EUROPA-PARLAMENTETS AFGOERELSE af 21. april 1993 om decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1991 vedroerende sektion I - Parlamentet, II - Raadet, III - Kommissionen, IV - Domstolen og V - Revisionsretten

(93/366/Euratom, EKSF, EOEF)EUROPA-PARLAMENTET,

- der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 78g,

- der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 206b,

- der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 180b,

- der henviser til budgettet for regnskabsaaret 1991,

- der henviser til De Europaeiske Faellesskabers forvaltningsregnskab og balance for regnskabsaaret 1991 (SEK(92) 0507-0510),

- der henviser til Revisionsrettens AArsberetning for regnskabsaaret 1990 med institutionernes svar (1),

- der henviser til Raadets henstilling af 15. marts 1993 (C3-0127/93),

- der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget samt udtalelserne fra Energi-, Forsknings- og Teknologiudvalget, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser, Udvalget om Sociale Anliggender, Beskaeftigelse og Arbejdsmiljoe, Udvalget om Regionalpolitik, Fysisk Planlaegning og Forbindelserne med Regionale og Lokale Myndigheder, Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier, Udvalget om Kvinders Rettigheder, Udvalget om Transport og Turisme, Udvalget om Udvikling og Samarbejde, og Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse, (A3-0121/93),

""1. konstaterer, at de bevilgede indtaegter og udgifter i regnskabsaaret 1991 beloeb sig til:

> ID="2">(ECU)> ID="3">(ECU)" ID="01">- Indtaegter"> ID="01">- bevillinger godkendt paa det almindelige budget> ID="02">56 085 448 195"> ID="01">- indtaegter af ydelser for tredjemands regning> ID="02">51 714 111

"> ID="03">56 137 162 306"> ID="01">- bevillinger til forpligtelser:"> ID="01">- bevillinger godkendt paa det almindelige budget> ID="02">59 369 570 195"> ID="01">- bevillinger fremfoert fra 1990> ID="02">938 010 387"> ID="01">- bevillinger som foelge af frigoerelse i 1990 af forpligtelser fra foer 1990> ID="02">74 220 972"> ID="01">- bevillinger, som svarer til indtaegter af ydelser for tredjemands regning> ID="02">38 401 734

"> ID="03">60 420 203 288"> ID="01">- Bevillinger til betalinger> ID="03">56 116 377 508

">2. meddeler decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af foelgende beloeb:

> ID="2">(ECU)> ID="3">(ECU)" ID="01">a) Indtaegter"> ID="01">- egne indtaegter> ID="02">51 676 130 410"> ID="01">- finansielle bidrag> ID="02">- "> ID="01">- disponibel saldo> ID="02">4 001 968 257"> ID="01">- diverse indtaegter> ID="02">571 306 704

"> ID="03">56 249 405 371

"> ID="01">b) Udgifter"> ID="01">- betalinger foretaget over regnskabsaarets bevillinger> ID="02">52 712 542 239"> ID="01">- bevillinger fremfoert til regnskabsaaret 1992> ID="02">1 110 568 372

"> ID="03">53 823 110 612

"> ID="01">c) Saldo for regnskabsaaret 1991> ID="03">2 762 611 813

"> ID="01">Saldoen er beregnet paa foelgende maade:"> ID="01">- regnskabsaarets indtaegter> ID="03">56 249 405 371"> ID="01">- betalinger foretaget over regnskabsaarets bevillinger> ID="02">52 712 542 239"> ID="01">- bevillinger fremfoert til regnskabsaaret 1992> ID="02">1 110 568 372

"> ID="03"> 53 823 110 612

"> ID="01">Difference> ID="03">2 426 294 759"> ID="01">- bevillinger, som er fremfoert fra regnskabsaaret 1990, og som er bortfaldet> ID="03">+ 305 076 211"> ID="01">- valutakursforskelle i regnskabsaaret 1991> ID="03">+ 31 240 843"> ID="01">Saldo for regnskabsaaret 1991> ID="03">2 762 611 813"> ID="01">Denne saldo er rent regnskabsmaessig og afspejler ikke de faktisk afholdte udgifter i loebet af regnskabsaaret"> ID="01">d) Udnyttelse af bevillingerne til forpligtelser> ID="03">57 645 965 070

">

e) Status pr. 31. december 1991 "(ECU)

"" ID="01">Anlaegsaktiver> ID="02">9 994 922 323> ID="03">Langfristet kapital> ID="04">13 785 692 827"> ID="01">Aktiver til loebende anvendelse> ID="02">93 160 490> ID="03">Kortfristet gaeld> ID="04">3 966 063 340"> ID="01">Omsaetningsaktiver> ID="02">838 634 868> ID="03">Udligningskonti> ID="04">164 353 604"> ID="01">Kassekonti> ID="02">6 730 420 879"> ID="01">Udligningskonti> ID="02">258 971 210 "> ID="01">I alt

> ID="02">17 916 109 770> ID="03">I alt

> ID="04">17 916 109 770 ">

3. fremsaetter sine bemaerkninger i den beslutning, der ledsager denne afgoerelse;

4. paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse og beslutningen med bemaerkningerne til Kommissionen, Raadet, Domstolen, Revisionsretten og Den Europaeiske Investeringsbank samt at soerge for, at de offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (L-udgaven).

