SÆRBERETNING Nr. 4/97 om revision af visse aspekter af de foranstaltninger, der blev gennemført efter Tysklands forening, og som omfattede udbetaling af godtgørelser og eksportrestitutioner over EUGFL, med Kommissionens svar (97/C 144/01)

(EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

INDHOLD

Punkt Side

1. INDLEDNING .1.1 - 1.8 2

Baggrunden for foranstaltningerne .1.3 - 1.8 2

Enzootisk kvægleukose .1.3 - 1.4 2

Eksportrestitutioner .1.5 2

Ophør med mælkeproduktion .1.6 - 1.8 2

2. BEMÆRKNINGER .2.1 - 2.17 3

Kumulering af støtte .2.1 - 2.5 3

Program for udryddelse af enzootisk kvægleukose - Delstaten Brandenburg .2.6 - 2.7 4

Udryddelse af enzootisk kvægleukose - Formodet urigtige ansøgninger .2.8 - 2.9 4

Kommissionens stedlige kontrol af udgifterne til udryddelse af enzootisk kvægleukose .2.10 - 2.14 4

Eksportrestitutioner - Generelle bemærkninger om kvalitetsaspekter .2.15 - 2.17 4

3. KONKLUSIONER .3.1 - 3.3 6

Kumulering af støtte .3.1 6

Kontrol af udgifterne til udryddelse af enzootisk kvægleukose .3.2 6

Eksportrestitutioner .3.3 6

BILAG 1 - Eksempel på støtte for slagtning af ko nr. 3409 . 7

TABEL 1 . 8

Kommissionens svar . 9

1. INDLEDNING

1.1. Med Tysklands forening den 3. oktober 1990 blev Fællesskabet stillet over for problemer med potentiel overproduktion og dyresygdomme. De nye delstater havde således pr. 30. juni 1990 en bestand på ca. 1,9 mio. køer, hvoraf 666 000 ved test havde fået konstateret enzootisk kvægleukose (EBL) (1), en virussygdom, som medfører lymfetumorer. Ifølge veterinæreksperter er kød og mælk fra smittede dyr egnet til konsum (dog ikke kød og mælk fra dyr med tumorer).

1.2. Fællesskabet vedtog en række foranstaltninger til løsning af problemerne med potentiel overproduktion og dyresygdomme. I denne beretning redegøres der for en revision, der navnlig tog sigte på at efterprøve lovligheden og den formelle rigtighed af eksportrestitutioner udbetalt i forbindelse med Tysklands forening. Revisionen viste, at der var udbetalt eksportrestitutioner for produkter fra en markedssektor, hvortil der var ydet andre former for direkte eller indirekte fællesskabsstøtte. Retten foretog således ikke fuldstændig revision af foranstaltningerne i forbindelse med Tysklands forening. Der fremsættes imidlertid bemærkninger om en række beslutninger, som førte til kumulering af forskellige former for støtte i forbindelse med den tyske forening, og om Kommissionens kontrol af udbetalinger af godtgørelser for udryddelse af enzootisk kvægleukose i de nye tyske delstater. Tabel 1 viser en oversigt over foranstaltningerne og de udgifter, der er afholdt over Fællesskabets budget. Endelig indeholder beretningen bemærkninger om eksportrestitutioner generelt, herunder om udbetaling af eksportrestitutioner for produkter af dårlig kvalitet.

Baggrunden for foranstaltningerne

Enzootisk kvægleukose

1.3. I den tidligere Tyske Demokratiske Republik foregik mælke- og oksekødsproduktionen hovedsagelig i kooperative bedrifter (landwirtschaftliche Produktionsgenossenschaften, LPG'er). Inden for LPG-systemet var dyrene delt op i besætninger, som var fuldstændig EBL-fri, blandede besætninger (Sanierungsbestände) og besætninger, som udelukkende bestod af EBL-positive dyr (Auffangstationen). Dyr fra de blandede besætninger, som havde fået konstateret kvægleukose, blev normalt overflyttet til EBL-besætninger, hvor de producerede mælk resten af deres malkeperiode.

1.4. Fællesskabet havde gennemført udryddelsesprogrammer, hvorunder der blev udbetalt godtgørelse for slagtning af smittede dyr, og hvor udgifterne blev fordelt på medlemsstaternes budgetter og Fællesskabets budget. Resultatet var, at man i 1990 næsten havde udryddet kvægleukose i Fællesskabet. Det var derfor ønskeligt, at Forbundsrepublikken Tyskland indførte et program for udryddelse af kvægleukose i de nye delstater, hvilket også skete med virkning fra den 3. oktober 1990. Programmet skulle gennemføres i løbet af tre år. I henhold til Rådets beslutning 90/424/EØF (2) og Kommissionens beslutning 92/5/EØF (3) ydede Fællesskabet tilskud til alle slagtninger foretaget under programmet efter den 1. oktober 1991. Udgifterne afholdt over Fællesskabets budget i perioden 1. oktober 1991 - 31. december 1991 beløb sig til 14,5 mio. ECU.

