KOMMISSIONENS BESLUTNING af 12. oktober 1994 om uanmeldt kapitaltilskud til Bull-koncernen i Frankrig C33/93 (ex NN 32/93) (Kun den franske udgave er autentisk) (Tekst af betydning for EOES) (94/1073/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til aftalen om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade, saerlig artikel 62, stk. 1, litra a), og protokol 27,

efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger og under henvisning til disse bemaerkninger, og ud fra foelgende betragtninger:

I Bull-koncernen (»Bull«), der fremstiller en lang raekke edb-produkter, har sit hovedkontor i Frankrig. Ud over fremstillingsvirksomhed udvikler Bull software og yder sine kunder service i form af vedligeholdelse.

I oejeblikket ejes aktiemajoriteten i Bull enten direkte eller indirekte gennem France Télécom af den franske stat. En minoritetsandel af koncernens aktiekapital er paa private haender i NEC og IBM.

Kommissionen har i de senere aar truffet flere beslutninger vedroerende Bull. Den foerste i 1992, som var en endelig beslutning efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2 (1), hvori man fandt, at et kapitaltilskud paa 4 mia. ffr. indeholdt statsstoette, men at stoetten var forenelig med faellesmarkedet. Denne beslutning indeholdt samtidig en vurdering af stoette paa 2,68 mia. ffr. til forskning og udvikling, som ligeledes blev godkendt. Det skal bemaerkes, at denne beslutning, hvad angaar kapitaltilskuddet, i oejeblikket er indbragt for De Europaeiske Faellesskabers Domstol (2). Der er senere truffet beslutninger i forbindelse med det nuvaerende rekapitaliseringsprogram. I 1993 indledte Kommissionen proceduren efter artikel 93, stk. 2 (3), efter et forskud paa en kommende kapitaltilfoersel paa 2,5 mia. ffr. Derefter blev proceduren i januar 1994 udvidet (4) til at omfatte yderligere kapitaltilskud paa 8,6 mia. ffr., hvoraf 5,5 mia. ffr. blev udbetalt i december 1993.

II Bull er fortsat en af de stoerre traditionelle alsidige edb-virksomheder, der fremstiller baade egne operativsystemer og aabne systemer samt forhandler mikrocomputere. Virksomheden var placeret som nr. 13 i verden paa Datamation 100 Survey, der blev offentliggjort i juni 1993. Den er dog blevet ramt af faldende omsaetning og daarlige resultater i samme grad som andre traditionelle alsidige fremstillingsvirksomheder i branchen.

Disse virksomheders vanskelige oekonomiske og kommercielle situation er paavirket af, at edb-branchen befinder sig midt i en fase praeget af hurtig teknisk og forretningsmaessig udvikling, der goer omstrukturering noedvendig. Priserne falder drastisk, forbruget og produktionen tager af, og markedet splittes op i mange dele. Stadigt mindre og mere standardiserede produkter har skaerpet konkurrencen og reduceret fortjenstmarginerne. Mange af de stoerre traditionelle producenter led tab i 1992 og forsoeger at omlaegge deres aktiviteter fra produktion til software og service, hvor vaekstraterne stadig er hoeje.

Det skal dog bemaerkes, at der er sket omfattende aendringer inden for informationsteknologien i de senere aar. Virksomhederne har foretaget store investeringer i udvikling af produkter, der med tiden vil faa betydning for mange sektorer. Denne tendens kan til dels forklares af det teknologiske fremskridt, men skyldes i lige saa hoej grad nedbrydningen af de traditionelle graenser mellem telekommunikation og elektronisk databehandling (edb). Nyskabelser som interaktive videospil og teleshopping er tegn paa, at en ny multimedieverden baseret paa et bredt udsnit af teknologier, og hvor computere saelges som forbrugsvarer, er ved at dukke op. Produkter, som det tidligere kun var store virksomheder, der havde adgang til, er nu tilgaengelige for mindre erhvervskunder og, nok saa vigtigt, for et stort marked af andre forbrugere.

De forskellige informationsteknologier slaas sammen, og udviklingen i edb gaar imod store enheder og en standardisering af produkterne, der igen foerer til masseproducerede standardsystemer. Men den vaerditilvaekst, hardwareproducenterne tilfoerer, falder paa grund af det haarde pres fra leverandoererne af komponenter. Derfor ligger vaerditilvaeksten snarere i software og service. For at stemme op for det jordskred, der er ved at ske i deres vigtigste fagomraade, har producenterne forsoegt at begraense omkostningerne og blive mere alsidige. Foerst nu begynder denne loesning at vise resultater i visse virksomheder.

III Efter forlydender i pressen i februar 1993 om et forskud paa en kommende kapitaltilfoersel til Bull paa 2,5 mia. ffr., anmodede Kommissionen de franske myndigheder om oplysninger. Denne anmodning blev efterfulgt af en brevveksling mellem de franske myndigheder og Kommissionen, der foerte til, at Kommissionen fastslog, at hovedaktionaererne i Bull ikke havde vedtaget en omstruktureringsplan som grundlag for deres investering i form af et forskud paa en kommende kapitaltilfoersel.

Derfor besluttede Kommissionen den 6. oktober 1993, da den havde fastslaaet, at der var tale om ulovlig stoette, og at stoetten i mangel paa en endelig, godkendt omstruktureringsplan ikke kunne erklaeres for forenelig med faellesmarkedet, at indlede proceduren i artikel 93, stk. 2. Denne beslutning blev meddelt de franske myndigheder i skrivelse af 16. november 1993 og offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (1). Derefter oplyste de franske myndigheder i en skrivelse af 6. december, at den franske stat sammen med France Télécom havde besluttet ud over forskuddet paa 2,5 mia. ffr. at investere yderligere 8,6 mia. ffr. i Bull, og det blev endvidere oplyst, at en del af beloebet ville blive udbetalt til Bull oejeblikkelig - en tilsidesaettelse af procedurekravene i EF-traktatens artikel 93, stk. 3; foranstaltningen maatte derfor betragtes som ulovlig.

Derefter traf Kommissionen den 26. januar 1994 endnu to beslutninger vedroerende Bull. Den foerste udvidede proceduren efter artikel 93, stk. 2, til at omfatte kapitaltilfoerslen paa 8,6 mia. ffr. Denne beslutning blev meddelt de franske myndigheder ved skrivelse af 8. februar 1994 og offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2).

I den anden beslutning 94/220/EF (3) fik de franske myndigheder forbud imod at give yderligere stoette til Bull; det drejede sig navnlig om 2,5 mia. ffr. af de 8,6 mia. ffr., som man mente endnu ikke var kommet til udbetaling.

De franske myndigheder reagerede paa beslutningen ved i skrivelse af 25. februar 1994 at suspendere udbetalingen og bekraefte, at de ikke ville foretage yderligere udbetalinger, inden Kommissionen havde truffet beslutning i sagen.

