*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 23. april 1986

vedroerende den italianske regerings paataenkte stoette til en virksomhed inden for den kemiske industri (producent af hjaelpestoffer til industrien, mellemprodukter og skadedyrsbekaempende midler)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(87/16/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i henhold til bestemmelserne i ovennaevnte artikel at have opfordret de interesserede parter til at fremsaette deres bemaerkninger, og under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Ved skrivelse af 7. januar 1985 underrettede den italienske regering i overensstemmelse med artikel 93, stk. 3, samt Kommissionens beslutninger af 11. juli 1983 og 2. august 1985 vedroerende lov nr. 46/82 (innovationsfonde) Kommissionen om et stoetteprojekt i henhold til naevnte lov i forbindelse med et innovationsprogram for faerdigprodukter og mellemprodukter inden for finkemikalieindustrien.

Programmets formaal er forskning, udvikling og afproevning af nye processer og nye produkter inden for hjaelpestoffer til industrien, mellemprodukter og skadedyrsbekaempende midler.

Udgifterne til dette program er paa 30 399 mio lire. Den paataenkte stoette skulle ydes i form af kredit paa 12 958 mio lire til nedsat rente, hvilket svarer til 42,6 % af udgifterne til programmet. Med en referencesats paa 17,13 % beloeber udgifterne til denne kredit sig til 2,57 % i de foerste fem aar og til 10,27 % i de foelgende ti aar. Nettotilskudsaekvivalenten kan anslaas til ca. 11 % af udgifterne til programmet.

Ved lov nr. 46/82 af 17. februar 1982, offentliggjort i »Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana« nr. 57 af 27. februar 1982 oprettes i henhold til artikel 14-19 en »Fondo Speciale rotative per l'innovazione tecnologica« med henblik paa at fremme programmer, der har til formaal at indfoere teknologiske fremskridt i forbindelse med nye produkter eller produktionsprocesser eller i forbindelse med en forbedring af allerede eksisterende produkter eller produktionsprocesser.

Denne fond intervenerer i programmernes udformnings-, afproevnings- og udviklingsfase samt i produktionsmodningen med kreditter til nedsat rente paa op til 55 % af udgifterne til programmet, en loebetid paa 15 aar og afdragsfri periode paa fem aar. Renten i forbindelse med disse kreditter er paa 15 % af referencesatsen i de foerste fem aar og 60 % af referencesatsen i de foelgende 10 aar. Med en referencesats, der i oejeblikket er fastsat til 17,13 %, kommer udgifterne til disse kreditter til at udgoere 2,57 % i de foerste fem aar og 10,27 % i de foelgende 10 aar. Der kan om noedvendigt ydes en stoette uden tilbagebetaling i stedet for en kredit til nedsat rente eller en del af en saadan kredit, men der kan ikke ydes stoette fra denne fond til et bestemt program, hvortil der allerede ydes stoette fra anden side.

Kommissionen har ved skrivelse af 11. juli 1983 og senere ved skrivelse afsendt den 2. august 1985 vedroerende refinansiering af denne fond godkendt anvendelsen af lov nr. 46/82. Kommissionen fandt i dette tilfaelde, at det kan vaere i Faellesskabets interesse at yde stoette til forsknings-, og innovationsprogrammer i henhold til denne lovs retningslinjer, saafremt stoetten ikke ydes til produktionsinvesteringer, og en overdreven koncentration af den paagaeldende stoette inden for bestemte sektorer undgaas, en koncentration, der kunne aendre samhandelsvilkaarene inden for Faellesskabet paa en maade, der strider mod den faelles interesse.

Kommissionen har endvidere gjort sin tilladelse til gennemfoerelsen af lov nr. 46/82 betinget af, at den paa forhaand i henhold til artikel 93, stk. 3, underrettes om vaesentlige enkelttilfaelde, dvs. de tilfaelde, hvor udgifterne til programmet er paa over 15 mia lire (10 mia, hvis programmet gennemfoeres af en virksomhed, der allerede i forbindelse med et andet program har nydt godt af fondens intervention), for alene paa grundlag af lov nr. 46/82 var det ikke muligt for Kommissionen at sikre sig, at der rent faktisk var tale om operationer med innovation for oeje, som ikke vedroerte produktionsprocessen, og som bidrog til gennemfoerelse af et formaal, at faelles interesse. Kommissionen forbeholder sig ret til at undersoege hvert vaesentligt tilfaelde ud fra ovennaevnte synspunkter efter dets egne fortjenester og under hensyntagen til de virkninger, som den paagaeldende stoette kan faa for konkurrenceevnen for virksomhederne inden for de paagaeldende omraader efter artikel 92, stk. 3.