Eksportrestitutioner

1.5. Kommissionen anså det for ønskeligt, at kød fra dyr, der var slagtet under udryddelsesprogrammet, ikke blev bragt i omsætning på Fællesskabets indre marked, fordi den frygtede, at priserne ville blive trykket. Både Kommissionens veterinærtjenester og de tyske veterinærmyndigheder var og er af den opfattelse, at sådant kød er egnet til konsum. Der blev derfor indført en ordning for afsætning af kødet til de nye delstaters tidligere handelspartnere. Der blev ydet støtte i form af eksportrestitutioner finansieret over Fællesskabets budget, og der blev ydet et supplement over Tysklands nationale budget. Der blev bevilget sådanne særlige restitutioner i medfør af Kommissionens forordning (EØF) nr. 2762/90 (4) og nr. 2769/90 (5) på betingelse af, at de eksporterede produkter var genstand for aftaler, som den tidligere Tyske Demokratiske Republik havde indgået med tredjelande før den 3. oktober 1990. Årsagen til denne betingelse var, at man ville sikre sig, at oksekødet fra den tidligere Tyske Demokratiske Republik blev eksporteret, fordi det ellers ville have givet problemer på det indre marked. Det blev anslået, at der under denne ordning ville blive indgået kontrakter om slagtning af ca. 700 000 køer. Dette skøn blev senere reduceret til 600 000. Ordningen skulle gennemføres i perioden fra den 3. oktober 1990 til den 31. december 1991. Fællesskabets udgifter til eksportrestitutioner for oksekød, som i henhold til toldkontroldatoen var eksporteret fra de nye tyske delstater efter den 1. oktober 1991 - fra denne dato ydede Fællesskabet støtte til udryddelse af kvægleukose - beløb sig til ca. 44 mio. ECU (6).

Ophør med mælkeproduktion

1.6. Et andet problem i de nye delstater var mælkeproduktionen. I 1989, året før Tysklands forening, var de årlige mælkeleverancer på ca. 7,8 mio. tons. Man var nødt til at indføre Fællesskabets mælkekvoteordning. Det betød, at mælkeleverancerne måtte reduceres, og for kalenderåret 1989 skulle de årlige leverancer nedsættes med ca. 20 % til 6,2 mio. tons. For at gøre det lettere for producenterne skulle referencemængden for 1989 i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 (7) reduceres med en fast procentsats, således at man kom ned på en basisreferencemængde på 6,8 mio. tons uden betaling af godtgørelse. Forordningen indeholdt også bestemmelser om en yderligere reduktion på 3 % ved definitivt ophør med mælkeproduktion. Produktionen skulle senest den 31. marts 1991 være nedsat med 204 120 tons, og der blev udbetalt en godtgørelse på 42 ECU/100 kg til producenterne. Der blev ikke stillet krav om slagtning af dyrene under ordningen. Godtgørelsen skulle dække indkomsttab ved reduceret mælkeproduktion. Fællesskabets udgifter til ordningen for mejeriåret, der sluttede den 15. oktober 1991, beløb sig til 72 mio. ECU og 11 mio. ECU det følgende år (8). Kommissionens forordning (EØF) nr. 3776/90 (9) indeholder detaljerede bestemmelser om fastsættelsen af godtgørelsen for definitivt ophør med mælkeproduktion.

1.7. Ud over godtgørelsen for definitivt ophør blev der i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 775/87 (10) indført midlertidig suspension i de øvrige medlemsstater af en del af referencemængderne mod en godtgørelse på 10 ECU/100 kg, som over fem tolvmånedersperioder skulle reduceres til 7 ECU/100 kg. Denne foranstaltning blev i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 udvidet til at omfatte producenter i de nye tyske delstater. Godtgørelsen blev fastsat til 21 ECU/100 kg. Fællesskabets udgifter til gennemførelsen af denne foranstaltning i de nye tyske delstater i mejeriåret, der sluttede den 15. oktober 1991, beløb sig til 27 mio. ECU og 36 mio. ECU (11) det følgende år. Der skulle med denne foranstaltning opnås en reduktion på 306 180 tons.

1.8. Ifølge GD VI skulle de nye tyske delstater have en malkekvægbestand på 1,2 mio. køer for at opfylde deres mælkekvote på 6,2 mio. tons. I slutningen af juni 1991 var det faktiske antal køer reduceret til 1,4 mio., og i slutningen af december 1991 til 1,2 mio. (12). I kalenderåret 1991 var mælkeproduktionen på 5,8 mio. tons og i 1992 på 5,3 mio. tons (13).

2. BEMÆRKNINGER

Kumulering af støtte

2.1. Det var nødvendigt at slagte 390 000 køer for at reducere mælkeproduktionen, og der skulle slagtes 600 000 køer i 1991 under programmet for udryddelse af EBL. Kommissionens tjenestegrene var klar over, at der var risiko for dobbeltgodtgørelser i en periode, hvor der for slagtning af et og samme dyr kunne opnås støtte for reduktion af mælkeproduktion, støtte til udryddelse af kvægleukose samt eksportrestitutioner.

2.2. Kommissionens tjenestegrene overvejede at indføre et system, som ville minimere risikoen for dobbeltgodtgørelse, idet der først ville blive udbetalt godtgørelse for slagtning af køer smittet med kvægleukose og derefter udbetalt godtgørelse for yderligere reduktion af kvægbestanden med henblik på opfyldelse af mælkekvoterne. Det fremgår ikke af de eksisterende dokumenter, hvorfor man ikke anvendte denne fremgangsmåde.

2.3. I Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 af 4. december 1990 og Rådets forordning (EØF) nr. 3776/90 af 19. december 1990, som gav hjemmel til godtgørelse for definitivt ophør med mælkeproduktion og for midlertidig reduktion af referencemængderne, samt i Kommissionens beslutning 92/5/EØF af 3. december 1991, som gav hjemmel til tilskud fra Fællesskabet til udgifterne til programmet for udryddelse af EBL, blev der ikke taget højde for risikoen for, at der blev udbetalt for meget i fællesskabsstøtte.

