KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1255/2012

af 11. december 2012

om ændring af forordning (EF) nr. 1126/2008 om vedtagelse af visse internationale regnskabsstandarder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 for så vidt angår IAS 12, IFRS 1 og 13 og IFRIC-fortolkningsbidrag 20

(EØS-relevant tekst)

EUROPA–KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (1), særlig artikel 3, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

Den 20. december 2010 offentliggjorde International Accounting Standards Board (IASB) ændringer til IFRS 1 Førstegangsanvendelse af IFRS – Kraftig hyperinflation og afskaffelse af faste datoer for førstegangsanvendere (herefter benævnt "ændringerne til IFRS 1") og ændringer til IAS 12 Indkomstskatter – Udskudt skat: Genindvinding af underliggende aktiver (herefter benævnt "ændringerne til IFRS 12"). Ændringerne til IFRS 1 tjener til at indføre en ny undtagelse i anvendelsesområdet for IFRS 1, således at virksomheder, der har været udsat for kraftig hyperinflation kan vælge at måle aktiver og forpligtelser til deres dagsværdi og anvende denne dagsværdi som den fastsatte kostpris på deres aktiver og forpligtelser i deres IFRS-åbningsopgørelse af finansiel stilling. Med disse ændringer er henvisningerne til faste datoer i IFRS 1 erstattet med henvisninger til overgangsdatoen. IAS 12 foreskriver den regnskabsmæssige behandling af indkomstskatter. Ændringerne til IAS 12 tjener til at indføre en undtagelse fra målingsprincippet i IAS 12 i form af en afkræftelig formodning om, at en investeringsejendoms regnskabsmæssige værdi målt til dagsværdi vil blive genindvundet ved salg, og at en virksomhed vil være forpligtet til at anvende den skattesats, der gælder ved salget af det underliggende aktiv.

Den 19. oktober 2011 udsendte IASB IFRIC-fortolkningsbidrag 20 Strippingomkostninger i produktionsfasen i åbne miner (herefter benævnt "IFRIC 20"). IFRIC 20 tjener til at give vejledning om indregningen af strippingomkostninger i produktionsfasen som et aktiv og om den indledende og efterfølgende vurdering af strippingaktivet for at etablere en mere ensartet praksis med hensyn til virksomhedernes regnskabsmæssige behandling af strippingomkostninger i produktionsfasen i åbne miner.

Høringen af Den Tekniske Gruppe (TEG) under European Financial Reporting Advisory Group (EFRAG) bekræfter, at ændringerne til IAS 12 og ændringerne til IFRS 1 samt IFRS 13 og IFRIC 20 opfylder de tekniske kriterier for vedtagelse som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1606/2002.

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1. I bilaget til forordning (EF) nr. 1126/2008 foretages følgende ændringer:

2. Enhver henvisning til IFRS 9, der forekommer i bilaget til denne forordning, læses som en henvisning til IAS 39 Finansielle instrumenter: Indregning og måling.

3. Desuden finder ingen konsekvensændringer af IFRS 9 som følge af bilaget til denne forordning anvendelse.

Artikel 2

1. Virksomhederne anvender de i artikel 1, stk. 1, litra (a)-(c), nævnte ændringer senest fra den første dag i det regnskabsår, der starter på eller efter ikrafttrædelsesdatoen for denne forordning.

2. Virksomhederne anvender IFRS 13 og IFRIC 20 de konsekvensændringer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra (d)-(g), senest fra den første dag i det regnskabsår, der starter den 1. januar 2013 eller derefter.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

(1) EFT L 243 af 11.9.2002, s. 1.

(2) EUT L 320 af 29.11.2008, s. 1.

BILAG

INTERNATIONALE REGNSKABSSTANDARDER

IFRS 1 IFRS 1 Førstegangsanvendelse af IFRS – Kraftig hyperinflation og afskaffelse af faste datoer for førstegangsanvendere IAS 12 IAS 12 Indkomstskatter – Udskudt skat: Genindvinding af underliggende aktiver IFRS 13 IFRS 13 Dagsværdimåling IFRIC 20 IFRIC-fortolkningsbidrag 20 Strippingomkostninger i produktionsfasen i åbne miner

"Kopiering tilladt inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Alle eksisterende rettigheder forbeholdes uden for EØS med undtagelse af retten til at kopiere til personlig brug eller anden form for "fair dealing". Yderligere oplysninger fås hos IASB på adressen www.iasb.org"

ÆNDRINGER TIL IFRS 1

Førstegangsanvendelse af IFRS

Efter afsnit 31B tilføjes en overskrift samt afsnit 31C.

PRÆSENTATION OG OPLYSNING

Forklaring af overgangen til IFRS

Anvendelse af fastsat kostpris efter en periode med kraftig hyperinflation

31C Hvis en virksomhed på grund af kraftig hyperinflation vælger at måle aktiver og forpligtelser på grundlag af deres dagsværdi og anvende denne dagsværdi som den fastsatte kostpris i sin IFRS-åbningsopgørelse af finansiel stilling (se afsnit D26-D30), skal virksomhedens første IFRS-årsregnskab indeholde en forklaring på, hvordan og hvorfor virksomheden havde og derpå ophørte med at have en funktionel valuta med begge følgende kendetegn: a) et troværdigt generelt prisindeks er ikke tilgængeligt for alle virksomheder med transaktioner og saldi i den pågældende valuta b) der kan ikke ske omveksling mellem valutaen og en forholdsvis stabil udenlandsk valuta.

Appendiks B Undtagelser fra anvendelse med tilbagevirkende kraft af andre IFRS-standarder Afsnit B2 ændres. Ophør af indregning af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser B2 Bortset fra det i afsnit B3 tilladte skal en virksomhed, som anvender IFRS for første gang, anvende kravene om ophør af indregning i IAS 39 Finansielle instrumenter: Indregning og måling fremadrettet på transaktioner, som finder sted på datoen for overgangen til IFRS eller derefter. Eksempelvis må en virksomhed, som anvender IFRS for første gang, og som er ophørt med indregning af ikke-afledte finansielle aktiver eller ikke-afledte finansielle forpligtelser i overensstemmelse med tidligere regnskabsprincipper som følge af en transaktion, som fandt sted før datoen for overgangen til IFRS, ikke indregne disse aktiver og forpligtelser i overensstemmelse med IFRS (medmindre de opfylder kriterierne for indregning som følge af en senere transaktion eller begivenhed).

Appendiks D Undtagelser fra andre IFRS-standarder Afsnit D1 og D20 ændres. D1 En virksomhed kan vælge at udnytte en eller flere af følgende undtagelser: a) … o) overdragelse af aktiver fra kunder (afsnit D24) p) opfyldelse af finansielle forpligtelser med egenkapitalinstrumenter (afsnit D25) og q) kraftig hyperinflation (afsnit D26-D30). En virksomhed må ikke anvende disse undtagelser ved analogi i forhold til andre poster. Måling af dagsværdien af finansielle aktiver eller finansielle forpligtelser ved første indregning D20 Uanset kravene i afsnit 7 og 9 kan en virksomhed anvende kravene i sidste sætning af afsnit AG76 samt afsnit AG76A i IAS 39 fremadrettet på transaktioner, der er indgået på eller efter datoen for overgang til IFRS. Der tilføjes en overskrift og afsnit D26-D30. Kraftig hyperinflation D26 Hvis en virksomhed har en funktionel valuta, der var eller er valutaen i en økonomi med hyperinflation, skal den fastslå, om den var udsat for kraftig hyperinflation før datoen for overgangen til IFRS. Dette gælder for virksomheder, der anvender IFRS for første gang, samt for virksomheder, der tidligere har anvendt IFRS. D27 Valutaen i en økonomi med hyperinflation er udsat for kraftig hyperinflation, hvis den har begge følgende kendetegn: a) et troværdigt generelt prisindeks er ikke tilgængeligt for alle virksomheder med transaktioner og saldi i den pågældende valuta b) der kan ikke ske omveksling mellem valutaen og en forholdsvis stabil udenlandsk valuta. D28 En virksomheds funktionelle valuta ophører med at være udsat for kraftig hyperinflation på den dato, hvor den funktionelle valuta normaliseres. Det er den dato, hvor den funktionelle valuta ikke længere har en af eller begge de kendetegn, der er nævnt i afsnit D27, eller hvor virksomhedens funktionelle valuta ændres til en valuta, der ikke er udsat for kraftig hyperinflation. D29 Når en virksomheds dato for overgang til IFRS falder sammen med eller ligger efter den dato, hvor den funktionelle valuta normaliseres, kan virksomheden vælge at måle alle aktiver og forpligtelser, der besiddes før den dato, hvor den funktionelle valuta normaliseres, til dagsværdi på datoen for overgang til IFRS. Virksomheden kan benytte denne dagsværdi som den fastsatte kostpris for disse aktiver og forpligtelser i IFRS-åbningsopgørelsen af finansiel stilling. D30 Når datoen for den funktionelle valutas normalisering falder inden for en sammenlignelig tolvmånedersperiode, kan den sammenlignelige periode være kortere end tolv måneder, forudsat at der fremlægges et fuldstændigt årsregnskab (jf. afsnit 10 i IAS 1) for denne kortere periode. IKRAFTTRÆDELSESTIDSPUNKT Afsnit 39H tilføjes. 39H Kraftig hyperinflation og afskaffelse af faste datoer for førstegangsanvendere (ændringer til IFRS 1), som udkom i december 2010, medførte ændring af afsnit B2, D1 og D20 og tilføjelse af afsnit 31C og D26-D30. En virksomhed skal anvende disse ændringer på regnskabsår, som begynder den 1. juli 2011 eller derefter. Det er tilladt at anvende dem tidligere.

ÆNDRINGER TIL IFRS 9

IFRS 9 Finansielle instrumenter (udsendt i november 2009)

I afsnit C2 foretages følgende ændringer:

C2 I appendiks B ændres afsnit B1, B2 og B5, … B2 Bortset fra det i afsnit B3 tilladte skal en virksomhed, som anvender IFRS for første gang, anvende kravene om ophør af indregning i IAS 39 Finansielle instrumenter: Indregning og måling fremadrettet på transaktioner, som finder sted på datoen for overgangen til IFRS eller derefter. Eksempelvis må en virksomhed, som anvender IFRS for første gang, og som er ophørt med indregning af ikke-afledte finansielle aktiver eller ikke-afledte finansielle forpligtelser i overensstemmelse med tidligere regnskabsprincipper som følge af en transaktion, som fandt sted før datoen for overgangen til IFRS, ikke indregne disse aktiver og forpligtelser i overensstemmelse med IFRS (medmindre de opfylder kriterierne for indregning som følge af en senere transaktion eller begivenhed).

Afsnit C3 ændres ved tilføjelse af afsnit D20.

C3 I appendiks D (undtagelser fra andre IFRS) ændres afsnit D19 og D20 … D20 Uanset kravene i afsnit 7 og 9 kan virksomheden anvende kravene i sidste sætning af afsnit AG76 samt afsnit AG76A i IAS 39 fremadrettet på transaktioner, der er indgået på eller efter datoen for overgang til IFRS.

IFRS 9 Finansielle instrumenter (udsendt i oktober 2010)

I afsnit C2 og C3 foretages følgende ændringer:

I afsnit C2 ændres ændringen til afsnit B2 således:

B2 Bortset fra det i afsnit B3 tilladte skal en virksomhed, som anvender IFRS for første gang, anvende kravene om ophør af indregning i IFRS 9 Finansielle instrumenter fremadrettet på transaktioner, som finder sted den 1. januar 2004 eller derefter. Eksempelvis må en virksomhed, som anvender IFRS for første gang, og som er ophørt med indregning af ikke-afledte finansielle aktiver eller ikke-afledte finansielle forpligtelser i overensstemmelse med tidligere regnskabsprincipper som følge af en transaktion, som fandt sted før datoen for overgangen til IFRS, ikke indregne disse aktiver og forpligtelser i overensstemmelse med IFRS (medmindre de opfylder kriterierne for indregning som følge af en senere transaktion eller begivenhed).

I afsnit C3 ændres ændringen til afsnit D20 således:

D20 Uanset kravene i afsnit 7 og 9 kan virksomheden anvende kravene i sidste sætning af afsnit B5.4.8 samt afsnit B5.4.9 i IFRS 9 fremadrettet på transaktioner, der er indgået på eller efter datoen for overgang til IFRS.

Ændringer til IAS 12

Indkomstskatter

Afsnit 52 er omnummereret til afsnit 51A. Afsnit 10 og eksemplerne efter afsnit 51A er ændret. Afsnit 51B og 51C og det efterfølgende eksempel samt afsnit 51D, 51E, 98 og 99 er ændret.

DEFINITIONER

Skattemæssig værdi

10 Hvis den skattemæssige værdi af et aktiv eller en forpligtelse ikke umiddelbart kan opgøres, kan der henvises til det grundlæggende princip i denne standard: at en virksomhed, med visse begrænsede undtagelser, skal indregne en udskudt skatteforpligtelse (skatteaktiv), når genindvinding eller afvikling af den regnskabsmæssige værdi af et aktiv eller en forpligtelse ville gøre fremtidige betalbare skatter større (mindre), end de ville have været, hvis en sådan genindvinding eller afvikling ikke havde skattemæssige konsekvenser. Afsnit 51A, eksempel C, illustrerer, hvor dette grundlæggende princip kan være en hjælp, eksempelvis når den skattemæssige værdi af et aktiv eller en forpligtelse afhænger af den forventede måde, hvorpå genindvinding eller afvikling finder sted.

