ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(71)

Alle eksporterende producenter fra Indonesien samt Indonesiens regering hævder, at erstatningen af omkostningerne til rå palmeolie, som registreret af virksomhederne, med den indonesiske referenceeksportpris for rå palmeolie hverken er tilladt i henhold til WTO's regler eller i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 5, og derfor er ulovlig. I denne henseende hævdede Indonesiens regering, at Kommissionen fejlagtigt havde behandlet Republikken Indonesien som et land uden markedsøkonomi. Virksomhedernes argumenter kan opsummeres på følgende måde. For det første har Kommissionen ikke godtgjort, at der er grund til at afvige fra de registrerede faktiske omkostninger, eller at disse omkostninger ikke på rimelig vis afspejler omkostningerne forbundet med produktion af den pågældende vare, men har alene anført, at de registrerede omkostninger er unaturligt lave sammenlignet med internationale priser og derfor bør erstattes. Dette er i strid med WTO's regler, hvorefter det afgørende kriterium for at kunne afgøre, om en bestemt omkostning kan anvendes til beregning af produktionsomkostningerne, er, hvorvidt omkostningen er forbundet med produktion og salg af den pågældende vare, og ikke om omkostningen på rimelig vis afspejler markedsværdien. For det andet ville anvendelsen af denne artikel, selv om grundforordningens artikel 2, stk. 5, tilsyneladende giver mulighed for en justering, være begrænset til situationer, hvor myndighederne griber direkte ind på markedet ved at fastsætte og regulere priserne på et unaturligt lavt niveau. I dette særlige tilfælde hævder Kommissionen dog, at hjemmemarkedsprisen for rå palmeolie, frem for at være statsreguleret, holdes kunstigt lav, udelukkende på grund af eksportafgiften på rå palmeolie. Selv hvis dette skulle være tilfældet, må en eventuel påvirkning af hjemmemarkedsprisen anses for at være utilsigtet eller blot bivirkninger af eksportafgiftssystemet. For det tredje har Kommissionen fejlagtigt baseret sig på Acron-dommen med henblik på at begrunde lovformeligheden af justeringen for så vidt angår rå palmeolie. Denne dom er blevet appelleret og kan derfor ikke danne præcedens. Under alle omstændigheder var de faktiske omstændigheder i Acron-sagen anderledes, eftersom de vedrører en situation, hvor gaspriserne var statsregulerede, i modsætning til de frit fastsatte priser på rå palmeolie i Indonesien. Endelig hævdede Indonesiens regering, at justeringen i henhold til artikel 2, stk. 5, udelukkende fandt sted med henblik på at øge dumpingmargenerne på grund af forskelle i beskatning.
(8)

Spanien bør undersøge effekten af den forkortede meddelelsesperiode for kontrollen af de berørte fartøjers landinger et år efter denne forordnings ikrafttræden og forelægge Kommissionen en rapport. Kommissionen vil kontrollere anvendelsen af den forkortede meddelelsesperiode for at sikre en effektiv inspektion af de berørte fartøjer fra de nationale myndigheders side. Hvis på basis af konklusionerne i rapporten fra Spanien eller på basis af Kommissionens kontroller, inspektioner og revisioner inden for rammerne af afsnit X i forordning (EF) nr. 1224/2009 det viser sig, at den forkortede meddelelsesperiode er utilstrækkelig til, at Spanien kan sikre en ordentlig kontrol med landinger, tager Kommissionen perioden op til revision.
(2)

Visse formuleringer af tilskudsfoder med særlige ernæringsformål, som er til frigivelse over lang tid, og som har en høj koncentration af sporstoffer, vil uvægerligt indeholde arsen, cadmium eller bly i koncentrationer, der overstiger de maksimalgrænseværdier, som er fastsat for indholdet af disse tungmetaller i tilskudsfoder. Højere grænseværdier for disse tungmetaller i formuleringer til frigivelse over lang tid er imidlertid ikke forbundet med en risiko for menneskers eller dyrs sundhed eller miljøet, idet dyrenes eksponering for tungmetallerne ved brug af disse formuleringer til frigivelse over lang tid er væsentligt lavere end for andet tilskudsfoder, der indeholder sporstoffer. Der bør derfor fastsættes højere grænseværdier for de pågældende tungmetaller til sådanne formuleringer til frigivelse over lang tid, som indeholder høje koncentrationer af sporstoffer.
(40)

