EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1445/2007

af 11. december 2007

om fælles regler for indberetning af basisoplysninger om købekraftpariteter og for beregningen og offentliggørelsen heraf

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 285, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

For at kunne foretage en direkte sammenligning mellem medlemsstaternes bruttonationalprodukt (BNP) udtrykt i mængde er det afgørende for Fællesskabet at råde over købekraftpariteter (KKP), som fjerner forskellene mellem medlemsstaternes prisniveauer.

Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (4) fastsætter, at de regioner, der er berettiget til støtte fra strukturfondene under konvergensmålet, er de regioner, der svarer til niveau 2 i den fælles nomenklatur for statistiske regionale enheder, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 (5) , og hvis BNP pr. indbygger, opgjort i købekraftpariteter og beregnet på grundlag af de disponible fællesskabsdata for årene 2000-2002, er lavere end 75 % af EU-25's gennemsnitlige BNP i samme referenceperiode. Da der ikke findes regionale købekraftpariteter, bør de nationale købekraftpariteter anvendes til opstilling af listen over regioner, der kan komme i betragtning ved tildeling af støtte fra strukturfondene. Nationale købekraftpariteter kan også anvendes til beregning af det beløb, der skal tildeles de enkelte regioner.

Forordning (EF) nr. 1083/2006 fastsætter, at de medlemsstater, der er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, er de medlemsstater, hvis bruttonationalindkomst (BNI) pr. indbygger, opgjort i købekraftpariteter og beregnet på grundlag af de disponible fællesskabsdata for årene 2001-2003, er lavere end 90 % af EU-25's gennemsnitlige BNI, og som har et program til opfyldelse af de betingelser for økonomisk konvergens, der er omhandlet i traktatens artikel 104.

Artikel 1 i bilag XI til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, fastsat ved forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (6) (i det følgende benævnt »vedtægten«) foreskriver, at Kommissionen (Eurostat) med henblik på den i vedtægtens artikel 65, stk. 1, foreskrevne årlige undersøgelse hvert år inden udgangen af oktober udarbejder en rapport om udviklingen i leveomkostningerne i Bruxelles, købekraftpariteterne mellem Bruxelles og visse andre tjenestesteder i medlemsstaterne samt udviklingen i købekraften for vederlagene til tjenestemændene i medlemsstaternes centraladministrationer.

Kommissionen (Eurostat) indsamler allerede hvert år basisoplysninger fra medlemsstaterne om købekraftpariteter på frivillig basis. Denne ordning er blevet fast praksis i medlemsstaterne. Det er dog nødvendigt med en retlig ramme for at sikre en bæredygtig udvikling, udarbejdelse og offentliggørelse af købekraftpariteter.

Regelmæssige meddelelser om foreløbige resultater, som på nuværende tidspunkt er gængs praksis, bør opretholdes for at sikre, at de seneste tal er til rådighed.

Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til at tilpasse definitionerne, justere basisgrupperne i bilag II og definere kvalitetskriterier. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

Målet for denne forordning, nemlig at fastlægge fælles regler for indberetning af basisoplysninger om købekraftpariteter og for beregningen og offentliggørelsen heraf, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Formål

Formålet med denne forordning er at opstille fælles regler for indberetning af basisoplysninger om købekraftpariteter og for beregning og offentliggørelse heraf.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. De basisoplysninger, der skal indberettes, er de data, som er nødvendige til beregning af købekraftpariteterne og til sikring af deres kvalitet.

Basisoplysningerne skal omfatte priser, BNP-udgiftsvægte og andre data som anført i bilag I.

Der indsamles data med den i bilag I anførte mindstehyppighed. Kun i særlige og velbegrundede tilfælde foretages der hyppigere dataindsamling.

2. Købekraftpariteterne beregnes ved hjælp af de nationale årlige gennemsnitspriser for varer og tjenester på grundlag af basisoplysningerne vedrørende medlemsstaternes økonomiske område som defineret i Det Europæiske National- og Regionalregnskabssystem (i det følgende benævnt »ENS 95«).

3. Købekraftpariteterne beregnes i overensstemmelse med de basisgrupper, der er opført i bilag II, og som er konsistente med BNP-klassifikationerne i forordning (EF) nr. 2223/96.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

»Købekraftstandard (KKS)«: den kunstige fælles referencevalutaenhed, der anvendes i Den Europæiske Union til at udtrykke mængden af økonomiske aggregater med henblik på geografiske sammenligninger på en sådan måde, at forskellene mellem medlemsstaternes prisniveauer fjernes.