2.4. Det konstateredes under revisionen i de nye tyske delstater, at oksekød fra dyr, som var slagtet under programmet for udryddelse af kvægleukose, og for hvilket der var ydet godtgørelse, var blevet eksporteret ikke blot med restitutioner fra Fællesskabet, men også med et supplement til restitutionerne, som Tyskland ydede i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2762/90. Bedrifter, som fik udbetalt godtgørelse under EBL-programmet, fik også udbetalt godtgørelse for definitivt ophør med mælkeproduktion og for midlertidig suspension af en del af referencemængden.

2.5. I mange af de reviderede sager oversteg det samlede støttebeløb værdien af de enkelte dyr. I bilag 1 vises et eksempel på, hvor meget direkte og indirekte støtte der i alt blev udbetalt for slagtning af en enkelt ko. Den samlede støtte for slagtningen af denne ko, hvis værdi de tyske veterinærmyndigheder havde anslået til 681 ECU, er beregnet til 1 081 ECU, hvoraf 798 ECU blev udbetalt over Fællesskabets budget. I sit svar bestrider Kommissionen relevansen af bilag 1. I henhold til Kommissionen er der i bilag 1 ikke taget højde for de enkelte foranstaltningers mål og særlige betingelser. Retten mener, at punkt 2.1-2.5 indeholder tilstrækkelige oplysninger om disse mål og betingelser. Formålet med bilag 1 er udelukkende at vise det samlede støttebeløb for en enkelt ko. Kommissionen bestrider ikke rigtigheden af de anførte beløb.

Program for udryddelse af enzootisk kvægleukose - Delstaten Brandenburg

2.6. I henhold til Kommissionens beslutning 92/5/EØF kan Fællesskabet yde tilskud til Tysklands udgifter i form af godtgørelse til ejerne for slagtning af leukosesmittede dyr. Der blev godkendt et toårsprogram, som trådte i kraft den 1. oktober 1991.

2.7. Det fremgik af revisionen af oversigterne over støtteansøgningerne, som var grundlaget for Fællesskabets finansielle bidrag til delstaten Brandenburg i perioden fra den 1. oktober 1991 til den 31. december 1991, at de fejlagtigt omfattede dyr, der var slagtet før ikrafttrædelsesdatoen den 1. oktober 1991. Fejlen er nu opgjort til 1 335 dyr for to områder i delstaten Brandenburg, Potsdam og Frankfurt/Oder, hvilket har betydet, at Fællesskabet har udbetalt ca. 179 000 ECU for meget i støtte.

Udryddelse af enzootisk kvægleukose - Formodet urigtige støtteansøgninger

2.8. I ét tilfælde var der prima facie beviser for, at 129 dyr ikke var slagtet, hvilket tyder på, at der var forelagt urigtige slagtelister til underbygning af de kooperative bedrifters støtteansøgninger. Det faktum, at dyrene ikke blev slagtet, har også den alvorlige konsekvens, at det er vanskeligt at kontrollere sygdommen effektivt. Retten har anmodet de tyske myndigheder om at undersøge bevismaterialet og om at foretage det videre fornødne i sagen.

2.9. Foreløbige svar fra de tyske myndigheder, hvoraf det sidste var dateret den 27. februar 1996, tyder på, at dette ikke var et enkeltstående tilfælde. Der er konstateret andre tilfælde under Kommissionens opfølgning af den stedlige kontrol (jf. punkt 2.13).

Kommissionens stedlige kontrol af udgifterne til udryddelse af enzootisk kvægleukose

2.10. I henhold til artikel 24, stk. 7, i Rådets beslutning 90/424/EØF skal Kommissionen i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder foretage regelmæssig stedlig kontrol af gennemførelsen af de programmer, hvortil Fællesskabet yder finansielt tilskud.

2.11. Den 29. juni 1994, da Retten havde påbegyndt revisionen i GD VI, var der ikke foretaget finansiel kontrol på stedet af Fællesskabets tilskud på 14,5 mio. ECU til programmet for udryddelse af kvægleukose, der blev iværksat i 1991 i de nye delstaters områder i henhold til Kommissionens beslutning 92/5/EØF.

2.12. Kommissionens tjenestegrene mente, at den gennemsnitlige godtgørelse pr. dyr, som blev slagtet under programmet for udryddelse af EBL, skulle være på 199 ECU og ikke 576 ECU som foreslået af de tyske myndigheder. (Ifølge de tyske myndigheders ansøgning for perioden 1. oktober 1991 - 31. december 1991 androg den gennemsnitlige godtgørelse 286 ECU pr. dyr.) De satte endvidere spørgsmålstegn ved, om det overhovedet var nødvendigt at udbetale godtgørelse for udsætterkøer. Retten har ikke set dokumentation for, at denne sag blev fulgt op over for de tyske myndigheder som foreslået.

2.13. Kommissionen har siden reageret positivt. Den påbegyndte finansiel kontrol på stedet i april 1995. Under denne kontrol, som har bekræftet Rettens bemærkninger under punkt 2.6-2.9, konstateredes følgende forhold:

a) Ansøgninger om godtgørelse for dyr slagtet før den 1. oktober 1991 var fejlagtigt blevet debiteret Fællesskabets budget.

b) Der var indsendt ansøgninger om godtgørelse for dyr, som ikke var slagtet.

c) Der var indsendt ansøgning to gange om godtgørelse for slagtning af det samme dyr.

d) Der var indsendt ansøgninger om godtgørelse for dyr, som var slagtet efter tidsfristens udløb.

