ( 4).2.7 . I andre tilfaelde indgives som alternativ lagerholdernes opgoerelser ved aarets udgang, undertiden suppleret med en vis kontrol udfoert af teknisk inspektionspersonale, der med regelmaessige mellemrum udarbejder rapporter om oplagringsbetingelserne i almindelighed .

Det er dog sjaeldent, at der gaelder bestemmelser om, at der systematisk gennemfoeres stikproeveundersoegelser med henblik paa at afstemme lagerregnskaberne med fysiske varepartier, og officielle rapporter om gennemfoerelse af saadanne kontrolforanstaltninger er vanskelige at finde .

I ét land ( I ) opstilles der ikke fysiske statusopgoerelser, ikke engang paa stikproevebasis, og den i memorandummet fastsatte alternative fremgangsmaade, hvorefter lagerholderne formelt indgiver deres lageropgoerelser ved aarets udgang, anvendes heller ikke .

2.8 . Rettens undersoegelser omfattede fysisk kontrol af partier af interventionsprodukter, udvalgt fra lagerregnskaberne, efter at disse var blevet afstemt med de samlede data i anmeldelserne til EUGFL .

Foelgende forhold blev paavist:

( a)I en raekke tilfaelde var det vanskeligt at afstemme tallene i hovedlagerbogholderiet med paa den ene side de til EUGFL indberettede data og med paa den anden side de fysiske lagermaengder .

AArsagen hertil var enten, at tallene i hovedbogholderiet i saa ringe udstraekning var ajourfoert, at en afstemning med den faktiske lagerbeholdning ikke var mulig, eller at hovedbogholderiet foeres paa grundlag af de disponible lagerbeholdninger og derfor pr .

definition ikke kan afstemmes med de fysiske lagerbeholdninger ( eftersom der medtages opkoebs - og salgsaktioner, som endnu ikke har resulteret i fysiske lagerbevaegelser ). I en raekke tilfaelde var den eneste mulighed for at tilvejebringe ajourfoerte og relevante data vedroerende de faktiske lagerbeholdninger at kontakte de paagaeldende lagerholdere direkte ( D, I korn, NL og UK).(b)Isaer hvad angaar varer oplagret i koelehuse ( smoer og oksekoed ), men undertiden ogsaa hvad angaar skummetmaelkspulver, er der almindeligvis problemer med at opnaa fysisk adgang til udvalgte varepartier .

Dette skyldes, at lagerholderne for at udnytte pladsen bedst muligt placerer pallestablerne saa taet ved hinanden som muligt, saaledes at det ikke er muligt at passere imellem dem .

Ifoelge bestemmelserne skal partier af interventionsprodukter oplagres paa en saadan maade, at det er muligt at faa adgang til og taelle de enkelte partier .

Lagerholderne fortolker i praksis denne bestemmelse paa deres egen maade :

de placerer varepartierne umiddelbart ved siden af og ovenpaa hinanden, men vil saa paa anmodning flytte pallerne saa meget, som det er noedvendigt for at skaffe adgang til de enkelte partier, saaledes at disse kan inspiceres og taelles .

Tages imidlertid de praktiske vanskeligheder i betragtning ( ingen overskydende plads i lagerrummene til at flytte varepartierne, udvalgte partier placeret saa langt bag andre partier, at flytningen vil tage for lang tid, kontrolforanstaltninger, der skal gennemfoeres ved saerdeles lave temperaturer ), besvaerliggoeres den fysiske kontrol i alvorlig grad af denne praksis .

En raekke stikproeveundersoegelser, som Rettens revisorer havde planlagt, maatte af disse grunde aflyses i praktisk taget alle de besoegte lande .

( c )Hertil kommer, at nogle af disse fysiske kontrolforanstaltninger ikke kunne gennemfoeres, fordi :

( i)det ikke inden for en rimelig tid var muligt fysisk at lokalisere de partier i lagerrummene, der var udvalgt fra lagerregnskaberne ( IRL og NL),(ii)de udvalgte partier var blandet med andre partier i containere, og der ikke var foretaget tilstraekkelig afmaerkning, saaledes at det var muligt at kontrollere partierne hver for sig ( I),(iii)etiketteringen af pallerne var saa mangelfuld, at det ikke var muligt at etablere nogen forbindelse mellem paa den ene side partiets vaegt og antallet af enheder og paa den anden side afmaerkningen af de enkelte enheder ( IRL).(d)I almindelighed foreligger der ingen dokumentation for, at de nationale kontrolorganer med regelmaessige mellemrum gennemfoerer saadanne stikproeveundersoegelser;

( e)Kun i ét land ( D ) er det muligt volumetrisk at opgoere kornmaengderne, der oplagres horisontalt .

Dette sker ved at registrere arealet i hver lagerafdeling, jaevne overfladen, saaledes at denne bliver fuldstaendig plan, placere hoejdemaalere og gange det paa denne basis beregnede rumfang med det oplagrede korns vaegt :

resultatet er en rimelig noejagtig talmaessig angivelse af maengden .

I andre lande er det ikke muligt at foretage en saadan beregning, eftersom kornet dér oplagres i uensartede dynger .

( f)I ét land ( I ) angives i visse tilfaelde ( isaer naar saelgeren ogsaa er lagerholder og/eller lagerholderen er koeber ) bevaegelser i kornlagre med saa runde tal i indberetningerne, at tallene ikke kan vaere baseret paa vejninger, men udelukkende maa vaere globale og omtrentlige overslag .

( g)Selv om de procedurer, der foelges, naar det er paavist, at interventionsprodukter er blevet beskadiget, almindeligvis er korrekte, forekommer det ofte som foelge af den anvendte kontrol - og indberetningspraksis, at beskadigelserne ikke rettidigt, som foreskrevet i forordningen, medtages i anmeldelserne til EUGFL .

Rettens revisorer er under deres revisionsbesoeg blevet opmaerksomme paa tilfaelde, hvor beskadigelser ikke er blevet indberettet .

I ét land var der tydeligvis tale om, at det lokale personale ikke efterkom anvisninger fra centralt hold ( IRL, smoer og oksekoed ). Der blev registreret ét tilfaelde af beskadigelser, som skyldtes uegnede oplagringsforhold, som de nationale revisionsorganer i en af deres rapporter havde advaret imod, men oejensynligt uden resultat ( IRL, smoer).Kvalitetskontrol2.9 . Kommissionens tjenestegrene traeffer ingen foranstaltninger med hensyn til kvalitetskontrol, medmindre medlemsstaterne indberetter tilfaelde af alvorlig kvalitetsforringelse, eller der modtages klager fra utilfredse koebere af interventionsprodukter .

2.10 . Hvad angaar medlemsstaternes kvalitetskontrolforanstaltninger, bestaar der fra medlemsstat til medlemsstat og fra vare til vare betydelige forskelle med hensyn til art og omfang .

Kvalitetskontrollen ved indlagring, dvs .

stikproeveudtagning og fysisk-kemisk analyse, udfoeres i praksis af interventionsorganets eget tekniske personale, ansatte i nationale tekniske organer, herunder statslaboratorier, sagkyndige fra specialiserede erhvervsvirksomheder, herunder private laboratorier, eller af lagerholderens laboratorie - og tekniske personale .

Nedenfor angives en raekke eksempler paa eksisterende ordninger :

( a)teknisk personale fra interventionsorganet opholder sig til stadighed paa lageromraadet .

Stikproever, som udtages af dette personale, analyseres i statslaboratorier ( IRL),(b)teknisk personale fra interventionsorganet inspicerer lagrene efter hver indlagring (- sserie ), udtager stikproever og sender disse til analyse i et privat laboratorium ( D, mejeriprodukter),(c)tilbudsgiveren og lagerholderen lader foretage en faelles proeveudtagning, som normalt paa deres vegne effektueres af en uafhaengig sagkyndig, lader proeven analysere af et i faellesskab udpeget laboratorium og indberetter den saaledes konstaterede kvalitet til interventionsorganet, der bogfoerer resultatet som kvaliteten ved indlagring ( F, korn),(d)lagerholderne udtager stikproever af indgaaende vareladninger, analyserer hver af disse proever i deres eget laboratorium paa lageromraadet, beregner en vaegtet gennemsnitskvalitet for et helt parti sammensat af flere vareladninger og indberetter resultatet til interventionsorganet, der bogfoerer dette som kvaliteten ved indlagring ( UK, korn).2.11 . I loebet af oplagringsperioden forekommer det meget sjaeldent, at der udtages stikproever af interventionsorganet selv eller paa dettes vegne, som herefter analyseres med henblik paa at konstatere, om varerne er i tilfredsstillende stand .

Kun for olivenolie findes der siden 1984 en i retsforskrift fastsat forpligtelse til hvert aar at udtage stikproever fra og analysere partier af spiseolie .

Som et led i gaengs forretningspraksis udtager lagerholderne undertiden selv med regelmaessige mellemrum stikproever og analyserer disse for at sikre sig, at varerne er i tilfredsstillende stand .

Interventionsorganerne har i nogle tilfaelde adgang til resultaterne, i andre tilfaelde ikke .

Bortset herfra er kontrollen med, om interventionsprodukterne er i tilfredsstillende stand, indirekte, dvs .

kontrollen finder sted i form af kontrol ved udlagring eller i form af overvaagning af oplagringsforholdene .

2.12 . Kontrollen ved udlagring er i vid udstraekning baseret paa det interessemodsaetningsforhold, der formodes at bestaa mellem koeber og lagerholder .

Salgsbestemmelserne hjemler normalt mulighed for, at potentielle koebere kan udtage stikproever fra de varer, der er udbudt til salg, foer de afgiver deres tilbud, dvs .

at reglen om undersoegelsespligt for koeber finder anvendelse .

