Kommissionens beslutning

af 30. januar 2002

om statsstøtte ydet af Tyskland til Hirschfelder Leinen und Textil GmbH (Hiltex)

(meddelt under nummer K(2002) 310)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/895/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret de interesserede parter til i overensstemmelse med nævnte artikler at fremsætte deres bemærkninger, og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Tyskland meddelte med brev af 9. april 1999 indgået den 12. april 1999 Kommissionen, at det har ydet Hirschfelder Leinen und Textil GmbH (Hiltex) omstruktureringsstøtte.

(2) Kommissionen gav med brev af 11. maj 2000 Tyskland meddelelse om, at den havde indledt proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til ad hoc-støtten til Hiltex. Samtidig blev Tyskland opfordret til at fremsende de nødvendige oplysninger, således at det kan fastslås, om støtten på 60,472 mio. DEM opfylder betingelserne i de godkendte ordninger, som led i hvilke den angives at være ydet.

(3) Kommissionens beslutning om indledning af proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(1). Kommissionen har opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de pågældende støtteforanstaltninger. Kommissionen har ingen bemærkninger modtaget.

(4) Tyskland meddelte den 6. juni 2000 Kommissionen, at Hiltex var blevet erklæret insolvent og at ejerne, Linen Production Ltd og Uniwear Asia, ikke kunne kontaktes.

(5) Tyskland besvarede med brev af 6. september 2000 det påbud om oplysninger, som var indeholdt i beslutningen om indledning af undersøgelsesproceduren, med, at den støtte, som hævdedes ydet inden for rammerne af godkendte ordninger, var blevet nedsat til 48,53 mio. DEM. Desuden medfulgte nogle oplysninger om støtteforanstaltningerne.

(6) Kommissionen meddelte med brev af 7. februar 2001 Tyskland, at den havde udvidet undersøgelsesproceduren til at omfatte den støtte, der ifølge oplysningerne tilsyneladende ikke falder under de godkendte støtteordninger.

(7) Kommissionens beslutning om at udvide proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2). Kommissionen opfordrede heri de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den pågældende støtte. Den har imidlertid ikke modtaget nogen bemærkninger.

(8) Tyskland reagerede med brev af 6. april 2001 på udvidelsen af undersøgelsen. I dette brev underrettede Tyskland Kommissionen om, at der var ydet den konkursramte virksomhed en yderligere omstruktureringsstøtte på 1 mio. DEM. Denne støtte omfattes ikke af denne beslutning.

II. BESKRIVELSE AF STØTTEN

A. Virksomhederne

(9) Hiltex er et hør- og tekstilspinderi med adresse i Hirschfelde (Sachsen), som er et støtteberettiget område efter traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Den fremstiller middelfint og fint spundet hørgarn, langfiber hørgarn (100 % hør) og blår (100 % hør). Garnerne anvendes inden for teknik, til husholdningstekstiler og fremstilling af overbeklædning.

(10) Virksomheden blev grundlagt i 1848 og benævntes i DDR VEB Vereinigte Leinenindustrie Grosspostwitz. Efter de foreliggende oplysninger påbegyndte Treuhandanstalt (i det følgende benævnt "THA") i 1990/91 omstruktureringen af virksomheden. Den 19. december 1994 blev Hiltex integreret i Schröder & Partner GmbH & Co. Management KG (S+P MKG)(3). Virksomheden skulle privatiseres, efter at de nødvendigste investeringer var gennemført. Der blev i 1994 og 1995 gennemført investeringer på 9,4 mio. DEM. Det er ikke oplyst, hvorledes disse investeringer blev finansieret.

(11) Efter indledningen og udvidelsen af undersøgelsesproceduren meddelte Tyskland Kommissionen, at Hiltex i 1993 havde 134 medarbejdere, en omsætning på 4,4 mio. DEM og rådede over aktiver på 33,2 mio. DEM. I 1994 beskæftigede Hiltex stadig nøjagtigt det samme antal medarbejdere, virksomhedens omsætning var på 8,993 mio. DEM og aktiverne var på 38,321 mio. DEM.

(12) Hiltex blev ved en licitation den 21. december 1995 som led i en privatisering for 25500 DEM overdraget til Uniwear Trading Ltd (51 %), som tilhørte Uniwear SA Belgien (i det følgende benævnt "Uniwear-Gruppen"), der havde Jvan Bontognali som daglig leder. MCC-Credit Commercial à moyen terme Ltd. (i det følgende benævnt "MCC") købte 49 % af anparterne for 24500 DEM. Efter de tyske oplysninger havde to andre potentielle investorer vist sig interesseret, men de trak sig efterfølgende tilbage.

1. Virksomhedens organisation ved privatiseringen i december 1995

(13) Hiltex havde i 1995 113 medarbejdere, en omsætning på 4,186 mio. DEM og en balance på 11 mio. DEM. Virksomheden MCC med sæde i Irland beskæftigede i 1995 140 medarbejdere, havde aktiver på 565301 EUR og en omsætning på 4167065 EUR. Uniwear-gruppen havde pr. 31. december 1995 438 medarbejdere, en omsætning på 8,754 mio. EUR og en balance på i alt 31,811 mio. EUR.

(14) Ifølge oplysningerne fra december 1995 var virksomheden struktureret på følgende måde:

>PIC FILE= "L_2002314DA.004701.TIF">

2. Virksomhedens organisation i 1996

(15) Uniwear-gruppens struktur ændrede sig i løbet af 1996, idet medarbejdertallet, omsætningen og aktiverne øgedes(4). Ifølge selskabsberetningen for 1996 købte Uniwear-gruppen i januar 1996 en aktiepost på 37,9 % i strømpefabrikken PEX Plc (Det Forenede Kongerige)(5) og hele garverivirksomheden Australia Slinkskins.

(16) Den 4. september 1996 solgte MCC tilbagevirkende fra 1. juli 1996 sine Hiltex-anparter til Uniwear Asia, som i sin tid tilhørte Uniwear-gruppen og som også havde Jvan Bontognali som daglig leder. Hiltex var dengang i sin helhed en del af Uniwear-gruppen.

