DA Den Europæiske Unions Tidende L 141/18

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 796/2004

af 21. april 2004

om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 7, stk. 1, artikel 10, stk. 3, artikel 24, stk. 2, artikel 34, stk. 2, artikel 52, stk. 2, og artikel 145, litra b), c), d), g), j), k), l), m), n) og p), og,

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved forordning (EF) nr. 1782/2003 blev der indført en enkeltbetalingsordning og en række andre ordninger med direkte betalinger. Ved samme lejlighed blev en række andre ordninger med direkte betalinger samlet i nævnte forordning. I forordningen opstilles også princippet om, at direkte betalinger til en landbruger, der ikke opfylder visse betingelser i forbindelse med menneske-, dyre- og plantesundhed, miljø og dyrevelfærd (»krydsoverensstemmelse«), skal nedsættes eller udelukkes.

(2) For ordningerne med direkte betalinger, der oprindeligt blev indført som følge af reformen af den fælles landbrugspolitik i 1992 og siden blev videreudviklet i forbindelse med Agenda 2000-foranstaltningerne, er der blevet anvendt et integreret forvaltnings- og kontrolsystem (i det følgende benævnt »det integrerede system«). Systemet har vist sig at være et effektivt og praktisk middel til at gennemføre ordningerne med direkte betalinger. Forordning (EF) nr. 1782/2003 bygger videre på det integrerede system og udvider det til også at omfatte forvaltning og kontrol af de i forordningen fastsatte ordninger med direkte betalinger og om overholdelse af krydsoverensstemmelsesforpligtelserne.

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 af 11. december 2001 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger, der indførtes ved Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 (2) bør derfor ophæves, og nærværende forordning bør baseres på de i forordning (EF) nr. 2419/2001 fastlagte principper.

(4) Af hensyn til klarheden bør en række definitioner fastlægges nærmere.

(5) I forordning (EF) nr. 1782/2003 er der som led i betingelserne for krydsoverensstemmelse fastsat en række forpligtelser for både medlemsstater og landbrugere, for så vidt angår pleje af permanente græsarealer. Der bør fastsættes nærmere regler om beregningen af de permanente græsarealers andel af agerjorden, som skal opretholdes, og individuelle forpligtelser, som landbrugerne skal opfylde, når det fastslås, at den pågældende andel er aftagende til skade for de permanente græsarealer.

(6) For at sikre en effektiv kontrol og for at forhindre, at der indgives flere ansøgninger til forskellige betalingsorganer i samme medlemsstat, bør medlemsstaterne fastlægge ét enkelt system til registrering af identiteten af de landbrugere, der indgiver ansøgninger, som er omfattet af det integrerede system.

(7) Der bør fastsættes nærmere regler for det system til identificering af landbrugsparceller, som medlemsstaterne skal anvende i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Ifølge bestemmelsen skal der anvendes elektroniske geografiske informationssystemteknikker (GIS). Det bør tydeliggøres, på hvilket niveau systemet skal anvendes, og hvilken mængde oplysninger der skal være til rådighed i GIS.

(8) Indførelsen af arealbetaling for nødder i afsnit IV, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 medfører også, at det er nødvendigt at indsætte yderligere oplysninger i GIS. Medlemsstater, hvor det maksimale garantiareal er på 1 500 ha og derunder, bør dog fritages for forpligtelsen, idet der i stedet bør udføres et større antal kontroller på stedet.

(9) For at sikre, at den enkeltbetalingsordning, der er fastsat i afsnit III i forordning (EF) nr. 1782/2003, gennemføres korrekt, bør medlemsstaterne oprette et identifikations- og registreringssystem, ved hvilket betalingsrettigheder kan spores, og som bl.a. giver mulighed for krydskontrol af arealer, der er anmeldt med henblik på enkeltbetalingsordningen, med de betalingsrettigheder, som hver landbruger råder over, og af de forskellige betalingsrettigheder indbyrdes.

(10) Overvågning af overholdelsen af krydsoverenstemmelsesforpligtelserne forudsætter, at der oprettes et kontrolsystem og anvendes passende sanktioner. Med henblik herpå bør myndighederne i den enkelte medlemsstat sende hinanden oplysninger om støtteansøgninger, kontrolprøver, resultater af kontrol på stedet osv. Der bør fastsættes bestemmelser om grundelementerne i et sådant system.

(11) Med henblik på at bidrage til beskyttelsen af EU’s finansielle interesser bør det fastsættes, at betalinger efter forordning (EF) nr. 1782/2003 først kan foretages, når kontrollen af kriterierne for støtteberettigelse er afsluttet.

(12) Ifølge forordning (EF) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne for nogle af de i forordningen fastsatte støtteordninger selv vælge, om de vil anvende dem. I nærværende forordning bør der derfor fastsættes bestemmelser om forvaltning og kontrol af enhver løsning, som en medlemsstat måtte vælge. De bestemmelser, der fastsættes i forordningen, gælder derfor i visse tilfælde kun i det omfang, medlemsstaterne vælger bestemte løsninger.

(13) Med henblik på en effektiv kontrol bør enhver arealanvendelse og den tilsvarende støtteordning anmeldes samtidigt. Der bør derfor fastsættes bestemmelser om indgivelse af en enkeltansøgning, der omfatter alle støtteansøgninger, som på en eller anden måde er knyttet til arealet.

(14) En enkeltansøgning bør også indgives af landbrugere, der ikke ansøger om nogen af de former for støtte, som er omfattet af enkeltansøgningen, hvis de råder over et landbrugsareal.

(15) I henhold til artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne ikke fastsætte en senere dato end den 15. maj i et givet år for indgivelse af støtteansøgninger under enkeltbetalingsordningen. Da der skal indgives en enkeltansøgning for alle arealbaserede støtteansøgninger, bør reglen også gælde for alle andre arealrelaterede støtteansøgninger. Som følge af de særlige klimaforhold i Finland og Sverige bør disse medlemsstater på grundlag af bestemmelsens andet afsnit kunne fastsætte en senere dato, som ikke bør ligge efter den 15. juni. Med samme hjemmel bør der kunne anvendes undtagelser fra sag til sag, hvis vejrforholdene i et givet år gør det nødvendigt.

(16) I enkeltansøgningen bør landbrugeren anmelde ikke blot det areal, han anvender til landbrugsformål, men også sine betalingsrettigheder. Eventuelle særoplysninger om produktion af hamp, hård hvede, ris, nødder, energiafgrøder, stivelseskartofler og frø bør også anføres i enkeltansøgningen.

(17) Med henblik på at forenkle ansøgningsprocedurerne og i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der i denne sammenhæng fastsættes bestemmelser, hvorefter medlemsstaterne så vidt muligt skal forsyne landbrugerne med fortrykte oplysninger.

(18) Med henblik på en effektiv overvågning bør hver medlemsstat også fastsætte minimumsarealet af hver parcel, for hvilken der kan indgives en støtteansøgning.

(19) Det bør også fastsættes, at arealer, for hvilke der ikke ansøges om støtte, skal angives i enkeltansøgningen. Afhængigt af arealanvendelsen kan det være nyttigt at råde over nøjagtige oplysninger, så derfor bør visse anvendelser anmeldes særskilt, mens andre anvendelser kan anmeldes under en samlet post. Bestemmelsen bør dog kunne fraviges, hvis medlemsstaten allerede modtager den slags oplysninger.

(20) For at landbrugere kan planlægge arealanvendelsen så effektivt som muligt bør de kunne ændre deres enkeltansøgninger indtil de datoer, hvor tilsåning normalt finder sted, såfremt alle særlige betingelser i de forskellige støtteordninger overholdes og myndighederne endnu ikke har underrettet landbrugeren om fejl i støtteansøgningen eller om en kontrol på stedet, hvor der konstateres fejl med hensyn til den del, der berøres af ændringen. Efter ændringen bør det være muligt at tilpasse de relevante ledsagedokumenter og kontrakter, der skal indgives.

(21) Vælger en medlemsstat at anvende de forskellige husdyrstøtteordninger, bør der fastsættes fælles bestemmelser om de oplysninger, der skal anføres i ansøgningerne om husdyrstøtte.

(22) Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (3) skal landbrugere, der holder kvæg, meddele data om disse dyr til en elektronisk database. Ifølge artikel 138 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan præmier under kvægstøtteordningerne kun ydes for dyr, der er korrekt identificeret og registreret i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1760/2000. Den elektroniske database har også fået stor betydning for forvaltningen af støtteordningerne. Landbrugere, der indgiver ansøgninger under de pågældende støtteordninger, bør derfor rettidigt have adgang til de relevante oplysninger.

(23) Medlemsstaterne bør bemyndiges til at gøre brug af oplysningerne i den elektroniske database med henblik på indførelse af forenklede ansøgningsprocedurer, forudsat at den elektroniske database er pålidelig. Der bør opstilles forskellige valgmuligheder, så medlemsstaterne kan benytte oplysningerne i den elektroniske database for kvæg med henblik på indgivelse og forvaltning af støtteansøgninger. Indebærer sådanne valgmuligheder, at landbrugeren ikke individuelt skal identificere de dyr af kvæg, for hvilke han ansøger om præmier, bør det klart anføres, at ethvert potentielt støtteberettiget dyr, for hvilket der konstateres uregelmæssigheder angående overholdelse af identifikations- og registreringssystemet, med henblik på anvendelse af sanktioner kan betragtes som et dyr, der er anmeldt til støtte.

(24) Der bør fastsættes nærmere regler om indgivelse af og indholdet i støtteansøgninger om mælkepræmien og de dertil knyttede tillægsbetalinger.

(25) Der bør fastsættes generelle regler om indførelse af forenklede procedurer for meddelelse af oplysninger mellem landbrugerne og medlemsstaternes myndigheder. Det bør især være muligt at benytte elektroniske medier. Det skal dog sikres, at således meddelte oplysninger er fuldstændigt pålidelige, og at sådanne procedurer anvendes uden forskelsbehandling af landbrugerne.

(26) Hvis støtteansøgninger indeholder indlysende fejl, bør de når som helst kunne rettes.

(27) Overholdelse af fristerne for indgivelse af støtteansøgninger og for ændring af arealstøtteansøgninger er absolut nødvendig, for at de nationale myndigheder kan planlægge og efterfølgende udføre en effektiv kontrol af, at støtteansøgningerne er korrekte. Det bør derfor fastsættes, inden for hvilke tidsfrister forsinkede ansøgninger kan accepteres. Desuden bør der fastsættes en nedsættelse for at tilskynde landbrugerne til at overholde de fastsatte frister.

(28) Landbrugerne bør på ethvert tidspunkt kunne tilbagekalde deres støtteansøgninger eller dele deraf, forudsat at myndighederne endnu ikke har givet landbrugeren meddelelse om fejl i støtteansøgningen eller om en kontrol på stedet, hvor der konstateres fejl med hensyn til den del, der berøres af tilbagekaldelsen.

(29) Det bør effektivt overvåges, at bestemmelserne om de støtteordninger, der forvaltes ved hjælp af det integrerede system, overholdes. I den forbindelse og for at opnå et ensartet kontrolniveau i alle medlemsstater er det nødvendigt at fastsætte detaljerede kriterier og tekniske procedurer for gennemførelsen af administrativ kontrol og kontrol på stedet, hvad angår både kriterierne for retten til støtte efter støtteordningerne og krydsoverensstemmelsesforpligtelserne. Hvad kontrol af overholdelsen af kriterierne for støtteberettigelse angår, bør kontrol på stedet generelt foretages uanmeldt. Medlemsstaterne bør, hvor det er hensigtsmæssigt, kombinere de forskellige kontroller efter denne forordning.

(30) Det minimumsantal landbrugere, der skal kontrolleres på stedet under de forskellige støtteordninger, bør fastlægges. Vælger medlemsstaterne at anvende de forskellige husdyrstøtteordninger, bør de anvende en integreret bedriftsbaseret ordning for landbrugere, der ansøger om støtte efter sådanne ordninger.

(31) Konstatering af væsentlige uregelmæssigheder bør medføre, at niveauet for kontrollen på stedet for det pågældende og det efterfølgende år hæves, så der opnås en acceptabel sikkerhed for, at de pågældende støtteansøgninger er korrekte.

