Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er optimistisk — især i de sidste år i programmets periode sammenlignet med Kommissionens skøn over den potentielle vækst. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har til formål at mindske det offentlige underskud gradvist til 0,3 % af BNP i 2015 efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2011. I stabilitetsprogrammet bekræftes den tidligere mellemfristede budgetmålsætning om en balanceret budgetstilling i strukturelle termer, som skal nås efter programperioden. Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad stabilitets- og vækstpagtens krav. Der er risiko for, at budgetresultatet kan blive dårligere end tilsigtet som følge af: i) lavere indtægter på grund af det noget optimistiske makroøkonomiske scenario; ii) eventuelle overskridelser i de løbende primære udgifter; og iii) den igangværende omstrukturering af det nationale luftfartsselskab (Air Malta) og energiforsyningsvirksomhedens (Enemaltas) finansielle situation. Ud fra den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) forventes de årlige fremskridt med hensyn til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning at være på linje med stabilitets- og vækstpagtens benchmark på 0,5 % af BNP.

Ved at anvende Kommissionens identifikation af engangsforanstaltninger, som indgår i budgetmålsætningerne, er de gennemsnitlige fremskridt med hensyn til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning lidt højere (¾ % af BNP), men spredt meget ujævnt dvs. uden fremskridt i 2012 efterfulgt af en indsats på 1 ¼ % i 2013. Ifølge oplysningerne i stabilitetsprogrammet vil de offentlige udgifters vækstrate under hensyntagen til diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden være på linje med stabilitets- og vækstpagtens udgiftsbenchmark i hele programperioden. Risiciene for budgetmålene indebærer imidlertid, at den gennemsnitlige tilpasning med hensyn til opfyldelsen af den mellemfristede budgetmålsætning kan ske langsommere end hensigtsmæssigt. Efter at være toppet med 72 % af BNP i 2011 forventes den offentlige bruttogældskvote ifølge stabilitetsprogrammet at falde til 65,3 % af BNP i 2015 (hvilket stadig overstiger traktatens referenceværdi på 60 % af BNP).

Ifølge planerne i stabilitetsprogrammet gør Malta tilstrækkelige fremskridt med hensyn til at opfylde stabilitets- og vækstpagtens benchmark for gældsreduktion ved overgangsperiodens udgang (2015), men denne vurdering er behæftet med risici, fordi gældskvoten kan vise sig at blive større end planlagt, idet der er mulighed for større underskud og stock-flow-justeringer. Maltas mellemfristede budgetmæssige ramme er fortsat ikke-bindende, hvilket indebærer, at den finanspolitiske planlægningshorisont er relativt kort. I stabilitetsprogrammet bebudes det, at regeringen overvejer at reformere den årlige budgetprocedure, herunder tidsfrister, og indføre en finanspolitisk regel i forfatningen med tilhørende overvågnings- og korrektionsmekanismer i tråd med de seneste ændringer af rammerne for styringen af euroområdet.