KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2107/98 af 1. oktober 1998 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af binde- og pressegarn af polypropylen med oprindelse i Polen, Tjekkiet, Ungarn og Saudi-Arabien og om godtagelse af tilsagn fra visse eksportører i forbindelse med denne import

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (2), særlig artikel 7 og 8,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 3. januar 1998 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af binde- og pressegarn af polypropylen med oprindelse i Polen. Den 28. februar 1998 (4) offentliggjorde Kommissionen ligeledes en meddelelse om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Tjekkiet, Ungarn og Saudi-Arabien.

Proceduren vedrørende importen af binde- og pressegarn af polypropylen med oprindelse i Polen indledtes på grundlag af en klage, som Eurocord (Liaison Committee of European Union Twine, Cordage and Netting Industries) indgav i november 1997.

Proceduren vedrørende samme vare med oprindelse i Tjekkiet, Ungarn og Saudi-Arabien indledtes på grundlag af endnu en klage, som Eurocord indgav i januar 1998.

Klagerne blev indgivet på vegne af producenter i Fællesskabet, som tegner sig for en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af binde- og pressegarn af polypropylen. Klagerne indeholdt beviser for dumping af nævnte vare og for, at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for ti1strækkeligt til at begrunde, at der indledes en procedure.

Det ansås efterfølgende for hensigtsmæssigt at kombinere de to undersøgelser både hvad angår spørgsmålet om dumping og skade (jf. betragtning 5).

(2) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter og importører/forhandlere, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og de EF-producenter, der havde indgivet klagen, om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt. Alle parter, der anmodede herom, indrømmedes en høring.

(3) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og den modtog oplysninger fra ti klagende EF-producenter, syv eksporterende producenter i Polen, to eksporterende producenter i Tjekkiet, tre eksporterende producenter i Ungarn og en eksporterende producent i Saudi-Arabien. Kommissionen modtog også relevante og fuldstændige svar fra en uafhængig importør i Fællesskabet og en uafhængig importør i Schweiz.

(4) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Klagende producenter i Fællesskabet

Østrig:

- Teufelberger, Linz, Østrig

Belgien:

- Ostend Stores, Oostende, Belgien

Portugal:

- Cordex, Esmoriz, Portugal

- Cotesi, Carvalhos, Portugal

- Exporplas, Cortegaca, Portugal

- Sicor, Cortegaca, Portugal.

b) Importører/forhandlere

- W.B.V. Oelde, Oelde, Tyskland

- Fybron, Luzern, Schweiz.

c) Eksporterende producenter

Polen:

- BZLP Bezalin, Bielsko-Biala

- CZWC Chemitex, Sochaczew

- Industrial Chemistry Research Institute, Warszawa

- PAT Defalin sa, Swiebodzice

- Terplast sp. zo.o, Sieradz

Tjekkiet:

- Lanex a.s., Bolatice

- Juta a.s., Dvur Kralove nad Labem

Ungarn:

- Elso Magyar Kenderfono Rt, Szeged

- Partium '70 Rt, Berettyoujfalu

- Tiszai Vegyi Kombinat Rt, Tiszaujvaros

Saudi-Arabien:

- Saudi Yarn and Knitting Technology Factory (Synthec), en afdeling af NAFA Enterprises Ltd, Riyadh.

(5) For begge procedurer omfattede dumpingundersøgelsen perioden fra den 1. januar til den 31. december 1997 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«), og undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade omfattede perioden fra januar 1994 til udgangen af undersøgelsesperioden.

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(6) Den pågældende vare er binde- og pressegarn af polypropylen (i det følgende benævnt »sejlgarn«). Dette sejlgarn anvendes i landbruget, navnlig til sammenbinding af bundter, der opsamles af automatiske ballepressere eller lignende maskiner.

Varen fremstilles i forskellige tykkelser (løbelængde) og med forskellige specifikationer i henseende til f.eks. knude- og strækstyrke, antal snoninger pr. meter, farve, bestandighed over for ultraviolet lys samt fiberdannelse. Det fremgår af undersøgelsen, at uanset den pågældende vares forskellige tykkelser og specifikationer må al sejlgarn anses for at være en og samme vare med henblik på den foreliggende undersøgelse. Den pågældende vare tariferes i øjeblikket i KN-kode ex 5607 41 00.

2. Samme vare

(7) Det konstateredes, at binde- og pressegarn af polypropylen, som den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet fremstiller og sælger på EF-markedet, i henseende til grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål er identisk med den vare, der importeres fra de pågældende eksportlande. Det samme er tilfældet for den vare, der fremstilles og sælges på eksportlandenes hjemmemarkeder. Alle disse varer er derfor samme vare som defineret i artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).

(8) En ungarsk eksportør gjorde gældende, at de varer, han solgte til EF-markedet, ikke burde sammenlignes med EF-erhvervsgrenens varer, da de ikke havde samme anvendelsesformål. Da der imidlertid ikke blev fremlagt dokumentation for denne påstand, ser Kommissionen ikke nogen grund til, at disse ungarske varer ikke skulle være omfattet af denne procedure.

C. DUMPING

1. Polen

a) Samarbejde

(9) De samarbejdsvillige eksporterende producenter tegnede sig for en forholdsvis beskeden andel af den samlede import med oprindelse i Polen. Syv eksporterende producenter med hjemsted i Polen besvarede indledningsvis spørgeskemaet. Af disse syv besvarelser ansås to imidlertid for helt utilstrækkelige med henblik på undersøgelsen, da de meddelte oplysninger ikke gjorde det muligt nøjagtigt at fastlægge hverken normal værdi eller eksportpriser. De pågældende selskaber blev underrettet herom og fik lejlighed til at rette manglerne i deres besvarelser, hvilket de imidlertid ikke gjorde. De pågældende to selskaber blev derfor underrettet om, at de ville blive anset for ikke at have udvist tilstrækkelig samarbejdsvilje, jf. artikel 18 i grundforordningen.

b) Normal værdi

(10) For at neutralisere inflationens indvirkning på beregningerne fastsattes den normale værdi for perioder, der lå så tæt som muligt på de relevante eksportdatoer, hvor de pågældende eksporterende producenter havde meddelt de pågældende oplysninger. I alle tilfælde benyttedes de mest detaljerede oplysninger. For fire selskaber beregnedes den normale værdi således på månedsbasis og for et selskab på årsbasis. Ved anvendelse af denne fremgangsmåde tages der også hensyn til, at produktionen af den pågældende vare er kapitalintensiv, og at den gennemsnitlige oplagringstid er kort.