MÅLING

51A I visse jurisdiktioner kan den måde, hvorpå virksomheden genindvinder (afvikler) den regnskabsmæssige værdi af et aktiv (en forpligtelse), påvirke en af eller begge de følgende: (a) den skattesats, der er gældende, når virksomheden genindvinder (afvikler) den regnskabsmæssige værdi af aktivet (forpligtelsen), og (b) aktivets (forpligtelsens) skattemæssige værdi. I sådanne tilfælde måler virksomheden udskudte skatteforpligtelser og udskudte skatteaktiver ved anvendelse af den skattesats og den skattemæssige værdi, der er i overensstemmelse med, hvordan genindvindingen eller afviklingen forventes at finde sted.

Eksempel A

Et materielt anlægsaktiv har en regnskabsmæssig værdi på 100 og en skattemæssig værdi på 60. En skattesats på 20 % ville gælde, hvis aktivet blev solgt, og en skattesats på 30 % ville gælde for anden indtægt.

Virksomheden indregner en udskudt skatteforpligtelse på 8 (20 % skat af 40), hvis den forventer at sælge aktivet uden videre brug, og en udskudt skatteforpligtelse på 12 (30 % af 40), hvis den forventer at beholde aktivet og genindvinde dets regnskabsmæssige værdi ved brug.

Eksempel B

Et materielt anlægsaktiv med en kostpris på 100 og en regnskabsmæssig værdi på 80 opskrives til 150. Der foretages ingen tilsvarende skattemæssig regulering. Akkumulerede skattemæssige afskrivninger er 30 og skattesatsen er 30 %. Hvis aktivet sælges til en pris, der overstiger kostprisen, vil de akkumulerede skattemæssige afskrivninger på 30 indgå i den skattepligtige indkomst, men salgsavancen ud over kostprisen vil ikke være skattepligtig.

Den skattemæssige værdi af aktivet er 70, og der er en skattepligtig midlertidig forskel på 80. Hvis virksomheden forventer at genindvinde den regnskabsmæssige værdi ved anvendelse af aktivet, må den frembringe en skattepligtig indkomst på 150, men den vil udelukkende være i stand til at foretage en afskrivning på 70. På dette grundlag er der en udskudt skatteforpligtelse på 24 (30 % af 80). Hvis virksomheden forventer at genindvinde den regnskabsmæssige værdi gennem salg af aktivet med det samme til en salgsavance på 150, opgøres den udskudte skatteforpligtelse som følger:

Skattepligtig midlertidig forskel Skattesats Udskudt skatte- forpligtelse Akkumulerede skattemæssige afskrivninger 30 30 % 9 Avance ud over kostpris 50 nul — I alt 80 9

(Bemærk: I overensstemmelse med afsnit 61A indregnes den yderligere udskudte skat, der opstår ved omvurderingen, direkte i anden totalindkomst)

Eksempel C

Forholdene er de samme som i eksempel B bortset fra, at hvis aktivet sælges til mere end kostpris, vil de akkumulerede skattemæssige afskrivninger indgå i den skattepligtige indkomst (beskattet med 30 %), og salgsavancen vil blive beskattet med 40 % efter fradrag af en inflationskorrigeret kostpris på 110.

Hvis virksomheden forventer at genindvinde den regnskabsmæssige værdi ved anvendelse af aktivet, må den frembringe en skattepligtig indkomst på 150, men den vil udelukkende være i stand til at foretage en afskrivning på 70. På dette grundlag er der en skattemæssige værdi på 70, en skattepligtig midlertidig forskel på 80 og en udskudt skatteforpligtelse på 24 (30 % af 80) som i eksempel B.

Hvis virksomheden forventer at genindvinde den regnskabsmæssige værdi ved straks at sælge aktivet til en salgsavance på 150, vil den kunne fratrække den indekserede kostpris på 110. Nettoavancen på 40 vil blive beskattet med 40 %. Derudover vil de akkumulerede skattemæssige afskrivninger på 30 blive indregnet i den skattepligtige indkomst og beskattet med 30 %. På dette grundlag er den skattemæssige værdi 80 (110 minus 30), der er en skattepligtig midlertidig forskel på 70, og der er en udskudt skatteforpligtelse på 25 (40 % af 40 plus 30 % af 30). Hvis den skattemæssige værdi ikke umiddelbart fremgår af dette eksempel, kan det være en hjælp at sammenligne med det grundlæggende princip beskrevet i afsnit 10.

(Bemærk: I overensstemmelse med afsnit 61A indregnes den yderligere udskudte skat, der opstår ved omvurderingen, direkte i anden totalindkomst)

51B Hvis en udskudt skatteforpligtelse eller et udskudt skatteaktiv kan henføres til et ikke-afskrivningsberettiget aktiv, der måles i overensstemmelse med omvurderingsmodellen i IAS 16, skal målingen af den udskudte skatteforpligtelse eller det udskudte skatteaktiv afspejle de skattemæssige konsekvenser af genindvindingen af den regnskabsmæssige værdi af det ikke-afskrivningsberettigede aktiv ved salg, uanset målingsgrundlaget for aktivets regnskabsmæssige værdi. Tilsvarende gælder, at hvis skattelovgivningen for det skattepligtige beløb fra salget af et aktiv angiver en gældende skattesats, som afviger fra den gældende skattesats for det skattepligtige beløb hidrørende fra anvendelsen af aktivet, anvendes førstnævnte skattesats derfor ved målingen af den udskudte skatteforpligtelse eller det udskudte skatteaktiv tilknyttet et ikke-afskrivningsberettiget aktiv.

51C Hvis en udskudt skatteforpligtelse eller et udskudt skatteaktiv kan henføres til investeringsejendomme, der måles til dagsværdi i overensstemmelse med IAS 40, er der en afkræftelig formodning om, at den regnskabsmæssige værdi af investeringsejendommen vil blive genindvundet ved salg. Medmindre formodningen afkræftes, betyder det, at målingen af den udskudte skatteforpligtelse eller det udskudte skatteaktiv helt skal afspejle de skattemæssige konsekvenser af genindvindingen af den regnskabsmæssige værdi af investeringsejendommen ved salg. Denne formodning afkræftes, hvis investeringsejendommen er afskrivningsberettiget og indehaves som led i en forretningsmodel, hvis mål består i i alt væsentligt at forbruge alle de økonomiske fordele tilknyttet investeringsejendommen over tid snarere end ved salg. Hvis formodningen afkræftes, skal kravene i afsnit 51 og 51A overholdes.

Eksempel til illustration af afsnit 51C

En investeringsejendom har en kostpris på 100 og en dagsværdi på 150. Den måles efter dagsværdimodellen i IAS 40. Den omfatter en grund til en kostpris på 40 og en dagsværdi på 60 samt en bygning til en kostpris på 60 og en dagsværdi på 90. Grunden har en ubegrænset brugstid.

De akkumulerede skattemæssige afskrivninger er 30 for bygningen. Urealiserede ændringer i dagsværdien af investeringsejendommen påvirker ikke den skattepligtige indkomst. Hvis investeringsejendommen sælges for mere end kostprisen, vil udligningen af de akkumulerede skattemæssige afskrivninger på 30 blive inkluderet i den skattepligtige indkomst og beskattet med 30 %. Hvis salgsprisen overstiger kostprisen, anfører skattelovgivningen skattesatser på 25 % for aktiver, der har været besiddet i under to år, og 20 % for aktiver, der har været besiddet i to år eller mere.

Eftersom investeringsejendommen måles efter dagsværdimodellen i IAS 40, er der en afkræftelig formodning om, at virksomheden helt vil genindvinde den regnskabsmæssige værdi af investeringsejendommen ved salg. Hvis denne formodning ikke afkræftes, afspejler den udskudte skatteforpligtelse de skattemæssige konsekvenser af geninddrivelsen af den regnskabsmæssige værdi ved salg, selv om virksomheden forventer at opnå lejeindtægter fra ejendommen før salg.

Den skattemæssige værdi af grunden, hvis den sælges, er 40, og der er en skattepligtig midlertidig forskel på 20 (60 – 40). Den skattemæssige værdi af bygningen, hvis den sælges, er 30 (60 – 30), og der er en skattepligtig midlertidig forskel på 60 (90 – 30). Dette giver en samlet skattepligtig midlertidig forskel knyttet til investeringsejendommen på 80 (20 + 60).

I henhold til afsnit 47 er skattesatsen den sats, der forventes at gælde for det regnskabsår, hvor investeringsejendommen realiseres. Hvis virksomheden forventer at sælge ejendommen efter at have besiddet den i over to år, opgøres den deraf følgende udskudte skatteforpligtelse som følger:

Skattepligtig midlertidig forskel Skattesats Udskudt skatte- forpligtelse Akkumulerede skattemæssige afskrivninger 30 30 % 9 Avance ud over kostpris 50 20 % 10 I alt 80 19

Hvis virksomheden forventer at sælge ejendommen efter at have besiddet den i mindre end to år, ændres ovenstående opgørelse for at beskatte avancen ud over kostprisen med 25 % i stedet for 20 %.

Hvis virksomheden i stedet besidder bygningen som led i en forretningsmodel, hvis mål består i i alt væsentligt at forbruge alle de økonomiske fordele tilknyttet bygningen over tid snarere end ved salg, afkræftes denne formodning for bygningens vedkommende. Jorden er imidlertid ikke afskrivningsberettiget. Formodningen om genindvinding ved salg vil derfor ikke blive afkræftet for jordens vedkommende. Det følger heraf, at den udskudte skatteforpligtelse vil afspejle de skattemæssige konsekvenser af genindvindingen af den regnskabsmæssige værdi af bygningen ved brug og den regnskabsværdi af jorden ved salg.

Den skattemæssige værdi af bygningen, hvis den bruges, er 30 (60 – 30), og der er en skattepligtig midlertidig forskel på 60 (90 – 30), og det giver en udskudt skatteforpligtelse på 18 (30 % af 60).

Den skattemæssige værdi af jorden, hvis den sælges, er 40, og der er en skattepligtig midlertidig forskel på 20 (60 – 40), og det giver en udskudt skatteforpligtelse på 4 (20 % af 20).

Det betyder, at hvis formodningen om genindvinding ved salg afkræftes for bygningens vedkommende, bliver den udskudte skatteforpligtelse tilknyttet investeringsejendommen 22 (18 + 4).

51D Den afkræftelige formodning i afsnit 51C finder også anvendelse, når en udskudt skatteforpligtelse eller et udskudt skatteaktiv opstår som følge af måling af en investeringsejendom i en virksomhedssammenslutning, hvis virksomheden agter at bruge dagsværdimodellen ved efterfølgende målinger af investeringsejendommen.

51E Afsnit 51B–51D ændrer ikke ved kravene om at anvende principperne i afsnit 24–33 (fradragsberettigede midlertidige forskelle) og afsnit 34–36 (uudnyttede skattemæssige underskud og uudnyttede skattemæssige fradrag) i denne standard ved indregning og måling af udskudte skatteaktiver.

GENNEMFØRELSESDATO

98 Afsnit 52 blev omnummereret til 51A, afsnit 10 og eksemplerne efter afsnit 51A blev ændret, og afsnit 51B og 51C og det efterfølgende eksempel samt afsnit 51D, 51E og 99 blev ændret ved Udskudt skat: genindvinding af underliggende aktiver, der blev udstedt i december 2010. Virksomhederne skal anvende disse ændringer for regnskabsår, som begynder den 1. januar 2012 eller derefter. Det er tilladt at anvende ændringerne tidligere. Hvis en virksomhed anvender ændringerne for et tidligere regnskabsår, skal den give oplysning om dette.

OPHÆVELSE AF SIC-21

99 De ændringer, der blev gennemført ved Udskudt skat: genindvinding af underliggende aktiver, der blev udstedt i december 2010, erstatter SIC-fortolkningsbidrag 21 Indkomstskatter — Genindvinding af omvurderede ikke-afskrivningsberettigede aktiver.

INTERNATIONAL REGNSKABSSTANDARD IFRS 13

Måling af dagsværdi

FORMÅL

1 Denne standard: (a) definerer dagsværdi, (b) fastsætter i en enkelt standard rammerne for måling af dagsværdi og (c) stiller krav om oplysninger om måling af dagsværdi.

2 Dagsværdi er en markedsbaseret, ikke en virksomhedsspecifik måling. For nogle aktiver og forpligtelser kan der eventuelt foreligge observerede markedstransaktioner eller markedsoplysninger. For andre aktiver og forpligtelser foreligger der muligvis ikke observerede markedstransaktioner eller markedsoplysninger. Formålet med en måling af dagsværdien er imidlertid i begge tilfælde det samme - at beregne den pris, hvorved en velordnet transaktion med det formål at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen ville finde sted mellem markedsdeltagere på målingsdagen under aktuelle markedsforhold (dvs. en exit-pris på målingstidspunktet set fra den markedsdeltagers synspunkt, der er i besiddelse af aktivet, eller som har forpligtelsen).

