Kommissionens forordning (EF) nr. 745/2004

af 16. april 2004

om foranstaltninger vedrørende import af animalske produkter til eget forbrug

(EØS-relevant tekst)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum(1), særlig artikel 8, stk. 5, tredje led,

under henvisning til Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet(2), særlig artikel 3, stk. 5, artikel 16, stk. 3, og artikel 17, stk. 7,

under henvisning til Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet(3), særlig artikel 6, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 3, stk. 1 og 2, i direktiv 97/78/EF har medlemsstaterne pligt til at sørge for, at der ikke føres nogen sendinger ind i EF fra et tredjeland, uden at de først har været underkastet den påbudte veterinærkontrol, og at sendingerne føres ind i EF via et grænsekontrolsted. Ifølge artikel 16 gælder disse krav på visse betingelser dog ikke for produkter, som medbringes af rejsende eller sendes til privatpersoner til eget forbrug. Det følger heraf, at medlemsstaterne skal tilrettelægge kontrol på andre indgangssteder for at sikre, at produkter, der ikke opfylder disse betingelser, kun føres ind via grænsekontrolsteder.

(2) Antallet af EF-indgangssteder, hvortil passagerer og forsendelser ankommer fra tredjelande, overstiger det antal, der er godkendt som grænsekontrolsteder. Medlemsstaternes myndigheder er imidlertid ansvarlige for at sørge for, at rejsende, passagerer og personer, der er ansvarlige for sendingerne, har kendskab til og overholder de relevante EF-regler for ikke-kommercielle forsendelser af animalske produkter.

(3) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 136/2004(4) fastsættes der procedurer for EF-grænsekontrolstedernes veterinærkontrol af tredjelandsprodukter. Ifølge artikel 8 fastsættes grænsen for ikke at føre systematisk veterinærkontrol til 1 kg for produkter til konsum fra godkendte tredjelande eller dele deraf. Ifølge samme artikel er der også dispensation for småpakninger af animalske produkter, der føres ind i Danmark bl.a. fra Grønland og Færøerne, og for bestemte fisk, der føres ind i Finland og Sverige fra Rusland.

(4) Ved Kommissionens beslutning 2002/349/EF(5) fastsættes en liste over animalske produkter, der skal undersøges ved grænsekontrolsteder. Ifølge artikel 2 berører beslutningen dog ikke undtagelserne omhandlet i artikel 16 i direktiv 97/78/EF.

(5) Der har været udbrud af eksotiske dyresygdomme i Det Europæiske Fællesskab, som var forårsaget af virusstammer, som ikke tidligere var isoleret i Fællesskabet, f.eks. udbrud af klassisk svinepest i 1996 og 2000, og en større mund- og klovesygeepidemi i 2001. Udbruddene af mund- og klovesyge var forårsaget af virustype O1-PanAsia, en stamme, der ikke er i omløb i noget tredjeland, hvorfra der importeres produkter fremstillet af modtagelige dyrearter i henhold til EF-reglerne.

(6) På baggrund af risikoen for indslæbning af virus har man i flere sammenhænge fokuseret på behovet for oplysningsarbejde og for skærpet kontrol med rejsendes import af animalske produkter(6). Endvidere vedtog Europa-Parlamentet den 17. december 2002 en beslutning om bekæmpelse af mund- og klovesygen i Den Europæiske Union i 2001 og om fremtidige foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af dyresygdomme i Den Europæiske Union(7), hvori det konkluderes, at den alvorligste risiko for indslæbning af mund- og klovesyge udspringer af den illegale import af animalske produkter fra lande, hvor mund- og klovesyge er endemisk, og at der bør gøres mere for at kontrollere, identificere og tilintetgøre illegal kødimport, herunder import til eget brug.

(7) I beslutningen hed det endvidere, at Fællesskabet snarest muligt bør ophæve rejsendes tilladelse til at importere små mængder kød, som er en del af den rejsendes personlige bagage, og som er beregnet til dennes personlige fortæring, og at overtrædelser bør straffes med betydelige bøder, for at forbuddet kan være effektivt. Endelig hed det i beslutningen, at medlemsstaterne bør udvide kontrolpersonalet i lufthavnene til et rimeligt niveau med henblik på en inddæmning af risikoen for indslæbning af dyresygdomme ved illegal import af kødvarer eller import af produkter af animalsk oprindelse i flypassagerers bagage og i højere grad anvende hunde, der er specialtrænet til at opspore sådanne produkter, samt at der er behov for sådanne foranstaltninger og større årvågenhed alle steder, hvor der rejses ind i EU.