Den 12. november inviterede Kommissionen de kompetente libanesiske myndigheder til et teknisk konsultationsmøde med deltagelse af EASA og en repræsentant for en EU-medlemsstat. Under dette møde orienterede de kompetente libanesiske myndigheder om den kommende luftfartslovgivning (Lov nr. 481/2002), der fastsætter, at der skal oprettes en uafhængig myndighed for civil luftfart, men som på grund af den politiske ustabilitet i landet ikke er blevet vedtaget. Denne vedtagelse afhænger af oprettelsen af en ny regering, som muliggør en udpegning af en ny bestyrelse for myndigheden, hvilket forventes at ske i 2014. De kompetente myndigheder oplyste, at de i hast har foretaget de opgaver, der kan afhjælpe de mangler, der er konstateret i ICAO's plan for afhjælpende foranstaltninger. På grundlag af dette møde blev de kompetente libanesiske myndigheder opfordret til at fremsende oplysninger om tilsynet med deres luftfartsselskaber. Kommissionen og EASA vil vurdere den dokumentation, som de modtager, idet der tages hensyn til yderligere oplysninger fra ICAO i forhold til det arbejde, der var iværksat for at løse den betydelige sikkerhedsmæssige betænkelighed. Kommissionen opfordrer også Libanon til at deltage aktivt i Unionens MASC (enheden for flysikkerhed for Middelhavslandene) for at fremme oprettelsen af det statslige sikkerhedsprogram og forbedre reglerne for luftfartssikkerhed i Libanon.
(2)

Den 25. november 2013 besluttede Sanktionskomitéen under FN’s Sikkerhedsråd at tilføje én fysisk person til listen over de personer, grupper og enheder, der er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer.
(3)

Visse ønologiske fremgangsmåder er særligt udsatte for risikoen for svigagtig anvendelse og skal fremgå af ind- og udgangsbøgerne og af ledsagedokumenter i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 436/2009 (3). Krav vedrørende fremgangsmåder, såsom membranbehandling, præciserer, at disse fremgangsmåder bør indføres i ind- og udgangsbøgerne i henhold til artikel 41 i forordning (EF) nr. 436/2009. De regler for registrering, som er fastsat ved forordning (EF) nr. 436/2009, bør ændres, så der tages højde for de nye ønologiske fremgangsmåder, der er godkendt ved forordning (EF) nr. 606/2009 og ændret ved nærværende forordning.
(3)

For produktionsåret 2013/14 blev det oprindelig anslået, at et kvantitativt loft på 650 000 ton, udtrykt i hvidt sukker, for eksport af sukker, som er fremstillet ud over kvoten, ville kunne dække markedsefterspørgslen. Dette loft blev fastsat ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 476/2013 (3). Ifølge de seneste skøn forventes produktionen af sukker ud over kvoten imidlertid at stige til 3 600 000 ton. Det er derfor vigtigt at sikre, at der er afsætningsmarkeder for sukker, der er fremstillet ud over kvoten.
(4)

Som følge af forlængelsen af gyldighedsperioden for forordning (EF) nr. 800/2008 kan nogle medlemsstater ønske at forlænge foranstaltninger, hvorom de har givet kortfattede oplysninger i overensstemmelse med forordningens artikel 9. For at mindske den administrative byrde vil det være hensigtsmæssigt at anse de kortfattede oplysninger om forlængelsen af disse foranstaltninger for at være meddelt Kommissionen, forudsat at de ikke ændres væsentligt.
(2)