(17) Ifølge virksomhedsberetningen fra Uniwear-gruppen for 1996 solgte Uniwear-gruppen den 2. november 1996 tilbagevirkende fra 1. januar 1996 Uniwear Trading og Uniwear Asia med den begrundelse, at "Hiltex på grund af Uniwear's størrelse ikke ville få de ventede tilskud"(6).

3. Virksomhedens organisation fra maj 1999

(18) Den 6. juni 1997 blev Uniwear Trading Ltd omdøbt til Linen Production Ltd og sammen med Uniwear Asia integreret i gruppen Key Corporate Ventures Ltd (Jomfruøerne), hvis eneste eller største aktionær åbenbart var Jvan Bontognali. Der blev ikke givet nærmere oplysninger om denne gruppe. Heller ikke det nøjagtige tidspunkt for de to virksomheders optagelse i gruppe er bekendt.

(19) Tyskland har meddelt, at der ikke siden efteråret 1998 har været driftsmæssige eller personlige forbindelser til Uniwear-gruppen. Deraf kan det udledes, at der indtil dette tidspunkt stadig var forbindelser til Uniwear-gruppen, selv om Hiltex som virksomhed var blevet solgt fra i november 1996. Det skal især bemærkes, at hr. De Poorter fra Uniwear-gruppen indtil 22. juli 1997 var daglig leder af Hiltex.

(20) Kommissionen konstaterer i denne forbindelse, at der også bestod forretningsmæssige forbindelser mellem Hiltex og Lys Lieve(7), der er et datterselskab i Uniwear-gruppen, som fremstiller vådspundet hør i Belgien. Hiltex var salgrepræsentant for Lys Lieves produkter i Tyskland. Siden 1997 har der hos Lys Lieve være oplagret maskiner, som Hiltex i 1996 købte af virksomheden Mackie International Ltd(8), der hører under Uniwear-gruppen. Som betaling for disse maskiner ville Uniwear Asia og Uniwear-gruppen forhøje Hiltex's aktiekapital med 6,6 mio. DEM. Hiltex solgte i 1998 produkter fremstillet af Lys Lieve under sit eget mærke. Efter foreliggende oplysninger vil Lys Lieve indstille sin produktion definitivt og overlade Hiltex sine markedsandele.

(21) Desuden skulle Hiltex's aktiekapital med virkning fra 30. juni 1999 forhøjes med 6,6 mio. DEM. Dette beløb skulle rejses dels af Uniwear Asia (6 mio. DEM) og af Uniwear-gruppen (0,6 mio. DEM). Der var planlagt en yderligere kapitalforhøjelse på 3,3 mio. DEM til udgangen af 1999. Efter disse kapitalforhøjelser skulle Uniwear Asia have en andel på 65 % (6,409 mio. DEM), Uniwear-gruppen en andel på 15 % (1,5 mio. DEM) og Linen Production Ltd en andel på 20 % (1,941 mio. DEM) i Hiltex.

(22) I sit svar på indledningen af undersøgelsesproceduren meddelte Tyskland, at der ikke fandt nogen kapitalforhøjelse sted, og at Uniwear-gruppen derfor aldrig havde deltaget i Hiltex med 15 %. Efter Tysklands oplysninger anmeldte Uniwear-gruppen konkurs i juni 2000. Hiltex anmeldte konkurs den 6. juli 2000. Lederen af Hiltex, Linen Production Ltd, Uniwear Asia og Key Corporate Ventures Ltd, Jvan Bontognali, synes forsvundet.

B. Omstruktureringen

(23) Trods påbudet om oplysninger er det stadig ikke klart, hvornår omstruktureringen blev indledt. Ifølge Kommissionens oplysninger indledte THA omstruktureringen af virksomheden i 1990/91, dvs. før privatiseringen. Samtidig hævdes det imidlertid, at omstruktureringen begyndte i 1995, da drastiske efterspørgsels- og prisfald førte til en omsætningsnedgang på over 50 %. Omstruktureringskonceptet blev endnu engang ændret i 1999, da forpligtelserne ifølge privatiseringskontrakten fra 1995 blev kontrolleret.

(24) Den eneste omstruktureringsplan, som Kommissionen har fået forelagt, vedrørte tidsrummet fra 21. december 1995 til 30. juni 2000. Herefter skulle Hiltex arbejde snævert sammen med Uniwear-gruppen for på den måde at blive til en af de største udbydere af fint hørgarn i Europa. Hiltex købte til dette formål i 1996 maskiner fra Mackie International Ltd og ville udvide sin produktion af naturfibre (uld, silke, bomuld og hør). Hiltex skulle koncentrere sig om produktionen af meget fine garner, medens grovgarner skulle indføres fra Kina og markedsføres af Hiltex. Til dette formål købte Uniwear-gruppen et spinderi i Kina og ønskede at købe et yderligere spinderi i Brasilien.

(25) Kernen i omstruktureringsplanen var flytningen af produktionen fra en 150 år gammel bygning til et moderne erhvervsområde, hvorved udgifterne til transport inden for virksomheden ville kunne formindskes. Samtidig skulle også den interne produktionsproces forbedres. Ved de nyanskaffede maskiner skulle der opnås en produktivitetsstigning, samtidig med at materiale- personale- og energiomkostningerne sænkedes. Omkostninger til vand og energi skulle nedsættes med 10 til 15 % ved hjælp af vandrensning.

(26) Hiltex regnede med en afsætningsstigning fra 400 t/år til 1343 t/år fra 2000, hvad Tyskland regnede kunne opnås uden en kapacitetsudvidelse. Kommissionen konstaterer, at Hiltex skulle overtage Lys Lieves markedsandele efter lukningen af denne virksomhed, som i 1999 producerede 600 t/år.

(27) I tabel 1 ses de planlagte investeringer og en status over omstruktureringen:

Tabel 1

>TABELPOSITION>

(28) I beslutningen om indledningen af undersøgelsesproceduren konstaterede Kommissionen, at den planlagte omstrukturering ikke var blevet gennemført som tænkt i 1999. Efter Tysklands oplysninger skyldtes dette købernes finansieringsproblemer, der medførte, at opførelsen af det nye produktionsanlæg ikke kunne påbegyndes. Tyskland indrømmede, at afsætningsprognoserne for Hiltex af denne grund først kunne realiseres et år senere end planlagt, men at lønsomhedstærsklen alligevel ville blive nået i 1999/2000.

