SAERBERETNING NR. 4/94

om bymiljoe med Kommissionens svar

(94/C 383/01)

(Bemaerkninger, EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

INDHOLD

Punkt Side

0. INDLEDNING ...

0.1 - 0.3 2

1. VANSKELIGHEDER FORBUNDET MED EN POLITIK MED HENBLIK PAA BESKYTTELSE AF BYMILJOEET ...

1.1 - 1.4 2

2. FORANSTALTNINGER FORVALTET AF MILJOETJENESTEGRENENE ...

2.1 - 2.9 2

Enheden for »Bymiljoe« ...

2.1 - 2.5 2

LIFE-instrumentet ...

2.6 - 2.9 3

3. BYPILOTPROJEKTER FINANSIERET AF EFRU ...

3.1 - 3.13 3

De finansierede projekter ...

3.1 - 3.3 3

Udvaelgelse af initiativer ...

3.4 - 3.5 4

Projekternes nyskabende karakter ...

3.6 - 3.7 4

Gennemfoerelsen af de undersoegte projekter ...

3.8 - 3.13 4

4. RECITE-programmet finansieret af EFRU ...

4.1 - 4.8 5

Det europaeiske netvaerkssamarbejde ...

4.1 - 4.3 5

Vanskeligheder i forbindelse med tilsyn og evaluering ...

4.4 - 4.8 6

5. FORANSTALTNINGER VEDROERENDE UDDANNELSE, FORSKNING, TRANSPORT, ENERGI OG PAA DET KULTURELLE OMRAADE ...

5.1 - 5.5 6

6. KONKLUSION ...

6.1 - 6.7 7

Tabel 1 og 2 ...

8

Kommissionens svar ...

10

0. INDLEDNING

0.1. I henhold til traktaten har Faellesskabet under overholdelse af subsidiaritetsprincippet generel kompetence for saa vidt angaar bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljoekvaliteten, og dermed ogsaa af bymiljoeet. Spoergsmaal om livskvalitet i bymiljoeer er i oevrigt taet forbundet med problemerne med oekonomisk og social udvikling og er derfor paavirket af Faellesskabets foranstaltninger paa disse omraader. Med dette for oeje fremlagde Kommissionen en Groenbog om Bymiljoe i juni 1990.

0.2. Raadet understregede i en resolution af 28. januar 1991 () vedroerende denne groenbog EF-dimensionen i en bymiljoepolitik. Det erkendte, at det er en afgoerende betingelse for en fremtidig baeredygtig udvikling af vore byer, at der findes en loesning paa disse problemer, og at en snaever og vedvarende koordinering af politikken inden for den lange raekke af omraader, som har indvirkning paa byerne, er et vigtigt element. Raadet understregede ogsaa betydningen af by- og regionalplanlaegning som et middel til at integrere beslutninger vedroerende arealanvendelse, tjenesteydelser og infrastrukturer, og det var klar over den vaerdi, som udveksling af erfaringer og demonstrationsprojekter kan have.

0.3. I forbindelse med eller parallelt med udsendelsen af groenbogen er der i faellesskabsforanstaltningerne i stigende grad taget hensyn til bymiljoeanliggender. Det har udmoentet sig i forskellige initiativer, hvis ivaerksaettelse behandles nedenfor.

1. VANSKELIGHEDER FORBUNDET MED EN POLITIK

MED HENBLIK PAA BESKYTTELSE AF BYMILJOEET

1.1. Bymiljoebeskyttelse er forbundet med komplekse faktorer. Luft- og vandforurening, stoej samt livskvalitet i byen er alle faktorer, der er forbundet med den oekonomiske og industrielle udvikling, klima- og overfladeforholdene og transport- og energipolitikken. Ved en forsvarlig administration paa lokalt plan, herunder anvendelse af relevant teknologi, kan der sikres en harmonisk byudvikling og en forbedring af miljoekvaliteten for den nuvaerende og fremtidige befolkning.

1.2. Offentlig stoette kan anvendes med henblik paa at undersoege problemerne, udbrede oplysningerne, fremme forskningen, eksperimentere med metoderne eller processerne, forbedre undervisningen osv., men den alene kan ikke aendre handlemaaderne, der i meget hoejere grad afhaenger af udvikling i lovgivningen og administrativ vilje. Offentlig stoette kan heller ikke forny alle oedelagte omraader, og et af principperne for interventionen paa miljoeomraadet er i oevrigt forebyggelse ved kilden.

1.3. Faellesskabsforanstaltningen med henblik paa beskyttelse af bymiljoeet tager saaledes i vidt omfang sigte paa oplysning, udveksling af erfaringer, pilotforskning og udarbejdelse af metoder eller modeller. Det drejer sig om en ansporings- og ledsageforanstaltning, hvis effektivitet i vaesentlig grad afhaenger af de lokale partneres engagement og beslutsomhed.

1.4. Kommissionens groenbog er fra juni 1990, og paa dette tidspunkt var der allerede ivaerksat flere spredte initiativer, der kunne paavirke bymiljoeet, som et led i forskellige faellesskabspolitikker. Der skal derfor goeres en stor indsats for at naa frem til en mere ensartet, overordnet metode, hvilket er et vanskeligt maal, eftersom hver enkelt sektorpolitik har forskellige prioriteringer, der skal forenes med miljoehensyn.

2. FORANSTALTNINGER FORVALTET

AF MILJOETJENESTEGRENENE

Enheden for »Bymiljoe«

2.1. Enheden for »Bymiljoe: luftkvalitet, transport og stoej« i Kommissionens GD XI har udarbejdet groenbogen og fungerer som sekretariat for den ekspertgruppe, der er oprettet i overensstemmelse med Raadets resolution af 28. januar 1991. Enheden beskaeftiger sig fortrinsvis med udviklingen af de lovmaessige aspekter, navnlig braendstofudnyttelse, strategierne for bytrafik, luftkvalitet og stoejbekaempelse, herunder ajourfoering af en database vedroerende luftkvaliteten i en raekke europaeiske byer.

2.2. Enheden bestraeber sig ogsaa paa at sikre, at der tages hensyn til bymiljoebeskyttelse som et led i de foranstaltninger, der ivaerksaettes og eventuelt finansieres af andre tjenestegrene i Kommissionen. Dette er en meget vigtig funktion, eftersom den specialiserede enhed saaledes kan yde sit bidrag til disse tjenestegrenes foranstaltninger, og eftersom risikoen for parallelle initiativer, der ikke er koordineret med de oevrige, kan begraenses.

2.3. Enheden forvalter endvidere en bevilling paa ca. 2,5 mio. ECU pr. aar, som indtil 1991 var opfoert som en saerskilt budgetpost (konto B4-3045 »Bymiljoe«), og som siden 1992 har vaeret medtaget under bevillingerne under artikel B4-304 »Miljoelovgivning«. Bevillingen kan anvendes til finansiering af undersoegelser i forbindelse med udvikling af lovgivningen og til pilotprojekter, udveksling af erfaringer, undersoegelser eller seminarer inden for rammerne af specifikke foranstaltninger vedroerende urbanisme, bytrafik, den historiske arv eller det naturlige miljoe i byen.

2.4. Kontrakterne er genstand for en standardkontrol, og kontrahenterne forelaegger i reglen de foreloebige og endelige rapporter som fastsat i kontrakten. De stoettede foranstaltningers bidrag til gennemfoerelsen af Faellesskabets maal burde imidlertid planlaegges og evalueres bedre.

2.5. I overensstemmelse med anmaerkningerne til artikel B4-304 i 1993-budgettet vedroerer et af de vigtigste finansierede projekter stoette til et organ, der er specialiseret i bymiljoe. Det blev oprettet i december 1991 og har hjemsted i Berlin. Dette organ modtog i 1992 og 1993 450 000 ECU, hvilket udgjorde ca. halvdelen af dets midler i denne periode. Organets aktiviteter i 1992-1993 blev overdraget til et nederlandsk firma (svarende til ca. 131 000 ECU) og til en amerikansk ekspert (svarende til ca. 61 000 ECU). Begge blev udvalgt af kontrahenten ved underhaandsaftale. Foranstaltningerne vedroerer navnlig uddannelsesinitiativer, seminarer og rejser, isaer for borgere fra oesteuropaeiske lande, og de gennemfoeres ofte i disse lande. Disse foranstaltninger er ikke i overensstemmelse med teksten i budgettets artikel B4-304 »Miljoelovgivning« og har kun ringe indflydelse paa opfyldelsen af maalet om beskyttelse af bymiljoeet i Faellesskabet.

