EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2018/947

af 4. juli 2018

om supplerende makrofinansiel bistand til Ukraine

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212, stk. 2, og

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og

ud fra følgende betragtninger:

Den 11. marts 2015 godkendte Den Internationale Valutafond (IMF) en fireårig udvidet lånefacilitet for Ukraine på ca. 17,5 mia. EUR til støtte for landets økonomiske tilpasnings- og reformprogram, hvoraf de 8,5 mia. USD blev udbetalt mellem 2015 og 2017. IMF's finansielle bistand er blevet suppleret af betydelig bistand fra en række bilaterale partnere, herunder Unionen, dens medlemsstater, USA, Japan og Canada. Andre internationale finansielle institutioner, f.eks. Verdensbanken, Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling og Den Europæiske Investeringsbank, har også optrappet deres aktivitet væsentligt til støtte for Ukraines økonomiske overgang.

IMF ajourførte efter sit tekniske besøg af november 2017 sit skøn over Ukraines eksterne finansieringsbehov og pegede i den forbindelse på, at der er et yderligere finansieringsgab på 4,5 mia. USD i 2018 og 2019. Dette finansieringsbehov er større, end hvad det internationale samfund indtil videre har givet tilsagn om at dække, herunder gennem makrofinansiel bistand fra Unionen i henhold til afgørelse 2002/639/EF, nr. 646/2010/EU, 2014/215/EU og (EU) 2015/601.

Unionens makrofinansielle bistand bør være et ekstraordinært finansielt instrument til ubunden og uspecificeret betalingsbalancestøtte, som sigter mod at dække modtagerens umiddelbare behov for ekstern finansiering, og bør understøtte gennemførelsen af et politisk program, der indeholder stærke øjeblikkelige tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger for at forbedre støttemodtagerens betalingsbalance på kort sigt.

Eftersom der stadig findes et resterende eksternt finansieringsgab på Ukraines betalingsbalance, som overstiger de midler, der stilles til rådighed af IMF og andre multilaterale institutioner, anses Unionens makrofinansielle bistand til Ukraine, i kombination med IMF-programmet, under de nuværende ekstraordinære omstændigheder for at være en hensigtsmæssig reaktion på Ukraines anmodning til Unionen om støtte til landets økonomiske stabilisering. Unionens makrofinansielle bistand vil støtte Ukraines økonomiske stabilisering og strukturreformer, idet den udgør et supplement til de midler, der stilles til rådighed under IMF's finansielle ordning.

Fastsættelsen af beløbet for Unionens makrofinansielle bistand er baseret på en omfattende kvantitativ vurdering af Ukraines resterende behov for ekstern finansiering og tager hensyn til landets evne til at finansiere sig selv med egne midler, navnlig med de internationale reserver, det har til rådighed. Unionens makrofinansielle bistand bør supplere de programmer og midler, der kommer fra IMF og Verdensbanken. Fastsættelsen af bistandsbeløbet tager også højde for forventede finansielle bidrag fra bilaterale og multilaterale donorer og behovet for at sikre en retfærdig byrdefordeling mellem Unionen og andre donorer samt for den allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i Ukraine og merværdien af Unionens samlede engagement.

Unionens makrofinansielle bistand bør støtte Unionens eksterne politik over for Ukraine. Kommissionens tjenestegrene og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele den makrofinansielle bistandsforanstaltning med henblik på at koordinere og sikre sammenhæng i Unionens udenrigspolitik.

Det bør være en forudsætning for tildeling af Unionens makrofinansielle bistand, at Ukraine respekterer effektive, demokratiske mekanismer — herunder et parlamentarisk flerpartisystem — og retsstatsprincippet samt sikrer respekt for menneskerettighederne. De specifikke målsætninger for Unionens makrofinansielle bistand bør samtidig være at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af de offentlige finansforvaltningssystemer i Ukraine og bør fremme strukturreformer, der har til formål at støtte en holdbar og inklusiv vækst, jobskabelse og finanspolitisk konsolidering. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør regelmæssigt føre kontrol med, at såvel forudsætningerne opfyldes, som at disse mål nås.