(32) Minimumsprocenten for kontrol på stedet bør fastlægges dels på grundlag af en risikoanalyse, dels ved tilfældig udvælgelse. De faktorer, der hovedsageligt skal tages hensyn til ved risikoanalysen, bør nærmere fastlægges.

(33) Kontrol på stedet af landbrugere, der har indgivet støtteansøgninger, skal ikke nødvendigvis foretages som kontrol af hvert dyr eller hver landbrugsparcel. I nogle tilfælde kan kontrollen foretages som en stikprøvekontrol. Hvor dette er tilladt, bør stikprøven være af et sådant omfang, at den giver et pålideligt og repræsentativt konfidensniveau. I nogle tilfælde kan det være nødvendigt at udvide stikprøven til en fuldstændig kontrol. Medlemsstaterne bør fastlægge kriterier for udvælgelsen af, hvad der skal kontrolleres ved stikprøven.

(34) For at kontrollen på stedet kan være effektiv, er det vigtigt, at de medarbejdere, der foretager kontrollen, får oplysning om grunden til, at bedriften er udvalgt til kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør registrere oplysningerne herom.

(35) For at gøre det muligt for de nationale myndigheder og EF-organerne at foretage opfølgning af udført kontrol på stedet, bør kontroloplysningerne registreres i en kontrolrapport. Landbrugeren eller en repræsentant bør gives mulighed for at underskrive rapporten. Ved kontrol, der foretages ved telemåling, bør medlemsstaterne dog bemyndiges til kun at give landbrugeren mulighed herfor, hvis der konstateres uregelmæssigheder ved kontrollen. Uanset hvordan kontrollen på stedet foretages, bør landbrugeren modtage en kopi af rapporten, hvis der konstateres uregelmæssigheder.

(36) Ved kontrol på stedet omfatter kontrollen af arealerne normalt to dele, hvoraf den første består i kontrol og opmåling af de anmeldte landbrugsparceller på grundlag af grafisk materiale, luftfotografier m.v. Anden del består i en fysisk kontrol af parcellerne for at kontrollere parcellernes faktiske størrelse samt, afhængigt af støtteordningen, den anmeldte afgrøde og dennes kvalitet. Om nødvendigt bør der foretages opmåling. Den fysiske kontrol i marken kan foretages som stikprøvekontrol.

(37) De nærmere regler for bestemmelse af arealer og anvendte opmålingsmetoder bør fastlægges. Med hensyn til bestemmelsen af arealet for landbrugsparceller, der giver ret til arealstøtte, viser erfaringen, at det er nødvendigt at fastlægge den acceptable bredde af visse markelementer, navnlig hække, grøfter og mure. Ud fra særlige miljøhensyn bør der anvendes en vis fleksibilitet inden for de grænser, der lægges til grund ved fastsættelsen af de regionale udbytter.

(38) Hvad angår arealer, der er anmeldt med henblik på støtte efter enkeltbetalingsordningen, bør der anvendes en differentieret ordning under hensyntagen til, at sådanne betalinger ikke længere er forbundet med en forpligtelse til at producere.

(39) Under hensyn til de særlige omstændigheder i forbindelse med støtteordningen for frø, jf. artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør der fastsættes særlige kontrolbestemmelser herfor.

(40) Betingelserne for anvendelse af telemåling i forbindelse med kontrol på stedet bør fastlægges, og det bør fastsættes, at der skal foretages fysisk kontrol i de tilfælde, hvor billedanalysen ikke giver klare resultater.

(41) Efter artikel 52 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal der foretages særlig kontrol af indholdet af tetrahydrocannabinol (THC) i de tilfælde, hvor landbrugere dyrker hamp på arealer, der er anmeldt under enkeltbetalingsordningen. Nærmere regler for en sådan kontrol bør fastsættes.

(42) Vælger en medlemsstat at anvende de forskellige husdyrstøtteordninger, og ansøges der om støtte efter de pågældende støtteordninger, bør tidspunkter for og minimumsindholdet af kontrollen på stedet fastlægges nærmere. For at opnå en effektiv kontrol af, at erklæringerne i støtteansøgningerne og meddelelserne til den elektroniske database er korrekte, er det absolut nødvendigt at udføre en væsentlig del af sådanne kontrolbesøg i den periode, hvor dyrene stadig skal holdes på bedriften i henhold til forpligtelsen herom.

(43) Vælger en medlemsstat at anvende de forskellige kvægstøtteordninger, er korrekt idenfikation og registrering af dyr af kvæg en betingelse for støtte efter artikel 138 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Det bør derfor sikres, at der kun ydes EF-støtte for dyr af kvæg, der er korrekt identificeret og registreret. En sådan kontrol bør også foretages af de dyr af kvæg, der endnu ikke er ansøgt om støtte for, men som senere vil kunne omfattes af en støtteansøgning. Som følge af udformningen af flere af kvægstøtteordningerne vil der i mange tilfælde først blive indgivet ansøgning om støtte for sådanne dyr, efter at de har forladt bedriften.

(44) Vælger en medlemsstat at anvende slagtepræmien, bør der fastsættes særlige bestemmelser om den kontrol, der skal foretages i slagterier for at fastslå, om de dyr, der er ansøgt om støtte for, er støtteberettigede, og at oplysningerne i den elektroniske database er korrekte. Medlemsstaterne bør bemyndiges til at anvende to forskellige fremgangsmåder ved udvælgelsen af slagterier til sådan kontrol.

(45) Med hensyn til slagtepræmien ved eksport af kvæg er der som følge af de forskellige kontrolformål behov for særlige bestemmelser, der kan supplere de normale EF-kontrolbestemmelser vedrørende eksport.

(46) De kontrolbestemmelser, der gælder for husdyrstøtte, bør også, hvor det er hensigtsmæssigt, gælde i forbindelse med supplerende betalinger i henhold til artikel 133 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

(47) Der er vedtaget særlige kontrolbestemmelser på grundlag af Kommissionens forordning (EF) nr. 1082/2003 af 23. juni 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 for så vidt angår mindstekrav til den kontrol, der skal foretages i forbindelse med ordningen for identifikation og registrering af kvæg (4). Når der foretages sådan kontrol i henhold til nævnte forordning, bør resultaterne anføres i kontrolrapporten med henblik på det integrerede system.

(48) Hvad støtteansøgninger om mælkepræmien og de dertil knyttede tillægsbetalinger angår, er de vigtigste kriterier for støtteberettigelse den mælkemængde, der kan produceres inden for den referencemængde, som landbrugeren råder over, og om landbrugeren faktisk er mælkeproducent. Medlemsstaternes myndigheder kender allerede referencemængden. Den hovedbetingelse, der skal kontrolleres på stedet, er derfor, om landbrugeren er mælkeproducent. En sådan kontrol kan udføres på grundlag af landbrugerens regnskaber eller andre registre.

(49) Ved forordning (EF) nr. 1782/2003 blev der indført krydsoverensstemmelsesforpligtelser for landbrugere, der modtager støtte efter alle de ordninger med direkte betalinger, der er opført i nævnte forordnings bilag I. Forordningen omfatter en ordning med nedsættelser og udelukkelser, hvis sådanne forpligtelser ikke overholdes. Der bør fastsættes nærmere regler for denne ordning.

(50) Der bør fastsættes nærmere regler for den kontrol, som medlemsstaternes myndigheder kan udføre af krydsoverensstemmelsesforpligtelserne.

(51) I nogle tilfælde kan det være nyttigt for medlemsstaterne at udføre administrativ kontrol af krydsoverensstemmelsesforpligtelserne. Kontrollen bør dog ikke være obligatorisk for medlemsstaterne, men bør kunne anvendes på et frivilligt grundlag.

(52) Minimumskontrolsatsen for overholdelse af krydsoverensstemmelsesforpligtelserne bør fastlægges nærmere. Kontrolsatsen bør fastsættes til 1 % af de landbrugere, der henhører under hver kontrolmyndigheds kompetenceområde, og de bør udvælges på grundlag af en passende risikoanalyse. Stikprøven bør udvælges på grundlag af stikprøver af landbrugere, der er udvalgt til kontrol på stedet, hvad kriterierne for støtteberettigelse angår, eller af den samlede population af landbrugere, der indgiver støtteansøgninger om direkte betalinger. I sidstnævnte tilfælde bør der tillades forskellige muligheder.

(53) Under hensyn til krydsoverensstemmelsesforpligtelsernes forskelligartede karakter bør kontrol på stedet generelt være koncentreret om alle forpligtelser, hvis overholdelse kan kontrolleres under kontrolbesøget. Hvad angår krav og normer, for hvilke der ikke klart kan konstateres overtrædelser under kontrolbesøget, bør kontrolløren også udpege de sager, som i givet fald skal underkastes yderligere kontrol.

(54) Der bør fastsættes nærmere regler for udarbejdelse af detaljerede og specifikke kontrolrapporter. De specialiserede kontrollører på dette område bør anføre eventuelle konstaterede forhold og angive, hvor alvorlige de er, så betalingsorganet kan fastsætte de relevante nedsættelser eller i givet fald træffe beslutning om udelukkelse fra ordningen med direkte betalinger.

(55) Med henblik på en effektiv beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser bør der vedtages passende foranstaltninger til bekæmpelse af uregelmæssigheder og svig. Der bør fastsættes særskilte bestemmelser om de uregelmæssigheder, der konstateres vedrørende kriterierne for støtteberettigelse under de forskellige støtteordninger.

(56) Den i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte ordning med nedsættelser og udelukkelser i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne tjener dog et andet formål, nemlig at tilskynde landbrugerne til at overholde allerede gældende bestemmelser med hensyn til krydsoverensstemmelse.

(57) Nedsættelser og udelukkelser bør fastsættes under hensyntagen til proportionalitetsprincippet og, for så vidt angår kriterierne for støtteberettigelse, til de særlige problemer i forbindelse med force majeure, usædvanlige omstændigheder og naturbetingede forhold. I forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligterne kan der kun anvendes nedsættelser og udelukkelser, hvis landbrugeren har udvist forsømmelighed eller forsæt. Nedsættelser og udelukkelser bør gradueres efter den begåede uregelmæssigheds grovhed og i den yderste konsekvens kunne medføre fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger for en nærmere fastsat periode. Hvad kriterierne for støtteberettigelse angår, bør der tages hensyn til de særlige forhold ved de forskellige støtteordninger.

(58) I forbindelse med arealstøtteansøgninger vedrører uregelmæssighederne normalt dele af arealerne. Angivelse af et for stort areal for en parcel kan derfor modregnes med en angivelse af et for lille areal for en anden parcel i samme afgrødegruppe. Det bør derfor fastsættes, at støtteansøgningen inden for en bestemt tolerancemargin blot justeres til det faktisk konstaterede areal, og at der kun foretages nedsættelser, hvis denne margin overskrides.

(59) Det er derfor nødvendigt at fastlægge, hvilke arealer der henhører under samme afgrødegruppe. Arealer, der er anmeldt med henblik på enkeltbetalingsordningen, bør principielt henhøre under samme afgrødegruppe. Det er dog nødvendigt at fastsætte særlige regler for at fastslå, hvilke af de relevante betalingsrettigheder der anvendes, hvis der konstateres uoverensstemmelse mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal. I overensstemmelse med artikel 54, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal udtagningsrettigheder desuden anvendes før alle andre rettigheder. Der bør i den forbindelse vedtages bestemmelser, som dækker to situationer. For det første skal et areal, der er anmeldt som udtaget med henblik på anvendelse af udtagningsrettigheder, og om hvilket det konstateres, at det faktisk ikke er udtaget, fratrækkes det samlede areal, der er anmeldt enkeltbetalingsordningen, som et ikke fastslået areal. For det andet bør det samme på et fiktivt grundlag være tilfældet for det areal, der svarer til udtagningsrettighederne, og som ikke er udtaget, hvis andre rettigheder samtidigt anvendes for det tilsvarende areal.

(60) Særlige bestemmelser er nødvendige for at tage hensyn til de særlige forhold ved støtteansøgninger for stivelseskartofler og frø. Vælger en medlemsstat at anvende husdyrstøtteordningerne, bør der ikke anvendes sanktioner, når landbrugere ansøger om husdyrstøtte og anmelder foderarealet til dette formål, hvis angivelsen af et for stort areal ikke fører til større husdyrbetalinger.