(29) Efter Tysklands oplysninger nedsatte Hiltex mellem 1995 og 1999 sin samlede produktionskapacitet for langhørgarner og blår fra 606 t/år til 595 t/år. Der var for 2000 planlagt en yderligere reduktion til 577 t/år. Siden den fremlagte omstruktureringsplan for tiden 1996-2000 begyndte at blive gennemført, er produktionskapaciteten for langhørgarner øget, men er faldet for blår. Som helhed blev produktionskapaciteten efter Tysklands opgivelser imidlertid nedbragt.

(30) Efter Tysklands oplysninger har Hiltex siden 1992 købt 47 maskiner, hvoraf i hvert fald en del blev købt af Uniwear-gruppen, og 76 maskiner blev kasseret. Virksomhedens maskinpark består af ca. 21 maskiner til forskellige produktionsformål. I 1999/2000 skulle der have været anskaffet yderligere 12 maskiner.

(31) Tyskland henviste især til den omkostningsnedsættelse, der skulle opnås ved omstruktureringen. Orienteringen efter internationale markeder og specialiseringen i fine garner skulle på mellemlang sigt føre til en resultatforbedring, således at lønsomhedstærsklen kunne nås i 1999/2000. Virksomheden ville så være i stand til at konkurrere på markedet med egen kraft.

(32) Kommissionen konstaterer, at Hiltex anmeldte konkurs den 6. juli 2000. Kommissionen blev ikke på noget tidspunkt informeret om gennemførelsen af de førnævnte foranstaltninger. Lønsomhedstærsklen blev på intet tidspunkt nået.

C. Omstruktureringens omkostninger

(33) Omstruktureringens samlede omkostninger i tiden 1996-2000 og de finansoperationer, der skulle dække disse omkostninger, fremgår af følgende oversigt, som Tyskland har fremsendt:

Tabel 2

>TABELPOSITION>

D. Finansiering af det offentlige

(34) Efter Tysklands oplysninger modtog Hiltex fire gange en finansieringspakke fra det offentlige. Det fremgår af følgende af Tyskland fremsendte oversigt, hvilke finansielle tilskud der blev ydet (afrundet).

(35) Finansielle tilskud mellem 1991 og 1995:

Tabel 3

>TABELPOSITION>

(36) Den finansielle støtte i sammenhæng med privatiseringen:

Tabel 4

>TABELPOSITION>

(37) Finansiel støtte mellem 1996 og 1999:

Tabel 5

>TABELPOSITION>

(38) Ved beslutningen om indledning af undersøgelsen konstaterede Kommissionen yderligere, at Hiltex i 1996 havde modtaget finansiel støtte på 479 DEM (Foranstaltning 27) til projektfremme fra Bundesministerium für Ernährung und Landwirtschaft, Forsten. På grund af støttens ringe størrelse blev dette beløb dog ikke medtaget i tabel 5.

(39) På grund af ændring af de finansielle forpligtelser på grundlag af købekontrakten fra 1995 blev der i 1999 ydet følgende finansielle støtte:

Tabel 6

>TABELPOSITION>

(40) I svaret på påbudet om oplysninger meddelte Tyskland, at foranstaltning 27a (oprindeligt 3,430 mio. DEM) og foranstaltning 28 (oprindeligt 10,820 mio. DEM) kun var blevet udbetalt delvis, fordi Hiltex var gået i betalingsstandsning. Tyskland præciserede i sit svar på udvidelsen af undersøgelsesproceduren, at foranstaltning 28, 29 og 30 ikke var blevet gennemført og at det pågældende beløb derfor ikke indgår i det samlede beløb. Tabel 6 er blevet ændret og viser de virkelige tilskud.

E. Finansiering af private midler

(41) Kommissionen konstaterer, at den på grund af de skiftende virksomhedsforbindelser og utilstrækkelige oplysninger ikke er i stand til at identificere Hiltex's investor. De tilsendte oplysninger derom er indbyrdes modstridende: Nogle steder nævnes Uniwear-gruppen som investor, andre steder også Uniwear Asia og Linen Production Ltd. Oplysningerne om arten, størrelsen og oprindelsen af investeringsbeløbene er ligeledes indbyrdes modstridende og vildledende. I overensstemmelse med de fremsendte oplysninger formodes investors bidrag til omstruktureringen at bestå af følgende:

(42) Kapitalforhøjelse på 6 mio. DEM: Disse blev oprindeligt beskrevet som kontant- og naturalindskud (Maskiner) fra Uniwear-gruppen, senere som kontantindskud fra Uniwear Asia, som skulle overføres direkte fra Hiltex til Idra Consult som betaling for de otte maskiner fra maskinfabrikanten Mackie International Ltd, der var købt i 1996. Efter de foreliggende oplysninger blev dette beløb efter procedurens indledning indbetalt på en bankkonto på Bahamas med en instruktion om, at beløbet skulle overføres til Idra Consult. Efter Tysklands oplysninger har der aldrig været tale om nogen kapitalforhøjelse. Kommissionen er ikke orienteret om, hvor disse penge i øjeblikket befinder sig.

(43) Kapitalforhøjelsen i Uniwear-gruppen på 0,6 mio. DEM inklusive renter på 0,101 mio. DEM: Tyskland beskriver dette beløb som afkald på tilbagebetaling af et aktionærlån, som oprindeligt androg ca. 1 mio. DEM og som var blevet ydet Hiltex af gruppen i 1997. Ifølge oplysningerne blev dette beløb overført direkte til Mackie International Ltd. Til gengæld leasede Hiltex tre maskiner, der efter oplysningerne tilhørte Uniwear-gruppen.

(44) Kapitalforhøjelsen i form af et tilskud på 3,3 mio. DEM: Af dette beløb skulle 0,385 mio. DEM være rejst af Uniwear Asia, 1 mio. DEM af Uniwear-gruppen og 1,915 mio. DEM af Linen Production Ltd. Efter Tysklands oplysninger var der allerede blevet indbetalt 1,592 mio. DEM.

(45) Investeringskredit på 3,1 mio. DEM: Efter Tysklands oplysninger er denne kredit trods underskrivelse af kreditaftale aldrig blevet betalt.