Ved skrivelse af 8. marts 1994 besvarede de franske myndigheder de spoergsmaal, Kommissionen havde rejst ved indledningen og udvidelsen af proceduren efter artikel 93, stk. 2, og vedlagde endvidere en endelig omstruktureringsplan. Kommissionen stillede en raekke spoergsmaal til disse papirer i maj 1994, som de franske myndigheder besvarede i juni 1994. Der blev i juli 1994 afholdt et moede mellem Kommissionen, de franske myndigheder og Bull, hvor en raekke supplerede emner og spoergsmaal blev diskuteret. Kommissionen modtog svar paa sine spoergsmaal i august.

I juli 1994 udpegede Kommissionen uafhaengige konsulenter til at vurdere Bulls omstruktureringsplan. Dette arbejde blev udfoert i august og september, og en endelig rapport forelaa i midten af september. Denne rapport blev ved skrivelse af 20. september fremsendt til de franske myndigheder, som den 21. september 1994 bekraeftede, at de ingen kommentarer havde til rapporten.

IV Under proceduren efter artikel 93, stk. 2, fremsatte Det Forenede Kongeriges regering sine bemaerkninger til baade indledningen og udvidelsen af proceduren. Disse bemaerkninger blev fremsendt til de franske myndigheder ved skrivelser af 14. marts og 16. maj 1994. Et svar dateret 28. marts blev modtaget paa skrivelsen af 14. marts. Den anden skrivelse blev ikke besvaret.

I princippet stoettede den britiske regering Kommissionens holdning, og mente, at stoette ikke skulle bruges til at finansiere nyerhvervelser eller gives til en virksomhed paa et marked praeget af overkapacitet. De franske myndigheder svarede, at de ikke var enige i den britiske regerings udlaegning af kapitaltilfoerslen eller markedet, og mere specifikt at Bulls opkoeb af Packard Bell var led i en strategi om at forbedre koncernens position paa markedet for mikrocomputere.

V I EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EOES-aftalens artikel 61, stk. 1, hedder det, at enhver stoette, som ydes af medlemsstaterne eller ved hjaelp af statsmidler under enhver form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkaarene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med faellesmarkedet og aftalen. Samtidig skal der ved vurderingen af, hvorvidt der ved en kapitaltilfoersel er tale om statsstoette, tages hensyn til, om staten har handlet som en markedsoekonomisk investor.

For at oege gennemskueligheden og bidrage til at fastslaa, om staten har opfoert sig som en privat investor, der driver virksomhed paa normale markedsoekonomiske vilkaar (en fremgangsmaade Domstolen gentagne gange har anvendt (1)), har Kommissionen vedtaget to meddelelser. En i 1984 om offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i virksomhederne (2), og en anden i 1993 om offentlige virksomheder i fremstillingssektoren (3). De omhandler behovet for en generel vurdering af, om:

- virksomheden er oekonomisk sund - en eventuel privat aktionaers deltagelse staar i forhold til aktieandelen, og om aktieposten er af oekonomisk betydning - strukturen og omfanget af virksomhedens gaeld giver mulighed for et rimeligt afkast (i udbytte eller kapitalgevinst) inden for et begraenset tidsrum efter tilfoerslen - virksomheden er i stand til at rejse lignede midler paa kapitalmarkedet med sit oejeblikkelige cash flow, og - den nuvaerende vaerdi af det forventede cash flow fra det planlagte projekt overstiger de nye udgifter for at kunne fastslaa, om en kapitaltilfoersel udgoer statsstoette.

For at kunne foretage disse vurderinger maa det imidlertid foerst fastslaas, hvornaar der blev truffet beslutning om at foretage investeringen. Bull fik udbetalt et forskud paa et kommende kapitaltilskud paa 2,5 mia. ffr. i februar 1993, og de franske myndigheder besluttede i december 1993 at investere yderligere 8,6 mia. ffr. Derfor er man noedt til at foretage en vurdering af Bells finansielle situation paa disse tidspunkter for at kunne fastslaa, om en markedsoekonomisk investor ville have truffet den samme beslutning som den franske stat.

Ved udgangen af 1992, som er det seneste tidspunkt, hvor der kan have foreligget vigtige finansielle oplysninger, inden beslutningen om investeringen blev truffet, var Bulls salgstal dalet i tre aar, og koncernens omsaetning var gaaet ned fra 35 mia. ffr. i 1990 til 30 mia. ffr. i 1992, hvilket svarer til ca. 14 %. Endvidere var der tale om driftstab (dvs. indtaegter med fradrag af alle omkostninger undtagen nettokapitalomkostninger) hvert aar i 1990, 1991 og 1992. Samtidig havde Bulls nettoresultat (baade foer og efter omstruktureringen) vaeret negativt i denne periode. Det sidste nettooverskud blev registreret i 1988. Det skal ogsaa bemaerkes, at Bull ikke havde udbetalt aktieudbytte siden den offentlige overtagelse, og paa baggrund af tabene mener man heller ikke, at der var sket en foroegelse af aktiernes vaerdi.

Det cash flow, Bull kunne skabe gennem driften var ikke tilstraekkeligt til at daekke investeringsbehovene i perioden fra 1990 til 1992. Derfor maatte man ty til kapitaltilskud for at klare finansieringen og nedbringe gaeldsniveauet, der var hoejt i 1990. Kommissionen foretog ikke en vurdering af Bulls kapitaltilfoersel i 1990, men det skal paapeges, at stoerstedelen af den kapital, der blev indskudt i 1991 og 1992, kom fra staten og blev betragtet som statsstoette.

Til sammenligning fik IBM, der havde overskud i 1990, nettounderskud i baade 1991 og 1992. IBM's drift gav imidlertid saa stort et kontantoverskud, at det kunne daekke investeringsbehovet i baade 1990 og 1992, saa man kun i 1991 maatte optage laan hertil. DEC, der ligeledes havde overskud i 1990, men som gav underskud i 1991 og 1992, fik et saa stort kontantoverskud paa driften i baade 1990 og 1991, at virksomheden kunne daekke investeringsbehovet, medens den maatte rejse andre midler hertil i 1992.

Ved udgangen af 1992 beloeb Bulls gaeld efter ovennaevnte kapitaltilskud sig stadig til over 10 mia. ffr., hvilket svarede til 27 gange egenkapitalen (dvs. aktiekapital og ikke-udbetalt overskud). Endvidere var Bulls kapitalomkostninger paa omkring 5 % af omsaetningen for 1992, som ikke var daekket af driftsoverskuddet, hvilket viser, at koncernen ikke havde haft saa stor fortjeneste, at den kunne daekke renteomkostningerne ved laan. Det samme gjorde sig gaeldende i saavel 1991 som 1990.

I forbindelse med sin naeste beslutning om at investere 8,6 mia. ffr. maa de franske myndigheder have haft adgang til Bulls regnskab for halvaaret frem til 30. juni 1993 og en rimelig idé om resultatet for perioden frem til 31. december 1993.

