Rådets henstilling

af 18. juni 2003

om forebyggelse og reduktion af helbredsskader forbundet med narkotikamisbrug

(2003/488/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152, stk. 4, andet afsnit,

som henviser til forslag fra Kommissionen(1),

som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),

som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(3),

som henviser til udtalelse fra Regionsudvalget(4), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Ifølge traktatens artikel 3, stk. 1, litra p), skal Fællesskabets virke indebære bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Traktatens artikel 152, stk. 1, tredje afsnit, hjemler desuden en indsats for at begrænse narkotikarelaterede helbredsskader, herunder oplysning og forebyggelse.

(2) Det Europæiske Råd udtrykte på mødet i Helsingfors den 10.-11. december 1999 sin støtte til EU's narkotikastrategi (2000-2004), som dækker alle EU's narkotikarelaterede aktiviteter og opstiller en række hovedmål. Disse mål går bl.a. ud på i løbet af fem år at opnå en betydelig reduktion af narkotikarelaterede helbredsskader (hiv, hepatitis B og C, tuberkulose etc.) og af antallet af narkotikarelaterede dødsfald.

(3) På mødet i Santa Maria da Feira den 19.-20. juni 2000 godkendte Det Europæiske Råd EU's narkotikahandlingsplan (2000-2004) som et vigtigt instrument for udmøntning af EU's narkotikastrategi (2000-2004) i konkrete handlinger, der resulterer i en effektiv integreret og tværfaglig løsning på narkotikaproblemet.

(4) I sin meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004) argumenterede Kommissionen for, at den bedste strategi vil være en helhedsstrategi, som dækker alle områder af forebyggelsen af narkotikamisbrug, fra advarsler mod at begynde et misbrug til begrænsning af misbrugets negative helbredsmæssige og sociale konsekvenser.

(5) Europa-Parlamentet glædede sig i sin beslutning om ovennævnte meddelelse over målet om at mindske dødeligheden blandt narkomaner og anmodede EU og medlemsstaterne om at fremme og udvikle politikker for skadesreduktion uden dermed at hindre de enkelte medlemsstater i at gennemføre foranstaltninger og forsøg på dette område.

(6) EF-handlingsprogrammet vedrørende forebyggelse af narkotikamisbrug som led i indsatsen inden for folkesundhed og EF-handlingsprogrammet vedrørende forebyggelse af aids og visse andre smitsomme sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed har støttet projekter, som har til formål at forebygge og reducere de risici, der er forbundet med narkotikamisbrug, navnlig ved at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne og ved at støtte medlemsstaternes indsats og fremme samordningen mellem deres politikker og programmer. Begge handlingsprogrammer har bidraget til at forbedre oplysningen og uddannelsen af især unge og særligt sårbare grupper med henblik på at forebygge narkotikamisbrug og dermed forbundne risici.

(7) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundheden (2003-2008) omhandler fremme af strategier og foranstaltninger vedrørende narkotikamisbrug som en af de vigtige livsstilsrelaterede sundhedsdeterminanter.

(8) Ifølge forskningen berører den narkotikamisbrugsrelaterede sygelighed og dødelighed et anseeligt antal europæiske borgere, og helbredsskader forbundet med narkotikamisbrug er derfor et væsentligt problem for folkesundheden.

(9) I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet kan nye foranstaltninger på et område, som ikke hører ind under Fællesskabets enekompetence, som f.eks. forebyggelse og reduktion af risici forbundet med narkotikamisbrug, kun træffes af Fællesskabet, hvis målene for den påtænkte handling på grund af dennes omfang eller virkninger bedre kan gennemføres af Fællesskabet end af medlemsstaterne. Forebyggelse og reduktion af risici forbundet med narkotikamisbrug kan ikke afgrænses til et bestemt geografisk område eller en bestemt medlemsstat, og der er derfor behov for samordning på fællesskabsplan.

(10) Der bør fastsættes bestemmelser om aflæggelse af rapport på nationalt plan og på fællesskabsplan for at overvåge, hvilke foranstaltninger medlemsstaterne træffer på dette område, hvilke resultater der opnås, og hvordan denne henstilling er blevet gennemført.

(11) Den vigtigste foranstaltning til reduktion af de med narkotikamisbruget forbundne risici er at forebygge selve misbruget,

HENSTILLER:

1) at medlemsstaterne for at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau sætter sig som mål på folkesundhedsområdet at forebygge narkotikamisbrug og reducere de dermed forbundne risici samt at udvikle og implementere dertil svarende helhedsstrategier

2) at medlemsstaterne for at opnå en betydelig reduktion af narkotikarelaterede helbredsskader (hiv, hepatitis B og C, tuberkulose etc.) og af antallet af narkotikarelaterede dødsfald sørger for, at der som en integrerende del af deres overordnede politik for forebyggelse og behandling af narkotikamisbrug tilbydes et udvalg af forskellige tjenester og faciliteter, navnlig med henblik på risikoreduktion; i denne sammenhæng bør medlemsstaterne under hensyntagen til, at det generelle mål i første række er at forhindre narkotikamisbrug:

1) informere og rådgive stofmisbrugere for at fremme risikoreduktion og gøre det lettere for misbrugerne at bruge de relevante tjenester

2) informere lokalsamfund og pårørende og sætte disse i stand til at involvere sig i indsatsen for at forebygge og reducere de med narkotikamisbrug forbundne helbredsrisici