3 Når prisen på identiske aktiver eller forpligtelser ikke kan observeres, måler en virksomhed dagsværdien med en anden værdiansættelsesmetode, som maksimerer brugen af relevante observerede input og minimerer brugen af ikkeobserverede input. Eftersom dagsværdi er en markedsbaseret måling, bliver den målt ved brug af de forudsætninger, som markedsdeltagerne bruger ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen, herunder forudsætninger om risici. En virksomheds hensigt om at besidde et aktiv eller indfri eller på anden måde opfylde en forpligtelse er således ikke relevant i forbindelse med målingen af dagsværdien.

4 Definitionen på dagsværdi fokuserer på aktiver og forpligtelser, fordi disse er et primært forhold i den regnskabsmæssige måling. Denne standard skal endvidere anvendes på en virksomheds egne egenkapitalinstrumenter målt til dagsværdi.

OMFANG

5 Denne standard finder anvendelse, når en anden standard stiller krav om eller tillader dagsværdimåling eller oplysninger om dagsværdimåling (og målinger, såsom dagsværdi med fradrag af salgsomkostninger, baseret på dagsværdi eller oplysninger om disse målinger), bortset fra, hvad der er anført i afsnit 6 og 7.

6 Kravene om måling og oplysninger i denne standard finder ikke anvendelse på følgende: (a) aktiebaseret vederlæggelse, der er omfattet af IFRS 2 Aktiebaseret vederlæggelse, (b) leasing, der er omfattet af IAS 17 Leasingkontrakter, og (c) målinger, der kan have lighedspunkter med dagsværdi, men som ikke er dagsværdi, f.eks. nettorealisationsværdi i IAS 2 Varebeholdninger eller værdi anvendt i IAS 36 Værdiforringelse af aktiver.

7 De oplysninger, der stilles krav om i denne standard, er ikke nødvendige til følgende: (a) ordningers aktiver målt til dagsværdi i overensstemmelse med IAS 19 Personaleydelser, (b) fratrædelsesordningers investeringer målt til dagsværdi i overensstemmelse med IAS 26 Regnskabsmæssig behandling og præsentation af fratrædelsesordninger og (c) aktiver for hvilket genindvindingsværdien er dagsværdien med fradrag af afhændelsesomkostninger i overensstemmelse med IAS 36.

8 Rammerne for måling af dagsværdi beskrevet i denne IFRS-standard gælder både indledende og efterfølgende måling, hvis dagsværdi er påkrævet eller tilladt i henhold til andre IFRS-standarder.

MÅLING

Definition af dagsværdi

9 I denne standard defineres dagsværdi som den pris, der ville blive opnået ved salg af et aktiv eller betalt for at overdrage en forpligtelse i en normal transaktion mellem markedsdeltagere på målingstidspunktet.

10 I afsnit B2 beskrives den generelle metode til måling af dagsværdi.

Aktivet eller forpligtelsen

11 En dagsværdimåling vedrører et bestemt aktiv eller en bestemt forpligtelse. Ved målingen af dagsværdien skal en virksomhed derfor tage hensyn til aktivets eller forpligtelsens kendetegn, hvis markedsdeltagerne ville tage disse kendetegn i betragtning ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen på målingstidspunktet. Disse kendetegn omfatter f.eks. følgende: (a) aktivets tilstand og placering samt (b) eventuelle begrænsninger på salget eller anvendelsen af aktivet.

12 Et bestemt kendetegns indvirkning på målingen vil afhænge af, hvordan det pågældende kendetegn betragtes af markedsdeltagerne.

13 Aktivet eller forpligtelsen målt til dagsværdi kan være: (a) et selvstændigt aktiv eller en selvstændig forpligtelse (f.eks. et finansielt instrument eller et ikkefinansielt aktiv) eller (b) en gruppe af aktiver, en gruppe af forpligtelser eller en gruppe af aktiver og forpligtelser (f.eks. en pengestrømsfrembringende enhed eller en forretningsenhed).

14 Hvorvidt aktivet eller forpligtelsen er et selvstændigt aktiv, en selvstændig forpligtelse, en gruppe af aktiver, en gruppe af forpligtelser eller en gruppe af aktiver og forpligtelser til indregning eller oplysning afhænger af regningsenheden. Regningsenheden for aktivet eller forpligtelsen fastsættes i overensstemmelse med den IFRS-standard, der kræver eller tillader dagsværdimålingen under hensyntagen til denne IFRS-standard.

Transaktionen

15 En dagsværdimåling forudsætter, at aktivet eller forpligtelsen omsættes i en velordnet transaktion mellem markedsdeltagere med henblik på at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen på målingstidspunktet under aktuelle markedsforhold.

16 En dagsværdimåling forudsætter, at transaktionen med det formål at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen sker enten: (a) på det primære marked for aktivet eller forpligtelsen eller (b) hvis der ikke er et primært marked, så på det mest fordelagtige marked for aktivet eller forpligtelsen.

17 En virksomhed behøver ikke foretage en udtømmende søgning efter samtlige mulige markeder for at identificere det primære marked eller, hvis der ikke er et primært marked, det mest fordelagtige marked, men skal tage hensyn til alle oplysninger, som er rimeligt tilgængelige. Hvis der ikke er bevis på det modsatte, antages det, at markedet, som virksomheden normalt anvender til at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen, er det primære marked eller, hvis der ikke er et primært marked, så det mest fordelagtige marked.

18 Hvis der er et primært marked for aktivet eller forpligtelsen, afspejler dagsværdimålingen prisen på dette marked (uanset om denne pris kan observeres direkte eller skønnes ved hjælp af en anden værdiansættelsesmetode), selv om prisen på et andet marked er potentielt mere fordelagtig på målingstidspunktet.

19 Virksomheden skal have adgang til det primære (eller mest fordelagtige) marked på målingstidspunktet. Eftersom forskellige virksomheder (og forretningsenheder inden for disse virksomheder) med forskellige aktiviteter kan have adgang til forskellige markeder, kan det primære (eller mest fordelagtige) marked for det samme aktiv eller den samme forpligtelse variere for forskellige virksomheder (og forretningsenheder inden for disse virksomheder). Det primære (eller mest fordelagtige) marked (og dermed markedsdeltagerne) skal derfor ses ud fra virksomhedens synspunkt og således give mulighed for forskelle mellem og blandt virksomheder med forskellige aktiviteter.

20 Selv om en virksomhed skal have adgang til markedet, behøver virksomheden ikke kunne sælge det pågældende aktiv eller overdrage den pågældende forpligtelse på målingstidspunktet for at kunne måle dagsværdien på basis af prisen på det pågældende marked.

21 Selv når der ikke er et observeret marked, hvorfra prisoplysninger kan indhentes om salget af et aktiv eller overdragelsen af en forpligtelse på målingstidspunktet, forudsætter en dagsværdimåling, at en transaktion finder sted på det pågældende tidspunkt, set fra en markedsdeltagers synspunkt, som er i besiddelse af aktivet, eller som har forpligtelsen. Denne forudsatte transaktion tilvejebringer et grundlag for at vurdere prisen på at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen.

Markedsdeltagere

22 En virksomhed skal måle dagsværdien af et aktiv eller en forpligtelse ved at anvende de forudsætninger, som markedsdeltagerne ville anvende ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen, idet det forudsættes, at markedsdeltageren handler i bedste økonomiske interesse.

23 En virksomhed behøver ikke identificere specifikke markedsdeltagere ved udviklingen af disse forudsætninger. Virksomheden skal i stedet identificere kendetegn, der sondrer mellem markedsdeltagere generelt under hensyntagen til faktorer, der er specifikke for alle følgende: (a) aktivet eller forpligtelsen, (b) det primære (eller mest fordelagtige) marked for aktivet eller forpligtelsen og (c) markedsdeltagerne, med hvem virksomheden ville indgå i en transaktion på det pågældende marked.

Prisen

24 Dagsværdi er prisen opnået ved at sælge et aktiv eller betalt for at overdrage en forpligtelse i en velordnet transaktion på det primære (eller mest fordelagtige) marked på målingstidspunktet under aktuelle markedsforhold (dvs. en exit-pris), uanset om den pågældende pris kan observeres direkte eller skønnes ved hjælp af en anden værdiansættelsesmetode.

25 Prisen på det primære (eller mest fordelagtige) marked, der anvendes til at måle dagsværdien af aktivet eller forpligtelsen, reguleres ikke for transaktionsomkostninger. Transaktionsomkostninger skal behandles regnskabsmæssigt i overensstemmelse med andre IFRS-standarder. Transaktionsomkostninger er ikke et kendetegn ved et aktiv eller en forpligtelse, men er derimod specifikke for en transaktion og varierer afhængigt af, hvordan en virksomhed indgår i en transaktion for et aktiv eller en forpligtelse.

26 Transaktionsomkostninger omfatter ikke transportomkostninger. Hvis placering er et kendetegn for aktivet (hvilket f.eks. kan være tilfældet ved en råvare), reguleres prisen på det primære (eller mest fordelagtige) marked for eventuelle omkostninger, der påløber til transport af aktivet fra den aktuelle placering til det pågældende marked.

Anvendelse på ikkefinansielle aktiver

Højeste og bedste anvendelse af ikkefinansielle aktiver

27 En dagsværdimåling af et ikkefinansielt aktiv tager hensyn til en markedsdeltagers evne til at frembringe økonomiske fordele ved at anvende aktivet mest og bedst muligt eller ved at sælge det til en anden markedsdeltager, som ville anvende aktivet mest og bedst muligt.

28 Den højeste og bedste anvendelse af et ikkefinansielt aktiv ser på aktivets anvendelse med hensyn til, hvad der er fysisk muligt, lovligt i juridisk henseende og finansielt opnåeligt som følger: (a) En anvendelse, der er fysisk mulig, tager hensyn til aktivets fysiske kendetegn, som markedsdeltagerne tager i betragtning, når aktivet prisfastsættes (f.eks. beliggenhed eller størrelse af en ejendom). (b) En anvendelse, der er lovlig i juridisk henseende, tager hensyn til eventuelle lovmæssige begrænsninger ved brugen af aktivet, som markedsdeltagere tager i betragtning, når aktivet prisfastsættes (f.eks. områderegulering gældende for en ejendom). (c) En anvendelse, der er finansielt opnåelig, tager hensyn til, hvorvidt en anvendelse af aktivet, der er fysisk mulig og lovlig i juridisk henseende, frembringer tilstrækkelige indtægter eller pengestrømme (under hensyntagen til omkostningerne ved at konvertere aktivet til den pågældende anvendelse) til at resultere i et investeringsafkast, som markedsdeltagerne ville kræve fra en investering i det pågældende aktiv anvendt på den pågældende måde.

29 Den højeste og bedste anvendelse fastsættes ud fra markedsdeltagernes perspektiv, også selv om virksomheden påtænker en anden anvendelse. Dog anses en virksomheds aktuelle anvendelse af et ikkefinansielt aktiv for at være den højeste og bedste anvendelse, medmindre markedet eller andre faktorer tyder på, at aktivets værdi kunne maksimeres, hvis markedsdeltagerne anvendte aktivet på en anden måde.

30 Til at beskytte sin konkurrencemæssige stilling eller af andre grunde kan en virksomhed have til hensigt ikke at anvende et anskaffet ikkefinansielt aktiv aktivt, eller den kan have til hensigt ikke at anvende aktivet mest og bedst muligt. Dette kan f.eks. være tilfældet i forbindelse med et anskaffet immaterielt aktiv, som virksomheden planlægger at anvende defensivt ved at forhindre andre i at anvende det. Virksomheden skal ikke desto mindre måle dagsværdien af et ikkefinansielt aktiv under forudsætning af markedsdeltagernes højeste og bedste anvendelse.

Værdiansættelsesforudsætning for ikkefinansielle aktiver

31 Den højeste og bedste anvendelse af et ikkefinansielt aktiv fastsætter den værdiansættelsesforudsætning, der anvendes til at måle aktivets dagsværdi, som følger: (a) Den højeste og bedste anvendelse af et ikkefinansielt aktiv kan give markedsdeltagerne den maksimale værdi via dets anvendelse i kombination med andre aktiver som en gruppe (installeret eller på anden måde konfigureret til brug) eller i kombination med andre aktiver eller forpligtelser (f.eks. en forretningsenhed). (i) Hvis den højeste og bedste anvendelse af et aktiv er at anvende det i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser, er aktivets dagsværdi prisen, der kunne opnås i en aktuel transaktion med det formål at sælge aktivet under forudsætning af, at aktivet ville blive anvendt sammen med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser, og at disse aktiver og forpligtelser (dvs. de supplerende aktiver og tilknyttede forpligtelser) ville være tilgængelige for markedsdeltagerne. (ii) Forpligtelser forbundet med aktivet og med de supplerende aktiver omfatter forpligtelser, der finansierer driftskapital, men omfatter ikke forpligtelser, der anvendes til at finansiere andre aktiver end dem, der er i gruppen af aktiver. (iii) Forudsætningerne om den højeste og bedste anvendelse af et ikkefinansielt aktiv skal være overensstemmende for alle aktiverne (for hvilken den højeste og bedste anvendelse er relevant) i den gruppe af aktiver eller gruppe af aktiver og forpligtelser, hvor aktivet ville finde anvendelse. (b) Den højeste og bedste anvendelse af et ikkefinansielt aktiv kan separat give markedsdeltagerne den maksimale værdi. Hvis den højeste og bedste anvendelse af aktivet er at anvende det separat, er aktivets dagsværdi den pris, der kunne opnås i en aktuel transaktion med det formål at sælge aktivet til markedsdeltagere, som ville anvende aktivet separat.