(61) Hvad ansøgningerne om husdyrstøtte angår, fører konstaterede uregelmæssigheder til, at det pågældende dyr ikke er støtteberettiget. For ansøgningerne om husdyrstøtte bør der foretages nedsættelser allerede fra det første dyr, for hvilket der konstateres en uregelmæssighed, men uanset nedsættelsens størrelse bør der anvendes en mindre hård sanktion, hvis der ikke konstateres uregelmæssigheder for mere end tre dyr. I alle andre tilfælde bør sanktionens omfang afhænge af, hvor stor en procentdel af dyrene der konstateres uregelmæssigheder for.

(62) Landbrugerne bør kunne udskifte dyr af kvæg, får og geder inden for de grænser, der er tilladt ifølge de relevante sektorbestemmelser. Hvis en landbruger som følge af naturbetingede forhold ikke er i stand til at holde dyrene på bedriften i overensstemmelse med forpligtelserne i sektorbestemmelserne, bør der ikke foretages nedsættelser og udelukkelser.

(63) Vælger en medlemsstat at anvende slagtepræmien, bør der som følge af den betydning slagterierne har for, at nogle af kvægstøtteordningerne anvendes korrekt, fastsættes bestemmelser for de tilfælde, hvor slagterier groft uagtsomt eller forsætligt udsteder urigtige attester eller erklæringer.

(64) Med hensyn til uregelmæssigheder vedrørende supplerende betalinger efter artikel 133 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør medlemsstaterne fastsætte sanktioner svarende til dem, der er fastsat for areal- og husdyrstøtteordningerne, medmindre dette ville være uhensigtsmæssigt. Hvis det er tilfældet, bør medlemsstaterne fastsætte tilsvarende hensigtsmæssige sanktioner.

(65) Der bør fastsættes nedsættelser og sanktioner med hensyn til mælkepræmie og tillægsbetalinger, hvis en landbruger, der ansøger om støtte, ikke opfylder sin forpligtelse til at producere mælk.

(66) Hvad krydsoverensstemmelsesforpligtelserne angår, bør det ud over graduering af nedsættelser eller udelukkelser under hensyntagen til proportionalitetsprincippet fastsættes, at gentagne overtrædelser af den samme krydsoverensstemmelsesforpligtelse fra et givet tidspunkt skal behandles som en forsætlig manglende overholdelse, hvis landbrugeren forinden er blevet advaret herom.

(67) Generelt bør der ikke foretages nedsættelser og udelukkelser i forbindelse med kriterierne for støtteberettigelse, hvis landbrugeren har givet faktisk korrekte oplysninger, eller hvis han på anden måde kan godtgøre, at han ikke har gjort sig skyldig i forsømmelser.

(68) Landbrugere, der på et eller andet tidspunkt giver de nationale myndigheder meddelelse om fejl i støtteansøgninger, bør ikke pålægges en nedsættelse eller udelukkelse, uanset grunden til fejlen, forudsat at landbrugeren ikke har fået kendskab til, at myndighederne har til hensigt at foretage kontrol på stedet, og forudsat at myndighederne ikke allerede har underrettet landbrugeren om en uregelmæssighed i ansøgningen. Det samme bør gælde for ukorrekte data i den elektroniske database både med hensyn til anmeldte dyr af kvæg, for hvilke sådanne uregelmæssigheder ikke blot udgør manglende overholdelse af en krydsoverensstemmelsesforpligtelse, men også en overtrædelse af et kriterium for støtteberettigelse, og med hensyn til uanmeldte dyr af kvæg, for hvilke sådanne uregelmæssigheder kun er relevante for krydsoverensstemmelsesforpligtelserne.

(69) Forvaltningen af små beløb er en administrativ belastning for medlemsstaternes myndigheder. Det vil derfor være rimeligt at bemyndige medlemsstaterne til at undlade at udbetale støttebeløb, der er mindre end et givet minimumsbeløb, og til at undlade at kræve tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb, når de pågældende beløb er minimale.

(70) Der bør vedtages særlige regler for at sikre, at de forskellige nedsættelser, der foretages i forbindelse med en eller flere støtteansøgninger fra samme landbruger, er rimelige. Desuden bør anvendelsen af de i denne forordning foreskrevne nedsættelser og udelukkelser ikke indskrænke anvendelsen af yderligere sanktioner, som måtte følge af andre EF-bestemmelser eller af den nationale lovgivning.

(71) Er en landbruger som følge af force majeure eller usædvanlige omstændigheder ikke i stand til at opfylde de forpligtelser, der følger af sektorbestemmelserne, bør han ikke af den grund miste sin ret til støtte. Det bør nærmere angives, hvilke tilfælde myndighederne navnlig vil kunne anerkende som usædvanlige omstændigheder.

(72) For at sikre en ensartet anvendelse af princippet om god tro i hele Fællesskabet, bør det i forbindelse med tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb fastlægges, på hvilke betingelser dette princip kan påberåbes, uden at dette berører behandlingen af de pågældende udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningen i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (5).

(73) Der bør vedtages bestemmelser om følgerne af overdragelse af hele bedrifter, der er underlagt visse forpligtelser ifølge ordninger med direkte betalinger, som det integrerede system gælder for.

(74) Generelt bør medlemsstaterne træffe de yderligere foranstaltninger, som måtte være nødvendige for, at denne forordning kan fungere efter hensigten. Medlemsstaterne bør yde hinanden gensidig bistand, hvor det er nødvendigt.

(75) Kommissionen bør, hvor det er hensigtsmæssigt, underrettes om eventuelle foranstaltninger, som medlemsstaterne måtte træffe, og som indebærer en ændring af deres gennemførelse af det integrerede system. Med henblik på Kommissionens effektive overvågning af det integrerede system bør medlemsstaterne sende visse årlige kontrolstatistikker til Kommissionen. Medlemsstaterne bør endvidere underrette Kommissionen om foranstaltninger, som de måtte træffe med henblik på pleje af permanente græsarealer.

(76) Der bør vedtages bestemmelser om beregningsgrundlaget for de graduerede nedsættelser, der anvendes i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003, den efterfølgende fordelingsnøgle for de finansielle midler, der derved bliver disponible, og beregningen af den tillægsstøtte, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 12, så der kan fastsætte regler til bestemmelse af, om den tærskel på 5 000 EUR, der er omhandlet i nævnte artikel, er blevet nået.

(77) Denne forordning bør anvendes fra den 1. januar 2005. Fra samme dato bør forordning (EF) nr. 2419/2001 ophæves. Sidstnævnte forordning bør dog fortsat finde anvendelse på støtteansøgninger vedrørende produktionsår eller præmieperioder, der begynder før den 1. januar 2005. Særbestemmelser er nødvendige for at sikre, at nedsættelser, der skal anvendes som følge af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2419/2001, ikke bortfalder som følge af overgangen til den nye ordning.

(78) [De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger] -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

DEL I

ANVENDELSESOMRÅDE OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde

Ved denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelserne vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (i det følgende benævnt »det integrerede system«) som fastlagt i afsnit II i forordning (EF) nr. 1782/2003. Nærværende forordning indskrænker ikke anvendelsen af de særlige bestemmelser, der er fastsat i forordningerne om de enkelte støtteordninger.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

(1) »agerjord«: arealer, der dyrkes med henblik på produktion af afgrøder, og arealer, der er udtaget eller som holdes i god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1782/2003, samt arealer i væksthuse og under fast eller mobilt overdække

(2) »permanente græsarealer«: arealer, der anvendes til dyrkning af græs eller andet grøntfoder, hvad enten der er tale om naturlige (selvsåede) eller dyrkede (tilsåede) arealer, og som holdes uden for bedriftens omdrift i mindst fem år

(3) »ordning for identifikation og registrering af kvæg«: den ordning for identifikation og registrering af kvæg, der er fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 (6)

(4) »øremærke«: det øremærke til identifikation af de enkelte dyr, som er omhandlet i artikel 3, litra a), og artikel 4 i forordning (EF) nr. 1760/2000

(5) »elektronisk database for kvæg«: den elektroniske database, der er omhandlet i artikel 3, litra b), og artikel 5 i forordning (EF) nr. 1760/2000

(6) »dyrepas«: det dyrepas, der er omhandlet i artikel 3, litra c), og artikel 6 i forordning (EF) nr. 1760/2000

(7) »register«: det register, som dem, der holder dyr, skal føre i overensstemmelse med henholdsvis artikel 4 i Rådets direktiv 92/102/EØF (7), artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 21/2004 (8) og artikel 3, litra d), og artikel 7 i forordning (EF) nr. 1760/2000

(8) »elementer af ordningen for identifikation og registrering af kvæg«: de elementer, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 1760/2000

(9) »identifikationskode«: den identifikationskode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1760/2000

(10) »uregelmæssigheder«: enhver form for overtrædelse af de bestemmelser, der er relevante for ydelsen af den pågældende støtte

(11) »enkeltansøgning«: ansøgningen om direkte betalinger i forbindelse med den enkeltbetalingsordning og de andre arealrelaterede støtteordninger, der er fastlagt i afsnit III og IV i forordning (EF) nr. 1782/2003

(12) »arealrelaterede støtteordninger«: enkeltbetalingsordningen og alle de støtteordninger, der er fastlagt i afsnit IV i forordning (EF) nr. 1782/2003, undtagen dem, der er fastlagt i kapitel 7, 11 og 12 i nævnte afsnit

(13) »ansøgning om husdyrstøtte«: ansøgning om støtte under den præmieordning for får og geder og den ordning med betalinger for oksekød, der er omhandlet i henholdsvis kapitel 11 og 12 i afsnit IV i forordning (EF) nr. 1782/2003

(14) »ansøgning om mælkepræmie«: ansøgning om støtte under den ordning med mælkepræmier og tillægsbetalinger, der er omhandlet i afsnit IV, kapitel 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003

(15) »anvendelse«: anvendelsen af arealer, hvad angår afgrødetype eller vegetation eller arealer uden vegetation

(16) »kvægstøtteordningerne«: de støtteordninger, der er omhandlet i artikel 121 i forordning (EF) nr. 1782/2003

(17) »ordningen med fåre- og gedepræmier«: den støtteordning, der er omhandlet i artikel 111 i forordning (EF) nr. 1782/2003

(18) »anmeldt kvæg«: dyr af kvægrace, der er omfattet af en ansøgning om husdyrstøtte under kvægstøtteordningerne

(19) »uanmeldt kvæg«: dyr af kvægrace, der endnu ikke er omfattet af en ansøgning om husdyrstøtte, men som er potentielt støtteberettigede under kvægstøtteordningerne

(20) »tilbageholdelsesperioden«: den periode, hvor et dyr, for hvilket der er ansøgt om støtte, skal holdes på bedriften, jf. følgende bestemmelser: a) artikel 5 og 9 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne (9), i forbindelse med den særlige præmie for handyr b) artikel 16 i forordning (EF) nr. 2342/1999, hvad angår ammekopræmie c) artikel 37 i forordning (EF) nr. 2342/1999, hvad angår slagtepræmie d) artikel 2, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2550/2001 af 21. december 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød for så vidt angår præmieordningerne og om ændring af forordning (EF) nr. 2419/2001 (10), hvad angår støtte for får og geder

(21) »den, der holder dyr«: enhver fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for dyr, også midlertidigt, herunder under transport eller på et marked

(22) »fastslået areal«: det areal, for hvilket alle de fastsatte støttebetingelser er opfyldt; i forbindelse med enkeltbetalingsordningen kan det anmeldte areal kun anses for at være fastslået, hvis det faktisk er knyttet til et tilsvarende antal betalingsrettigheder

(23) »fastslået dyr«: et dyr, for hvilket alle de fastsatte støttebetingelser er opfyldt

(24) »præmieperiode«: den periode, som støtteansøgninger vedrører, uanset tidspunktet for deres indgivelse

(25) »Geografisk informationssystem« (i det følgende benævnt »GIS«): de elektroniske geografiske informationssystemteknikker, som er omhandlet i artikel 20 i forordning (EØF) nr. 1782/2003

(26) »referenceparcel«: geografisk afgrænset areal med en entydig identifikation på grundlag af GIS i medlemsstatens identifikationssystem som omhandlet i artikel 18 i forordning (EØF) nr. 1782/2003

(27) »grafisk materiale«: kort eller andre dokumenter, der benyttes til meddelelse af GIS-oplysninger mellem støtteansøgerne og medlemsstaterne