(46) Lån til dækning af forpligtelser på 1,14 mio. DEM, som efter Tysklands oplysninger reelt blev ydet.

(47) Desuden nævnes tabsdækningen på oprindeligt 0,927 mio. DEM, men senere på 0,594 mio. DEM. Der foreligger ingen oplysninger om, hvor disse midler stammer fra, og hvad de blev brugt til.

(48) På grundlag af ovenstående synes der reelt at være udbetalt 3,332 mio. DEM til Hiltex.

F. Markedsanalyse

(49) Køberne af hørgarner er, ud over væverier til beklædningsstoffer, væverier, der fremstiller hus- og boligtekstiler, og fabrikanter af stoffer til tekniske formål. Det første markedssegment har indflydelse på det første, fordi prisen på hørgarner stiger ved en modebetinget stigning i efterspørgslen, og boligtekstilfabrikanterne så må købe andre garner. Efter Tysklands oplysninger sælger Hiltex 20 % af sin produktion i Tyskland og resten på 80 % i andre medlemsstater.

(50) Tyskland underbygger sin påstand om, at virksomhedens rentabilitet på lang sigt kan genoprettes, på en kort markedsanalyse, hvorefter det europæiske marked for hørgarner i øjeblikket befinder sig i en omstruktureringsfase. Kapitaludnyttelsen varierer i øjeblikke mellem 60 % og 70 %, over for næsten 100 % sidste år, hvor efterspørgslen var høj. Tendensen går i stadig højere grad i retning af højtforarbejdede fingarner, der er det markedssegment, hvor Hiltex arbejder.

(51) Produktionskapaciteten i Europa har efter Tysklands oplysninger udviklet sig som følger:

Tabel 7

>TABELPOSITION>

(52) I denne branche afløste tidligere opsving og tilbagegang hinanden med ca. syv års intervaller. Da det sidste efterspørgselsboom var i 1993/1994, venter udbyderne en tilsvarende udvikling i 2000/2001. Ifølge Tyskland har markedet for tekniske artikler i mange år været i tilbagegang.

III. TYSKLANDS BEMÆRKNINGER

(53) Tyskland erklærede i sit svar på beslutningen om indledningen af proceduren, at det allerede har fremsendt alle væsentlige informationer om Hiltex's status som SMV. Tyskland fremsendte nogle enkeltoplysninger om bestemte støtteforanstaltninger og meddelte Kommissionen, at en del af disse foranstaltninger ikke er blevet gennemført. Tyskland har anført, at samtlige foranstaltninger til fordel for Hiltex ikke er statsstøtte og/eller hører under anvendelsesområdet for støtteordninger, der tidligere er blevet godkendt af Kommissionen.

(54) I sit svar på beslutningen om at udvide undersøgelsesproceduren fremlagde Tyskland nogle data om virksomheden vedrørende 1993 og 1994 samt supplerende oplysninger om støtte, der skulle være ydet inden for bestående støtteordninger.

IV. VURDERING

(55) I forbindelse med beslutningen om indledningen af undersøgelsesproceduren blev Tyskland ved et påbud om oplysninger opfordret til inden en måned at tilsende Kommissionen tilstrækkelige oplysninger til, at den kunne vurdere foranstaltningerne. I sin beslutning om at udvide proceduren mindede Kommissionen om, at de fleste spørgsmål i påbudet om oplysninger ikke var blevet besvaret. Trods dette er de oplysninger, der er givet i overensstemmelse med påbudet, stadig ikke tilstrækkelige til at fjerne de betænkeligheder, som har fået Kommissionen til at indlede undersøgelsen og senere at udvide denne. Kommissionen må derfor støtte vurderingen på de oplysninger, som den har til rådighed(9).

A. Støttemodtageren

(56) Ifølge de seneste oplysninger var Hiltex i 1993 og 1994 en SMV. Trods påbudet om oplysninger kan Kommissionen ikke på grund af forbindelserne mellem Hiltex og Uniwear-gruppen og senere Key Corporate Ventures-gruppen konkludere, at den direkte støttemodtager Hiltex efter privatiseringen var en SMV.

(57) Hiltex kunne, da virksomheden blev privatiseret i december 1995, set isoleret have været en SMV som omhandlet i Kommissionens henstilling af 3. april 1996 om definitionen af små og mellemstore virksomheder(10) (i det følgende benævnt "henstillingen"). Da Uniwear-gruppen, som ejer af 49 % af Hiltex, imidlertid på det tidspunkt var en stor virksomhed, var uafhængighedskriteriet ikke opfyldt og Hiltex derfor ikke en SMV.

(58) I beslutningen om indledning af undersøgelsen henviste Kommissionen til, at det tilbagevirkende salg af Hiltex i november 1996 med det formål, at virksomheden skulle kunne omfattes af de regionalstøttesatser, der var gælden for SMV, kunne betragtes som et forsøg på at omgå SMV-kriterierne.

(59) I overensstemmelse med henstillingen er referenceåret for kontrollen af de tærskelværdier, som virksomheden skal opfylde for at blive betragtet som SMV, året for den sidst gennemførte regnskabsafslutning. Da Hiltex i 1996 har fået støtte indtil den for SMV fastsatte maksimumgrænse (foranstaltning 17 og 18), er 1995 grundlaget for fastsættelse af SMV-status. Som oplyst var Hiltex den 31. december 1995 ikke en SMV på grund af virksomhedens forbindelser med Uniwear-gruppen.

(60) Med hensyn til dens nuværende status, så blev Linen Production Ltd og Uniwear Asia i 1997 integreret i Key Corporate Ventures Ltd-gruppen. Da der ikke foreligger oplysninger om denne gruppe, kan det ikke konstateres, om Hiltex er en SMV, da begge dens ejere, Linen Production Ltd og Uniwear Asia, blev solgt i november 1996.

B. Statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1

(61) I beslutningen om undersøgelsens indledning konstaterede Kommissionen, at alle nævnte finansielle foranstaltninger var statsstøtte. Foranstaltningerne finansieredes nemlig direkte eller indirekte af offentlige midler, risikerede at fordreje konkurrencen og påvirke handelen mellem medlemsstaterne og give den pågældende virksomhed fordele, som den ellers ikke havde fået fra en privat investor som følge af den krise, den befandt sig i.