32 Dagsværdimålingen af et ikkefinansielt aktiv forudsætter, at aktivet sælges i overensstemmelse med den regningsenhed, der er anført i andre IFRS-standarder (hvilket kan være et enkelt aktiv). Dette er tilfældet, selv når den pågældende dagsværdimåling forudsætter, at den højeste og bedste anvendelse af aktivet er at anvende det i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser, fordi en dagsværdimåling forudsætter, at markedsdeltageren allerede er i besiddelse af de supplerende aktiver og de tilknyttede forpligtelser.

33 Anvendelsen af værdiansættelsesprincippet for ikkefinansielle aktiver beskrives i afsnit B3.

Anvendelse på forpligtelser og en virksomheds egne egenkapitalinstrumenter

Generelle principper

34 En dagsværdimåling forudsætter, at en finansiel eller ikkefinansiel forpligtelse eller en virksomheds eget egenkapitalinstrument (f.eks. egenkapitalinteresser udstedt som vederlag ved en virksomhedssammenslutning) overdrages til en markedsdeltager på målingstidspunktet. Overdragelsen af en forpligtelse eller en virksomheds eget egenkapitalinstrument forudsætter følgende: (a) En forpligtelse ville fortsat være udestående, og den markedsdeltagende erhverver ville skulle opfylde forpligtelsen. Forpligtelsen ville ikke være afregnet med modparten eller på anden måde ophørt på målingstidspunktet. (b) En virksomheds eget egenkapitalinstrument ville fortsat være udestående, og den markedsdeltagende erhverver ville påtage sig rettighederne og forpligtelserne forbundet med instrumentet. Instrumentet ville ikke blive annulleret eller på anden måde ophøre på målingstidspunktet.

35 Selv når der ikke er et observeret marked til at give prisfastsættelsesoplysninger om overdragelsen af en forpligtelse eller en virksomheds eget egenkapitalinstrument (f.eks. fordi kontraktmæssige eller andre juridiske begrænsninger forhindrer overdragelsen af sådanne poster), kan der være et observeret marked for sådanne poster, hvis de besiddes af andre parter som aktiver (f.eks. en erhvervsobligation eller en call-option på en virksomheds aktier).

36 En virksomhed skal i alle tilfælde maksimere anvendelsen af relevant observeret input og mindske anvendelsen af ikkeobserverede input til at opfylde målet om en dagsværdimåling, som skal vurdere prisen, ved hvilken en velordnet transaktion med det formål at overdrage forpligtelsen eller egenkapitalinstrumentet ville finde sted mellem markedsdeltagere på målingstidspunktet under aktuelle markedsforhold.

Forpligtelser og egenkapitalinstrumenter, der besiddes af andre parter som aktiver

37 Når en officiel pris for overdragelsen af en identisk eller en lignende forpligtelse eller virksomhedens eget egenkapitalinstrument ikke er tilgængelig, og den identiske post besiddes af en anden part som et aktiv, skal virksomheden måle forpligtelsens eller egenkapitalinstrumentets dagsværdi fra en markedsdeltagers perspektiv, der besidder den identiske post som et aktiv på målingstidspunktet.

38 I sådanne tilfælde skal en virksomhed måle dagsværdien af forpligtelsen eller egenkapitalinstrumentet som følger: (a) ved hjælp af den officielle pris på et aktivt marked for den identiske post besiddet af en anden part som et aktiv, hvis denne pris er tilgængelig (b) hvis denne pris ikke er tilgængelig, ved hjælp af andre observerede input, f.eks. den officielle pris på et marked, der ikke er aktivt for den identiske post besiddet af en anden part som et aktiv (c) hvis de observerede priser under punkt (a) og (b) ikke er tilgængelige, ved hjælp af en anden værdiansættelsesmetode, f.eks.: (i) indkomstmetoden (f.eks. en nutidsværdimetode, der tager hensyn til de fremtidige pengestrømme, som en markedsdeltager forventer at opnå ved at besidde forpligtelsen eller egenkapitalinstrumentet som et aktiv. Se afsnit B10 og B11) (ii) markedsmetoden (f.eks. ved hjælp af officielle priser for lignende forpligtelser eller egenkapitalinstrumenter, der besiddes af andre parter som aktiver. Jf. afsnit B5-B7).

39 En virksomhed regulerer kun den officielle pris på en forpligtelse eller en virksomheds eget egenkapitalinstrument, som besiddes af en anden part som et aktiv, hvis der er specifikke faktorer i forbindelse med aktivet, som ikke gælder for dagsværdimålingen af forpligtelsen eller egenkapitalinstrumentet. En virksomhed skal sikre, at prisen på aktivet ikke afspejler virkningen af en begrænsning, der forhindrer salget af det pågældende aktiv. Nogle faktorer kan indikere, at den officielle pris på aktivet skal reguleres til at omfatte følgende: (a) Den officielle pris på aktivet vedrører en lignende (men ikke identisk) forpligtelse eller egenkapitalinstrument, der besiddes af en anden part som et aktiv. Forpligtelsen eller egenkapitalinstrumentet kan f.eks. have et særligt kendetegn (f.eks. udsteders kreditkvalitet), som afviger fra det, der afspejles i dagsværdien af den lignende forpligtelse eller egenkapitalinstrument, der besiddes som et aktiv. (b) Regningsenheden for aktivet er ikke den samme som for forpligtelsen eller egenkapitalinstrumentet. Med hensyn til forpligtelser afspejler prisen på et aktiv f.eks. i nogle tilfælde en kombineret pris på en pakke, der indeholder både udeståender fra udstederen og en tredjemands kreditværdighed. Hvis regningsenheden for forpligtelsen ikke er for den kombinerede pakke, er formålet at måle dagsværdien af udstederens forpligtelse, ikke dagsværdien af den kombinerede pakke. I disse tilfælde regulerer virksomheden således den observerede pris på aktivet, så det ikke omfatter virkningen af tredjemands kreditværdighed.

Forpligtelser og egenkapitalinstrumenter, der ikke besiddes af andre parter som aktiver

40 Når en officiel pris for overdragelsen af en identisk eller en lignende forpligtelse eller virksomhedens eget egenkapitalinstrument ikke er tilgængelig, og den identiske post ikke besiddes af en anden part som et aktiv, skal virksomheden måle forpligtelsens eller egenkapitalinstrumentets dagsværdi ved hjælp af en værdiansættelsesmetode fra en markedsdeltagers perspektiv, der har forpligtelsen eller har fremsat kravet om finansiel ejendomsret.

41 Ved anvendelsen af en nutidsværdimetode kan en virksomhed eksempelvis tage hensyn til: (a) De fremtidige udgående pengestrømme, som en markedsdeltager vil forvente at pådrage sig ved opfyldelsen af forpligtelsen, herunder godtgørelsen, som en markedsdeltager vil kræve for at påtage sig forpligtelsen (jf. afsnit B31-B33). (b) Beløbet, som en markedsdeltager vil opnå ved at indgå eller udstede en identisk forpligtelse eller et identisk egenkapitalinstrument med de forudsætninger, som markedsdeltagerne ville anvende ved prisfastsættelsen af den identiske post (f.eks. med de samme kreditkarakteristika) på det primære (eller mest fordelagtige) marked ved at udstede en forpligtelse eller et egenkapitalinstrument med de samme kontraktmæssige betingelser.

Risiko for manglende opfyldelse

42 Dagsværdien af en forpligtelse afspejler virkningen af risikoen for manglende opfyldelse . Risiko for manglende overholdelse omfatter, men er eventuelt ikke begrænset til, en virksomheds egen kreditrisiko (som defineret i IFRS 7 Finansielle instrumenter: Oplysninger ). Risikoen for manglende opfyldelse antages at være den samme før og efter overdragelsen af forpligtelsen.

43 Ved målingen af en forpligtelses dagsværdi skal virksomheden tage hensyn til virkningen af sin kreditrisiko (kreditværdighed) og alle andre faktorer, der kan indvirke på sandsynligheden for, at forpligtelsen opfyldes. Denne virkning kan variere afhængig af forpligtelsen, f.eks.: (a) hvorvidt forpligtelsen er en forpligtelse til at overdrage likvide beholdninger (en finansiel forpligtelse) eller en forpligtelse til at overdrage varer eller tjenesteydelser (en ikkefinansiel forpligtelse) (b) eventuelle betingelser for kreditværdighed i forbindelse med forpligtelsen.

44 En forpligtelses dagsværdi afspejler virkningen af risikoen for manglende opfyldelse på grundlag af dens regningsenhed. Udstederen af en forpligtelse udstedt med en uadskillelig tredjemands kreditværdighed, som behandles regnskabsmæssigt separat i forhold til forpligtelsen, må ikke medtage virkningen af kreditværdigheden (f.eks. en tredjemands gældsgaranti) i dagsværdimålingen af forpligtelsen. Hvis kreditværdigheden behandles regnskabsmæssigt separat i forhold til forpligtelsen, tager udstederen hensyn til sin egen kreditværdighed og ikke tredjemandsgarantens kreditværdighed ved målingen af forpligtelsens dagsværdi.

Begrænsning, der forhindrer overdragelsen af en forpligtelse eller en virksomheds eget egenkapitalinstrument

45 Ved dagsværdimålingen af en forpligtelse eller en virksomheds eget egenkapitalinstrument må virksomheden ikke medtage et særskilt input eller en regulering af andre input, der vedrører tilstedeværelsen af en begrænsning, der forhindrer overdragelsen af posten. Virkningen af en begrænsning, der forhindrer overdragelsen af en forpligtelse eller virksomhedens eget egenkapitalinstrument, er enten implicit eller eksplicit medtaget i de andre input til dagsværdimålingen.

46 Eksempelvis accepterede både kreditor og den forpligtede på transaktionstidspunktet transaktionsprisen for forpligtelsen velvidende, at forpligtelsen indeholder en begrænsning, der forhindrer dens overdragelse. Som følge af begrænsningens inklusion i transaktionsprisen er et særskilt input eller en regulering af et eksisterende input ikke nødvendig på transaktionstidspunktet med det formål at afspejle virkningen af begrænsningen af overdragelsen. Et særskilt input eller en regulering af et eksisterende input er heller ikke nødvendigt på efterfølgende målingstidspunkter til at afspejle begrænsningen af overdragelsen.

Finansiel forpligtelse med et anfordringselement

47 Dagsværdien af en finansiel forpligtelse med et anfordringselement (eksempelvis en anfordringskonto) er ikke mindre end det beløb, der skal betales på anfordring, diskonteret fra det tidligste tidspunkt, hvor beløbet kunne kræves betalt.

Anvendelse på finansielle aktiver og finansielle forpligtelser med modsvarende positioner i forbindelse med markedsrisici eller modpartens kreditrisiko

48 En virksomhed, der besidder en gruppe af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser, er udsat for markedsrisici (som defineret i IFRS 7) og for de enkelte modparters kreditrisiko (som defineret i IFRS 7). Hvis virksomheden forvalter denne gruppe af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser på grundlag af sin nettorisiko over for enten markedsrisici eller kreditrisiko, kan virksomheden gøre brug af en undtagelse fra denne IFRS ved dagsværdimålingen. Denne undtagelse tillader virksomheden at måle dagsværdien af en gruppe af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser baseret på den pris, der kunne opnås ved at sælge en lang nettoposition (dvs. et aktiv) til en bestemt risikoeksponering eller ved at overdrage en kort nettoposition (dvs. en forpligtelse) til en bestemt risikoeksponering i en velordnet transaktion mellem markedsdeltagere på målingstidspunktet under aktuelle markedsforhold. En virksomhed skal derfor måle dagsværdien af gruppen af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser i overensstemmelse med, hvordan markedsdeltagerne ville prisfastsætte nettorisikoen på målingstidspunktet.

49 En virksomhed må kun benytte undtagelsen i afsnit 48, hvis virksomheden opfylder alle følgende betingelser: (a) forvalter gruppen af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser på grundlag af virksomhedens nettorisiko over for en bestemt markedsrisiko (eller -risici) eller over for en bestemt modparts kreditrisiko i overensstemmelse med virksomhedens dokumenterede risikostyrings- eller investeringsstrategi (b) på dette grundlag oplyser virksomhedens nøglepersoner i ledelsen om gruppen af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser, som defineret i IAS 24 Oplysninger om nærtstående parter, og (c) skal eller har valgt at måle disse finansielle aktiver og finansielle forpligtelser til dagsværdi i balancen ved udgangen af hver regnskabsperiode.