Resultatet for foerste halvaar af 1993 viser et fald i omsaetningen (sammenlignet med foerste halvaar af 1991 og 1992). Driftsunderskuddet var 50 % stoerre end i foerste halvaar af 1992, og nettotabet var stoerre end i den tilsvarende foregaaende periode. Derudover var rentebyrden ikke daekket af driftsoverskuddet paa grund af tabet, og gaelden var paa trods af forskuddet paa kapitaltilfoerslen ikke nedbragt vaesentligt paa grund af de fortsat store tab.

Det fremgaar ligeledes af Bulls oversigt for regnskabsaaret, der afsluttedes den 31. december 1993, at omsaetningen faldt yderligere i forhold til 1992, og at virksomheden havde et driftstab, som var stoerre end i baade 1991 og 1992. Igen kunne kapitalomkostningerne ikke daekkes af driftsoverskuddet (da der var tale om et tab), og gaelden kunne kun nedbringes til ca. 4,5 mia. ffr. i kraft af kapitaltilfoersler i loebet af 1993 paa 6,1 mia. ffr.

I lyset af Bulls seneste oekonomiske resultater, den faldende omsaetning, driftstabene og den betydelige gaeld, synes virksomhedens finansielle situation ikke at have vaeret sund, da investeringsbeslutningerne blev truffet. Endvidere kunne man ikke i betragtning af strukturen og stoerrelsen af Bells gaeld og under skyldig hensyntagen til virksomhedens tidligere og kommende resultater paa investeringstidspunktet forvente et normalt afkast af den tilfoerte kapital inden for en rimelig tidsfrist. Endelig ville Bull antagelig ikke med sit cash flow have vaeret i stand til at rejse tilsvarende beloeb paa kapitalmarkedet.

I foernaevnte meddelelse af 17. september 1984 hedder det, at en kapitaltilfoersel ikke indeholder statsstoette, naar baade offentlige og private aktionaerer yder et bidrag, der staar i forhold til deres aktiepost. Den private aktiepost skal dog vaere af reel oekonomisk betydning.

Inden udbetalingen af forskuddet paa 2,5 mia. ffr. havde NEC og IBM til sammen 10,1 % af aktiekapitalen. Ingen af de to virksomheder blev af den franske regering opfordret til at deltage i forskuddet til Bull, men de fik begge oplyst, at de ville kunne deltage i en senere foroegelse af aktiekapitalen.

Det skal bemaerkes, at IBM ikke deltog i den foroegelse af aktiekapitalen, der fandt sted i december 1993, hvorved virksomhedens aktieandel faldt fra 5,68 % til 2,1 %, en reduktion paa 63 %. NEC opretholdt derimod sin aktieandel paa 4,4 % ved at investere 379 mio. ffr.. Derfor skal der foretages en vurdering af, om denne aktiepost er af oekonomisk betydning, og af dens monetaere vaerdi fra henholdsvis NEC's og IBM's synspunkt.

NEC's kapitaltilfoersel udgoer ca. 3 % af den samlede tilfoersel paa dette tidspunkt, og hele NEC's investering i Bull, efter at virksomheden blev aktionaer, beloeber sig til ca. 4 % af den samlede kapitaltilfoersel til koncernen. Selv om disse beloeb er store i sig selv, er de relativt smaa sammenlignet med den samlede tilfoersel. Beloebene er ogsaa beskedne for NEC. Ved udgangen af regnskabsaaret 1992 havde NEC investeret 14 mia. ffr. i vaerdipapirer. I loebet af regnskabsaaret 1992 investerede NEC 12 mia. ffr. i anlaegsaktiver og vaerdipapirer. 379 mio. ffr. synes derfor ikke at have vaeret en betydelig investering for NEC.

Man maa heller ikke glemme, at NEC har en bredere interesse i at investere i Bull end andre markedsoekonomiske investorer, nemlig den adgang en saadan investering kan give til det franske og det britiske marked, saerlig for offentlige indkoeb.

Derfor kan NEC's investering ikke betragtes som vaerende af oekonomisk betydning, og investeringen aendrer ikke vurderingen af, at statens kapitaltilskud udgjorde statsstoette.

Endelig skal der foretages en vurdering af kapitaltilfoerslernes nutidsvaerdi. Vurderingen tager udgangspunkt i de finansielle overslag for Bull, de franske myndigheder har forelagt for 1994 og 1995, en periode, som de franske myndigheder mener er tilstraekkelig til at fastslaa, om Bull kan blive oekonomisk rentabel.

Inden en analyse af vaerdien eller kapitalvaerdien skal det bemaerkes, at Bulls samlede egenkapital (inklusive forskuddet paa 2,5 mia. ffr.) den 31. december 1992 beloeb sig til 375 mio. ffr.. Efter omstruktureringen og de yderligere tilfoersler fra staten paa 8,6 mia. ffr. havde Bull en fremskrevet egenkapital paa [. . .] (1) mia. ffr., dvs. en udhuling paa ca. [. . .] mia. ffr., eller naesten hele den anden kapitaltilfoersel.

En opgoerelse af Bulls vaerdi pr. 31. december 1992, virksomhedens cash flow i 1993, 1994 og 1995, kapitaltilfoerslerne i denne periode og Bulls vaerdi pr. 31. december 1995 synes at vise, at den interne rentefod, disse pengestroemme kan skabe, ikke er tilstraekkelig til at overbevise en markedsoekonomisk investor om at foretage en saadan transaktion.

Det er saaledes paa baggrund af disse undersoegelser klart, at saavel forskuddet som den kapitaltilfoersel til Bull, den franske stat og France Télécom har foretaget eller vil foretage, udgoer statsstoette efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EOES-aftalens artikel 61, stk. 1.

De franske myndigheder mener, at de ikke har ydet statsstoette til Bull, fordi:

- af de tre muligheder, staten som aktionaer havde til raadighed, nemlig likvidation, salg eller genopretning,ville den sidste antagelig beskytte vaerdien af statens investering - statens beslutning blev bakket op af mindre aktionaerer, og - statens handlemaade svarede til det, aktionaerer i andre kriseramte store koncerner i informationsteknologisektoren gjorde.

De franske myndigheder haevder, at likvidationsomkostningerne eller statens nettoomkostninger ved likvidation efter at have afhaendet de rentable dele af Bull-koncernen, ville have oversteget det beloeb, den tilfoerte. Da kapitaltilfoerslen udgjorde et lavere beloeb end de to andre muligheder, traf man den korrekte oekonomiske beslutning ved at tilfoere midler til omstrukturering.

En aktionaer i et aktieselskab er normalt i juridisk og altid i oekonomisk forstand ansvarlig i forhold til den aktiepost, han har tegnet. Derfor er den risiko, han udsaetter sig for i forbindelse med en likvidation, begraenset til dette beloeb. Ved udregningen af realiseringsvaerdien af Bull tog de franske myndigheder udgangspunkt i, at den franske stat som aktionaer ville vaere ansvarlig for hele Bulls gaeld, baade den, der fremgaar af regnskaberne, og den ikke-balancefoerte. Hermed blandede man statens rolle som ejer/aktionaer med dens funktion som ansvarlig for socialpolitikken.