Udfaerdiget i Strasbourg, den 21. april 1993.

Generalsekretaeren

Enrico VINCI Formanden

Egon KLEPSCH

(1) EFT nr. C 330 af 15. 12. 1992, s. 1.

BESLUTNING med bemaerkningerne til afgoerelsen om decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1991

EUROPA-PARLAMENTET,

- der henviser til EOEF-Traktatens artikel 206b,

- der henviser til artikel 89 i finansforordningen af 13. marts 1990, i henhold til hvilken Faellesskabets institutioner traeffer enhver hensigtsmaessig foranstaltning til at tage bemaerkningerne i decharge-afgoerelserne til foelge,

- der henviser til, at institutionerne i henhold til samme artikel efter anmodning fra Europa-Parlamentet ligeledes aflaegger rapport om de foranstaltninger, der er truffet som foelge af bemaerkningerne, bl.a. om de instrukser, der har givet de tjenestegrene, som medvirker ved budgettets gennemfoerelse,

- der henviser til Raadets henstilling af 15. marts 1993 (C3-0127/93),

- der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og de oevrige dokumenter, der naevnes i afgoerelsen om decharge (A3-0121/93),

A. der henviser til, at Kommissionen i henhold til EOEF-Traktatens artikel 205 alene baerer det fulde ansvar for budgettets gennemfoerelse,

B. der henviser til, at Faellesskabet paa topmoedet i Edinburgh i december 1992 endnu en gang bekraeftede sin forpligtelse til at anvende naerhedsprincippet i forbindelse med Faellesskabets anliggender,

Horisontale aspekter

Naerhedsprincippet og medlemsstaternes rolle

1. mener, at naerhedsprincippet indebaerer, at udgifter afholdt over EF-budgettet skal anvendes til de former for politik, som bedst kan gennemfoeres paa faellesskabsplan, og til gennemfoerelse af Faellesskabets maalsaetninger;

2. opfordrer Kommissionen som den ansvarlige for EF-budgettets gennemfoerelse til at gennemgaa alle udgiftsomraader for at fastslaa, hvilke udgifter der mest hensigtsmaessigt vil kunne afholdes paa faellesskabsplan, og til at offentliggoere de resultater, den naar frem til; opfordrer budgetmyndigheden til at gennemgaa de forskellige former for omkostningskraevende politik, foer den fastlaegger Faellesskabets budget;

3. gentager, at det er noedvendigt at kontrollere anvendelsen af naerhedsprincippet under beslutningsprocessen i EF i overensstemmelse med artikel 3B i Traktaten om Den Europaeiske Union, og kraever, at de forskellige myndigheder gennemfoerer EF-retten paa korrekt vis;

4. konstaterer, at det er medlemsstaternes regeringer, de lokale og regionale myndigheder og i nogle tilfaelde private og/eller ikke-statslige organisationer, der har ansvaret for den konkrete gennemfoerelse af stoerstedelen af EF-budgettet; fastslaar endvidere, at en stor del af kontrollen med udgifterne som foelge heraf ogsaa maa gennemfoeres i faellesskab med disse instanser;

5. goer opmaerksom paa, at Kommissionen maa raade over de noedvendige midler til at overvaage medlemsstaternes og de underordnede instansers forvaltning af EF-midlerne, saaledes at disse om noedvendigt kan opfordres til at aendre deres forvaltningspraksis i forbindelse med deres ansvar for forvaltningen af EF-midler;

6. minder Kommissionen og alle andre beroerte parter om, at naerhedsprincippet ikke blot indebaerer en decentralisering af ansvaret for den rent faktiske gennemfoerelse af budgettet, men ogsaa oegede muligheder for Kommissionen til at foere tilsyn og kontrol med medlemsstaterne og satellitorganer, naar disse er ansvarlige for forvaltningen af en given EF-politik og - om noedvendigt - til at tvinge disse til at foretage aendringer i deres administrative praksis;

7. er af den opfattelse, at en lang raekke af manglerne ved gennemfoerelsen af og kontrollen med 1991-budgettet er en direkte foelge af den maade, hvorpaa faellesskabsbudgettet gennemfoeres, idet det faktiske ansvar for EF's udgifter spredes ud paa mange forskellige myndigheder og instanser, navnlig medlemsstaterne;

8. konstaterer, at mange af de eksempler paa daarlig administration, uhensigtsmaessig tildeling af midler, tab af indtaegter som foelge af bedrageri og uregelmaessigheder, svag evaluering og kontrol osv., som Parlamentet og Revisionsretten paapeger, henhoerer under medlemsstaternes kompetence, og er bevis paa, at der er brug for et effektivt tilsyn med EF-politikkens gennemfoerelse; beklager, at Kommissionen i praksis ikke hidtil har vaeret i stand til at varetage denne opgave i fuldt omfang;