50 Undtagelsen i afsnit 48 vedrører ikke præsentationen af årsregnskaber. I nogle tilfælde adskiller grundlaget for præsentationen af finansielle instrumenter i balancen sig fra grundlaget for målingen af finansielle instrumenter, hvis f.eks. en IFRS ikke kræver eller tillader, at finansielle instrumenter præsenteres som nettobeløb. I sådanne tilfælde kan en virksomhed være nødt til at fordele reguleringerne på porteføljeniveau (se afsnit 53-56) på de enkelte aktiver eller forpligtelser, som udgør gruppen af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser forvaltet på grundlag af virksomhedens nettorisiko. En virksomhed skal foretage disse fordelinger på et rimeligt og konsekvent grundlag ved hjælp af en metode, der er relevant under omstændighederne.

51 En virksomhed skal træffe en beslutning om regnskabspraksis i henhold til IAS 8 Anvendt regnskabspraksis, ændringer i regnskabsmæssige skøn og fejl for at anvende undtagelsen i afsnit 48. En virksomhed, der gør brug af undtagelsen, skal anvende denne regnskabspraksis, herunder praksis om fordeling af købs-salgs-reguleringer (se afsnit 53-55) og kreditreguleringer (se afsnit 56), hvis relevant, konsekvent fra regnskabsår til regnskabsår for en bestemt portefølje.

52 Undtagelsen i afsnit 48 finder kun anvendelse på finansielle aktiver og finansielle forpligtelser inden for anvendelsesområdet for IAS 39 Finansielle instrumenter: Indregning og måling eller IFRS 9 Finansielle instrumenter.

Eksponering for markedsrisici

53 Når undtagelsen i afsnit 48 anvendes til at måle dagsværdien af en gruppe af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser forvaltet på grundlag af virksomhedens nettoeksponering over for en bestemt markedsrisiko (eller -risici), skal virksomheden anvende den pris inden for købs-salgs-spændet, som bedst afspejler dagsværdien under omstændighederne for virksomhedens nettoeksponering over disse markedsrisici (se afsnit 70 og 71).

54 Når undtagelsen i afsnit 48 anvendes, skal virksomheden sikre, at dens markedsrisiko (eller -risici) for den pågældende gruppe af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser i det væsentlige er den samme. En virksomhed ville eksempelvis ikke kombinere renterisikoen forbundet med et finansielt aktiv med råvareprisrisikoen forbundet med en finansiel forpligtelse, eftersom dette ikke ville mindske virksomhedens renterisiko eller råvareprisrisiko. Når undtagelsen i afsnit 48 anvendes, skal der tages hensyn til alle grundlæggende risici, der er resultatet af de ikkeidentiske markedsrisikoparametre, i dagsværdimålingen af de finansielle aktiver og de finansielle forpligtelser i gruppen.

55 Ligeledes skal varigheden af virksomheden eksponering over for en bestemt markedsrisiko (eller -risici) som følge af de finansielle aktiver og finansielle forpligtelser i det væsentlige være den samme. En virksomhed, der f.eks. anvender en 12-måneders futureskontrakt over for pengestrømmene forbundet med 12 måneders renterisiko på et femårigt finansielt instrument i en gruppe sammensat udelukkende af disse finansielle aktiver og finansielle forpligtelser, måler dagsværdien af den 12 måneders renterisiko på et nettogrundlag og den resterende renterisiko (dvs. år 2-5) på et bruttogrundlag.

Eksponering over for en bestemt modparts kreditrisiko

56 Når undtagelsen i afsnit 48 anvendes til at måle dagsværdien af en gruppe af finansielle aktiver og finansielle forpligtelser indgået med en bestemt modpart, skal virksomheden medtage virkningen af virksomhedens nettoeksponering over for den pågældende modparts kreditrisiko eller modpartens nettoeksponering over for virksomhedens kreditrisiko i dagsværdimålingen, når markedsdeltagere ville tage hensyn til eventuelle eksisterende ordninger, som mindsker kreditrisikoen i tilfælde af misligholdelse (f.eks. en masternettingaftale med modparten eller en aftale, der kræver udveksling af sikkerhedsstillelse på grundlag af hver parts nettoeksponering over for den anden parts kreditrisiko). Dagsværdimålingen skal afspejle markedsdeltagernes forventninger til sandsynligheden for, at en sådan aftale vil have retsvirkning i tilfælde af misligholdelse.

Dagsværdi ved første indregning

57 Når et aktiv anskaffes eller en forpligtelse overtages i en transaktion for det pågældende aktiv eller den pågældende forpligtelse, er transaktionsprisen den pris, der betales for at anskaffe aktivet, eller som opnås ved at overtage forpligtelsen (en entry-pris). Dagsværdien af aktivet eller forpligtelsen er derimod den pris, der ville blive opnået ved at sælge aktivet, eller som ville blive betalt for at overdrage forpligtelsen (en exit-pris). Virksomheder sælger ikke nødvendigvis aktiver til den pris, der er betalt for at anskaffe dem. Virksomheder overdrager heller ikke nødvendigvis forpligtelser til den pris, der er modtaget for at overtage dem.

58 I mange tilfælde svarer transaktionsprisen til dagsværdien (det kan f.eks. være tilfældet, når købet af aktivet på transaktionstidspunktet finder sted på det marked, hvor aktivet ville blive solgt).

59 Når det skal fastslås, om dagsværdien ved første indregning svarer til transaktionsprisen, skal virksomheden tage hensyn til de faktorer, der er specifikke for transaktionen og for aktivet eller forpligtelsen. Afsnit B4 beskriver situationer, hvor transaktionsprisen muligvis ikke repræsenterer dagsværdien af et aktiv eller en forpligtelse ved første indregning.

60 Hvis en anden IFRS-standard kræver eller tillader, at en virksomhed første gang måler et aktiv eller en forpligtelse til dagsværdi, og transaktionsprisen afviger fra dagsværdien, så skal virksomheden indregne den deraf følgende gevinst eller det deraf følgende tab i resultatet, medmindre den pågældende IFRS-standard angiver andet.

Værdiansættelsesmetoder

61 En virksomhed skal anvende de værdiansættelsesmetoder, der er relevante i situationen, og for hvilke der foreligger tilstrækkelige data til at måle dagsværdien, så anvendelsen af relevante observerede input maksimeres, og anvendelsen af ikkeobserverede input minimeres.

62 Formålet med at anvende en værdiansættelsesmetode er at skønne prisen, ved hvilken en velordnet transaktion med henblik på at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen ville finde sted mellem markedsdeltagere på målingstidspunktet under aktuelle markedsforhold. Tre meget anvendte værdiansættelsesmetoder er markedsmetoden, kostprismetoden og indkomstmetoden. Hovedtrækkene i disse metoder er opsummeret i afsnit B5-B11. En virksomhed skal anvende værdiansættelsesmetoder i overensstemmelse med en eller flere af disse metoder til dagsværdimålingen.

63 I nogle tilfælde vil en enkelt værdiansættelsesmetode være hensigtsmæssig (f.eks. ved værdiansættelsen af et aktiv eller en forpligtelse ved hjælp af officielle priser på et aktivt marked for identiske aktiver eller forpligtelser). I andre tilfælde er det hensigtsmæssigt med flere værdiansættelsesmetoder (det kan f.eks. være tilfældet ved værdiansættelsen af en pengestrømsfrembringende enhed). Hvis der anvendes flere værdiansættelsesmetoder til at måle dagsværdien, skal resultaterne (dvs. indikationer af dagsværdi) vurderes under hensyntagen til rimeligheden af den række værdier, som disse resultater er udtryk for. En dagsværdimåling er den værdi i intervallet, som bedst afspejler dagsværdien i situationen.

64 Hvis transaktionsprisen er dagsværdien ved den første indregning, og en værdiansættelsesmetode, som benytter ikkeobserverede input, anvendes til at måle dagsværdien i efterfølgende perioder, skal værdiansættelsesmetoden afstemmes, så resultatet af værdiansættelsen ved første indregning svarer til transaktionsprisen. Afstemning sikrer, at værdiansættelsesmetoden afspejler aktuelle markedsforhold, og den hjælper en virksomhed med at afgøre, om det er nødvendigt med en regulering af værdiansættelsesmetoden (der kan eksempelvis være et kendetegn ved aktivet eller forpligtelsen, som ikke afspejles af metoden). Efter første indregning skal en virksomhed ved måling af dagsværdien ved hjælp af en eller flere værdiansættelsesmetoder, der anvender ikkeobserverede input, sikre, at disse metoder afspejler observerede markedsdata (f.eks. prisen på et lignende aktiv eller en lignende forpligtelse) på målingstidspunktet.

65 Værdiansættelsesmetoder benyttet til at måle dagsværdi skal anvendes konsekvent. Dog er det hensigtsmæssigt at foretage en ændring i en værdiansættelsesmetode eller anvendelsen heraf (f.eks. en ændring i dens vægtning, når der anvendes flere værdiansættelsesmetoder eller en ændring i en regulering af en værdiansættelsesmetode), hvis ændringen fører til en måling, der svarer til eller bedre afspejler dagsværdien i situationen. Dette kan f.eks. være tilfældet, hvis følgende forekommer: (a) nye markeder udvikles, (b) der fremkommer nye oplysninger, (c) tidligere anvendte oplysninger er ikke længere tilgængelige, (d) værdiansættelsesmetoderne forbedres, eller (e) markedsforholdene ændrer sig.

66 Ajourføringer som følge af en ændring af værdiansættelsesmetoden eller anvendelsen heraf skal behandles regnskabsmæssigt som en ændring i det regnskabsmæssige skøn i henhold til IAS 8. Dog er oplysningerne i IAS 8 om en ændring i det regnskabsmæssige skøn ikke nødvendige i forbindelse med ajourføring som følge af en ændring i en værdiansættelsesmetode eller anvendelsen heraf.

Input til værdiansættelsesmetoder

Generelle principper

67 Værdiansættelsesmetoder anvendt til at måle dagsværdien skal maksimere brugen af relevant observerede input og minimere brugen af ikkeobserverede input.

68 Eksempler på markeder, hvor input kan være observeret for nogle aktiver og forpligtelser (f.eks. finansielle instrumenter) omfatter valutamarkeder, fondshandlermarkeder, mæglermarkeder og ejer-til-ejer-markeder (se afsnit B34).

69 En virksomhed skal vælge input, som er i overensstemmelse med de kendetegn for aktivet eller forpligtelsen, som markedsdeltagerne ville tage hensyn til i en transaktion for aktivet eller forpligtelsen (se afsnit 11 og 12). I nogle tilfælde fører disse kendetegn til anvendelsen af en regulering, såsom en præmie (overkurs) eller en rabat (underkurs) (f.eks. en kontrolpræmie eller en minoritetsrabat). Dog må en dagsværdimåling ikke indeholde en præmie eller en rabat, som er i strid med regningsenheden i den IFRS-standard, der kræver eller tillader dagsværdimålingen (se afsnit 13 og 14). Præmier eller rabatter, der afspejler størrelse som et kendetegn for virksomhedens besiddelse (særligt en blokerende faktor, som regulerer den officielle pris på et aktiv eller en forpligtelse, fordi markedets normale daglige omfang af transaktioner ikke er tilstrækkeligt til at absorbere den mængde, som virksomheden besidder, som beskrevet i afsnit 80) snarere end et kendetegn for aktivet eller forpligtelsen (f.eks. en kontrolpræmie ved målingen af dagsværdien af en kontrollerende interesse) er ikke tilladt ved dagsværdimålingen. Hvis der er en officiel pris på et aktivt marked (dvs. et niveau 1-input) for et aktiv eller en forpligtelse, skal virksomheden i alle tilfælde anvende denne pris uden regulering ved målingen af dagsværdien, undtagen som anført i afsnit 79.

Input baseret på købs- og salgspriser

70 Hvis et aktiv eller en forpligtelse målt til dagsværdi har en købspris og en salgspris (f.eks. et input fra et fondshandlermarked), skal prisen inden for købs-salgs-spændet, som bedst afspejler dagsværdien i situationen, anvendes til at måle dagsværdien, uanset hvor inputtet er kategoriseret inden for dagsværdihierarkiet (dvs. niveau 1, 2 eller 3. Se afsnit 72-90). Brugen af købspriser som aktivpositioner og salgspriser som forpligtelsespositioner er tilladt, men ikke påkrævet.

71 Denne IFRS-standard udelukker ikke anvendelsen af middelkurser eller andre prisfastsættelseskonventioner, som benyttes af markedsdeltagerne som en praktisk måde at foretage dagsværdimålinger inden for et købs-salgs-spænd.

Dagsværdihierarki

72 Med det formål at forbedre overensstemmelse og sammenlignelighed i forbindelse med dagsværdimålinger og dermed forbundne oplysninger fastsætter denne standard et dagsværdihierarki, som kategoriserer input til de værdiansættelsesmetoder, der benyttes til at måle dagsværdien, på tre niveauer (se afsnit 76-90). Dagsværdihierarkiet giver højeste prioritet til officielle kurser (ikkeregulerede) på aktive markeder for identiske aktiver eller forpligtelser (niveau 1-input) og laveste prioritet til ikkeobserverede input (niveau 3-input).