»Basisgruppe«: det laveste aggregeringsniveau for de produkter i BNP-opdelingen, for hvilke der beregnes pariteter.

»Geografiske justeringsfaktorer«: faktorer, der anvendes til at justere de gennemsnitspriser, der indsamles i et eller flere områder inden for en medlemsstats økonomiske område, til nationale gennemsnitspriser.

»Repræsentative produkter«: produkter, som set i forhold til de samlede udgifter inden for en basisgruppe er eller anses for at være blandt de produkter, der købes flest af på de nationale markeder.

»Ækvirepræsentativitet«: det forhold, at listen af produkter, der indgår i en basisgruppe, skal være sammensat på en sådan måde, at hver medlemsstat skal kunne prissætte det antal repræsentative produkter, som afspejler forskelligheden af produkter og prisniveauer i basisgruppen og udgifterne til produkterne i basisgruppen.

»Transitiv«: det forhold, at en direkte sammenligning mellem to vilkårlige medlemsstater giver samme resultat som en indirekte sammenligning via en vilkårlig anden medlemsstat.

»Fastværdi«: de købekraftpariteter, der oprindeligt er beregnet for en gruppe medlemsstater, fastholdes mellem disse medlemsstater, selv om der senere beregnes købekraftspariteter for en større gruppe medlemsstater.

Artikel 4

Roller og ansvar

1. Kommissionen (Eurostat) har ansvaret for:

at sikre, at medlemsstaterne får lejlighed til at kommentere de beregnede købekraftpariteter forud for offentliggørelsen, og at der tages behørigt hensyn til alle eventuelle bemærkninger, og

2. Medlemsstaterne følger proceduren i bilag I i forbindelse med indberetningen af basisoplysninger.

Medlemsstaterne godkender skriftligt de undersøgelsesresultater, som de har ansvaret for, når datavalideringen har fundet sted, jf. bilag I, punkt 5.2, og inden for en frist på højst en måned.

Medlemsstaterne godkender dataindsamlingsmetodologien og foretager en sandsynlighedskontrol af dataenes pålidelighed og også af basisoplysninger leveret af Kommissionen (Eurostat).

Artikel 5

Indberetning af basisoplysninger

1. Medlemsstaterne indberetter de i bilag I anførte basisoplysninger til Kommissionen (Eurostat) i overensstemmelse med de gældende fællesskabsbestemmelser om indberetning af data.

2. De i bilag I anførte basisoplysninger indberettes i det tekniske format og inden for de frister, der er angivet i dette bilag.

3. Hvis Kommissionen (Eurostat) leverer basisoplysninger til medlemsstaterne, sender Kommissionen en metodebeskrivelse til medlemsstaterne, således at de kan foretage en sandsynlighedskontrol.

Artikel 6

Statistiske enheder

1. De i bilag I anførte basisoplysninger fås fra statistiske enheder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 696/93 (10) eller fra andre kilder, hvis disse data opfylder de kvalitetskrav, der er angivet i bilag I, punkt 5.1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, når de indberetter data, om hvilken statistisk enhed eller kilde dataene kommer fra.

2. De statistiske enheder, der af medlemsstaterne anmodes om at indberette data eller at samarbejde i forbindelse med dataindsamlingen, skal tillade overvågning af de priser, der faktisk opkræves, og give retvisende og fuldstændige oplysninger på det ønskede tidspunkt.

Artikel 7

Kvalitetskriterier og kvalitetskontrol

1. Kommissionen (Eurostat) og medlemsstaterne indfører et kvalitetskontrolsystem baseret på rapporter og evalueringer, jf. bilag I, punkt 5.3.

2. Efter anmodning fra Kommissionen (Eurostat) giver medlemsstaterne den alle oplysninger, som er nødvendige for at evaluere kvaliteten af de basisoplysninger, der er anført i bilag I.

Medlemsstaterne skal også give Kommissionen (Eurostat) detaljerede oplysninger om og begrundelser for alle senere ændringer af de anvendte metoder eller alle afvigelser fra den metodebeskrivelse, der er angivet i bilag I.

3. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen (Eurostat) kvalitetsrapporter om de undersøgelser, de har ansvaret for, jf. bilag I, afsnit 5.