Interventionsorganerne udtager ved udlagring kun sjaeldent stikproever eller foretager analyser, hvis der ses bort fra saerlige tilfaelde, f.eks .

saerlige afsaetningsforanstaltninger eller uddeling til forbrugere ( D, smoer og oksekoed ). Undertiden deltager de sammen med koeberen og lagerholderen i en faelles stikproeveudtagning, eller en stikproeve fra en stikproeveudtagning, som er foretaget af koeberen og lagerholderen i faellesskab, stilles til raadighed for interventionsorganet, hvilket kan forekomme i forbindelse med en del af kornudlagringerne ( D, F, NL og I ). I ét land er kornlagerholderne forpligtet til at sammensaette et repraesentativt stikproeveudvalg af kornudlagringer omfattende én dags leverancer eller 500 t - den mindste af disse to maengder er gaeldende - og stille dette til raadighed for interventionsorganet ( UK ). Kun i ét land ( IRL ), hvor personale fra interventionsorganet permanent er til stede paa lageromraadet, overvaager dette systematisk alle udlagringsaktioner .

Personalet udtager dog ikke stikproever af de udgaaende varer .

2.13 . Der bestaar for de samme varer betydelige tekniske forskelle fra medlemsstat til medlemsstat paa de ordninger for overvaagning af oplagringsforholdene, som medlemsstaterne har ivaerksat .

Som eksempler herpaa kan naevnes :

( a)De meget forskellige tekniske anvisninger, som interventionsorganet giver lagerholderne med hensyn til kvalitetskontrol af interventionskorn .

Anvisningerne gaar lige fra meget praecise forskrifter for, hvordan man skal kontrollere rumtemperaturen ( antallet af temperaturmaalinger, i hvilken hoejde og med hvilken indbyrdes afstand disse skal foretages, hvor hyppigt temperaturen skal noteres i de obligatoriske temperaturkontrolskemaer ), hvordan man skal kontrollere fugtigheden, under hvilke betingelser ventilationsanlaegget skal aktiveres, hvordan man skal registrere tilstedevaerelsen af insekter og, hvordan man skal forhindre andre dyrs indtraengen ( D ) til et meget enkelt paabud om, at lagerholderen skal behandle de oplagrede varer, som var de hans ejendom ( bonus pater familias-reglen ), hvortil der ikke er knyttet nogen form for praecise tekniske anvisninger vedroerende kvalitetskontrol ( F og I).(b)Der er forskel paa de minimumsnedfrysningstemperaturer for smoer, der er fastsat i de forskellige nationale forskrifter ( Faellesskabets forordninger indeholder ingen normer for smoer, saaledes som det er tilfaeldet for oksekoed ). I de fleste medlemsstater er normen - 16oC, men der er lande, der tillader en hoejere temperatur, et enkelt land endda helt op til - 10oC ( IRL).(c)I de fleste lande opbevares kartoner med smoerproever ( kontrollen af disse proevers kvalitet ved indlagring finder sted i to omgange, og nogle interventionsorganer foretager med regelmaessige mellemrum, f.eks .

en gang om aaret, stikproeveundersoegelser ) altid i det samme fryserum som de partier, de er udtaget fra, men dette er ikke obligatorisk .

I ét land opbevares af praktiske grunde alle kartoner med smoerproever i et og samme rum med det resultat, at de opbevares under andre forhold end de partier, de er udtaget fra ( IRL).(d)Proeveudtagningen af smoer udfoeres mere professionelt i nogle lande end i andre, kvalitetsbedoemmelsesordningerne er mere omfattende i nogle lande end i andre, og kvalitetskontrollen varierer per definition i almindelighed, eftersom der ikke er fastlagt nogen faelles definition af smoer i Faellesskabet .

( e)Proeveudtagningspraksis i almindelighed, men isaer for saa vidt angaar korn, er i alle henseender - proceduremaessigt, statistisk og teknisk - meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat .

2.14 . Den inspektion af interventionslagrene, som interventionsorganets tekniske personale foretager med henblik paa at kontrollere, om oplagringsforholdene er tilfredsstillende, og om de tekniske, administrative og regnskabsmaessige procedurer iagttages, samt at undersoege lagrene for synlige skader, gennemfoeres med en hyppighed, der varierer fra medlemsstat til medlemsstat og fra vare til vare :

permanent overvaagning paa stedet, hveranden maaned, en gang om aaret eller blot lejlighedsvist, naar der er mistanke om problemer .

I tilknytning til disse inspektionsbesoeg udarbejdes der som regel officielle rapporter, ofte i standardiseret form .

2.15 . En sammenligning af varernes kvalitet ved udlagring med de samme varers kvalitet ved indlagring er af afgoerende betydning baade som en kontrol af, om kvalitetskontrollen ved indlagring er paalidelig, og om varerne har vaeret oplagret paa tilfredsstillende vis .

Dette har isaer gyldighed i forbindelse med varer, hvis koebs - og salgspriser er kvalitetsafhaengige, dvs .

korn, olivenolie og tobak .

Der tages i forbindelse med de rent fysiske oplagringsaktioner ( adskilt oplagring, blandet oplagring af varepartier ) og foeringen af lagerregnskabet ( lagerbevaegelser :

sammenhaengen mellem indlagrede, oplagrede og udlagrede varepartier, som alle kan vaere forskellige ) ingen steder hensyn til kravet om en systematisk sammenholdelse af kvaliteten ved indlagring og kvaliteten ved udlagring .

Kun i nogle faa tilfaelde er det i princippet muligt at anstille saadanne sammenholdelser, og der er endnu faerre tilfaelde, hvor dette rent faktisk sker ( men paa et meget generelt grundlag, f.eks .

indholdet af et helt lager igennem et helt hoestaar ), og der er kun et kendt tilfaelde ( F, korn ) af eksempler paa, at lagerholdere er blevet idoemt pengeboeder for for store kvalitetsforskelle .

2.16 . I forbindelse med tidligere undersoegelser, der vedroerte oplagring af et bestemt produkt ( olivenolie ( 5 ) og korn ( 6 )), har Rettens tjenestegrene udtaget daekkende stikproever og analyseret disse med henblik paa at efterproeve paalideligheden af oplysningerne om lagrenes kvalitet .

Disse undersoegelser afdaekkede alvorlige problemer, baade hvad angaar minimumskriterier for kvalitet ved intervention, som i en raekke tilfaelde ikke var opfyldt, og hvad angaar sammenholdelsen af den konstaterede faktiske kvalitet med den bogfoerte kvalitet .

Undersoegelser, som Kommissionens tjenestegrene har gennemfoert vedroerende de samme produkter, men som dog kun har vedroert spoergsmaalet om opfyldelse af minimumskvalitetskravene, synes at bekraefte, at medlemsstaternes kvalitetskontrol er behaeftet med fundamentale mangler .

2.17 . Den revision, som Rettens revisorer foretog som et led i denne tvaergaaende undersoegelse, omfattede revisionsbesoeg paa stedet med henblik paa at vurdere oplagringsforholdene og kvalitetskontrolforanstaltningerne .

Til trods for det relativt ringe antal revisionsbesoeg, maa nedenstaaende konstateringer siges at give et daekkende billede :

( a)Der er betydelige forskelle fra medlemsstat til medlemsstat hvad angaar den tekniske behandling og opbevaringen af kornlagrene .

I nogle lande overvaages kornlagrene systematisk med det formaal at konstatere tilstedevaerelsen af visse insekter, mens overvaagningen heraf i andre lande er utilstraekkelig .

I et land ( F ) konstateredes i en raekke tilfaelde spor efterladt af dyr, hvorimod dette i et andet land ( D ) ville vaere naesten utaenkeligt .

( b)Der konstateredes et tilfaelde, hvor et parti hvede, der blev tilbudt til intervention, i henhold til en analyse foretaget for tilbudsgiveren og lagerholderen af et specialiseret firma havde et vandindhold paa 15,9 %. Selvom dette klart laa over interventionsgraensen paa 15,5 %, accepterede lagerholderen det paagaeldende vareparti til intervention og indberettede det med et vandindhold paa 15,5 % til interventionsorganet ( F).(c)En gennemgang af kvalitetskontrolprocedurerne og kvalitetsanalyseskemaerne for korn i ét land ( I ) gav anledning til alvorlig tvivl om paalideligheden af kvalitetsbestemmelsen .

I en raekke tilfaelde stod det klart, at man i stedet for at udtage og analysere stikproever fra hver enkelt lastvognsladning, der udgjorde en aktion, enten kun havde analyseret én lastvognsladning eller havde indberettet en fiktiv kvalitet .

( d)I praktisk taget alle lande viste det sig, at hyppigheden af de inspektionsbesoeg, som interventionsorganets tekniske personale aflaegger for at efterproeve, om oplagringsforholdene er tilfredsstillende, og om de officielle procedurer overholdes, var mindre end tilsigtet, og at overvaagningen var mindre grundig end beskrevet i vejledningen eller endog mindre grundig end foreskrevet i de fastsatte retningslinjer ( IRL, I).(e)I ét tilfaelde konstateredes det, at interventionsoksekoed var oplagret umiddelbart ved siden af en ladning uemballerede fisk paa trods af, at en saadan blandet oplagring i henhold til den paagaeldende oplagringskontrakt med rette ikke er tilladt ( F ). 3 . Finansielle og budgetmaessige aspekter Princippet om, at udgifterne anmeldes paa grundlag af kumulerede stoerrelser3.1 . I bilag I ( punkt 10-13 ) og bilag III gives der en detaljeret fremstilling af den metode, Kommissionen anvender i forbindelse med finansieringen af medlemsstaternes interventionsudgifter og opfoerelsen af disse udgifter paa Faellesskabets budget paa grundlag af maanedlige opgoerelser .