LIFE-instrumentet

2.6. GD XI finansierer ogsaa foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i artikel B4-304. Det sker gennem det finansielle instrument for miljoeet (LIFE), der er indfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1973/92 af 21. maj 1992 (), og som tager sigte paa »forbedring af miljoekvaliteten i bymiljoeet saavel i de centrale omraader som i yderomraaderne«. Med dette maal for oeje er der ydet stoette til to foranstaltninger i 1992 og otte i 1993. Den samlede stoette var paa 5,7 mio. ECU og de samlede udgifter paa ca. 27 mio. ECU (jf. tabel 1).

2.7. De to foranstaltninger fra 1992 vedroerende Dublin og Genova blev valgt paa grundlag af forslag indgivet af medlemsstaterne vedroerende instrumenter, der gik forud for LIFE. I forbindelse med begge foranstaltninger var der vanskeligheder med definitionen af initiativerne, hvilket har forsinket deres igangsaettelse vaesentligt. Dublin-projektet vedroerer udarbejdelse af et register over oplysninger med henblik paa identificering og forvaltning af byens miljoeproblemer. En del af projektet blev godkendt i foerste omgang. Ved en ny beslutning af oktober 1993 blev andre dele af projektet godkendt og stoetten forhoejet med 0,3 mio. ECU, og gennemfoerelsesperioden blev forlaenget til juni 1995. Genova-projektet, der blev godkendt i december 1992, skulle have vaeret afsluttet i december 1993 (stoetten var paa 1,35 mio. ECU og de samlede udgifter paa 5 mio. ECU). Paa det tidspunkt var projektet imidlertid ikke paabegyndt, og byens myndigheder forberedte en revision af foranstaltningen. Forskuddet paa 40 %, der blev udbetalt i marts 1993, henstod uudnyttet.

2.8. I modsaetning til andre omraader, hvor LIFE-instrumentet anvendtes, blev der ikke offentliggjort udbud i EF-Tidende vedroerende de foranstaltninger, der skulle ivaerksaettes i 1993. Kommissionen har derimod med bistand fra et udvalg af repraesentanter for medlemsstaterne defineret prioriterede foranstaltninger, og disse er offentliggjort (EFT C 331 af 16. december 1992, s. 11). De prioriterede foranstaltninger omfatter udformning og udvikling af modeller for integreret forvaltning, herunder udvikling af metoder til at formindske trafikpresset i byomraader, en kombineret udnyttelse af den plads, der er til raadighed, og fremme af renere offentlige transportsystemer.

2.9. Medlemsstaterne indsendte 119 forslag, hvoraf der til slut blev udvalgt otte. Var der blevet fastsat og offentliggjort prioriterede foranstaltninger og noejagtige betingelser for opnaaelse af faellesskabsfinansiering, ville det have lettet udvaelgelsesarbejdet. Udvaelgelsen skete paa grundlag af utilstraekkeligt udfyldte spoergeskemaer. Stoerstedelen af udgifterne til de udvalgte projekter synes ikke direkte at have forbindelse med de erklaerede prioriterede foranstaltninger (jf. tabel 1). Nogle projekter bestaar i saneringen af et kvarter, og én investering vedroerer fortrinsvis udvikling af turismen (opfoerelse af et amfiteater og et kajanlaeg ved en flod og erhvervelse af en baad). De otte udvalgte projekter skal afsluttes mellem udgangen af 1994 og udgangen af 1996.

3. BYPILOTPROJEKTER FINANSIERET AF EFRU

De finansierede projekter

3.1. I henhold til artikel 10 i Raadets forordning (EOEF) nr. 4254/88 af 19. december 1988 (), kan EFRU (budgetkapitel B2-18 »Overgangsforanstaltninger og fornyende aktioner«) bidrage til finansieringen paa faellesskabsniveau af pilotprojekter, der

a) udgoer incitamenter til etableringen af infrastruktur, til investeringer i virksomhederne og til gennemfoerelsen af andre specifikke foranstaltninger af klar interesse for Faellesskabet, navnlig i Faellesskabets interne og eksterne graenseregioner,

b) fremmer udvekslingen af erfaringer og samarbejdet paa udviklingsomraadet mellem Faellesskabets regioner samt aktioner af nyskabende karakter.

3.2. Udgifterne i henhold til ovennaevnte artikel 10 vedroerer navnlig virkeliggoerelse af maalet om oekonomisk og social samhoerighed, men de er taet forbundet med bymiljoeproblemerne. I regnskabsaarene 1990-1993 blev der saaledes finansieret i alt 32 bypilotprojekter med en gennemfoerelsesperiode paa mellem halvandet og fire og et halvt aar, en samlet investering paa 204,3 mio. ECU og en stoette paa 101,1 mio. ECU. Projekterne er udvalgt ud fra foelgende kriterier: byplanlaegning eller byfornyelse af interesse for Faellesskabet, fornyende karakter, demonstrationspotentiale og bidrag til regionens udvikling. Retten har undersoegt syv af de 32 projekter.

3.3. De projekter, hvortil der er ydet stoette, jf. listen i tabel 2, daekker fire store interventionsomraader: oekonomisk udvikling i omraader med sociale problemer, miljoeforanstaltninger forbundet med oekonomisk maal, »genskabelse« af historiske bykerner og udnyttelse af byernes teknologiske fordele. Foranstaltningerne omfatter i reglen ogsaa reparation af bygninger samt udveksling af erfaringer, erhvervsuddannelse og undersoegelses- eller servicecentre.

Udvaelgelse af initiativer

3.4. Udvaelgelsen af pilotprojekter og dermed af de byer, der kan modtage stoette, er foregaaet ved bilaterale procedurer med underhaandsaftaler, som i oevrigt ikke var lagt i saerlig faste rammer. Betingelserne for ydelse af offentlig stoette synes at vaere meget lidt gennemsigtige, og selve gennemfoerelsen yder ikke garanti for, at de valgte initiativer ogsaa var de bedste. Proceduren for ydelse af stoette burde i det mindste omfatte et enkelt, men praecist offentligt udbud, saaledes at potentielle initiativer kan forelaegges, og der burde opstilles en raekke evaluerings- og sammenligningskriterier, saaledes at initiativerne kan klassificeres.

3.5. En saadan procedure er blevet anvendt i forbindelse med 18 undersoegelser med henblik paa restaurering i europaeiske byer finansieret over budgetkonto B2-6023 i 1992-budgettet med en bevilling paa 1,5 mio. ECU. Denne procedure burde i hoej grad anvendes i forbindelse med pilotprojekter, hvis udgifter er 60 gange hoejere.

Projekternes nyskabende karakter

3.6. Det fremgaar i reglen ikke klart, at det drejer sig om pilotprojekter eller projekter af nyskabende karakter. I de fleste tilfaelde indgaar der foranstaltninger svarende til dem, der er finansieret som pilotprojekter, i de operationelle programmer for maal nr. 1 og 2, f.eks. i form af stoette til turisme, fornyelse af saerlige omraader, miljoe eller sanering af historiske bycentre. Selv naar et pilotprojekt vedroerer et eller andet nyskabende aspekt, er det ofte vanskeligt at ivaerksaette, og Retten har ved den stedlige revision bemaerket, at det ikke eller kun i begraenset omfang er blevet gennemfoert i praksis.

3.7. I nogle tilfaelde (f.eks. Bordeaux, Koebenhavn, London, Lyon og Rotterdam) har finansieringen i henhold til artikel 10 snarere gjort det muligt at yde stoette til kommuner, der ellers ikke ville have vaeret stoetteberettigede i henhold til nogen af EFRU`s foranstaltninger paa davaerende tidspunkt. Det fremgaar af diverse materiale og de oplysninger, som Retten indhentede paa stedet vedroerende projektet i Fuenlabrada og Parla i Spanien, at de nationale myndigheder havde valgt disse kommuner, fordi de var de eneste store enheder syd for Madrid, der ikke var omfattet af de stoetteberettigede omraader under maal nr. 2.