Efter en foerste undersoegelse af det stoetteprojekt, den italienske regering ved skrivelse af 7. januar 1985 underrettede Kommissionen om, har Kommissionen fundet, at dette ikke kunne anses for at vaere foreneligt med faellesmarkedet. Det fremgik nemlig ikke af oplysningerne til Kommissionen, at stoetten rent faktisk ville blive anvendt til en operation med innovation for oeje, der ville resultere i gennemfoerelsen af et maal af faelles interesse. Der syntes snarere at vaere tale om udgifter, der var noedvendige, for at den paagaeldende virksomhed kunne fortsaette sine aktiviteter paa normal vis inden for den kemiske industri. Kommissionen har derfor besluttet at indlede proceduren i artikel 93, stk. 2, i forbindelse med det paagaeldende stoetteprojekt.

Den italienske regering blev underrettet om denne beslutning ved skrivelse af 18. april 1985; de andre medlemsstaters regeringer blev underrettet herom ved skrivelse af 25. juni 1985. Meddelelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende til andre interesserede parter end medlemsstaterne blev offentliggjort den 11. juli 1985 (1).

II

Den italienske regering afgav svar som led i proceduren efter artikel 93, stk. 2, ved skrivelse af 12. juni 1985 fra landets faste repraesentation og paa et teknisk moede i Bruxelles den 17. juni 1985.

Den italienske regering haevdede, at det paagaeldende forskningsprogram ikke kunne anses for at vaere en del af de normale innovationsprocesser, som alle kemiske virksomheder inden for Faellesskabet gennemfoerer. Med de maal, der var tilsigtet med programmet, skulle det vaere muligt at oege Faellesskabets teknologiske ekspertise. Denne ekspertise skulle specielt anvendes paa nye produkter og produktionsprocesser, som virksomheden ansaa for saa fremmelige, at endog indgivelse af patentansoegning ville vaere utilraadelig.

Forskningen skulle foregaa paa foelgende omraader:

- nye hjaelpestoffer til industrien;

- nye synteseprocesser for mellemprodukter til industrien;

- nye teknologier til fremstilling af skadedyrsbekaempende midler.

I forbindelse med det foerste omraade har de italienske myndigheder praeciseret, at forskningen skulle tage sigte paa at opdage, udvikle og markedsfoere nye hjaelpestoffer til industrien, der ville betyde en forbedring af forarbejdede plastikprodukters egenskaber under vanskelige brugsvilkaar. Denne forbedring skulle bestaa i at goere de polymere systemer mere stabile ved anvendelse af nye forbindelser med nye egenskaber i forhold til de produkter, der i oejeblikket markedsfoeres, og som for stoerstedelens vedkommende importeres fra De forenede Stater og Schweiz. De nye forbindelser ville paa grund af deres saerlige egenskaber ofte kunne anvendes paa omraader, hvor traditionelle produkter ikke har vundet indpas.

I forbindelse med det andet omraade ville man med forskningen straebe efter at opdage originale nyskabende processer til syntese af organiske mellemprodukter til laegemidler, additiver til polymere, tilsaetningsstoffer til levnedsmidler m.v.

Denne forskning skulle specielt tage sigte paa at

- eliminere potentielt farlige situationer i forbindelse med arbejde med visse kemiske reagenser. Et eksempel i den forbindelse skulle vaere den nye teknologiske proces, som gjorde det muligt at anvende uden at skulle oplagre farlige reagenser, saasom methylisocyanat og fosgen;

- reducere energiforbruget. Et eksempel paa dette skulle vaere aktivering af hydrogenoxyd ved hjaelp af zeolitkatalyse. Gennem denne helt nye katalyse skulle man have opdaget en hydroxileringsproces for fenol, som indebar 50 % energibesparelser i forhold til eksisterende processer.

I forbindelse med det tredje omraade skulle forskningen tage sigte paa at udvikle nye syntesemetoder for skadedyrsbekaempende midler, idet man udnyttede de muligheder, som foreligger i og med, at dimethylkarbonat forefindes i tilstraekkelig maengde. Specielt ville man undersoege syntesen af blandet urea, karbonater og methylisocyanat ved anvendelse af dimethylkarbonat som karbonylerings- eller korboxyleringsmiddel i stedet for fosgen.

