MEMORANDUM FRA DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS

RAADGIVENDE UDVALG

om EKSF-Traktatens fremtid

(93/C 14/04)

(Enstemmigt vedtaget paa det 302. moede den 20. november 1992)

EKSF's Raadgivende Udvalg er bekendt med de vigtigste dokumenter, som de enkelte institutioner har udarbejdet om EKSF-Traktatens fremtid, heriblandt:

- Kommissionens meddelelse af 15. marts 1991

- de rapporter, der er udarbejdet af Europa-Parlamentets institutionelle udvalg (Rudolf Lusters rapport af 3. december 1991 og David Martins rapport af 18. december 1991) og Europa-Parlamentets beslutninger af 16. januar 1992

- de rapporter, der er udarbejdet af Europa-Parlamentets oekonomiudvalg og energiudvalg

- den aendring af EKSF-Traktatens artikel 7, der blev vedtaget i februar 1992 af udenrigsministrene under den »lille revision« af EKSF- og Euratom-Traktaterne

- Europa-Parlamentets beslutning af 9. juli 1992 om EKSF-Traktatens fremtid og budgetmaessige og finansielle aspekter i forbindelse hermed.

EKSF's Raadgivende Udvalg har givet udtryk for sin egen holdning til spoergsmaalet i foelgende dokumenter:

- memorandum af 12. november 1990 (1), hvor udvalget navnlig anmodede om:

- at EKSF-Traktaten bevares som saerskilt juridisk instrument indtil aar 2002

- at Kommissionen fortsat inddrager EKSF-udvalget i Faellesskabets kul- og staalpolitik og i alle overvejelser vedroerende EKSF-Traktatens fremtid

- memorandum af 1. oktober 1991 (2), hvor udvalget har fastlagt en raekke generelle retningslinjer, som Kommissionen anmodes om at foelge ved udarbejdelsen af EKSF-budgettet

- beslutning af 2. juni 1992 (3) om en ny politik for Faellesskabets jern- og staalindustri

- beslutning af 19. november 1992 (4) om en kulpolitik for det indre marked.

Med henblik paa moedet i Raadet (industri) den 24. november 1992 oensker EKSF-udvalget at bekraefte sine tidligere udtalelser og uddybe foelgende punkter:

- Kommissionens opgaver

- statsstoette

- vigtige aktiviteter

- reserver og afgift.

I. Kommissionens opgaver

EKSF-udvalget henviser til, at EF-institutionerne i medfoer af EKSF-Traktaten er blevet paalagt saerlige opgaver paa jern- og staalomraadet, og at de til det formaal har faaet overdraget saerlige befoejelser.

I de seneste aar er man beklageligvis gaaet mere og mere bort herfra, og navnlig Kommissionen har vaeret mindre tilboejelig til at goere brug af visse af de saerlige befoejelser, som staar til dens raadighed.

Efter udvalgets mening boer Kommissionen ogsaa fremover udfoere de opgaver, den er blevet paalagt i medfoer af EKSF-Traktaten, heriblandt navnlig:

indadtil:

- at gennemfoere regelmaessige og dybtgaaende undersoegelser af markeds- og prisudviklingen i samarbejde med EF-virksomheder, arbejdstagere, forbrugere og forhandlere og deres organisationer (EKSF-Traktatens artikel 46)

- med jaevne mellemrum at opstille programmer med produktionsprognoser for de forskellige kategorier af produkter (artikel 46)

- at indhente noejagtige statistiske data og oplysninger om investeringsprojekter (artikel 47 og 54)

- at tilskynde til virksomhedssammenlaegninger og andre former for samarbejde (artikel 66 og 65) og at traeffe de fornoedne foranstaltninger til at afhjaelpe de sociale problemer i forbindelse hermed

og udadtil:

- at sikre sig de fornoedne menneskelige og lovgivningsmaessige ressourcer for at ivaerksaette antidumping-og antisubventionsprocedurerne saa effektivt som muligt (artikel 74)

- at ivaerksaette de beskyttelsesbestemmelser, der indgaar i associeringsaftalerne, saa snart betingelserne herfor er opfyldt

- at ivaerksaette en fast og permanent ordning, der kan hindre, at indfoerslen af varer fra tredjelande (uanset om disse lande er associeret EKSF) skaber uligevaegt paa EF-markedet og saenker prisniveauet.

II. Statsstoette

EKSF-udvalget understreger, at det generelle forbud mod statsstoette, der fastsaettes i EKSF-Traktatens artikel 4, litra c), boer opretholdes for staalindustrien, dog med de undtagelser, der praeciseres i den gaeldende stoettekodeks. Saafremt det skoennes noedvendigt at fravige disse regler, er det vigtigt, at der baseret paa markedsbehovene samtidig foretages en nedskaering af produktionen og ikke blot af produktionskapaciteten.

Af hensyn til forsyningssikkerheden og for at tilgodese de sociale og regionale behov er det vigtigt, at der fortsat kan ydes stoette til kulindustrien. Udvalget mener desuden, at de nationale myndigheder skal vaere ansvarlige for forsyningssikkerheden, indtil der er fastlagt en EF-energipolitik.