73 I nogle tilfælde kan input anvendt til at måle dagsværdien af et aktiv eller en forpligtelse kategoriseres på forskellige niveauer i dagsværdihierarkiet. I disse tilfælde kategoriseres dagsværdimålingen i sin helhed på samme niveau i dagsværdihierarkiet som inputtet på det laveste niveau, der har betydning for den samlede måling. Vurdering af betydningen af et bestemt input på hele målingen kræver bedømmelse, der tager hensyn til faktorer, som er specifikke for aktivet eller forpligtelsen. Der skal ikke tages hensyn til reguleringer for at finde frem til målinger baseret på dagsværdi, såsom omkostninger ved salg, ved måling af dagsværdi med fradrag af salgsomkostninger, ved fastsættelsen af niveauet i dagsværdihierarkiet, inden for hvilket en dagsværdimåling er kategoriseret.

74 Tilgængeligheden af relevante input og disses forholdsmæssige subjektivitet kan indvirke på valget af relevante værdiansættelsesmetoder (se afsnit 61). Dagsværdihierarkiet prioriterer imidlertid inputtene til værdiansættelsesmetoder, ikke værdiansættelsesmetoder anvendt til at måle dagsværdi. En dagsværdimåling udviklet ved hjælp af en nutidsværdimetode kan eksempelvis kategoriseres på niveau 2 eller 3, afhængigt af de input, der er af betydning for hele målingen, og niveauet i dagsværdihierarkiet, på hvilket disse input er kategoriseret.

75 Hvis et observeret input skal reguleres ved hjælp af et ikkeobserveret input, og denne regulering fører til en væsentligt højere eller lavere dagsværdimåling, kategoriseres den deraf følgende måling på niveau 3 i dagsværdihierarkiet. Hvis en markedsdeltager f.eks. tager hensyn til en begrænsnings indvirkning på salget af et aktiv ved skønnet af prisen for aktivet, vil en virksomhed regulere den officielle kurs til at afspejle indvirkningen af den pågældende begrænsning. Hvis denne officielle kurs er et niveau 2-input, og reguleringen er et ikkeobserveret input, der er af betydning for hele målingen, vil målingen blive kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet.

Niveau 1-input

76 Niveau 1-input er officielle kurser (ikkeregulerede) på aktive markeder for identiske aktiver eller forpligtelser, som virksomheden har adgang til på målingstidspunktet.

77 En officiel kurs på et aktivt marked giver den mest pålidelige dokumentation for dagsværdien og skal anvendes uden regulering til at måle dagsværdien, når den foreligger, undtagen som anført i afsnit 79.

78 Et niveau 1-input vil foreligge for mange finansielle aktiver og finansielle forpligtelser, hvoraf nogle kan udveksles på flere aktive markeder (f.eks. på forskellige børser). På niveau 1 lægges der derfor vægt på at bestemme både: (a) det primære marked for aktivet eller forpligtelsen eller, hvis der ikke er et primært marked, det mest fordelagtige marked for aktivet eller forpligtelsen samt (b) hvorvidt virksomheden kan indgå i transaktionen for aktivet eller forpligtelsen til prisen på det pågældende marked på målingstidspunktet.

79 En virksomhed må ikke regulere et niveau 1-input undtagen under følgende omstændigheder: (a) hvis en virksomhed besidder et stort antal aktiver eller forpligtelser (f.eks. obligationer), der ligner hinanden (men ikke er identiske), og som måles til dagsværdi, og en officiel kurs er tilgængelig på et aktivt marked, men ikke let tilgængelig for hvert af disse aktiver eller forpligtelser enkeltvis (dvs. i betragtning af det store antal aktiver eller forpligtelser, som ligner hinanden, og som besiddes af virksomheden, ville det være vanskeligt at indhente prisfastsættelsesoplysninger for hvert enkelt aktiv eller forpligtelse på målingstidspunktet). I dette tilfælde kan en virksomhed som en praktisk udvej måle dagsværdien ved hjælp af en alternativ prisfastsættelsesmetode, som ikke udelukkende afhænger af officielle kurser (f.eks. matrix prisfastsættelse). Anvendelsen af en alternativ prisfastsættelsesmetode medfører imidlertid en dagsværdimåling, som kategoriseres på et lavere niveau i dagsværdihierarkiet (b) hvis en officiel kurs på et aktivt marked ikke afspejler dagsværdien på målingstidspunktet. Dette kan være tilfældet, hvis f.eks. væsentlige begivenheder (såsom transaktioner på et ejer-til-ejer-marked, handel på mæglermarked eller offentliggørelser) finder sted efter markedets lukning, men før målingstidspunktet. En virksomhed skal fastlægge og konsekvent anvende en praksis til at identificere de begivenheder, der kan indvirke på dagsværdimålinger. Hvis den officielle kurs reguleres som følge af nye oplysninger, fører reguleringen imidlertid til en dagsværdimåling, som kategoriseres på et lavere niveau i dagsværdihierarkiet (c) hvis målingen af dagsværdien af en forpligtelse eller en virksomheds eget egenkapitalinstrument ved hjælp af den officielle kurs for den identiske post omsat som et aktiv på et aktivt marked, og det er nødvendigt at regulere den pågældende pris for faktorer, der er specifikke for posten eller aktivet (se afsnit 39). Hvis det ikke er nødvendigt at regulere aktivets officielle kurs, er resultatet en dagsværdimåling, som kategoriseres på niveau 1 i dagsværdihierarkiet. Enhver regulering af aktivets officielle kurs medfører imidlertid en dagsværdimåling, som kategoriseres på et lavere niveau i dagsværdihierarkiet.

80 Hvis en virksomhed besidder en position i et enkelt aktiv eller en enkel forpligtelse (herunder en position, der består af et stort antal identiske aktiver eller forpligtelser, såsom en beholdning af finansielle instrumenter), og aktivet eller forpligtelsen omsættes på et aktivt marked, skal aktivets eller forpligtelsens dagsværdi måles på niveau 1, som produktet af den officielle kurs for det enkelte aktiv eller den enkelte forpligtelse og antallet, der besiddes af virksomheden. Dette er tilfældet, selv om et markeds normale daglige omfang af transaktioner ikke er tilstrækkeligt til at absorbere den besiddede mængde, og ordrer om at sælge positionen i en enkelt transaktion kan påvirke den officielle kurs.

Niveau 2-input

81 Niveau 2-input er andre input end officielle kurser inkluderet på niveau 1, som kan observeres for et aktiv eller en forpligtelse enten direkte eller indirekte.

82 Hvis aktivet eller forpligtelsen har en specifik (kontraktlig) løbetid, skal der være et observeret niveau 2-input for størstedelen af aktivets eller forpligtelsens fulde løbetid. Niveau 2-input omfatter følgende: (a) Officielle kurser for lignende aktiver eller forpligtelser på aktive markeder. (b) Officielle kurser for identiske eller lignende aktiver eller forpligtelser på markeder, der ikke er aktive. (c) Andre input end officielle kurser, der kan observeres for aktivet eller forpligtelsen, f.eks.: (i) rentesatser og afkastkurver, der observeres med almindeligt noterede mellemrum, (ii) implicitte volatiliteter og (iii) kreditspænd. (d) Markedsunderstøttede input.

83 Regulering af niveau 2-input varierer afhængigt af faktorer, der er specifikke for aktivet eller forpligtelsen. Disse faktorer omfatter følgende: (a) aktivets tilstand og placering, (b) i hvor stort omfang inputtene vedrører poster, der kan sammenlignes med aktivet eller forpligtelsen (herunder faktorerne beskrevet i afsnit 39), samt (c) omfanget eller niveauet af aktivitet på de markeder, hvor inputtene observeres.

84 En regulering af et niveau 2-input, som er af betydning for hele målingen, kan medføre en dagsværdimåling kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet, hvis reguleringen anvender væsentlige ikkeobserverede input.

85 I afsnit B35 beskrives anvendelsen af niveau 2-input til bestemte aktiver og forpligtelser.

Niveau 3-input

86 Niveau 3-input er ikkeobserverede input for aktivet eller forpligtelsen.

87 Ikkeobserverede input skal anvendes til at måle dagsværdien i det omfang, der ikke foreligger relevante observerede data, hvilket giver mulighed for situationer, hvor der kun er lidt, hvis nogen, markedsaktivitet for aktivet eller forpligtelsen på målingstidspunktet. Formålet med dagsværdimålingen forbliver dog stadig det samme, dvs. en exit-pris på målingstidspunktet set fra en markedsdeltagers perspektiv, som besidder aktivet eller har forpligtelsen. Ikkeobserverede input skal derfor afspejle forudsætningerne, som markedsdeltagerne ville anvende ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen, herunder forudsætninger om risici.

88 Forudsætninger om risiko omfatter den risiko, der er forbundet med en bestemt værdiansættelsesmetode anvendt til at måle dagsværdi (såsom en prisfastsættelsesmodel) og risikoen i forbindelse med inputtene til værdiansættelsesmetoden. En måling, der ikke omfatter en regulering i forhold til risiko, ville ikke afspejle en dagsværdimåling, hvis markedsdeltagerne medtog en regulering ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen. Det kan eksempelvis være nødvendigt at inkludere en risikoregulering, hvis der er væsentlig måleusikkerhed (f.eks. hvis der har været et væsentligt fald i omfanget eller niveauet af aktivitet sammenlignet med normal markedsaktivitet for aktivet eller forpligtelsen eller for lignende aktiver eller forpligtelser, og virksomheden har besluttet, at transaktionsprisen eller den officielle pris ikke repræsenterer dagsværdien, som beskrevet i afsnit B37-B47).

89 En virksomhed skal udarbejde ikkeobserverede input ved hjælp af de bedste oplysninger, der foreligger i situationen, hvilket kan omfatte virksomhedens egne data. Ved udarbejdelsen af ikkeobserverede input kan en virksomhed begynde med sine egne data, men skal regulere disse data, hvis rimeligt tilgængelige oplysninger tyder på, at andre markedsdeltagere ville anvende andre data, eller hvis der er noget særligt for virksomheden, som ikke er til rådighed for andre markedsdeltagere (f.eks. en virksomhedsspecifik synergi). En virksomhed behøver ikke foretage en grundig indsats for at skaffe oplysninger om markedsdeltagernes antagelser. Men en virksomhed skal tage hensyn til alle oplysninger om markedsdeltagernes antagelser, som er rimeligt tilgængelige. Ikkeobserverede input udformet på måden beskrevet ovenfor anses for at være markedsdeltagerantagelser og opfylder formålet for en dagsværdimåling.

90 I afsnit B36 beskrives anvendelsen af niveau 3-input til bestemte aktiver og forpligtelser.

OPLYSNINGER

91 En virksomhed skal give oplysninger, som hjælper brugerne af dens årsregnskab vurdere begge følgende forhold: (a) I forbindelse med aktiver og forpligtelser, som måles til dagsværdi på et tilbagevendende eller et ikketilbagevendende grundlag i balancen efter første indregning, er det værdiansættelsesmetoderne og inputtene anvendt til at udforme disse målinger. (b) I forbindelse med tilbagevendende dagsværdimålinger ved hjælp af væsentlige ikkeobserverede input (niveau 3) er det målingernes indvirkning på resultatet eller anden totalindkomst i regnskabsåret.

92 En virksomhed skal overveje alle følgende forhold for at opfylde målene i afsnit 91: (a) den detaljeringsgrad, der er nødvendig for at opfylde oplysningskravene, (b) hvor meget vægt, der skal lægges på de enkelte krav, (c) hvor meget samling eller opdeling der skal foretages og (d) hvorvidt brugere af årsregnskabet har behov for yderligere oplysninger for at vurdere de kvantitative oplysninger, der afgives. Hvis oplysningerne afgivet i henhold til denne IFRS-standard og andre IFRS-standarder er utilstrækkelige til at opfylde målene i afsnit 91, skal en virksomhed afgive yderligere oplysninger, der er nødvendige for at opfylde disse mål.