For at sikre, at Unionens finansielle interesser i forbindelse med denne makrofinansielle bistand beskyttes effektivt, bør Ukraine vedtage hensigtsmæssige foranstaltninger til at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med Unionens makrofinansielle bistand. Derudover bør det fastsættes, at Kommissionen gennemfører kontrol, og at Revisionsretten foretager den fornødne revision.

Unionens makrofinansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen. For at sikre, at Europa-Parlamentet og Rådet er i stand til at følge gennemførelsen af denne afgørelse, bør Kommissionen regelmæssigt holde dem underrettet om udviklingen i forbindelse med bistanden og forsyne dem med de relevante dokumenter.

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7) .

Unionens makrofinansielle bistand bør ledsages af økonomisk-politiske betingelser, som nedfældes i et aftalememorandum. For at sikre ensartede gennemførelsesbetingelser og af effektivitetshensyn bør Kommissionen tillægges beføjelse til at forhandle disse betingelser med de ukrainske myndigheder under tilsyn af et udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. I henhold til denne forordning bør rådgivningsproceduren som hovedregel finde anvendelse i alle tilfælde, medmindre andet er fastsat i forordningen. I betragtning af den potentielt store betydning af bistand på mere end 90 mio. EUR vil det være hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for transaktioner over denne tærskel. I betragtning af størrelsen af Unionens makrofinansielle bistand til Ukraine bør undersøgelsesproceduren finde anvendelse på vedtagelsen af aftalememorandummet og på enhver reduktion, suspendering eller annullering af bistanden —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

1. Unionen stiller makrofinansiel bistand på højst 1 mia. EUR til rådighed for Ukraine (»Unionens makrofinansielle bistand«) for at støtte Ukraines økonomiske stabilisering og omfattende reformdagsorden. Denne bistand skal bidrage til at dække Ukraines betalingsbalancebehov som angivet i IMF-programmet.

2. Hele Unionens makrofinansielle bistand ydes til Ukraine i form af lån. Kommissionen tillægges beføjelse til på vegne af Unionen at låne de nødvendige midler på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner og til at udlåne dem til Ukraine. Lånene skal have en gennemsnitlig løbetid på højst 15 år.

3. Kommissionen forvalter frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand på en måde, der er i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er indgået mellem IMF og Ukraine, og med de centrale principper og målsætninger i de økonomiske reformer, som er fastlagt i associeringsaftalen, herunder DCFTA-aftalen inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik.

Kommissionen holder regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet underrettet om udviklingen i Unionens makrofinansielle bistand, herunder udbetalingen heraf, og forsyner i god tid disse institutioner med den relevante dokumentation.

4. Unionens makrofinansielle bistand stilles til rådighed i en periode på to et halvt år regnet fra den første dag efter ikrafttræden af det aftalememorandum, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.

5. Sker der i løbet af den periode, hvor Unionens makrofinansielle bistand udbetales, et afgørende fald i Ukraines finansieringsbehov i forhold til de oprindelige prognoser, nedsætter Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 7, stk. 2, størrelsen af bistanden eller suspenderer eller annullerer den.

Artikel 2

1. Det er en forudsætning for Unionens makrofinansielle bistand, at Ukraine respekterer effektive, demokratiske mekanismer — herunder et parlamentarisk flerpartisystem — og retsstatsprincippet samt sikrer respekt for menneskerettighederne.

2. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kontrollerer, at forudsætningen fastsat i stk. 1 overholdes i hele den periode, hvor Unionen yder makrofinansiel bistand.

3. Stk. 1 og 2 anvendes i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/427/EU (8).

Artikel 3

1. Kommissionen aftaler efter undersøgelsesproceduren i artikel 7, stk. 2, med de ukrainske myndigheder klart definerede økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der fokuserer på strukturreformer og sunde offentlige finanser, som Unionens makrofinansielle bistand skal være underlagt, og disse betingelser fastlægges i et aftalememorandum (»aftalememorandummet«), som omfatter en tidsramme for betingelsernes opfyldelse. De økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet skal være i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, herunder de makroøkonomiske tilpasnings- og strukturreformprogrammer, som Ukraine har gennemført med støtte fra IMF.