Metoden gaar i det vaesentlige ud paa, at kumulerede udgiftsbeloeb beregnes paa basis af en ny gennemsnitspris hver maaned, og det maanedlige udgiftsbeloeb fremkommer ved fratraekning af den foregaaende maaneds beloeb . Dette har tre vaesentlige konsekvenser :

( a)Eftersom der ikke i henhold til de gaeldende bestemmelser findes noget fast vurderingsgrundlag for bogfoering af lagerbevaegelser og disses indvirkning paa finansbogholderiet i forbindelse med faellesskabsbudgettet, er interventionsorganerne ikke i stand til at bogfoere lagrenes vaerdi og tab ved salg i deres normale bogholderi .

Som foelge heraf er de udgiftsopgoerelser, der fremsendes til EUGFL, ikke baseret paa regnskaber med den indbyggede sikkerhed, som det dobbelte bogholderi indebaerer, men maa opstilles ved hjaelp af saerlige ad hoc-procedurer uden for det formelle bogholderi .

Interventionsorganerne kan naturligvis ikke lastes for, at dette forholder sig saadan, idet det er en uundgaaelig foelge af faellesskabsforordningernes bestemmelser om bogfoering og indberetning .

( b)En ligesaa alvorlig foelge af anvendelsen af systemet med kumulerede gennemsnitsbeloeb bestaar i, at det personale, der skal arbejde med dette system, eventuelt vil indtage en ligegyldig holdning, fordi alle opgjorte data opfattes som foreloebige .

Dette har en negativ indvirkning paa holdningen til kontrol i almindelighed og bidrager isaer til, at gennemfoerelsen af specifikke kontrolforanstaltninger udsaettes til et tidspunkt, hvor dataene er endelige, dvs .

naar aaret er omme .

Da bogfoeringsdataene betragtes som foreloebige data, der til enhver tid kan suppleres og aendres, er den almindelige opfattelse, at de ikke skal efterproeves hverken internt eller eksternt .

( c)En yderligere foelge er, at fortjeneste og tab ikke kan henfoeres til bestemte aktioner .

Selvom selve salgsprisen i forbindelse med en bestemt afsaetningstransaktion kan vaere kendt, fastsaettes under denne ordning kostprisen som enten den samlede gennemsnitlige koebspris, som foerst endeligt fastlaegges ved aarets udgang, eller den gaeldende interventionspris .

I ingen af tilfaeldene er der en sammenhaeng mellem det beregnede tab og de solgte varers alder og kvalitet .

Opgoerelsernes noejagtighed3.2 . De opgoerelser, som medlemsstaterne fremsender til EUGFL, er udarbejdet paa grundlag af oplysninger, der vedroerer det niveau, hvor transaktionerne finder sted, dvs .

de enkelte interventionslagre.

Retten konstaterede, at lagerholdernes lagerregnskaber naesten uden undtagelse var ajourfoert .

Imidlertid forekommer der forsinkelser og fejl i forbindelse med overfoerelsen af disse basisdata til interventionsorganernes hovedlagerbogholderi, der danner grundlag for udarbejdelsen af de maanedlige opgoerelser.

Retten konstaterede isaer foelgende :

( a)Da der ikke foreligger nogen retningslinjer paa faellesskabsplan, forholder interventionsorganerne sig paa forskellig maade til lagerholdernes lagerregnskaber .

Visse medlemsstater udsteder slet ingen retningslinjer ( F, NL og UK ). Et helt specielt tilfaelde blev konstateret, hvor et organ, der optraadte som mellemmand for interventionsorganet, ikke fremsendte bilag vedroerende salgstransaktioner, foer samtlige fysiske og administrative aspekter i deres helhed var kendt - mange maaneder efter datoen for den paagaeldende transaktion, uden at organet var forpligtet til at indgive foreloebige oplysninger eller andre oplysninger, der kunne traede i stedet for disse bilag ( UK, Intervention Board for Agricultural Produce/Home Grown Cereals Authority).(b)Den afdeling i interventionsorganet, der udarbejder opgoerelsen, dvs .

saedvanligvis finans - og regnskabsafdelingen, stoetter sig for saa vidt angaar basisoplysningerne i de fleste tilfaelde paa markedsafdelingerne .

De sidstnaevnte laegger mere vaegt paa at afslutte deres tekniske og administrative kontrol af de paagaeldende transaktionsbilag end at foretage regnskabsposteringerne rettidigt .

Et helt specielt tilfaelde konstateredes, hvor en regnskabsafdeling havde - omend ikke efterproevede - basisoplysninger til raadighed rettidigt i form af lagerbevaegelser og -stillinger, som var vedlagt fakturaer vedroerende oplagringsgebyrer, men den foretrak at basere sin EUGFL-opgoerelse paa anslaaede lagerbevaegelser, hvorved der opstod en hoej grad af unoejagtighed ( F, Office National Interprofessionnel des Céréales ). I et andet tilfaelde blev det dog konstateret, at foreloebige oplysninger blev indberettet, saa snart de forelaa, og systematisk blev erstattet med endelige data i den efterfoelgende periode .

Resultatet var i dette tilfaelde en acceptabel grad af noejagtighed ( I, oksekoed).(c)Medlemsstaterne har en interesse i, at udgiftsopgoerelserne foreligger hurtigst muligt, eftersom udgiftsopgoerelsen skal vaere fremsendt, foer der kan frigives midler fra EUGFL-kontoen i finansministeriet .

Det blev konstateret, at langt de fleste interventionsorganer udarbejder deres opgoerelser over udgifter af anden kategori i den foerste uge i maaneden efter den maaned, hvori de fysiske transaktioner fandt sted .

Der blev dog konstateret tilfaelde, hvor regnskaberne for den foregaaende maaned blev afsluttet inden maanedens udgang .

Det er klart, at det naeppe er sandsynligt, at de paa centralt plan bogfoerte data vedroerende interventionsaktionerne paa saa tidligt et tidspunkt kan vaere fuldstaendige .

3.3 . Den samlede virkning af ovennaevnte faktorer er, at de maanedlige opgoerelser, som medlemsstaterne fremsender til EUGFL, kun i ringe udstraekning afspejler det faktiske underliggende udgiftsniveau .

Retten har for saa vidt angaar de medlemsstater og de interventionsprodukter, der er omfattet af denne undersoegelse, gennemgaaet alle maanedlige opgoerelser og aarsopgoerelser indgivet i 1984 og 1985 og vurderet deres noejagtighed paa grundlag af forskellen mellem :

( a)de maanedlige lagerbevaegelser og -stillinger, saaledes som de fremgaar af de kumulerede maanedlige opgoerelser ( ved subtraktion ), og(b)de maanedlige lagerbevaegelser og -stillinger, saaledes som de endeligt angives i et specificeret bilag til aarsregnskabet .

3.4 . Gennemgangen viste, at den samlede gennemsnitlige fejlmargen for tallene vedroerende de maanedlige indlagrede maengder er paa 25 %, for tallene vedroerende de maanedlige udlagrede maengder 45 %, og for de indberettede lagerstillinger ca .

10 %. Tallene for udlagrede maengder er afgoerende for tab ved salg, som typisk tegner sig for ca .

2/3 af de samlede udgifter til offentlig oplagring, der i de seneste aar har udgjort ca .

20 % af de samlede udgifter under EUGFL, Garantisektionen ( jf .

tabel 1 ). Med henvisning til en fejlmargen paa 45 % for tal af denne stoerrelsesorden kan der saettes spoergsmaalstegn ved den fortsatte anvendelse af EUGFL's forskudsordning, for saa vidt som denne er baseret paa den formodning, at det kan lade sig goere med en acceptabel grad af noejagtighed at anslaa udgifterne til gennemfoerelse af foranstaltningerne under den faelles landbrugspolitik forud for forelaeggelsen af aarsregnskaberne .

En anden konsekvens af dette er, at beslutninger truffet i loebet af regnskabsaaret om budgetforvaltningen saettes ud af kraft .

Der er dog positive undtagelser i form af afvigelser paa nogle faa procentpoint eller mindre, isaer i ét land for alle produkter ( NL ) og i to lande blot for ét produkt ( oksekoed i D, smoer i IRL ). Tallene i disse tilfaelde viser, at det er muligt at anvende en ordning, hvorved der opnaas en tilfredsstillende grad af noejagtighed for saa vidt angaar oplysningerne i de maanedlige opgoerelser .

Problemerne i forbindelse med aarsregnskabernes ufuldstaendige karakter .

3.5 . Der er en klar tendens til, at de maanedlige opgoerelser er unoejagtige, hvilket ogsaa har indflydelse paa den 12 . maanedlige opgoerelse, dvs .

opgoerelsen ved aarets udgang, der fremsendes i den form, der er foreskrevet for aarsregnskabet .

Denne opgoerelses saerlige betydning ligger deri, at det i opgoerelsen anfoerte udgiftsbeloeb er det endelige beloeb, der konteres det paagaeldende regnskabsaar . De berigtigelser, der foretages paa grundlag af den metodisk-aritmetiske gennemgang, der varetages af EUGFL's regnskabsafdeling ( jf .

punkt 5.11 ) opfoeres paa budgettet i den maaned, i hvilken de afvikles finansielt .

Alle andre berigtigelser af udgiftstallene behandles automatisk i forbindelse med regnskabsafslutningen og opfoeres derfor paa budgettet for det regnskabsaar, i hvilket beslutningen om regnskabsafslutningen offentliggoeres .

Dette kan ikke undgaas hvad angaar berigtigelser, som isaer i henseende til den formelle rigtighed af de indberettede transaktioner foretages af de revisorer i Kommissionen, der varetager regnskabsafslutningen .