(8) Ved Kommissionens beslutning 2002/995/EF(8) er der fastsat midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for ikke-kommerciel import af animalske produkter. Beskyttelsesforanstaltningerne blev indført som den mest hensigtsmæssige foranstaltning til at forebygge, at der ved import indslæbes alvorlige dyresygdomme i Fællesskabet, indtil der er indført mere permanente bestemmelser.

(9) I betragtning af den epidemiologiske situation i verden med hensyn til alvorlige smitsomme dyresygdomme, som kan overføres via animalske produkter, herunder mund- og klovesyge, udgør ikke-kommerciel indførsel af sådanne produkter til Fællesskabet fra tredjelande, der ikke er fri for disse sygdomme, fortsat en uacceptabel dyresundhedsrisiko.

(10) Der bør nu fastsættes permanente bestemmelser om import til eget brug af kød og mælk samt kød- og mejeriprodukter, som skal træde i stedet for de eksisterende beskyttelsesforanstaltninger.

(11) Det bør samtidig specificeres, hvilke typer og mængder animalske produkter der ved ikke-kommerciel import til EF kan fritages for veterinærkontrol uden at udgøre en betydelig dyresundhedsrisiko. Det bør endvidere sikres, at medlemsstaterne fortsat foretager passende kontrol på de relevante EF-indgangssteder på grundlag af de principper, der er fastsat i direktiv 97/78/EF, samtidig med at der tages hensyn til, at principperne skal tilpasses importens ikke-kommercielle karakter, og at rejsende bliver informeret om kontrollen.

(12) Visse tredjelande kan som følge af deres geografiske nærhed og deres dyresundhedsstatus anses for at udgøre en minimal dyresundhedsrisiko for EU. Begrænsede mængder af kød og kødprodukter samt mælk og mejeriprodukter fra sådanne lande bør derfor fritages for veterinærkontrol. Dertil kommer, at visse tredjelande, der støder op til Fællesskabet, har særlige veterinæraftaler med EU vedrørende relevante aspekter af gældende EU-ret på veterinærområdet. Sendinger til eget forbrug fra de pågældende tredjelande bør derfor fortsat falde uden for anvendelsesområdet for kontrolbestemmelserne i denne forordning. For at passagerer kan modtage ordentlige oplysninger bør det imidlertid på alt relevant oplysningsmateriale anføres, at de pågældende tredjelande er fritaget for bestemmelserne.

(13) Medlemsstaterne bør sørge for relevante og målrettede forholdsregler for at undgå, at kød, mælk, kødprodukter eller mejeriprodukter i den personlige bagage ulovligt indføres via EF-indgangssteder.

(14) Der bør være klart afskrækkende foranstaltninger, der forebygger, at kød, mælk, kødprodukter eller mejeriprodukter til eget forbrug føres ind i Fællesskabet uden den fornødne veterinære toldklarering. Medlemsstaterne bør derfor pålægge personer, der drages til ansvar for overtrædelse af bestemmelserne, de fornødne udgifter og sanktioner, herunder udgifter til bortskaffelse.

(15) Medlemsstaterne bør give Kommissionen passende oplysninger om de foranstaltninger, de har truffet for at håndhæve bestemmelserne i denne forordning på de EF-indgangssteder, der hører under deres ansvarsområde.

(16) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Anvendelsesområde og formål

1. I denne forordning forstås ved "kød" og "kødprodukter" samt "mælk" og "mejeriprodukter" de produkter, der er opført i sektion 01-04 i afsnit I, punkt I.2, i bilaget til Kommissionens beslutning 2002/349/EF.

2. Kød og kødprodukter samt mælk og mejeriprodukter, der føres ind i Fællesskabet af rejsende, eller som sendes til privatpersoner, er omfattet af de importkrav, der er fastsat i medfør af direktiv 2002/99/EF. De skal komme fra lande, der er opført på lister i henhold til artikel 8 i direktiv 2002/99/EF, og de skal forevises på et grænsekontrolsted ledsaget af dokumenter i henhold til artikel 9 i direktiv 2002/99/EF.