Selv om bilaterale luftfartsaftaler mellem medlemsstaterne og tredjelande typisk indeholder bestemmelser om toldfritagelse for jetpetroleum, er det nødvendigt at fastsætte fælles regler om toldfritagelse for jetpetroleum for at sikre klarhed og ensartethed i denne henseende, skabe retssikkerhed for operatørerne og undgå konkurrenceforvridning som følge af forskellige fremgangsmåder og regler.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 333/72

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1324/2013

af 11. december 2013

om fastsættelse af udstedelsesprocentsatsen for eksportlicenser, afvisning af eksportlicensansøgninger og suspension af indgivelsen af eksportlicensansøgninger for sukker, der er fremstillet ud over kvoten

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 af 30. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår handel med tredjelande inden for sukkersektoren (2), særlig artikel 7e sammenholdt med artikel 9, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Efter artikel 61, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan sukker, der i løbet af et produktionsår er produceret ud over den kvote, der er omhandlet i samme forordnings artikel 56, kun eksporteres inden for det af Kommissionen fastsatte kvantitative loft.

(2) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 476/2013 af 23. maj 2013 om fastsættelse af det kvantitative loft for eksport af sukker og isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, indtil udgangen af produktionsåret 2013/2014 (3), har fastsat de pågældende kvantitative lofter.

(3) De mængder sukker, for hvilke der er indgivet ansøgninger om eksportlicenser, overstiger den mængde, som er fastsat i gennemførelsesforordning (EU) nr. 476/2013. Der bør derfor fastsættes en godkendelsesprocentsats for de mængder, der blev ansøgt om den 2. til 6. december 2013. Alle eksportlicensansøgninger for sukker, der blev indgivet efter den 6. december 2013, bør derfor afvises, og indgivelsen af eksportlicensansøgninger bør suspenderes —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. For de ansøgninger om eksportlicenser for sukker ud over kvoten, der blev indgivet den 2. til 6. december 2013, fastsættes der en udstedelsesprocentsats på 41,718815 %.

2. Ansøgninger om eksportlicenser for sukker ud over kvoten, der blev indgivet den 9., 10., 11., 12. og 13. december 2013, afvises.

3. Indgivelse af ansøgninger om eksportlicenser for sukker ud over kvoten suspenderes fra den 16. december 2013 til den 30. september 2014.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2013. På Kommissionens vegne For formanden Jerzy PLEWA Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

(1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

(2) EUT L 178 af 1.7.2006, s. 24.

(3) EUT L 138 af 24.5.2013, s. 5.
(2)

Planen for levering af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer blev fastsat ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1020/2012 (3), hvorved der også blev afsat de nødvendige finansielle midler for regnskabsåret 2013. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, i forordning (EU) nr. 807/2010 (4) begynder gennemførelsesplanen den 1. oktober og slutter den 31. december det følgende år. For at sikre en gnidningsløs overgang til Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede, der bliver oprettet i 2014, især for så vidt angår støtte, og i overensstemmelse med de anmodninger, som Kommissionen har modtaget fra Spanien, Polen og Slovenien, bør gennemførelsesperioden for årsplanen for 2013 for uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i EU forlænges. For at sikre ligebehandling bør forlængelsen gælde alle medlemsstaterne.
(5)

Udvalget for Veterinærlægemidler har anbefalet, at der for kaniner fastsættes en maksimalgrænseværdi for diclazuril, der skal gælde for muskel, fedt, lever og nyre.
Følgende indsættes som artikel 30a og 30b:

»Artikel 30a

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 30b i denne forordning for at tilpasse bilaget hertil til nye tendenser inden for ulovlig anvendelse af narkotikaprækursorer, navnlig stoffer, der let kan omdannes til registrerede stoffer, og for at følge enhver ændring af tabellerne i bilaget til FN-konventionen.