Fra et oekonomisk synspunkt og i overensstemmelse med Domstolens dom af 14. september 1994 (2) er statens engagement begraenset til dens aktiekapital. Med generaladvokatens ord: Hvis virksomhedens passiver er stoerre end dens aktiver, vil kreditorerne ikke kunne anmode »El Patrimonio del Estado« (staten) om at udligne forskellen.

Da de franske myndigheder har regnet ud, at salget af Bulls rentable enheder ville overstige de juridiske omkostninger ved afskedigelse og de umiddelbare omkostninger ved at lukke virksomheden, kan man ikke medregne alle Bulls oevrige passiver (navnlig ikke da ingen af dem er daekket af statsgarantien) ved udregningen af likvidationsomkostningerne og sammenligne resultatet med omkostningerne til en omstrukturering i form af kapitaltilfoersel. En markedsoekonomisk investor ville simpelthen sammenligne vaerdiforringelsen ved tabet af aktiekapitalen i forbindelse med en likvidation med udgifterne til omstrukturering. Derfor kan denne analyse ikke anvendes.

Selv hvis de nationale domstole, som de franske myndigheder haevder i dette tilfaelde, paalaegger aktionaererne stoerre ansvar, end deres aktiepost berettiger, er det, at Bull ikke blev omstruktureret eller afviklet paa et tidligere tidspunkt ikke foreneligt med en markedsoekonomisk investors adfaerd. En saadan investor ville have truffet de noedvendige forholdsregler, naar det stod klart, at gaeldens stoerrelse rejste tvivl om hans begraensede ansvar. Hvis den nationale lovgivning indfoerer en saadan ubegraenset garanti, maa regeringerne tage dette til efterretning og opfoere sig som markedsoekonomiske investorer, naar de traeffer deres investeringsbeslutninger. Kommissionens holdning i saadanne sager er allerede fastslaaet i beslutning 92/329/EOEF (1) og 94/259/EKSF (2) samt meddelelsen i EFIM-sagen (3).

Minoritetsaktionaerernes adfaerd er allerede afvist ovenfor. Det skal imidlertid gentages, at NEC's aktiepost ikke kan betragtes som vaerende af oekonomisk betydning, og at den fortsatte investering blev foretaget for at faa markedsadgang. Endvidere skal det bemaerkes, at IBM ikke deltog i investeringen.

At Bull oegede sin gaeldskonsolidering i 1992 og 1993 aendrer ikke ved analysen. Da der ikke foreligger oplysninger om hverken laangiver, laanenes loevetid eller renten kan man ikke konkludere, at disse transaktioner viser, at der ikke ydes stoette til Bull.

De franske myndigheder naevner i deres vurdering af adfaerden hos aktionaererne i virksomheder, som har befundet sig i en situation, der kan sammenlignes med Bulls, Siemens (»SNI«), Olivetti og AT & T og paaviser, at SNI's moderselskab ydede oekonomisk stoette paa trods af gentagne hoeje tabstal. I Olivettis tilfaelde blev der endvidere tilvejebragt kapital paa boersen med DEC's deltagelse. Endelig hedder det, at AT & T fortsat har stoettet sin informationsteknologiske enhed og endda er gaaet saa vidt som til at opkoebe den tabsgivende virksomhed NCR.

Flere punkter skal behandles naermere. Den kapital, Siemens indskoed i SNI i 1990, beloeb sig til ca. [. . .] mia. ffr. til nugaeldende valutakurs. Bull har modtaget over 15 mia. ffr. til omstrukturering siden 1991. Siemens har laant SNI yderligere [. . .] mia. ffr. til omstrukturering, men beloebet kan, da der er tale om et laan, tilbagebetales. Det skal samtidig paapeges, at SNI med hensyn til omsaetning er en stoerre virksomhed end Bull og derfor maa vaere forholdsvis dyrere at omstrukturere. Da SNI ydermere ikke offentliggoer sine samlede regnskaber, kan man ikke vurdere, i hvilken udstraekning SNI's tab kan skyldes omstruktureringsudgifter. Endvidere er der branchemaessige overvejelser bag Siemens adfaerd over for SNI, da SNI udgoer en supplerende del af et stoerre konglomerat, der fremstiller elektriske og elektroniske artikler og forbrugsgoder.

SNI stod kun for 16 % af Siemens' omsaetning i 1991, og den stoerste del af salget (33 %) fandt sted inden for industri, automatisering og transport. Paa grund af koncernens alsidige struktur, den omfatter endvidere afdelinger for elektriske komponenter, energi og medicin, giver det mening rent oekonomisk at have en edb-virksomhed med i koncernen. At SNI kan traekke paa Siemens komponentafdeling og derefter saelge produkterne til koncernens egne afdelinger for automatisering og komponenter underbygger den opfattelse, at SNI beholdes af strategiske aarsager.

Paa lignende vis tilvejebragte Olivetti ved en emission med fortegningsret ca. 1 mia. ffr., igen en meget mindre sum end den, Bull modtog, og Olivetti rejse midlerne paa baggrund af langt bedre resultater end Bull. Paa trods af DEC's deltagelse i den oprindelige transaktion, skal det bemaerkes, at DEC i oejeblikket er ved at frigoere sig fra Olivetti.

AT & T har, selv om virksomheden har stoettet baade sin egen afdeling for informationsteknologi og NCR's, tilsyneladende ikke anmodet aktionaererne om finansiering, men i stedet benyttet interne midler til omstrukturering af koncernen.

Derfor adskiller den franske stats foranstaltninger i Bull-sagen sig fra de oevrige tilfaelde paa tre punkter. For det foerste har stoerrelsen af en eventuel ekstern kapitaltilfoersel i de oevrige tilfaelde intet at goere med, hvad der er sket med Bull. For det andet maa man i hvert fald i forbindelse med SNI og AT & T ikke overse hensynet til den industrielle koordination, hvilket overhovedet ikke gjorde sig gaeldende i Bulls tilfaelde. For det tredje har AT & T og Olivetti i de senere aar skabt et driftsoverskud, saa de selv har kunnet finansiere deres omstrukturering, hvilket Bull ikke har vaeret i stand til.

Man maa heller ikke glemme, at en raekke edb-virksomheder, der har konkurreret med Bull, f. eks. IBM, paa trods af driftsunderskud har foretaget en omstrukturering uden aktionaerernes hjaelp. Disse virksomheder har generelt kun haft nettounderskud som foelge af omstruktureringen. Driften har vaeret rentabel.

Endelig skal det bemaerkes, at de franske myndigheder har forelagt en analyse af nutidsvaerdien, der viser, at man efter kapitaltilfoerslen naar op paa en intern rentefod paa ca. [. . .] %. Denne beregning er forkert af foelgende grunde:

- den tager ikke hensyn til kapitaltilfoerslen fra France Télécom. Da der er tale om en offentlig virksomhed, skal dens tilskud medregnes - ved fastsaettelsen af virksomhedens cash flow tager man i analysen for givet, at staten skal overtage alle Bulls passiver i tilfaelde af likvidation. Som naevnt ovenfor er dette forkert af oekonomiske aarsager.