De italienske myndigheder haevdede som konklusion paa deres bemaerkninger, at det paagaeldende forskningsprogram ikke blot skulle anses for at vaere en normal aktivitet for virksomheden, men ogsaa at der var tale om et meget nyskabende program, det indebar stor risiko teknisk og kommercielt. Derfor ville det paagaeldende program ikke blot ikke medfoere konkurrencefordrejninger i modstrid med den faelles interesse, men ogsaa vaere af aabenbar interesse for Faellesskabet, idet det ville oege dets teknologiske ekspertise.

I de bemaerkninger, der blev fremsat som led i samme procedure stoettede fire andre medlemsstater og visse konkurrerende virksomheder Kommissionens synspunkt og gav udtryk for betydelige aengstelse i forbindelse med det paagaeldende stoetteprojekt.

De anfoerte, at der efter deres opfattelse i det paagaeldende tilfaelde var tale om aktiviteter, der allerede i forskellig grad findes i de andre medlemsstater, og at det paagaeldende program ikke indebar nye aspekter i hoejere grad, end andre virksomheder normalt praesterer for egne midler.

For saa vidt angaar plastikprodukter og skadedyrsbekaempende midler skulle mange europaeiske virksomheder i oevrigt allerede vaere engageret i forskning. Den paagaeldende stoette ville derfor risikere at fordreje konkurrencen inden for Faellesskabet ved at give den italienske stoettemodtagende virksomhed urimelige fordele. De fire andre medlemsstater og de konkurrerende virksomheder understregede betydningen af samhandelen inden for Faellesskabet samt producenternes evne til uden vanskeligheder at daekke markedets forskellige behov paa plastikomraadet.

III

Kommissionen finder for det foerste, at det paagaeldende stoetteprojekt, som den italienske regering har underrettet Kommissionen om som et konkret tilfaelde af anvendelse af lov nr. 46/82, indebaerer en stoette, som omhandlet i artikel 92, stk. 1.

Kommissionen har nemlig konstateret, at projektet vedroerer en af de allerstoerste europaeiske kemiske virksomheder, der eksporterer en betydelig andel af sin produktion til andre lande inden for Faellesskabet. I den forbindelse er det interessant at se naermere paa statistiske oplysninger vedroerende den paagaeldende virksomhed, som de italienske myndigheder har tilstillet Kommissionen for aaret 1983.

I loebet af 1983 udgjorde den paagaeldende virksomheds eksport til andre medlemsstater:

- 30,5 % af produktionen i plastik;

- 44,4 % af produktionen af syntetisk gummi og latex;

- 20,9 % af produktionen af finkemikalieprodukter;

- 17,3 % af produktionen af mellemprodukter til rensemidler;

- 6,7 % af produktionen af goedning og midler mod parasitter

- 14,3 % af produktionen af laegemidler;

- 28,2 % af produktionen af syntetiske fibre og tekstilprodukter.

Det maa tages i betragtning, at disse procentsatser svarer til betydelige varemaengder, idet virksomhedens samlede produktion af hvert af ovennaevnte produkter er betydelig.

Den paagaeldende virksomheds produktion af de produkter, som forskningen vedroerer, naaede i 1983 op paa en vaerdi af 2 500 mio lire. For saa vidt angaar de produkter, som den paagaeldende virksomheds forskning vedroerer, har de italienske myndigheder bekraeftet, at produkternes afsaetningsmarked stort set vil vedblive med at vaere identisk med det nuvaerende afsaetningsmarked for lignende produkter. De italienske myndigheder har skoensmaessigt anslaaet, at den paagaeldende virksomhed af hjaelpestoffer til industrien regner med at eksportere ca. 40 % af produktionen til andre medlemsstater og af mellemprodukter til industrien 10 %; af mellemprodukter til pesticider regner virksomheden med at kunne eksportere hele sin produktion til tredjelande.

Naar en virksomheds relative position i forhold til konkurrenterne i samhandelen inden for Faellesskabet styrkes gennem finansiel stoette fra staten, maa denne stoette anses for at paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne. I det paagaeldende tilfaelde kan den paataenkte stoette, som ville reducere de investeringsudgifter, den paagaeldende kemiske virksomhed normalt selv skulle afholde, at paavirke samhandelen og fordreje eller true med at fordreje konkurrencen ved at favorisere den omtalte virksomhed som omhandlet i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1. I henhold til denne bestemmelse er stoetteformer af de typer, der heri anfoeres, principielt uforenelige med faellesmarkedet.