Artikel 30b

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter jf. artikel 6, stk. 1, tredje afsnit, artikel 7, stk. 1, tredje afsnit, artikel 8, stk. 2, artikel 9, stk. 2, andet afsnit, artikel 10, stk. 5, artikel 11, stk. 1 og 3, artikel 19, artikel 30a og artikel 32, stk. 2, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 30. december 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Den i artikel 6, stk. 1, tredje afsnit, artikel 7, stk. 1, tredje afsnit, artikel 8, stk. 2, artikel 9, stk. 2, andet afsnit, artikel 10, stk. 5, artikel 11, stk. 1 og 3, artikel 19, artikel 30a og artikel 32, stk. 2, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 6, stk. 1, tredje afsnit, artikel 7, stk. 1, tredje afsnit, artikel 8, stk. 2, artikel 9, stk. 2, andet afsnit, artikel 10, stk. 5, artikel 11, stk. 1 og 3, artikel 19, artikel 30a og artikel 32, stk. 2, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«
(9)

I forordning (EU) nr. 231/2012 er der også fastsat specifikationer for mikrokrystallinsk cellulose (E 460 (i)), hvoraf det fremgår, at synonymet for dette fødevaretilsætningsstof er cellulosegel. Codex Alimentarius vedtog et dobbeltnavn for mikrokrystallinsk cellulose (E 460 (i)), og stoffets INS-navn er således »mikrokrystallinsk cellulose (cellulosegel)«. Under hensyntagen til tidligere praksis (7) og for at sikre konsekvens og undgå handelsforstyrrelser bør dobbeltnavnet »mikrokrystallinsk cellulose, cellulosegel« vedtages for fødevaretilsætningsstoffet E 460 (i). Navnet »cellulosegel« bør således udgå som synonym i specifikationerne for dette fødevaretilsætningsstof, og navnet bør ændres i overensstemmelse hermed i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008.
(5)

Konklusionen vedrørende risikoen for forbrugerne baseredes på den anslåede dermale eksponering for PAH'er i forbindelse med anvendelse af visse forbrugerprodukter under de værst tænkelige realistiske anvendelsesbetingelser. Man konstaterede, at denne eksponering overskred det afledte minimumseffektniveau (DMEL) (3), der var fastlagt for benzo[a]pyren, som blev brugt som surrogat for toksiciteten af andre PAH'er.
(75)

I lyset af undersøgelsesresultaterne, nemlig den uudnyttede kapacitet i Kina, Kinas fortsatte dumping til tredjelande, kinesiske eksportørers begrænsede muligheder for salg på markeder i de andre vigtigste tredjelande og deres dokumenterede evne til at omdirigere eksportmængder til EU-markedet vurderes det, at hvis foranstaltningerne ophæves, vil det svække EU-erhvervsgrenens position på dens kernemarked, og der vil ske fornyet skade grundet sandsynligheden for kinesisk import til dumpingpriser. Der er ingen grund til at tro, at den forbedring af EU-erhvervsgrenens resultater, der er sket som følge af de gældende foranstaltninger, vil vare ved eller styrkes, hvis foranstaltningerne ophæves. Betingelserne er tværtimod gunstige for, at import fra Kina omdirigeres til EU-markedet til dumpingpriser og i betydelige mængder, og det vil sandsynligvis underminere den positive udvikling på EU-markedet, som er opnået i den betragtede periode. Den sandsynlige dumpingimport fra Kina vil medføre et pres på EU-erhvervsgrenens salgspriser og bevirke, at den mister markedsandele. Som en konsekvens heraf vil den kinesiske dumpingimport have en negativ indflydelse på EU-erhvervsgrenens økonomiske resultater, der stadig er sårbare, jf. betragtning 66.
15)

Følgende artikler indsættes: »Artikel 19a 1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser. 2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 3, artikel 5, stk. 1, artikel 5a, stk. 1, artikel 5b, stk. 2 og 3, og artikel 8, stk. 3, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. december 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode. 3. Den i artikel 3, artikel 5, stk. 1, artikel 5a, stk. 1, artikel 5b, stk. 2 og 3, og artikel 8, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom. 5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 3, artikel 5, stk. 1, artikel 5a, stk. 1, artikel 5b, stk. 2 og 3, og artikel 8, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ. Artikel 19b 1. Kommissionen bistås af et udvalg med betegnelsen »Komitéen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring«. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (5). 2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 335/30