(62) Tyskland afviste dette med hensyn til foranstaltning 4 og 6 til 9. I beslutningen om udvidelsen af undersøgelsen har Kommissionen imødegået denne opfattelse med, at virksomheden via statsinterventionerne i form af foranstaltning 4, 6, 7 og 8 er blevet befriet fra byrder, som den ellers havde måtte afvikle af egne midler. Dermed opnåede Hiltex frem for sine konkurrenter en fordel, som den på grund af sine vanskeligheder ikke havde fået via en privat investor. Sådanne fordele fordrejer konkurrencen og begrænser handelen inden for Fællesmarkedet. Derfor skal de betragtes som støtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.

(63) Med hensyn til foranstaltning 9 fastslog Kommissionen i beslutningen om udvidelse af undersøgelsen, at den ikke havde fået tilstrækkelige oplysninger til at kunne se, om staten havde skønsbeføjelser ved udvælgelsen af de virksomheder, der kunne komme i betragtning til disse tilskud. Da Tyskland ikke har oplyst nærmere herom, kan Kommissionen ikke konkludere, at der har været tale om en generel foranstaltning. Som følge deraf betragtes foranstaltning 9 som statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.

C. Støtte, der efter Tysklands oplysninger er ydet inden for allerede godkendte ordninger

(64) Efter Tysklands oplysninger blev foranstaltning 1 til 28 ydet som led i støtteordninger, som Kommissionen allerede havde godkendt. Da der efter Kommissionens opfattelse var betydelig tvivl om, hvorvidt de pågældende foranstaltninger opfyldte betingelserne i de støtteordninger, inden for hvilke de skulle være blevet ydet, opfordrede den ved påbud om oplysninger i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999 Tyskland til at fremsende alle bilag, oplysninger og data, som den havde behov for til at kunne træffe beslutning om, hvorvidt den støtte, der efter Tysklands påstand var ydet inden for rammerne af allerede godkendte støtteordninger, reelt opfyldt betingelserne i disse ordninger.

(65) I sin beslutning om udvidelse af undersøgelsen nåede Kommissionen til den konklusion, at foranstaltning 12, 14, 15 og 16, som blev ydet under privatiseringen, falder inden for anvendelsesområdet for THA-støtteordning N 768/95(11). Herefter er THA/BvS's salg af en virksomhed til en negativ pris kun anmeldelsespligtig til Kommissionen, og salget skal kun vurderes af denne, hvis virksomheden beskæftiger over 250 medarbejdere, og hvis afvikling er den økonomiske set billigste løsning. Hiltex talte på privatiseringstidspunktet 113 medarbejdere. Som følge af det offentliges deltagelse i kapitalen med ca. 10 mio. DEM er den pris på 0,5 DEM, der blev betalt for Hiltex, en negativ pris. Salget som sådan var derfor ikke anmeldelsespligtigt. Den støtte, der blev ydet under privatiseringen, må anses for at falde under denne ordning.

(66) Kommissionen fastslog yderligere, at foranstaltning 19 opfyldt betingelserne i en godkendt ordning til beskæftigelsesfremme inden for F og U-projekter og derfor som bestående støtte ikke skulle bevilges på ny(12).

(67) De øvrige foranstaltninger, der efter Tysklands oplysninger er støtte, der er ydet som led i allerede godkendte støtteordninger, betragter Kommissionen som ny støtte, da den ikke kunne konkludere, at betingelserne i de ordninger, inden for hvilke de blev påstået bevilget, var blevet overholdt i forbindelse med disse foranstaltninger. Dette gjaldt for foranstaltning 1 til 11, 13, 17, 18 og 20 til 23. Tyskland fremsendte imidlertid efter beslutningen om udvidelsen af undersøgelsen oplysninger, som fik Kommissionen til delvis at ændre sin opfattelse.

(68) Foranstaltning 1 og 2, investeringstilskud og direkte investeringstilskud på grundlag af regionale investeringsstøtteordninger til de satser, der gælder for SMV: Ifølge de seneste oplysninger var Hiltex før privatiseringen en SMV. Tyskland har imidlertid indrømmet, at Hiltex indtil sin privatisering til overmål modtog regionalstøtte. Tyskland har ligeledes oplyst, at dette overmål delvis blev tilbagebetalt via tilskuddene som led i foranstaltning 10. Kommissionen har dog ikke fået oplyst, hvor stort et ekstra støttebeløb virksomheden reelt har fået udbetalt set på baggrund af bestemmelserne i de godkendte ordninger. Beviset på, at for høje udbetalte regionalstøttebeløb er blevet tilbagebetalt i fuldt omfang, er ikke fremlagt. Det er heller ikke blevet meddelt, om der er blevet betalt renter for tiden indtil den anførte tilbagebetaling af det for store beløb. Derfor kan Kommissionen ikke konkludere, at den samlede støtte er i overensstemmelse med godkendte støtteordninger.

(69) Foranstaltning 3, afkald på tilbagebetaling af lån: Efter Tysklands oplysninger vedrørte dette afkald lån på 23,938 mio. DEM, som før privatiseringen var blevet ydet af S+P MKG. Disse lån var ikke anmeldelsespligtige til Kommissionen på grund af THA-støtteordning N 768/94(13). Tyskland har forklaret, at der med henblik på forberedelsen af privatiseringen i april 1995 blev givet afkald på tilbagebetaling af lånet, indtil driften ville give overskud (aftale om tilbagebetaling af lån med fremtidige overskud (Besserungsschein)). Da virksomheden indtil privatiseringen ikke havde givet overskud, blev der givet fuldstændig afkald på tilbagebetalingen. Kommissionen indrømmer, at disse lån var blevet ydet til en kriseramt virksomhed. På grund af den store risiko for fiasko i disse tilfælde og som følge af de særlige omstændigheder i de nye delstater androg det potentielle støtteelement for disse lån 100 %(14). Tilbagebetalingsfrafaldet betragtes derfor ikke som en ny støtte(15).