Men det er ikke acceptabelt i forbindelse med berigtigelser, der skyldes, at medlemsstaternes systemer ikke er i stand til rettidigt at tilvejebringe fuldstaendige og noejagtige oplysninger .

Formaalet med regnskabsafslutningsproceduren er ikke at raade bod paa medlemsstaternes manglende posteringer og systemfejl, og anvendelsen heraf med dette for oeje udgoer en utilstedelig kraenkelse af princippet om étaarige faellesskabsbudgetter .

3.6 . At disse kraenkelser af princippet om étaarige budgetter udgoer et reelt og alvorligt problem illustreres af en raekke tilfaelde, der konstateredes i de regnskaber, der blev gennemgaaet som led i denne undersoegelse :

( a)Ca .

300 000 t korn, der blev solgt og udlagret i 1983, var ikke medtaget i det regnskab for 1983, som en medlemsstat ( UK ) forelagde, med det resultat, at tab ved salg var angivet 6,8 mio ECU for lavt .

Dette var en foelge af det problem, der er beskrevet i punkt 3.2, ( a ). Der blev ogsaa foretaget berigtigelser i andre udgiftstal for det paagaeldende aar, som havde en udlignende effekt paa det samlede berigtigelsesbeloeb for denne medlemsstats samlede udgifter for det paagaeldende aar.(b)Det samme land angav imidlertid de samlede udgifter for 1984 8,6 mio ECU for lavt og for 1985 4,3 mio ECU for lavt .

( c)En anden medlemsstat ( F ) angav udgifterne til offentlig oplagring af et enkelt produkt ( oksekoed ) 23,7 mio ECU for lavt i 1984 og 11,9 mio ECU for lavt i 1985.(d)I et andet tilfaelde, hvor der anvendtes et meget avanceret computersystem med meget stor kapacitet, var der ikke personale nok til at foretage de ekstra inputoperationer, der var noedvendige paa grund af hoej salgsaktivitet .

Dette medfoerte, at tab ved salg af oksekoed blev angivet 1 mio ECU for lavt ( Irland, oksekoed ). 4 . Kontrol med forvaltning og regnskabsfoering Interventionens tilrettelaeggelse paa nationalt plan4.1 . Interventionen er tilrettelagt forskelligt i de enkelte medlemsstater .

De vigtigste ordninger er beskrevet i bilag IV .

4.2 . Naar det centrale interventionsorgan i en medlemsstat overdrager brancheorganisationer den daglige varetagelse af offentlig oplagring, betyder det, at interventionsaktionerne i praksis gennemfoeres af en raekke vidt forskellige enheder .

Sammensaetningen bliver forskellig for de enkelte produkter, og for ét og samme produkt kan der indgaas en lang raekke kontrakter, som saa igen fordeles paa et stort antal regionale og lokale enheder .

Denne forskelligartethed kan delvis udlignes ved at indfoere en standard for regnskabsfoering og indberetning, hvilket faktisk har vist sig normalt at vaere tilfaeldet .

Men der er ligeledes behov for effektive kontrolforanstaltninger, som f.eks .

en omfattende intern revision og en specialiseret teknisk inspektion .

Saadanne foranstaltninger har i praksis vist sig kun at finde anvendelse i et yderst begraenset omfang .

4.3 . Interventionens opbygning frembyder desuden visse vanskeligheder af fundamental art, idet de organisationer, der varetager de administrative opgaver i forbindelse med intervention, er producentkooperativer, handels - eller industriforetagender eller oplagringsvirksomheder, som kontrolleres af disse, dvs .

organisationer, som ligeledes er aktive paa markedet i handelsmaessig henseende .

Der er en vis interessekonflikt mellem interventions - og handelsfunktionerne .

I praksis kombineres foelgende funktioner paa forskellig vis :

( a)administration,(b)oplagring,( c)salg til intervention,(d)koeb fra interventionslager .

En kombination af ( a ) og/eller ( b ) med ( c ) eller ( d ) maa anses for mindre heldig, idet der saaledes aabnes mulighed for at drage visse fordele i forhold til andre parter paa markedet, og der kan endda opstaa misbrug gennem manipulering .

4.4 . Dette problem blev omtalt i saerberetningen om den faelles markedsordning for olivenolie, som Retten offentliggjorde i 1985 ( 2 ). Her blev det klart fastslaaet, at kombinationen af funktioner udgoer et problem af fundamental art i de to medlemsstater, som indgik i undersoegelsen ( GR, I ). Det blev ogsaa tydeligt paavist ved undersoegelsen i 1987, at problemet ligeledes goer sig gaeldende - specielt paa oksekoeds - og kornmarkedet - i det ene land, som indgik i undersoegelsen, og som benytter kontrahenter ved intervention ( I ). En gennemgang af de formelle foranstaltninger viste, at der findes mange kombinationsmuligheder, og ved en yderst begraenset systemanalytisk revision blev der paavist en raekke eksempler paa en uacceptabel kombination af funktioner ( jf .

pkt .

2.4(b ) og 2.8(f )). De ansvarlige nationale revisionsmyndigheder har i de senere aar anerkendt, at der findes et problem paa dette omraade, og har truffet foranstaltninger med henblik paa at afhjaelpe det - men kun i begraenset omfang .

Resultatet er, at kombinationen salg til intervention og oplagring af korn udelukkes i forbindelse med handelsforetagender, men ikke for producentkooperativer, som der er tale om i de fleste tilfaelde .

4.5 . En lignende risiko for misbrug opstaar, naar organisationer, som medvirker ved intervention, varetager flere opgaver .

Retten fandt et eksempel paa en brancheorganisation, som kontrollerede naesten samtlige tilbud til intervention, fungerede som mellemmand for interventionsorganet ved oplagring og deltog i afsaetningen som mellemmand ved salg til eksport ( IRL :

Irish Dairy Board ). En saadan medvirken paa alle trin i interventionen frembyder visse risici for misbrug, som boer overvaages noeje af interventionsorganet .

Situationen ville vaere helt uacceptabel, hvis den fysiske oplagring indgik i denne kombination af funktioner .

Eftersom de nationale myndigheder paaser, at dette ikke sker, og i oevrigt overvaager forholdene noeje, er situationen teoretisk set ikke i strid med reglerne .

Systemforvaltning og dokumentation4.6 . Fra centralt hold skal det efterproeves, om de forskellige grundforordninger og gennemfoerelsesbestemmelser afspejles korrekt og ensartet i medlemsstaternes administrative bestemmelser, men intet tyder paa, at Kommissionens afdelinger systematisk faar tilsendt de nationale bestemmelser og meddelelser vedroerende interventionsoplagring, og at det i fuldt omfang efterproeves, om de er i overensstemmelse med faellesskabsreglerne .

I medlemsstaterne viser det sig imidlertid, at nogle af revisionsorganerne lader denne form for kontrol indgaa i revisionsprogrammet, naar visse interventionsforanstaltninger gennemgaas ( D, IRL, NL, UK).4.7 . Da naervaerende undersoegelse blev foretaget i 1987, havde Kommissionens afdelinger ikke oprettet en fuldstaendig og systematisk dokumentation vedroerende interventionsorganernes regnskabssystemer og -procedurer .

Medlemsstaterne har i virkeligheden enten undladt at fremsende eller kun fremsendt begraensede oplysninger om deres regnskabspraksis, men de er heller ikke blevet anmodet herom .

Det skal indroemmes, at bestemmelsen om indsendelse af oplysninger er formuleret yderst vagt, idet det blot hedder, at medlemsstaterne giver meddelelse om de regnskabstekniske forudsaetninger, hvorunder betalinger foretages, uden nogen naermere forklaring ( 7 ). Saafremt det er hensigten at fremskaffe dokumentation om regnskabssystemer, som kan danne udgangspunkt for en koordineret regnskabsfoering, tilsyn og kontrol, boer det i det mindste anfoeres, hvilke grundlaeggende oplysninger, der stilles krav om .

Det gaelder f.eks .

:

( a)kontoplan og vejledninger vedroerende postering af finansielle transaktioner,(b)skemaer til brug ved opstilling af lagerregnskaber og procedurer for lagerindberetning paa lokalt, regionalt og centralt plan,(c)beskrivelse af de metoder og procedurer, som anvendes ved vaerdiansaettelse af indberettede lagerbevaegelser,(d)beskrivelse af de metoder, procedurer, informationskilder og hjaelpeskemaer, som anvendes ved udarbejdelse af anmeldelser til EUGFL .

4.8 . Det materiale om regnskabssystemerne, som findes hos interventionsorganerne, afspejler normalt systemforvaltningens kvalitet, og Retten konstaterede, at der i praksis er meget stor forskel paa dette materiale og dermed paa forvaltningens kvalitet .

Retten fandt et eksempel paa et regnskabssystem, som med bidrag fra samtlige beroerte nationale enheder er yderst velegnet til at imoedekomme informationsbehovet hurtigt og praecist .

Systemet omfatter hensigtsmaessige interne kontrolforanstaltninger og kan uden problemer goeres til genstand for ekstern revision .

Dokumentationsmaterialet samles systematisk med henblik paa at imoedekomme de behov, der er forbundet med baade forvaltning og kontrol .