(11) På dette grundlag undersøgtes det først, om hjemmemarkedspriserne kunne benyttes til fastlæggelse af den normale værdi, dvs. om hjemmemarkedssalget af den pågældende vare havde fundet sted i tilstrækkelige mængder i normal handel til uafhængige kunder.

(12) For alle fem samarbejdsvillige selskaber havde salget af sejlgarn på hjemmemarkedet generelt fundet sted i repræsentative mængder, dvs. at det udgjorde 5 % eller mere af den mængde, der eksporteredes til Fællesskabet. De enkelte typer af den pågældende vare, som solgtes til eksport til Fællesskabet, svarede i vidt omfang ikke til de typer, der solgtes på hjemmemarkedet. Ses der på hver enkelt varetype, konstateredes det således, at for alle selskaber var mængden af de pågældende varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet, mindre end 5 % af mængden af de tilsvarende typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen beregnedes den normale værdi derfor i alle tilfælde.

Den beregnede normale værdi fastsattes på grundlag af produktionsomkostningerne i Polen, indbefattet salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G), plus et rimeligt beløb til dækning af fortjeneste. I alle tilfælde benyttedes det pågældende selskabs egne SA& G. Fortjenstmargenen beregnedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen på grundlag af den faktiske fortjenstmargen, der var konstateret for den eneste samarbejdsvillige producent i Polen, som havde et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg af samme vare i normal handel.

c) Eksportpris

(13) Alt salg af den pågældende vare til EF-markedet gik til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne fastsattes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for varen, når den solgtes til eksport til Fællesskabet.

d) Sammenligning

(14) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen i samme handelsled blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justeringer for forskelle i rabatter og prisafslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og indladningsomkostninger og dertil knyttede omkostninger samt emballerings- og kreditomkostninger og provisioner.

e) Dumpingmargen

(15) Den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype sammenlignedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen med den vejede gennemsnitlige eksportpris, beregnet ab fabrik og i samme handelsled.

De foreløbigt fastsatte vejede gennemsnitlige dumpingmargener for de fem samarbejdsvillige eksporterende producenter udgjorde følgende udtrykt i procent af de respektive importpriser, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

(16) For de eksporterende producenter i Polen, som ikke var rede til at medvirke i undersøgelsen, fastsattes dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen på grundlag af de faktiske oplysninger, der forelå. Denne metode benyttedes for ikke at belønne manglende samarbejdsvilje og for at hindre omgåelse.

Eftersom de ikke-samarbejdsvillige eksportører tegnede sig for en forholdsvis stor andel af den samlede import fra Polen, beregnedes der en restdumpingmargen på grundlag af den højeste dumpingmargen, der var fastlagt for en repræsentativ varetype, der eksporteredes af en samarbejdsvillig producent i Polen.

Restdumpingmargenen for Polen udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsattes til: 40,9 %.

2. Tjekkiet

a) Normal værdi

(17) Det undersøgtes først, om hjemmemarkedspriserne kunne benyttes til fastlæggelse af den normale værdi, dvs. om hjemmemarkedssalget af den pågældende vare havde fundet sted i tilstrækkelige mængder i normal handel til uafhængige kunder.

(18) For den ene af de to tjekkiske eksporterende producenter havde salget af sejlgarn på hjemmemarkedet generelt fundet sted i repræsentative mængder, dvs. at det udgjorde 5 % eller mere af den mængde, der eksporteredes til Fællesskabet. Som det var tilfældet for Polen, svarede de enkelte typer af den pågældende vare, som denne eksporterende producent solgte til eksport til Fællesskabet, imidlertid i vidt omfang ikke til de typer, der solgtes på hjemmemarkedet. Ses der på hver enkelt varetype, konstateredes det således, at mængden af de pågældende varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet, var mindre end 5 % af mængden af de tilsvarende typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet.

Eftersom den anden tjekkiske eksporterende producents hjemmemarkedspriser ikke kunne benyttes i henhold til artikel 2, stk. l, i grundforordningen (de varetyper, der fremstilledes af de to samarbejdsvillige eksporterende producenter, var forskellige), beregnedes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen.

Den beregnede normale værdi fastsattes for denne eksporterende producent på grundlag af de efterprøvede produktionsomkostninger (indbefattet selskabets egne SA& G), plus et rimeligt beløb til dækning af fortjeneste. Fortjenstmargenen beregnedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen på grundlag af den fortjenstmargen, der var konstateret for den pågældende producents hjemmemarkedssalg af samme vare i normal handel.

For den anden tjekkiske producent konstateredes det, at både det samlede salg af sejlgarn og salget af hver varetype på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden havde fundet sted i repræsentative mængder og i normal handel.

Den normale værdi for dette selskab fastsattes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i grundforordningen på grundlag af de tilsvarende priser, som uafhængige kunder havde betalt eller skulle betale for den pågældende vare ved salg i normal handel på hjemmemarkedet.

b) Eksportpris

(19) Alt salg af den pågældende vare til EF-markedet gik til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne fastsattes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for varen, når den solgtes til eksport til Fællesskabet.

c) Sammenligning

(20) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen i samme handelsled blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justeringer for forskelle i rabatter og prisafslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og indladningsomkostninger og dertil knyttede omkostninger.

d) Dumpingmargen

(21) Den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype sammenlignedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen med den vejede gennemsnitlige eksportpris, beregnet ab fabrik og i samme handelsled.

De foreløbigt fastsatte vejede gennemsnitlige dumpingmargener for de to samarbejdsvillige eksporterende producenter udgjorde følgende, udtrykt i procent af de respektive importpriser, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

(22) De samarbejdsvillige producenter tegnede sig for en stor del af den samlede import fra Tjekkiet. Der beregnedes derfor i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen en restdumpingmargen på grundlag af de faktiske oplysninger, der forelå, dvs. ved anvendelse af den højeste dumpingmargen, der var fastlagt for et enkelt samarbejdsvilligt selskab i Tjekkiet.