(70) Foranstaltning 5, tilskud til finansiering af tab, som oplyses at være ydet i 1994 og 1995 på grundlag af den nævnte THA-støtteordning: Som imidlertid allerede konstateret ved indledningen af undersøgelsen og ved dennes udvidelse, falder tilskud, som ydes før privatiseringen af virksomheden, ikke under THA-støtteordningens anvendelsesområde(16). Disse tilskud kan således ikke henregnes under den pågældende THA-støtteordning.

(71) Foranstaltning 10: Tyskland har anført, at hvis der udbetales for høj regionalstøtte før privatiseringen, og en del deraf skal tilbagebetales, så skal THA ifølge privatiseringsaftalen tilbagebetale 50 % af det beløb, der er betalt for meget, men højest 70000 DEM. Tyskland indrømmer, at Hiltex har modtaget for meget i regionalstøtte før privatiseringen, og at foranstaltning 10 derfor skal betragtes som THA's tilbagebetaling af den støtte, som Hiltex har modtaget for meget. Kommissionen mener imidlertid, at en sådan aftale ville betyde, at der først bliver ydet støtte, hvorefter den del af støtten, der ikke falder under anvendelsesområdet for godkendte støtteordninger, tilbagebetales. En sådan aftale ville være en overtrædelse af Kommissionens regionalpolitik, for den kan ikke omfattes af en godkendelse fra Kommissionen.

(72) Foranstaltning 11: Ifølge Tysklands oplysninger aftalte kapitalgiverne ved privatiseringen, at virksomheden skulle beskæftige 70 medarbejdere. Tyskland meddelte, at på grund af opsigelsesfristerne måtte 70 medarbejdere midlertidigt overtages. THA har erklæret sig villig til at betale en udligning for det antal medarbejdere, der overstiger 70. Kommissionen fastslår, at denne udligning, der er en følge af de forpligtelser, der blev indgået ved privatiseringen, falder under anvendelsesområdet for den relevante THA-støtteordning.

(73) Foranstaltning 13: Tyskland har meddelt, at på grundlag af privatiseringsaftalen skulle staten dække tabene i årene 1996 til 1998. I forbindelse med foranstaltning 13 er der således tale om en ratebetaling til dækning af de tab, der opstod i disse år. I privatiseringsaftalen var der imidlertid indsat en bestemmelse om en begrænsning af dækningen af disse tab, der i 1997 blev overskredet med 0,184 mio. DEM og i 1998 med 0,107 mio. DEM. Desuden var der ingen bestemmelse om tabsdækning for 1999 i privatiseringsaftalen. Derfor må Kommissionen konkludere, at de beløb, der overstiger privatiseringsaftalens bestemmelser, ikke falder under anvendelsesområdet for den pågældende THA-støtteordning.

D. Ny støtte

(74) Efter gennemgangen af de oplysninger, der blev fremsendt som reaktion på indledningen af undersøgelsesproceduren, udvidede Kommissionen denne procedure til at omfatte de foranstaltninger, som på grundlag af de foreliggende oplysninger stadig ikke kunne henregnes under en godkendt støtteordning.

(75) Kommissionen har revideret sin undersøgelse af foranstaltning 1 til 3 samt 11 og 13, da disse foranstaltninger efter de seneste oplysninger falder under godkendte støtteordninger. Størrelse af disse beløb skal dog undersøges ved vurderingen af støttens proportionalitet. De øvrige foranstaltninger anses fortsat som ny støtte.

(76) For en del af den nye støtte gøres gældende, at den skulle falde under de minimis-reglen. Ifølge denne regel må der i løbet af et tidsrum på tre år højest ydes 100000 EUR i støtte. Maksimalgrænsen gælder for den samlede offentlige støtte, der betragtes som de minimis-støtte, og berører ikke en støttemodtagers mulighed for at modtage støtte på grundlag af ordninger, som Kommissionen har godkendt.

(77) Tyskland erklærer, at foranstaltning 7 (beløbet blev udbetalt i 1995), foranstaltning 21, 22, 23, 24 (beløbene blev udbetalt i 1996 og 1997), 25 (betaling i 1997) og 26 (betaling i 1997) på i alt 90000 DEM (altså 46016 EUR) ikke overskrider maksimumgrænsen på grundlag af de minimis-reglen.

(78) Desuden anfører Tyskland. at foranstaltning 20, 24 (betaling i 1998), 25 (betaling i 1998) og 26 (betaling i 1998 og 1999) på i alt 47000 DEM (altså 24030 EUR) ikke overskrider maksimumgrænsen på grundlag af de minimis-reglen.

(79) Tyskland mener, at betingelserne for anvendelse af de minimis-reglen er blevet opfyldt. Defor betragter Kommissionen disse beløb som de minimis-støtte.

E. Undtagelse ifølge traktatens artikel 87

(80) Det fremgår af ovenstående redegørelse, at Kommissionen må anse støtte på mindst 9,978 mio. DEM som ny støtte. Denne støtte er principielt uforenelig med fællesmarkedet, men kan falde under en af undtagelserne i traktatens artikel 87. Traktatens artikel 87, stk. 2, finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde, da støtten hverken er af social art eller til den enkelte forbruger. Dens formål er heller ikke at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, og den er heller ikke støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling.

(81) Traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), indeholder yderligere undtagelser. I det foreliggende tilfælde er litra c) relevant, fordi støttens hovedformål ikke er regionaludvikling, men at genoprette en kriseramt virksomheds langsigtede rentabilitet. Kommissionen kan tillade statsstøtte, hvormed udviklingen af visse erhvervsgrene skal fremmes, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Kommissionen anfører i sine rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (i det følgende benævnt "rammebestemmelserne")(17) betingelserne for, at den ved sin vurdering kan træffe en positiv beslutning. Efter Kommissionens opfattelse kommer ingen af de andre rammebestemmelser for statsstøtte (f.eks. forskning og udvikling, miljøbeskyttelse, små og mellemstore virksomheder, beskæftigelse) i betragtning.

1. Genoprettelse af rentabiliteten

(82) Det er en betingelse for, at der kan ydes omstruktureringsstøtte, at der er fremlagt en realistisk, sammenhængende og omfattende omstruktureringsplan for genetablering inden for en rimelig tid af virksomhedens rentabilitet og levedygtighed på længere sigt. Det er derfor nødvendigt at undersøge det nøjagtige tidsrum for omstruktureringsplanen.