Materialet er velordnet og overskueligt ( NL ). I andre lande er det muligt at samle en vis form for dokumentationsmateriale om regnskabssystemerne paa grundlag af oplysninger, som foreligger i form af kontormanualer, arbejdsinstrukser, forretningsordener, tilfaeldige diagrammer eller rutediagrammer til saerlige formaal ( omorganisering, udvikling af edb, kurser ). Af dette materiale fremgaar det, at der til stadighed udfoldes visse bestraebelser for at tilpasse systemerne til de krav, der stilles ( faellesskabsforordninger, instrukser i form af memorandum ), og de vilkaar, der gaelder ( personalesituationen, edb-udstyr ). I saadanne tilfaelde goer de interne og eksterne kontrolenheder sig normalt bekendt med systemerne paa deres egen maade og oever beskeden indflydelse paa den interne systemforvaltning og dokumentation ( D, F, IRL ). Som diamentrale modsaetninger til det foerst omtalte tilfaelde fandt Retten eksempler paa lande, hvor der praktisk talt ikke findes nogen dokumentation om regnskabsaspekterne, og/eller hvor systemforvaltningen ikke er udviklet tilstraekkeligt til at sikre sammenhaengende og paalidelige resultater ( I, UK).4.9 . Interventionsorganerne udfolder uden undtagelse - men i visse lande og i forbindelse med visse produkter ikke i samme omfang - store bestraebelser for at udvikle systemer, der kan overvinde to ret omfattende problemer :

(a)overgangen dels fra manuel eller mekanisk behandling til edb dels fra ét edb-system til et andet og mere udviklet,(b)de stadig mere komplicerede og usikre krav, Faellesskabet stiller til regnskabsfoering .

I samtlige tilfaelde stod det klart, at det for udviklingen af hensigtsmaessige og effektive systemer ville vaere yderst vaerdifuldt med et vist minimum af koordinering, vejledning og stoette fra centralt EF-hold samt oprettelse af et forum for udveksling af viden og erfaring .

Det viste sig ogsaa tydeligt, at der generelt set ikke oeves et tilstraekkeligt stort pres udefra ( Kommissionen, nationale revisionsorganer ) for at faa forbedret kvaliteten og paalideligheden af regnskabssystemerne, saaledes at Faellesskabets maalsaetning med hensyn til indberetning af finansielle oplysninger opfyldes, og her taenkes isaer paa de maanedlige opgoerelser og aarsregnskaberne .

Afstemning4.10 . Periodiske afstemninger mellem totaler for lager - og kapitalbevaegelser er et vigtigt revisionsredskab i forbindelse med den generelle kontrol af interventionsorganernes regnskabssystemer, men saadanne afstemninger kan ikke foretages i nogen af medlemsstaterne .

4.11 . Det er saerdeles vanskeligt at finde tilfaelde, hvor der systematisk er overensstemmelse mellem lagertallene i opgoerelserne til EUGFL og ikke blot interventionsorganets centrale lagerregnskab, men ogsaa lagrets regnskab for samme periode .

Rettens revisorer fandt faktisk, at dette forhold kun gjorde sig gaeldende i tilstraekkeligt omfang i ét land ( NL ). I de oevrige medlemsstater konstaterede Retten alvorlige problemer i forbindelse med afstemning af totaler, og her skal isaer naevnes et tilfaelde, hvor adskillige maengdetotaler ikke stemte overens ( UK, smoer ) og et andet tilfaelde, hvor mange subtotaler under samstemmende totaler ofte ikke stemte overens ( I, oksekoed ). I naesten alle tilfaelde stod det klart, at denne form for afstemning ikke blev anvendt som et standard revisionsredskab .

4.12 . Ved afstemning af de maanedlige opgoerelser til EUGFL med interventionsorganernes regnskaber stoeder man paa et problem, som skyldes kumulationsordningen .

Naar den ordning, der bruges som udgangspunkt, bevirker, at der til stadighed udregnes totaler, ved at det oprindelige tal erstattes med et nyt, forsvinder hele eller en stor del af det revisionsspor, der ligger i de maanedlige opgoerelser ( F, IRL, NL, UK).4.13 . I naesten samtlige tilfaelde stoeder man paa et andet problem, som skyldes, at de arbejdsdokumenter, der ligger til grund for indberetningerne, og som udgoer et bindeled til de basisoplysninger, der hentes i regnskabssystemet, er saa komplicerede og/eller uformelle i deres udformning, at de faktisk er uforstaaelige uden naermere forklaring fra den eller de personer, der har staaet for udarbejdelsen .

4.14 . Interventionsorganerne har mulighed for at foretage krydsrevision mellem deres centrale lagerregnskaber ( som laegges til grund for opgoerelserne til EUGFL ) paa den ene side og de fakturaer for oplagringsgebyr, interventionsorganerne modtager fra lagerholderne, paa den anden side .

I princippet skal der vaere overensstemmelse med lagerbeholdningerne i det centrale lagerregnskab, naar det er ajourfoert med en vis forsinkelse paa grund af edb-behandlingen, og optegnelserne over hvilke oplagringsgebyrer, der er betalt til lagerholderne .

I praksis synes de fleste interventionsorganer ikke at vaere klar over betydningen af denne sikkerhedsforanstaltning og forsoeger ikke at foretage en saadan krydsrevision .

4.15 . I en af medlemsstaterne fandt Retten ved en stikproeve tre tilfaelde, hvor de maengder, der stod opfoert i de finansielle oplysninger, og som interventionsorganet saaledes havde gjort rede for og indberettet til EUGFL, ikke stemte overens ( der var eksempler paa saavel for hoeje som for lave angivelser ) med de maengder, som stod opfoert i bilagene for de fysiske bevaegelser .

Da de ansvarlige myndigheder ikke kunne goere rede for disse forskelle, maa det antages, at der er tale om fejl, som har medfoert forkerte antegnelser i regnskabet .

Dette forhold er ret alvorligt, idet det drager paalideligheden af de nationale kontrolforanstaltninger i tvivl og i et tilfaelde sandsynligvis har medfoert, at en transaktion ikke fuldt ud er posteret i det regnskabsaar, den vedroerer, hvilket dog ikke kan efterproeves .

5 . Revision af interventionsoplagring Intern revision i medlemsstaterne5.1 . Bilag V indeholder en naermere beskrivelse af de retsregler og administrative bestemmelser, der gaelder for kontrol med interventionsaktioner .

5.2 . I samtlige interventionsorganer findes der en eller anden form for intern revision, forstaaet som en specialiseret intern kontrolfunktion, der refererer til ledelsen og er uafhaengig af de fleste oevrige afdelinger .

Generelt set findes der to former for intern revision - én, hvor kontrolfunktionen ligeledes er uafhaengig af finans - og regnskabsafdelingen, og én, hvor den er forbundet hermed, i nogle tilfaelde endda saaledes, at begge funktioner varetages af samme medarbejder .

5.3 . Den foerste form for intern revision findes tilfaeldigvis i de medlemsstater, hvor interventionen varetages af et enkelt overordnet organ ( jf .

bilag IV ). Interventionsorganerne i Forbundsrepublikken Tyskland, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige har alle en intern revisionsafdeling, som ledes af en ansvarlig revisor, og som omfatter fra 2 ( NL ) til 20 ( UK ) ansatte .

Disse afdelinger bestraeber sig paa at laegge anerkendte revisionsnormer til grund for deres gennemgang af baade de nationale aspekter og faellesskabsaspekterne ved de opgaver, der varetages af interventionsorganerne .

Med hensyn til faellesskabsaspekterne er maalet normalt med regelmaessige mellemrum at revidere samtlige de faellesskabsforanstaltninger, organet gennemfoerer, dvs .

ca .

én gang hvert fjerde aar . Revisionsafdelingerne gennemgaar de nationale gennemfoerelsesbestemmelser, systemer og procedurer og tager stikproever af bilag og regnskaber og i visse lande ( IRL, UK ) ogsaa af lagre .

De samarbejder med de eksterne revisorer, som de koordinerer deres arbejdsprogram med, og som de stiller resultaterne af deres revision til raadighed for .

5.4 . Den anden form for intern revision findes i lande som Frankrig og Italien, hvor regnskabsfoereren, i henhold til traditionen i den offentlige sektor, er personligt ( og oekonomisk ) ansvarlig for lovligheden og den formelle rigtighed af de ud - og indbetalinger, finans - og regnskabsafdelingen staar for .

Som kontrolfunktion skal regnskabsfoereren saaledes foretage en formel detailkontrol af transaktionsbilagene i forbindelse med de ud - eller indbetalinger, han varetager og bogfoerer i henhold til henholdsvis sin finans - og regnskabsfunktion .

For at kunne varetage disse opgaver har regnskabsfoererne et ret stort personale til raadighed .

I Frankrig har interventionsorganernes regnskabsfoerere ligeledes en ekstern status, idet de udnaevnes ved afgoerelse truffet af finansministeren og er ansvarlige over for ham med hensyn til en lovlig og formelt rigtig varetagelse af deres opgaver .

5.5 . Rettens gennemgang af opbygningen af og procedurerne for den interne revision i interventionsorganerne giver anledning til foelgende bemaerkninger :

( a)De specialiserede interne revisionsafdelinger ( pkt .

5.3 ) bruger en del af deres kapacitet til at revidere de offentlige oplagringsforanstaltninger .

I praksis tegner revisionen sig reelt for 1 ( UK ) og 6 ( D ) mandaar pr .

aar.(b)Den revision, disse afdelinger foretager af interventionsforanstaltningerne, er tilrettelagt og underbygget paa kompetent og professionel vis .

( c)Revisionen er begraenset i det omfang, maalene er fastlagt ud fra, hvad der anses for at vaere den enkelte medlemsstats ansvar snarere end, hvad der udlaegges som vaerende i Faellesskabets interesse .

( d)I de tilfaelde, hvor den interne revision foretages af regnskabsafdelingen, er ordningens styrke, dvs .

en fuldstaendig revision af transaktionerne, samtidig dens svaghed .

Revisionen er nemlig koncentreret om de enkelte transaktioners finansielle aspekter og formelle rigtighed og har derfor tendens til ikke i tilstraekkelig grad at omfatte netop de elementer, som er karakteristiske for Faellesskabets finansieringsordning for udgifter af anden kategori, dvs .

regnskabstotaler for fysiske bevaegelser .