Restdumpingmargenen for Tjekkiet, udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsattes til: 24,9 %.

3. Ungarn

a) Normal værdi

(23) Som det var tilfældet for Polen (jf. betragtning 10) fastsattes den normale værdi for perioder, der lå så tæt som muligt på de relevante eksportdatoer, hvor de pågældende eksporterende producenter havde meddelt de pågældende oplysninger. For et selskab beregnedes den normale værdi således på månedsbasis og for to selskaber på årsbasis.

(24) Det undersøgtes først, om hjemmemarkedspriserne kunne benyttes til fastlæggelse af den normale værdi, dvs. om hjemmemarkedssalget af den pågældende vare havde fundet sted i tilstrækkelige mængder i normal handel til uafhængige kunder. Hvor dette ikke var tilfældet, beregnedes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Anvendelsen af andre eksporterende producenters priser, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i grundforordningen, ansås ikke for korrekt, da kun et selskabs hjemmemarkedssalg af den pågældende vare havde fundet sted i repræsentative mængder i normal handel og kun for meget få varetyper.

(25) For alle tre samarbejdsvillige ungarske eksporterende producenter oversteg det samlede salg af sejlgarn på hjemmemarkedet tærskelværdien på 5 % af eksportsalget. Som det var tilfældet for Polen og Tjekkiet, svarede de enkelte typer af den pågældende vare, som solgtes til Fællesskabet, imidlertid i vidt omfang ikke til de typer, der solgtes på hjemmemarkedet. For så vidt angår de enkelte varetyper kunne følgende fastslås:

For ét selskab oversteg hjemmemarkedssalget opgjort pr. varetype for flere typers vedkommende tærskelværdien på 5 % af eksportsalget, men salget fandt ikke sted i normal handel. Den normale værdi beregnedes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen for alle typer, der eksporteredes.

For et andet selskab var tærskelværdien på 5 %, ligeledes opgjort pr. varetype, kun overskredet for en enkelt type. Mindre end 10 % af salget af denne type var imidlertid fortjenstgivende. Det konkluderedes derfor, at den vare, der var eksporteret til Fællesskabet, ikke var solgt på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden i tilstrækkelige mængder i normal handel. Den normale værdi beregnedes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen.

For så vidt angår det tredje selskab solgtes flere varetyper i repræsentative mængder. For nogle af disse typer var imidlertid mindre end 10 % af salget fortjenstgivende, dvs. at varerne ikke solgtes i normal handel. For alle varetyper, der enten ikke solgtes i repræsentative mængder eller i normal handel, beregnedes den normale værdi. De øvrige varetyper, der var eksporteret til Fællesskabet, var blevet solgt på hjemmemarkedet i normal handel i tilstrækkelige mængder, og den normale værdi fastsattes derfor på grundlag af salgspriserne på hjemmemarkedet for disse typer.

Den beregnede normale værdi fastsattes i påkommende tilfælde for alle tre samarbejdsvillige eksporterende producenter på grundlag af de efterprøvede produktionsomkostninger i Ungarn (indbefattet SA& G) plus et rimeligt beløb til dækning af fortjeneste. I alle tilfælde benyttedes hvert selskabs egne SA& G. Fortjenstmargenen beregnedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen på grundlag af den faktiske fortjenstmargen, der var konstateret for den eneste samarbejdsvillige ungarske producent, hvis hjemmemarkedssalg af samme vare i normal handel havde fundet sted i tilstrækkelige mængder.

b) Eksportpris

(26) Alt salg af den pågældende vare til EF-markedet gik til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne fastsattes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for varen, når den solgtes til eksport til Fællesskabet.

c) Sammenligning

(27) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen i samme handelsled blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev navnlig foretaget justeringer af eksportpriser og normale værdier for forskelle i rabatter og prisafslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og indladningsomkostninger og dertil knyttede omkostninger samt kreditomkostninger og provisioner og om nødvendigt for handelsled.

d) Dumpingmargen

(28) For to selskaber sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen med den vejede gennemsnitlige eksportpris, beregnet ab fabrik og i samme handelsled. For det tredje selskab sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi med de individuelle eksportpriser, da der ganske klart forelå et eksportprismønster, som var yderst forskelligt fra køber til køber, og da metoden med sammenligning af vejede gennemsnit ikke i fuldt omfang ville afspejle omfanget af den dumping, der havde fundet sted.

De foreløbigt fastsatte vejede gennemsnitlige dumpingmargener for de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter udgjorde følgende udtrykt i procent af de respektive importpriser, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

(29) De samarbejdsvillige producenter tegnede sig for en stor del af den samlede import fra Ungarn. Der beregnedes derfor i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen en restdumpingmargen på grundlag af de faktiske oplysninger, der forelå, dvs. ved anvendelse af den højeste dumpingmargen, der var fastlagt for et enkelt samarbejdsvilligt selskab i Ungarn.

Restdumpingmargenen for Ungarn udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsattes til: 33,3 %.

4. Saudi-Arabien

a) Normal værdi

(30) For den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent konstateredes det, at det samlede salg af sejlgarn på hjemmemarkedet overskred tærskelværdien på 5 % af eksportsalget og således havde fundet sted i repræsentative mængder. Nævnte tærskelværdi var også overskredet for hver enkelt varetype. Det kunne endvidere fastslås, at alt salg på hjemmemarkedet fandt sted i normal handel i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

For den saudiarabiske eksporterende producent fastsattes den normale værdi derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for alt salg af den pågældende vare på hjemmemarkedet til uafhængige kunder på det saudiarabiske marked i undersøgelsesperioden.

b) Eksportpris

(31) Alt salg af den pågældende vare til EF-markedet gik til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne fastsattes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for varen, når den solgtes til eksport til Fællesskabet.

c) Sammenligning

(32) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen i samme handelsled blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings- og indladningsomkostninger og dertil knyttede omkostninger samt provisioner og omkostninger ved kundeservice.

d) Dumpingmargen

(33) Den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype sammenlignedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen med den vejede gennemsnitlige eksportpris, beregnet ab fabrik og i samme handelsled.

