DA Den Europæiske Unions Tidende L 43/26

RÅDETS FÆLLES AKTION 2008/131/FUSP

af 18. februar 2008

om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Afghanistan

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 14, artikel 18, stk. 5, og artikel 23, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 15. februar 2007 vedtog Rådet fælles aktion 2007/106/FUSP om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Afghanistan (1) til den 29. februar 2008.

(2) På grundlag af en fornyet gennemgang af fælles aktion 2007/106/FUSP bør den særlige repræsentants mandat forlænges med 12 måneder.

(3) Francesc VENDRELL har meddelt generalsekretæren/den højtstående repræsentant, at han ikke vil søge sit mandat forlænget ud over den 31. maj 2008. Hans mandat som EU's særlige repræsentant i Afghanistan bør derfor forlænges indtil den 31. maj 2008. Rådet har derfor til hensigt at udnævne en ny særlig repræsentant for den resterende del af mandatperioden indtil den 28. februar 2009.

(4) Den særlige repræsentant skal gennemføre sit mandat under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne skade målene for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, jf. traktatens artikel 11 —

VEDTAGET FØLGENDE FÆLLES AKTION:

Artikel 1

Den Europæiske Unions særlige repræsentant

Mandatet for Francesc VENDRELL som Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Afghanistan forlænges hermed til den 31. maj 2008.

Artikel 2

Politikmål

Den særlige repræsentants mandat bygger på Den Europæiske Unions politikmål i Afghanistan. Den særlige repræsentant skal navnlig:

1) bidrage til gennemførelsen af den fælles erklæring EU-Afghanistan og Afghanistan Compact samt af de relevante resolutioner fra De Forenede Nationers (FN) Sikkerhedsråd og andre relevante FN-resolutioner

2) tilskynde de regionale aktører i Afghanistan og nabolandene til at bidrage positivt til fredsprocessen i Afghanistan og derved medvirke til konsolideringen af den afghanske stat

3) støtte den centrale rolle, som FN og især generalsekretærens særlige repræsentant har, og

4) støtte generalsekretæren/den højtstående repræsentant i hans arbejde i regionen.

Artikel 3

Mandat

For at nå politikmålene har den særlige repræsentant mandat til

a) at formidle Den Europæiske Unions synspunkter om den politiske proces med udgangspunkt i de nøgleprincipper, som Afghanistan og det internationale samfund har aftalt, navnlig i den fælles erklæring EU-Afghanistan og Afghanistan Compact

b) at etablere og holde nær kontakt med og yde støtte til de afghanske repræsentative institutioner, herunder navnlig regeringen og parlamentet. Der bør også holdes kontakt med andre afghanske politikere og andre relevante aktører både i og uden for Afghanistan

c) at holde nær kontakt med relevante internationale og regionale organisationer, især de lokale FN-repræsentanter

d) at holde sig i nær kontakt med nabolandene og andre berørte lande i regionen, så deres synspunkter om situationen i Afghanistan og udviklingen af samarbejdet mellem disse lande og Afghanistan tages i betragtning i Den Europæiske Unions politik

e) at yde rådgivning om de fremskridt, der er gjort med hensyn til at opfylde målene i forbindelse med den fælles erklæring EU-Afghanistan og Afghanistan Compact, navnlig inden for følgende områder: — god regeringsførelse og oprettelse af retsstatsinstitutioner — reformer af sikkerhedssektoren, herunder opbygning af retsinstitutioner, en national hær og politistyrke — respekt for hele den afghanske befolknings menneskerettigheder uanset køn, etnisk tilhørsforhold eller religion — respekt for de demokratiske principper, retsstatsprincippet, mindretals rettigheder, kvinders og børns rettigheder samt folkerettens principper — fremme af kvinders deltagelse i den offentlige forvaltning og i civilsamfundet — respekt for Afghanistans internationale forpligtelser, herunder deltagelse i den internationale indsats for at bekæmpe terrorisme, ulovlig narkotikahandel og menneskehandel — lettelse af humanitær bistand og af flygtninges og internt fordrevnes tilbagevenden under velordnede forhold

f) i samråd med repræsentanter for medlemsstaterne og Kommissionen at bistå med at sikre, at Den Europæiske Unions politiske linje afspejler sig i dens indsats for udvikling af Afghanistan

g) sammen med Kommissionen at deltage aktivt i det fælles koordinations- og overvågningsorgan, der er oprettet under Afghanistan Compact

h) at rådgive om Den Europæiske Unions deltagelse og holdninger på internationale konferencer om Afghanistan.

Artikel 4

Gennemførelse af mandatet

1. Den særlige repræsentant har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til generalsekretæren/den højtstående repræsentant og under dennes operationelle ledelse.

2. Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) skal opretholde privilegerede forbindelser med den særlige repræsentant og være det primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver den særlige repræsentant strategisk vejledning og politiske retningslinjer i forbindelse med mandatet.

Artikel 5

Finansiering

1. Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med den særlige repræsentants mandat er for perioden fra den 1. marts 2008 til den 31. maj 2008 på 975 000 EUR.

2. Udgifter, der finansieres med det i stk. 1 fastsatte beløb, kan dækkes fra den 1. marts 2008. Udgifterne forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, bortset fra at eventuelle forudfinansieringer ikke forbliver Fællesskabets ejendom.

3. Forvaltningen af udgifterne omfattes af en kontrakt mellem den særlige repræsentant og Kommissionen. Den særlige repræsentant er ansvarlig for alle udgifter over for Kommissionen.