III. Vigtige aktiviteter

EKSF-udvalget anser det for noedvendigt, at foelgende aktiviteter, der er fastsat i EKSF-Traktatens artikel 56 og 55, viderefoeres:

- aktiviteter paa det sociale omraade (stoette til ledigblevne arbejdstagere, stoette til omskoling og ivaerksaettelse af nye aktiviteter, jf. artikel 56)

- aktiviteter inden for teknisk, oekonomisk og social forskning (artikel 55) samt miljoebeskyttelse.

Udvalget anser det for rimeligt, at der fremover ydes EF-stoette til grundlaeggende forskningsprogrammer inden for kul- og staalindustrien.

Udvalget understreger endvidere, at den sociale forskning i kraft af den dialog, der herved er etableret mellem arbejdsmarkedets parter, har bevist sin effektivitet, hvilket bl.a. har givet sig udtryk i et maerkbart fald i antallet af arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme og en generel forbedring af forholdene paa arbejdspladserne. I betragtning af de opnaaede resultater maa det siges at vaere en nyttig foranstaltning, som ogsaa er forbundet med oekonomiske fordele.

IV. Reserver og afgift

EKSF-udvalget henviser til foelgende generelle retningslinjer, som Kommissionen boer foelge ved opstillingen af EKSF-budgettet (jf. udvalgets memorandum af 1. oktober 1991):

- gradvis nedsaettelse af afgiften

- gradvis anvendelse af EKSF-reserverne

- foretagelse af en prioritering af udgifterne paa EKSF-budgettet, saa det sikres, at de sociale foranstaltninger, der stadig er noedvendige, gennemfoeres, og at der afsaettes de noedvendige midler til forskning og udvikling

- en mere realistisk vurdering af de reelle udgiftsbehov

- overfoersel af EKSF's laane- og udlaansaktiviteter til Den Europaeiske Investeringsbank (EIB).

Disse principper staar stadig ved magt, og EKSF-udvalget oensker i den forbindelse at praecisere foelgende:

- De nuvaerende oekonomiske og finansielle forhold i kul- og staalindustrien understreger behovet for en gradvis saenkning af afgiftssatsen.

- Hvad angaar reserverne understreger udvalget endnu en gang, at disse fortrinsvis boer anvendes til gavn for virksomhederne og arbejdstagerne, som siden 1952 har leveret stoersteparten af de midler, der har gjort det muligt at oprette disse reserver.

Det skoennes ikke at vaere noedvendigt at opretholde en garantifond af den nuvaerende stoerrelse, eftersom medlemsstaterne i realiteten, uanset om de er juridisk forpligtet hertil, garanterer for EKSF-laan, og en vaesentlig del af de laan, der ydes til virksomheder uden for EKSF (og forvaltningen heraf) skulle allerede paa nuvaerende tidspunkt kunne overfoeres til EIB. Det drejer sig om foelgende laan:

- laan til investeringer, »der bidrager til at lette afsaetningen af EKSF-produkter« (Traktatens artikel 54, stk. 2)

- laan til »programmer med henblik paa at skabe nye virkeomraader« (Traktatens artikel 56, stk. 1, litra b) og stk. 2, litra a)).

De frigjorte midler boer fortrinsvis anvendes til strukturomlaegningsprocessen og til at mindske de sociale omkostninger, der er forbundet hermed. Det kan ske direkte over EKSF-budgettet, via en eller flere kul- og staalfonde oprettet til dette formaal eller paa anden vis (jf. EKSF-Traktatens artikel 53, litra b)).

De paagaeldende fonde vil desuden kunne anvendes til delvis finansiering af forsknings- og udviklingsprogrammer i de to sektorer.

EKSF-udvalget henstiller, at de naevnte aspekter laegges til grund ved indarbejdelsen af bestemmelserne for kul-og staalindustrien i den nye faelles traktat, hvilket formentlig ikke vil ske inden aar 2002.

Det understreges, at det i betragtning af de alvorlige strukturomlaegningsproblemer, der stadig findes i kul- og staaldistrikterne, vil vaere noedvendigt at viderefoere de sociale foranstaltninger, der er fastlagt i EKSF-Traktatens artikel 56 til fordel for arbejdstagerne i disse industrier.

EKSF-reserverne vil saaledes kunne anvendes til at oprette kul- og staalfonde. Fondene, hvis formaal skal praeciseres naermere, skal udformes efter de gaeldende regler og afpasses efter nye behov i overensstemmelse med maalsaetningerne for EKSF.

Udvalget mener med henvisning til kulindustriens vigtige bidrag til at sikre energiforsyningen, at der fortsat boer vaere mulighed for at yde saerlig stoette til Faellesskabets kulindustri.

EKSF-udvalget, der blev oprettet i medfoer af EKSF-Traktatens artikel 7, 18 og 19, og de oevrige saerlige udvalg, navnlig paa forskningsomraadet, har vist sig som effektive og demokratiske samraadsorganer i forbindelse med fastlaeggelsen af kul- og staalpolitikken. Disse udvalg boer bevares i den faelles traktat, og deres ansvarsomraade boer udvides til ogsaa at omfatte energisektoren.

(1) EFT nr. C 302 af 1. 12. 1990, s. 3.

(2) EFT nr. C 291 af 8. 11. 1991, s. 2.

(3) EFT nr. C 161 af 27. 6. 1992, s. 3.

(4) Se side 2 i denne Tidende.