3) gøre opsøgende arbejde til en del af de nationale narkotikaforanstaltninger på social- og sundhedsområdet og støtte passende oplæring i opsøgende arbejde og udvikling af arbejdsnormer og -metoder, idet opsøgende arbejde defineres som en indsats rettet mod lokalsamfundet, der gennemføres for at skabe kontakt til enkeltpersoner eller kredse inden for bestemte målgrupper, som ikke effektivt kontaktes eller nås via de bestående tjenester eller de traditionelle sundhedsuddannelseskanaler

4) når det er relevant, tilskynde til, at ligestillede og frivillige involveres og oplæres i opsøgende arbejde, herunder foranstaltninger, der kan reducere antallet af narkotikarelaterede dødsfald, samt førstehjælp og hurtig inddragelse af alarmtjenesterne

5) fremme netværk og samarbejde mellem organer, der er involveret i opsøgende arbejde, så der skabes kontinuitet, og brugerne får bedre adgang til disse tjenester

6) afhængig af den enkelte stofmisbrugers individuelle behov tilbyde såvel narkotikafri behandling som hensigtsmæssig substitutionsbehandling suppleret med passende psyko- social støtte og rehabilitering, idet man i denne forbindelse skal være opmærksom på, at der bør findes et bredt udvalg af forskellige behandlingstilbud til stofmisbrugerne

7) træffe foranstaltninger for at forebygge ulovlig anvendelse af substitutionsstofferne, men samtidig sikre passende adgang til behandling

8) overveje at give stofmisbrugere i fængslerne adgang til tjenester svarende til dem, der stilles til rådighed for stofmisbrugere uden for fængslerne, på en måde, der ikke skader de vedvarende, overordnede bestræbelser på at holde narkotika ude af fængslerne

9) tilskynde til, at stiknarkomaner og deres nærmeste sociale netværk vaccineres mod hepatitis B og omfattes af forebyggende foranstaltninger mod hiv, hepatitis B og C, tuberkulose og seksuelt overførte sygdomme samt tilbydes passende screening for alle ovennævnte sygdomme, og træffe de relevante lægelige foranstaltninger

10) hvor der er behov for det, tilbyde adgang til uddeling af kondomer og injektionsmateriel og også til programmer og steder for bytning af injektionsmateriel.

11) sikre, at alarmtjenesterne er uddannet til og udstyret til at håndtere tilfælde af overdosis

12) fremme passende koordinering mellem sundhedspleje - herunder psykisk sundhedspleje - og socialforsorg og specialiserede tiltag i forbindelse med risikoreduktion

13) støtte videreuddannelse, der giver fagfolk med ansvar for forebyggelse og reduktion af helbredsrisici forbundet med narkotikamisbrug et anerkendt kvalifikationsbevis

3) at medlemsstaterne med henblik på at udvikle passende evalueringsmetoder, der skal øge virkningen og effektiviteten af forebyggelsen af narkotikamisbrug og reduktionen af de dermed forbundne helbredsrisici, overvejer:

1) at bruge videnskabeligt dokumenteret effektivitet som hovedkriterium, når der skal vælges interventionsmåde

2) at støtte indragelsen af behovsanalyser i den indledende fase af ethvert program

3) at udvikle og implementere passende evalueringsregler for alle programmer til forebyggelse af narkotikamisbrug og alle risikoreduktionsprogrammer

4) at opstille og indføre kvalitetskriterier for evaluering, der bygger på anbefalingerne fra Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN)

5) at tilrettelægge standardiseret indsamling og formidling af data i overensstemmelse med EONN's anbefalinger via de nationale Reitox-kontaktpunkter

6) at udnytte evalueringsresultaterne effektivt til at justere og udvikle foranstaltninger til forebyggelse af narkotikamisbrug

7) at indføre evalueringskurser på forskellige niveauer og for forskellige målgrupper

8) at indføre nyskabende metoder, som gør det muligt at inddrage alle aktører og interessenter i evalueringen for derved at øge accepten af evaluering

9) i samarbejde med Kommissionen at tilskynde til udveksling af programresultater, færdigheder og erfaringer internt i EU og med tredjelande, navnlig kandidatlandene

4) at medlemsstaterne aflægger rapport til Kommissionen om gennemførelsen af denne henstilling inden to år efter vedtagelsen og derefter efter anmodning fra Kommissionen med henblik på at bidrage til opfølgningen af denne henstilling på fællesskabsplan og til relevant handling inden for rammerne af EU's narkotikahandlingsplan

OPFORDRER Kommissionen til:

- at samarbejde med Europarådets Pompidou-Gruppe, Verdenssundhedsorganisationen (WHO), De Forenede Nationers Internationale Narkotikakontrolprogram og andre relevante internationale organisationer, som er aktive på dette område

- at udarbejde en rapport i overensstemmelse med EU's narkotikahandlingsplan og med teknisk bistand fra EONN med henblik på at revidere og ajourføre denne henstilling på grundlag af de oplysninger, som medlemsstaterne sender til Kommissionen og til EONN, og de nyeste videnskabelige data og udtalelser.

Udfærdiget i Luxembourg, den 18. juni 2003.

På Rådets vegne

G. Drys

Formand

(1) Forslag af 17.5.2002 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) Udtalelse afgivet den 13.2.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) EUT C 61 af 13.2.2003, s. 189.

(4) EUT C 73 af 26.3.2003, s. 5.