4. De fælles kriterier, som kvalitetskontrollen bygger på, og strukturen af kvalitetsrapporterne, jf. bilag I, punkt 5.3, fastsættes efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 3.

Artikel 8

Hyppighed

Kommissionen (Eurostat) beregner købekraftpariteter for hvert kalenderår.

Artikel 9

Offentliggørelse

1. Kommissionen (Eurostat) offentliggør de endelige årlige resultater senest 36 måneder efter udgangen af referenceåret.

Offentliggørelsen baseres på data, der er til rådighed for Kommissionen (Eurostat) senest tre måneder før offentliggørelsesdatoen.

Dette stykke berører ikke Kommissionens (Eurostats) ret til at offentliggøre foreløbige resultater tidligere end 36 måneder efter udgangen af referenceåret, og Kommissionen (Eurostat) skal gøre disse offentligt tilgængelige herunder via sit websted.

2. De resultater, der offentliggøres af Kommissionen (Eurostat) på aggregeret niveau for hver medlemsstat, omfatter mindst:

3. Selv om resultaterne beregnes for en større gruppe lande, fastholdes købekraftpariteterne for EU-medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om fastværdi.

4. Offentliggjorte endelige købekraftpariteter revideres almindeligvis ikke.

I tilfælde af fejl, der falder inden for bilag I, afsnit 10, offentliggøres de korrigerede resultater dog efter proceduren heri.

Undtagelsesvis vil der blive foretaget generelle revisioner, hvis ændringer i de grundlæggende begreber i ENS 95, som berører resultaterne vedrørende købekraftpariteterne, medfører ændringer i en medlemsstats BNP-mængdeindeks på mere end 1 procentpoint.

Artikel 10

Justeringskoefficienter

Det pålægges ikke medlemsstaterne at foretage undersøgelser alene med henblik på udarbejdelse af justeringskoefficienter, som anvendes på vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber i overensstemmelse med vedtægten.

Artikel 11

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Udvalget for det Statistiske Program.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Artikel 12

Gennemførelsesforanstaltninger

1. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning, herunder foranstaltninger for at tage højde for økonomiske og tekniske ændringer, vedtages som fastsat i stk. 2 og 3, for så vidt det ikke indebærer en uforholdsmæssig forøgelse af omkostningerne for medlemsstaterne.

2. Følgende nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 11, stk. 2:

definition af minimumsstandarder for at opnå den nødvendige datasammenlignelighed og -repræsentativitet, jf. bilag I, punkt 5.1 og 5.2

udarbejdelse og tilpasning af de detaljerede beskrivelser af indholdet af basisgrupperne, forudsat at disse forbliver kompatible med ENS 95 eller et eventuelt senere system.

3. Følgende foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye bestemmelser, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 3:

Artikel 13

Finansiering

1. Medlemsstaterne modtager en finansiel støtte fra Kommissionen på højst 70 % af de støtteberettigede udgifter i henhold til Kommissionens tilskudsbestemmelser.

2. Størrelsen af denne finansielle støtte fastsættes som led i Den Europæiske Unions årlige budgetprocedure. Budgetmyndigheden fastsætter de bevillinger, der hvert år er til rådighed.

Artikel 14

Evaluering og rapportering

Bestemmelserne i denne forordning tages op til fornyet overvejelse fem år efter fordningens ikrafttræden. Om nødvendigt revideres de på grundlag af en rapport og et forslag, som Kommissionen forelægger for Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 15

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

(1) EUT C 318 af 23.12.2006, s. 45.

(2) Europa-Parlamentets holdning af 26.4.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 13.11.2007.

(3) EFT L 310 af 30.11.1996, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1267/2003 (EUT L 180 af 18.7.2003, s. 1).

(4) EUT L 210 af 31.7.2006, s. 25. Ændret ved forordning (EF) nr. 1989/2006 (EUT L 411 af 30.12.2006, s. 6).

(5) EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 105/2007 (EUT L 39 af 10.2.2007, s. 1).

(6) EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1895/2006 (EUT L 397 af 30.12.2006, s. 6).

(7) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

(8) EFT L 181 af 28.6.1989, s. 47.

(9) Kommissionens forordning (EF) nr. 1722/2005 af 20. oktober 2005 om principperne for opgørelse af boligtjenester til brug i forbindelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 om harmonisering af bruttonationalindkomsten i markedspriser (EUT L 276 af 21.10.2005, s. 5).