9. konstaterer, at Kommissionen ikke har de tekniske og organisatoriske ressourcer til at omsaette sit juridiske ansvar for budgettets gennemfoerelse i henhold til EOEF-Traktatens artikel 205 til en reel evne til at sikre, at EF-politikken forvaltes og gennemfoeres paa den bedste og mest effektive maade;

10. opfordrer Kommissionen til at varetage sit ansvar for den konkrete anvendelse af EF-midlerne, at foretage en strengere kontrol med medlemsstaternes forvaltning af EF-midlerne og foelge princippet om, at EF-finansieringen er betinget af, at den paagaeldende myndighed rent faktisk realiserer Faellesskabets politik;

11. opfordrer Kommissionen til som led i decentraliseringen af ansvaret for den rent fysiske afholdelse af EF's udgifter at oege kontrollen med medlemsstaternes forvaltning af EF-midlerne og anvende det princip, at forudsaetningen for en finansiering fra centralt hold er, at den paagaeldende forvaltning skoennes at vaere effektiv med hensyn til fremme af EF's politik;

12. mener, at Kommissionen som generelt princip har befoejelse til ensidigt at suspendere udbetalinger fra EF-budgettet til medlemsstaterne, naar den kan paavise, at disse ikke paa behoerig vis opfylder deres pligt til at beskytte EF-skatteydernes penge gennem en effektiv kontrol; henstiller til Kommissionen at udarbejde forslag, som indeholder de naermere vilkaar og fremgangsmaader for saadanne tilbageholdelser; understreger, at naerhedsprincippet ikke vil kunne fungere, medmindre Raadet gaar med til saadanne forslag;

13. anmoder Kommissionen om at aflaegge en skriftlig beretning, som kan behandles af de relevante udvalg inden udgangen af 1993;

14. opfordrer til, at der forud for den naeste dechargeprocedure gennemfoeres en omfattende gennemgang og droeftelse af disse bestraebelser med henblik paa at skabe et gunstigt klima for en styrkelse af det interinstitutionelle samarbejde om at sikre, at skatteborgerne faar valuta for pengene;

Demokratisk kontrol

15. konstaterer, at en stor del af budgettets udgifter, navnlig inden for de obligatoriske udgifter, ikke er resultatet af en virkelig demokratisk debat, ikke i praksis er underkastet en ordentlig kontrol, og derfor ikke kan siges at tilfredsstille kravet om demokratisk konsensus; mener, at dette kan virke fremmedgoerende paa skatteyderne og bringe Faellesskabet som helhed i miskredit;

16. gentager de forbehold, det gav udtryk for i dechargebeslutningen for 1990, med hensyn til Kommissionens brug af eksterne konsulenter og kontrahenter i forbindelse med afholdelsen af EF-udgifterne paa alle omraader; mener, at denne overdrevne brug af eksterne organer er til skade for gennemskueligheden og kontrollen med budgettets udgifter;

17. paaskoenner Den Europaeiske Investeringsbanks voksende engagement i Faellesskabets oekonomiske politik; opfordrer i den forbindelse til oegede demokratiske kontrolbefoejelser over EIB's aktiviteter generelt, herunder over de aktiviteter, der finansieres ved hjaelp af Bankens egne midler;

18. henstiller til alle de instanser, der er ansvarlige for tildelingen af Faellesskabets midler, isaer Raadet, at sikre en gennemskuelig forvaltning baseret paa anerkendte objektive kriterier og i den forbindelse at udoeve sin rolle som medlovgiver i fuld offentlighed;

19. fordoemmer tendensen til, at medlemsstaterne ikke behandler EF-midler ligesom nationale offentlige midler, og at de som foelge heraf ikke vedkender sig det direkte ansvar over for de europaeiske skatteydere; henstiller derfor til Kommissionen at goere en ihaerdig indsats for at oege offentlighedens kendskab til Faellesskabets virksomhed og oplyse borgerne om deres ret til at kraeve regeringerne til regnskab for, hvorledes EF's penge gives ud;

Praktiske spoergsmaal

20. konstaterer, at daarlig koordinering mellem de instanser, der er ansvarlige for budgettets gennemfoerelse, mellem de finansielle instrumenter og interventionsmidler, og mellem de forskellige former for politik er et generelt traek ved Faellesskabets virksomhed; foreslaar derfor, at Kommissionen i sine forslag til nye retsakter altid angiver de potentielle foelger for EF's oevrige politik og virksomhed;

21. konstaterer, at der tales om et deprimerende antal eksempler paa daarlig administrativ praksis baade i Kommissionen og i de eksterne instanser, der forvalter budgettet; mener, at dette problem sandsynligvis vil blive forvaerret med den igangvaerende decentralisering af Faellesskabets virksomhed, medmindre Kommissionen hurtigt styrker sine budgetkontrolmuligheder;

22. finder, at EF-lovgivningen ofte er alt for kompliceret, selvmodsigende og endog uforstaaelig, og at dette ofte kan tilskrives de studehandeler, der i Raadets regi indgaas mellem medlemsstaterne; dette forhold giver sig udslag i budgetudgifter som foelge af vanskeligheder med gennemfoerelsen;