(83) Kommissionen har på trods af sit påbud om oplysninger stadig ikke erfaret, hvornår omstruktureringen af Hiltex begyndte. Det kan derfor ikke siges med sikkerhed, at virksomheden vil blive rentabel på længere sigt inden for en rimelig tid. Set på baggrund af det store antal støtteforanstaltninger, som Hiltex har fået bevilget siden 1991, og virksomhedens negative driftsresultat, må Kommissionen stærkt formode, at Hiltex blev holdt kunstigt i live.

(84) En omstrukturering forudsætter sædvanligvis en omorganisering, rationalisering og effektivisering af virksomhedens drift, hvilket som regel betyder, at virksomheden trækker sig ud af aktiviteter, som ikke længere er rentable eller allerede tabsgivende. De aktivitetsområder, der igen kan gøres konkurrencedygtige, skal omstruktureres, og der skal i videst muligt omfang tages fat på nye rentable aktiviteter, der skal udbygges. Den fysiske omstrukturering sker normalt sideløbende med en finansiel omorganisering.

(85) Kommissionen konstaterer, at kernen i omstruktureringsprojektet, nemlig oprettelse af en ny produktionsenhed i et erhvervsområde, blev udskudt til 2000, således at de nye maskiner, der blev anskaffet i 1996 og hvormed den planlagte koncentration af produktionen til garner i det øverste finhedsområde skulle gennemføres, ikke blev taget i drift. Det var derfor urealistisk at forvente, at Hiltex skulle nå lønsomhedstærsklen i 2000 eller blot igen skulle blive rentabel.

(86) Følgende tabel viser den hidtidige og forventede udvikling i Hiltex's driftsresultater:

Tabel 8

>TABELPOSITION>

(87) Hiltex forventede i tiden frem til 2001 en omsætningsstigning på 370 % i forhold til driftsresultatet i 1998. I den markedsanalyse, som Tyskland fremlagde, blev markedet imidlertid beskrevet som vigende. Desuden kunne en stor del af de nødvendige investeringer ikke gennemføres i de første tre omstruktureringsår. Det forekommer derfor ikke realistisk, at disse investeringer kunne afsluttes inden for de næste to år. I beslutningen om indledningen af undersøgelsen konkluderede Kommissionen, at en sådan omsætningsstigning ikke svarede til de økonomiske realiteter og var baseret på urealistiske antagelser.

(88) Kommissionens tvivl bekræftes ved, at virksomheden i juli 2000 anmeldte konkurs. Det blev dermed klart, at der ikke kan genetableres rentabilitet på længere sigt.

2. Ingen urimelig konkurrencefordrejning

(89) Der skal ved en omstrukturering sørges for, at eventuelle skadelige virkninger for konkurrenterne afbødes mest muligt. Ellers ville den støtte, der ydes til omstruktureringen, stride mod den fælles interesse og ikke falde under undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

(90) Viser en objektiv vurdering af efterspørgsels- og udbudsvilkårene, at der er tale om strukturel overkapacitet på et relevant marked i Fællesskabet, hvor støttemodtageren arbejder, så skal omstruktureringsplanen ved en definitiv nedsættelse eller afvikling af kapacitet yde et bidrag til omstruktureringen af den pågældende branche, der står i rimeligt forhold til støtten.

(91) Hiltex's marked undergår i øjeblikket en omfattende omstrukturering. Ifølge foreliggende oplysninger ville Hiltex udvide sin kapacitet inden for segmentet "langhørgarner" og samtidig øge sine markedsandele. En virksomhed, der modtager omstruktureringsstøtte, må ikke udvide sin produktionskapacitet, medmindre dens eksistens afhænger deraf. En sådan undtagelse skal udtrykkeligt gøres gældende og begrundes. I det foreliggende tilfælde blev der ikke redegjort for, hvorfor en udvidelsen af kapaciteten og af markedsandelene blev anset for nødvendig.

(92) Desuden købte Hiltex nye moderne maskiner for at effektivisere og øge produktionskapaciteten. Selv om det hævdes, at nogle maskiner var kasseret, mener Kommissionen, at de muligvis blev genanvendt i Uniwear-gruppen. Inden for den gruppe, som i virkeligheden kontrollerede Hiltex, ville den samlede kapacitet derfor ikke blive ændret derefter.

(93) Tyskland har ikke fremlagt oplysninger, der imødegår Kommissionens betænkeligheder. Kommissionen kan derfor ikke konkludere, at den tilsigtede omstrukturering, der aldrig blev gennemført, omfattede tilstrækkelige foranstaltninger til at modvirke eventuelle negative virkninger for konkurrenterne.

3. Forholdet mellem omkostningerne og fordelen ved omstruktureringen

(94) Støttens størrelse og intensitet skal være begrænset til det strengt nødvendige minimum og stå i forhold til de fordele, som forventes fra Fællesskabets synspunkt. Investorerne skal derfor yde et bidrag af egne midler til omstruktureringsplanen. Støtten skal derfor ydes i en form, som udelukker, at virksomheden tilføres overskudslikviditet, der vil kunne anvendes til aggressive konkurrencefordrejende aktiviteter inden for brancher, der ikke er berørt af omstruktureringen.

(95) Kommissionen fastslog i sin beslutning om indledning af undersøgelsen, at det ikke var muligt at bestemme de samlede omstruktureringsomkostninger nøjagtigt, fordi det ikke stod fast, hvornår præcist omstruktureringen indledtes. Uden en beregning af disse omkostninger for hele omstruktureringstiden kan det ikke bestemmes, om den støtte, der er ydet til dækning af disse omkostninger, er begrænset til det for omstruktureringen nødvendige minimum, og om det af investorerne angivne beløb kan anses for betydeligt i rammebestemmelsernes forstand. På grund af manglende oplysninger kan Kommissionen ikke vurdere, hvem der skal betragtes som investor i det foreliggende tilfælde. Desuden blev det ikke oplyst, hvorfor Hiltex's ejere ikke kunne finansiere omstruktureringen af egne midler. Som følge af manglende fuldstændige oplysninger om investorerne kan Kommissionen heller ikke vurdere, om støtten virkelig var nødvendig. Kommissionen betvivler i øvrigt, at kapitalforhøjelsen i form af lån direkte til en af Uniwear-gruppens ejere kan betragtes som investorbidrag i rammebestemmelsernes forstand.