Derfor kan der ikke tages hensyn til denne beregning.

Sammenfattende peger de argumenter, de franske myndigheder har fremfoert, ikke paa, at den franske stat og France Télécom har handlet som markedsoekonomiske investorer ved rekapitaliseringen af Bull. Som konkluderet ovenfor betragtes kapitaltilfoerslerne paa i alt 11,1 mia. ffr. fra den franske stat og France Télécom som statsstoette efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EOES-aftalens artikel 61, stk. 1. Imidlertid fremgik det ogsaa af analysen, at udbetalingen af et forskud paa en senere kapitaltilfoersel synes at vaere et forsoeg fra den franske regerings side paa at yde redningsstoette, medens kapitaltilfoerslen derimod blev givet som omstruktureringsstoette.

VI Bull arbejder inden for forskellige omraader som egne operativsystemer (GCOS 7 og GCOS 8), aabne systemer og software til virksomheder (Unix), PC'er (ZDS), systemintegration og service.

I 1993 og 1992 afsatte Bull for henholdsvis 15 mia. ffr. og 16 mia. ffr. udstyr, og virksomhedens indtaegter fra udlejning og service beloeb sig til henholdsvis 13 mia. og 14 mia. ffr. Salgstallene kan opdeles paa foelgende maade:

>TABELPOSITION>

Omkring 50 % af Bulls omsaetning i Vesteuropa finder sted i Frankrig.

Ifoelge oplysningerne om stoerrelsen af det europaeiske marked i 1992 (se Kommissionens »Panorama of Industry 1994«) skulle det samlede marked have vaeret paa omkring 260 mia. ffr.. For hele EOES skulle markedet (i 1993) ifoelge Yearbook of World Electronics Data have vaeret paa 375 mia. ffr. til edb-udstyr. Endelig anslaas stoerrelsen af det vesteuropaeiske marked i 1993-udgaven af IDC Worldwide Black Book at have vaeret paa 660 mia. ffr. i 1992 og 718 mia. ffr. i 1993.

Bull, der havde en omsaetning i Vesteuropa paa ca. 20 mia. ffr., hvoraf omkring 10 mia. ffr. blev eksporteret fra Frankrig, er saaledes involveret i handel mellem medlemsstaterne og de kontraherende parter. Derfor vil enhver form for statsstoette til Bull vaere konkurrenceforvridende efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EOES-aftalens artikel 61, stk. 1.

VII Medens EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EOES-aftalens artikel 61, stk. 1, fastslaar at statsstoette generelt er uforenelig med faellesmarkedet, indeholder EF-traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, og EOES-aftalens artikel 61, stk. 2 og 3, visse undtagelser fra den generelle uforenelighed. I det foreliggende tilfaelde har stoetten ingen regional dimension, da ingen paa det franske fastland kan paaberaabe sig en undtagelse efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), og EOES-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a). Stoetten har heller ingen saerlige regionale karakteristika, og da man ikke mener, at nogen af Bulls stoerre afdelinger er beliggende i regioner, der er daekket af de regionale undtagelser i EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EOES-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), kan stoetten ikke vaere omfattet af denne undtagelse.

Derfor mener Kommissionen, at stoetten kun kan komme i betragtning til en undtagelse efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EOES-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), for saa vidt angaar stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, naar den ikke aendrer samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse.

Kommissionen har for nylig vedtaget et saet retningslinjer (Faellesskabets rammebestemmelser for statsstoette til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder), der fastsaetter, under hvilke omstaendigheder den kan tillade statsstoette for at give mulighed for baade fysisk og finansiel omstrukturering.

En omstrukturering indeholder som regel et eller flere af foelgende elementer: omorganisering og rationalisering af virksomhedens aktiviteter for at oege effektiviteten, typisk ved at opgive aktiviteter, som ikke laengere er rentable eller allerede giver tab; omstrukturering af de eksisterende aktiviteter, der igen kan goeres rentable, og muligvis udvikling af eller spredning til nye rentable aktiviteter. Den fysiske omstrukturering skal i reglen foelges af en finansiel omstrukturering. Omstruktureringsplanerne tager blandt andet hoejde for, hvorfor virksomheden er kommet i vanskeligheder, markedsudbuddet og efterspoergslen efter de relevante produkter samt den forventede udvikling og virksomhedens saerlige staerke og svage sider. Planerne sikrer virksomheden en velordnet overgang til en ny struktur, der giver den mulighed for at blive rentabel paa laengere sigt, sikrer et passende afkast af den tilfoerte kapital og skaber udsigt til, at den vil kunne klare sig ved egen hjaelp uden supplerende statsstoette.

Stoette til omstrukturering kan bidrage til udvikling af oekonomiske aktiviteter uden uheldige foelgevirkninger for samhandelen imod Faellesskabets interesse, hvis visse betingelser er opfyldt.

I denne sammenhaeng skal det bemaerkes, at Kommissionen i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse har erkendt, at det paa taerskelen til informationssamfundet med dets informationsmotorveje er i Faellesskabets og EOES' interesse at tage nye udfordringer op paa disse omraader. De foerste oekonomier, der formaar at lave denne omstilling, vil staa med betydelige konkurrencemaessige fordele. Selv om Bull ikke specifikt arbejder med telekommunikation, kunne man derfor sige, at stoette til oprettelse af en rentabel og konkurrencedygtig informationsteknologisk industri fremmer den oekonomiske udvikling set fra Faellesskabets synspunkt, naar blot konkurrencedeltagerne i EOES ikke stilles uforholdsmaessigt daarligere.

Det maa ikke glemmes, at baade forskuddet og kapitaltilfoerslen er ledsaget af en omstruktureringsplan, som er godkendt af et flertal af Bulls aktionaerer, og blev forelagt for Kommissionen i marts 1994. De franske myndigheder understreger, at maalet med denne plan er at rette op paa Bulls oekonomi i loebet af to aar, goere virksomheden rentabel igen og privatisere den saa hurtigt som muligt.

a) Genoprettelse af rentabiliteten Medens maalet med alle omstruktureringsplaner er at genoprette virksomhedens rentabilitet og sundhed paa laengere sigt inden for en rimelig tidsfrist, maa man samtidig sikre, at den stoette, der gives i forbindelse hermed, staar i forhold til omstruktureringsomkostningerne og fordelene ved omstruktureringen, og at den forelagte omstruktureringsplan gennemfoeres fuldt ud.

Omstruktureringsplanen omfatter opdeling af Bull-koncernen i syv driftsenheder efter aktivitetstype samt genopretning og omstrukturering af aktiviteterne, saerlig afsnittene for mikrocomputere, aabne systemer og software. Der skal foretages en nedskaering af personalet, lukning af fabrikker og salg af visse aktiviteter. Hovedvaegten i planen ligger paa en reduktion af Bulls omkostninger ved at begraense antallet af ansatte, rationalisere fabrikkerne og deres kapacitet og saelge marginale aktiviteter.