23. opfordrer Kommissionen til at laegge langt stoerre vaegt paa den forudgaaende og efterfoelgende evaluering af de forskellige former for politik baseret paa verificerbare og objektive kriterier, og mener, at der i forbindelse med en saadan evaluering boer foretages en analyse sag for sag af, i hvilket omfang EF's grundlaeggende politiske maal er naaet uden at overskride et rimeligt omkostningsniveau; gentager den i dechargebeslutningen for 1989 fremsatte anmodning til Kommissionen om at forelaegge en rapport med en saadan systematisk analyse for hver enkelt af de omkostningskraevende former for politik, og anmoder om, at den forelaegges senest den 31. juli 1993;

24. opfordrer alle de i budgetbehandlingen involverede parter til, naar de stiller forslag om eller godkender udgifter, at tage behoerigt hensyn til de paagaeldende budgetposters praktiske gennemfoerlighed og potentielle virkninger samt at udlede de noedvendige konklusioner;

25. paageger, at budgetudgifter kun nytter noget, hvis de bidrager til opnaaelsen af den oenskede maalsaetning, hvilket kun kan konstateres gennem en noeje kontrol og evaluering; erindrer om, at fuld udnyttelse af budgetbevillingerne ikke er det eneste kriterium, der skal laegges til grund for budgetforvaltningen; gentager, at Kommissionen er forpligtet til at gennemfoere budgetmyndighedens afgoerelser; forventer, at denne forpligtelse altid opfyldes paa en saadan maade, at det er i overensstemmelse med de kvalitetsnormer, som lovgiverne har oensket;

26. anmoder Kommissionen om at planlaegge en passende betalingsrytme for de enkelte budgetposter over hele regnskabsaaret for at undgaa en unoedvendig koncentration af udgifter ved aarets udgang; opfordrer Kommissionen til at indfoere en varslingsordning for alle budgetomraader;

27. konstaterer, at Kommissionen har truffet foranstaltninger for at styrke Enheden for Koordinering af Bekaempelsen af Overtraedelser (UCLAF); anser imidlertid disse foranstaltninger for at vaere utilstraekkelige, hvis de ikke ledsages af en udvidelse af personalet, som goer det muligt at oprette rejsehold; afventer derfor med interesse Kommissionens forslag om personaleprioriteringer i det foreloebige budgetforslag;

Forskellige omraader i budgettet

Egne indtaegter

28. opfordrer Kommissionen til at skille beregningen af Det Forenede Kongeriges kompensation ud fra beregningen af Faellesskabets momsindtaegter af hensyn til budgettets gennemskuelighed;

29. anmoder Kommissionen om at soerge for, at medlemsstaterne under alle omstaendigheder som foreskrevet i de gaeldende forordninger afkraeves renter af egne indtaegter, der indbetales for sent til Faellesskabet;

30. beklager, at Kommissionen ikke kan staa inde for rigtigheden af nationalregnskaberne med henblik paa beregningen af de egne indtaegter; fastslaar, at dette i hoej grad er til skade for budgettets gennemskuelighed samt er en stor mangel ved den demokratiske kontrol i forholdet til de europaeiske skatteydere;

31. tager afstand fra det faktum, at medlemsstaterne ikke behandles ens i forbindelse med de egne indtaegter, idet de, som overholder Faellesskabets forordninger, straffes i forhold til dem, som ikke goer det; opfordrer derfor Kommissionen til gennem en langt mere omfattende kontrol med medlemsstaternes forvaltning af de egne indtaegter at opfylde sin forpligtelse til at soerge for, at skatteyderne i hele Faellesskabet behandles ens;

32. bekraefter sin forpligtelse til at arbejde for en hurtig tilbagevenden til fuld anvendelse af principperne om finansiel autonomi for Faellesskabet; gentager derfor sin opfordring til, at der i 1994 afholdes en interinstitutionel konference med henblik paa at fastlaegge en langsigtet ordning for Faellesskabets indtaegter;

33. anmoder Kommissionen om at aflaegge beretning om de trufne foranstaltninger i tilfaelde, hvor det konstateres, at medlemsstater systematisk ansaetter momsprovenuet for lavt;

EUGFL's Garantisektion

34. paaskoenner, at erklaeringen om budgetdisciplin i konklusionerne fra Edinburgh-topmoedet er paa linje med Parlamentets synspunkter, idet den indebaerer, at Kommissionen skal vaere strengt forpligtet til at afholde landbrugsudgifterne inden for de kapitler, hvor bevillingerne er opfoert, idet forvaltningen af markederne snarere skal vaere baseret paa tilstraekkelig hensyntagen til tidsaspektet end paa oekonomiske manipulationer; konstaterer imidlertid, at budgetdisciplin i denne betydning af ordet bestemt ikke blev bragt i anvendelse i regnskabsaaret 1991, navnlig ikke inden for oksekoedssektoren, som man mistede kontrollen over;

35. erklaerer, at det vil goere sit yderste for at sikre, at budgetdisciplin fortsat vil blive fortolket paa den maade, som Europa-Parlamentet og Det Europaeiske Raad i Edinburgh har vedtaget;