(28) »nationalt geodætisk system«: et koordinatreferencesystem, som muliggør standardiserede opmålinger og entydig identifikation af landbrugsparceller i hele den pågældende medlemsstat; hvis forskellige koordinatsystemer anvendes, skal de være kompatible inden for den enkelte medlemsstat

(29) »betalingsorgan«: de kontorer og organer, der er nævnt i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 (11)

(30) »krydsoverensstemmelse«: opfyldelse af de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand i henhold til artikel 4 og 5 i forordning (EF) nr. 1782/2003

(31) »krydsoverensstemmelsesområde«: de forskellige områder, der er omfattet af lovgivningsbestemte forvaltningskrav som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og god landbrugs- og miljømæssig stand som fastlagt i bilag IV til nævnte forordning

(32) »retsakt«: de individuelle direktiver og forordninger, der er anført i bilag III til forordning (EF) nr. 1782/2003; det direktiv og de forordninger, der er anført i punkt 6, 7, 8 og 8a i bilag III til nævnte forordning, anses dog for at udgøre en samlet retsakt

(33) »norm«: de normer, der er fastlagt af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 5 og bilag IV i forordning (EF) nr. 1782/2003

(34) »krav«: i forbindelse med krydsoverensstemmelse hvert enkelt lovgivningsbestemt forvaltningskrav i henhold til en af de artikler, der er henvist til i bilag III til forordning (EF) nr. 1782/2003, i det omfang det forekommer inden for en given retsakt og indholdsmæssigt adskiller sig fra alle andre krav i samme retsakt

(35) »manglende overholdelse« eller »manglende overensstemmelse«: enhver manglende overensstemmelse med krav og normer; manglende opfyldelse af de forpligtelser, der er fastsat i artikel 4 i denne forordning, betragtes også som manglende overholdelse

(36) »specialiserede organer«: de nationale kompetente myndigheder, der i overensstemmelse med artikel 25, stk. 2, første afsnit, er ansvarlige for at sikre overensstemmelse med de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand

(37) »fastslået individuel referencemængde«: de individuelle referencemængder, som landbrugeren er berettiget til.

Artikel 3

Opretholdelse af permanente græsarealer på nationalt plan

1. Med forbehold af de undtagelser, der følger af artikel 5, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal medlemsstaterne i henhold til første afsnit i nævnte stykke sikre opretholdelse af den andel, som de permanente græsarealer udgør af det samlede landbrugsareal, som fastlagt i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 796/2004. Denne forpligtelse gælder på nationalt eller regionalt plan.

Hvis det absolutte areal med permanente græsarealer, der er beregnet ifølge stk. 4, litra a), opretholdes, anses forpligtelsen i artikel 5, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 dog for at være opfyldt.

2. Ved anvendelse af artikel 5, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 sikrer medlemsstaterne, at den i stk. 1 nævnte andel, som de permanente græsarealer udgør, ikke mindskes med mere end 10 % i forhold til referenceandelen for 2003.

3. Den i stk. 1 omhandlede andel konstateres hvert år på grundlag af de arealer, som landbrugerne anmelder for det pågældende år.

4. Den i stk. 2 nævnte referenceandel for 2003 beregnes således:

a) de permanente græsarealer er de arealer, som landbrugerne i 2003 har anmeldt som permanente græsarealer, samt de permanente græsarealer, der i 2005 anmeldes i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, i denne forordning, og som ikke er blevet anmeldt for nogen anden anvendelse end græsarealer i 2003, medmindre landbrugeren kan godtgøre, at arealet ikke var permanent græsareal i 2003. Arealer, der i 2005 anmeldes som permanente græsarealer, og som i 2003 betragtedes som arealer med markafgrøder i medfør af artikel 1, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (12), medregnes ikke. Arealer, der var permanente græsarealer i 2003, og som siden 2003 er blevet tilplantet med skov, eller som skal tilplantes med skov i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, medregnes ikke.

b) det samlede landbrugsareal er det samlede landbrugsareal, der anmeldes af landbrugerne i 2005.

Artikel 4

Opretholdelse af permanente græsarealer på bedriftsplan

1. Hvis det konstateres, at den andel, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, i nærværende forordning, mindskes, skal den pågældende medlemsstat på nationalt eller regionalt plan pålægge de landbrugere, der ansøger om støtte under en af de ordninger med direkte betalinger, der er anført i bilag I til forordning (EF) nr. 1782/2003, en forpligtelse til ikke at omlægge permanente græsarealer uden forudgående tilladelse.

2. Hvis det konstateres, at den i artikel 3, stk. 2, i denne forordning omhandlede forpligtelse ikke kan opfyldes, skal den pågældende medlemsstat ud over de foranstaltninger, der skal træffes i henhold til stk. 1, på nationalt eller regionalt plan pålægge landbrugere, der ansøger om støtte under en af de ordninger med direkte betalinger, der er anført i bilag I til forordning (EF) nr. 1782/2003, en forpligtelse til at genomlægge arealer til permanente græsarealer for de landbrugere, der råder over arealer, som er blevet omlagt fra permanente græsarealer til arealer til andre anvendelser.

Denne forpligtelse skal i 2005 gælde for arealer, der er blevet omlagt til andre anvendelser siden den fastsatte dato for indgivelse af arealstøtteansøgninger for 2003. Fra 2006 skal forpligtelsen gælde for arealer, der er blevet omlagt siden begyndelsen af tolvmånedersperioden forud for den dato, der i overensstemmelse med artikel 11 var sidste frist for indgivelse af enkeltansøgninger i den pågældende medlemsstat.

I sådanne tilfælde skal landbrugerne genomlægge en procentdel af det pågældende areal til permanente græsarealer eller udlægge et tilsvarende areal som permanente græsarealer. Procentdelen beregnes på grundlag af det areal, den pågældende landbruger har omlagt, og størrelsen af det samlede areal, det er nødvendigt at genoprette for at opnå den krævede balance.

Hvis sådanne arealer er blevet overdraget efter omlægningen til andre anvendelser, gælder forpligtelsen dog kun, hvis overdragelsen har fundet sted efter denne forordnings ikrafttræden.

Som en undtagelse fra artikel 2, nr. 2, betragtes arealer, der er blevet genomlagt eller udlagt til permanente græsarealer, allerede fra datoen for genomlægningen eller udlægningen som »permanente græsarealer«.

3. Den i stk. 1 og 2 omhandlede forpligtelse for landbrugere finder dog ikke anvendelse, hvis landbrugerne har udlagt permanente græsarealer under programmer i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje (13) og (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (14) og Rådets forordning (EF) nr. 1017/94 af 26. april 1994 om omstilling fra markafgrøder til ekstensiv husdyrproduktion på jorder i Portugal (15).

DEL II

DET INTEGREREDE FORVALTNINGS - OG KONTROLSYSTEM

AFSNIT I

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 5

Identifikation af landbrugere

Det enkeltsystem til registrering af hver landbrugers identitet, der er foreskrevet i artikel 18, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal sikre en entydig identifikation af alle støtteansøgninger, der indgives af samme landbruger, uden at anvendelsen af artikel 22, stk. 3, i nævnte forordning dog derved indskrænkes.

Artikel 6

Identifikation af landbrugsparceller

1. Det system til identificering af landbrugsparceller, der er nævnt i artikel 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003, anvendes for de enkelte referenceparceller såsom en parcel i matriklen eller et antal sammenhængende marker, så der sikres en entydig identifikation af hver enkelt referenceparcel.

Medlemsstaterne sikrer desuden, at landbrugsparcellerne identificeres pålideligt, og de kræver bl.a., at enkeltansøgningen vedlægges oplysninger eller dokumenter, der nærmere fastlægges af den kompetente myndighed, og som gør det muligt at stedfæste og opmåle den enkelte landbrugsparcel. GIS skal anvendes på grundlag af et nationalt geodætisk system.

2. Medlemsstaten sørger for, at der for mindst 75 % af de referenceparceller, der er omfattet af en støtteansøgning, er mindst 90 % af det respektive areal, der er støtteberettiget under enkeltbetalingsordningen. Vurderingen heraf skal foretages årligt under anvendelse af hensigtsmæssige statistiske metoder.

3. I forbindelse med den arealbetaling for nødder, der er omhandlet i afsnit IV, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal de medlemsstater, for hvilke det nationale garantiareal, der er fastsat i artikel 84, stk. 3, i nævnte forordning, er på mere end 1 500 ha, fra den 1. januar 2006 indføre yderligere GIS-oplysninger vedrørende antallet af træer pr. parcel, træernes art og placering og beregningen af plantagens areal.

Artikel 7

Identifikation og registrering af betalingsrettigheder

1. Det system til identificering og registrering af betalingsrettigheder, der er foreskrevet i artikel 21 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal være et elektronisk register på nationalt plan og skal, navnlig hvad angår den krydskontrol, der er foreskrevet i artikel 24 i nærværende forordning, sikre en effektiv sporing af betalingsrettighederne, især med hensyn til følgende elementer:

a) indehaver

b) værdi

c) fastlæggelsesdato

d) dato for sidste anvendelse

e) oprindelse, navnlig hvad angår tildeling, original eller national reserve, køb, leje eller arv

f) rettighedens art, navnlig udtagningsrettigheder, rettigheder med særlige tilknyttede forpligtelser i overensstemmelse med artikel 48 i forordning (EF) nr. 1782/2003, og rettigheder med tilladelse i overensstemmelse med artikel 60 i nævnte forordning

g) i givet fald regionale restriktioner.

2. Medlemsstater, der har mere end et betalingsorgan, kan beslutte, at der anvendes et særskilt elektronisk register ved de enkelte betalingsorganer. Den pågældende medlemsstat skal i så fald sikre, at de forskellige registre er indbyrdes kompatible.

Artikel 8

Generelle principper for landbrugsparceller

1. En parcel med træer betragtes i forbindelse med de arealrelaterede støtteordninger som en landbrugsparcel, såfremt landbrugsaktiviteter som omhandlet i artikel 51 i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i givet fald den planlagte produktion kan foregå på lignende måde som på parceller uden træer i samme område.

2. Med hensyn til foderarealer gælder følgende:

a) Anvendes foderarealer i fællesskab, fordeler myndighederne imaginært arealerne mellem de enkelte landbrugere i forhold til disses anvendelse eller ret til anvendelse af arealerne.

b) I forbindelse med anvendelsen af artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal hvert foderareal være til rådighed for husdyrbrug i en minimumsperiode på syv måneder, der begynder på en dato, som medlemsstaten fastlægger, og som skal ligge mellem den 1. januar og den 31. marts.

c) I forbindelse med anvendelsen af artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003 anses et foderareal, der ligger i en anden medlemsstat end den, hvor landbrugeren har sin landbrugsbopæl, for at udgøre en del af den pågældende landbrugers bedrift, hvis landbrugeren fremsætter anmodning herom, og forudsat at det ligger i umiddelbar nærhed af bedriften, og at en væsentlig del af de landbrugsarealer, som landbrugeren driver, ligger i den medlemsstat, hvor han har sin landbrugsbopæl.

Artikel 9

Kontrolsystem for krydsoverensstemmelse

Medlemsstaterne indfører en ordning, der sikrer en effektiv kontrol med, at der er krydsoverensstemmelse. Ordningen skal i overensstemmelse med afsnit III, kapitel III, i nærværende forordning navnlig foreskrive følgende:

a) Hvis den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet, overførsel af de nødvendige oplysninger om de landbrugere, der ansøger om direkte betalinger, fra betalingsorganet til de specialiserede kontrolorganer og/eller, hvor det er relevant, via det koordineringsorgan, der er omhandlet i artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

b) De metoder, der skal anvendes ved udvælgelsen af sager til kontrol.

c) Oplysninger vedrørende arten og omfanget af den kontrol, der skal foretages.

d) Kontrolrapporter med oplysning om de konstaterede tilfælde af manglende overholdelse og en vurdering af, hvor alvorlige, omfattende, varige og hyppige de er.

e) Hvis den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet, overførsel af kontrolrapporter fra de specialiserede kontrolorganer enten til betalingsorganet eller til det koordineringsorgan, der er omhandlet i artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller til begge.

f) Betalingsorganets anvendelse af ordningen med nedsættelser og udelukkelser.

Medlemsstaterne kan desuden fastlægge en procedure, ifølge hvilken landbrugeren giver betalingsorganet de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå de krav og normer, han er undergivet.