Kommissionen har derfor anmodet de tyske myndigheder om tilbagebetaling af ca. 11 mio. ECU til Fællesskabets budget i form af en finansiel korrektion.

2.14. I anmodningen om finansiel korrektion henviste Kommissionen desuden til den kendsgerning, at der var indsendt ansøgninger om godtgørelse for dyr, som var slagtet med henblik på eksport af oksekød, og at der var ydet eksportrestitutioner, hvilket resulterede i dobbeltstøtte.

Eksportrestitutioner - Generelle bemærkninger om kvalitetsaspekter

2.15. Veterinærmyndighederne i det tidligere Sovjetunionen besluttede, at de tekniske specifikationer til kontrakterne om leverancer af oksekød til det tidligere Sovjetunionen skulle indeholde bestemmelser om, at oksekødet skulle stamme fra besætninger, som havde været fri for kvægleukose i de foregående 6 måneder. Kommissionen havde ikke kendskab til disse kontraktmæssige krav, da forordningerne, som gav hjemmel til eksportrestitutioner, blev vedtaget den 27. september 1990.

2.16. Ved veterinærkontrol i det tidligere Sovjetunionen konstateredes det, at en betydelig del af oksekødsleverancerne til det tidligere Sovjetunionen i strid med dette kontraktmæssige krav stammede fra EBL-positive dyr. Der blev indgivet klage om, at det omtalte kød kun var egnet til konsum efter forarbejdning (f.eks. kødkonserves etc.).

2.17. En betydelig del af kødet stammede fra EBL-positive dyr, og desuden var det af laveste handelsklasse. Nedenstående fotografi viser forskellen mellem en slagtekrop af klasse P, som nok var typisk for mange dyr fraden tidligere Tyske Demokratiske Republik, og en klasse E slagtekrop af god kvalitet. I henhold til den gældende lovgivning skal der udbetales eksportrestitutioner efter den fulde sats for produkter uanset deres salgsværdi, så længe de er af sund og sædvanlig handelskvalitet. Der anvendes samme eksportrestitutionssats for oksekød af højeste kvalitet, der kan sælges til toppriser, som for oksekød af dårlig kvalitet som beskrevet ovenfor. Det er et spørgsmål, om det er forsvarlig økonomisk forvaltning af fællesskabsmidlerne at finansiere produkter af dårlig kvalitet med samme sats som produkter af god kvalitet.

>START GRAFIK>

FÆLLESSKABETS HANDELSKLASSESKEMA FOR SLAGTEKROPPE AF VOKSENT KVÆG

E - GOD KVALITET P - DÅRLIG KVALITET Alle profiler fra konveks til superkonveks: Ekstraordinær muskelfylde. Alle profiler fra konkave til meget konkave: Ringe muskelfylde. Lår: Meget fyldigt. Lår: Ikke særlig udviklet. Ryg: Bred og meget kraftig op til skulderen. Ryg: Smal med synlige knogler. Bov: Meget fyldig. Bov: Flad med synlige knogler. Inderlår går et godt stykke ud over låsen (symphysis pelvis). Tykstegen er meget fyldig.>SLUT GRAFIK>

3. KONKLUSIONER

Kumulering af støtte

3.1. I 1991 androg Fællesskabets udgifter til godtgørelse for definitivt ophør med mælkeproduktion 72 mio. ECU, udgifterne til midlertidig suspension af referencemængder udgjorde 27 mio. ECU, og godtgørelse for slagtning af leukosesmittede dyr udgjorde 14,5 mio. ECU. Kommissionens tjenestegrene foreslog disse ordninger velvidende, at der inden de nye tyske delstaters integration i Fællesskabet den 3. oktober 1990 var indgået kontrakter med den tidligere Tyske Demokratiske Republiks daværende handelspartnere om oksekødleverancer, der blev delvist finansieret af EF-eksportrestitutioner svarende til ca. 44 mio. ECU, som nødvendiggjorde slagtning af ca. 600 000 køer. Slagtningen af et så stort antal køer kunne ikke blot have været en væsentlig faktor, da malkekvægbestanden skulle reduceres til det antal, som var krævet for at opfylde mælkekvoten, men også ved udryddelsen af kvægleukose, hvis samtlige køer havde været EBL-positive. En væsentlig del af de 99 mio. ECU, som blev udbetalt i 1991 for reduktion af mælkeproduktionen, og de 14,5 mio. ECU, der blev udbetalt i 1992 for dyr, som blev slagtet i 1991 under programmet for udryddelse af EBL, kunne derfor have været sparet. Hertil kommer, at den samlede direkte eller indirekte støtte til slagtning af dyr i visse tilfælde oversteg dyrenes værdi i henhold til de tyske veterinærmyndigheders beregninger, og det kan kun betragtes som uforsvarlig forvaltning af Fællesskabets midler. Kommissionen gør i sit svar opmærksom på, at den var stillet over for ganske særlige forhold, og det erkender Retten også. Men efter Rettens opfattelse var Kommissionens håndtering af sagen behæftet med en række alvorlige mangler, der skyldes nedenstående forhold:

a) Der var tale om kumulering af eksportrestitutioner, præmien for slagtning af EBL-smittede dyr og præmier for ophør med mælkeproduktion, der alle var støtteordninger, som i vid udstrækning overlappede hinanden.

b) Kommissionen var fuldstædig klar over dette og ønskede at undgå denne kumulering.

c) Der blev ydet eksportrestitutioner for produkter af ringere kvalitet, og det fremgik senere, at disse produkter ikke opfyldte kravene i kontrakterne indgået med det tidligere Sovjetunionen.