( e)Ingen af de interne revisionsafdelinger reviderer de maanedlige opgoerelser eller aarsregnskaber over udgifter til offentlig oplagring, som indsendes til EUGFL .

Selv de regnskaber, som indgives med henblik paa regnskabsafslutningen, har kun delvis og indirekte vaeret gjort til genstand for intern revision .

( f)Naar regnskabsfoereren, som baade varetager regnskabs - og kontrolfunktionen, paategner de opgoerelser eller regnskaber, han indgiver, attesterer han i virkeligheden, at hans egen regnskabsfoering er korrekt .

Med paategningen goer han sig personligt ansvarlig for, at regnskabet udviser et korrekt billede af de faktiske forhold, samt at de finansielle transaktioner, som indgaar heri, er lovlige og formelt rigtige .

Ekstern revision i medlemsstaterne5.6 . Medlemsstaterne har truffet forskellige foranstaltninger med henblik paa ekstern revision af interventionsorganerne :

( a)Forbundsrepublikken Tyskland :

Landbrugsministeren har overdraget revisionen af interventionsorganet til et statsejet revisionsfirma med privat status, som er specialiseret i revision af offentlige og halvoffentlige organer .

Interventionsorganet aflaegger beretning til ministeren .

Revisionsfirmaet samarbejder med interventionsorganets interne revisionsafdeling .

Det oeverste nationale revisionsorgan, Bundesrechnungshof, modtager begge instansers beretninger, det staar selv i generelt henseende til ansvar over for parlamentet og foretager regelmaessigt saerlige revisionsundersoegelser inden for udvalgte omraader .

( b)Frankrig :

Det eksterne revisionselement ligger dels i den eksterne status, dels i det personlige og oekonomiske ansvar, som interventionsorganets regnskabsfoerere har .

Lovligheden og den formelle rigtighed af regnskabsfoerernes finans - og regnskabsforvaltning efterproeves desuden af statsinspektoerer, der er tilknyttet interventionsorganerne, og af Finansministeriets Afdeling for Generelt Tilsyn .

Disse myndigheder skal desuden foretage en revision med henblik paa at konstatere, om den oekonomiske forvaltning er forsvarlig .

Det centrale udbetalende organ koordinerer og gennemgaar opgoerelserne til EUGFL .

Det oeverste nationale revisionsorgan, Cour des comptes, har et generelt ansvar og foretager fra tid til anden revision inden for udvalgte omraader .

( c)Irland :

Det oeverste nationale revisionsorgan, the Comptroller and Auditor General's Office, foretager den eksterne revision af det nationale interventionsorgan i samarbejde med organets ( dvs .

Landbrugsministeriets ) interne revisionsafdeling og indgiver beretning til parlamentets Udvalg for Offentlige Regnskaber .

( d)Italien :

Det oeverste nationale revisionsorgan, Corte dei Conti, har et revisionskontor i det central nationale interventionsorgan, hvor et begraenset revisionspersonale forbereder bidrag om organets opbygning, generelle resultater og oekonomiske situation, til Corte dei Conti's aarsberetning til parlamentet .

( e)Nederlandene :

Den eksterne revision af det nationale interventionsorgan foretages af Landbrugsministeriets interne revisionsafdeling, som samarbejder med organets interne revisionsafdeling .

Det oeverste nationale revisionsorgan, Algemene Rekenkamer, er ansvarligt over for parlamentet i generel henseende, gennemgaar revisionsresultaterne og kan selv foretage revisionsundersoegelser .

( f)Det Forenede Kongerige :

Det oeverste nationale revisionsorgan, National Audit Office, foretager den eksterne revision, idet der tages hensyn til det arbejde, der er udfoert af interventionsorganets interne revisionsafdeling, og indgiver hvert aar en revisionserklaering til parlamentets Udvalg for Offentlige Regnskaber .

5.7 . I fire af ovennaevnte seks tilfaelde foerer den eksterne revision til en eller anden form for revisionserklaering om interventionsorganets regnskaber, og denne erklaering fremlaegges direkte eller indirekte i forbindelse med decharge paa nationalt plan .

I erklaeringerne bliver revisorerne noedt til at tage tydeligt forbehold med hensyn til de regnskabsmetoder, der skal anvendes i medfoer af EF-bestemmelserne, og som ikke svarer til almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, isaer i forbindelse med lagervaerdiansaettelse og beregning af tabet i et givet aar . I ét tilfaelde tages der ogsaa forbehold med hensyn til de almindeligt anerkendte revisionsnormer, idet revisionens omfang fastlaegges af mandanten, og fysiske lageropgoerelser udtrykkeligt holdes uden for revisionsprogrammet ( D).5.8 . De vaesentligste revisionsmaal for de seks medlemsstaters omtalte eksterne revisionsorganer er i forbindelse med offentlig oplagring i vid udstraekning bestemt af nationale forhold .

Revisorerne laegger derfor uundgaaeligt saerlig vaegt paa en gennemgang af de finansielle aspekter, der er relevante fra medlemsstaternes synspunkt, dvs .

:

( a)finansieringen af interventionsopkoebene og de midler, der er bundet i lagerbeholdningen paa et givet tidspunkt,(b)de finansielle risici, der er forbundet med lagerbeholdningen ( tab, beskadigelse),(c)medlemstatens nettoudgifter til haandtering, oplagring og finansiering,(d)risikoen for ikke at modtage godtgoerelse paa grund af manglende overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne .

5.9 . Ingen af medlemsstaternes eksterne revisionsinstanser har indtil dato efterproevet de maanedlige opgoerelsers noejagtighed .

Med hensyn til aarsregnskabet har det oeverste revisionsorgan i én af medlemsstaterne i en offentliggjort beretning fremsat kritiske bemaerkninger om eksempler paa mangler i aarsregnskaberne i forhold til de regnskaber, der indgives med henblik paa regnskabsafslutningen .

Kritikken gik imidlertid ud paa, at der blev anmeldt og dermed paa det paagaeldende tidspunkt godtgjort for faa udgifter, som foerst ville blive udlignet meget senere i forbindelse med regnskabsafslutningen, og der var saaledes klart tale om et likviditetsspoergsmaal paa nationalt plan .

I det omfang, revisionen i sig selv har indflydelse paa faellesskabsregnskaberne, er den rettet mod de regnskaber, der indgives med henblik paa regnskabsafslutningen .

Der gives dog ingen formel erklaering med hensyn til regnskabernes paalidelighed .

5.10 . Tidligere var medlemsstaternes indberetning om kontrolforanstaltninger og revisionsresultater i henhold til grundforordningen om finansiering af den faelles landbrugspolitik i praksis altid forbundet med problemer, hvilket skyldtes et selvmodsigende forhold :

Paa den ene side er det i foerste raekke paalagt medlemsstaterne at kontrollere den decentraliserede gennemfoerelse af foranstaltningerne under den faelles landbrugspolitik .

Paa den anden side skal medlemsstaterne afholde de udgifter, der er forbundet med transaktioner, som ikke er i fuld overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne, og som derfor ikke finansieres af Faellesskabet .

Det forholder sig med andre ord saaledes, at jo mere effektiv medlemsstaternes egen kontrol er, jo stoerre er deres oekonomiske risiko .

Med vedtagelsen af forordning nr .

295/88 ( 8 ) er det imidlertid blevet paalagt medlemsstaterne sammen med de regnskaber, der indgives med henblik paa regnskabsafslutningen ( fra 1987 ), at tilsende Kommissionen naermere oplysninger om kontrolforanstaltningerne vedroerende disse regnskaber og om de generelle revisionsresultater .

Kommissionens kontrol5.11 . EUGFL's regnskabsafdeling kontrollerer de maanedlige opgoerelser og de aarsregnskaber, medlemsstaterne indsender, inden de deraf foelgende udgifter posteres paa budgetkontiene .

Denne kontrol er noedvendigvis begraenset til kun at omfatte de formelle metodiske aspekter .

Det efterproeves saaledes, om reglerne og forskrifterne for udgiftsanmeldelse er anvendt korrekt, om der er gjort brug af de rigtige standardbeloeb og valutakurser, samt om talangivelserne er beregnet korrekt .

Indtil 1986 blev der i de enkelte maaneder kun indberettet kumulative totaler, og Kommissionens afdelinger kunne derfor ikke vurdere noejagtigheden af de noegletal, der blev indberettet i de fortloebende maanedlige opgoerelser .

Tallenes noejagtighed kunne foerst fastlaegges ved aarets udgang paa grundlag af den tabel, der fulgte med aarsregnskabet, og som indeholdt de endelige maanedlige tal for lagerbevaegelser og -beholdninger .

Paa det tidspunkt ville det naturligvis ikke laengere tjene noget formaal at foretage en afstemning .

Siden det i 1986 blev indfoert, at en saadan tabel skal optraede som bilag til de maanedlige opgoerelser, er det blevet muligt at vurdere noejagtigheden af det kvantitative grundlag for opgoerelserne i aarets loeb ved at foelge omfanget af de berigtigelser, som nu kommer til at fremgaa af det indsendte materiale .

Risikoen for overraskelser ved aarets udgang eller overtraedelse af princippet om etaarige budgetter kan fastlaegges paa et tidligt tidspunkt, og medlemsstaterne kan tilskyndes til at traeffe afhjaelpende foranstaltninger .

Hvor store afvigelser, der er tale om, blev beskrevet i pkt .

3.3-3.4 . Ved en gennemgang af praksis i 1987 viste det sig, at Kommissionens afdelinger stadig ikke foretager denne kontrol paa systematisk vis .