Artikel 10

Støtteudbetaling

1. Direkte betalinger, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, foretages ikke inden afslutningen af den kontrol, som medlemsstaten i henhold til forordningen skal foretage af, om kriterierne for støtteberettigelse er opfyldt, idet dette dog hverken indebærer nogen ændring af den periode, der er fastsat i artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller indskrænker anvendelsen af eventuelle bestemmelser om udbetaling af forskud i overensstemmelse med stk. 3 i nævnte artikel.

2. Hvad angår kontrollen af krydsoverensstemmelse som omhandlet i afsnit III, kapitel III, i nærværende forordning, skal enhver uretmæssig betaling, hvis en sådan kontrol ikke kan afsluttes inden betalingen, tilbagesøges i overensstemmelse med artikel 73 i denne forordning.

AFSNIT II

STØTTEANSØGNINGER

KAPITEL I

ENKELTANSØGNINGEN

Artikel 11

Tidspunktet for indgivelsen af enkeltansøgningen

1. En landbruger, der ansøger om støtte under nogen af de arealrelaterede støtteordninger, må kun indgive en enkeltansøgning om året.

En landbruger, der ikke ansøger om støtte under nogen af de arealrelaterede støtteordninger, men ansøger om støtte under en anden af de støtteordninger, der er anført i bilag I til forordning (EF) nr. 1782/2003, skal, hvis han råder over landbrugsarealer som omhandlet i artikel 2, litra a) i forordning (EF) nr. 796/2004, indgive en enkeltansøgning, hvori han skal anføre disse arealer i overensstemmelse med artikel 14. Medlemsstaterne kan dog fritage landbrugerne for denne forpligtelse, når den kompetente myndighed har adgang til de pågældende oplysninger i forbindelse med andre forvaltnings- og kontrolsystemer, som er forenelige med det integrerede system i overensstemmelse med artikel 26 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

2. Enkeltansøgningen skal senest indgives på en dato, der fastsættes af medlemsstaterne, men ikke må ligge efter den 15. maj. Finland og Sverige kan dog fastsætte en senere dato, som ikke må ligge efter den 15. juni.

Der kan efter proceduren i artikel 144, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 gives tilladelse til, at de frister, der er omhandlet i første afsnit i nærværende stykke, forlænges for bestemte områder, hvor usædvanlige klimaforhold bevirker, at de normale datoer ikke kan anvendes.

Ved fastsættelsen af denne dato skal medlemsstaterne tage hensyn til, hvor lang tid der er nødvendig, for at alle data kan foreligge med henblik på en korrekt administrativ og finansiel forvaltning af støtten, og sikre, at der kan planlægges en effektiv kontrol, navnlig hvad angår den dato, der skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 44, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

3. Hvis der med hensyn til en og samme landbruger er mere end et betalingsorgan, der er ansvarligt for forvaltningen af støtteordninger, for hvilke der skal indgives enkeltansøgning, træffer den pågældende medlemsstat foranstaltninger for at sikre, at de i denne artikel krævede oplysninger stilles til rådighed for alle de involverede betalingsorganer.

Artikel 12

Enkeltansøgningens indhold

1. Enkeltansøgningen skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå støtteberettigelsen, navnlig følgende:

a) landbrugerens identitet

b) den eller de pågældende støtteordninger

c) identifikation af betalingsrettighederne i overensstemmelse med det system for identificering og registrering af betalingsrettigheder, der i artikel 7 er foreskrevet i forbindelse med enkeltbetalingsordningen, opdelt i udtagningsrettigheder og andre rettigheder

d) oplysninger til identifikation af alle bedriftens landbrugsparceller, oplysninger om parcellernes størrelse, udtrykt i ha med to decimaler, beliggenhed og i givet fald anvendelse, samt angivelse af, om det er landbrugsparceller med kunstvanding

e) en erklæring fra landbrugeren om, at han er bekendt de betingelser, der gælder for de pågældende støtteordninger.

2. For så vidt angår den identifikation af betalingsrettighederne, der er nævnt i stk. 1, litra c), skal de fortrykte skemaer, der udsendes til landbrugeren i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indeholde identifikation af betalingsrettighederne i overensstemmelse med det system for identificering og registrering, der er foreskrevet i artikel 7, opdelt i udtagningsrettigheder og andre rettigheder.

I forbindelse med indgivelsen af ansøgningsskemaet skal landbrugeren berigtige det fortrykte skema, hvis der er indtrådt ændringer, f.eks. overdragelser af betalingsrettigheder i overensstemmelse med artikel 46 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Landbrugeren skal særskilt angive det areal, der vedrører udtagningsrettighederne, og det areal, der vedrører andre rettigheder. I henhold til artikel 54, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal landbrugeren ansøge om udtagningsrettigheder før enhver anden rettighed. Landbrugeren skal således anmelde det areal til udtagning, der svarer til hans antal udtagningsrettigheder, forudsat at han råder over et tilstrækkeligt støtteberettiget areal. Hvis det støtteberettigede areal er mindre end antallet af udtagningsrettigheder, kan landbrugeren søge om et antal udtagningsrettigheder, der svarer til det areal, han råder over.

3. For så vidt angår den identifikation af alle bedriftens landbrugsparceller, der er nævnt i stk. 1, litra d), skal de fortrykte skemaer, der udsendes til landbrugeren i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indeholde angivelse af det maksimale støtteberettigede areal pr. referenceparcel i forbindelse med enkeltbetalingsordningen. Desuden skal det grafiske materiale, der sendes til landbrugeren i henhold til samme bestemmelse, angive referenceparcellernes afgrænsning og deres entydige identifikation, og landbrugeren skal angive hver referenceparcels beliggenhed. I forbindelse med indgivelsen af ansøgningsskemaet skal landbrugeren desuden berigtige det fortrykte skema, hvis der er indtrådt ændringer.

Artikel 13

Særlige krav vedrørende enkeltansøgningen

1. I tilfælde af, at en ansøgning om arealstøtte for markafgrøder i overensstemmelse med afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003 i henhold til artikel 106 i nævnte forordning indeholder en anmeldelse om dyrkning af hør og hamp bestemt til fiberproduktion, skal den vedlægges de officielle etiketter fra frøemballagen i overensstemmelse med Rådets direktiv 2002/57/EF (16), særlig artikel 12, eller, i tilfælde af hør bestemt til fiberproduktion, andre dokumenter, som medlemsstaten anerkender som ligestillet hermed, herunder certificeringsdokumentet som omhandlet i artikel 19 i nævnte direktiv.

Hvis udsåningen finder sted efter fristen for indgivelse af enkeltansøgningen, skal de pågældende etiketter eller dokumenter indgives senest den 30. juni.

Hvis etiketterne for frø af hamp bestemt til fiberproduktion også skal indsendes til andre nationale myndigheder, kan medlemsstaterne fastsætte, at etiketterne skal returneres til landmanden, når de er blevet forelagt.

Hvis der dyrkes hamp bestemt til fiberproduktion, skal der forelægges alle de oplysninger, der er nødvendige for en identifikation af, hvilke parceller der er tilsået med hver enkelt hampesort.

I så fald, og hvis en landbruger har til hensigt at producere hamp i overensstemmelse med artikel 52 i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal enkeltansøgningen indeholde:

a) en kopi af den kontrakt eller det tilsagn, der er omhandlet i artikel 52 og 106 i nævnte forordning, medmindre medlemsstaten har fastsat en senere frist for indgivelse heraf, der dog ikke kan ligge efter den 15. september

b) i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 52 i nævnte forordning, en angivelse af de anvendte frømængder (kg pr. ha)

c) de officielle etiketter fra frøemballagen i overensstemmelse med direktiv 2002/57/EF, særlig artikel 12; hvis udsåningen finder sted efter fristen for indgivelse af enkeltansøgningen, skal etiketterne dog forelægges senest den 30. juni; hvis etiketterne også skal indsendes til andre nationale myndigheder, kan medlemsstaterne fastsætte, at etiketterne skal returneres til landbrugeren, når de er blevet forelagt i henhold til nærværende bestemmelse

2. Hvis udtagne arealer anvendes i overensstemmelse med artikel 55, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller artikel 107, stk. 3, første led, i nævnte forordning, skal enkeltansøgningen indeholde det nødvendige bevis, der kræves i henhold til de sektorbestemmelser, der finder anvendelse.

3. Ved en ansøgning om støtte i form af den særlige kvalitetspræmie for hård hvede, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og det supplement og den særlige støtte for hård hvede, der er fastsat i artikel 105 i nævnte forordning, skal enkeltansøgningen i overensstemmelse med nærmere regler, der fastlægges af medlemsstaten, indeholde et bevis for, at minimumsmængden af certificerede frø af hård hvede er blevet anvendt.

4. Ved en ansøgning om afgrødespecifik betaling for ris som fastsat i afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal enkeltansøgningen indeholde en specificering af den udsåede rissort og en identifikation af de pågældende parceller.

5. Ved en ansøgning om arealbetaling for nødder som fastsat i afsnit IV, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal enkeltansøgningen indeholde angivelse af antallet af træer, og af deres placering og art.

6. Ved en ansøgning om støtte til energiafgrøder som fastsat i afsnit IV, kapitel 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal enkeltansøgningen indeholde en kopi af den kontrakt, ansøgeren har indgået med en første forarbejdningsvirksomhed i henhold til artikel 35 i forordning (EF) nr. 2237/2003.

7. Ved en ansøgning om støtte til stivelseskartofler som fastsat i afsnit IV, kapitel 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal enkeltansøgningen indeholde en kopi af dyrkningskontrakten, idet medlemsstaten dog kan fastsætte, af denne kopi kan forelægges indtil en senere dato, som ikke må ligge efter den 30. juni.

8. Ved en ansøgning om støtte til frø som fastsat i afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal enkeltansøgningen indeholde:

a) en kopi af dyrkningskontrakten eller dyrkningserklæringen; medlemsstaten kan dog fastsætte, at denne kopi kan forelægges indtil en senere dato, som ikke må ligge efter den 15. september

b) en angivelse af de arter frø, der er udsået på hver parcel

c) en angivelse af den producerede mængde certificerede frø, udtrykt i hl med en decimal; medlemsstaterne kan dog fastsætte, at denne oplysning kan indgives indtil en senere dato, som ikke må ligge efter den 15. juni i året efter høsten

d) en kopi af bevisdokumenter, der viser, at de pågældende mængder frø er blevet officielt certificeret; medlemsstaterne kan dog fastsætte, at denne dokumentation kan indgives indtil en senere dato, som ikke må ligge efter den 31. maj i året efter høsten.

Artikel 14

Generelle regler vedrørende enkeltansøgningen og anmeldelser i forbindelse med særlige arealanvendelser

1. Arealanvendelser som omhandlet i artikel 5, stk. 2, og artikel 51 i forordning (EF) nr. 1782/2003 og som anført i bilag V til nævnte forordning og arealer, der anvendes til produktion af hør bestemt til fiberproduktion, skal, hvis det ikke er nødvendigt at anmelde disse arealer i henhold til artikel 13 i nærværende forordning, anmeldes under et særskilt punkt i enkeltansøgningen.

Arealanvendelser, der ikke vedrører de støtteordninger, der er fastsat i afsnit III og IV i forordning (EF) nr. 1782/2003, og heller ikke er anført i bilag V til nærværende forordning, skal anmeldes under et eller flere punkter med »andre anvendelser«.

Medlemsstaterne kan fastsætte, at første og andet afsnit ikke finder anvendelse, når den kompetente myndighed har adgang til de pågældende oplysninger i forbindelse med andre forvaltnings- og kontrolsystemer, som er forenelige med det integrerede system i overensstemmelse med artikel 26 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

2 .I enkeltbetalingsordningens første anvendelsesår kan medlemsstaterne fastsætte undtagelser fra artikel 12 og 13, hvis betalingsrettighederne endnu ikke er endeligt fastlagt på den dato, der er fastsat som frist for indgivelse af enkeltansøgningen.

3. Medlemsstaterne kan beslutte, at alle ansøgninger om støtte i henhold til afsnit IV i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal være omfattet af enkeltansøgningen. I så fald finder kapitel II og III i nærværende afsnit tilsvarende anvendelse, for så vidt angår de særlige krav, der er fastlagt for ansøgning om støtte under de pågældende ordninger.