Den foreløbigt fastsatte vejede gennemsnitlige dumpingmargen for den eneste samarbejdsvillige producent i Saudi-Arabien udgjorde følgende, udtrykt i procent af de respektive importpriser, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet:

- Saudi Yarn and Knitting Technology Factory (Synthec), en afdeling af NAFA Enterprises Ltd: 36,8 %.

(34) Eftersom den samarbejdsvillige producent tegnede sig for næsten hele importen fra Saudi-Arabien, beregnedes der i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen en restdumpingmargen på grundlag af de faktiske oplysninger, der forelå, dvs. den dumpingmargen, der er fastsat for denne producent.

Restdumpingmargenen for Saudi-Arabien udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsattes til: 36,8 %.

D. DEFINITION AF ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET

(35) Ti af de EF-producenter, der havde indgivet klagen, besvarede spørgeskemaet. To af disse ti var imidlertid ikke rede til at medvirke i undersøgelsen. Det fremgik af undersøgelsen, at de tilbageværende otte EF-producenter tegnede sig for en andel af den samlede produktion i Fællesskabet i undersøgelsesperioden på over 70 %. De samarbejdsvillige EF-producenter udgør derfor den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i grundforordningen. I det følgende betegnes de samarbejdsvillige EF-producenter som »EF-erhvervsgrenen«.

E. SKADE

1. Forbrug i Fællesskabet

(36) Forbruget i Fællesskabet beregnedes ved sammenlægning af EF-erhvervsgrenens samlede salg og de ikke-samarbejdsvillige EF-producenters salg samt de importerede mængder. Hvad angår sidstnævnte justeredes Eurostat-tallene for at tage hensyn til oplysninger, som var indgivet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter og efterprøvet af Kommissionen. På grundlag af de foreliggende oplysninger ansattes salget for de EF-producenter, der ikke medvirkede i proceduren, til ca. 30 % af samtlige EF-producenters samlede salg.

På ovennævnte grundlag var der tale om en mindre stigning i forbruget i Fællesskabet, nemlig fra 40 230 tons i 1994 til 44 363 tons i 1995. I 1996 steg det synlige forbrug betydeligt og nåede op på 52 798 tons, hvorefter det faldt til 52 526 tons i undersøgelsesperioden. Dette svarer til en samlet stigning på 31 % i den betragtede periode.

2. Importen til Fællesskabet af sejlgarn fra de pågældende eksportlande

a) Kumulering

(37) De fastlagte dumpingmargener er ikke minimale, og de pågældende landes markedsandele er ikke ubetydelige. Fra alle disse lande udviste importen en opadgående udviklingstendens. Desuden konstateredes det, at priserne på de importerede varer alle lå på stort set samme niveau.

Det skal også påpeges, at de varer, der importeres fra de pågældende eksportlande, er indbyrdes substituerbare og kan substituere de varer, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen, og de afsættes gennem de samme salgskanaler på et gennemsigtigt marked. Det konkluderedes derfor i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen, at det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af importen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de importerede varer og vilkårene for konkurrencen mellem de importerede varer og de i Fællesskabet fremstillede varer.

b) Mængde, værdi og markedsandel, for importen fra de pågældende eksportlande

(38) Importen fra de pågældende fire lande steg fra 5 263 tons i 1994 til 16 441 tons i undersøgelsesperioden, svarende til en stigning på over 200 %.

(39) Hvad angår markedsandelen beregnet på grundlag af det samlede forbrug i Fællesskabet målt i mængde var der for de pågældende fire lande tale om en stigning fra 13 % i 1994 til 31 % i undersøgelsesperioden, altså en stigning på 138 %.

c) Priserne på dumpingvarerne fra de pågældende eksportlande

(40) Priserne på de importerede varer fra Polen, Tjekkiet og Saudi-Arabien steg mellem 1994 og udgangen af undersøgelsesperioden. Det skal anføres, at i langt de fleste tilfælde konstateredes det, at disse priser var langt lavere end EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode. For Ungarns vedkommende faldt priserne en smule i samme periode.

d) Prisunderbud for importen fra de pågældende eksportlande

(41) Med henblik på at fastlægge prisunderbud for de pågældende eksportlande analyserede Kommissionen data, der vedrørte undersøgelsesperioden. Prisunderbud beregnedes på grundlag af en sammenligning mellem eksportpriserne og EF-erhvervsgrenens priser i samme handelsled, dvs. handlende/forhandlere, som køber direkte fra de eksporterende producenter og fra EF-erhvervsgrenen, og for umiddelbart sammenlignelige typer af sejlgarn og omfattende de fire medlemsstater med de største markeder, dvs. Tyskland, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige.

Ved anvendelse af denne metode blev prissammenligningen foretaget på grundlag af solgte mængder svarende til ca. 70 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg af alle typer sejlgarn. Salgstransaktionerne for de udvalgte typer sejlgarn repræsenterede også en stor del af den samlede import fra de pågældende eksportlande. De benyttede salgspriser for EF-erhvervsgrenen var dennes priser ved salg til uafhængige kunder, om nødvendigt justeret til ab fabrik, dvs. eksklusive transportomkostninger. Der blev foretaget justeringer af de eksporterende producenters salgspriser (cif Fællesskabets grænse) for at tage hensyn til betalt told. Sammenligningen af priserne fandt sted efter fradrag af rabatter og prisafslag.

Det fremgik af undersøgelsen (som med undtagelse af en ungarsk producent fandt sted på grundlag af vejede gennemsnit), at prisunderbudsmargenerne, udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser, udgjorde følgende: For Polen mellem 5,7 og 17,4 % med et samlet vejet gennemsnit på 14,6 %, for Tjekkiet mellem 16,1 og 19,2 % med et samlet vejet gennemsnit på 16,1 % og for Ungarn mellem 17,8 og 21,4 % med et samlet vejet gennemsnit på 18,2 %. For Saudi-Arabien var prisunderbuddet 3,8 %.

3. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(42) EF-erhvervsgrenens produktion steg i løbet af den betragtede periode, nemlig fra 25 767 tons i 1994 til 30 133 tons i undersøgelsesperioden. Dette svarer til en samlet stigning på 17 %. Produktionen øgedes således mindre end forbruget i Fællesskabet, som steg med 31 % i den betragtede periode.

(43) Hvad angår kapaciteten skal det anføres, at produktionsfaciliteterne for sejlgarn også anvendes til fremstilling af andre varer, som ikke er omfattet af denne procedure, f.eks. tovværk. Der måtte derfor på grundlag af omsætningen foretages et skøn over den kapacitet, som EF-erhvervsgrenen normalt benytter til fremstilling af den pågældende vare. På dette grundlag øgedes kapaciteten fra 38 732 tons i 1994 til 42 984 tons i undersøgelsesperioden, hvilket svarer til en stigning på 11 %. Denne stigning var i overensstemmelse med forventningerne om markedsudviklingen. Kapacitetsudnyttelsesgraden øgedes i den betragtede periode, nemlig fra 66,5 % i 1994 til 70 % i undersøgelsesperioden.

b) EF-erhvervsgrenens salg

(44) EF-erhvervsgrenens salg på EF-markedet steg i den betragtede periode, nemlig fra 21 953 tons i 1994 til 24 166 tons i undersøgelsesperioden. Dette svarer til en samlet stigning på 10 %. Denne udvikling viser, at EF-erhvervsgrenens salg ikke fulgte udviklingstendensen for forbruget, som steg med 31 % i den betragtede periode.

c) Markedsandel

(45) Sammenlignes den mængdemæssige udvikling i salget med den mængdemæssige udvikling i forbruget i Fællesskabet, fremgår det, at EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt i den betragtede periode. EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt således fra 54,6 % i 1994 til 50,4 % i 1995, 49,2 % i 1996 og 46 % i undersøgelsesperioden. Den samlede nedgang i markedsandelen mellem 1994 og undersøgelsesperioden var således 8 procentpoint.

d) Lagerbeholdninger

(46) Lagerbeholdningerne øgedes betydeligt mellem 1994 og undersøgelsesperioden, nemlig med 44,4 %.

e) Gennemsnitlig salgspris og prisudvikling

(47) Det vejede gennemsnit af priserne på den pågældende vare, som solgtes af EF-erhvervsgrenen på EF-markedet, svingede i den betragtede periode og steg generelt med 10 %.

f) Rentabilitet

(48) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i procent af nettosalget forringedes, idet den vejede gennemsnitlige fortjeneste udtrykt i procent af nettosalget faldt fra 3,9 % i 1994 til 1,9 % i undersøgelsesperioden, altså en nedgang på 50 %. Det skal imidlertid påpeges, at den finansielle situation forværredes i særlig grad fra 1995 og derefter, hvor der var tale om en nedgang i fortjenesten fra 13,5 % til 1,9 % i undersøgelsesperioden.

g) Investeringer

(49) EF-erhvervsgrenens årlige investeringer steg generelt, nemlig fra 1,07 mio. ECU i 1994 til 1,22 mio. ECU i undersøgelsesperioden med et højdepunkt i 1996 på 3,27 mio. ECU. Selv om dette svarer til en samlet stigning på 14 % i den betragtede periode, er investeringerne faldet betydeligt mellem 1996 og undersøgelsesperioden.

h) Beskæftigelse

(50) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen i forbindelse med den pågældende vare øgedes i den betragtede periode. Antallet af beskæftigede steg således fra 557 i 1994 til 689 i 1995. Siden 1995 er beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldet til 639, dvs. med 7,2 %.

4. Konklusion vedrørende skade

(51) Det fremgår af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen var udsat for betydelige underbud i forbindelse med dumpingimporten, som steg betydeligt i henseende til både mængde og markedsandel. Desuden led EF-erhvervsgrenen et betydeligt tab af markedsandel (8 procentpoint) i en periode, hvor forbruget i Fællesskabet steg med 31 %.

Endvidere var der tale om en betydelig forringelse af EF-erhvervsgrenens finansielle resultater, navnlig i perioden efter 1995. På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen foreløbigt, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som defineret i artikel 3, stk. 1, i grundforordningen.

F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Dumpingimportens følgevirkninger

(52) På grundlag af Kommissionens undersøgelse af, om den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, var forårsaget af dumpingimporten, fastslog den, at dumpingimporten steg betydeligt, målt i mængde, mellem 1994 og undersøgelsesperioden (210 %). Det skal bemærkes, at dumpingimporten til Fællesskabet næsten fordobledes mellem 1994 og 1995, og der var tale om en yderligere betydelig stigning mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Dette havde til følge, at den kumulerede samlede markedsandel for importen fra de pågældende eksportlande øgedes fra 13,1 % i 1994 til 31 % i undersøgelsesperioden, dvs. med 17,9 procentpoint. I modsætning hertil faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel med 8,6 procentpoint mellem 1994 og undersøgelsesperioden. Det skal desuden anføres, at EF-erhvervsgrenen mistede en markedsandel på 3,2 % alene mellem 1996 og 1997, hvilket er den periode, hvor stigningen i importen fra de pågældende eksportlande blev særlig følelig.

Det skal endvidere bemærkes, at markedet for sejlgarn både er prisfølsomt og gennemsigtigt. Kommissionen fastslog, at den pågældende vare må anses for at være en råvare, og at ethvert prisfald havde tendens til omgående at påvirke markedet, navnlig eftersom de pågældende eksporterende producenter og EF-erhvervsgrenen sælger deres varer til de samme kunder. Kommissionen konstaterede i den forbindelse, at priserne på de importerede varer fra de pågældende eksportlande i undersøgelsesperioden var mellem 3,8 og 21,4 % lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

Hertil kommer, at i hele den betragtede periode var priserne på de varer, der importeredes fra de af undersøgelsen omfattede lande, vedvarende og betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser. Som følge heraf måtte EF-erhvervsgrenen justere sine priser i overensstemmelse med markedssituationen for ikke at tabe markedsandele. Det konstateredes endvidere, at priserne på dumpingvarerne var de laveste på markedet i undersøgelsesperioden.