3. De skal underkastes veterinærkontrol i henhold til forordning (EF) nr. 136/2004. De kan dog ikke fritages for systematisk veterinærkontrol som fastsat i artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 136/2004.

4. Denne forordning finder ikke anvendelse på sendinger til eget forbrug fra Andorra, Norge eller San Marino. For at passagerer kan modtage ordentlige oplysninger anføres det imidlertid på alt relevant oplysningsmateriale, at de pågældende tredjelande er fritaget for bestemmelserne.

Artikel 2

Fritagelser

Uden at artikel 20 og 22 i direktiv 97/78/EF i øvrigt tilsidesættes, fritages følgende fra kravene i artikel 1:

- Produkter opført i bilag I, uanset hvilket tredjeland de kommer fra, forudsat at mængden ikke overstiger, hvad en enkelt person med rimelighed kan forventes at konsumere.

- Kød og kødprodukter samt mælk og mejeriprodukter, der føres ind i Fællesskabet fra Færøerne, Grønland, Island, Liechtenstein eller Schweiz, forudsat at mængden ikke overstiger 5 kg pr. person.

Artikel 3

Information til rejsende

1. Medlemsstaterne sørger for, at rejsende, der ankommer fra tredjelande, på alle udpegede indgangssteder til EF bliver gjort opmærksom på de dyresundhedsmæssige betingelser for import af animalske produkter. Informationen skal gives på iøjnefaldende opslag, der sættes op på let synlige steder, og skal mindst indeholde de oplysninger, der er angivet i bilag II.

2. Udbydere af international personbefordring gør alle passagerer, som de befordrer til EF, opmærksom på de dyresundhedsmæssige betingelser for import af animalske produkter til EF samt denne forordnings bestemmelser ved bl.a. at forelægge den information, som er nævnt i bilag III.

Artikel 4

Kontrol og sanktioner

1. På alle EF-indgangssteder, der er udpeget af den kompetente myndighed, foretager den kompetente myndighed og de myndigheder, der har ansvaret for at gennemføre offentlig kontrol, i samarbejde med havne- og lufthavnsvirksomheder og virksomheder med ansvar for andre indgangssteder, kontrol med henblik på at påvise forekomst af ulovlige sendinger af kød og kødprodukter samt mælk og mejeriprodukter og verificere, at betingelserne i artikel 1 og 2 er overholdt. Kontrollen kan tilrettelægges på basis af risikovurderinger, herunder - hvis medlemsstatens kompetente myndighed finder det nødvendigt - ved anvendelse af effektive redskaber til påvisning, f.eks. udstyr til scanning og specialtrænede hunde, med henblik på at screene store mængder personlig bagage for forekomst af sådanne sendinger.

2. Alle sendinger til eget forbrug, som den kompetente myndighed konstaterer er i strid med bestemmelserne i denne forordning, beslaglægges og destrueres i overensstemmelse med national lovgivning.

3. Medlemsstatens kompetente myndighed kan pålægge den, der er ansvarlig for en sending til eget forbrug, udgifter eller sanktioner, jf. artikel 17, stk. 5, i direktiv 97/78/EF, hvis sendingen konstateres at være i strid med bestemmelserne i denne forordning. Om fornødent sikrer medlemsstaterne, at den nationale lovgivning omhandlet i stk. 2 om beslaglæggelse og destruktion af sendinger til eget forbrug indeholder bestemmelser om identifikation af den fysiske eller juridiske person, der skal afholde udgifterne til destruktion af sendinger til eget forbrug, som beslaglægges eller efterlades med vilje.

Artikel 5

Rapporter

1. De enkelte medlemsstater sender hvert år Kommissionen et skema som vist i bilag IV indeholdende en oversigt over de relevante oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet for at oplyse om og håndhæve bestemmelserne i denne forordning om import til eget forbrug af kød og mælk, samt resultaterne heraf. De indsendte oplysninger anvendes med henblik på en evt. revision af bestemmelserne i denne forordning, navnlig artikel 4.