Gennemfoerelsen

af de undersoegte projekter

3.8. Projektet i Fuenlabrada og Parla tager sigte paa at forbedre omraadet omkring et industriomraade og skabe et »groent baelte«. Det paagaeldende omraade bestaar dels af landbrugsjord, dels af uopdyrket jord, hvor der ulovligt aflaesses affald. Projektet kan vanskeligt kaldes for et »by«-projekt i egentlig forstand. Den oprindeligt planlagte gennemfoerelsesperiode gik fra april 1991 til september 1993. Ved udgangen af 1993 havde arbejdet endnu ikke kunnet paabegyndes paa grund af problemer med tilraadighedsstillelse af grunde og eksproprieringsprocedurer. Disse spoergsmaal var ikke blevet afklaret, inden projektet blev godkendt. Fristen for arbejdets afslutning blev forlaenget til september 1994, uden at der imidlertid var nogen sikkerhed for, at det var muligt at overholde denne frist. Ved udgangen af 1993 indestod forskuddet paa 50 %, eller 2,3 mio. ECU, som Kommissionen havde udbetalt i begyndelsen af 1992, stadig paa det autonome samfund Madrids konti.

3.9. Projektet vedroerende Lyon omfatter fem foranstaltninger (videnskabeligt og teknisk eksperimentarium, arbejdsformidlingscenter, den lokale beskaeftigelsesstruktur, vaerksteder til kunstnere og haandvaerkere, formidling og udveksling af erfaringer), der er traditionelle foranstaltninger med henblik paa forbedring af den sociale udvikling i visse bydele. Kun eksperimentariet, hvis sociale og oekonomiske vaerdi er teoretisk, har en klart nyskabende karakter. De oevrige foranstaltninger er typiske for operationelle programmer under maal nr. 2 finansieret af EFRU (under hvilket denne by ikke er stoetteberettiget). Projektet blev oprindeligt godkendt i december 1991 og skulle ifoelge planen afsluttes i december 1993. Paa dette tidspunkt var kun den anden og den tredje foranstaltning i gang, mens det havde vaeret noedvendigt helt at omdefinere eksperimentariet, der absorberer over halvdelen af den samlede udgift paa 3,9 mio. ECU. I mellemtiden havde Lyon to gange anmodet om udsaettelse af fristerne for indgaaelse af forpligtelser og effektuering af betalinger.

3.10. I Athen bestod det projekt, der skulle gennemfoeres fra 1. januar 1991 til 31. december 1993, af oprettelse af et sports- og kulturcenter, rehabilitering af oedelagte omraader og ombygning af gamle bygninger til et administrations- og uddannelsescenter. I september 1993 kunne projektets gennemfoerelsesgrad anslaas til 9 %, og det vedroerte fortrinsvis infrastrukturarbejder, der var paabegyndt, uden at der var gennemfoert en forudgaaende undersoegelse af den miljoemaessige effekt som paakraevet i henhold til den gaeldende nationale lovgivning. Der var ikke store udsigter til, at investeringen ville blive gennemfoert, og det skyldtes isaer, at der var hoej- og mellemspaendingsledninger paa omraadet, som det er vanskeligt at flytte paa grund af pladsmangel. Paa nabogrunden krydser to vigtige jernbanelinjer hinanden, og det medfoerer vaesentlige problemer med hensyn til trafik og tilkoerselsforhold. Modtageren havde indsat forskuddet paa 2,3 mio. ECU, som Kommissionen udbetalte i april 1991, paa en rentebaerende konto.

3.11. I Genova gik projektet ud paa restaurering af to historiske bygninger, der var blevet oedelagt adskillige aar tidligere, og oprettelse af et arkaeologisk museum. Ud over dette arkitekturarbejde omfattede projektet en mere fornyende del, der bestod i oprettelsen af et byobservatorium med henblik paa fremme af udveksling af oplysninger, forskning i byproblemer og fremme af aktioner med henblik paa loesning af disse problemer. Projektet skulle oprindeligt gennemfoeres fra 1. februar 1992 til 31. december 1993, men blev forlaenget med et aar. I december 1993 var det planlagte bygge- og restaureringsarbejde langt fremme, selv om det for en stor del kun drejede sig om foerste investeringsfase, der skulle suppleres senere. Der var derimod ikke fastlagt noget praecist med hensyn til byobservatoriet.

3.12. Retten kan fremsaette lignende bemaerkninger om projekterne i Dublin, Koebenhavn og AAlborg. De dele af projekterne, der vedroerte infrastruktur og traditionelt arkitekturarbejde blev gennemfoert uden stoerre vanskeligheder, til gengaeld stod de mere fornyende aspekter i stampe (kulturelle foranstaltninger, demonstration af oekoteknologiske metoder, udveksling af viden eller oplysninger).

3.13. Kommissionen har overdraget tilsynet med projekterne til et teknisk konsulentfirma (»RECITE-kontoret«, der navnlig forvaltes af ECOTEC), hvilket ikke er helt tilfredsstillende. Projektforvalterne kender ikke praecist dette firmas befoejelse og ansvarsomraader, og nogle foretraekker at kommunikere direkte med GD XVI paa grund af sprogvanskeligheder i forbindelse med kommunikationen med firmaet.

4. RECITE-PROGRAMMET FINANSIERET

AF EFRU

Det europaeiske netvaerkssamarbejde

4.1. Den allerede citerede artikel 10 i Raadets forordning (EOEF) nr. 4254/88 er ogsaa retsgrundlaget for finansieringen af RECITE-programmet (Regioner og Byer for Europa), der blev ivaerksat i 1991 for at bistaa netvaerkssamarbejdet mellem lokale eller regionale myndigheder, der repraesenterer en by eller en region med et indbyggertal paa mindst 50 000 indbyggere. Hvert netvaerk har et vist antal deltagere, hvoraf en er hovedansvarlig, og maalet er at fremme overfoerslen af knowhow og erfaring og generelt at fremme samarbejdet mellem de regioner og byer, der deltager i netvaerket.

4.2. Ved udgangen af 1993 var der etableret 36 netvaerk, hvortil der i alt blev udbetalt 47,8 mio. ECU af Faellesskabets midler, svarende til en stoette paa mellem 50 % og 75 % af de samlede udgifter alt efter netvaerkene. Der er en naer forbindelse mellem nogle af disse netvaerk (byobservatorium, Environet, kriseramte bydele osv.) og bymiljoebeskyttelse.

4.3. RECITE-programmet er et udtryk for en relativt fornyende metode at gribe udviklingsproblemer an paa, eftersom der anspores til udveksling af oplysninger og erfaringer og til et konkret samarbejde de involverede byer imellem. Ved bedre oplysninger og kontakter, oprettelse af faelles databanker, soegning af faelles interesser og en mindre isoleret maade at gribe problemerne an paa, kan man opnaa en mere aktiv forvaltning og sikre, at der handles paa et mere solidt grundlag.

Vanskeligheder i forbindelse med tilsyn og evaluering

4.4. Fordi der er tale om et slags eksperiment, skal der vaere en vis fleksibilitet i forbindelse med ivaerksaettelsen og mulighed for at foretage tilpasninger. Parterne kan skifte, initiativer kan vise sig at vaere svaere at gennemfoere og medfoere vaesentlige aendringer i de oprindeligt planlagte aktiviteter. For at sikre gode resultater er det derfor noedvendigt med et effektivt tilsyn med gennemfoerelsen og en effektiv evaluering af foranstaltningerne.

4.5. Netvaerkets aktivitetsniveau afhaenger imidlertid fortrinsvis af den hovedansvarliges beslutsomhed og initiativer. Kommissionen har i praksis naeppe mulighed for at forvisse sig om de forskellige netvaerks driftsbetingelser, og den har ved kontrakt fast overdraget tilsynet og evalueringen til et konsulentfirma, der har forbindelser i de forskellige lande. Der blev efter et offentligt udbud indgaaet kontrakt for perioden august 1992 til december 1994 paa 840 000 ECU for tilsyn med og evaluering af projekterne. Allerede i december 1992 blev der ved underhaandsaftale indgaaet en tillaegskontrakt, hvorved udgifterne forhoejedes med 466 000 ECU til daekning af yderligere ydelser i forbindelse med afholdelsen af en konference. Disse ydelser blev praesteret af et stort antal underleverandoerer i flere niveauer. Ved en saadan fremgangsmaade begraenses fordelen ved det oprindelige udbud vaesentligt. I et andet tilfaelde vedroerende en kontrakt med samme firma i forbindelse med andre aktiviteter blev der efterfoelgende indgaaet en tillaegskontrakt vedroerende 902 000 ECU, og kontrahenten var allerede begyndt at praestere en del af ydelserne.