93 For at opfylde målene i afsnit 91 skal en virksomhed som minimum oplyse følgende for hver kategori af aktiver og forpligtelser (se afsnit 94 om oplysninger om at fastsætte relevante kategorier af aktiver og forpligtelser) målt til dagsværdi (herunder målinger baseret på dagsværdi omfattet af denne standard) i balancen efter første indregning: (a) for så vidt angår tilbagevendende og ikketilbagevendende dagsværdimålinger, dagsværdimålingen ved slutningen af regnskabsåret, og for så vidt angår ikketilbagevendende dagsværdimålinger, baggrunden for målingen. Tilbagevendende dagsværdimålinger af aktiver eller forpligtelser er dem, andre IFRS-standarder kræver eller tillader i balancen ved slutningen af regnskabsåret. Ikketilbagevendende dagsværdimålinger af aktiver eller forpligtelser er dem, som andre IFRS-standarder kræver eller tillader i balancen under særlige omstændigheder (f.eks. hvis en virksomhed måler et aktiv, der besiddes med henblik på salg, til dagsværdien med fradrag af salgsomkostninger i henhold til IFRS 5 Anlægsaktiver, som besiddes med henblik på salg og ophørte aktiviteter, fordi aktivets dagsværdi med fradrag af salgsomkostninger er lavere end dets bogførte værdi) (b) for så vidt angår tilbagevendende og ikketilbagevendende dagsværdimålinger, niveauet i dagsværdihierarkiet, hvorpå dagsværdimålingerne som helhed er kategoriseret på (niveau 1, 2 eller 3) (c) for så vidt angår aktiver og forpligtelser, der besiddes ved slutningen af regnskabsåret, som er målt til dagsværdi på tilbagevendende basis, beløbene af alle overførsler mellem niveau 1 og 2 i dagsværdihierarkiet, baggrunden for disse overførsler og virksomhedens praksis for bestemmelse af, hvornår der er foregået overførsler mellem niveauerne (se afsnit 95). Overførsler til det enkelte niveau skal oplyses og beskrives separat fra overførsler fra det enkelte niveau (d) for så vidt angår tilbagevendende og ikketilbagevendende dagsværdimålinger kategoriseret på niveau 2 og 3 i dagsværdihierarkiet, en beskrivelse af værdiansættelsesmetode(r) og inputtene brugt til dagsværdimålingen. Hvis der er foretaget en ændring af værdiansættelsesmetode (f.eks. ændring fra en markedsmetode til en indkomstmetode eller anvendelse af en yderligere værdiansættelsesmetode), skal virksomheden oplyse om denne ændring og baggrunden(e) for at foretage den. I forbindelse med dagsværdimålinger kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet skal en virksomhed afgive kvantitative oplysninger om de væsentlige, ikkeobserverede input brugt til dagsværdimålingen. En virksomhed behøver ikke oprette kvantitative oplysninger for at overholde dette oplysningskrav, hvis virksomheden ikke har udarbejdet kvantitative, ikkeobserverede input ved målingen af dagsværdien (f.eks. hvis en virksomhed anvender priser fra tidligere transaktioner eller tredjemands prisfastsættelsesoplysninger uden regulering). Ved afgivelse af disse oplysninger kan en virksomhed imidlertid ikke se bort fra kvantitative, ikkeobserverede input, som er væsentlige for dagsværdimålingen, og som er rimeligt tilgængelige for virksomheden (e) for så vidt angår tilbagevendende dagsværdimålinger kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet, en afstemning fra primo til ultimo dagsværdier, idet der separat oplyses om ændringer i regnskabsåret, der kan henføres til følgende: (i) samlede gevinster eller tab for regnskabsåret indregnet i resultatet, og de poster i resultatet, hvor disse gevinster eller tab er indregnet (ii) samlede gevinster eller tab for regnskabsåret indregnet i anden totalindkomst, og de poster i anden totalindkomst, hvor disse gevinster eller tab er indregnet (iii) køb, salg, udstedelser og indfrielser (idet hver type ændring oplyses separat) (iv) de samlede overførsler til eller fra niveau 3 i dagsværdihierarkiet, baggrundene for disse overførsler og virksomhedens praksis for bestemmelse af, hvornår der er foregået overførsler mellem niveauerne (se afsnit 95). Overførsler til niveau 3 skal oplyses og beskrives separat fra overførsler fra niveau 3 (f) for så vidt angår tilbagevendende dagsværdimålinger kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet, den beløbsmæssige størrelse af samlede gevinster eller tab for regnskabsåret i litra (e), nr. (i), inkluderet i resultatet, der kan henføres til ændringen i urealiserede gevinster eller tab, der vedrører de aktiver og forpligtelser, der besiddes ved slutningen af regnskabsåret, og de poster i resultatet, hvori disse urealiserede gevinster eller tab er indregnet (g) for så vidt angår tilbagevendende og ikketilbagevendende dagsværdimålinger kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet, en beskrivelse af de værdiansættelsesprocesser, som virksomheden anvender (herunder eksempelvis, hvordan en virksomhed fastsætter sin værdiansættelsespraksis og -procedurer og analyserer ændringer i dagsværdimålingerne fra regnskabsår til regnskabsår) (h) for så vidt angår tilbagevendende dagsværdimålinger kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet: (i) for så vidt angår alle sådanne målinger, beskrivende information om dagsværdimålingens følsomhed over for ændringer i ikkeobserverede input, hvis en ændring i disse input til et andet beløb kan medføre en væsentligt højere eller lavere dagsværdimåling. Hvis der er indbyrdes forhold mellem disse input og andre ikkeobserverede input anvendt til dagsværdimålingen, skal en virksomhed også beskrive disse indbyrdes forhold, og hvordan de kan forstærke eller mindske virkningen af ændringer i de ikkeobserverede input på dagsværdimålingen. For at opfylde dette oplysningskrav skal den beskrivende information om følsomheden over for ændringer i ikkeobserverede input som minimum indeholde de ikkeobserverede input oplyst ved opfyldelsen af d) (ii) for så vidt angår finansielle aktiver og finansielle forpligtelser, skal en virksomhed, hvis en ændring af et eller flere ikkeobserverede input til at afspejle et rimeligt sandsynligt alternativ ville medføre en væsentligt anderledes dagsværdi, angive dette og oplyse om virkningen af sådanne ændringer. Virksomheden skal oplyse, hvordan virkningen af en ændring til at afspejle et rimeligt sandsynligt alternativ er beregnet. I den forbindelse skal væsentlighed vurderes med hensyn til resultatet og de samlede aktiver eller forpligtelser eller, hvis ændringer i dagsværdi indregnes i anden totalindkomst, den samlede egenkapital (i) for så vidt angår tilbagevendende og ikketilbagevendende dagsværdimålinger, skal en virksomhed, hvis den højeste og bedste anvendelse af et ikkefinansielt aktiv afviger fra dets aktuelle anvendelse, oplyse denne kendsgerning og årsagen til, at det ikkefinansielle aktiv anvendes på en måde, der afviger fra dets højeste og bedste anvendelse.

94 En virksomhed skal fastsætte hensigtsmæssige kategorier af aktiver og forpligtelser på grundlag af følgende: (a) aktivets eller forpligtelsens art, kendetegn og risici samt (b) dagsværdimålingens niveau i dagsværdihierarkiet. Det er muligt, at der er behov for flere kategorier for dagsværdimålinger på niveau 3 i dagsværdihierarkiet, da der indgår en større grad af usikkerhed og subjektivitet i disse målinger. Fastsættelse af hensigtsmæssige kategorier af aktiver og forpligtelser, for hvilke der skal præsenteres oplysninger om dagsværdimålinger, forudsætter en vurdering. En kategori af aktiver og forpligtelser vil ofte kræve større opdeling end posterne præsenteret i balancen. Virksomheden skal dog afgive tilstrækkelige oplysninger til at muliggøre afstemning af balanceposterne. Hvis kategorien for et aktiv eller en forpligtelse specificeres i en anden IFRS-standard, kan virksomheden anvende den pågældende kategori til at præsentere de oplysninger, der kræves i denne standard, hvis den pågældende kategori opfylder kravene i dette afsnit.

95 Virksomheden skal oplyse og konsekvent følge sin praksis for bestemmelse af, hvornår det vurderes, at der er foregået overførsler mellem niveauerne i dagsværdihierarkiet, i henhold til afsnit 93(c) og (e), nr. (iv). Praksis for tidspunkterne for indregning af overførsel skal være den samme for overførsler til niveauerne som for overførsler fra niveauerne. Eksempler på praksis til fastsættelse af tidspunkter for overførsler omfatter følgende: (a) datoen for den hændelse eller de ændrede forhold, der medførte overførslen, (b) begyndelsen af regnskabsåret, (c) slutningen af regnskabsåret.

96 Hvis virksomheden træffer en regnskabspraksisbeslutning om at anvende undtagelsen i afsnit 48, skal denne kendsgerning oplyses.

97 For hver kategori af aktiver og forpligtelser, der ikke er målt til dagsværdi i balancen, men for hvilke dagsværdien er oplyst, skal virksomheden præsentere oplysningerne krævet i henhold til afsnit 93(b) og (d), nr. (i). Virksomheden behøver imidlertid ikke præsentere de kvantitative oplysninger om væsentlige ikkeobserverede input brugt til dagsværdimålingerne kategoriseret på niveau 3 i dagsværdihierarkiet i henhold til afsnit 93(d). For sådanne aktiver og forpligtelser behøver virksomheden ikke præsentere de øvrige oplysninger påkrævet i henhold til denne standard.

98 For en forpligtelse målt til dagsværdi og udstedt med en uadskillelig tredjemands kreditværdighed skal udstederen oplyse tilstedeværelsen af den pågældende kreditværdighed, samt hvorvidt den er afspejlet i forpligtelsens dagsværdimåling.

99 Virksomheden skal præsentere de i denne standard krævede kvantitative oplysninger i tabelform, medmindre en anden form er mere hensigtsmæssig.

Appendiks A Definerede termer Dette appendiks er en integreret del af standarden. Aktivt marked Et marked, hvor transaktioner med aktivet eller forpligtelsen finder sted med tilstrækkelig hyppighed og i et tilstrækkeligt omfang til løbende at give prisfastsættelsesoplysninger. Omkostningsmetode En værdiansættelsesmetode, der afspejler det beløb, der aktuelt kræves for at erstatte aktivets kapacitet (ofte benævnt aktuel genanskaffelsesværdi). Entry-pris Den pris, der betales for at anskaffe et aktiv, eller der modtages for at påtage sig en forpligtelse ved en udveksling. Exit-pris Den pris, der kunne opnås ved at sælge et aktiv, eller skulle betales for at overdrage en forpligtelse. Forventet pengestrøm Det sandsynlighedsvægtede gennemsnit (dvs. gennemsnitlig fordeling) af mulige fremtidige pengestrømme. Dagsværdi Prisen, der kunne opnås ved at sælge et aktiv eller skulle betales for at overdrage en forpligtelse i en velordnet transaktion mellem markedsdeltagere på målingstidspunktet. Højeste og bedste anvendelse Markedsdeltagernes anvendelse af et ikkefinansielt aktiv, som ville maksimere værdien af aktivet eller gruppen af aktiver og forpligtelser (f.eks. en forretningsenhed), hvor aktivet ville blive anvendt. Indkomstmetode Værdiansættelsesmetode, der konverterer fremtidige beløb (f.eks. pengestrømme eller indtægter og omkostninger) til et enkelt (dvs. tilbagediskonteret) beløb. Dagsværdimålingen fastlægges på grundlag af markedets aktuelle forventninger til disse fremtidige beløb. Input De forudsætninger, som markedsdeltagerne ville anvende ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen, herunder forudsætninger om risici, såsom følgende: (a) risikoen forbundet med en bestemt værdiansættelsesmetode, der anvendes til at måle dagsværdi (f.eks. en prisfastsættelsesmodel) samt (b) risikoen forbundet med inputtene til værdiansættelsesmetoden. Input kan være observerede eller ikkeobserverede. Niveau 1-input Officielle kurser (ikkeregulerede) på aktive markeder for identiske aktiver eller forpligtelser, som virksomheden har adgang til på målingstidspunktet. Niveau 2-input Andre input end officielle kurser inkluderet på niveau 1, som kan observeres for et aktiv eller en forpligtelse enten direkte eller indirekte. Niveau 3-input Ikkeobserverede input for aktivet eller forpligtelsen. Markedsmetode En værdiansættelsesmetode, der anvender priser og andre relevante oplysninger skabt ved markedstransaktioner med identiske eller sammenlignelige (dvs. lignende) aktiver, forpligtelser eller en gruppe af aktiver og forpligtelser, såsom en forretningsenhed. Markedsunderstøttede input Input, der primært er udledt eller understøttes af observerede markedsdata ud fra sammenhæng eller på anden måde. Markedsdeltagere Købere og sælgere på det primære (eller mest fordelagtige) marked for aktivet eller forpligtelsen med alle følgende kendetegn: (a) De er uafhængige af hinanden, dvs. de er ikke nærtstående parter som defineret i IAS 24, selv om prisen i en transaktion mellem nærtstående parter kan anvendes som input til en dagsværdimåling, hvis virksomheden kan dokumentere, at transaktionen blev indgået på markedsvilkår. (b) De er kvalificerede, idet de har en rimelig forståelse af aktivet eller forpligtelsen og transaktionen ved hjælp af alle foreliggende oplysninger, herunder oplysninger, som kan være indhentet via normale og sædvanlige due diligence-bestræbelser. (c) De er i stand til at indgå i en transaktion for aktivet eller forpligtelsen. (d) De er villige til at indgå i en transaktion for aktivet eller forpligtelsen, dvs. de er motiverede, men ikke tvunget eller på anden måde tilskyndet til at deltage. Mest fordelagtige marked Det marked, der maksimerer beløbet, der kunne modtages ved at sælge aktivet, eller som mindsker beløbet, der ville blive betalt ved at overføre forpligtelsen under hensyntagen til transaktionsomkostninger og transportomkostninger. Risiko for manglende opfyldelse Risikoen for, at en virksomhed ikke opfylder en forpligtelse. Risiko for manglende opfyldelse omfatter, men er eventuelt ikke begrænset til, virksomhedens egne kreditrisiko. Observerede input Input, der er udviklet ved hjælp af markedsdata, såsom offentligt tilgængelige oplysninger om faktiske begivenheder eller transaktioner, og som afspejler de forudsætninger, markedsdeltagerne ville anvende ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen. Velordnet transaktion En transaktion, der forudsætter markedsrisici i en periode før målingstidspunktet for at tillade markedsføring, som er normalt og sædvanligt for transaktioner i forbindelse med sådanne aktiver eller forpligtelser. Det er ikke en tvungen transaktion (f.eks. en tvungen likvidation eller nødtvunget salg). Primære marked Markedet med det største omfang og niveau af aktivitet for aktivet eller forpligtelsen. Risikopræmie Godtgørelse til markedsdeltagere, der ikke er villige til at løbe risici ved at påtage sig usikkerheden forbundet med pengestrømme fra et aktiv eller en forpligtelse. Benævnes også "risikoregulering". Transaktionsomkostninger Omkostningerne i forbindelse med at sælge et aktiv eller overdrage en forpligtelse på det primære (eller mest fordelagtige) marked for aktivet eller forpligtelsen, som er direkte knyttet til afhændelsen af aktivet eller overdragelsen af forpligtelsen, og som opfylder begge følgende kriterier: (a) De er et direkte resultat af og er væsentlige for den pågældende transaktion. (b) De ville ikke være påløbet virksomheden, hvis beslutningen om at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen ikke var blevet truffet (på samme måde som omkostninger i forbindelse med salg, som defineret i IFRS 5). Transportomkostninger Omkostningerne, som ville påløbe til transport af et aktiv fra dets nuværende placering til det primære (eller mest fordelagtige) marked. Regningsenhed Niveauet, hvorpå et aktiv eller en forpligtelse samles eller opdeles i en IFRS-standard med henblik på indregning. Ikkeobserverede input Input, for hvilke der ikke foreligger markedsdata, og som er udviklet ved hjælp af de bedste tilgængelige oplysninger om de forudsætninger, som markedsdeltagerne ville anvende ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen.