Omkostningerne til disse foranstaltninger blev anslaaet til [. . .] mia. ffr., hvoraf [. . .] mia. ffr. blev daekket af den aktuelle rekapitalisering. Det resterende beloeb var allerede tilvejebragt med omstruktureringen i 1992 (»plan de mutation«). Overskuddet fra rekapitaliseringen skal bruges til at nedbringe Bulls gaeld til tredjepart. Det anslaas, at disse foranstaltninger vil forbedre Bulls driftsmargin med [. . .] mia. ffr. i 1995.

Medens disse omstruktureringsforanstaltninger i sig selv skaber besparelser i omkostningerne paa i alt [. . .] mia. ffr. i perioden 1992 1995, hvoraf [. . .] mia. ffr. vedroerer distributions- og administrationsomkostninger, [. . .] mia. ffr. til forskning og udvikling og [. . .] mia. ffr. til forbedring af bruttofortjenstmarginen, maa man samtidig medregne de fortsatte besparelser som foelge af den saakaldte »plan de mutation« fra 1992. Denne plan tilfoejer yderligere besparelser som foelge af afskedigelse af personale paa [. . .] mia. ffr. sammen med andre besparelser i de variable omkostninger paa yderligere [. . .] mia. ffr..

Derfor er den endelige omkostningsbesparelse for 1995 sammenlignet med 1992 paa [. . .] mia. ffr.. Denne besparelse bliver dog mindre paa grund af inflationen, lavere ekstern finansiering af forsknings- og udviklingsprogrammer og begraenset kapitalisering af udgifter til udvikling af software. Saaledes skulle nettobesparelsen blive paa [. . .] mia. ffr.. Denne forbedring afboedes dog af, at salgsvaerdien og dermed bruttofortjenstmarginen forventes at blive forringet.

Bulls samlede omsaetning forventes at falde fra 30 mia. ffr. i 1992 til [. . .] mia. ffr. i 1995, hvilket svarer til [. . .] %. Heraf vil salget af hardware imidlertid gaa ned med [. . .] % i samme periode, medens indtjeningen fra software, vedligeholdelse og service gaar ned med 2 %. Der forventes et samlet fald i bruttofortjenstmarginen paa [. . .] %. Det skal fordeles mellem hardware, hvor der vil ske en samlet reduktion paa [. . .] %, og software, vedligeholdelse og service, hvor faldet bliver paa [. . .] %. Paa grund af forventninger om skaerpet konkurrence paa markedet er Bulls bruttofortjenstmargin sat til [. . .] % i baade 1994 og 1995, hvor den i 1992 var paa 37 %. Den negative virkning af omsaetningsnedgangen og faldet i bruttofortjenstmarginen beloeber sig til [. . .] mia. ffr., hvorved paavirkningen af resultatopgoerelsen paa driftsplan bliver paa [. . .] mia. ffr..

Disse foranstaltninger skulle goere alle driftsenheder rentable igen, undtagen [. . .], som man har planlagt supplerende foranstaltninger for, og som stadig skulle naa daekningspunktet ved udgangen af 1995. Nettoresultatet vil blive forbedret af virkningerne af, at gaelden er bragt ned, hvilket vil medfoere et fald i kapitalomkostningerne paa [. . .] mia. ffr., og af, at Bull ikke vil faa behov for yderligere omstrukturering.

Endvidere har Kommissionen vurderet Bulls selvfinansieringsgrad under omstruktureringen. Efter at have vaeret oppe paa 27 ved udgangen af 1992 faldt den i 1993 til fire (efter de kapitaltilfoersler, der er kategoriseret som statsstoette ovenfor) og vil efter planen komme ned paa [. . .] ved udgangen af 1995.

Bull forventes derfor at vaere rentabelt, naar omstruktureringsperioden er ovre, baade hvad angaar driftsresultatet og nettoresultatet, men med nedsat driftskapacitet. Der er dog ikke megen plads til uforudsete udsving i disse overslag.

Rationaliseringen af Bulls fabrikker har foert til lukning af enheden i Villeneuve d'Ascq i Frankrig og i [. . .] i USA. Lukningerne vil medfoere tab af [. . .] arbejdspladser, heraf halvdelen i Frankrig. I alt regner Bull med at skulle afskedige ca. [. . .] ansatte i perioden fra 1993 til 1995, hvilket svarer til [. . .] % af arbejdsstyrken den 31. december 1992. Derudover vil yderligere [. . .]job forsvinde hos Bulls partnere og gennem naturlig afgang. Omkring 40 % af disse nedskaeringer vil blive foretaget i administrationen, og de vil blive ligeligt fordelt mellem forskning og udvikling, produktion og service.

Den af Bulls enheder, der giver stoerst underskud, ZDS, behandles specifikt i omstruktureringsplanen. Bull er saaledes ophoert med at foretage den endelige montering af mikrocomputere og har i stedet indgaaet en samarbejdsaftale med Packard Bell. Efter aftalen skal Packard Bell foretage den endelige montering af borddatamater, medens alle baerbare computere vil blive leveret af asiatiske leverandoerer. Der er to fordele ved samarbejdet. For det foerste har ZDS og Packard Bell i kraft af Packard Bells distributionsnet foroeget deres chancer for at naa op paa en tilstraekkelig stor markedsandel til at konkurrere paa et marked, hvor salgsmaengden er afgoerende for succes, men de skal vaere endnu stoerre for at slaa helt igennem. For det andet skal der store salgsmaengder til for at naa op paa den bruttoavance (bruttoavancerne er presset i bund af konkurrencen), der skal til for at finansiere den forskning og udvikling, der er noedvendig for at fortsaette produktudviklingen.

ZDS har i den senere tid helt klart reduceret sit underskud som foelge af disse foranstaltninger. Man mener dog, at ZDS endnu ikke er naaet op paa den salgsmaengde, der skal til for i det lange loeb at klare sig i konkurrencen med de store. Det er derfor vigtigt, at man ved den kommende privatisering af Bull, hvis ZDS bevares, sikrer sig, at der udvikles et naert tilknytningsforhold mellem koeberen og ZDS.

Bull har ogsaa haft alvorlige problemer med sin [. . .]-afdeling. Ud over den oprindelige omstruktureringsplan begyndte i august 1994 en ny omstrukturering (som omtalt i ovennaevnte rapport fra uafhaengige konsulenter). Hvis denne enhed igen skal blive oekonomisk sund, er det vigtigt, at processen fortsaettes i et hurtigere tempo.

Man kun vurdere omstruktureringsplanens hidtidige virkning ved at undersoege Bulls oekonomiske resultater i de seks maaneder frem til 30. juni 1994. Loenomkostningerne er f. eks. faldet med 259 mio. ffr. i foerste halvaar af 1994 i forhold til det foregaaende halvaar, og de oevrige variable omkostninger er faldet med 623 mio. ffr.