4.6. Bilagene for udgifter, der skal forelaegges som dokumentation for udbetalingen af faellesskabsstoette, er af meget forskellig karakter. Nogle hovedansvarlige fremsender en liste over alle indtaegts- og udgiftsposteringer. Andre sender blot en generel oversigt over fordelingen paa de vigtigste rubrikker. Der boer tilstraebes en stoerre ensartethed. Af Rettens revision (i Lyon, Roskilde osv.) fremgaar det i oevrigt, at de byer, der ikke var hovedansvarlige, kun i ringe grad var informerede om forvaltningen af hele netvaerket.

4.7. Det foerste aar, hvor netvaerket »Udvalget for mellemstore byer« eksisterede, udgjorde rejseudgifterne 403 000 ECU, eller 37 % af udgifterne. Det drejede sig bl.a. om rejser til Guadeloupe, hvor der blev afholdt et seminar.

4.8. I Genova viste det sig, at de forpligtelser, som byens delegerede havde paataget sig i forbindelse med netvaerket »byobservatorium«, ikke var blevet opfyldt. Kommunens tjenester var ikke informeret om de indgaaede forpligtelser, hvilket viser, at det er noedvendigt med et mere omhyggeligt tilsyn for at sikre disse netvaerks indvirkning paa de paagaeldende byers politikker.

5. FORANSTALTNINGER VEDROERENDE

UDDANNELSE, FORSKNING, TRANSPORT, ENERGI

OG PAA DET KULTURELLE OMRAADE

5.1. En lang raekke faellesskabsprogrammer vedroerende uddannelse, forskning, transport eller energi omfatter ogsaa foranstaltninger, der direkte beroerer bymiljoeet. Det drejer sig f.eks. om foelgende programmer (Miljoe, STEP: Miljoevidenskab og -teknologi, JOULE: Ikke-nuklear energi og rationel energiudnyttelse, DRIVE: Informationsteknologi og telekommunikation i forbindelse med vejtransport, TERMIE: Europaeisk teknologi til energistyring, EURET: Teknologi paa transportomraadet, programmet vedroerende energiplanlaegning paa regionalt plan og i byerne m.v.). Retten konstaterede ved gennemgangen af Kommissionens sagsakter ikke spor af koordinering mellem disse programmer, hvilket ellers kunne bidrage til, at der kunne uddrages laere med henblik paa en bedre udvikling af bymiljoeet.

5.2. DRIVE-programmet (Faellesskabets bidrag er paa ca. 185 mio. ECU for perioden 1989-1994) tager f.eks. isaer sigte paa udvikling af elektroniske systemer med henblik paa at bidrage til en bedre forvaltning af vejtransport og samtidig en begraensning af vejtransportens indflydelse paa miljoeet. Projekterne tager sigte paa at oege sikkerheden, bedre at absorbere stigningen i trafikken, begraense luftforureningen og andre gener og sikre en bedre forvaltning af transporten. Ud over de offentlige og private institutioner, der deltager i forvaltningen af vejtrafikken og andre tekniske aspekter, er det isaer de store automobil- og elektronikfirmaer, som deltager i projekter finansieret under disse programmer. I dette program laegges der stoerre vaegt paa virkningen af bytrafikken end aarsagerne hertil. Det burde knyttes taettere sammen med de oevrige initiativer, Kommissionens oevrige tjenestegrene har taget parallelt hermed, f.eks. med hensyn til begraensning af vejtrafikken eller alternativer til brug af bilen som transportmiddel.

5.3. THERMIE-programmet (Faellesskabets bidrag er paa 710 mio. ECU for perioden 1990-1994) tager paa samme maade sigte paa fremme af teknologier med henblik paa styring af energien. Isaer inden for omraaderne rationel energiudnyttelse og vedvarende energikilder er der en direkte forbindelse til problemerne med beskyttelse af bymiljoeet, idet man soeger at begraense luftforureningen, som bl.a. skyldes transportmidler eller opvarmningsformer. For saa vidt angaar de 10 projekter vedroerende foranstaltninger inden for byggeri, transport, geotermi, biomasseenergi og affald, Retten har revideret (Faellesskabets bidrag er paa 6,4 mio. ECU af de samlede stoetteberettigede omkostninger paa 17,5 mio. ECU), har der vaeret begraensede kontakter mellem det anvisende generaldirektorat og de oevrige beroerte generaldirektorater, hvilket fremgaar af sagsakterne. Alligevel vedroerte disse forskellige projekter omraader, der ogsaa modtog stoette i henhold til interventioner inden for samme anvendelsesomraade under LIFE-instrumentet (Bologna) eller pilotprojekter for byomraader (Koebenhavn).

5.4. Paa uddannelsesomraadet omfatter operationelle programmer under Socialfonden vedroerende Tyskland, Italien, Spanien og Portugal foranstaltninger til fordel for bymiljoeet, som dog ikke altid klart kan identificeres paa grundlag af sagsakterne. I Tyskland drejer det sig om foranstaltninger, der gennemfoeres i delstaterne Berlin, Bremen og Nordrhein-Westfalen, og som vedroerer bidrag paa henholdsvis 42,4 mio. ECU, 2,5 mio. ECU og 12,7 mio. ECU. Ved stedlig revision i Berlin kunne det dog konstateres, at visse former for uddannelse ikke specielt vedroerte miljoe, og at antallet af uddannede personer var meget lavere end planlagt. I Italien vedroerte foranstaltningerne hovedsagelig vandrensning, behandling af solidt byaffald og udnyttelse af kulturelle og historiske ressourcer. I regionerne Molise, Campania, Sicilien og Puglia vedroerte de foranstaltninger, der var godkendt under Socialfonden, henholdsvis 2,3 mio. ECU, 12,9 mio. ECU, 5,3 mio. ECU og 4,3 mio. ECU, men gennemfoerelsen var vaesentligt forsinket og i nogle tilfaelde var foranstaltningerne ligefrem indstillet. I Portugal blev der ivaerksat uddannelses-beskaeftigelses-programmer til fordel for arbejdsloese, og disse programmer vedroerte restaurering af bygninger m.v., der er en del af den kulturelle og historiske arv, men det var ikke muligt i sagsakterne at identificere de meddelte godkendelser, og Kommissionens tjenestegrenes kontrol paa stedet foerte til, at der blev stillet spoergsmaalstegn ved den paagaeldende undervisnings kvalitet og interesse.

5.5. Under budgetkonto B3-2999 »Bevarelse og fremhaevelse af den europaeiske kulturarv« er der opfoert en bevilling (6,8 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger i 1993 og 4,5 mio. ECU i betalingsbevillinger) til daekning af Faellesskabets bidrag til foranstaltninger med henblik paa bevarelse og beskyttelse af kulturminder af europaeisk betydning, herunder navnlig monumenter og historiske steder. Der er finansieret forskellige initiativer, saasom restaurering af bygninger eller anlaeg af parker eller haver, der har en direkte forbindelse med beskyttelsen af bymiljoeet, og nogle aspekter minder om projekter finansieret i henhold til LIFE-instrumentet eller under EFRU.

6. KONKLUSION

6.1. Der er taget spredte initiativer med henblik paa at forbedre kendskabet til byernes problemer og bidrage til at finde loesninger. Takket vaeret disse initiativer kan der udveksles erfaringer, ydes stoette til nye metoder indfoert af lokale myndigheder paa et komplekst og nyt omraade. Generelt om foranstaltningerne kan det dog siges, at de er ret upraecise med hensyn til de grundlaeggende maal paa saavel kort som langt sigt. Hvilken type by skal have fortrinsret, hvilket lokalt miljoe boer fremmes ? Hvilke betingelser skal overholdes for at sikre, at faellesskabsstoetten anvendes hensigtsmaessigt ?

