BILAG I.3

RÅDETS RESOLUTION af 30. november 1994 om tilladelse til indrejse på medlemsstaternes område for tredjelandsstatsborgere med henblik på studier

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -

som henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel K.1 -

VEDTAGER FØLGENDE RESOLUTION:

A. Generelle betragtninger

1. Rådet erindrer om, at der i den rapport, der blev vedtaget på Det Europæiske Råd i Maastricht (december 1991) af ministrene med ansvar for indvandring og asylpolitik, blev lagt særlig vægt på en harmonisering af reglerne om indrejse for studerende fra tredjelande. I arbejdsprogrammet for 1994 på området retlige og indre anliggender, som Rådet vedtog på samlingen den 29. og 30. november 1993 i Bruxelles, var en af prioriteterne ligeledes en afslutning af drøftelserne om indrejsetilladelse for studerende.

2. Rådet bekræfter, at en international udveksling af studerende og forskere er ønskelig; det anerkender, at uddannelse af studerende og udveksling af forskere har en positiv indflydelse på forbindelserne mellem medlemsstaterne og de respektive hjemlande.

3. Rådet er enigt om, at studerende efter afslutningen på deres studier principielt skal vende tilbage til deres hjemland, så at de erhvervede kundskaber og færdigheder kan komme disse lande til gode.

4. Rådet finder, at det bør undgås, at en principielt tidsbegrænset indrejsetilladelse for tredjelandsstatsborgere med henblik på studier i medlemsstaterne rent faktisk fører til varigt ophold. Endvidere finder Rådet, at det ved passende foranstaltninger bør forhindres, at personer, der først og fremmest er arbejdssøgende, får opholdstilladelse som studerende.

5. Rådet har besluttet, at spørgsmål om tredjelandsstatsborgere, som har permanent lovlig bopæl på en medlemsstats område, men som ikke har tilladelse til indrejse og ophold i en anden medlemsstat, ikke skal behandles i denne resolution.

Dette berører ikke stillingen for tredjelandsstatsborgere, som allerede er omfattet af eller som senere kan blive omfattet af bilaterale aftaler mellem medlemsstater vedrørende samarbejde mellem højere læreanstalter.

6. Rådet er enigt om, at medlemsstaternes nationale politikker for tredjelandsstatsborgeres indrejse med henblik på studier skal følge nedenstående principper, som medlemsstaterne ikke kan gøre mindre strenge i deres interne lovgivning.

Rådet er enigt om, at disse principper skal følges ved ethvert forslag om ændring af den nationale lovgivning på dette område.

Medlemsstaterne bør bestræbe sig på, at de nationale lovgivninger bringes i overensstemmelse med disse principper inden den 1. januar 1996. Principperne er ikke juridisk bindende for medlemsstaterne, og kan ikke danne grundlag for enkeltpersoners klagemål.

7. Rådet er enigt om, at gennemførelsen af denne resolution i national lovgivning og behovet for ændringer hertil skal undersøges med regelmæssige mellemrum.

8. Medlemsstaterne bør gøre det lettere for studerende fra tredjelande at få indrejse- og opholdstilladelse som led i særlige samarbejdsprogrammer, der finansieres på nationalt plan eller på fællesskabsplan.

9. Anvendelsen af disse principper er ikke til hinder for anvendelsen af nationale regler for den offentlige orden, folkesundheden eller den offentlige sikkerhed.

B. Personer, der er undtaget fra anvendelsen af denne resolution

Harmoniseringsprincipperne finder ikke anvendelse på:

- personer, der i henhold til fællesskabsretten har ret til fri bevægelighed, dvs. statsborgere i medlemsstaterne, statsborgere fra de EFTA-lande, der er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og deres familiemedlemmer

- tredjelandsstatsborgere, der har fået indrejsetilladelse med henblik på familiesammenføring med EF-statsborgere eller tredjelandsstatsborgere, der har bopæl i den pågældende medlemsstat.

C. Principper for medlemsstaternes politik

1. Generelle kriterier

I disse principper betragtes som »studerende« statsborgere fra et tredjeland, der er blevet optaget på en statslig eller statsanerkendt højere læreanstalt eller en tilsvarende institution i en medlemsstat med henblik på

- at studere

- at erhverve en doktorgrad, eller

- at drive videnskabelig virksomhed som led i deres efter- og videreuddannelse efter afslutningen af en videregående uddannelse, idet hovedformålet hermed ikke er at opnå en indtægt.