De undtagelser fra dette princip, som er anfoert i artikel 92, stk. 2, finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfaelde paa grund af arten af den paataenkte stoette, eftersom stoetten skulle ydes i henhold til en lov (lov nr. 46/82), som ikke forfoelger de maal, der er anfoert i denne bestemmelse.

I artikel 92, stk. 3, opregnes de stoetteformer, som kan anses for at vaere forenelige med det faelles marked. Foreneligheden med traktaten skal anskues i forhold til Faellesskabet og ikke ud fra en enkelt medlemsstats synspunkt. Met henblik paa at sikre, at faellesmarkedet fungerer tilfredsstillende, maa de undtagelser fra princippet i artikel 92, stk. 1, som er anfoert i samme artikels stk. 3, fortolkes indskraenkende i forbindelse med undersoegelsen af enhver stoetteordning og alle enkelttilfaelde, idet der samtidig tages hensyn til det i EOEF-traktatens artikel 3, litra f), anfoerte princip.

Disse undtagelsesbestemmelser kan bl.a. kun anvendes, naar Kommissionen har kunnet konstatere, at markedskraefternes frie spil uden denne stoette ikke ville vaere tilstraekkeligt til at faa den potentielle stoettemodtager til at handle paa en saadan maade, at et af de i de paagaeldende undtagelsesbestemmelser anfoerte maal blev gennemfoert.

At anvende disse undtagelser paa tilfaelde, hvor stoetten ikke ville vaere noedvendig for at naa disse maal, ville vaere det samme som at give visse medlemsstaters erhvervsgrene eller virksomheder en uberettiget fordel, idet deres oekonomiske stilling ville blive styrket, hvorved samhandelen mellem medlemsstaterne kunne blive paavirket og konkurrencen fordrejet, uden at dette paa nogen maade var berettiget ud fra hensynet til Faellesskabets interesse, jf. artikel 92, stk. 3.

Den italienske regering, der ikke udtrykkeligt naevner nogle af de i artikel 92, stk. 3, anfoerte undtagelser, har imidlertid haevdet, at forskningsprogrammet opfylder de betingelser, der ligger til grund for lov nr. 46/82, dvs. at det ville vaere meget nyskabende, og at det generelt set ikke ville medfoere konkurrencefordrejninger i strid med den faelles interesse udover, at det ogsaa ville vaere af aabenbar interesse for Faellesskabet, eftersom det ville oege Faellesskabets teknologiske ekspertise.

Kommissionen finder, at den italienske regering har paaberaabt sig undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), til fordel for stoette, der har til formaal at lette udviklingen af visse erhvervsgrene. Denne undtagelse er nemlig den, som Kommissionen mente kunne berettige den generelle stoetteordning indfoert ved lov nr. 46/82, som har til formaal at fremme forskning, udvikling og innovation inden for industrien. Som Kommissionen tidligere har naevnt, undersoeger den hvert vaesenligt tilfaelde af anvendelse af lov nr. 46/82 efter dets egne fortjenester, idet den ikke blot tager hensyn til det nyskabende ved projektet, som skal bidrage til gennemfoerelsen af et maal af faelles resse, interesse, men ogsaa til den paagaeldende stoettes virkninger paa virksomhedernes konkurrenceevne inden for det paagaeldende omraade.

Kommissionen har saaledes foretaget en grundig undersoegelse af det paagaeldende stoetteprojekt for at konstatere, om en af de i artikel 92, stk. 3, anfoerte undtagelser kunne finde anvendelse herpaa.

For saa vidt angaar undtagelserne i henhold til artikel 92, stk. 3, litra a) og c), i forbindelse med stoette, der har til formaal at fremme eller lette udviklingen af visse regioner, maa det bemaerkes, at levestandarden i de paagaeldende regioner ikke er usaedvanlig lav, at der ikke hersker en alvorlig underbeskaeftigelse, jf. litra a), og at den italienske regering i oevrig ikke har paaberaabt sig denne undtagelse.

Med hensyn til undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra b), er det klart, at den paagaeldende stoette ikke har til formaal at fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelles europaeisk interesse eller at afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den italienske oekonomi.

Den sidste mulige undtagelse er den i artikel 92, stk. 3, litra c), anfoerte vedroerende stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene.

Det drejer sig i oevrigt om den undtagelse, som den italienske regering indirekte paaberaabte sig. Efter at have undersoegt forskningsprogrammet naermere er Kommissionen imidlertid naaet frem til den konklusion, at det paagaeldende stoetteprojekt ikke falder ind under denne undtagelse.