5.12 . De saerlige opgoerelser, medlemsstaterne indsender over de faktiske tekniske udgifter og de faktiske rentesatser i forbindelse med de periodiske generelle aendringer af standardsatserne, underkastes i praksis ikke nogen reel revision .

Kommissionens afdelinger vurderer, om der er sammenhaeng mellem oplysningerne, og om de er sandsynlige .

De sammenligner omkostningsniveauet i medlemsstaterne, men reviderer ikke i ordets egentlige forstand opgoerelserne over faktiske udgifter .

Der anmodes heller ikke om nogen form for paalidelighedserklaering fra revisionsmyndighederne i de enkelte medlemsstater .

I betragtning af den betydning, disse oplysninger har ( idet de danner grundlag for beregningen af faste beloeb, som automatisk bestemmer godtgoerelsernes stoerrelse ), og den faktiske risiko for fejlagtige angivelser ( som det fremgaar af Rettens undersoegelse af et bestemt tilfaelde ( 9 )), maa denne kontrol anses for at vaere for ringe paa indevaerende tidspunkt .

5.13 . Den revision, EUGFL's revisionsafdeling foretager i forbindelse med regnskabsafslutningen, er i virkeligheden det sidste led i kontrolproceduren .

Denne revision danner grundlag for den endelige beslutning om, hvorvidt de oekonomiske foelger af medlemsstaternes forvaltning af foranstaltninger i forbindelse med den faelles landbrugspolitik, kan godkendes .

Revisionen omfatter samtlige landbrugsudgifter, som afholdes over budgettet, og daekker baade de finansielle, regnskabsmaessige, administrative og tekniske aspekter .

Paa tidspunktet for naervaerende undersoegelse ( 1987 ) af offentlig interventionsoplagring, gjorde foelgende mangler sig stadig gaeldende ( 10 ):

( a)revisionen er af yderst begraenset omfang, baade fordi revisionsprogrammerne vedroerer udvalgte omraader, og fordi der kun kan foretages et begraenset antal konkrete kontroller paa den korte tid, revisorerne paa grund af personalemangel har til raadighed,(b)selvom der kan konstateres bemaerkelsesvaerdige resultater paa trods af begraensningerne, er der stor forskel paa de revisionsmetoder, de forskellige revisionshold anvender,(c)systemanalytisk revision anvendes stadig ikke som et redskab paa dette omraade,(d)revisionen er ikke saa omfattende og foelges ikke op i en saadan grad, at den daekker de regelmaessigt forekommende svagheder, som konstateres i medlemsstaternes systemer,(e)der er en tydelig mangel paa samraad og koordinering mellem Kommissionens afdeling for regnskabsafslutning og afdelingerne for de forskellige markedsordninger, isaer hvad angaar tekniske spoergsmaal og spoergsmaal vedroerende forvaltningen af markedsordningerne ( f.eks .

anvendelse af tolerancemargener, fortolkning af kriterierne for udbytte ved udbening, begrundelse for godtgoerelser som foelge af teknisk behandling af oplagrede varer, acceptable metoder ved kvalitetsanalyse, etc .

),( f)paa grund af begraensningerne i forbindelse med den revision, der gaar forud for regnskabsafslutningen, er den interne og eksterne kontrol i medlemsstaterne af stor betydning, men til trods herfor udfoldes der ingen bestraebelser for at koordinere de nationale kontrolforanstaltninger og goere samtlige led i kontrolproceduren saa hensigtsmaessige og effektive som muligt .

5.14 . Som anfoert i kapitel 6 i Rettens aarsberetning for regnskabsaaret 1986 er Kommissionens foranstaltninger til bekaempelse af svig og uregelmaessigheder desuden af begraenset omfang og gennemfoeres ikke systematisk .

Selvom de ansvarlige afdelinger i Kommissionen for nylig har foretaget flere undersoegelser inden for det saerlige omraade offentlig oplagring med henblik paa at konstatere, om minimumskravet til kvalitet ved intervention overholdes, har det ikke vaeret muligt at drage konklusioner af disse undersoegelser paa grund af visse begraensninger ved den anvendte metode .

6 . Konklusioner og henstillinger Fysisk kontrolMaengdekontrol6.1 . Generelt set maa det konkluderes, at maengdekontrollen med interventionslagrene baade med hensyn til bestemmelser, men ogsaa i praksis er yderst mangelfuld .

Allerede i forbindelse med de overordnede bestemmelser stoeder man paa en grundlaeggende svaghed, idet de paa ingen maade er retningsgivende .

De omfatter i virkeligheden to vidt forskellige foranstaltninger, som er lige utilfredsstillende .

Den ene er urealistisk ( dvs .

det forudsaettes, at der pr .

regnskabsaarets udgang kan foretages en fuldstaendig lageropgoerelse ), og den anden er utilstraekkelig ( dvs .

lagerholderne giver selv en skriftlig garanti ). I betragtning af, at det paa den ene side er noedvendigt at kontrollere den fysiske tilstedevaerelse af de anmeldte lagermaengder, men at der paa den anden side ogsaa maa tages hensyn til, hvad der er praktisk muligt og effektivt, burde de overordnede bestemmelser omfatte en obligatorisk lageropgoerelse hvert aar med mulighed for delopgoerelser i aarets loeb . Denne foranstaltning skulle i saa fald suppleres med et vist minimum af stikproever af enkeltpartier udvalgt fra de lagerregnskaber, der ligger til grund for opgoerelserne .

Samtidig skulle tilsynet med udlagringer skaerpes, i det mindste hvad angaar stikproever .

Der er ikke nogen grund til at bevilge supplerende godtgoerelser til medlemsstaterne for saadanne kontrolforanstaltninger, idet udgifter til administration og personale i henhold til artikel 1 i grundforordningen vedroerende finansiering af den faelles landbrugspolitik ( 4 ) skal afholdes af medlemsstaterne .

Kvalitetskontrol6.2 . Med hensyn til kvalitetskontrollen af interventionslagrene maa det for det foerste konkluderes, at ordningen hviler paa en raekke falske forudsaetninger og for de tandet, at det er tilstraekkeligt med et begraenset antal besoeg paa stedet for at konstatere alvorlige svagheder ved den daglige kvalitetskontrol .

Der er helt klart behov for en opstramning af den generelle ordning, og det skal ske i form af et initiativ fra centralt hold, der tager sigte paa en naermere fastlaeggelse af visse minimumskrav til den nationale kvalitetskontrol og samtidig en vis harmonisering af kontrolforanstaltningerne .

Fremgangsmaaden kan udstikkes i de relevante faellesskabsforordninger eller i saerlige retningslinjer .

I betragtning af den forskel, der findes paa tekniske begreber og traditioner, kan det anbefales at behandle de tekniske aspekter i arbejdsgrupper sammensat efter forbillede af det tilsyneladende yderst effektive udvalg til gennemfoerelse af faellesklassificeringen af oksekoed . Som en vaesentlig norm boer det i samtlige nationale oplagringsordninger indfoeres, at lagerbevaegelser og -beholdninger organiseres og registreres saaledes, at det ikke alene bliver muligt at foretage en systematisk sammenholdelse af udlagrings - og indlagringskvaliteten, men at sammenholdelsen ogsaa rent faktisk finder sted .

Hertil kommer saa lagerholdernes oekonomiske ansvar, som hidtil hovedsagelig har vaeret et teoretisk aspekt ved ordningen, selv om dette ansvar er af afgoerende betydning som et led i kontrolproceduren .

Ordningen med faste satser6.3 . Ordningen med faste satser for godtgoerelse af tekniske udgifter og finansieringsudgifter har uvaegerligt tendens til at skabe forvridninger ikke alene i fordelingen af udgifter mellem medlemsstaterne, men ogsaa i forholdet mellem Faellesskabets samlede udgifter og medlemsstaternes finansiering ( jf .

bilag I, pkt .

3-7).6.4 . De to vaesentligste begrundelser for valget af denne ordning har vaeret :

( a)at godtgoerelse af de tekniske udgifter til en fast sats antages at vaere billigere end godtgoerelse af samtlige faktiske udgifter, fordi godtgoerelse til en fast sats tilskynder medlemsstaterne til at forhindre de faktiske udgifter i at overstige graensen for godtgoerelse eller, dersom de faktiske udgifter er lavere, at bestraebe sig paa at bevare fordelen,(b)at ordningen er lettere at forvalte .

6.5 . Det foelger imidlertid ikke af begrundelsen under ( a ), at den faste sats for tekniske udgifter noedvendigvis skal vaere ensartet for alle medlemsstater .

En af ulemperne ved en faelles sats er noedvendigvis, at den enten er for hoej eller for lav i forhold til de fleste medlemsstaters faktiske udgifter .

Som i forbindelse med alle faellesskabsnormer, er der desuden uvaegerligt tendens til at goere en ensartet sats unoedvendigt hoej, idet samtlige medlemsstater kan drage fordel heraf, hvis blot en af dem ansaetter udgifterne for hoejt i forbindelse med de regelmaessige opgoerelser til Kommissionen, som omtales i pkt .

5.12 . Der ville vaere faerre ulemper ved en ordning med faste satser, der var forskellige for de enkelte medlemsstater .

En saadan ordning med differentierede satser ville bevare noget af det enkle ved ordningen med ensartede satser og samtidig goere det muligt at komme bort fra den tilfaeldige fordeling, som indebaerer fordele for visse medlemsstater, og som er en uundgaaelig foelge af den nuvaerende ordning med ensartede satser .

Med forskellige faste satser ville det ogsaa vaere lettere at tage hensyn til saerlige situationer, som f.eks .

i forbindelse med EUGFL, Garantisektionens betydelige bidrag til modtagere i visse medlemsstater til daekning af kapitaludgifter i forbindelse med lagerfaciliteter .