(10) Rådets forordning (EØF) nr. 696/93 af 15. marts 1993 om de statistiske enheder til observation og analyse af det produktive system i Det Europæiske Fællesskab (EFT L 76 af 30.3.1993, s. 1). Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

BILAG I

METODOLOGI

1. METODEBESKRIVELSE OG ARBEJDSPROGRAM

1.1. I samråd med medlemsstaterne udarbejder Kommissionen (Eurostat) en metodebeskrivelse indeholdende de metoder, der anvendes i de forskellige faser af beregningen af købekraftspariteter (KKP), herunder også metoderne til estimering af manglende basisoplysninger og til estimering af manglende pariteter. Metodebeskrivelsen vil blive revideret, hvis der foretages væsentlige ændringer i metodologien. Det kan f.eks. være metoder, som har til formål at forbedre datakvaliteten, reducere omkostningerne eller lette den byrde, som pålægges dataleverandørerne.

1.2. I samråd med medlemsstaterne fastlægger Kommissionen (Eurostat) senest den 30. november hvert år et årligt arbejdsprogram for det efterfølgende kalenderår, som indeholder en tidsplan for udarbejdelse og indberetning af basisoplysningerne for det pågældende år.

1.3. I det årlige arbejdsprogram fastlægges det format, som medlemsstaterne skal anvende ved indberetningen af data, og alle andre foranstaltninger, som er nødvendige for at beregne og offentliggøre KKP.

1.4. Basisoplysningerne, der leveres i henhold til punkt 1.2, kan revideres, men resultaterne for referenceåret skal beregnes ud fra de data, der foreligger i henhold til tidsplanen i artikel 9. Data, som er mangelfulde eller ikke foreligger på dette tidspunkt, estimeres af Kommissionen (Eurostat).

1.5. Såfremt medlemsstaterne ikke afgiver fuldstændige basisoplysninger, angiver de, hvorfor oplysningerne ikke er fuldstændige, hvornår de fuldstændige oplysninger vil blive forelagt eller i givet fald, hvorfor fuldstændige oplysningerne ikke kan tilvejebringes.

2. BASISOPLYSNINGER

2.1. Basisoplysningernes bestanddele

Med henblik på denne forordning fastlægges basisoplysningerne, der er omhandlet i artikel 2 og 4, og mindstehyppigheden af nye dataindberetninger som følger:

Basisoplysninger Mindstehyppighed BNP-udgiftsvægte (1) Årligt Faktisk og imputeret husleje (2) Årligt Aflønning af ansatte Årligt Tidsjusteringsfaktorer Årligt Priser på forbrugsgoder og tjenesteydelser og tilhørende repræsentativitetsindikatorer 3 år (3) Priser på investeringsgoder 3 år Priser på byggearbejder 3 år Geografiske justeringsfaktorer 6 år

2.2. Fremgangsmåde ved indhentning af basisoplysninger

Under hensyntagen til medlemsstaternes synspunkter fastlægger Kommissionen (Eurostat), hvilke kilder og dataleverandører der skal benyttes for hver af ovennævnte basisoplysninger. Hvis Kommissionen (Eurostat) modtager basisoplysninger fra en anden dataleverandør end en medlemsstat, frigøres denne for de forpligtelser, der er omhandlet i punkt 5.1.4-5.1.13.

3. NATIONALE GENNEMSNITSPRISER

3.1. Uanset bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, kan dataindsamlingen begrænses til et eller flere geografiske områder inden for det økonomiske område. Sådanne data kan anvendes til beregning af KKP, forudsat at de ledsages af passende geografiske justeringsfaktorer. Justeringsfaktorerne anvendes til at justere dataene fra disse områder til de data, som er repræsentative for det nationale gennemsnit.

3.2. Geografiske justeringsfaktorer skal leveres på basisgruppeniveau og må højst være seks år gamle i forhold til undersøgelsens referenceperiode.

4. ÅRLIGE GENNEMSNITSPRISER

Uanset bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, kan dataindsamlingen begrænses til en bestemt periode. Disse data kan anvendes til beregning af KKP, forudsat at de ledsages af passende tidsjusteringsfaktorer. Tidsjusteringsfaktorerne anvendes til at justere dataene fra denne periode til de data, som er repræsentative for årsgennemsnittet.

5. KVALITET

5.1. Minimumsstandarder for basisoplysninger

5.1.1. Listen over produkter, som skal prissættes, skal være sammensat af produkter, hvis karakteristika gør det muligt at foretage sammenligninger mellem landene.