Appendiks B Anvendelsesvejledning Dette appendiks er en integreret del af standarden. Det beskriver anvendelsen af afsnit 1-99 og har samme gyldighed som de øvrige dele af standarden. B1 Skønnene anvendt i forskellige værdiansættelsessituationer kan være forskellige. I dette appendiks beskrives de skøn, der kan finde anvendelse, når en virksomhed måler dagsværdi i forskellige værdiansættelsessituationer. DAGSVÆRDIMÅLINGSMETODEN B2 Formålet med en dagsværdimåling er at skønne prisen, ved hvilken en velordnet transaktion med henblik på at sælge aktivet eller overdrage forpligtelsen ville finde sted mellem markedsdeltagere på målingstidspunktet under aktuelle markedsforhold. Ved en dagsværdimåling skal virksomheden træffe beslutning om alle følgende forhold: (a) det bestemte aktiv eller den bestemte forpligtelse, som er genstand for målingen (i overensstemmelse med regningsenheden) (b) for så vidt angår et ikkefinansielt aktiv, den værdiansættelsesforudsætning, der er hensigtsmæssigt for målingen (i overensstemmelse med den højeste og bedste anvendelse) (c) det primære (eller mest fordelagtige) marked for aktivet eller forpligtelsen (d) den/de værdisansættelsesmetode(r), der er hensigtsmæssige for målingen under hensyntagen til tilgængeligheden af data til udvikling af input, der repræsenterer de forudsætninger, som markedsdeltagerne ville anvende ved prisfastsættelsen af aktivet eller forpligtelsen, samt det niveau, inputtene er kategoriseret på i dagsværdihierarkiet. VÆRDIANSÆTTELSESFORUDSÆTNING FOR IKKEFINANSIELLE AKTIVER (AFSNIT 31-33) B3 Ved måling af dagsværdien af et ikkefinansielt aktiv anvendt i kombination med andre aktiver som en gruppe (installeret eller på anden måde konfigureret til brug) eller i kombination med andre aktiver og forpligtelser (f.eks. en forretningsenhed) afhænger virkningen af værdiansættelsesforudsætningen af omstændighederne. F.eks.: (a) Aktivets dagsværdi kan være den samme uanset om aktivet anvendes separat eller i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser. Dette kan være tilfældet, hvis aktivet er en forretningsenhed, som markedsdeltagerne ville fortsætte med at drive. I dette tilfælde ville transaktionen omfatte værdiansættelse af forretningsenheden som helhed. Anvendelsen af aktiverne som en gruppe i en igangværende forretningsenhed ville skabe synergi, som ville være tilgængeligt for markedsdeltagerne (dvs. markedsdeltagersynergi, som derfor burde påvirke aktivets dagsværdi enten som et særskilt aktiv eller i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser). (b) Et aktiv anvendt i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser kan inkorporeres i dagsværdimålingen via regulering af aktivets værdi anvendt separat. Dette kan være tilfældet, hvis aktivet er en maskine, og dagsværdimålingen er bestemt ved hjælp af en observeret pris for en lignende maskine (ikke installeret eller på anden måde konfigureret til brug), reguleret for transport- og installationsomkostninger, således at dagsværdimålingen afspejler maskinens aktuelle tilstand og placering (installeret og konfigureret til brug). (c) Et aktiv anvendt i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser kan inkorporeres i dagsværdimålingen gennem markedsdeltagernes forudsætninger anvendt til at måle aktivets dagsværdi. Hvis aktivet eksempelvis er et lager med produkter under fremstilling, som er unikke, og markedsdeltagerne ville forarbejde lageret til færdigvarer, ville det i dagsværdien af lageret forudsættes, at markedsdeltagerne har anskaffet eller ville anskaffe eventuelt specialmaskineri, som er nødvendigt for at forarbejde lageret til færdigvarer. (d) Et aktivs anvendelse i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser kan inkorporeres i værdiansættelsesmetoden, der anvendes til at måle aktivets dagsværdi. Dette kan være tilfældet, når overskudsvurderingsmetoden for flere perioder anvendes til at måle dagsværdien af et immaterielt aktiv, fordi den pågældende værdiansættelsesmetode specifikt tager hensyn til bidraget fra eventuelle supplerende aktiver og de forbundne forpligtelser i gruppen, hvor et sådan immaterielt aktiv ville blive anvendt. (e) I mere begrænsede situationer, kan virksomheden, når denne anvender et aktiv i en gruppe af aktiver, måle aktivet til et beløb, der nærmer sig aktivets dagsværdi, når dagsværdien af aktivgruppen allokeres til de enkelte aktiver i gruppen. Dette kan være tilfældet, hvis værdiansættelsen omfatter fast ejendom, og dagsværdien af forbedret ejendom (dvs. en aktivgruppe) er allokeret til de enkelte aktiver (såsom jord og forbedringer af jorden). DAGSVÆRDI VED FØRSTE INDREGNING (AFSNIT 57-60) B4 Når det skal fastslås, om dagsværdien ved første indregning svarer til transaktionsprisen, skal virksomheden tage hensyn til de faktorer, der er specifikke for transaktionen og for aktivet eller forpligtelsen. Det er eksempelvis muligt, at transaktionsprisen ikke repræsenterer aktivets eller forpligtelsens dagsværdi ved første indregning, hvis nogen af følgende betingelser er til stede: (a) Transaktionen foregår mellem nærtstående parter, selv om prisen i en transaktion mellem nærtstående parter kan anvendes som input i en dagsværdimåling, hvis virksomheden kan dokumentere, at transaktionen blev indgået på markedsvilkår. (b) Transaktionen finder sted under tvang, eller sælgeren er tvunget til at acceptere prisen i transaktionen. Dette kan eksempelvis være tilfældet, hvis sælgeren er i finansielle vanskeligheder. (c) Regningsenheden, som transaktionsprisen repræsenterer, er forskellig fra regningsenheden for aktivet eller forpligtelsen målt ved dagsværdi. Dette kan eksempelvis være tilfældet, hvis aktivet eller forpligtelsen målt til dagsværdi kun er et af elementerne i transaktionen (f.eks. en virksomhedssammenslutning), hvis transaktionen omfatter ikkeanførte rettigheder og privilegier, der måles separat i overensstemmelse med en anden standard eller hvis transaktionsprisen omfatter transaktionsomkostninger. (d) Markedet for transaktionen er forskellig fra det primære marked (eller det mest fordelagtige marked). Disse markeder kan eksempelvis være forskellige, hvis virksomheden er en fondshandler, der deltager i transaktioner med kunder på detailmarkedet, men det primære (eller mest fordelagtige) marked for exit-transaktionen er med andre fondshandlere på fondshandlermarkedet. VÆRDIANSÆTTELSESMETODER (AFSNIT 61-66) Markedsmetode B5 Markedsmetoden anvender priser og andre relevante oplysninger skabt ved markedstransaktioner med identiske eller sammenlignelige (dvs. lignende) aktiver, forpligtelser eller en gruppe af aktiver og forpligtelser, såsom en forretningsenhed. B6 Værdiansættelsesmetoder svarende til markedsmetoden anvender f.eks. ofte markedsmultiplikatorer afledt fra et sæt sammenlignelige satser. Multiplikatorerne kan ligge i områder med en forskellig multiplikator for hver sammenlignelig sats. Valget af den hensigtsmæssige multiplikator inden for området kræver skøn, der tager hensyn til de kvalitative og kvantitative faktorer, der er specifikke for målingen. B7 Værdiansættelsesmetoder, der svarer til markedsmetoden, omfatter matrix prisfastsættelse. Matrix prisfastsættelse er en matematisk metode, der primært anvendes til at værdiansætte nogle typer af finansielle instrumenter, såsom obligationer, uden kun at være afhængig af officielle kurser for de specifikke værdipapirer, men derimod benytte sig af værdipapirernes sammenhæng med andre toneangivende noterede værdipapirer. Omkostningsmetode B8 Omkostningsmetoden afspejler det beløb, der aktuelt kræves for at erstatte aktivets kapacitet (ofte benævnt aktuel genanskaffelsesværdi). B9 Set fra en markedsdeltagende sælgers synspunkt er prisen, der skulle modtages for aktivet, baseret på en markedsdeltagende købers omkostninger ved at anskaffe eller fremstille et erstatningsaktiv af sammenlignelig nytte reguleret for forældelse. Dette skyldes, at en markedsdeltagende køber ikke ville betale mere for et aktiv end det, det ville koste at erstatte det pågældende aktivs kapacitet. Forældelse omfatter fysisk forringelse, funktionel (teknologisk) forældelse og økonomisk (ekstern) forældelse og er bredere end afskrivning i forbindelse med regnskabsaflæggelse (en fordeling af historisk kostpris) eller skattemæssig afskrivning (ved hjælp af specifikke brugstider). I mange tilfælde anvendes metoden med den aktuelle genanskaffelsesværdi til at måle dagsværdien af materielle aktiver, som anvendes i kombination med andre aktiver eller med andre aktiver og forpligtelser. Indkomstmetode B10 Indkomstmetoden konverterer fremtidige beløb (f.eks. pengestrømme eller indtægter og omkostninger) til et enkelt (dvs. tilbagediskonteret) beløb. Når indkomstmetoden anvendes, afspejler dagsværdimålingen markedets aktuelle forventninger til disse fremtidige beløb. B11 Disse værdiansættelsesmetoder omfatter f.eks. følgende: (a) nutidsværdimetoder (se afsnit B12-B30) (b) modeller for prisfastsættelse af optioner, såsom Black-Scholes-Merton-formlen eller en binomial model (dvs. en rammemodel), som omfatter nutidsværdimetoder og afspejler både den tidsmæssige værdi og den indre værdi af en option,G og (c) overskudsvurderingsmetoden for flere perioder, som anvendes til at måle dagsværdien af nogle immaterielle aktiver. Nutidsværdimetoder B12 I afsnit B13-B30 beskrives anvendelsen af nutidsværdimetoder til at måle dagsværdien. I disse afsnit fokuseres der på en metode til regulering for faktorer i diskonteringssatsen samt en forventet pengestrømsmetode (forventet nutidsværdi). Afsnittene foreskriver ikke anvendelsen af en enkelt specifik nutidsværdimetode og begrænser heller ikke brugen af nutidsværdimetoder til at måle dagsværdi til de anførte metoder. Den nutidsværdimetode, der anvendes til at måle dagsværdi, vil afhænge af kendsgerninger og forhold, som er specifikke for det aktiv eller den forpligtelse, der måles (f.eks. hvorvidt priserne for sammenlignelige aktiver eller forpligtelser kan observeres på markedet) og tilgængeligheden af tilstrækkelige data. Elementerne i en måling af nutidsværdi B13 Nutidsværdi (dvs. anvendelse af indkomstmetoden) er et redskab, der anvendes til at forbinde fremtidige beløb (f.eks. pengestrømme eller værdier) med et aktuelt beløb ved hjælp af en diskonteringssats. En dagsværdimåling af et aktiv eller en forpligtelse ved hjælp af en nutidsværdimetod