Kommissionen er nemlig paa baggrund af den italienske regerings, fire andre medlemsstaters regeringers og konkurrerende virksomheders skriftlige bemaerkninger samt paa baggrund af italienske regeringsrepraesentanters redegoerelse paa et teknisk moede naaet frem til den konklusion, at det paagaeldende forskningsprogram til trods for, at det indeholder visse elementer af innovation - og det kunne daarligt vaere anderledes, for de sektorer, inden for hvilke denne forskning, foregaar, er omraader i konstant udvikling, hvor alle betydelige kemiske virksomheder, baade europaeiske og tredjelande, udfolder en vis forskningsaktivitet - ikke som helhed betragtet indeholder den hoeje grad af innovation, som kraeves, for at lov nr. 46/82 kan finde konkret anvendelse.

Kommissionen har kunnet konstatere, at de omraader, inden for hvilke forskningen foregaar, er foelgende:

- nye hjaelpestoffer til industrien;

- nye synteseprocesser for mellemprodukter til industrien;

- nye teknologier til fremstilling af skadedyrsbekaempende midler.

I forbindelse med det foerste omraade har Kommissionen ikke kunnet konstatere, at der var tale om forskning vedroerende nye produkter, som endnu ikke findes paa markedet. Som de italienske myndigheder selv skriver, tager forskningen sigte paa at fremstille produkter med bedre egenskaber. Udtrykket »nye hjaelpestoffer« er samtidig saa omfattende og vagt, at man ikke, som de italienske myndigheder goer, kan haevde, at Faellesskabet for disse produkters vedkommende er afhaengigt af mere avancerede tredjelande. Tvaertimod fremstilles de fleste hjaelpestoffer til industrien af faellesskabsvirksomheder.

Endvidere haevder de italienske myndigheder, at den virksomhed, der har udarbejdet det paagaeldende program, allerede skulle vaere den foerende europaeiske virksomhed for saa vidt angaar visse hjaelpestoffer til industrien. I oevrigt skulle 40 % af de nye hjaelpestoffer efter de italienske myndigheders oplysninger vaere bestemt til de andre medlemsstaters markeder.

I forbindelse med omraadet nye synteseprocesser for mellemprodukter til industrien og omraadet nye teknologier til fremstilling af skadedyrsbekaempende midler har Kommissione kunnet konstatere, at de teknologiske innovationer, de italienske myndighder har praesenteret, i myndigheder realiteten ikke er saa nyskabende, som disse haevder. De italienske myndigheder har ligeledes forklaret, at methylisocyanat (MIC) i virksomhedens nye anlaeg kortvarigt er til stede som et mellemprodukt i den kemiske proces, i oevrigt i meget ringe maengder, nemlig 1,5 kg for et anlaeg, der aarligt producerer 800 tons karbonyl eller karbufuron.

Kommissionen, der ikke underkender betydningen af det italienske firmas indsats, har kunnet konstatere, at andre EF-producenter allerede anvender udgangsstoffer uden fosgen saasom dimethylurea og difenylkarbonat, som ud fra et sundheds- og sikkerhedsmaessigt synspunkt kan sammenlignes med det dimethylamin, som det paagaeldende firma benytter.

I forbindelse med det af de paaberaabte nyskabende aspekter, nemlig den kun kortvarige tilstedevaerelse under den kemiske reaktion af smaa maengder methylisocyanat (MIC), er Kommissionen af den opfattelse, at der ikke er tale om nogen egentlig innovation, men snarere om, at de nye anlaeg benytter kontinuerlige processer. Alle de nye anlaeg, der benytter kontinuerlige processer snarere end batch-processer, behoever ikke at oplagre mellemproduktet MIC.

Der findes i oevrigt inden for Faellesskabet andre anlaeg, der benytter en kontinuerlig proces, og i hvilke maengderne af mellemproduktet MIC derfor er mindre, end det er tilfaeldet i traditionelle anlaeg. Selv hvis den italienske virksomheds nye anlaeg var endnu mere sikre end anlaeg af samme type, der allerede findes rundt omkring, og dette alene skyldtes, at de var mere moderne, ville det ikke aendre Kommissionens vurdering. Det er Kommissionens konklusion, at man i det paagaeldende tilfaelde staar over for normale tekniske forbedringer, der skyldes nye investeringer, og at der ikke er tale om egentlig innovation.