(53) EF-erhvervsgrenen var hårdest ramt, navnlig i henseende til rentabilitet og markedsandel, i undersøgelsesperioden, da importen til Fællesskabet fra de pågældende eksportlande var på sit højeste.

Under disse omstændigheder konkluderes det, at dumpingimporten af sejlgarn fra de pågældende eksportlande har forårsaget væsentlig skade for EF-erhvervsgrenen.

2. Andre faktorer

a) Anden import

(54) På grundlag af Eurostat-tallene undersøgtes også følgevirkningerne for EF-erhvervsgrenen af anden import end importen fra de pågældende eksportlande.

Importen fra andre lande, som ikke er omfattet af den foreliggende undersøgelse, udgjorde 2 043 tons i undersøgelsesperioden, svarende til en samlet markedsandel på 4 %, en nedgang i forhold til 1994, hvor markedsandelen var 4,6 %. I undersøgelsesperioden hidrørte denne import hovedsagelig fra Costa Rica, USA, Slovenien, Tyrkiet og Schweiz, og med undtagelse af importen fra Costa Rica i 1996 fandt denne import sædvanligvis sted til priser, der var højere end de af undersøgelsen omfattede eksportlandes priser.

For Costa Ricas vedkommende konstateredes det, at importpriserne i 1996 var lavere end de af undersøgelsen omfattede eksportlandes priser, og markedsandelen udgjorde 2,2 %. Priserne var imidlertid højere i 1997, og markedsandelen faldt til 1,4 %.

Det skal i den forbindelse påpeges, at priserne på dumpingvarerne i undersøgelsesperioden ifølge de foreliggende oplysninger var de laveste på markedet. Desuden tegnede dumpingimporten sig alene for en betydelig mængde i hele den betragtede periode og udgjorde således i undersøgelsesperioden 89 % af den samlede import.

Det følger af ovenstående, at importen fra andre lande end de fire lande, der er omfattet af undersøgelsen, ikke kan have brudt årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

b) Udviklingen i forbruget

(55) Forbruget i Fællesskabet af sejlgarn steg med i alt 31 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden, med en tendens til at stabilisere sig efter 1996. Den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, kan således ikke tilskrives efterspørgselsudviklingen.

c) EF-erhvervsgrenens eksportaktiviteter

(56) I den af undersøgelsen omfattede periode var EF-erhvervsgrenens eksport af sejlgarn til tredjelande opgjort i mængde stort set uændret. EF-erhvervsgrenens salgspriser på eksportmarkedet var betydeligt højere end priserne på EF-markedet. Salgspriserne steg med 22 % på eksportmarkedet sammenlignet med 10 % på EF-markedet. EF-erhvervsgrenens eksportaktiviteter bidrog således ikke til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

d) EF-erhvervsgrenens konkurrencedygtighed

(57) Det skal anføres, at EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode foretog betydelige investeringer i forbindelse med udskiftning af maskiner for at holde trit med den teknologiske udvikling. Disse nye maskiner gjorde det muligt at sikre en smidigere og mere integreret produktionsproces. EF-erhvervsgrenen udfoldede desuden fortsat bestræbelser inden for forskning og udvikling og kvalitetskontrol i hele den betragtede periode. I denne periode sænkede EF-erhvervsgrenen således sine SA& G med 8 %. EF-erhvervsgrenen forbedrede derfor sine resultater både i henseende til omkostninger og kvalitet i den betragtede periode.

e) Ændringer i priserne på råmaterialer

(58) Kommissionen undersøgte også, om den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, kunne være forårsaget af svingninger i råmaterialeomkostningerne i den betragtede periode, hvor der var konstateret betydelige svingninger i råmaterialepriserne. Både EF-producenterne og producenterne i de pågældende eksportlande var udsat for sådanne svingninger. Priserne på polypropylengranulat, som er det vigtigste råmateriale, der benyttes til fremstilling af den pågældende vare, steg generelt med 39 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden. I betragtning af, at dette råmateriale tegner sig for ca. 55 % af de samlede produktionsomkostninger, burde EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris være steget med 21,5 % i løbet af den betragtede periode for at give dækning for den samlede stigning i råmaterialeomkostningerne. Dette skal sammenholdes med en samlet stigning i EF-erhvervsgrenens salgspriser på 10 % og de betydelige underbudsmargener, der er konstateret for importen fra de pågældende eksportlande, hvilket gjorde det umuligt for EF-erhvervsgrenen at overvælte den fulde stigning i råmaterialeomkostningerne på kunderne.

3. Konklusion

(59) I betragtning af, at sejlgarn er en form for råvare, som udbydes på et gennemsigtigt marked, og at den i Fællesskabet fremstillede vare og den importerede vare sælges gennem de samme kanaler i Fællesskabet, fastslår Kommissionen, at dumpingimporten af sejlgarn med oprindelse i de pågældende eksportlande havde betydelig indvirkning på markedet i Fællesskabet.

Selv om det ikke kan udelukkes, at import fra andre tredjelande og svingninger i råmaterialeomkostningerne kan have haft en vis negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, ændrer det ikke noget ved den kendsgerning, at importen af sejlgarn med oprindelse i de pågældende eksportlande særskilt betragtet har forårsaget væsentlig skade for EF-erhvervsgrenen.

Grundlaget for denne konklusion er navnlig nedgangen i EF-erhvervsgrenens markedsandel kombineret med forringelsen af rentabiliteten, som falder sammen med en betydelig stigning i dumpingimporten, både hvad angår mængder og markedsandel, og salg til priser, som konstant har været lavere end EF-erhvervsgrenens priser, og som var de laveste på markedet i undersøgelsesperioden.

G. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledning

(60) Det er endvidere undersøgt, om der, trods konklusionerne om dumping og skade som følge heraf, er tvingende grunde til at fastslå, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger i det foreliggende tilfælde. Med henblik herpå og i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i grundforordningen undersøgte Kommissionen følgevirkningerne af indførelsen af foranstaltninger for alle parter, der er involveret i proceduren, og også følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.