Resultaterne af foerste halvaar af 1994 fremgaar af nedenstaaende oversigt. Resultaterne er vist inden tilfoerslen af yderligere omstruktureringsreserver (paa 700 mio. ffr.) i 1994. Ingen lignende reserve blev tilfoert i foerste halvaar af 1993.

>TABELPOSITION>

Saaledes kan det ses, at bruttoavancen som ventet er faldet paa trods af stigende omsaetning, som, hvis den kan fortsaettes i andet halvaar, vil foere til, at Bull overgaar prognosen for 1994. Ikke desto mindre har et fald i administrationsudgifterne foert til en forbedring af driftsmarginen. Disse tal menes at vaere tegn paa, at omstruktureringen af Bull virker.

I den uafhaengige konsulentrapport konkluderes det ligeledes, at Bulls omstruktureringsplan vil goere koncernen rentabel igen i dens nuvaerende alsidige form. Det fremgaar imidlertid ogsaa af rapporten, at for at naa op paa den noedvendige stoerrelse og genetablere rentabiliteten paa laengere sigt, er det noedvendigt at privatisere Bull for at muliggoere den noedvendige vaekst, omdefinere strategien og give kunder og personale ny tro paa fremtiden gennem et privat industrielt partnerskab.

Konsulenterne naar faktisk til den konklusion, at en meget hurtig privatisering er noeglen til at vende udviklingen for Bull, fordi den vil:

- sende klare signaler til ansatte, kunder og partnere om, at Bull vil overleve - goere en ende paa usikkerhed om strategien - styrke nogle enheder - goere det muligt at fortsaette den positive udvikling og begraensningen af omkostningerne.

Konsulenterne konkluderer, at hvis Bull fortsat vil vaere en alsidig edb-koncern, der baade producerer varer og tilbyder service, er privatisering en noedvendighed, og den boer finde sted inden den 31. december 1995. Den er en betingelse for, at Bull-koncernen i sin nuvaerende form igen kan blive rentabel paa laengere sigt.

Kommissionen deler konsulenternes opfattelse af, at Bull har behov for en staerk partnervirksomhed til at styrke [. . .] og [. . .]-enheden og dermed koere videre som en alsidig edb-koncern. Kommissionen er imidlertid ogsaa klar over virkningerne af EF-traktatens artikel 222 og EOES-aftalens artikel 125, hvori det fastslaas, at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke beroeres, og Kommissionen erkender derfor, at den ikke kan anmode om eller kraeve, at Bull privatiseres. Det staar imidlertid ogsaa klart, at den franske regering selv oensker at privatisere koncernen, hvilket den har underrettet Kommissionen om.

I denne forbindelse skal det bemaerkes, at den franske regering allerede har opfoert Bull paa sin liste over mulige privatiseringer i lov nr. 93 923 om privatisering. Det skal samtidig bemaerkes, at den aktuelle omstrukturering tager sigte paa privatisering af koncernen, og at der er taget juridiske og administrative initiativer for at bane vejen for en privatisering.

Ved skrivelse af 6. oktober 1994 bekraeftede de franske myndigheder, at en saadan privatisering, der vil begraense statens direkte eller indirekte aktiepost (og dermed dens stemmeret) til under 50 % af Bulls aktiekapital, prioriteres hoejt og vil blive gennemfoert saa hurtigt som muligt. Endvidere har de franske myndigheder saavel i omstruktureringsplanen som paa et moede den 26. september 1994 givet udtryk for, at det var sidste kapitaltilskud til Bull.

Kommissionen tilslutter sig konsulentrapporten og mener, at hvis Bull skal blive en rentabel koncern i sin nuvaerende form, skal den finde en stoerre partnervirksomhed inden den 31. december 1995. Det skal dog bemaerkes, at hvis Bull ikke skal foeres videre i sin nuvaerende form, eller hvis man ikke finder en stoerre partnervirksomhed inden ovennaevnte dato, har de uafhaengige konsulenter paapeget, at der findes en alternativ udviklingsmodel.

Den alternative udviklingsmodel er, at Bull engagerer sig i et senere omsaetningsled, dvs. koncentrerer sig om serviceydelser taettere paa kunden. I saa tilfaelde vil baade [. . .] og [. . .] blive solgt sammen med den marginale fremstillingsvirksomhed, men et saadant skridt vil ogsaa betyde en meget kraftig nedskaering af generalomkostningerne. Hvis Bull blev reduceret til en saadan servicevirksomhed, ville privatisering ikke noedvendigvis vaere afgoerende for rentabiliteten paa laengere sigt. En saadan udvikling ville dog aendre Kommissionens opfattelse af sagen.

Under forudsaetning af, at Bull fortsaetter som en alsidig edb-producent, der hurtigt finder en partnervirksomhed, mener Kommissionen, at Bull igen vil blive oekonomisk baeredygtig paa grundlag af omstruktureringsplanen fra 1993 og de supplerende foranstaltninger, der blev truffet i august 1994.

b) Faelles interesse En yderligere betingelse for omstruktureringsstoette er, at der saa vidt muligt traeffes forholdsregler til at afvaerge uheldige foelgevirkninger for konkurrenterne.

Kommissionen er kommet til den konklusion, at aarsagen til, at de fleste stoerre edb-virksomheder i EOES har finansielle vanskeligheder, er, at branchen er praeget af hurtige aendringer, og ikke, at der er tale om overkapacitet. Man maa dog ikke glemme, at Bull faar en meget stor del af sine indtaegter fra serviceydelser, som er et ekspanderende marked, og at enhver form for stoette kan paavirke konkurrenter, der tilbyder lignende serviceydelser.

Selv om der ikke er tale om strukturel overkapacitet, skal Kommissionen have sikkerhed for, at stoetten ikke vil give modtageren mulighed for at oege sin produktionskapacitet, undtagen i det omfang det er af afgoerende betydning for at faa virksomheden paa fode igen uden derved at forvride konkurrencen unoedigt. For at sikre dette kan Kommissionen paalaegge stoettemodtageren de noedvendige forpligtelser eller stille de noedvendige betingelser.

Som en foelge af fabrikslukningerne og afskedigelserne af personalet vil Bull nedsaette sin erhvervskapacitet (udtrykt i timer) fra [. . .] mia. i 1992 til [. . .] mia. i 1995. Udnyttelsesgraden vil stige fra [. . .] % til [. . .] % i samme periode.

I denne periode kalkulerer Bull med et fald i vaerdien af det samlede salg af hardware paa trods af en stigning i salgsvaerdien af Unix-systemer og mikrocomputere. Endvidere vil vaerdien af omsaetningen inden for software og vedligeholdelse falde i samme periode, medens serviceydelser vil stige med 14 %. Dog er faldet i software og vedligeholdelse stoerre end disse stigninger, hvilket foerer til et samlet fald i vaerdien af omsaetningen inden for tjenesteydelser og software.