35. erklaerer, at det vil goere sit yderste for at sikre, at budgetdisciplin fortsat vil blive fortolket paa den maade, som Europa-Parlamentet og Det Europaeiske Raad i Edinburgh har vedtaget;

36. understreger, at budgetdisciplin paa grundlag af alarmsystemet kun vil kunne realiseres, hvis medlemsstaternes overslag forbedres; opfordrer derfor Kommissionen til i samarbejde med medlemstaterne at foretage de fornoedne forbedringer;

37. henstiller til Kommissionen i forbindelse med fremtidige forslag vedroerende EUGFL, Garantisektionen, at lade begrundelsen indeholde en klar analyse, hvoraf det fremgaar, at forslaget er den mest rentable maade til opnaaelse af de maal, der er fastlagt i EOEF-Traktaten, navnlig for saa vidt angaar de paagaeldende produkter;

38. konstaterer, at den nye satellitovervaagningsteknik har forbedret kontrollen inden for visse af EUGFL's sektorer, men paapeger, at den kun kan vaere et supplement til de konventionelle metoder, hvor der stadig er behov for fremskridt;

39. afventer de forbedringer, som gennemfoerelsen af den nye forordning om identifikation af dyr sandsynligvis vil medfoere, og paalaegger Budgetkontroludvalget at foelge udviklingen med hensyn til gennemfoerelsen af den paagaeldende lovgivning;

40. fastslaar, at det paa nuvaerende tidspunkt er umuligt at foere effektiv kontrol med produktionsstoetteordningen for olivenolie; stiller spoergsmaalstegn ved, om EF's skatteborgere kan forventes at finansiere en ordning, som Faellesskabet ikke har haand i hanke med; meddeler hermed, at det agter at henstille til Kommissionen at tage alle de noedvendige skridt til at suspendere udbetaling af produktionsstoette inden for olivenoliesektoren, hvis der ikke inden for en rimelig tidsfrist kan sikres en tilfredsstillende kontrol;

41. afventer forslag fra Kommissionen til omorganisering af olivenoliesektoren, hvori der er taget hensyn til Revisionsrettens bemaerkninger i aarsberetningen for 1991;

42. anmoder Budgetkontroludvalget om at foere streng kontrol med udviklingen i olivenoliesektoren i loebet af regnskabsaaret 1993;

43. opfordrer Kommissionen til at laegge stoerst muligt pres paa medlemsstaterne for at faa fastlagt og ivaerksat et effektivt kontrolsystem for landbrugsudgifterne, om noedvendigt gennem muligheden for tilbageholdelse af midler i tilfaelde af utilstraekkelig kontrol;

44. henstiller til Kommissionen at fremskynde sin revision af proceduren i forbindelse med regnskabsafslutningen;

45. fastslaar, at den EUGFL-finansierede foedevarehjaelp i OEsteuropa har vaeret karakteriseret af manglende koordination mellem Kommissionen og medlemsstaterne; mener, at hjaelp til tredjelande i overensstemmelse med naerhedsprincippet boer falde ind under Faellesskabets kompetence, og at det derfor er op til Kommissionen at tage initiativ til at tilrettelaegge saadanne aktioner;

Strukturfondene

46. kraever, at den decentraliserede forvaltning af stukturfondene efter reformen foelges op af stoerre disciplin fra medlemsstaternes side og oeget tilsyn, kontrol og evaluering af aktionerne fra Kommissionens side; paalaegger derfor sit Budgetkontroludvalg til i samarbejde med de oevrige kompetente udvalg at foere tilsyn med den virksomhed, der udfoeres gennem de aendrede strukturfonde;

47. minder Kommissionen og medlemsstaterne om, at udgifterne paa strukturomraadet skal vaere udtryk for en gennemfoerelse af EF's politik samt skal vaere til gavn for Faellesskabet som helhed fremfor kun at tjene lokale, sektorbestemte interesser;

48. konstaterer, at udgifterne paa strukturomraadet er blevet spredt og opdelt paa for mange smaa programmer, som ikke kan siges at opfylde maalsaetningerne for Faellesskabets politik og ej heller at vaere gennemskuelige med hensyn til tildelingskriterierne;

49. henstiller til Kommissionen at soerge for, at tildelingen af midler fra strukturfondene udelukkende sker efter strenge, objektive og evaluerbare kriterier, samt at vise vilje til at foretage en kritisk kontrol af medlemsstaternes forslag, som indebaerer forkastelse af programmer, der ikke kan siges at bidrage til opfyldelsen af Faellesskabets maalsaetninger;

50. er af den opfattelse, at der boer ske en mere effektiv integration mellem de nationale ministerier og mellem Kommissionens generaldirektorater, for saa vidt angaar strukturfondene;

51. henstiller til medlemsstaterne at soerge for, at midlerne fra strukturfondene naar hurtigere frem til den endelige modtager; opfordrer Kommissionen til at fastlaegge konkrete bestemmelser for anvendelsen af de renter, der tilskrives Faellesskabets midler i den periode, hvor medlemsstaternes kompetente myndigheder har raadighed over disse;