2. Betingelserne omhandlet i stk. 1 har navnlig til formål at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af systemerne til forvaltning af offentlige finanser i Ukraine og for anvendelsen af Unionens makrofinansielle bistand. Fremskridt med hensyn til gensidig markedsåbning, udvikling af regelbaseret og fair handel samt andre prioriteringer i sammenhæng med Unionens udenrigspolitik tages også i betragtning ved udformningen af de politiske foranstaltninger. Kommissionen fører regelmæssigt kontrol med de fremskridt, der gøres i retning af disse mål.

3. De detaljerede finansielle betingelser for Unionens makrofinansielle bistand fastlægges i en låneaftale, der indgås mellem Kommissionen og de ukrainske myndigheder.

4. Kommissionen kontrollerer regelmæssigt, om betingelserne i artikel 4, stk. 3, fortsat er opfyldt, herunder om Ukraines økonomiske politik er i overensstemmelse med målene for Unionens makrofinansielle bistand. I den forbindelse arbejder Kommissionen tæt sammen med IMF og Verdensbanken og, når det er nødvendigt, med Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 4

1. Med forbehold af de betingelser, der er omhandlet i stk. 3, stiller Kommissionen Unionens makrofinansielle bistand til rådighed i to lånetrancher. Raternes størrelse fastsættes i aftalememorandummet.

2. Unionens makrofinansielle bistand finansieres om nødvendigt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 (9).

3. Kommissionen frigiver raterne under forudsætning af, at alle følgende betingelser er opfyldt:

Anden rate frigives i princippet ikke tidligere end tre måneder efter frigivelsen af første rate.

4. Såfremt de i stk. 3, første afsnit, omhandlede betingelser ikke er opfyldt, suspenderer eller annullerer Kommissionen midlertidigt udbetalingen af Unionens makrofinansielle bistand. I sådanne tilfælde underretter den Europa-Parlamentet og Rådet om årsagerne til suspenderingen eller annulleringen.

5. Unionens makrofinansielle bistand udbetales til Ukraines nationalbank. Under iagttagelse af de bestemmelser, der fastlægges i aftalememorandummet, herunder en bekræftelse af de resterende budgetfinansieringsbehov, kan Unionens midler udbetales til Ukraines finansministerium som den endelige modtager.

Artikel 5

1. Låntagnings- og långivningstransaktioner relateret til Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i euro med samme valørdato og må ikke indebære nogen ændring af løbetiden for Unionen eller udsætte den for eventuelle valutakurs- eller renterisici eller nogen anden kommerciel risiko.

2. Tillader omstændighederne det, og anmoder Ukraine herom, kan Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der i lånebetingelserne indføjes en klausul om førtidig tilbagebetaling, og at låntagningsbetingelserne indeholder en tilsvarende klausul.

3. Tillader omstændighederne en forbedring af rentesatsen på lånet, og anmoder Ukraine herom, kan Kommissionen beslutte at refinansiere hele eller en del af sin oprindelige låntagning eller omlægge de tilsvarende finansielle betingelser. Refinansierings- eller omlægningstransaktioner gennemføres i overensstemmelse med stk. 1 og 4 og må ikke resultere i en forlængelse af løbetiden for de pågældende lån eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen.

4. Alle Unionens omkostninger, som vedrører de låntagnings- og långivningstransaktioner, der er omfattet af denne afgørelse, afholdes af Ukraine.

5. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen i de transaktioner, der er omhandlet i stk. 2 og 3.

Artikel 6

1. Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (10) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (11).

2. Unionens makrofinansielle bistand gennemføres ved direkte forvaltning.

3. Den låneaftale, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, skal indeholde bestemmelser, som:

sikrer, at Ukraine regelmæssigt kontrollerer, at midler modtaget fra Unionens budget er blevet anvendt efter hensigten, træffer passende foranstaltninger til at forebygge uregelmæssigheder og svig og i givet fald tager retlige skridt til at opnå tilbagebetaling af eventuelt misbrugte midler, der er udbetalt i henhold til denne afgørelse

4. Inden gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand undersøger Kommissionen ved hjælp af en operationel vurdering, om Ukraine råder over forsvarlige finansielle ordninger, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for denne bistand.