6.2. De finansierede foranstaltninger boer ikke i overvejende grad vaere et svar paa enkeltstaaende problemer men have en demonstrationsvaerdi og aabne muligheder for opnaaelse af multiplikatorvirkninger. De boer derfor indgaa i en langsigtet byplanlaegning, bidrage til en mere udbredt anvendelse af nye metoder for forvaltning af de forskellige kvarterer, udgoere et effektivt alternativ til problemer med ejendomsspekulation, oedelaeggelse af byernes struktur eller uhensigtsmaessig anvendelse af offentlige omraader. Alt dette er aspekter, som der burde laegges stoerre vaegt paa ved ydelsen af faellesskabsstoetten.

6.3. Kendetegnende for de forskellige faellesskabstransaktioner er endvidere deres opsplitning. Deres forskelligartethed kan vaere et gunstigt element og kilde til ekspertise, men det kraever ogsaa et overblik, som i reglen mangler. De forskellige generaldirektorater handler meget autonomt. Der finder normalt en hoering sted af de oevrige beroerte tjenestegrene i forbindelse med proceduren for godkendelse af beslutningerne om ydelse af stoette, men det gaar hovedsagelig ud paa at undgaa, at et og samme initiativ finansieres fra forskellige kilder.

6.4. Denne hoering finder sted i for faa tilfaelde, og med for korte frister og paa et for avanceret stadium i proceduren til, at der egentlig kan drages fordel af de enkeltes overvejelser, og til at der kan soeges en stoerre sammenhaeng og supplementseffekt. I nogle tilfaelde opstilles der en overordnet plan paa byniveau eller hos de enheder, der modtager stoetten, men det er ikke altid tilfaeldet, og selv da har parterne ikke altid kendskab til samtlige aspekter ved de faellesskabsforanstaltninger, der gennemfoeres i et og samme omraade.

6.5. Undersoegelsen af de finansierede projekter har vist, at de foranstaltninger, der skal gennemfoeres, ikke er tilstraekkeligt praecist afgraenset og forberedt. Nogle ansoegninger om faellesskabsstoette er blot en arbejdshypotese, og de konkrete problemer viser sig foerst paa et senere stadium. Det medfoerer forsinkelser ved gennemfoerelsen og i nogle tilfaelde meget vaesentlige aendringer af de oprindeligt planlagte transaktioner, som faellesskabsstoetten var blevet ydet til. De noedvendige tilpasninger indebaerer ofte, at man maa opgive de aspekter, der er vanskeligst at foere ud i livet, og de mest fornyende aspekter ved projekterne, frem for traditionelle projekter, der er af meget mere begraenset interesse med henblik paa opstilling af modeller for bymiljoe eller erhvervelse af viden paa dette omraade.

6.6. Nogle initiativer er af eksperimentel art, hvilket forudsaetter, at det skal vaere muligt at tilpasse dem fra den ene fase til den anden i projektet, og at der anvendes en meget fleksibel metode. Det kan vaere noget af forklaringen paa disse vanskeligheder. De interessanteste initiativer er derfor ogsaa de vanskeligste at gennemfoere. Det er disse initiativer, der goer det muligt at proeve nye interventionsformer, og det er helt normalt, at de er forbundet med stoerre gennemfoerelsesproblemer. Det er ikke at oenske, at Kommissionen for at begraense risiciene prioriterer foranstaltninger af mindre fornyende karakter hoejere.

6.7. Det vaesentligste aspekt ved Kommissionens indsats paa bymiljoeomraadet er dens fornyende karakter, og virkelig fornyende projekter boer altid vaere forbundet med en vis smidighed, men endnu vigtigere er det, at foranstaltningerne samordnes paa saavel faellesskabsplan som paa lokalt plan, og at Kommissionen afsaetter tilstraekkelige ressourcer til at sikre et noeje og konsekvent tilsyn med hver enkelt foranstaltning.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg paa moedet den 8. december 1994.

Paa Revisionsrettens vegne

André J. MIDDELHOEK

Formand

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

KOMMISSIONENS SVAR

paa Revisionsrettens bemaerkninger om Bymiljoe

0. INDLEDNING

0.1-0.3. Retten opridser i sin indledning baggrunden for bymiljoepolitikken i Kommissionens groenbog om bymiljoe og for Raadets resolution af 28. januar 1991 (), som understreger dennes betydning.

Bymiljoeet er foelgelig blevet inddraget i det 5. handlingsprogram som et vigtigt emne, der kraever udvikling: en ny strategi for miljoe og baeredygtig udvikling (). Maalene, som skal naas for at beskytte bymiljoeet, er blevet praeciseret som integration af miljoeet i industri-, energi-, transport- og turistsektoren, med saerlig vaegt paa luft-, vand- og stoejomraadet. Hovedsigtet er at fremme en optimal udnyttelse af ressourcerne og bistaa de ansvarlige partnere med at gennemfoere den paagaeldende lovgivning.

2. FORANSTALTNINGER FORVALTET

AF MILJOETJENESTEGRENENE

Enheden for »Bymiljoe«

2.4. Kommissionen tager Rettens bemaerkninger til efterretning og har allerede truffet foranstaltninger, som sikrer, at alle projekter for at kunne modtage finansiel stoette bliver vaegtet i forhold til kriterier, der garanterer overensstemmelse og sammenhaeng med faellesskabspolitikken paa bymiljoeomraadet. Der gennemfoeres ogsaa en efterfoelgende evaluering af projekterne forud for frigoerelsen af det endelige beloeb til det paagaeldende projekt. Kommissionen vil ikke desto mindre paa ny undersoege, hvor og hvordan den efterfoelgende evaluering kan forbedres.

2.5. Anmaerkningerne til artikel B4-304 i 1993-budgettet vedroerende Det Europaeiske Bymiljoeakademi i Berlin blev indfoert af Europa-Parlamentet.

Kommissionens bidrag til akademiet i Berlin bygger paa de ansoegninger, der er modtaget fra akademiet. I disse ansoegninger blev der redegjort for de projekter, som skulle gennemfoeres. Finansieringsomfanget blev i de tidligere aar holdt paa et beskedent niveau saaledes som paalagt af budgetmyndigheden.

De tilgrundliggende principper for bevillingen af et finansielt bidrag indebaerer, at Kommissionen ikke styrer de paagaeldende projekter. Da den driftsmaessige styring paahviler modtageren, kan Kommissionen hverken bestemme hvilke underkontrahenter eller hvilke eksperter, modtageren vaelger.

Kommissionen tager ogsaa til efterretning, at anmaerkningerne til budgettet omfatter bestemmelser om en planlaegningsmaessig koordinering med tredjelandene i Europa.

LIFE-instrumentet

2.7. Da der er begraensede budgetmidler til raadighed til LIFE-projekter, har Kommissionen forbeholdt midlerne til de bedste projekter. I det tilfaelde, Retten naevner, besluttede Kommissionen efter samraad med LIFE-udvalget at bevilge 403 706 ECU til Dublin-projektet i 1992. Paa baggrund af en kontrol valgte Kommissionen, ogsaa denne gang efter aftale med LIFE-udvalget, at bevilge yderligere 313 540 ECU fra 1993-budgettet for at sikre, at projektet kunne gennemfoeres i sin helhed som anfoert i den oprindelige ansoegning.

Kommissionen er bevidst om, at forskuddet paa 40 % til Genova-projektet fortsat staar uudnyttet hen. AArsagen til projektets forsinkelse er de hastige forandringer af den politiske situation i Genova. Kommissionen haaber, at projektet vil kunne viderefoeres, naar foerst denne situation er blevet stabiliseret. I mellemtiden har Kommissionen truffet administrative foranstaltninger for at sikre, at projektets varighed forlaenges, saa tidsfristen svarer til den faktiske virkelighed (se ogsaa svaret paa afsnit 3.11).

2.8-2.9. Uanset gennem hvilken kanal et LIFE-projekt modtages, sikrer Kommissionen gennemsigtighed ved hvert aar at offentliggoere, hvilken form for aktiviteter der skal prioriteres.