52. anser det for noedvendigt, at tilsynsudvalgenes sammensaetning aendres, saaledes at ogsaa arbejdsmarkedets parter bliver repraesenteret, og at deres befoejelser oeges paa omraaderne projektudvaelgelse, betalinger og aendring af maalsaetninger; minder Kommissionen om, at der allerede i dechargebeslutningen for 1989 blev stillet forslag herom, men at der til dato ikke er sket nogen forbedring paa dette omraade;

53. paapeger den manglende demokratiske kontrol paa EF-plan i forbindelse med udarbejdelsen af faellesskabsstoetterammerne og opfordrer Kommissionen til inden udgangen af 1993 at udarbejde et forslag til, hvordan Europa-Parlamentet kan holdes grundigt og effektivt orienteret, saa det saettes i stand til at udoeve sine rettigheder og pligter som den myndighed, der er ansvarlig for at meddele decharge;

Interne politikker

54. mener, at bevillingerne til Faellesskabets forskellige interne politikker i oejeblikket ikke gennemfoeres konsekvent paa en maade, der kan fremme den europaeiske oekonomis konkurrenceevne; anmoder derfor Kommissionen om at udarbejde generelle retningslinjer for en samordning af politikken til gavn for den europaeiske konkurrenceevne;

55. tager til efterretning, at der i henhold til Revisionsrettens beretning for 1991 i de seneste aar er gjort fremskridt i forbindelse med omstrukturering af Det Faelles Forskningscenter; opfordrer Kommissionen til at soerge for, at Det Faelles Forskningscenter fortsat bestraeber sig paa at viderefoere denne udvikling, som bl.a. har til formaal fremover at sikre, at maalene naas i forbindelse med de arbejder, der udfoeres for eksterne instanser som led i en konkurrenceorienteret politik, og at skabe et virkeligt kunde-leverandoer-forhold til Kommissionens oevrige tjenestegrene i forbindelse med gennemfoerelsen af videnskabelige arbejder, der skal stoette Kommissionens oevrige politikker; goer opmaerksom paa, at der i den forbindelse maa tages hensyn til noedvendigheden af at sikre budgetmaessig gennemskuelighed, og at der fortsat boer foeres en samlet og dynamisk personalepolitik, der kan daekke Det Faelles Forskningscenters fremtidige videnskabelige behov;

56. mener, at Kommissionens budgetforvaltning af JOULE-programmet i 1991 var udtryk for en forsaetlig overtraedelse af budgetmyndighedens afgoerelser, idet der var tale om en bevidst underudnyttelse af det vedtagne budget, og i modstrid med den ansvarlige kommissaers tidligere udtalelser om, at de 40 mio. ECU var et acceptabelt beloeb, som kunne udnyttes;

57. beklager, at Kommissionen fortsat betragter en del af den supplerende bevilling, som budgetmyndigheden havde opfoert til JOULE-programmet, som en prioritetsaendring;

58. anmoder Kommissionen om at lade den interinstitutionelle adfaerdskodeks omfatte et punkt om indfoerelse af en procedure for loebende kontrol med og ajourfoering af rammeprogrammernes prioriterede maal med henblik paa blandt andet at opfylde budgetforpligtelserne;

59. konstaterer, at positive holdninger inden for miljoepolitikken endnu ikke er blevet fulgt op af en effektiv og systematisk integration af miljoemaessige overvejelser ved gennemfoerelsen af alle Faellesskabets politikker; opfordrer Kommissionen til at sikre denne systematiske integration gennem tilstraekkeligt personale ikke blot i GD XI; anmoder Kommissionen om en meget klarere definition paa miljoepolitikkens plads inden for Faellesskabets struktur- og konkurrencepolitik sammen med en definition paa praecise fysiske og socio-oekonomiske indikatorer, hvormed opnaaelsen af en miljoemaessig baeredygtig vaekst kan overvaages; beklager forsinkelserne i gennemfoerelsen af miljoeprogrammerne i 1991;

60. konstaterer, at transportpolitikken karakteriseres af mangel paa samordning mellem forskellige finansielle EF-instrumenter og mellem Faellesskabets og medlemsstaternes politik; opfordrer Kommissionen til at sikre den stoerre samordning og konsekvens, der er noedvendig, hvis det indre marked skal fungere effektivt;

61. stoetter Kommissionen i dens bestraebelser paa at integrere Den Europaeiske Investeringsbanks og EKSF's udlaansvirksomhed i Faellesskabets bredere interne politik og strukturpolitik; goer imidlertid opmaerksom paa, at en saadan integration skal ledsages af stoerre befoejelser til budgetmyndigheden til effektivt at overvaage og kontrollere denne virksomhed;

62. konstaterer med bekymring Revisionsrettens bemaerkninger i aarsberetningen for 1991 vedroerende gennemfoerelsen af EF-stoette til Irpinia-regionen i Italien, der var beroert af jordskaelvet i 1981; anmoder Kommissionen om at forsikre, at der vil blive kraevet tilbagebetaling af rentetilskud i tilfaelde, hvor det paavises, at de ikke er blevet anvendt i overensstemmelse med det tiltaenkte formaal;