5.1.2. Listen over produkter, som skal prissættes, skal være sammensat på en sådan måde, at hver medlemsstat for hver basisgruppe kan angive mindst et repræsentativt produkt, som kan prissættes i mindst et andet land.

5.1.3. Listen over produkter skal være sammensat på en sådan måde, at der opnås den højest mulige grad af ækvirepræsentativitet, således at hvert land mindst skal prissætte et repræsentativt produkt for hver basisgruppe, og dette repræsentative produkt skal prissættes af mindst et andet land.

5.1.4. Hver medlemsstat skal prissætte produkterne efter specifikationerne i produktlisten.

5.1.5. Hver medlemsstat skal inden for hver basisgruppe prissætte et tilstrækkeligt antal produkter, som findes på dens marked, selv om de ikke betragtes som repræsentative for den pågældende basisgruppe.

5.1.6. Hver medlemsstat skal angive priser for mindst et repræsentativt produkt inden for hver basisgruppe. Repræsentative produkter skal angives med en repræsentativitetsindikator.

5.1.7. Hver medlemsstat skal indsamle et tilstrækkeligt antal priser for hvert prissat produkt for at sikre en pålidelig gennemsnitspris pr. produkt under hensyntagen til markedsstrukturen.

5.1.8. Arten af salgssteder udvælges således, at de på passende måde afspejler forbrugsmønstret for det pågældende produkt i medlemsstaten.

5.1.9. Salgsstederne i et område udvælges således, at de på passende måde afspejler forbrugsmønstret hos områdets beboere og produkternes tilgængelighed.

5.1.10. Hver medlemsstat skal levere data til Kommissionen (Eurostat) om aflønning af ansatte for udvalgte erhverv inden for sektoren offentlig forvaltning og service (S. 13) som defineret i ENS 95.

5.1.11. Hver medlemsstat skal til Kommissionen (Eurostat) levere tidsjusteringsfaktorer, som gør det muligt at beregne KKP på grundlag af priser, som er indsamlet i en bestemt periode og på passende måde afspejler de årlige gennemsnitspriser.

5.1.12. Hver medlemsstat skal til Kommissionen (Eurostat) levere geografiske justeringsfaktorer, som gør det muligt at beregne KKP på grundlag af priser, som er indsamlet i bestemte områder og på passende måde afspejler de nationale gennemsnitspriser.

5.1.13. For hver af de i bilag II opførte basisgrupper skal hver medlemsstat til Kommissionen (Eurostat) levere vægte, som afspejler forbrugsmønstret i referenceåret i den pågældende medlemsstat.

5.2. Mindstekrav til validering af resultaterne af prisundersøgelserne

5.2.1. Hver medlemsstat skal, før dataene indsendes til Kommissionen (Eurostat), undersøge datapålideligheden på grundlag af:

— maksimums- og minimumspriser

— gennemsnitspris og variationskoefficient

— antallet af prissatte produkter pr. basisgruppe

— antallet af prissatte repræsentative produkter pr. basisgruppe

— antallet af observerede priser pr. produkt.

5.2.2. Kommissionen (Eurostat) stiller et elektronisk værktøj med de nødvendige algoritmer til efterprøvelse af datapålideligheden som omtalt i punkt 5.2.1 til rådighed for medlemsstaterne.

5.2.3. Før den endelige bearbejdning af undersøgelsesresultaterne efterprøver Kommissionen (Eurostat) i samarbejde med medlemsstaterne datapålideligheden ud fra følgende indikatorer:

For hver basisgruppe

— antallet af prissatte produkter pr. land

— antallet af produkter, som hvert land har forsynet med en repræsentativitetsindikator

— prisniveauindeks

— resultaterne af tidligere undersøgelser vedrørende samme basisgruppe

— prisniveauindeks beregnet på grundlag af KKP for hvert land.

For hvert produkt

— antallet af observerede priser for hvert land

— variationskoefficienterne for: i) gennemsnitspriser i national valuta ii) prisniveauindeks beregnet på grundlag af KKP iii) prisniveauindeks beregnet på grundlag af KKP for hvert land.