4. Hver medlemsstat fastlægger den minimumsstørrelse, en landbrugsparcel skal have, for at den kan danne grundlag for en ansøgning. Denne minimumsstørrelse må dog højst være på 0,3 ha.

Artikel 15

Ændringer af enkeltansøgningerne

1. Efter udløbet af fristen for indgivelse af enkeltansøgningen kan der heri tilføjes individuelle landbrugsparceller og i givet fald de hertil svarende betalingsrettigheder, som endnu ikke er anmeldt i enkeltansøgningen i forbindelse med en af de arealrelaterede støtteordninger, forudsat at kravene i henhold til de pågældende støtteordninger overholdes.

Ændringer med hensyn til anvendelsen eller støtteordningen for individuelle landbrugsparceller, der allerede er anmeldt i enkeltansøgningen, kan foretages på samme betingelse.

Hvis ændringer som omhandlet i første og andet afsnit har indflydelse på bevisdokumenter eller kontrakter, som skal forelægges, er det også tilladt at foretage de tilsvarende ændringer af sådanne dokumenter eller kontrakter.

2. Ændringer i medfør af stk. 1 i nærværende artikel skal meddeles skriftligt til den kompetente myndighed senest den 31. maj det pågældende kalenderår, og for Finlands og Sveriges vedkommende senest den 15. juni, idet dette dog ikke indebærer nogen ændring af de datoer, Finland og Sverige i medfør af artikel 11, stk. 2, første afsnit, fastsætter for indgivelsen af enkeltansøgningen.

3. Hvis den kompetente myndighed allerede har underrettet landbrugeren om uregelmæssigheder i enkeltansøgningen, eller hvis den har meddelt landbrugeren, at den har til hensigt at foretage kontrol på stedet, og der ved en sådan kontrol konstateres uregelmæssigheder, er tilføjelser og ændringer som omhandlet i stk. 1 dog ikke tilladt for de landbrugsparceller, uregelmæssighederne vedrører.

KAPITEL II

ANSØGNINGER OM HUSDYRSTØTTE

Artikel 16

Krav vedrørende ansøgninger om husdyrstøtte

1. En ansøgning om husdyrstøtte skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå støtteberettigelsen, navnlig følgende:

a) landbrugerens identitet

b) en henvisning til enkeltansøgningen, hvis der allerede er indgivet en sådan

c) antallet af dyr af hver art, for hvilke der ansøges om støtte, og for kvægs vedkommende dyrenes identifikationskode

d) i givet fald et tilsagn fra landbrugeren om, at han vil holde de i litra c) nævnte dyr på sin bedrift i tilbageholdelsesperioden, hvor dyrene skal holdes, og oplysning om det eller de steder, hvor dyrene vil blive holdt, med angivelse af den eller de pågældende perioder

e) i givet fald det individuelle loft for de pågældende dyr

f) i givet fald den individuelle referencemælkemængde, som landbrugeren rådede over den 31. marts eller, hvis medlemsstaten beslutter at gøre brug af undtagelsesbestemmelsen i artikel 44a i forordning (EF) nr. 2342/1999, den 1. april det pågældende kalenderår; er denne mængde ikke kendt på datoen for indgivelsen af ansøgningen, meddeles den snarest muligt til den kompetente myndighed

g) en erklæring fra landbrugeren om, at han er bekendt med betingelserne vedrørende den pågældende støtte.

Hvis dyrene flyttes til et andet sted i løbet af den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, skal landbrugeren forudgående give den kompetente myndighed skriftlig underretning herom.

2. Medlemsstaterne sikrer den, der holder dyr, ret til uden begrænsninger med rimelige mellemrum og uden større forsinkelse fra den kompetente myndighed at få oplysning om de data vedrørende den pågældende og hans dyr, der findes i den elektroniske database for kvæg. Når landbrugeren indgiver sin støtteansøgning, skal han samtidig afgive en erklæring om, at de pågældende oplysninger er korrekte og fuldstændige, eller i givet fald berigtige ukorrekte eller tilføje manglende oplysninger.

3. Medlemsstaterne kan beslutte, at nogle af de i stk. 1 nævnte oplysninger ikke skal anføres i støtteansøgningen, hvis de allerede er meddelt til den kompetente myndighed.

Medlemsstaterne kan navnlig indføre procedurer, ifølge hvilke data i den elektroniske database for kvæg kan benyttes i forbindelse med støtteansøgningen, forudsat at den elektroniske database for kvæg giver den sikkerhed og er iværksat i et sådant omfang, som er påkrævet for en korrekt forvaltning af de pågældende støtteordninger. Sådanne procedurer kan omfatte en ordning, ifølge hvilken landbrugeren kan ansøge om støtte for alle de dyr, der på grundlag af oplysningerne i den elektroniske database for kvæg på en af medlemsstaten fastsat dato berettiger til støtte. I så fald træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at sikre:

a) at begyndelses- og slutdatoerne for de relevante perioder, hvor dyr skal holdes på bedriften, i overensstemmelse med den pågældende støtteordning er blevet klart fastlagt, og at landbrugeren er bekendt hermed

b) at landbrugeren er bekendt med, at alle dyr, for hvilke det konstateres, at de ikke er korrekt identificeret og registreret ifølge ordningen for identifikation og registrering af kvæg, vil blive betragtet som dyr, der er anmeldt til støtte, og for hvilke der er konstateret uregelmæssigheder som omhandlet i artikel 59. For så vidt angår ammekopræmie i overensstemmelse med artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/200, vil de uregelmæssigheder, der måtte blive konstateret under ordningen for identifikation og registrering af kvæg, blive fordelt forholdsmæssigt mellem det antal dyr, der er nødvendigt for at modtage præmie, og de dyr, der er behov for til at levere mælk eller mejeriprodukter i henhold til artikel 125, stk. 2, litra b) i nævnte forordning. Sådanne uregelmæssigheder vil dog først blive tildelt det antal dyr, der ikke er behov for inden for de individuelle lofter, der er omhandlet i artikel 125, stk. 2, litra b), og artikel 126.

4. Medlemsstaterne kan fastsætte, at nogle af de i stk. 1 nævnte oplysninger kan eller skal fremsendes via et eller flere af medlemsstaten godkendte organer. Landbrugeren er dog fortsat ansvarlig for de fremsendte data.

KAPITEL III

ANSØGNINGER OM MÆLKEPRÆMIE OG TILLÆGSBETALINGER

Artikel 17

Krav vedrørende ansøgninger om mælkepræmie og tillægsbetalinger

Enhver mælkeproducent, der ansøger om mælkepræmie og tillægsbetalinger som fastsat i afsnit IV, kapitel 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal indgive en støtteansøgning, som indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå støtteberettigelsen, navnlig:

a) landbrugerens identitet

b) en erklæring fra landbrugeren om, at han er bekendt med betingelserne vedrørende den pågældende støtte.

Støtteansøgningen skal senest indgives på en dato, som fastlægges af medlemsstaterne, men ikke må ligge efter den 15. maj, og for Finlands og Sveriges vedkommende den 15. juni.

KAPITEL IV

FÆLLES BESTEMMELSER

Artikel 18

Forenkling af procedurer

1. Medmindre andet følger af specifikke bestemmelser i denne forordning og i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan medlemsstaterne tillade eller kræve, at alle meddelelser i henhold til nærværende forordning både fra landbrugeren til myndighederne og omvendt foregår elektronisk. Der træffes i så fald passende foranstaltninger for at sikre:

a) at landbrugeren identificeres entydigt

b) at landbrugeren opfylder alle kravene i den pågældende støtteordning

c) at de overførte data er så pålidelige, at den pågældende støtteordning kan forvaltes korrekt; hvis der anvendes data fra den elektroniske database for kvæg, skal denne database give den sikkerhed og være iværksat i det omfang, der er påkrævet for en korrekt forvaltning af de pågældende støtteordninger

d) at bilag, som ikke kan overføres elektronisk, modtages af de kompetente myndigheder inden for de samme frister som ved ikke-elektronisk indgivelse

e) at der ikke forekommer forskelsbehandling af landbrugere, der anvender ikke-elektronisk indgivelse, og landbrugere, der vælger elektronisk indgivelse.

2. Når det gælder indgivelse af støtteansøgninger, kan medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i stk. 1, litra a) - e), indføre forenklede procedurer, hvis myndighederne allerede råder over de nødvendige data, specielt hvis situationen ikke har ændret sig, siden der sidste gang blev indgivet en støtteansøgning under den pågældende støtteordning.

Artikel 19

Berigtigelse af indlysende fejl

Uanset artikel 11 til 18 kan en støtteansøgning på et hvilket som helst tidspunkt efter indgivelsen berigtiges, hvis der foreligger en indlysende fejl, som den kompetente myndighed anerkender som sådan.

Artikel 20

Fravigelse af fristen for indgivelse af støtteansøgninger, bilag, kontrakter og erklæringer

Hvis fristen for indgivelse af en støtteansøgning eller bilag, kontrakter eller erklæringer i forbindelse med dette afsnit er en helligdag, en lørdag eller en søndag, anses fristen for at udløbe den første efterfølgende arbejdsdag, som undtagelse fra artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71. (17)

Artikel 21

Forsinket indgivelse

1. Medmindre der foreligger force majeure eller usædvanlige omstændigheder som omhandlet i artikel 72, medfører indgivelse af en støtteansøgning i henhold til denne forordning efter den relevante frist, at de støttebeløb, som landbrugeren ville have haft ret til, hvis ansøgningen var indgivet rettidigt, nedsættes med 1 % pr. arbejdsdag.

Medmindre andet følger af særlige foranstaltninger, som medlemsstaten måtte træffe som følge af behovet for rettidig indgivelse af dokumentation for at muliggøre planlægning og gennemførelse af en effektiv kontrol, gælder første afsnit også for bilag, kontrakter og erklæringer, som skal indgives til den kompetente myndighed i henhold til artikel 12 og 13, når sådan dokumentation er afgørende for retten til den pågældende støtte. I så fald anvendes nedsættelsen på støttebeløbet for den pågældende støtteordning.

Er forsinkelsen på over 25 kalenderdage, afvises ansøgningen.

2. Meddelelse af en ændring af en enkeltansøgning efter den sidste frist som omhandlet i artikel 15, stk. 2, medfører en nedsættelse på 1 % pr. arbejdsdag af det beløb, der vedrører den faktiske anvendelse af de pågældende landbrugsparceller.

Ændringer af en enkeltansøgning er kun tilladt indtil den sidste frist for forsinket indgivelse af en enkeltansøgning ifølge stk. 1, tredje afsnit. Hvis denne sidste frist ligger forud for eller er sammenfaldende med den sidste frist ifølge artikel 15, stk. 2, afvises ændringer af en enkeltansøgning efter den dato, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2.

3. Når det gælder foderarealer, skal nedsættelsen ved forsinket indgivelse af enkeltansøgningen lægges til de nedsættelser, som følger af en eventuel forsinket indgivelse af ansøgninger om støtte som omhandlet i artikel 131 og 132 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Artikel 22

Tilbagekaldelse af støtteansøgninger

1. En støtteansøgning kan på ethvert tidspunkt skriftligt tilbagekaldes helt eller delvist.

Hvis en medlemsstat gør brug af mulighederne i artikel 16, stk. 3, andet afsnit, kan den bestemme, at en meddelelse til den elektroniske database for kvæg om, at et dyr har forladt bedriften, kan erstatte en skriftlig tilbagekaldelse.

Hvis den kompetente myndighed allerede har underrettet landbrugeren om uregelmæssigheder i støtteansøgningen, eller hvis den har meddelt landbrugeren, at den har til hensigt at foretage kontrol på stedet, og der ved en sådan kontrol konstateres uregelmæssigheder, kan tilbagekaldelse dog ikke godkendes for de dele af støtteansøgningen, som uregelmæssighederne vedrører.

2. Tilbagekaldelse som omhandlet i stk. 1 indebærer, at landbrugeren stilles på samme måde, som inden han indgav støtteansøgningen eller de pågældende dele deraf.

AFSNIT III

KONTROL

KAPITEL I

FÆLLES BESTEMMELSER

Artikel 23

Generelle principper

1. Administrativ kontrol og kontrol på stedet i henhold til denne forordning foretages på en sådan måde, at der sikres en effektiv efterprøvning af, om betingelserne for at opnå støtte er opfyldt, og om de krav og normer, der er relevante for krydsoverensstemmelse, er overholdt.