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1341/2013

af 13. december 2013

om, i hvilket omfang de ansøgninger om importlicenser, som er indgivet i november 2013 vedrørende visse mejeriprodukter inden for de toldkontingenter, der blev åbnet ved forordning (EF) nr. 2535/2001, kan imødekommes

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1301/2006 af 31. august 2006 om fælles regler for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning (2), særlig artikel 7, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

De ansøgninger om importlicenser, som er indgivet fra den 20. til den 30. november 2013 for visse toldkontingenter, der er omfattet af bilag I i Kommissionens forordning (EF) nr. 2535/2001 (3), vedrører mængder, der overstiger de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes importlicenser, idet der fastsættes tildelingskoefficienter, som skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

På grundlag af de ansøgninger om importlicens, der blev indgivet fra den 20. til den 30. november 2013 for produkter, der er omfattet af de toldkontingenter, som er nævnt i del I.A, I.F, I.H, I.I, I.J og I.K i bilag I til forordning (EF) nr. 2535/2001, udstedes der importlicenser for de mængder, der er ansøgt om, efter anvendelse af de tildelingskoefficienter, som er fastsat i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 14. december 2013.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2013. På Kommissionens vegne For formanden Jerzy PLEWA Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

(1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

(2) EUT L 238 af 1.9.2006, s. 13.

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 2535/2001 af 14. december 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår importordningen for mælk og mejeriprodukter og åbning af toldkontingenter (EUT L 341 af 22.12.2001, s. 29).
(1)

I Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (2) fastsættes fælles regler for, hvordan medlemsstaterne skal sende oplysninger og dokumenter til Kommissionen. Disse regler omhandler især medlemsstaternes forpligtelse til at anvende de informationssystemer, som Kommissionen har stillet til rådighed, og valideringen af adgangsrettighederne for de myndigheder eller enkeltpersoner, der er bemyndiget til at sende meddelelser. I forordning (EF) nr. 792/2009 fastsættes desuden fælles principper for informationssystemerne for at sikre dokumenternes ægthed, integritet og læsbarhed over tid, og der fastsættes bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger. Forpligtelsen til at bruge disse informationssystemer skal angives i hver forordning, hvor der fastsættes en specifik underretningspligt.
(6)

Da ovennævnte foranstaltninger falder ind under traktatens anvendelsesområde, er tiltag på EU-plan nødvendige for at kunne gennemføre dem, navnlig for at sikre, at de økonomiske aktører i alle medlemsstater anvender dem på samme måde.
(8)

Medlemsstaterne bør foretage kontrol for at forvisse sig om, at angivelserne på mærkningen er korrekt, og at denne forordning efterleves. Til dette formål bør kontrollen af overensstemmelsen mellem produktets varebetegnelse og emballagens faktiske indhold styrkes og harmoniseres yderligere på grundlag af en risikoanalyse og ved sanktioner. Denne fremgangsmåde bør ligeledes gøre det muligt at bekæmpe svig, idet der opstilles mindstekrav til kontrol for alle medlemsstater og foretages en standardisering af rapporter, som forelægges Kommissionen.
(6)

For at gøre det muligt for Danisco (UK) Ltd at udnytte sine markedsføringsrettigheder er det nødvendigt at ændre vilkårene for godkendelsen.
(2)

Sanktionskomitéen under FN’s Sikkerhedsråd besluttede den 4. december 2013 at fjerne en fysisk person fra listen over de personer, grupper og enheder, over for hvem indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer skal gælde.
(3)

Denne komplekse ordning har vist sig at medføre unødige vanskeligheder og problemer i forbindelse med anvendelsen af den kombinerede nomenklatur. Med henblik på forenkling af lovgivningen og for at undgå unødvendige vanskeligheder med at anvende den kombinerede nomenklatur, er det derfor hensigtsmæssigt at forenkle både den kombinerede nomenklatur og takststrukturen for disse sanitære artikler med henblik på at anvende fire kategorier af produkter (i stedet for otte) og forbinde hver af disse med en enkelt autonom toldsats.