I forbindelse med forskningsindsatsen med henblik paa at reducere energiforbruget f.eks. gennem arkivering af hydrogenperoxyd ved hjaelp af zeolitkatalyse, som er det vigtigste af de italienske myndigheders eksempler til godtgoerelse af den nyskabende karakter af den paagaeldende virksomheds forkning har Kommissionen kunnet konstatere, at konkurrerende europaeiske virksomheder haevder, at de allerede anvender samme proces. Inden for Faellesskabet er den nuvaerende produktionskapacitet af zeolit paa 300 til 320 000 tons, heraf 200 000 i Tyskland. Endvidere ser det for Kommissionen ud til, at flere europaeiske virksomheder allerede er godt i gang med store forskningsprogrammer paa zeolitomraadet, samt at disse virksomheder allerede goer krav paa at have frembragt innovationer af samme art som den paagaeldende italienske virksomhed.

Det paagaeldende program indeholder derfor efter Kommissionens opfattelse ikke de meget nyskabende aspekter, som er af afgoerende betydning for, at den stoette, der skulle ydes dette program, kan falde ind under undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra c).

Inden for den kemiske industri er det nemlig helt normalt, at virksomhederne anvender betydelige midler paa forskning i nye processer, nye produkter og forbedring af disse.

Endvidere er der, som Kommissionen tidligere har naevnt, baade staerk konkurrence mellem EF-virksomheder og betydelig samhandel mellem disse inden for det omraade, som forskningen vedroerer. Kommissionen har i oevrigt allerede anfoert, at de produkter, i forbindelse med hvilke der forskes, er genstand for samhandel inden for Faellesskabet, selv om Kommissionen ikke har vaeret i stand til at angive praecise tal for disse varestroemme, idet hele grupper af kemiske produkter ofte er opfoert under ét i NIMEXE.

Kommissionen har allerede praesenteret de samme italienske myndigheders statistikker vedroerende eksporten i 1983 med skoen over den fremtidige udvikling. Imidlertid regner virksomheden ikke med at eksportere mellemprodukter til pesticider til andre medlemsstater.

Dette forhold, som sandsynligvis skyldes, at hele efterspoergslen efter pesticider paa det europaeiske marked daekkes uden problemer, viser i oevrigt det velbegrundede i Kommissionens holdning vedroerende de paagaeldende produkters utilstraekkelige karakter af innovation, for hvis der virkelig var tale om afgoerende nyskabelser, ville produkterne helt sikkert blive eksporteret til andre lande inden for Faellesskabet.

Kommissionen finder, at det paagaeldende forskningsprogram savner en tilstraekkelig hoej grad af innovation. Dette maa Kommissionen imidlertid ogsaa tage i betragtning sammen med de andre ovennaevnte faktorer, naar den skal vurdere, om den paataenkte stoette til dette program kan falde ind under undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c).

Kommissionen maa konkludere, at den paataenkte stoette alene ville vaere i virksomhedens interesse, og at denne ville opnaa en betydelig oekonomisk fordel og derved kunne mindske de udgifter, den under alle omstaendigheder maatte afholde for at modernisere sine produkter og vedblive med at vaere konkurrencedygtig paa markedet, ligesom i oevrigt andre europaeiske virksomheder, der ikke har de samme oekonomiske fordele, maa investere for at klare sig i konkurrencen. Den paataenkte stoette, der ville favorisere den paagaeldende virksomhed, ville derfor aendre samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse.

Det paagaeldende stoetteforslag opfylder derfor ikke betingelserne for, at en af undtagelserne i artikel 92, stk. 2 og 3 kan finde anvendelse -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den stoette, som den italienske regering i henhold til lov nr. 46/82 paataenker at yde en italiensk virksomhed, der raader over installationer i saavel det nordlige som det sydlige Italien, til gennemfoerelse af et innovationsprogram inden for den kemiske industri vedroerende hjaelpestoffer til industrien, mellemprodukter og skadedyrsbekaempende midler, er uforenelig med faellesmarkedet efter EOEF-traktatens artikel 92.

Italien skal derfor afstaa fra at gennemfoere det paagaeldende stoetteprojekt.

Artikel 2

Italien underretter inden for en frist paa en maaned, regnet fra datoen for meddelelse af denne beslutning, Kommissione om de foranstaltninger, Italien har truffet med henblik paa at efterkomme denne.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Den italienske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. april 1986.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. C 172 af 11. 7. 1985, s. 3.