Projekterne opfylder faktisk de prioriterede maal for de programmer, som enten var gaeldende paa davaerende tidspunkt eller under vedtagelse, og de var blevet godkendt af Bymiljoeudvalget, som bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne. Det var en overgangsperiode, og paa davaerende tidspunkt forventedes det i forslaget til Raadets forordning om LIFE (KOM(91) 28 endelig udg. af 31. januar 1991), at aktions- og demonstrationsprojekterne kunne anses for at vaere restaurering og bevarelse af bycentre. Henvisningen til bymiljoeprojektet var omfattet af Kommissionens dengang paataenkte planer om at fremlaegge det 5. handlingsprogram som naevnt i forslaget til LIFE-forordningen.

3. BYPILOTPROJEKTER FINANSIERET AF EFRU

Udvaelgelse af initiativer

3.4-3.5. Det er rigtigt, at der ikke har foreligget en samlet formel procedure for udvaelgelse af bypilotprojekter. Da de foerste projekter af denne art blev indledt i 1990 (London og Marseille), forventede man ikke, at de bymaessige problemer ville vaekke en saadan interesse paa faellesskabsplan.

Paa baggrund af de tidligere hoestede erfaringer vil Kommissionen imidlertid fremover tage en mere systematisk metode i brug paa dette omraade.

Der kraevedes i mangel af et formelt retsgrundlag en indkaldelse af forslag for at kunne deltage i undersoegelserne vedroerende bevarelsen af de europaeiske byer (budgetkonto B2-6023). For bypilotprojekternes vedkommende blev der ikke gennemfoert en saadan indkaldelse af forslag i henhold til artikel 10 i forordning (EOEF) nr. 4254/88, da det kraevedes, at disse skulle opfylde alle de relevante krav i forordningerne om reformen af fondene.

Projekternes nyskabende karakter

3.6-3.7. Bypilotprojekternes nyskabende karakter bestaar baade i arten af de stoettede foranstaltninger og i den maade, hvorpaa de forskellige foranstaltninger sammenkaedes, og/eller i den metode, der paaregnes benyttet for at gennemfoere disse, idet de beroerte lokale aktoerer paa saavel det offentlige som det private omraade inddrages.

Som Revisionsretten anfoerer, forholder det sig ofte saadan, at jo flere nyskabende elementer et projekt omfatter, des vanskeligere er det at gennemfoere. For pilotprojekter forholder det sig i sagens natur saaledes, og det kraever reelt en ekstra indsats at bistaa myndighederne i deres arbejde med at styre de mere nyskabende projekter.

Artikel 10 i forordning nr. 4254/88 tillader, at der ydes stoette til byer eller bydele, som ikke er stoetteberettigede i henhold til strukturfondenes maal nr. 1, 2 eller 5b. Mange af de vaerste byproblemer findes i storbyer, som ikke er berettigede til stoette fra fondene. De udvalgte projekter i London, Lyon og Rotterdam er typiske eksempler herpaa. Det er interessant at se, at der for eksempel i Frankrig blandt 11 »store byprojekter«, som var udvalgt af den franske regering med henblik paa saerlig stoette, kun var to, som var stoetteberettigede i henhold til maal nr. 1, 2 eller 5b.

I andre medlemsstater er situationen tilsvarende.

Gennemfoerelsen af de undersoegte projekter

3.8. Madrid

Madrid-projektet (Fuenlabrada og Parla) er et egentligt byprojekt, fordi det har forbindelse med byen Madrids oekonomiske tilbagegang, og genudviklingsprogrammet er vigtigt for den oekonomiske og miljoemaessige udvikling af hele Madrids byomraade.

Projektet var ude for vaesentlige forsinkelser som foelge af problemer vedroerende erhvervelse af landomraader og opnaaelse af byggetilladelse. Byggetilladelsen til centret blev foerst opnaaet i maj 1994. Som foelge heraf har udgifterne hidtil vaeret ganske smaa: indtil maj 1994 havde projektet kun anvendt 94,4 mio. pta. (ca. 597 000 ECU) og indgaaet forpligtelser for 243,3 mio. pta.

3.9. Lyon

Projektet var i begyndelsen ude for forsinkelser, som dels havde administrative aarsager, dels skyldtes kompleksiteten i gennemfoerelsesordningerne for foranstaltningerne, isaer oprettelsen af de fornoedne partnerskaber. Der er imidlertid opnaaet betydelige fremskridt, og det ser ud til, at projektet vil vaere afsluttet pr. 30. juni 1995 (tidsfrist for betalingerne). »Eksperimentariet« forventes faerdigt til tiden ifoelge den nuvaerende plan.

»Eksperimentariet« er ikke den eneste nyskabende foranstaltning. Der indgaar ogsaa nyskabende elementer i den 2. foranstaltning vedroerende »arbejdsformidlingscentret«, som omhandler udvikling af »beskaeftigelsesforloeb« (dvs. forskellige former for erhvervsuddannelse vekslende med en ansaettelsesperiode hos de erhvervsdrivende selv). Den 3. foranstaltning vedroerende »den lokale beskaeftigelsesstruktur« bestaar af den nyskabende idé, at en erhvervsuddannelsesperiode skal efterfoelges af praktik i et rigtigt job, der foerer til, at praktikanterne bliver selvstaendigt erhvervsdrivende, dvs. at de etablerer deres egen virksomhed under vejledning af en mere erfaren person. Som helhed forsoeger projektet at fremme et partnerskab mellem det private erhvervsliv og de myndigheder, der har ansvaret for uddannelses- og beskaeftigelsesforanstaltningerne.

I juni 1993 anmodede man om en forlaengelse af projektet paa 6 maaneder for saavel forpligtelses- som betalingsfristerne. I juni 1994 anmodede man om endnu en forlaengelse af projektet i yderligere 6 maaneder men kun med hensyn til fristen for indgaaelse af forpligtelser. AArsagen til anmodningen om den anden forlaengelse var, at der ikke var indgaaet forpligtelser for to af de fem foranstaltninger ved fristens udloeb den 30.06.1994. For den ene af disse to foranstaltningers vedkommende (»vaerksteder til kunstnere og haandvaerkere«) blev der indgaaet forpligtelser den 4. juli 1994. Forpligtelserne vedroerende den anden foranstaltning, formidling og udveksling af erfaringer (et lille budget: 345 000 ffr.) indgaas i efteraaret 1994, men partnerne har stillet garanti for finansieringsmidlerne til denne.

3.10. Athen

Projektet var i begyndelsen ude for forsinkelser som foelge af den langsommelige procedure vedroerende afklaring af ejendomsretten (12 offentlige organisationer var faelles om brugsretten til dette saerlige stykke jord).

Miljoemaessig konsekvensanalyse: hvad angaar de miljoemaessige virkninger, er ét af hovedmaalene at forbedre den generelle miljoekvalitet i det vestlige Athen. I projektets foerste fase undersoegte den styrende organisation miljoebetingelserne i omraadet, og de grundlaeggende miljoeparametre blev droeftet paa en workshop, som blev afholdt i Athen i april 1992. Som anfoert i den foreloebige rapport af maj 1994 er der bestilt en miljoemaessig konsekvensanalyse af hele projektet, og konklusionerne af denne vil blive fremlagt sammen med den endelige rapport.

Elledningerne optager en del af arealet, som imidlertid ikke paa nuvaerende tidspunkt er under byggemodning og ikke indgaar som led i projektet. Det statslige kraftforsyningsselskab har foreslaaet en saerlig plan for fjernelse af disse ledninger over de kommende to aar.

Jernbanelinjerne indgaar ikke i projektet. Jernbaneselskabet har dog planer om at fjerne linjen paa den oestlige side, saaledes at de to jernbanelinjer ikke laengere skaerer hinanden. Projektlederen anser denne transportforms eksistens i omraadet for positiv, fordi det vil medfoere flere besoegende og oege adgangsmulighederne.

3.11. Genova

Byobservatorieprojektet blev betydeligt forsinket som foelge af flere paa hinanden foelgende udskiftninger i kommunalforvaltningen (tre udskiftninger inden for en periode paa to aar). De nye myndigheder har imidlertid godkendt projektet, der nu gennemfoeres som planlagt. I april 1994 blev gennemfoerelsen af observatoriet overladt til et eksternt organ, og aktiviteterne er allerede paabegyndt.

3.12. Dublin, Koebenhavn og AAlborg

Den endelige rapport om projektet i Dublin og AAlborg fremlaegges inden udgangen af 1994 og rapporten om projektet i Koebenhavn i slutningen af 1995. Det forventes, at de nyskabende elementer vil blive understreget i alle tre rapporter.