5.2.4. Før den endelige bearbejdning af KKP-resultaterne på aggregeret niveau efterprøver Kommissionen (Eurostat) i samarbejde med medlemsstaterne datapålideligheden ud fra følgende indikatorer:

For det samlede BNP og dets hovedaggregater

— konsistensen af BNP-udgiftsvægte og befolkningsskøn med offentliggjorte data

— sammenligning af mængdeindeks pr. indbygger i forbindelse med aktuelle og tidligere beregninger

— sammenligning af prisniveauindeks i forbindelse med aktuelle og tidligere beregninger.

For hver basisgruppe

— sammenligning af BNP's vægtstruktur i forbindelse med aktuelle og tidligere beregninger

— estimering af manglende data om nødvendigt.

5.3. Rapportering og evaluering

5.3.1. Hver medlemsstat skal føre dokumentation, som giver en udførlig beskrivelse af, hvordan denne forordning er blevet gennemført. Dokumentationen skal være tilgængelig for Kommissionen (Eurostat) og de øvrige medlemsstater.

5.3.2. Mindst hvert sjette år foretager Kommissionen (Eurostat) en evaluering af hver medlemsstats KKP-beregninger. Evalueringerne, der planlægges hvert år og indgår i det årlige arbejdsprogram, anvendes til at påse, om denne forordning overholdes. På grundlag af denne evaluering udarbejder Kommissionen (Eurostat) en rapport, som skal være offentligt tilgængelig herunder på dets websted.

5.3.3. Kort tid efter gennemførelsen af hver forbrugerprisundersøgelse forelægger de ansvarlige medlemsstater i henhold til artikel 7, stk. 3, en rapport for Kommissionen (Eurostat), hvori der gøres rede for den måde, hvorpå undersøgelsen er blevet foretaget. Kommissionen (Eurostat) sender et sammendrag af disse rapporter til hver medlemsstat.

6. GENNEMFØRELSE AF FORBRUGERPRISUNDERSØGELSER

6.1. Medlemsstaterne gennemfører prisundersøgelserne i overensstemmelse med arbejdsprogrammet.

6.2. For hver undersøgelse udarbejder Kommissionen (Eurostat) listen over de produkter, som skal indgå i undersøgelsen, med udgangspunkt i de forslag, som de enkelte medlemsstater har fremlagt for hver basisgruppe.

6.3. Sammen med produktlisten fremsender Kommissionen (Eurostat) en oversættelse til alle Den Europæiske Unions officielle sprog af alle specifikationer i hver undersøgelsesliste.

7. BEREGNINGSMETODER

7.1. Beregning af bilaterale pariteter på basisgruppeniveau

a) Beregningen af multilaterale EKS-pariteter (Èltetò-Köves-Szulc, i det følgende »EKS«) på basisgruppeniveau baseres på en matrix over bilaterale pariteter for hvert par af deltagende lande.

b) Beregningen af bilaterale pariteter sker på grundlag af de observerede priser og repræsentativitetsindikatorerne for de tilgrundliggende produkter.

c) Undersøgelsens gennemsnitspris for hvert produkt beregnes som det simple aritmetiske gennemsnit af de observerede priser for det pågældende produkt.

d) Den nationale årlige gennemsnitspris estimeres om nødvendigt på grundlag af undersøgelsens gennemsnitspris ved hjælp at passende geografiske justeringsfaktorer og tidsjusteringsfaktorer.

e) For hvert produkt og hvert landepar beregnes herefter om muligt relationen mellem de justerede gennemsnitspriser samt deres inverse værdi.

f) Dernæst beregnes om muligt for hvert landepar en KKP for basisgruppen. For hvert landepar beregnes KKP som det vægtede geometriske gennemsnit af — det geometriske gennemsnit af prisrelationerne for de produkter, der er angivet som repræsentative for begge lande — det geometriske gennemsnit af prisrelationerne for de produkter, der er angivet som repræsentative for det første land men ikke for det andet — det geometriske gennemsnit af prisrelationerne for de produkter, der er angivet som repræsentative for det andet land men ikke for det første ved hjælp af vægte, der afspejler den relative repræsentativitet af alle produkter, der er prissat i begge lande.

7.2. Estimering af manglende bilaterale pariteter

Hvis det for en basisgruppe ikke er muligt at beregne de bilaterale KKP, estimeres de manglende KKP om muligt ved hjælp af standardmetoden for beregning af det geometriske gennemsnit af indirekte pariteter via tredjelande. Indeholder matricen med bilaterale KKP for en basisgruppe stadig felter med manglende værdier efter disse estimeringer, vil beregning af multilaterale EKS-pariteter ikke være mulig for de lande, hvis bilaterale KKP mangler. Kommissionen (Eurostat) vil da estimere sådanne manglende EKS-pariteter ved hjælp af reference-KKP fra en tilsvarende basisgruppe eller ved hjælp af en anden egnet estimeringsmetode.