2. Hvis landbrugeren eller dennes repræsentant forhindrer gennemførelsen af en kontrol på stedet, afvises den eller de pågældende ansøgninger.

KAPITEL II

KONTROL VEDRØRENDE STØTTEKRITERIERNE

Afdeling i

Administrativ kontrol

Artikel 24

Krydskontrol

1. Den administrative kontrol, der er omhandlet i artikel 23 i forordning (EF) nr. 1782/2003, omfatter påvisning af uregelmæssigheder, specielt automatiseret påvisning ved elektroniske midler, herunder krydskontrol:

a) af henholdsvis de anmeldte betalingsrettigheder og de anmeldte landbrugsparceller for at undgå, at en og samme støtte uretmæssigt ydes flere gange for samme kalenderår eller produktionsår, og for at undgå uretmæssig kumulering af støtte under de arealrelaterede støtteordninger, der er anført i bilag I og V til forordning (EF) nr. 1782/2003

b) af betalingsrettighederne for at efterprøve deres eksistens og støtteberettigelsen

c) mellem de landbrugsparceller, der er anmeldt i enkeltansøgningen, og de referenceparceller, der indgår i identifikationssystemet for landbrugsparceller, for at efterprøve, om arealerne som sådan berettiger til støtte

d) mellem betalingsrettighederne og det fastslåede areal for at efterprøve, om rettighederne er ledsaget af et tilsvarende antal støtteberettigede hektar som defineret i henholdsvis artikel 44, stk. 2, og artikel 54, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003

e) ved hjælp af den elektroniske database for kvæg for at efterprøve retten til støtte og undgå, at en og samme støtte uretmæssigt ydes flere gange for samme kalenderår

f) hvis der skal indgives bilag, kontrakter eller dyrkningserklæringer, og hvis det er relevant: ved at sammenholde de landbrugsparceller, der er anmeldt i enkeltansøgningen, med dem, der er angivet i de pågældende bilag, kontrakter eller dyrkningserklæringer, for at efterprøve, om arealet er støtteberettiget

g) mellem de landbrugsparceller, der er anmeldt i enkeltansøgningen, og de marker, som har været genstand for en officiel undersøgelse, og for hvilke det er fastslået, at kravene i de direktiver, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1674/72 af 2. august 1972 om fastsættelse af almindelige regler om ydelse og finansiering af støtte inden for frøsektoren (18), er overholdt.

2. Viser krydskontrollen tegn på uregelmæssigheder, opfølges den af enhver anden hensigtsmæssig administrativ procedure og om nødvendigt af kontrol på stedet.

Afdeling ii

kontrol på stedet

Underafdeling i

Fælles bestemmelser

Artikel 25

Generelle principper

1. Kontrol på stedet foretages uanmeldt. Under forudsætning af, at formålet med kontrollen ikke derved bringes i fare, kan der dog gives et varsel, som begrænses til det absolutte minimum. Et sådant varsel må, undtagen i behørigt begrundede tilfælde, ikke overstige 48 timer.

2. Kontrol på stedet i henhold til denne forordning og enhver anden kontrol i henhold til andre EF-bestemmelser foretages samtidigt, hvor dette er hensigtsmæssigt.

Artikel 26

Kontrolprocent

1. Det samlede antal kontroller på stedet, der foretages hvert år, skal mindst omfatte 5 % af alle landbrugere, der indgiver en enkeltansøgning.

Medmindre andet følger af tredje afsnit, udtager medlemsstaterne i følgende tilfælde supplerende stikprøver på mindst:

a) 5 % af alle landbrugere, der ansøger om støtte til stivelseskartofler i henhold til afsnit IV, kapitel 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003

b) 5 % pr. frøart, som der er ansøgt om støtte for i henhold til artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003

c) 50 % af alle landbrugere, der ansøger om støtte til nødder i henhold til afsnit IV, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, hvis en medlemsstat gør brug af muligheden for ikke at indføre yderligere GIS-oplysninger, jf. artikel 6, stk. 3, i nærværende forordning For alle andre medlemsstater for 2005: 5 % af alle landbrugere, der ansøger om støtte til nødder i henhold til afsnit IV, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, medmindre disse yderligere GIS-oplysninger allerede er indført.

Hvis den stikprøve, der er udtaget efter første afsnit, allerede omfatter ansøgere om de former for støtte, der er nævnt i andet afsnit, litra a) - c), kan disse ansøgere modregnes i de deri fastsatte kontrolsatser.

2. Det samlede antal kontroller på stedet, der foretages hvert år, skal desuden mindst omfatte:

a) minimumskontrolprocenten på 30 % eller 20 % af de arealer, der er anmeldt til produktion af hamp, jf. artikel 52 i forordning (EF) nr. 1782/2003 Hvis en medlemsstat allerede har indført et system med forudgående godkendelse af hampedyrkning og inden denne forordnings ikrafttræden har meddelt Kommissionen de herfor gældende bestemmelser og betingelser, skal Kommissionen straks underrettes om alle ændringer af disse bestemmelser og betingelser.

b) 5 % af alle landbrugere, der ansøger om støtte under kvægstøtteordningerne; satsen forhøjes dog til 10 %, hvis den elektroniske database for kvæg ikke giver den sikkerhed eller ikke er iværksat i et det omfang, der er påkrævet for en korrekt forvaltning af de pågældende støtteordninger; denne kontrol på stedet skal tillige omfatte mindst 5 % af alle de dyr, der ansøges om støtte for under hver ordning

c) 10 % af alle landbrugere, der ansøger om støtte under støtteordningen for får og geder, uanset om støtteansøgningerne indgives som en del af enkeltansøgningen eller separat

d) 2 % af alle mælkeproducenter, der ansøger om mælkepræmier og/eller tillægsbetalinger.

3. Hvis der ved kontrol på stedet konstateres betydelige uregelmæssigheder i forbindelse med en bestemt støtteordning eller i et givet område eller delområde, gennemfører den kompetente myndighed yderligere kontrol på stedet det pågældende år, ligesom den for det følgende år hæver procentsatsen for de landbrugere, hos hvilke der skal foretages kontrol på stedet.

4. Hvis det er fastsat, at kontrollen af visse elementer i forbindelse med kontrol på stedet kan foretages som stikprøvekontrol, så skal denne gennemføres på en sådan måde, at der sikres en pålidelig og repræsentativ kontrol. Medlemsstaterne fastlægger kriterierne for udvælgelsen af, hvad der skal kontrolleres ved stikprøven. Hvis der konstateres uregelmæssigheder ved stikprøvekontrollen, foretages der en passende udvidelse af stikprøven.

Artikel 27

Udvælgelse af stikprøven

1. De landbrugere, der skal underkastes kontrol på stedet, udvælges af den kompetente myndighed på grundlag af en risikoanalyse og således, at de er repræsentative for de indgivne støtteansøgninger. Effektiviteten af de risikoanalyseparametre, der er blevet benyttet de foregående år, tages årligt op til vurdering.

For at sikre en sådan repræsentativitet udvælger medlemsstaterne tilfældigt mellem 20 % og 25 % af minimumsantallet af landbrugere, der skal underkastes kontrol på stedet som omhandlet i artikel 26, stk. 1 og 2.

2. Ved risikoanalysen tages der hensyn til følgende:

a) støttebeløb

b) antal landbrugsparceller, areal og antal dyr, som der er ansøgt om støtte for

c) ændringer i forhold til det foregående år

d) kontrolresultaterne fra de foregående år

e) tilfælde af manglende overholdelse af forordning (EF) nr. 1760/2000 og forordning (EF) nr. 21/2004

f) landbrugere, der ligger umiddelbart over eller under lofter eller grænser, der er af betydning for ydelsen af støtten

g) udskiftninger af dyr som omhandlet i artikel 58 i nærværende forordning

h) overholdelse af artikel 49, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003

i) mængden af kartofler til fremstilling af kartoffelstivelse, for så vidt angår det areal, der er anmeldt i den dyrkningskontrakt, der er nævnt artikel 13, stk. 7

j) ved en ansøgning om støtte til frø som omhandlet i afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003, mængden af certificeret frø i forhold til det anmeldte areal

k) andre faktorer, som medlemsstaterne fastlægger.

3. Den kompetente myndighed noterer de grunde, der har ført til, at en given landbruger er blevet udvalgt til kontrol på stedet. Den inspektør, der skal foretage kontrollen på stedet, underrettes herom inden kontrollens påbegyndelse.

Artikel 28

Kontrolrapport

1. For hver kontrol på stedet, der foretages i henhold til denne afdeling, skal der udarbejdes en kontrolrapport, som gør det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol. Rapporten skal bl.a. indeholde følgende oplysninger:

a) de kontrollerede støtteordninger og ansøgninger

b) de tilstedeværende personer

c) de kontrollerede landbrugsparceller, de opmålte landbrugsparceller, opmålingsresultaterne for hver opmålt parcel og den anvendte opmålingsmetode

d) antallet og arten af de forefundne dyr og i givet fald de øremærkenumre, angivelser i registret og i den elektroniske database for kvæg og bevisdokumenter, der er kontrolleret, samt resultaterne af kontrollen og eventuelle særlige bemærkninger vedrørende bestemte dyr og/eller deres identifikationskode

e) angivelse af, om landbrugeren havde fået et varsel om kontrolbesøget, og i givet fald hvor lang tid i forvejen

f) oplysninger om specifikke kontrolforanstaltninger, der eventuelt skal træffes i forbindelse med de enkelte støtteordninger

g) oplysninger om eventuel anden foretagen kontrol.

2. Landbrugeren skal have mulighed for at underskrive rapporten, så han derved kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis der konstateres uregelmæssigheder, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til landbrugeren.

Hvis kontrollen på stedet foretages ved telemåling i overensstemmelse med artikel 32, kan medlemsstaterne beslutte ikke at give landbrugeren eller dennes repræsentant mulighed for at underskrive kontrolrapporten, hvis der ikke ved telemålingskontrollen konstateres uregelmæssigheder. Hvis der konstateres uregelmæssigheder som følge af sådan kontrol, skal der gives mulighed for at underskrive kontrolrapporten, inden den kompetente myndighed drager sine konklusioner vedrørende eventuelle nedsættelser eller udelukkelser.

Underafdeling II

Kontrol på stedet af enkeltansøgningerne vedrørende de arealrelaterede støtteordninger

Artikel 29

Indholdet af kontrollen på stedet

Kontrollen på stedet skal omfatte alle de landbrugsparceller, som der er ansøgt om støtte for under støtteordningerne i bilag I til forordning (EF) nr. 1782/2003, bortset fra de parceller, for hvilke der er indgivet ansøgninger om støtte til frø, jf. artikel 99 i samme forordning. Den fysiske kontrol i marken, der er en del af kontrollen på stedet, kan dog begrænses til en stikprøve, der skal omfatte mindst halvdelen af de landbrugsparceller, som der er indgivet ansøgninger for.

Artikel 30

Fastslåelse af arealer

1. Landbrugsparcellernes areal fastslås med hjælpemidler, der foreskrives af den kompetente myndighed, og som sikrer en målenøjagtighed, der mindst svarer til den, der ifølge de nationale bestemmelser kræves ved officiel opmåling. Den kompetente myndighed kan fastlægge en opmålingstolerance, der ikke må overstige 5 % af parcelarealet eller en buffer på 1,5 m af landbrugsparcellens perimeter. Maksimumstolerancen for den enkelte landbrugsparcel må dog ikke i absolut værdi overstige 1,0 ha.

2. En landbrugsparcels samlede areal kan kun tages i betragtning, hvis parcellen fuldt ud anvendes efter de sædvanlige normer i den pågældende medlemsstat eller region. I andre tilfælde tages det faktisk udnyttede areal i betragtning.

I de regioner, hvor elementer som hække, grøfter og mure traditionelt indgår i god dyrknings- eller driftspraksis i landbruget, kan medlemsstaterne fastsætte, at dette areal betragtes som en del af det fuldt udnyttede areal, hvis det ikke overstiger en samlet bredde, der fastlægges af medlemsstaterne. Denne bredde skal svare til den traditionelle bredde i den pågældende region og må ikke overstige 2 meter.