2. En rapport dækker perioden 1. januar til 31. december, og den skal forelægges senest den 1. marts i det år, der følger umiddelbart efter afslutningen af nævnte årlige rapporteringsperiode.

Artikel 6

Ophævelse

Beslutning 2002/995/EF ophæves.

Artikel 7

Gennemførelse

1. Denne forordning anvendes fra den 1. maj 2004.

2. Medlemsstaterne sørger for, at den information til rejsende, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, foreligger senest den 1. maj 2004.

3. Kommissionen sender medlemsstaterne og de tiltrædende lande eksemplarer af de opslag, der er udarbejdet i henhold til bilag II. Omkostningerne i forbindelse med disse opslag afholdes over EF-budgettet, dog højst 35000 EUR.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. april 2004.

På Kommissionens vegne

David Byrne

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 18 af 23.1.2003, s. 11.

(2) EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.

(3) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/99/EF (EUT L 325 af 12.12.2003, s. 31).

(4) EUT L 21 af 28.1.2004, s. 11.

(5) EFT L 121 af 8.5.2002, s. 6.

(6) - Retningslinjer for en risikovurdering af mund- og klovesygerelaterede trusler, der er forbundet med turisme og transport, vedtaget på 33. samling i Den Europæiske Kommission for Bekæmpelse af Mund- og Klovesyge (EUFMD)

(http://www.fao.org/ag/AGA/Agah/ EUFMD/reports/sess33/default.htm).

- International konference om forebyggelse og bekæmpelse af mund- og klovesyge, Bruxelles, december 2001.

- Europa-Parlamentets beslutning af 13. juni 2002 om mund- og klovesyge og verdensmesterskaberne i fodbold i Sydkorea.

(7) Europa-Parlamentets beslutning om bekæmpelse af mund- og klovesygen i Den Europæiske Union i 2001 og om fremtidige foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af dyresygdomme i Den Europæiske Union (2002/2153(INI)) af 17.12.2002.

(8) EFT L 353 af 30.12.2002, s. 1.

BILAG I

Kød og kødprodukter samt mælk og mejeriprodukter, der er fritaget for systematisk veterinærkontrol, når de indføres af rejsende til EF:

- modermælkserstatning i pulverform, babymad og specialfødevarer, der er påkrævet af medicinske årsager, på betingelse af at disse produkter ikke skal opbevares på køl, før de er åbnet, at de er færdigpakkede mærkevarebeskyttede produkter beregnet til direkte salg til den endelige forbruger, og at emballagen er ubrudt, medmindre produktet er i brug.

BILAG II

Opslaget bør udarbejdes på mindst et af de officielle sprog i den EF-medlemsstat, hvortil den rejsende ankommer, og på endnu et sprog, som medlemsstatens myndigheder finder relevant, og som kan være nabolandets sprog, eller når det drejer sig om lufthave og havne, et sprog, som de ankommende passagerer med størst sandsynlighed må formodes at forstå.

Medlemsstaterne bør supplere opslaget med yderligere information, der er afpasset efter de lokale forhold, og med de nationale bestemmelser, der er vedtaget på grundlag af direktiv 97/78/EF.

>PIC FILE= "L_2004122DA.000701.TIF">

(Følgende opslag står på: http://europa.eu.int/comm/food/ fs/ah_pcad/ah_pcad_ importposters_ en.html)

BILAG III

Udbydere af international personbefordring skal ved hjælp af fx brochurer, talemeddelelser, skærme og opslag mv. sikre, at alle passagerer, de befordrer til Fællesskabet, får følgende oplysninger. Udbydere af international personbefordring bør endvidere sikre, at oplysningerne får en passende udformning, der tager hensyn til lokale betingelser og vilkår, og de gives på en måde, der kan forstås af de passagerer, de befordrer:

>PIC FILE= "L_2004122DA.000802.TIF">

BILAG IV

Oplysninger om resultaterne af håndhævelse af bestemmelserne om import til eget forbrug af kød og mælk.

>PIC FILE= "L_2004122DA.000902.TIF">

Indsendes til Europa-Kommissionen senest den 1. marts i det år, der følger umiddelbart efter afslutningen af hver årlig rapporteringsperiode.