For at vurdere de sandsynlige følgevirkninger af foranstaltninger anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle interesserede parter, den havde kendskab til, herunder EF-erhvervsgrenen, importører/forhandlere og brugere af den pågældende vare. Det skal anføres, at Kommissionen kun modtog få og generelle svar. De parter, der er undersøgt i forbindelse med den foreliggende analyse af Fællesskabets interesser, falder i tre kategorier, nemlig EF-erhvervsgrenen, importører/forhandlere og brugere. Det skal anføres, at sejlgarn sælges i Fællesskabet i færdigforarbejdet form, så ingen senere produktionsled er derfor berørt af denne procedure.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

a) EF-erhvervsgrenens art og struktur

(61) Der findes EF-producenter i næsten alle medlemsstater. Der er imidlertid en meget stor koncentration af selskaber i Portugal. De portugisiske producenter tegnede sig således for ca. 60 % af EF-erhvervsgrenens produktion i undersøgelsesperioden.

EF-erhvervsgrenen består hovedsagelig af små og mellemstore familieejede selskaber. EF-erhvervsgrenen forarbejder i det væsentlige råmaterialet til sejlgarn gennem følgende produktionsfaser: Ekstrudering (smeltning af råmaterialerne til en brugbar folie), opskæring (opskæring af folien i strimler) og snoning eller fletning (snoning eller fletning af strimlerne for at fremstille sejlgarn).

b) EF-erhvervsgrenens levedygtighed

(62) Selv om EF-erhvervsgrenen har lidt finansielle tab, er dette ikke ensbetydende med, at den ikke i strukturel henseende er levedygtig. EF-erhvervsgrenen har således gennem hele den betragtede periode foretaget betydelige investeringer i nye maskiner, hvilket har gjort det muligt at gøre produktionsprocesserne mere effektive. EF-erhvervsgrenen har også investeret i kvalitetssikring og -kontrol og har udfoldet betydelige forsknings- og udviklingsbestræbelser med henblik på produktion af nye typer sejlgarn, som kunne sikre større værditilvækst og anvendelse af højteknologi. Endelig opretholdt EF-erhvervsgrenen ved udgangen af undersøgelsesperioden fortsat en betydelig markedsandel, hvilket viser, at EF-erhvervsgrenen er en pålidelig leverandør.

c) Sandsynlige følgevirkninger af at indføre/ikke indføre foranstaltninger

(63) Hvis det pres, der udgår fra dumpingimporten, får lov til at fortsætte, navnlig på baggrund af den betydelige forøgelse af markedsandelen for denne import, vil EF-erhvervsgrenens finansielle situation fortsat forværres. EF-erhvervsgrenen vil dermed ikke være i stand til at finansiere bestræbelserne på at udvikle nye varer, og på længere sigt kan der blive tale om virksomhedslukninger. Det skal i den forbindelse bemærkes, at en af de klagende EF-producenter indstillede produktionen i løbet af undersøgelsesperioden som følge af det faldende prisniveau på EF-markedet i den betragtede periode. Det er meget sandsynligt, at denne negative udviklingstendens vil fortsætte, hvis der ikke indføres foranstaltninger til afhjælpning af virkningerne af dumpingimporten. EF-erhvervsgrenens overlevelse og bevarelsen af 600 arbejdspladser, hovedsagelig i Portugal, kan dermed i den sidste ende være bragt i fare.

(64) Indførelsen af foranstaltninger kan gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde en del af den markedsandel, den tidligere rådede over. Endvidere vil indførelsen af foranstaltninger sætte EF-erhvervsgrenen i stand til at forbedre rentabiliteten. Det vil derfor være i EF-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingforanstaltninger.

3. Importørers/forhandleres interesser

(65) Distributionskæden for den pågældende vare er kendetegnet ved et lille antal importører/forhandlere, som opretholder betydelige lagre af den pågældende vare. Importørerne/forhandlerne optræder almindeligvis som mellemmænd mellem brugerne (landbrugskooperativer og ballekontrahenter) og både EF-erhvervsgrenen og de eksporterende producenter. Da importørerne/forhandlerne almindeligvis frit kan vælge, hvilke varer de vil indkøbe (EF-producerede eller importerede varer), kan Kommissionen ikke se, at de i væsentlig grad skulle blive berørt af, om der indføres foranstaltninger eller ej. Kommissionen har desuden ikke fået forelagt dokumentation for, at dette vil være tilfældet.

4. Brugernes interesser

(66) Brugerne af den pågældende vare omfatter fortrinsvis ballekontrahenter eller individuelle landbrugere. I betragtning af, at markedet er meget prisfølsomt, finder Kommissionen, at indførelsen af foranstaltninger efter al sandsynlighed vil resultere i en prisforhøjelse. Det skal anføres, at sejlgarn kun anvendes til fremstilling af baller, og at udgifterne til sejlgarn blot er en ubetydelig del af de samlede omkostninger, der påløber hos den individuelle landbruger eller ballekontrahent, når de sammenlignes med sådanne omkostninger som afskrivning af ballepressere, olie, forsikring, arbejdskraft eller vedligeholdelse. På grundlag af de foreliggende oplysninger fastslår Kommissionen, at den pågældende vare kun repræsenterer en ubetydelig del af den enkelte landbrugers eller ballekontrahents samlede omkostninger, hvilket forklarer den manglende samarbejdsvilje fra brugernes side i forbindelse med denne procedure. Eventuelle forventede prisforhøjelser som følge af indførelsen af foranstaltninger vil derfor være ubetydelige for brugerne.

5. Følgevirkninger for konkurrencen på EF-markedet

(67) Hvad angår konkurrencevilkårene på EF-markedet er foranstaltningerne ikke af en sådan art, at de udelukker de af undersøgelsen omfattede eksporterende producenter fra EF-markedet, og foranstaltningerne vil derfor gøre det muligt for de eksporterende producenter fortsat at være til stede på markedet.

Brugerne vil således fortsat kunne udnytte fordelene ved et marked med et stort antal leverandører.

6. Konklusion

(68) Stigningen i importen fra de pågældende eksportlande i den betragtede periode og de pågældende eksporterende producenters optræden på EF-markedet, dvs. konstante og betydelige prisunderbud i forhold til EF-erhvervsgrenens priser, giver anledning til at formode, at denne udviklingstendens vil fortsætte og medføre yderligere skade for EF-erhvervsgrenen, hvis der ikke træffes foranstaltninger.