7.3. Beregning af bilaterale pariteter på aggregeret niveau

a) Beregningen af bilaterale pariteter på et bestemt aggregeret nationalregnskabsniveau foretages ved hjælp af EKS-pariteter (jf. punkt 7.4) og BNP-udgiftsvægte for de tilgrundliggende basisgrupper.

b) En paritet af Laspeyres-typen beregnes herefter for det pågældende aggregeringsniveau som det aritmetiske gennemsnit af pariteterne for de tilgrundliggende basisgrupper vægtet med de relative procenttal (eller nominelle værdier) for det andet land i hvert landepar.

c) En paritet af Paasche-typen beregnes herefter for det pågældende aggregeringsniveau som det harmoniske gennemsnit af pariteterne for de tilgrundliggende basisgrupper vægtet med de relative procenttal (eller nominelle værdier) for det første land i hvert landepar.

d) En paritet af Fisher-typen beregnes herefter for det pågældende aggregeringsniveau som det geometriske gennemsnit af pariteterne af Laspeyres-typen og Paasche-typen, der er beregnet for hvert landepar.

7.4. Beregning af transitive multilaterale KKP

Multilaterale transitive pariteter beregnes enten på basisgruppeniveau eller på et hvilket som helst andet aggregeringsniveau ved hjælp af EKS-metoden på grundlag af en komplet matrix med pariteter af Fisher-typen mellem hvert landepar som følger:

Hvor tEKSs angiver EKS-pariteten mellem land s og land t

tFs angiver pariteten af Fisher-typen mellem land s og land t

z angiver antallet af deltagende lande.

8. INDBERETNING

8.1. Kommissionen (Eurostat) leverer de nødvendige templates til medlemsstaterne med henblik på elektronisk indberetning af de nødvendige basisoplysninger til beregning af KKP.

8.2. Medlemsstaterne leverer basisoplysningerne til Kommissionen (Eurostat) i overensstemmelse med disse templates.

9. OFFENTLIGGØRELSE

Ud over de aggregeringsniveauer, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, kan Kommissionen (Eurostat) offentliggøre resultater på et mere detaljeret niveau efter samråd med medlemsstaterne.

10. KORREKTIONER

10.1. Finder en medlemsstat en fejl, skal medlemsstaten på eget initiativ fremsende de korrekte basisoplysninger til Kommissionen (Eurostat). Endvidere skal en medlemsstat underrette Kommissionen (Eurostat) om enhver formodet ukorrekt anvendelse af beregningsmetoden.

10.2. Når Kommissionen (Eurostat) har fået kendskab til en fejl, som er begået af enten en medlemsstat eller Kommissionen (Eurostat), underretter den medlemsstaterne og foretager en ny beregning af KKP inden en måned herefter.

10.3. Hvis den konstaterede fejl medfører en ændring på mindst 0,5 procentpoint i BNP pr. indbygger opgjort i KKS i en medlemsstat, offentliggør Kommissionen (Eurostat) hurtigst muligt en korrektion, medmindre sådanne fejl opdages senere end tre måneder efter, at resultaterne er blevet offentliggjort.

10.4. Er der forekommet en fejl, skal det ansvarlige organ sikre, at dette ikke gentager sig i fremtiden.

10.5. Revision af BNP-udgiftsvægte og befolkningsskøn, der foretages senere end 33 måneder efter udløbet af referenceåret, vil ikke medføre korrektion af KKP-resultaterne.

(1) Disse vægte skal være i overensstemmelse med det laveste niveau for disponible aggregater fra nationalregnskaber. Hvis de ønskede data ikke er til rådighed, kan medlemsstaterne give de bedste estimater for de manglende positioner.

(2) I tilfælde, hvor der mangler oplysninger om faktiske huslejer eller disse er statistisk upålidelige, kan boligmassemetoden som beskrevet i metodebeskrivelsen anvendes i stedet for prismetoden, jf. forordning (EF) nr. 1722/2005.

(3) Mindstehyppigheden refererer til leveringen af data for en given produktgruppe efter det rullende undersøgelsesskema.