Den franske regering har forelagt et overslag over markedet fra 1993-udgaven af IDC Worldwide Black Book. Heraf fremgaar det, at vaerdien af verdensmarkedet vil stige i 1994 og 1995, og at Bulls andel af verdensmarkedet i samme periode vil falde. Paa det vesteuropaeiske marked vil Bulls markedsandel ligeledes falde fra 3,9 % i 1993 til [. . .] % i 1995 med en aarlig markedsvaekst paa 5 %.

Samtidig skal det bemaerkes, at Bull er i faerd med at afvikle flere perifere aktiviteter, nemlig [. . .]. Denne afvikling vil begraense den konkurrenceforvridende virkning af stoetten til Bull.

Endelig har Kommissionen undersoegt, om stoetten staar i forhold til omstruktureringsomkostningerne og fordelene heraf. Som naevnt ovenfor anvendes stoetten baade til at finansiere omstruktureringen af Bull og til at indfri virksomhedens gaeld.

Hvad angaar finansieringen af omstruktureringen er tilbagebetalingstiden paa baggrund af Bulls forbedrede resultater tilfredsstillende. Det betyder, at omkostningerne til rationalisering daekkes af omkostningsbesparelserne paa relativt kort tid. Denne analyse aendrer dog ikke ved, at den samlede rekapitalisering er en form for statsstoette. Hvad angaar afskrivning af gaelden, synes Bulls gaeldsaetning ved omstruktureringens afslutning at vaere sammenlignelig med situationen hos de vigtigste konkurrenter. Dog er kapitalomkostningerne stadig saa hoeje, at de kan bringe virksomheden i fare. Stoettens omfang synes saaledes ikke at vaere stoerre end strengt noedvendigt.

Den 19. september 1994 blev det meddelt, at Bull ville afhaende nogle af sine foretagender i Nordamerika til Wang for 135 mio. US $ i kontanter og 25 mio. US $ i Wang-aktier. Disse midler vil Bull anvende til at betale nogle udestaaende fordringer i forbindelse med pensionskasser og lejekontrakter i USA. Derfor kan man sige, at Bull, om end kun i beskedent omfang, har brugt sine egne midler til at finansiere omstruktureringen.

Det ser dog ogsaa ud til, at hovedparten (ca. 7 mia. ffr.) af stoetten til Bull i saavel forskuddet som kapitaltilfoerslen i 1993 paa 8,6 mia. ffr. er blevet brugt til at daekke koncernens tidligere tab. Det fremgaar af rammebestemmelserne for omstrukturering, at hvis stoetten anvendes til at afskrive gaeld som foelge af tidligere underskud, skal eventuel skattegaeld, der er knyttet til underskuddet, afvikles og ikke tilbageholdes til modregning i fremtidige overskud eller saelges eller overfoeres til tredjepart. Skattegaelden skal afvikles, da koncernen ellers ville modtage stoette to gange.

I lyset af ovenstaaende kan det fastslaas, at stoetten i baade forskuddet paa en kapitaltilfoersel og selve kapitaltilfoerslen fremmer den oekonomiske udvikling af edb-industrien i Faellesskabet og i EOES. Stoetten forvrider ikke konkurrencen i en grad, der gaar imod den faelles interesse.

VIII I lyset af ovenstaaende undtages stoetten indeholdt i forskuddet paa 2,5 mia. ffr. og kapitaltilfoerslen paa 5,5 mia. ffr., der kom til udbetaling i henholdsvis februar og december 1993, samt det stoettebeloeb paa 3,1 mia. ffr., som endnu ikke er udbetalt, efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EOES-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), under forudsaetning af, at visse betingelser opfyldes - VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING

Artikel 1

Den stoette, der er indeholdt i det forskud, Bull modtog i februar 1993 paa 2,5 mia. ffr., i kapitaltilfoerslen i december 1993 paa 5,5 mia. ffr., og i den kapitaltilfoersel Bull vil faa i 1994 paa 3,1 mia. ffr., er forenelig med faellesmarkedet og EOES-aftalen efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EOES-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), paa betingelse af, at Frankrig opfylder foelgende betingelser. De skal:

a) afslutte de forskellige foranstaltninger, herunder salget af [. . .], der fremgaar af omstruktureringsplanen (»le plan de restructuration«) under overholdelse af de deri angivne tidsfrister b) foretage en omstrukturering af [. . .] enheden som foreslaaet i august 1994 og beskrevet i [. . .] c) kun anvende stoetten til de formaal, der fremgaar af planen d) holde Kommissionen underrettet om de fremskridt, der goeres, i gennemfoerelsen af begge disse omstruktureringsplaner i form af rapporter, der beskriver omstruktureringssituationen og anvendelsen af stoetten pr. 31. december 1994, 30. juni og 31. december 1995. Disse rapporter skal foreligge ved udgangen af den maaned, der foelger efter disse datoer e) ikke udbetale yderligere stoette til Bull bortset fra stoette, der overholder faellesskabslovgivningen f) i forbindelse med den planlagte privatisering skal en partnervirksomhed overtage en betydelig del af Bulls aktier; hvis det ikke lykkes at oprette et saadant partnerskab, afhaender Bull alle sine aktiviteter i [. . .] inden for en tidsfrist, der garanterer, at koncernen kan blive rentabel paa laengere sigt g) underrette Kommissionen om detaljerne i forbindelse med privatiseringsprocessen (jf. ovenstaaende litra f)), inden den indledes.

Artikel 2

Eventuel fremfoersel af tab skal udfoeres i overensstemmelse med punkt 3.2.2 (III) i Faellesskabets rammebestemmelser for statsstoette til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.

Artikel 3

Frankrig underretter senest to maaneder efter bekendtgoerelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke forholdsregler der er truffet.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. oktober 1994.

Paa Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. C 244 af 23. 9. 1992, s. 2.

(2) Sag C-367/92.

(3) EFT nr. C 346 af 24. 12. 1993, s. 4.

(4) EFT nr. C 80 af 17. 3. 1994, s. 4.

(1) Se fodnote 3, s. 1.

(2) Se fodnote 4, s. 1.

(3) EFT nr. L 107 af 28. 4. 1994, s. 61.

(1) F. eks. de forenede sager 296 og 318/82 Leeuwarder Papierwarenfabriek (1985) Sml., s. 809; Intermills-sagen 323/82 (1984) SMl., s. 3809; Meura-sagen 234/84 (1986) Sml., s. 2263.

(2) EF-Bull. nr. 9-1984.

(3) EFT nr. C 307 af 13. 11. 1993, s. 3.

(1) Angiver forretningshemmeligheder.

(2) Forenede sager C-278/92 og C-280/92, Imepiel og Intelhorce, praemis 22, endnu ikke offentliggjort.

(1) EFT nr. L 183 af 3. 7. 1992, s. 30.

(2) EFT nr. L 112 af 3. 5. 1994, s. 64.

(3) EFT nr. C 75 af 17. 3. 1993, s. 2.