Artikel 6

Sammensætning af medarbejderstaben

1. Den særlige repræsentant er inden for rammerne af sit mandat og de tilsvarende disponible finansielle midler ansvarlig for udpegelsen af sine medarbejdere i samråd med formandskabet, der bistås af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, og i fuldt samarbejde med Kommissionen. Staben skal omfatte medarbejdere med den ekspertise i specifikke politiske spørgsmål, som mandatet kræver. Den særlige repræsentant holder generalsekretæren/den højtstående repræsentant, formandskabet og Kommissionen underrettet om sin medarbejderstabs sammensætning.

2. Medlemsstaterne og EU-institutionerne kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med den særlige repræsentant. Løn til medarbejdere, der udstationeres af en medlemsstat eller af en EU-institution for at bistå den særlige repræsentant, afholdes af henholdsvis den pågældende medlemsstat eller EU-institution. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved Generalsekretariatet for Rådet, kan også udstationeres til den særlige repræsentant. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en EU-medlemsstat.

3. Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats eller EU-institutions administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i den særlige repræsentants mandats interesse.

Artikel 7

Privilegier og immuniteter for den særlige repræsentant og dennes medarbejderstab

De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for, at den særlige repræsentant og dennes medarbejdere kan opfylde og afvikle den særlige repræsentants mission uhindret, aftales med værtsparten/-parterne. Medlemsstaterne og Kommissionen yder den fornødne støtte med henblik herpå.

Artikel 8

Klassificerede EU-oplysningers sikkerhed

Den særlige repræsentant og alle medarbejdere i hans/hendes stab respekterer de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter (2), navnlig ved behandlingen af EU-klassificerede oplysninger.

Artikel 9

Adgang til oplysninger og logistisk støtte

1. Medlemsstaterne, Kommissionen og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at den særlige repræsentant får adgang til alle relevante oplysninger.

2. Alt efter tilfældet yder formandskabet, Kommissionen og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.

Artikel 10

Sikkerhed

Den særlige repræsentant skal i overensstemmelse med EU's sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for EU som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, i overensstemmelse med sit mandat og på baggrund af sikkerhedssituationen i sit geografiske ansvarsområde træffe alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for det personale, der står under hans/hendes direkte myndighed, navnlig ved:

a) at udarbejde en missionsspecifik sikkerhedsplan på grundlag af retningslinjer fra Rådets generalsekretariat, der bl.a. skal omfatte missionsspecifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styringen af sikre personalebevægelser til og inden for missionsområdet, samt styring af sikkerhedshændelser og herunder en beredskabs- og evakueringsplan for missionen

b) at sørge for, at alt personale, der er udstationeret uden for EU, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i missionsområdet

c) at sikre, at alle medarbejdere i hans/hendes stab, der skal udstationeres uden for Den Europæiske Union, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til missionsområdet på grundlag af de risiko-ratings, som Rådets generalsekretariat har opstillet for missionsområdet

d) at sørge for, at alle vedtagne henstillinger fremsat efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger gennemføres, og afgive skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i midtvejsrapporterne og rapporterne om gennemførelse af mandatet til generalsekretæren/den højtstående repræsentant, Rådet og Kommissionen

Artikel 11

Rapportering

Den særlige repræsentant aflægger regelmæssigt mundtlig og skriftlig rapport til generalsekretæren/ den højtstående repræsentant og PSC. Den særlige repræsentant aflægger også efter behov rapport til arbejdsgrupperne. Der udsendes regelmæssigt skriftlige rapporter gennem Coreu-nettet. Den særlige repræsentant kan efter henstilling fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant eller PSC aflægge rapport til Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser).

Artikel 12

Koordination

1. Den særlige repræsentant fremmer EU's overordnede politiske koordinering. Vedkommende hjælper med til at sikre, at alle EU-instrumenter i felten sættes ind på en sammenhængende måde for at nå EU's politiske mål. Den særlige repræsentants aktiviteter koordineres med formandskabets og Kommissionens aktiviteter samt med de aktiviteter, der udføres af den særlige repræsentant for Centralasien. Den særlige repræsentant sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og Kommissionens delegationer.

2. Under arbejdet på stedet holdes der tæt kontakt til formandskabet, Kommissionen og missionscheferne, der skal gøre deres bedste for at bistå den særlige repræsentant i gennemførelsen af dennes mandat. Den særlige repræsentant bistår chefen for EU's politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN) med lokal politisk vejledning. Den særlige repræsentant og den øverstbefalende for den civile operation konsulterer om nødvendigt hinanden. Den særlige repræsentant skal også holde forbindelse med andre internationale og regionale aktører på stedet.

Artikel 13

Revision

Gennemførelsen af denne fælles aktion og dens sammenhæng med andre bidrag fra Den Europæiske Union til regionen skal løbende tages op til revision. Den særlige repræsentant forelægger en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet inden udgangen af april 2008 for generalsekretæren/den højtstående repræsentant, Rådet og Kommissionen.

Artikel 14

Ikrafttræden

Denne fælles aktion har virkning fra datoen for vedtagelsen.

Artikel 15

Offentliggørelse

Denne fælles aktion offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2008. På Rådets vegne D. RUPEL Formand

(1) EUT L 46 af 16.2.2007, s. 55. Ændret ved fælles aktion 2007/732/FUSP af 13.11.2007 (EUT L 295 af 14.11.2007, s. 30).

(2) EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1. Senest ændret ved afgørelse 2007/438/EF (EUT L 164 af 26.6.2007, s. 24).