63. paalaegger Budgetkontroludvalget noeje og konstant at foere tilsyn med Faellesskabets udgifter til den psykiatriske institution paa oeen Leros;

64. anmoder indtraengende Kommissionen til at soege at loese problemerne med underudnyttelse og misbrug af midler, der var bevilget til fremme af lige muligheder for kvinder, for eksempel ved at sikre;

a) tilvejebringelse af teknisk bistand ved udarbejdelsen af passende ansoegninger

b) udnaevnelse af ligestillingskonsulenter paa alle niveauer i beslutnings- og gennemfoerelsesprocessen baade i medlemsstaterne og i alle ESF-opfoelgningsudvalg;

65. henstiller til Kommissionen at udarbejde og indfoere forvaltningsstrukturer, der genspejler de finansielle instrumenters egentlige rolle som en hjaelp for afdelinger, der varetager ligestillingspolitikken og politikken paa andre omraader;

66. henstiller til Kommissionen i sin aarsberetning om gennemfoerelsen af faellesskabsretten at medtage et saerligt kapitel om de programmer med indvirkning paa miljoepolitikken, som Faellesskabet deltager i;

67. opfordrer Revisionsretten til at gennemfoere en undersoegelse af det samlede EF-budgets konsekvenser for ligestillingssituationen;

Eksterne forbindelser

68. erkender, at programmet for foedevarehjaelp til landene i Central- og OEsteuropa samt det tidligere Sovjetunionen snarere opfylder politiske end materielle behov;

69. konstaterer, at man i forbindelse med foedevarehjaelpen i 1991 til landene i Central- og OEsteuropa samt det tidligere Sovjetunionen daarligt kunne tale om nogen koordinering mellem de enkelte medlemsstaters og Faellesskabets bestraebelser; mener, at det ville vaere i alle de beroerte parters interesse samt i overensstemmelse med naerhedsprincippet, hvis Kommissionen overtog kontrollen med Faellesskabets hjaelpeprogrammer for tredjelande;

70. finder, at anvendelsen af den fremskyndede udbudsprocedure ikke var tilstraekkelig til at bringe hjaelpen hurtigere frem i de oesteuropaeiske lande og det tidligere Sovjetunionen, og at den har mindsket selve udbudsprocedurens gennemskuelighed;

71. konstaterer med beklagelse, at anvendelsen af counterpart-midlerne i nogle lande endnu en gang har givet anledning til problemer; henstiller til Kommissionen at soerge for, at alle beroerte parter i fuldt omfang forstaar deres respektive rolle i forbindelse med forvaltningen af disse midler;

72. er foruroliget over, at der i forbindelse med TEMPUS-programmet er konstateret en stor koncentration af kontrakter hos en gruppe ikke-statslige organisationer, som har naer tilknytning til hinanden; mener, at saadanne tilfaelde kan foere til alvorlige interessekonflikter; anmoder Kommissionen om snarest, og senest den 30. juni 1993, at forelaegge en beretning, hvori den redegoer for procedurerne for tildelingen af disse kontrakter;

73. anmoder Kommissionen om ved aarets udgang at fremsende en fortegnelse til Europa-Parlamentet over alle de kontrahenter og konsulenter, som Kommissionen goer brug af under TEMPUS, TACIS- og PHARE-programmerne, med detaljerede oplysninger om kontrahenten, arten af det arbejde, der udfoeres, inddragelse af lokal underentreprise og omkostningerne i forbindelse med hver enkelt kontrakt for Faellesskabets budget;

74. mener, at annulleringen af en betydelig del af de betalingsbevillinger, der var opfoert til PHARE-programmet er udtryk for en skoedesloes omgang med midler, der var taenkt som hjaelp til at overvinde de problemer, som central- og oesteuropaeiske lande staar overfor, og derfor vil forsinke det oekonomiske genopsving; mener dog, at de offentlige midler er blevet anvendt paa en forsvarlig maade;

75. understreger endnu en gang, at Kommissionen ikke maa tabe PHARE-programmets grundlaeggende maal af syne, nemlig at opmuntre til politiske og oekonomiske reformer og udvikling af et stabilt demokrati; opfordrer derfor Kommissionen til sammen med Europa-Parlamentet paa en mere effektiv maade at anvende EF-bistanden og overfoerslen af knowhow til udvikling af hensigtsmaessige juridiske, oekonomiske og politiske strukturer;

76. bemaerker, at kun 0,6 % af bevillingerne til TACIS-programmet var udbetalt i 1991 og kun 9,9 % i 1992; er af den opfattelse, at forvaltningen af dette program er kendetegnet af de samme vanskeligheder eller endog stoerre end PHARE-programmet; mener, at der boer ske en vaesentlig kvalitativ forbedring af fortvaltningen af bevillingerne til samarbejdet med det tidligere Sovjetunionen, saa Faellesskabets bistand til stabilisering af den oekonomiske og politiske situation i dette omraade kan goeres mere effektiv;

77. paalaegger Budgetkontroludvalget noeje at overvaage udviklingen med udgifterne paa budgetposter, der er opfoert i budgettet paa Europa-Parlamentets initiativ med henblik paa stoette til og forbedring af boernehjem i Rumaenien; opfordrer Kommissionen til regelmaessigt at fremsende alle relevante oplysninger til udvalget;