Kontrol af udgifterne til udryddelse af enzootisk kvægleukose

3.2. Kommissionen foretog i starten ikke stedlig kontrol af udgifterne til udryddelse af EBL, men som bemærket under punkt 2.13 ovenfor, har den nu indhentet det forsømte, og Tyskland er blevet anmodet om at tilbagebetale ca. 11 mio. ECU. Det viser, hvor nødvendigt det er, at Kommissionen omgående opfylder sine forpligtelser til at foretage sådan kontrol.

Eksportrestitutioner

3.3. Da Kommissionen efter Tysklands forening foreslog den lovgivning, som gav hjemmel til de særlige eksportrestitutioner for oksekød fra de nye delstater, kunne den ikke have været vidende om de potentielle kvalitetsproblemer, som skyldtes kontraktmæssige krav. Kommissionens beslutning om ydelse af restitutioner var fornuftig på det tidspunkt, hvor den blev vedtaget. Det er imidlertid siden blevet påvist, at en væsentlig del af dette oksekød ikke opfyldte betingelserne i kontrakterne indgået med det tidligere Sovjetunionen. Bortset fra denne specifikke sag påpeger Retten i denne særberetning, at den allerede i særberetning nr. 7/93 (14) gjorde opmærksom på det generelle problem, at der ydes eksportrestitutioner for oksekød af ringere kvalitet eller for deklasserede produkter. På baggrund heraf henstiller Retten, at Kommissionen tager sin politik for ydelse af eksportrestitutioner for sådanne produkter op til fornyet overvejelse.

Vedtaget af Revisionsretten på mødet i Luxembourg den 10. april 1997.

På Revisionsrettens vegne

Bernhard FRIEDMANN

Formand

(1) Kilde: Statistikker fra Bundesanstalt für Viruserkrankungen der Tiere.

(2) Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990, EFT L 224 af 18. 8. 1990.

(3) Kommissionens beslutning 92/5/EØF af 3. december 1991, EFT L 4 af 9. 1. 1992.

(4) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2762/90 af 27. september 1990, EFT L 267 af 29. 9. 1990.

(5) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2769/90 af 27. september 1990, EFT L 267 af 29. 9. 1990.

(6) Kilde: Eksportrestitutionsdata leveret på magnetbånd af HZA Hamburg Jonas, det ansvarlige udbetalende organ.

(7) Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 af 4. december 1990, EFT L 353 af 17. 12. 1990.

(8) Kilde: Tysklands udgiftsopgørelser til Kommissionen for budgetposterne B1-2 0 6 6 og B1-2 0 6 7 for mejeriårene, der afsluttedes den 15. oktober 1991 og 15. oktober 1992.

(9) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3776/90 af 19. december 1990, EFT L 364 af 28. 12. 1990.

(10) Rådets forordning (EØF) nr. 775/87 af 16. marts 1987, EFT L 78 af 20. 3. 1987.

(11) Kilde: Tysklands udgiftsopgørelser til Kommissionen for budgetposterne B1-2 0 6 6 og B1-2 0 6 7 for mejeriårene, der afsluttedes den 15. oktober 1991 og 15. oktober 1992.

(12) Kilde: Statistisches Bundesamt, Wiesbaden.

(13) Kilde: Statistisches Bundesamt, Wiesbaden.

(14) Særberetning nr. 7/93, EFT C 53 af 19. 2. 1994.

BILAG 1

(ad punkt 2.5)

EKSEMPEL PÅ STØTTE FOR SLAGTNING AF KO Nr. 3409

Karakteristika

8 års laktation.

Levende vægt: 400 kg, slagtet vægt: 211 kg.

Kødklassifikation: P2 (den laveste kvalitetsklassifikation på EUROP-skalaen).

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

KOMMISSIONENS SVAR

INDLEDNING

1. Det er rimeligt på forhånd at minde om den meget specielle politiske kontekst, hvori foranstaltningerne vedrørende Tysklands forening blev truffet.

Tysklands politiske målsætning, der blev godkendt af Rådet og Kommissionen, var enkel og klar: de fem nye delstater skulle hurtigst muligt integreres i EF og dermed i den fælles landbrugspolitik. Dette indebar, at alle bestemmelserne i den fælles landbrugspolitik med deres fordele, begrænsninger og discipliner skulle anvendes i de nye delstater uden nogen overgangsperiode og endog for mælks vedkommende med tilbagevirkende kraft. Dette forklarer beslutningen om en drastisk nedsættelse af mælkeproduktionen gennem et program, som kombinerer ophør med landbrugsvirksomhed og massiv slagtning af kvæg.

For at denne politiske vilje, der blev manifesteret klart på allerhøjeste niveau, i praksis kan give de bedst mulige resultater, har Kommissionen anmodet sine tjenestegrene om at sørge for, at foranstaltningen foregår med de færrest mulige udgifter for EF-budgettet (derfor har Kommissionens tjenestegrene f.eks. forhandlet sig frem til, at den normale restitution suppleres med et nationalt supplement), og at EF-markedet ikke forstyrres (derfor har Kommissionen støttet en betydelig foranstaltning vedrørende salg til tredjelande, specielt USSR, som regeringen i det tidligere DDR havde tilrettelagt).