Medlemsstaterne kan, efter at have givet forhåndsmeddelelse til Kommissionen, tillade en bredde på over 2 meter, hvis dette areal er medregnet som areal med markafgrøder ved fastsættelsen af udbytterne for de pågældende regioner.

3. Ud over det i stk. 2 nævnte gælder det for parceller, der anmeldes med henblik på enkeltbetalingsordningen, at alle elementer, der er nævnt i retsakterne i bilag III til forordning (EF) nr. 1782/2003, eller som kan indgå som led i betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand som omhandlet i artikel 5 og bilag IV i samme forordning, indgår i en landbrugsparcels samlede areal.

4. Det kontrolleres med hensigtsmæssige hjælpemidler, om landbrugsparcellerne er støtteberettigede. I den forbindelse kan der om fornødent kræves forelæggelse af yderligere dokumentation.

Artikel 31

Indholdet af kontrol på stedet af ansøgninger om støtte til frø

Kontrollen på stedet af ansøgninger om støtte til frø i henhold til artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal især omfatte:

a) kontrol hos den landbruger, der ansøger om støtte: i) af alle parceller for at kontrollere den art eller sortsgruppe af frø, der er sået på hver anmeldt parcel ii) af dokumenter for mindst at kontrollere den første destination for frø, som der er ansøgt om støtte for iii) enhver kontrol, som medlemsstaten finder nødvendig for at sikre, at der ikke ydes støtte til ikke-certificerede frø eller til frø indført fra tredjelande

b) hvis frøenes første destination er en planteforædler eller en frøvirksomhed, yderligere kontrol for at sikre: i) at frøene faktisk er købt og betalt af planteforædleren eller frøvirksomheden i overensstemmelse med dyrkningskontrakten ii) at betalingen af frøene fremgår af planteforædlerens eller frøvirksomhedens regnskaber iii) at frøene faktisk er blevet afsat til udsæd. Ved »afsat« forstås: lagerført, frembudt eller udbudt til salg, salg eller levering til en anden person. Til det formål skal der foretages fysisk kontrol og dokumentkontrol af planteforædlerens eller frøvirksomhedens lagre og regnskaber;

c) hvis det er relevant, kontrol hos de endelige forbrugere.

Artikel 32

Telemåling

1. Medlemsstaterne kan gøre brug af telemåling i forbindelse med den i artikel 26, stk. 1, omhandlede stikprøve i stedet for at anvende de traditionelle metoder for kontrol på stedet på betingelserne i denne artikel. Artikel 23, 25, 26, 27 og 28, artikel 29, første punktum, og artikel 30 finder anvendelse, hvor det er relevant.

2. De områder, der skal kontrolleres ved telemåling, udvælges på basis af en risikoanalyse eller tilfældigt.

Udvælges et område på basis af en risikoanalyse, tager medlemsstaterne hensyn til passende risikofaktorer, herunder:

a) deres finansielle betydning med hensyn til EF-støtte

b) støtteansøgningernes sammensætning

c) landbrugsparcelsystemernes strukturer og landbrugslandskabets kompleksitet

d) manglende dækning i de foregående år

e) de tekniske begrænsninger for effektiv anvendelse af telemåling med hensyn til områdebestemmelse

f) kontrolresultaterne fra de foregående år.

3. Kontrol på stedet ved telemåling omfatter:

a) enten alle støtteansøgninger, hvori mindst 80 % af det areal, for hvilket der ansøges om støtte efter de ordninger, der er fastlagt i afsnit III og IV i forordning (EF) nr. 1782/2003, ligger inden for det pågældende område

b) eller de støtteansøgninger, som udvælges af den kompetente myndighed på grundlag af artikel 27, stk. 2, i nærværende forordning.

Ansøgninger, der er tilfældigt udvalgt i henhold til artikel 27, stk. 1, andet afsnit, kan kontrolleres ved telemåling.

4. Når en landbruger er blevet udvalgt til kontrol på stedet i henhold til stk. 3, skal mindst 80 % af det areal, som han ansøger om støtte for under støtteordninger, der er fastlagt i afsnit III og IV i forordning (EF) nr. 1782/2003, omfattes af kontrol på stedet ved telemåling.

5. Når en medlemsstat benytter sig af muligheden for at foretage kontrol på stedet ved telemåling, skal den:

a) foretage billedtolkning af satellitbilleder eller luftfotos af alle de landbrugsparceller pr. ansøgning, der skal kontrolleres i henhold til stk. 4, med henblik på at bestemme plantedækket og opmåle arealet

b) foretage fysisk kontrol på stedet af alle landbrugsparceller, for hvilke billedtolkningen ikke giver mulighed for på en for den kompetente myndighed tilfredsstillende måde at kontrollere, om de afgivne oplysninger i anmeldelsen er nøjagtige.

6. Den i artikel 26, stk. 3, omhandlede yderligere kontrol foretages ved traditionel kontrol på stedet, hvis det ikke længere er muligt at foretage den yderligere kontrol ved telemåling det pågældende år.

Artikel 33

Kontrol af indholdet af tetrahydrocannabinol i dyrket hamp

1. Det system, medlemsstaterne skal anvende i henhold til artikel 52, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 for at bestemme indholdet af tetrahydrocannabinol (i det følgende benævnt »THC«) i de dyrkede afgrøder, er det, der er fastlagt i bilag I til nærværende forordning.

2. Medlemsstaterne sender senest den 15. november i det pågældende produktionsår Kommissionen en rapport om de foretagne konstateringer af THC-indholdet. Rapporten skal for hver sort indeholde oplysninger om:

a) for procedure A, jf. bilag I, tidspunktet for udtagelsen af prøven

b) antallet af udførte tester

c) de opnåede resultater efter THC-niveauer, med en trindeling på 0,1 %

d) de foranstaltninger, der er truffet på nationalt plan.

3. Hvis det af resultaterne fremgår, at THC-indholdet i et betydende antal prøver af en given sort ligger over den grænse, der er fastsat i artikel 52, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan det efter proceduren i artikel 144, stk. 2, i samme forordning besluttes at anvende procedure B, jf. bilag I til nærværende forordning, for den pågældende sort i det følgende kalenderår, idet dette dog ikke er til hinder for, at Kommissionen kan træffe andre foranstaltninger.

4. De hampesorter til fiberproduktion, der giver ret til direkte betalinger, er anført i bilag II. Anmodninger fra en medlemsstat om optagelse af en hampesort i bilaget skal være ledsaget af en rapport om resultaterne af analyser, der er udført efter procedure B, jf. bilag I, og af en beskrivelse af den pågældende sort

Underafdeling III

Kontrol på stedet af ansøgninger om husdyrstøtte

Artikel 34

Tidspunktet for kontrollen på stedet

1. For andre støtteordninger end dem, der er fastsat i artikel 123, stk. 6, og artikel 130 i forordning (EF) nr. 1782/2003, gennemføres mindst 60 % af den minimumsprocent for kontrol på stedet, der er fastsat i artikel 26, stk. 2, litra b), sidste punktum, i nærværende forordning, i løbet af den periode, hvor dyrene ifølge den pågældende støtteordning skal holdes på bedriften. Den resterende kontrol på stedet gennemføres i løbet af en periode, hvor dyrene ifølge mindst en af disse støtteordninger skal holdes på bedriften.

Hvis en medlemsstat gør brug af mulighederne i artikel 68 i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal hele den af minimumsprocenten omfattede kontrol på stedet, jf. artikel 26, stk. 2, litra b), sidste punktum, dog gennemføres i løbet af den periode, hvor dyrene ifølge den pågældende støtteordning skal holdes på bedriften.

2. Mindst 50 % af den minimumsprocent for kontrol på stedet, der er fastsat i artikel 26, stk. 2, litra c), gennemføres i løbet af den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften. I medlemsstater, hvor den ordning, der er indført ved forordning (EF) nr. 21/2004, ikke fuldt ud er gennemført og finder anvendelse for får og geder, navnlig hvad angår identifikation af dyr og korrekt føring af registre, skal hele den af minimumsprocenten omfattede kontrol på stedet dog gennemføres i løbet af den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften.

Artikel 35

Indholdet af kontrollen på stedet

1. Kontrollen på stedet skal omfatte alle de dyr, for hvilke der er indgivet støtteansøgning under de støtteordninger, der skal kontrolleres, og, for kvægstøtteordningernes vedkommende, også uanmeldt kvæg.

2. Kontrollen omfatter navnlig:

a) efterprøvning af, at det antal dyr, der forefindes på bedriften, og for hvilke der er indgivet støtteansøgning, og antallet af uanmeldt kvæg, svarer til det antal dyr, der er indført i registrene, og, når det gælder kvæg, til det antal, der er meddelt til den elektroniske database for kvæg

b) for så vidt angår kvægstøtteordningerne, efterprøvning af: — at de i registrene indførte oplysninger og meddelelserne til den elektroniske database for kvæg er rigtige, ved stikprøvekontrol af bilag såsom købs- og salgsfakturaer, slagteattester, veterinærdokumenter og i givet fald dyrepas for de dyr, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger i de seneste tolv måneder inden tidspunktet for kontrollen på stedet — at oplysningerne i den elektroniske database for kvæg og i registeret stemmer overens, ved stikprøvekontrol vedrørende de dyr, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger i de seneste tolv måneder inden tidspunktet for kontrollen på stedet — at alle de på bedriften forefundne dyr, som stadig skal holdes på bedriften, er berettigede til den støtte, der er ansøgt om — at alt kvæg på bedriften er identificeret med øremærker og i givet fald har et dyrepas, og at disse dyr er indført i registret og korrekt er meddelt til den elektroniske database for kvæg Den kontrol, der er omhandlet i litra b), fjerde led, foretages individuelt for hvert enkelt handyr, som stadig er omfattet af forpligtelsen til at skulle holdes på bedriften, og for hvilket der er indgivet ansøgning om den særlige oksekødspræmie, dog med undtagelse af ansøgninger indgivet i henhold til artikel 123, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003. I alle andre tilfælde kan efterprøvningen af, at angivelserne i dyrepassene, registeret og meddelelserne til den elektroniske database er korrekte, foretages ved stikprøvekontrol.

c) for så vidt angår ordningen med fåre- og gedepræmier, efterprøvning: i) ved hjælp af registret, af, at alle de dyr, der er indgivet ansøgninger for inden for de seneste tolv måneder forud for kontrollen på stedet, er blevet holdt på bedriften i hele den foreskrevne periode ii) af, at de i registrene indførte oplysninger er rigtige, ved stikprøvekontrol af bilag såsom købs- og salgsfakturaer og veterinærdokumenter.

Artikel 36

Gennemførelse af kontrol på stedet på slagterier

1. Hvad angår den særlige oksekødspræmie i henhold til artikel 123, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og slagtepræmien i henhold til artikel 130 i samme forordning, foretages der, hvis en medlemsstat gør brug af mulighederne i artikel 68 i samme forordning, kontrol på stedet på slagterierne. Medlemsstaterne foretager denne kontrol på stedet, enten

a) på mindst 30 % af alle slagterier, som udvælges på grundlag af en risikoanalyse, og i så fald skal kontrollen omfatte en stikprøve på mindst 5 % af alle de dyr af kvæg, der inden for de seneste tolv måneder forud for kontrollen på stedet er blevet slagtet på det pågældende slagteri, eller

b) på mindst 20 % af de slagterier, der forinden er blevet godkendt på grundlag af særlige pålidelighedskriterier fastlagt af medlemsstaterne, idet de pågældende slagterier udvælges på grundlag af en risikoanalyse, og i så fald skal kontrollen omfatte en stikprøve på mindst 2 % af alle de dyr af kvæg, der inden for de seneste tolv måneder forud for kontrollen på stedet er blevet slagtet på det pågældende slagteri.

Kontrollen på stedet på slagterierne omfatter en efterfølgende dokumentkontrol, en sammenholdelse med registreringerne i den elektroniske database for kvæg og kontrol af de oversigter over slagteattester (eller de oplysninger, der gør det ud for attester), der er sendt til andre medlemsstater i henhold til artikel 35, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2342/1999.

2. Kontrollen på stedet på slagterierne omfatter fysisk kontrol af de på dagen for kontrollen gennemførte slagtninger på grundlag af en stikprøve. Om nødvendigt foretages der en efterprøvning af, om de slagtekroppe, der vejes, berettiger til støtte.

Artikel 37

Gennemførelse af kontrollen i forbindelse med præmie f