Det bemærkes tillige, at skoleelever og lærlinge ikke anses for studerende i forbindelse med denne resolution.

I henhold til denne resolution anses en person, der følger et kursus som forberedelse til et bestemt universitetsstudium (f. eks. sprogkurser), også for studerende.

2. Indrejsekrav

Tredjelandsstatsborgere, der ansøger om indrejsetilladelse som studerende, skal over for medlemsstatens kompetente myndigheder godtgøre følgende:

- at de opfylder alle de krav, der stilles til udlændinge i forbindelse med indrejse og ophold på en medlemsstats område

- at de definitivt er tilbudt optagelse på en statslig eller statsanerkendt højere læreanstalt eller en tilsvarende institution på et studium inden for deres fag som hovedaktivitet og, hvis national lovgivning påbyder det, at tilbuddet er i overensstemmelse med de krav, som vedkommende indvandringsmyndigheder stiller.

Medlemsstaterne kan endvidere forlange bevis for, at der er kontinuitet mellem tidligere studier og de studier, som skal gennemføres i modtagerlandet

- at de råder over de nødvendige økonomiske midler til at kunne afholde studieudgifter og udgifter til ophold for sig selv, således at de ikke nødsages til at anmode om social bistand i værtslandet under deres ophold, idet hovedformålet med opholdet ikke er at opnå en indtægt

- at de har en sygeforsikring, der dækker samtlige risici i modtagermedlemsstaten, hvis dette kræves ifølge national lovgivning.

En medlemsstat kan også kræve, at de studerende over for indvandringsmyndighederne dokumenterer, at de vil returnere til deres hjemland efter endt studium.

En medlemsstat kan give indrejsetilladelse til personer, der ønsker at forberede deres optagelse på et studium i denne stat, eller som kan fremlægge en seriøs og realistisk plan for at påbegynde et studium. Det kan tillades, at den pågældende person ikke behøver at forlade landet for at få sin opholdstilladelse forlænget.

Tredjelandsstatsborgere, der er indrejst i en medlemsstat for at arbejde i den som ansat eller som selvstændig, skal ifølge denne resolution principielt ikke kunne påbegynde et studium som hovedaktivitet.

3. Tilladelse til ophold

Opholdets varighed er begrænset til uddannelsens varighed.

Uddannelsens varighed er afhængig af den studielængde, der svarer til den valgte studieretning. Tilladelsen til ophold bortfalder, når studierne er afsluttet, eller hvis de afbrydes. Et studieskift betyder en ændring af formålet med opholdet, hvilket normalt er til hinder for en fornyet tildeling eller forlængelse af tilladelsen, medmindre det finder sted i den indledende fase af studierne.

Tilladelsen til ophold fremgår enten af en bemærkning herom i passet eller af et særligt identitetskort, der skal være udstedt på navn.

Hvis studiet varer længere end ét år, kan tilladelsen i første omgang begrænses til ét år; i så tilfælde kan tilladelsen forlænges for ét år ad gangen. For at få fornyet tilladelsen skal de studerende godtgøre, at de opfylder de betingelser, der krævedes for den første tilladelse, samt at de har bestået de prøver og eksaminer, der er fastsat af den højere læreanstalt, hvor studierne finder sted.

Tredjelandsstatsborgere skal ved afslutningen af deres studier eller i tilfælde af studiernes afbrydelse, i princippet forlade medlemsstatens område; hvis de ønsker at vende tilbage til det pågældende land, skal de på ny søge om indrejsetilladelse.

4. Tilladelse til at arbejde

I princippet er det ikke tilladt statsborgere fra tredjelande, der studerer på en medlemsstats område, at have indtægtsgivende arbejde, det være sig som selvstændig eller som ansat. Medlemsstaterne kan tillade en bibeskæftigelse eller en beskæftigelse af kort varighed. Denne beskæftigelse må ikke påvirke studieforløbet, og den må heller ikke i princippet udgøre en nødvendig indtægtskilde for de studerendes ophold.

5. Indrejse for familiemedlemmer

For så vidt angår eventuel indrejse for familiemedlemmer, en ægtefælles beskæftigelse eller studium, henvises til nationale regler.

Efter at tredjelandsstatsborgeren har afsluttet sit studium, skal ægtefælle og børn, der har fået tildelt opholdstilladelse, også forlade medlemsstatens område, hvis de ikke har nogen anden tilladelse til at fortsætte opholdet.