På det tidspunkt, hvor enhedsprocessen fandt sted på nævnte politiske betingelser, stod Kommissionen over for en yderst alvorlig markedssituation, specielt i oksekødssektoren. Der må også tages hensyn til den politiske kontekst for Tysklands forening samt de forstyrrelser i forvaltningen af de fælles markedsordninger, som de nye delstaters bratte indtræden i EF gav anledning til.

Det var derfor et politisk krav, at det tidligere DDR skulle bistås med hurtigst muligt at tilpasse sig til EF-medlemsskabet, og at alle forstyrrelser, der måtte blive på EF-markedet som følge heraf, blev mindsket mest muligt. Der skulle hurtigt træffes beslutninger i bred enighed med den tyske regering, der selv skulle afholde store udgifter. Skønt der efterhånden viste sig nogle fejl, der måtte rettes, forløb foreningen af de to Tysklande alt i alt tilfredsstillende.

2. Kommissionen har ikke været passiv med hensyn til overvågning af foranstaltningernes gennemførelse: Der er foretaget en undersøgelse af veterinærudgifterne til leukoseprogrammerne for 1991/92/93, og denne undersøgelse mundede ud i en (verserende) inddrivelsesprocedure. Der fandt endnu i oktober 1996 drøftelser sted mellem Kommissionens tjenestegrene og de tyske myndigheder. Der er tale om et endnu ikke afsluttet dossier. Hvad angår problemet med dobbeltudbetaling eller uretmæssig betaling for slagtning i forbindelse med udryddelsen af leukose, har Kommissionens undersøgelse ført til indledningen af strafferetslige procedurer i Tyskland og til fremsendelsen af en skrivelse, hvori der blev bebudet en indtægtsordre på 20 mio. DEM.

Ud over det af Retten nævnte tilfælde har EUGFL allerede i november 1991 indledt og opnået de tyske myndigheders samarbejde om en undersøgelse af eksporten til Polen af dyr, der urigtigt er angivet som racerene avlsdyr. Denne EUGFL-aktion mundede ved regnskabsafslutningen for 1991 ud i en finansiel korrektion på 54 mio. DEM.

Efter at alle udførsler fra det tidligere DDR var blevet opgjort sidst i 1993, blev der således også indledt en anden undersøgelse, der specifikt vedrørte det dossier, som behandledes i beretningen fra Rettens revisorer. Der blev i forbindelse med regnskabsafslutningen for 1992 foretaget finansielle korrektioner på 30 mio. DEM vedrørende tre forskellige uregelmæssigheder, som Kommissionen havde konstateret for denne udførsel af oksekød til USSR.

Dette viser om nødvendigt, at trods alt det der tidligere er sagt om den tyske enhedsproces' politisk-økonomiske kontekst, så har Kommissionens udvist stor interesse for at beskytte EF's finansielle interesser og for at korrigere uregelmæssighederne, også selv om »omstændighederne« kunne tale til fordel for en vis overbærenhed.

Eksportrestitutioner

1.5. For så vidt angår det tidligere DDR's eksport, har Kommissionen for flere produkters vedkommende ud over betalingen af et tillæg til restitutionen fastsat de mængder, der overstiger det normale lager, som er defineret i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 3577/90. Og som følge heraf er der for en oksekødsmængde på 158 000 tons, som anses for at være et »normalt lager«, ydet eksportrestitutioner, som EUGFL ikke har finansieret, men som er konteret til det nationale tyske budget.

2. BEMÆRKNINGER

Kumulering af støtte

2.1.-2.4. Retten hævder, at Kommissionens tjenestegrene var klar over faren for en støttekumulering for de samme dyr. Selv om der i praksis kunne opstå sådanne tilfælde, understreger Kommissionen, at der var tale om forskellige foranstaltninger med forskellige målsætninger og forskellige støttebetingelser, og som gjaldt for et forskelligt antal dyr.

- Hensigten med de kompensationer, der i bilag V og VI til Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 af 4. december 1990 er fastsat til fordel for mælkeproducenterne i det tidligere DDR, har ikke været at yde producenterne godtgørelse for slagtning af en malkeko, men derimod at udbetale et vist beløb for nedsættelsen af denne producents ret til at producere mælk uden betaling af den tillægsafgift, som producenterne i det tidligere DDR var blevet pålagt efter Tysklands forening. Kommissionen finder ikke, at denne godtgørelse bør indgå, som det er sket i bilag 1 til denne beretning, i beregningen af det beløb, som en vilkårlig producent i Tyskland har modtaget for en og samme ko.

- Specielt hvad eksportrestitutionerne angår, bør det bemærkes, at de er uafhængige af anden støtte, idet deres eneste formål er at fjerne overproduktionen fra EF-markedet, for at markedspriserne kan holdes på et acceptabelt niveau. Ud fra et økonomisk synspunkt ændrer det ikke noget, hvis der allerede er udbetalt en anden støtte for de eksporterede dyr (f.eks. støtte for privat oplagring, offentlig oplagring, ophør med mælkeproduktion osv.), eller hvis det er andre dyr, som eksporteres. Restitutionen gør det muligt at fjerne en brat stigning i udbuddet, som det indre marked ikke har kunnet absorbere.