(96) Disse betænkeligheder er ikke blevet fjernet efter indledningen og udvidelsen af undersøgelsen. Desuden fremgår det af oplysningerne fra Tyskland, at en betydelig del af det påståede investorbidrag aldrig blev indbetalt. Da Uniwear Asia anmeldte konkurs, og da hr. Bontognali tilsyneladende er forsvundet, er det yderst tvivlsomt, at de udestående indbetalinger bliver foretaget. Derfor kan Kommissionen ikke konkludere, at investorbidragskriteriet er opfyldt.

4. Fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen

(97) En virksomhed, der modtager omstruktureringsstøtte, skal gennemføre den omstruktureringsplan, som den har forelagt Kommissionen og som Kommissionen har godkendt, fuldstændig. I det foreliggende tilfælde var det på grund af de skiftende ejerforhold i Hiltex, som medførte ændringer i omstruktureringsprojektet, tvivlsomt, om nogen plan blev fuldstændig gennemført. Denne tvivl er blevet bekræftet ved, at virksomheden har anmeldt konkurs, og at omstruktureringsplanen ikke blev fuldstændig gennemført.

V. KONKLUSION

(98) Kommissionen fastslår, at Tyskland ved at yde den her omhandlede støtte har overtrådt traktatens artikel 88, stk. 3 -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte på mindst 9,978 mio. DEM, som Tyskland har ydet Hirschfelder Leinen und Textil GmbH (Hiltex) er uforenelig med fællesmarkedet.

Støtten består af følgende foranstaltninger:

- foranstaltning 1 og 2 (direkte investeringstilskud og investeringstilskud), som overskrider den ordning, i forbindelse med hvilken de blev ydet, og som muligvis endnu ikke er blevet tilbagebetalt, plus renter fra det tidspunkt, da støtten blev ydet, til den fuldstændige tilbagebetaling

- foranstaltning 4: tilskud på 2,221 mio. DEM til gennemførelse af en social plan

- foranstaltning 5: tilskud på 2,409 mio. DEM til dækning af tab

- foranstaltning 6: tilskud på 0,249 mio. DEM

- foranstaltning 7: tilskud på 0,022 mio. DEM udbetalt i 1994

- foranstaltning 8: tilskud på 1,050 mio. DEM til fremme af projekter

- foranstaltning 9: tilskud på 0,281 mio. DEM til fremme af beskæftigelsen

- foranstaltning 10: tilskud på 0,070 mio. DEM til dækning af forpligtelser

- beløbet til foranstaltning 13, i det omfang det overskrider privatiseringsaftalen, dvs. 0,374 mio. DEM

- foranstaltning 17: investeringstilskud på 0,859 mio. DEM

- foranstaltning 18: direkte investeringstilskud på 1,597 mio. DEM

- foranstaltning 27: diverse tilskud på 479 DEM

- foranstaltning 27a: investeringstilskud, der blev oplyst til kun at være blevet udbetalt med 0,710 mio. DEM

- foranstaltning 31: overtagelse af renter på 0,136 mio. DEM.

Artikel 2

1. Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede er blevet udbetalt til støttemodtageren.

2. Tilbagesøgning skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.

Artikel 3

Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelse af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. januar 2002.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 272 af 23.9.2000.

(2) EFT C 87 af 17.3.2001, s. 2.

(3) Treuhandanstalt indstillede sin virksomhed den 31. december 1994. Fra 1995 blev en del af de virksomheder, der skulle privatiseres, grupperet under "Berlin Management Beteiligungsgesellschaft mbH" (BMGB), hvori fem holdingselskaber, der betegnedes som "Managementkommanditgesellschaften" (MKG), indgik. Disse var underopdelt efter områderne industri, forarbejdning, metal, stålfremstilling, osv. BMGB havde til opgave at omstrukturere og derefter privatisere virksomhederne. I 1998 blev de virksomheder, der var forblevet i BMGB, overdraget til Treuhand-Nachfolgegesellschaft BvS.

(4) Af balancen fra december 1996 fremgår, at gruppen havde 549 medarbejdere (438 året før), en omsætning på 23,448 mio. EUR og en balancesum på i alt 41,279 mio. EUR.

(5) I december 1996 beskæftigede PEX 152 medarbejdere, havde en omsætning på 8,376 mio. EUR og aktiver på 7,048 mio. EUR.

(6) Beretning fra Uniwear SA 1996, s. 3 (oversættelse).

(7) I 1998 opnåede Lys Lieve en omsætning på 4,806 mio. EUR og med 86 medarbejdere en balance på i alt 7,743 mio. EUR.

(8) Nu: Bridge Machie Textile International

(9) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelse af EF-traktatens artikel 93, artikel 13, stk. 1 (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

(10) EFT L 104 af 30.4.1996, s. 4.

(11) THA-støtteordning N 768/94 (SG(95) D/1062) af 3.3.1998.

(12) N 493/97, SG(98) D/1836.

(13) Ifølge den ordning, der omhandles i fodnote 13, kan der før privatiseringen af virksomheder med under 250 medarbejdere ydes lån på højest 50 mio. DEM.

(14) Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne (EFT C 307 af 13.11.1993) om direktiv 80/723/EØF af 25. juni 1980 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder (EFT L 195 af 29.7.1980). Afsnit 33 i Kommissionens meddelelse om anvendelse af EF-traktatens artikel 92 og 93 og artikel 61 i EØS-aftalen på statsstøtte inden for luftfart (EFT C 350 af 10.12.1994). Se også retssag Chemieanlagenbau Staßfurt (EFT L 130 af 26.5.1999), C 30/98 Wildauer Kubelwelle, NN 4/99 Esda Feinstrumpffabrik, Lautex Weberei und Veredlung (EFT C 387 af 12.12.1998).

(15) Se også afsnit 3.4 i førnævnte THA-støtteordning, hvorefter en anmeldelse er nødvendig i forbindelse med virksomheder med over 250 medarbejdere og forpligtelser på over 50 mio. DEM i de tilfælde, hvor THA eller den efterfølgende institution frafalder sine krav som led i Vertragsmanagement.

(16) Se fodnote 11.

(17) EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12.