78. er uforuroliget over de store laan til landene i Central- og OEsteuropa, som er ydet med sikkerhed i EF-budgettet, og i forbindelse med hvilke der kun er opfoert pm'er i budgettet; fastslaar, at det vil tage lang tid at etablere den foreslaaede garantifond; beklager, at Parlamentet ikke raader over oplysninger om de reelle risici, dette indebaerer for budgettet;

79. understreger, at det er noedvendigt at anvende objektive og realistiske kriterier i forbindelse med udarbejdelsen af udviklingsprojekter i AVS-landene samt landene i Asien og Latinamerika;

80. hilser med tilfredshed Kommissionens visioner med hensyn til den fremtidige rolle, Faellesskabet skal spille i forbindelse med gennemfoerelsen af samarbejdsprojekter; mener, at den rolle, som man har tiltaenkt Faellesskabet, skal forbedre hjaelpeprogrammernes koordinering og effektivitet, mindske miljoeskaderne, styrke et decentraliseret samarbejde, som overdrager mere ansvar til de lokale deltagere, og endelig bidrage til at mindske snaevre nationale interessers indflydelse paa udviklingspolitikken;

81. opfordrer Kommission til at sikre, at bevillingerne, som blev afsat til Israel og den palaestinensiske befolkning i de besatte omraader efter Golf-krigen, anvendes i fuld udstraekning, effektivt og uden forsinkelser, og til at soerge for, at bevillingerne til denne konto i 1994-budgettet bringes op paa det beloeb, som budgetmyndigheden oprindelig afsatte;

82. udtrykker alvorlige forbehold med hensyn til ydelsen af stoette til Bangladesh i 1991 og afventer Domstolens kendelse i sagen; vil til sin tid vende tilbage til spoergsmaalet;

Administrationsudgifter og stoette

83. fastslaar, at kriterierne og procedurerne for tildeling af stoette ikke er tilstraekkeligt gennemskuelige; konstaterer endvidere, at fordelingen af stoetten ikke altid sker i overensstemmelse med de fastlagte kriterier og i nogle tilfaelde endog er i direkte modstrid hermed;

84. opfordrer derfor Kommissionen til:

a) aktivt at indhente et bredere udbud af egnede stoetteansoegninger

b) at yde stoetten dér, hvor der er et virkeligt behov for den fremfor dér, hvor den blot fungerer som et ekstra tilskud, og navnlig til at afstaa fra at yde stoette til organer og arrangementer, som nemt vil kunne opnaa stoette andetsteds

c) med regelmaessige mellemrum i aarets loeb at aflaegge situationsberetninger til Europa-Parlamentets kompetente udvalg

d) hvert aar at udgive en oversigt over de ydede tilskud og fremme offentlighedens muligheder for at erhverve denne

e) at foretage inspektion af stoettemodtagerne paa stedet og vaere opmaerksom paa modtagere, som tidligere har opnaaet stoette, og/eller som indebaerer stoerst risiko for fejltildeling af stoette

f) at forelaegge Europa-Parlamentet en beretning om gennemfoerelsen inden midten af maj maaned hvert aar; af disse beretninger boer det post for post fremgaa, hvilke principper og procedurer der har ligget til grund for tildelingen af stoette, og de boer indeholde en efterfoelgende evaluering samt en analyse af den indsats, der er gjort, for at tiltraekke et bredere udsnit af ansoegere; endvidere boer beretningerne indeholde oplysninger om balancen mellem de forskellige kategorier af modtagere og aktiviteter, hvortil der er ydet stoette, om stoettens geografiske spredning og endelig om resultaterne af inspektionerne paa stedet;

85. mener, at det selv som led i behandlingen af 1994-budgettet boer gennemgaa alle de budgetposter, der vedroerer organer, som beskaeftiger sig med eller soeger at fremme den europaeiske integration, og at det i den forbindelse boer undersoege, i hvilket omfang der er tale om overlapninger mellem disse poster indbyrdes og mellem disse og poster, hvor der er opfoert bevillinger til stoette uden naermere angivelse af specifikke maal;

86. konstaterer, at der er en uhensigtsmaessig fordeling mellem medlemsstaterne af tilskud til fremme af den europaeiske tanke;

87. opfordrer Raadet til for fremtiden at fastsaette datoerne for udpegelse af nye medlemmer af EF-institutionerne paa en saadan maade, at der ikke bliver tale om overlapninger i loenningerne til disse, og til offentligt at goere detaljeret rede for eventuelle saerlige tilfaelde, hvor saadanne overlapninger ikke kan undgaas;

88. henstiller til Revisionsretten som en fast del af aarsberetningen at indfoeje en sektion vedroerende Raadet og ligeledes vedroerende resultaterne af den eksterne revision af den oekonomiske og budgetmaessige forvaltning af dens egne bevillinger;

89. anmoder alle institutioner om at sende Europa-Parlamentet deres interne bestemmelser om udnaevnelse af finansinspektoerer, samt om disses arbejdsbetingelser og uafhaengighed.