Kommissionen har ingen indvendinger imod, at der for en og samme ko ydes godtgørelser i henhold til beslutning 90/424/EØF (programmet for udryddelse af kvægleukose) samt eksportrestitutioner, såfremt kødet fra denne ko siden er blevet eksporteret til et tredjeland. Medens godtgørelsen under et sygdomsudryddelsesprogram udbetales til koens ejer, har eksportrestitutionen et helt andet formål og udbetales ikke til koens ejer, men derimod til kødeksportøren, således at overskuddene på oksekødsmarkedet hurtigt kan nedbringes.

I øvrigt havde de tyske eksportører ret til eksportrestitutioner fra og med den 3. oktober 1990, og enhver løsning, der havde indebåret restriktioner for oksekød i det tidligere DDR, ville have været i strid med ligebehandlingsprincippet, som gælder for alle de fælles markedsordninger.

Begrænses godtgørelsen for nedsættelsen af mælkeproduktion til blot at gælde for køer, der ikke er ramt af kvægleukose, men som ikke desto mindre skal slagtes, for at mælkekvoterne kan overholdes, ville der ikke blot være tale om en forskelsbehandling i forhold til det, der tidligere var tilfældet i EF, men også en ignorering af den fundamentale forskel, der er mellem værdien af en ko og retten til at producere mælk under EF's kvoteordning. Retten til at producere uden tillægsafgift er langt mere værd end en malkeko.

2.2.-2.3. Retten har efterforsket den betydning, der er blevet tillagt de forskellige spørgsmål, som er blevet rejst i forbindelse med oksekødssektorens finansiering i de nye delstater. Forhandlingerne og den deraf følgende fastsættelse af politikken for oksekødssektoren er foregået på højeste plan under medvirken af personer, der har haft fuldt kendskab til de rejste spørgsmål. Kommissionen har ikke for vane at registrere indholdet af drøftelser på højt plan, kun deres resultater. I dette tilfælde blev finansieringen betydeligt lavere, end de tyske myndigheder oprindelig havde ønsket det.

Endvidere hvad angår finansieringen af nedsættelsen af mælkeproduktionen, blev den af Kommissionens tjenestegrene påtænkte mulighed af først at finansiere udryddelsen af kvægleukose (jf. punkt 2.2) rejst i kølvandet på en meget hektisk forhandlingsproces, og efter at Rådet havde vedtaget forordning (EØF) nr. 3577/90 af 4. december 1990, hvorved der endelig blev indført den i det tidligere DDR gældende kvoteordning; de foreløbige bestemmelser vedrørende nævnte ordning var allerede blevet vedtaget ved forordning (EØF) nr. 2684/90 af 26. september 1990.

Denne opfattelse, der således blev overhalet af begivenhederne, havde ingen chance for at blive taget i betragtning, da den var i modstrid med de forskellige målsætninger, der var fastsat for de enkelte aktioner (se det samlede svar i punkt 2.1-2.4). Var den derimod blevet taget i betragtning, ville der have været tale om en forskelsbehandling af producenter i det tidligere DDR i forhold til producenterne i resten af EF. Det er derfor klart, at der under denne proces er fremkommet andre overvejelser, som har fået forrang, idet de har været mere i overensstemmelse med normer og praksis i EF.

2.5. I bilag 1 findes en talsammenlægning, hvis relevans Kommissionen bestrider, da fremstillingen ikke tager hensyn til de enkelte foranstaltningers forskellige målsætninger og til de særlige betingelser, der skulle overholdes for de enkelte foranstaltninger. Kommissionen har truffet en politisk beslutning om at give absolut prioritet til en hurtig gennemførelse af de målsætninger, der herefter var fastsat for de enkelte foranstaltninger. Kommissionen har set i bakspejlet al mulig grund til at være tilfreds med, at de fastsatte målsætninger, nemlig:

- nedsættelsen af mælkeproduktionen

- den potentielle mindskelse af oksekødsproduktionen

- udryddelsen af kvægleukose

- stabiliseringen af markedspriserne, og

- forhindringen af en betydelig stigning i interventionerne

helt er nået og det endda hurtigt, samtidig med at EF-udgifterne er blevet holdt på et absolut minimum, og det er blevet undgået at finansiere betydelige, supplerende udgifter over EUGFL-budgettet.

Program for udryddelse af enzootisk kvægleukose - Delstaten Brandenburg

2.7. Da de af Retten fastslåede fejl i forbindelse med denne foranstaltnings gennemførelse har bevirket for høje udgiftsanmeldelser til EUGFL, vil Kommissionens tjenestegrene foretage de pågældende inddrivelser.

Udryddelse af enzootisk kvægleukose - Formodet urigtige støtteansøgninger

2.8.-2.9. Dette tilfælde er som andre lignende tilfælde blevet fulgt op af Kommissionen. De tyske myndigheder har selv på Kommissionens opfordring indledt retsforfølgning af de personer, der har begået overtrædelserne.

Det seneste svar fra de tyske myndigheder vedrørende eksport med oprindelse i det tidligere DDR er dateret den 4. november 1996.

Kommissionens stedlige kontrol af udgifterne til udryddelse af enzootisk kvægleukose

2.11. Kommissionen indledte sin kontrol på stedet i april 1995, og konklusionerne blev sendt til de tyske myndigheder i december 1995 med anmodning om at inddrive 20 mio. DEM for årene 1991 og 1992.

2.12. Kommissionen har i sit svar vedrørende punkt 2.4 forklaret, at der ikke føres nogen mødeprotokol over drøftelser på højt plan. Kun resultatet nedfældes.