Artikel 7

1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Artikel 8

1. Senest den 30. juni hvert år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne afgørelse i det foregående år, herunder en evaluering af denne gennemførelse. I rapporten:

2. Senest to år efter udløbet af den rådighedsperiode, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en efterfølgende evalueringsrapport, som vurderer resultaterne og effektiviteten af Unionens gennemførte makrofinansielle bistand, og i hvilket omfang den har bidraget til bistandens mål.

Artikel 9

Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

(1) Europa-Parlamentets holdning af 13.6.2018 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 26.6.2018.

(2) Associeringsaftale mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (EUT L 161 af 29.5.2014, s. 3).

(3) Rådets afgørelse 2002/639/EF af 12. juli 2002 om supplerende makrofinansiel bistand til Ukraine (EFT L 209 af 6.8.2002, s. 22).

(4) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 646/2010/EU af 7. juli 2010 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 179 af 14.7.2010, s. 1).

(5) Rådets afgørelse 2014/215/EU af 14. april 2014 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 111 af 15.4.2014, s. 85).

(6) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2015/601 af 15. april 2015 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 100 af 17.4.2015, s. 1).

(7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

(8) Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere (EUT L 201 af 3.8.2010, s. 30).

(9) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10).

(10) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1).

(11) Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1).

(12) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1).

(13) Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).

(14) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9.2013, s. 1).

FÆLLES ERKLÆRING FRA EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG KOMMISSIONEN

Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen minder om, at en forudsætning for at yde makrofinansiel bistand er, at modtagerlandet respekterer effektive demokratiske mekanismer – herunder et parlamentarisk flerpartisystem – og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne.

Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kontrollerer, at disse forudsætninger overholdes i hele den periode, hvor Unionen yder makrofinansiel bistand.

I lyset af de uopfyldte betingelser vedrørende bekæmpelse af korruption og den tilknyttede annullering af den tredje tranche under det forrige program for makrofinansiel bistand, jf. afgørelse (EU) 2015/601, understreger Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, at yderligere makrofinansiel bistand vil være betinget af, at der sker fremskridt inden for bekæmpelsen af korruption i Ukraine. Med henblik herpå vil de økonomisk-politiske og finansielle betingelser i det aftalememorandum, som Den Europæiske Union og Ukraine skal nå til enighed om, bl.a. omfatte forpligtelser til at styrke forvaltningen, den administrative kapacitet og den institutionelle struktur, særlig for så vidt angår bekæmpelse af korruption i Ukraine, og i denne henseende især et system til kontrol af formueangivelser, kontrol af oplysninger om selskabers reelle ejerskab og en velfungerende særlig antikorruptionsdomstol, i overensstemmelse med Venedigkommissionens anbefalinger. Der påtænkes endvidere betingelser vedrørende bekæmpelse af hvidvaskning af penge og skatteundgåelse. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, suspenderer eller annullerer Kommissionen midlertidigt udbetalingen af den makrofinansielle bistand, hvis betingelserne ikke opfyldes.

Ud over regelmæssigt at underrette Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen i relation til bistanden og forsyne dem med relevante dokumenter offentliggør Kommissionen efter hver udbetaling en rapport om opfyldelsen af alle de økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der er knyttet til denne udbetaling, navnlig vedrørende bekæmpelsen af korruption.

Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen minder om, at den makrofinansielle bistand til Ukraine skal bidrage til at skabe fælles værdier med Den Europæiske Union, herunder bæredygtig og socialt ansvarlig udvikling, som fører til jobskabelse og fattigdomsbekæmpelse, og en forpligtelse til at have et stærkt civilsamfund. Kommissionen vedlægger en analyse af de forventede sociale virkninger af den makrofinansielle bistand til udkastet til Kommissionens gennemførelsesafgørelse om godkendelse af aftalememorandummet. I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011 forelægges denne analyse for Medlemsstatsudvalget, og den stilles til rådighed for Europa-Parlamentet og Rådet gennem registret over arbejdet i udvalgene.