6.6 . En anden forskel med hensyn til fordelingen af udgifter mellem medlemsstaterne skyldes det usaedvanlige forhold, at de groenne valutakurser anvendes ved beregning og brug af de faste beloeb, som danner grundlag for godtgoerelsen af tekniske udgifter .

Anvendelsen af den groenne kurs i denne forbindelse skyldes en generel bestemmelse i retsforskrifterne om den faelles landbrugspolitik, men er i dette tilfaelde uden betydning for maalet med den agromonetaere ordning, som skal afboede de umiddelbare virkninger af kursjusteringer paa handelsstroemme inden for Faellesskabet og inflationen i medlemsstaterne .

Det ville derfor vaere bedre at goere en undtagelse og anvende markedskurserne for at undgaa de urimelige foelger .

6.7 . Hvad der isaer goer det vanskeligt at forsvare ordningen med ensartede satser, er manglen paa enhver form for serioes kontrol af medlemsstaternes udgifter fra Kommissionens side ( jf .

pkt .

5.12 ). I forbindelse med uanset hvilken godtgoerelsesordning boer Kommissionen fastlaegge og indfoere regnskabsfoering af faste udgifter, og isaer de tekniske udgifter, med tilhoerende bilag .

Retten konstaterede, at samtlige medlemsstater allerede foerer en eller anden form for regnskab over faktiske udgifter, og at de foretager en aarlig opgoerelse af differencen mellem de faktiske udgifter og Faellesskabets godtgoerelser, fordi de har brug for disse oplysninger til nationale regnskabsformaal.Metode til ansaettelse af lagervaerdien ved regnskabsaarets udgang og nedskrivning6.8 . De faelles overfoerselspriser for lagrene ved regnskabsaarets udgang fastsaettes som det vaegtede gennemsnit af medlemsstaternes bogfoerte vaerdier ( jf .

bilag III, pkt .

15-18 ). Naar disse gennemsnitlige bogfoerte vaerdier anvendes i stedet for gennemsnittet af medlemsstaternes bogfoerte priser, medfoerer det en nedskrivning af nogle oplagrede produkter i nogle medlemsstater og en opskrivning af andre oplagrede produkter i andre medlemsstater .

Ved anmeldelse og afvikling af udgifter under posten andre udgifter til offentlig oplagring foerer dette forhold til supplerende godtgoerelse til nogle og fradrag i godtgoerelserne til andre .

Disse positive og negative aendringer af likviditeten er unoedvendige, idet forordningen paa ingen maade bestemmer, at overfoerselspriserne, som fastsaettes paa grundlag af de opkoebspriser, der er betalt af interventionsorganerne ( 11 ), skal opfattes som priser, der for et givet produkt er faelles for samtlige medlemsstater .

Priserne kunne lige saa godt fastsaettes for de enkelte medlemsstater .

Dette ville forenkle proceduren og goere det lettere at fastsaette overfoerselspriserne paa et niveau, som giver udtryk for forholdene ved regnskabsaarets udgang fremfor i august eller september .

Det ville vaere muligt at naa frem til en saadan ordning, hvis Fondskomitéen, naar den hoeres, benyttede sig af sin indflydelse til at faa fastlagt en objektiv metode, som ikke ville indebaere oekonomiske fordele eller ulemper for de enkelte medlemsstater, og derefter overlod det til de ansvarlige kontrolmyndigheder at efterproeve, om bestemmelsen blev anvendt korrekt og konsekvent i forbindelse med, hvad der ikke burde vaere andet end en bogfoeringsoperation .

6.9 . Et af de alvorligste problemer i forbindelse med opfoerelsen i regnskabet af den aarligt fastsatte lagervaerdi vedroerer nedskrivningen .

Hidtil har ordningen ikke vaeret anvendt konsekvent, hvilket har medfoert en vilkaarlig fordeling af udgifterne paa de enkelte regnskabsaar, og nedskrivningen har ikke vaeret af tilstraekkeligt omfang, hvorved der er opstaaet stadig stoerre latente tab, som ultimo 1986 androg mere end 8 000 mio ECU .

Under den nuvaerende stramme budgetsituation kan beloebet foerst afvikles om flere aar . Saalaenge fortidens byrde har indflydelse paa regnskabsfoeringen af de aarlige tab, og saalaenge der ikke konsekvent laegges faste, objektive kriterier til grund for den aarlige vaerdiforringelse af lagrene, vil Faellesskabets driftsregnskab fortsat langt fra vaere opstillet i overensstemmelse med almindeligt anerkendte regnskabsprincipper .

Konklusion vedroerende regnskaberne6.10 . Med hensyn til det vigtigste revisionsspoergsmaal paa faellesskabsplan, dvs .

om Faellesskabets driftsregnskab giver et trovaerdigt billede af udgifterne i regnskabsaaret, maa Retten i hovedtraek konkludere foelgende, hvad angaar regnskabs - og kontrolforanstaltningerne for offentlig oplagring :

( a)der er alvorlige svagheder ved den fysiske kontrol og regnskabskontrollen, baade hvad angaar ordningernes opbygning og praksis ( jf .

pkt .

6.1, 6.2, 3.1 og 4.10-4.15),(b)de metoder, som anvendes ved vaerdiansaettelse af lagrene og den deraf foelgende fastlaeggelse af udgifterne i forbindelse med tab i et givet regnskabsaar, er ikke i overensstemmelse med almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (jf .

pkt .

6.9 og 5.7),(c)unoejagtigheder i regnskaberne opstaar mere eller mindre paa grund af systemet, ikke blot i loebet af, men ogsaa ved udgangen af regnskabsaaret, hvilket er afgoerende for byrden i det paagaeldende regnskabsaar og dermed for overholdelsen af princippet om etaarige budgetter ( jf .

pkt .

3.2-3.6),(d)hverken i medlemsstaterne eller paa faellesskabsplan er revisionen generelt set tilstraekkelig til at give en rimelig sikkerhed for rigtigheden af regnskaberne taget under ét, og der er faktisk ingen koordination mellem de to niveauer ( jf .

pkt .

5.5 og 5.8-5.14).Paa grundlag af ovenstaaende oplysninger maa det noedvendigvis konkluderes, at det er teknisk umuligt at afgive nogen form for paalidelighedserklaering om det billede, EUGFL's budgetkonti giver af udgifterne til offentlig oplagring .

Den generelle forvaltning af ordningerne6.11 . Den mest markante aarsag til usikkerheden omkring de offentliggjorte udgiftsbeloeb er en foruroligende mangel paa koordination med hensyn til saavel udarbejdelse og forvaltning af ordningerne som kontrol.

Der er tydeligt et behov for mere udveksling, samraad og vejledning paa disse omraader, og det er paakraevet, at Kommissionen spiller en mere aktiv rolle .

Den generelle tilrettelaeggelse af revisionen6.12 . Det ville vaere oenskeligt, om de nationale revisionsorganer kunne give en eller anden garantierklaering for hvert enkelt af de regnskaber, som indgives med henblik paa regnskabsafslutningen .

For at naa frem til et samlet resultat, der er tilfredsstillende, vil det naturligvis blive noedvendigt at opstille faelles minimumskriterier .

Revisionen i medlemsstaterne tager hovedsagelig sigte paa nationale spoergsmaal, hvilket i vid udstraekning ogsaa skyldes en manglende forstaaelse for Faellesskabets behov og manglende vejledning fra centralt hold .

Det kan anbefales, at de nationale og Faellesskabets revisionsmyndigheder i samraad fastlaegger omfanget af og maalene for de respektive revisioner og udarbejder faelles minimumskrav med hensyn til revisionserklaeringer .

Udarbejdelse af de maanedlige opgoerelser6.13 . Paa grund af bilagenes form og opstilling er det naesten umuligt at efterproeve udarbejdelsen af de maanedlige opgoerelser til EUGFL .

Bilagene er imidlertid bindeled mellem kildematerialet og opgoerelsen, som den optraeder i standardform .

Det er ikke alene bydende noedvendigt for faellesskabskontrollen, men ville uden tvivl ogsaa vaere yderst nyttigt for de nationale kontrolmyndigheder, om opgoerelserne til EUGFL blev udarbejdet paa grundlag af standardiserede bilag, som ligeledes kunne omfatte systematiske krydsreferencer til kildematerialet ( regnskaber, registre, fortegnelser, hovedboeger, lister).Den komplicerede regnskabsfoeringsordning6.14 . Isaer paa nationalt plan er regnskabsfoeringen blevet mere og mere besvaerlig paa grund af stadig flere komplikationer, hvoraf de vaesentligste hidroerer fra :

( a)indfoerelsen og derefter den hyppige aendring af betalingsfristen for interventionsopkoeb og -salg,(b)indfoerelsen og derefter aendringen af overtagelsesfristerne for interventionsopkoeb,(c )indfoerelsen af delvis nedskrivning, dvs .

kun af visse dele af et lager af et bestemt produkt,(d)de saerlige afsaetningsforanstaltninger for smoer, som blev vedtaget i 1987, og som i foerste omgang skal finansieres af medlemsstaterne, der derefter vil modtage godtgoerelse fra EUGFL over 4 aar.Generelt set er interventionsorganerne ret ofte noedt til meget hurtigt at tilpasse deres ordninger - som de har udarbejdet med til tider yderst stort besvaer, og som omfatter udvikling af saerlige edb-applikationer - for at tage hoejde for stoerre aendringer i den centrale ordning .

Et godt eksempel ses i forbindelse med finansieringsudgifterne, som nu beregnes paa et grundlag, der adskiller sig saa meget fra det oprindelige enkle beregningsgrundlag, at de beloeb, der skal afholdes i en bestemt maaned, eller til tider endda de aarl