Endvidere finder Kommissionen ikke, at forskellige former for støtte kan kumuleres, og den understreger, at de finansielle godtgørelser, som Tyskland til slut anmodede om, var langt lavere end dem, landet i starten havde anmodet om, og de blev anset for at være i overensstemmelse med markedsrealiteterne.

Eksportrestitutioner - Generelle bemærkninger om kvalitetsaspekter

2.15.-2.16. Kommissionen er ikke blevet spurgt til råds om de pågældende handelsklausuler, da de blev udarbejdet mellem det tidligere USSR og det tidligere DDR inden foreningen af de to Tysklande.

Uanset dette har det eneste gyldige kriterium for Kommissionen været, at et produkt for at kunne nyde godt af en eksportrestitution skal være af sund og sædvanlig handelskvalitet (jf. artikel 13 i forordning (EØF) nr. 3665/87). En restitution kan hverken ydes eller afslås som følge af kontraktmæssige bestemmelser uafhængigt af de kvalitetskriterier, der gælder i hele Unionen. Hvis køberlandet stiller særlige betingelser med hensyn til kødets art, kan der i almindelighed udfærdiges veterinærcertifikater på dennes eller eksportørens anmodning. En sådan anmodning blev ikke foretaget, og betingelserne på daværende tidspunkt i de nye delstater var ikke de allerbedste med henblik på gennemførelsen af en effektiv veterinærkontrol.

På baggrund af veterinærudtalelsen om det pågældende køds egnethed til konsum har Kommissionen ikke kunnet afslå at finansiere restitutioner, der var i overensstemmelse med artikel 13 i forordning (EØF) nr. 3665/87.

2.17. Det ville naturligvis principielt være ønskeligt, hvis eksportrestitutionerne var differentieret efter kødets kvalitet. Imidlertid kan dette ikke administreres og kontrolleres med rimelige omkostninger. Den nuværende nomenklatur for restitutionerne fastsætter et forskelligt beløb for dels voksne tyre og kød heraf, dels hundyr og kød heraf. Allerede denne sondring indebærer en række administrative begrænsninger samt et ret tungt kontrolsystem. For at der kan ske en sondring på grundlag af kødkvaliteten, må der oprettes toldlinjer for de enkelte klasser af slagtekroppe og for hver enkelt kødudskæring, fastsættes forskellige restitutionssatser for disse og indføres supplerende kontrolforanstaltninger, bl.a. i tilfælde af eksport af udbenet kød, der repræsenterer over 80 % af den samlede eksport af fersk eller frosset oksekød.

3. KONKLUSIONER

Kumulering af støtte

3.1. Retten konkluderer, at Kommissionens tjenestegrene ikke har udvist den fornødne omhu og beslutsomhed, da de foreslog de foranstaltninger, der er blevet truffet i det tidligere DDR. Retten fremfører den idé, at problemerne havde kunne været løst med indgåelsen af eksportkontrakter mellem det tidligere DDR og dets handelspartnere.

Kommissionen er ikke enig i denne konklusion, der er baseret på en kumulering af støtte med forskelligt formål, og som efter Kommissionens opfattelse ikke tager hensyn til hverken den komplicerede og kaotiske situation, der dengang fandtes, eller de forskellige målsætninger for løsningen af de problemer, som Tyskland og Kommissionen stod overfor.

I øvrigt minder Retten i punkt 2.16 om de sovjetiske kontraktklausuler, der reducerer den tilladte kødeksport til kun at gælde for kød fra produktionsfællesskaber, der har været leukosefrie i mindst seks måneder. For så vidt som russerne krævede kød fra leukosefrie dyr, er det ikke realistisk at konkludere, at eksportrestitutionen ville have kunnet unødvendiggøre præmien for udryddelse af leukose. I øvrigt var eksistensen af en kontrakt med det tidligere USSR ikke i sig selv en garanti for eksport af de pågældende mængder, som ikke ville kunne være fremskaffet uden EF- og national finansiering.

Hvad beskyldningen om dårlig forvaltning af EF-midler angår, er Kommissionen uenig og henviser til sine svar under punkt 2.1 til 2.5.

Eksportrestitutioner

3.3. Hvad Rettens sidste forslag angår, er Kommission enig i, at en sådan politik ville være ønskelig; imidlertid finder Kommissionen, at en eksportrestitutionspolitik, der afhænger af produktets kvalitet, desværre er urealistisk, da den ville indebære en stram kontrol af inddelingen af alt kød fra dyr, der slagtes i EU, og af kødets oplagring og transport, hvis eksportkvaliteten skal kunne fastslås med blot nogen grad af sikkerhed.

Det eneste eksisterende kriterium kræver, at produktet er af »sund og sædvanlig handelskvalitet«. At gå videre end dette kriterium ville skabe flere problemer, end det ville løse, hvad angår systemets kontrol og administration, og utvivlsomt være i modstrid med den forenklingspolitik, som Kommissionen tilstræber på eksportrestitutionsområdet, og sidst men ikke mindst ville det blive meget vanskeligt at afsløre og forhindre forsøg på at omgå disse yderligere betingelser.

Kommissionen vil imidlertid anmode medlemsstaterne om specielt at være opmærksomme på overholdelsen af betingelsen om, at produktet skal være af »sund og sædvanlig handelskvalitet«, når de kontrollerer eksporten i modtagernes dokumenter.