3.13. Opfoelgningen af projekterne ville naeppe vaere mulig uden et fagligt bistandskontor, i dette specielle tilfaelde Ecotec/Recite-kontoret, paa grund af det store antal komplekse projekter og de begraensede menneskelige ressourcer, som Kommissionens tjenestegrene har til raadighed til dette arbejde.

Recite-kontorets ansvarsomraader er gradvis blevet bedre praeciseret. Alle projektlederne har nu faaet klarhed over dets stilling. Der er blevet udgivet og distribueret en managementhaandbog. Recite-kontoret varetager overvaagnings-/evalueringsfunktionerne og den faglige bistand. Kommissionen traeffer alle afgoerelser om kontraktlige forpligtelser.

4. RECITE-PROGRAMMET FINANSIERET OVER EFRU

Vanskeligheder i forbindelse

med overvaagning og evaluering

4.4. Indfoerelsen af Recite-kontoret, som er en overvaagnings-, evaluerings- og faglig bistandsstruktur, var et foerste forsoeg paa at raade over en effektiv struktur til at oprette Recite-netvaerkene og gennemfoere bypilotprojekterne. Med udgangspunkt i dette foerste eksperiment overvejes det nu mellem 1994 og 1999 at gennemfoere andre eksperimenter med en effektiv struktur til at varetage overvaagningen af gennemfoerelsen og evalueringen.

4.5. I den oprindelige kontrakt med Ecotec var der allerede taget hoejde for, at firmaet skulle medvirke ved tilrettelaeggelsen af en international konference om tvaerregionalt samarbejde. Denne medvirken viste sig at have et stoerre omfang end oprindelig planlagt, og det supplerende finansieringsbeloeb blev formelt godkendt i den tillaegskontrakt, Retten henviser til.

Der var saaledes ingen grund til at tilrettelaegge et offentligt udbud for at finansiere afholdelsen af konferencen.

I det andet tilfaelde, Retten naevner, naegtede finanskontrollen at paategne forpligtelsesforslaget, som var udstedt af den anvisningsberettigede tjenestegren, og som omhandlede den eksisterende tillaegskontrakt. Da denne naegtelse skyldtes interne problemer i Kommissionens tjenestegrene, for hvilke kontrahenten ikke kunne holdes ansvarlig, besluttede Kommissionen imidlertid at se bort fra denne naegtelse af paategningen.

4.6. De forskelle, der henvises til, afspejler de forskellige beroerte lokale eller regionale myndigheders systemer. Med stoette fra Recite-kontoret har Kommissionen derfor udarbejdet en haandbog for projektledere, herunder vejledning i regnskabsopstilling for netvaerk og pilotprojekter. Med hensyn til informationsformidling udgiver Recite-kontoret et regelmaessigt nyhedsbrev og en beretning, som udsendes til alle netvaerkspartnere. Disse publikationer giver oplysninger om de fremskridt og resultater, man har registreret for samtlige pilotprojekter og netvaerk finansieret i henhold til artikel 10 i EFRU-forordningen.

4.7. Netvaerket »Bykommissionen« var igangsaetter af et étaarigt program for erfaringsudveksling mellem 40 byer fordelt paa 11 medlemsstater inden for fire omraader af faelles interesse: integration i byomraader, bymaessige ingenioerarbejder, den teknologiske udvikling i byernes tjeneste samt byfornyelse. I betragtning af projektets art og det store antal partnere er det normalt, at udgifterne ligger i den stoerrelsesorden, der beskrives i beretningen.

4.8. Kommissionen beskaeftiger sig ikke med den daglige overvaagning af alle deltagerne i Recite-netvaerkene. Dette paahviler den hovedansvarlige, som i dette tilfaelde er lederbyen for Det Europaeiske Byobservatorium (EUO), Barcelona, der har oprettet forbindelser med Genova for at klarlaegge, hvilken noejagtig status deres deltagelse i dette netvaerk har.

5. FORANSTALTNINGER VEDROERENDE

UDDANNELSE, FORSKNING, TRANSPORT, ENERGI

OG PAA DET KULTURELLE OMRAADE

5.2. Beretningen fastslaar, at det primaert er de store automobil- og elektronikselskaber, som deltager i DRIVE-programmet. Ud af de 495 deltagere i DRIVE-projekterne fra store og smaa industrivirksomheder, forvaltninger og forskningsinstitutter tegnede de store industrivirksomheder sig imidlertid kun for 116, dvs. 23 %, for et samlet beloeb paa 41 mio. ECU, dvs. 38 % af programmets midler.

Det skal ogsaa bemaerkes, at programmet ikke alene tager sigte paa bytransportens virkninger men ogsaa paa dens aarsager. Mulighederne for nedbringelse af vejtrafikken og for alternativer til privatbilen undersoeges ogsaa. Bytrafikregulering, offentlig transport og styring af transportefterspoergslen indgaar faktisk som komponenter i byprojekter, der er udformet af de kommunale myndigheder selv, og som integrerer telematikloesninger i den samlede transportplanlaegning. 2 ud af de 7 omraader i transporttelematikprogrammet omfatter telematik i forbindelse med offentlig transport og efterspoergselsstyring. Med hensyn til koordineringen inden for Kommissonen er programmet et positivt bidrag til udformningen af Faellesskabets transport- og miljoepolitik. Et eksempel paa aktuel koordinering er POLIS-bynetvaerket, som omfatter 40 byer, og som blev oprettet med aktiv stoette fra Regionalfonden. Byerne, som indgaar i POLIS-netvaerket, har vaeret igangsaettere af de vellykkede dele af THERMIE-programmet og har saaledes bidraget til, at disse to programmer gensidigt supplerer hinanden. Denne koordineringsindsats vil blive yderligere uddybet i det 4. rammeprogram.

5.3. Kommissionen understreger, at det anvisningsberettigede generaldirektorat fuldt ud er orienteret om politikkerne paa miljoeomraadet, saaledes som disse er udformet af Kommissionens oevrige kompetente tjenestegrene. Det er her hensigtsmaessigt at understrege, at inden for selve dette generaldirektorats organisation er det den kompetente tjenestegren, som varetager de faste forbindelser og for eksempel via regelmaessige kontakter sikrer integreringen af miljoepolitikken i udviklingen af energiteknologierne.

For saa vidt angaar offentliggoerelsen af de aarlige udbud, paa grundlag af hvilke den europaeiske industri har udarbejdet sine projektforslag om udledning af forurenende stoffer, har der desuden vaeret et taet samarbejde mellem de beroerte tjenestegrene om THERMIE-programmet, som af Kommissionen anerkendes som et af de vigtigste redskaber for gennemfoerelsen af faellesskabsmaalet om stabilisering af CO2-udledningerne i aar 2000. Isaer paa bymiljoeomraadet har THERMIE-programmet indhentet tilbud paa maalrettede projekter inden for bygge- og anlaegssektoren og transportsektoren. Som det fremgaar af projektbeskrivelsen, er miljoekomponenten saerdeles vigtig.

Det skal ogsaa naevnes, at de beroerte generaldirektorater i faellesskab tilrettelaegger arrangementer vedroerende energi og miljoe, for eksempel seminaret om biobraendstoffer, der blev afholdt i Tours i juni 1994, arbejdsugen over temaet de offentlige transportmidler og bussen i Bruxelles i oktober 1994 samt en »energi/miljoe« -stand paa THERMIE-udstillingen i Berlin i september 1994.

Kommissionen er bevidst om miljoekomponentens voksende betydning og vil derfor traeffe enhver hensigtsmaessig foranstaltning for at forstaerke kontakterne og samarbejdet mellem de GD, der beroeres af problemerne og politikkerne vedroerende bymiljoeet.

5.4. De problemer, der rejses af Retten i dette afsnit, bliver nu undersoegt af det paagaeldende generaldirektorat.

Isaer Rettens bemaerkninger om Berlin vil blive undersoegt i samarbejde med de beroerte myndigheder som led i en udsendt delegations kontrol paa stedet.

5.5. Bidragene, som Kommissionen har tildelt sit kulturfremstoed under budgetkonto B3-2000 »Bevarelse og fremme af den europaeiske kulturarv«, er kendetegnet ved deres kulturelle sigte. Maalet med dette fremstoed er i egentlig forstand at fremme forbilledlige projekter paa omraadet for bevarelse af kulturarven og at anspore til erfaringsudvekslinger om restaureringsmetoder og -teknikker, som er tilpasset visse former for monumenter.