Indførelsen af foranstaltninger kan forventes at bidrage til, at EF-erhvervsgrenen kan forbedre rentabiliteten, med deraf følgende gunstige virkninger for konkurrencevilkårene på EF-markedet, og det vil samtidig mindske truslen om yderligere lukninger og nedgang i beskæftigelsen. Det forventes også, at foranstaltningerne vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen fuldt ud at udnytte de investeringer, der er foretaget i de seneste år for at fortsætte udviklingen af nye produkter med højere teknologi til nye og specialiserede anvendelsesformål. Med hensyn til brugerindustrierne vil forventede prisstigninger kun have ringe betydning. Kommissionen konkluderer, at der under de foreliggende omstændigheder ikke er nogen tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger.

H. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

(69) På grundlag af ovenstående konklusioner vedrørende dumping og skade undersøgte Kommissionen omfanget af de midlertidige foranstaltninger, der skal indføres. Med henblik herpå er der taget hensyn til de fastlagte dumpingmargener og størrelsen af den told, der vil være nødvendig for at afhjælpe den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.

1. Skadestærskel

(70) Med henblik på at fastlægge omfanget af de midlertidige foranstaltninger, der skal indføres, fastslog Kommissionen, at priserne på dumpingvarerne bør forhøjes til et ikke-skadevoldende niveau. Den nødvendige prisforhøjelse eller skadestærskel fastsattes på grundlag af en sammenligning mellem de vejede gennemsnitlige eksportpriser for de varetyper, der benyttedes til at fastlægge prisunderbud, beregnet cif Fællesskabets grænse, og EF-erhvervsgrenens faktiske vejede produktionsomkostninger, plus en fortjenstmargen på 5 %. Denne fortjenstmargen ansås med henblik på den foreløbige fastlæggelse af de faktiske forhold for at være det minimum, der er nødvendigt for at sikre denne sektors overlevelse. Der tages hensyn til, at den pågældende vare af de interesserede parter anses for at være en råvare.

Det derved fremkomne beløb, som er nødvendigt for at afhjælpe skaden, eller skadestærsklen, fastsattes for hver af de pågældende eksporterende producenter på grundlag af denne sammenligning og beregnedes i procent af cif-værdien af deres eksport til Fællesskabet.

2. Midlertidig told

(71) I henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør den midlertidige told være lig med dumpingmargenen eller det beløb, der er nødvendigt for at afhjælpe skaden, alt efter hvad der er lavest. For fire eksporterende producenter er den midlertidige told lig med det beløb, der er nødvendigt for at afhjælpe skaden, og for syv eksporterende producenter er den lig med dumpingmargenen. Af de grunde, der er omhandlet i betragtning 22, 29 og 34, fastsættes resttolden for Tjekkiet, Ungarn og Saudi-Arabien til samme sats som den højeste margen, der er fastlagt for en samarbejdsvillig eksporterende producent i hvert af de pågældende lande. Af de grunde, der er omhandlet i betragtning 16, fastsættes resttolden for Polen til samme sats som den højeste margen, der er fastlagt for en repræsentativ type, der er eksporteret af en samarbejdsvillig eksporterende producent i Polen.

3. Tilsagn

(72) Nogle af de eksporterende producenter, der er omfattet af proceduren, gav Kommissionen visse pristilsagn i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i grundforordningen. Kommissionen fandt, at de pågældende eksporterende producenters tilsagn kunne godtages.

(73) Kommissionen gør opmærksom på, at i tilfælde af misligholdelse eller tilbagetrækning af tilsagnet kan der indføres antidumpingtold i medfør af artikel 8, stk. 9 og 10, i grundforordningen.

(74) Det skal endvidere anføres, at undersøgelsen af spørgsmålet om dumping, skade og Fællesskabets interesser vil blive fuldført i overensstemmelse med artikel 8, stk. 6, i grundforordningen, uanset godtagelsen af tilsagn i løbet af undersøgelsen.

I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(75) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt.

Det skal endvidere anføres, at alle undersøgelsesresultater med henblik på denne forordning er foreløbige og eventuelt skal tages op til yderligere undersøgelse med henblik på indførelse af en endelig told, som Kommissionen måtte foreslå -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af binde- og pressegarn af polypropylen, henhørende under KN-kode ex 5607 41 00. (Taric-kode 5607 41 00*10), og med oprindelse i Polen, Tjekkiet, Ungarn og Saudi-Arabien.

2. Den midlertidige told, som beregnes af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for import af den pågældende vare, der fremstilles af nedenstående selskaber, fastsættes som følger:

>TABELPOSITION>

3. Medmindre andet er anført, finder gældende bestemmelser for told og anden toldpraksis anvendelse.

4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

1. Uanset artikel 1 pålægges den midlertidige told ikke import af binde- og pressegarn af polypropylen, der fremstilles og eksporteres eller faktureres direkte til et importerende selskab i Fællesskabet af de selskaber, der udtrykkeligt er anført i stk. 3, og hvis tilsagn hermed er godtaget.

2. Misligholdes tilsagnet imidlertid i løbet af en given indberetningsperiode, dvs. et kvartal af et kalenderår, anses alt salg i den pågældende periode for ikke at være omfattet af tilsagnet, og den midlertidige told, der beregnes af nettoimportprisen for den pågældende vare, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, og som er anført i stk. 3, er gældende. Dette foregriber ikke fællesskabsinstitutionernes ret til i henhold til artikel 8, stk. 9 og 10, i forordning (EF) nr. 384/96 at træffe sådanne foranstaltninger, som måtte være nødvendige.

3. Import i henhold til de afgivne og godtagne tilsagn angives under følgende Taric-tillægskoder:

>TABELPOSITION>

Artikel 3

I medfør af artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96, og uden at dette berører artikel 20, stk. 2 og 3, i nævnte forordning, kan de parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er anført i meddelelsen om indledning af proceduren, tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden.

I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske i Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 anvendes i seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 1. oktober 1998.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.

(2) EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18.

(3) EFT C 1 af 3. 1. 1998, s. 10.

(4) EFT C 65 af 28. 2. 1998, s. 8.