I lyset heraf bliver pilotprojektindsatsen hvert aar tilrettelagt omkring et nyt emne, og udvaelgelsen af vinderprojekterne foretages paa grundlag af en udtalelse fra et bedoemmelsesudvalg bestaaende af eksperter. De aarlige emner udvaelges med udgangspunkt i specifikke problemer vedroerende bevarelsen af den arkitektoniske arv, og det ville ikke vaere hensigtsmaessigt at foretage en vilkaarlig skelnen mellem monumenter, der ligger i henholdsvis byzoner, bymaessige bebyggelser eller landdistrikter. Hovedparten af de naevnte aktioner i beretningen prioriterer en soegning efter nyskabende loesninger. Der er tale om et forsoeg, der adskiller sig fra de frednings-/restaureringsforsoeg, hvor bevarelsen af de traditionelle metoder og den traditionelle knowhow er det vigtigste. I betragtning af ovenstaaende er pilotprojektindsatsen derfor et supplement til men ogsaa forskellig fra den indsats, der udfoldes paa bymiljoeomraadet. Maalsaetningerne og procedurerne for denne indsats, som frem for alt tager sigte paa at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne og branchefolkene, isaer paa omraadet for udveksling af erfaringer og knowhow om bevarelse af kulturarven, er meget forskellige fra dem, der ligger til grund for den tidligere naevnte indsats paa bymiljoeomraadet. Kommissionen (GD X) vil desuden bestraebe sig paa at tage hensyn til eller inddrage bevarelsen af kulturarven i alle faellesskabsprogrammer og -politikker, isaer programmer og politikker for bymiljoeet, i henhold til artikel 128, stk. 4, i traktaten om Unionen.

Endelig skal der mindes om, at Kommissionen efter anmodning fra Raadet og som foelge af ikrafttraedelsen af artikel 128 i den nye traktat inden aarets udgang fremlaegger en meddelelse om kulturarven med sigte paa et forslag om et sammenhaengende handlingsprogram for kulturarven. Den aktuelle pilotprojektindsats for bevarelsen af den arkitektoniske arv skal i saa fald revideres og tilpasses, isaer for at tage hensyn til de saerlige behov, kunstvaerkerne medfoerer.

6. KONKLUSION

6.1-6.2. Kommissionen er enig i Rettens generelle udsagn om, at forvaltningen af bymiljoeet er et innovativt og komplekst anliggende. Men den deler ikke Rettens opfattelse af, at de grundlaeggende - det vaere sig kort- eller langsigtede - maal, som skal naas, er upraecise. Som led i den almindelige praksis for aarsbudgettet forelaegger Kommissionen for budgetmyndigheden ikke alene de naermere enkeltheder om de kortsigtede maal, som skal naas, men ogsaa om, hvorledes de kan naas. Med hensyn til det langsigtede perspektiv redegoeres der i Faellesskabets 5. handlingsprogram klart for de maal, der skal naas over en 8-aarig periode, samt for de instrumenter, der skal anvendes, og der anfoeres heri, hvilke oekonomiske og sociale aktoerer (f.eks. lokale myndigheder og virksomheder), der skal tilskyndes til at samarbejde om og medvirke til at beskytte miljoeet. Aktiviteterne, som skal stoettes, har som forhaandsbetingelse, at de skal vaere demonstrationsprojekter med multiplikatorvirkninger eller projekter, der er noedvendige for at kunne formulere en politik.

6.3 og 6.7. Kommissionen er opmaerksom paa Rettens implicitte anmodning om forbedret koordinering af projekter, der fremstaar som uafhaengige. Den har erkendt behovet for stoerre opmaerksomhed paa faellesskabsplan over for byproblemerne og for at bidrage til gennemfoerelsen af de bypolitikker, der er udformet paa nationalt, regionalt og lokalt plan samtidigt med, at subsidiaritetsprincippet overholdes.

Kommissionen vil fortsat forsoege at sikre en forbedring af sammenhaengen mellem de foranstaltninger, der tager sigte paa at loese problemerne i byomraaderne.

Hvad angaar Kommissionens interne koordinering, er den bevidst om, at der forekommer visse mangler, som kraever opmaerksomhed, primaert paa det proceduremaessige plan, hvor de interne samraad undertiden foerst finder sted paa et for sent stadium. Den vil imidlertid gerne paapege, at samordningen - i lyset af de gennemfoerte foranstaltningers forskelligartede karakter og i betragtning af, at der er mange forskellige videnskabelige og sociale discipliner involveret, naar kompleksiteten i de moderne byer behandles - noedvendigvis er vanskeligere end paa andre felter. Visse programstyringsproblemer opstaar dog som foelge af forskellige tekniske hindringer.

Paa nuvaerende tidspunkt koordinerer Kommissionen programmer og projekter for beskyttelse og forbedring af bymiljoeet via formelle strukturer saa som koordineringsmoeder mellem saavel de enkelte enheder som de enkelte tjenestegrene (f.eks. indfoerelse af miljoe-/integrations-»korrespondenter« i generaldirektoraterne). Der er sket visse fremskridt i retning mod en mere samordnet indfaldsvinkel blandt de involverede tjenestegrene, og Kommissionen vil tage skridt til at fremme den noedvendige videreudvikling paa dette omraade.

Med hensyn til den interne koordinering inden for GD XVII vil denne blive forstaerket som foelge af den interne reorganisering, der fandt sted den 1. juni 1994. Af den nye organisationsplan fremgaar det, at der er etableret en ny enhed, A.5., inden for hvilken der er oprettet en ny afdeling for »evaluering af energiprogrammer«. En af denne nye afdelings opgaver bestaar i at fremsaette forslag til forbedring af koordineringen af generaldirektoratets forskellige programmer.

6.4 og 6.7. I forlaengelse af offentliggoerelsen af groenbogen om bymiljoe () i juni 1990 og det 5. handlingsprogram for miljoe og baeredygtig udvikling offentliggjorde Kommissionen i december 1992 en redegoerelse for »faellesskabsforanstaltninger vedroerende byforhold«, som blev ajourfoert i juli 1994. Sideloebende med udviklingen paa disse omraader udsendte Kommissionen en meddelelse (KOM(93) 645 endelig udg. af 14. februar 1994) om energi og oekonomisk og social samhoerighed, som isaer haeftede sig ved de bymaessige aspekter af energiudnyttelsen. Disse bestraebelser suppleret med det arbejde, bymiljoegruppen har lagt i projektet for baeredygtige byer, der gennemfoeres fra 1993 til 1995, viser, at Faellesskabets syn paa bymiljoeet overvaages og ajourfoeres paa et regelmaessigt grundlag. Overvaagningen og offentliggoerelsen af resultater heraf sikrer, at faellesskabspolitikken for bymiljoeet og dets foranstaltninger haenger sammen med de mange initiativer, der tages paa nationalt og lokalt plan. I betragtning af mangfoldigheden i de gennemfoerte aktiviteter, som hver isaer fremhaever et saerligt aspekt af bymiljoeproblemerne, er det ikke desto mindre naturligt, at Retten lader forstaa, at en yderligere gensidig informationsudveksling om disse projekter kan vaere givtig.

6.5-6.6. Kommissionen tager Rettens konklusion om forbedret projektdefinition og -beskrivelse til efterretning og vil forsoege at sikre, at de fremtidige projekter bliver defineret med stoerre praecision. Naar man har med nyskabende projekter og demonstrationsprojekter at goere, viser erfaringen ikke desto mindre, at dette kraever betydelige aendringer af projekterne, og at det er et led i laereprocessen. Kommissionen understreger, at dens fleksibilitet i overvaagningen af projekternes fremskridt ikke boer ses som et tegn paa manglende praecision i definitionen af projekterne.

() EFT nr. C 33 af 8. 2. 1991, s. 4.

() EFT nr. L 206 af 22. 7. 1992, s. 1.

() EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 15.

() EFT nr. C 33 af 8. 2. 1991.

() EFT nr. C 138 af 17. 5. 1993.

() KOM(90) 218 endelig udg. af 27. 6. 1990.