ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Stabilitetsprogrammets fremskrivninger for 2012-2013 er overordnet set på linje med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012, hvad angår hastigheden og mønstret for den økonomiske vækst og arbejdsmarkedets udvikling. Stabilitetsprogrammets fremskrivninger for økonomisk vækst i de sidste år er overordnet set på linje med Kommissionens estimat for Tysklands mellemfristede potentielle vækstrate. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har til formål at nå den mellemfristede budgetmålsætning allerede i 2012 og være tæt på en nominel balance på budgetterne fra 2014, med udgangspunkt i et nominelt underskud i 2011 på 1,0 % af BNP, dvs. under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, længe inden den fastsatte frist i 2013. Stabilitetsprogrammet præciserer, at den tidligere mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på ½ % af BNP (forstået som et snævert interval inden for 0,5 % af BNP), som i tilstrækkelig grad afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten, indebærer et underskud, der ikke overstiger 0,5 % af BNP. Underskuds- og gældsmålene kan dog komme i fare, navnlig hvis det viser sig, at der er behov for yderligere foranstaltninger til at stabilisere finanssektoren. På basis af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (6) forventer Tyskland at overholde den mellemfristede budgetmålsætning gennem hele perioden i stabilitetsprogrammet, hvilket også burde være tilfældet i betragtning af risikovurderingen. I henhold til oplysningerne i stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til risikovurderingen vil vækstraten for de offentlige udgifter, når der tages højde for diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, overstige stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter i 2012 og overholde den i 2013.

Bruttogælden forventes at stige med 0,8 procentpoint til 82,0 % af BNP i 2012, før den falder til 80 % af BNP i 2013 og herefter fortsætter i nedadgående retning. Efter at det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret, befinder Tyskland sig i en overgangsperiode og er i overensstemmelse med sine planer godt på vej mod at overholde stabilitets- og vækstpagtens benchmark for gældsreduktion.
(10)

Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet, er realistisk. Især ligger stabilitetsprogrammets scenarier for 2012 og 2013 meget tæt på Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012. De mellemfristede underskudsfremskrivninger bygger på et vækstscenarie, der er en anelse optimistisk: over vækstpotentialet, men stadig klart under de historiske rater. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har til formål at nedbringe underskuddet fra 1,5 % i 2012 til 0,9 % i 2014 med en pakke konsolideringsforanstaltninger på omkring 1,2 % af BNP og at tilvejebringe et større spillerum, når økonomien udsættes for hårde stød. Stabilitetsprogrammet bekræfter den forrige mellemfristede budgetmålsætning, som sigtede mod et strukturelt overskud på 0,5 %. Denne mellemfristede budgetmålsætning kan imidlertid ikke anses som hensigtsmæssigt på baggrund af bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten, for set i forhold til de nuværende strategier og fremskrivninger synes det ikke at tage tilstrækkeligt hensyn til de implicitte forpligtelser, der opstår på grund af befolkningens stigende gennemsnitsalder, heller ikke selvom gælden ligger under traktatens referenceværdi. Dertil kommer, at både Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 og den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo i stabilitetsprogrammet tyder på, at Luxembourg fra og med 2012 kommer til at afvige betydeligt fra sin egen mellemfristede budgetmålsætning. Væksten i de offentlige udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden forventes at blive væsentligt større end det benchmark for udgifter, der er fastsat i stabilitets- og vækstpakken. Den offentlige bruttogæld ligger med 20 % af BNP under traktatens referenceværdi.
(9)

Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk for 2012 og optimistisk for 2013-2015, hvor væksten i BNP forventes at ligge på ca. 3,5 % i gennemsnit. Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 forudser en vækst i BNP på 2,1 % i 2013. Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, har til formål at sikre den langsigtede holdbarhed ved at respektere reglerne i Sveriges finanspolitiske ramme, herunder målsætningen om et overskud for den offentlige sektors nettolångivning på 1 % af BNP i løbet af konjunkturcyklussen. Strategien sigter også mod at opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten, herunder især at overholde referenceværdien på 3 % af BNP. Konvergensprogrammet har ændret den mellemfristede budgetmålsætning fra et samlet offentligt overskud på 1,0 % af BNP til et underskud på 1,0 % af BNP. Den nye mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. På grund af denne ændring og set i lyset af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo vil den mellemfristede budgetmålsætning sandsynligvis blive nået i programperioden, selv i betragtning af sandsynligheden for yderligere ekspansive diskretionære foranstaltninger i 2013 og 2014. Visse nedgangsrisici i forbindelse med budgetfremskrivningen fra 2013 og frem hænger sammen med optimistiske makroøkonomiske antagelser. Under hensyntagen til diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden overholder den forventede vækst i de offentlige udgifter udgiftsbenchmarket i stabilitets- og vækstpagten. Gældskvoten ligger under 60 % af BNP og forventes ifølge konvergensprogrammet at fortsætte med at falde gennem programperioden.
(10)

Portugal har gjort gode fremskridt på en række fronter, men står stadig over for betydelige udfordringer. Det er afgørende, at de finanspolitiske mål nås, hvis regeringen igen skal opnå fuld markedsadgang inden for det økonomiske tilpasningsprograms periode. For at begrænse risiciene for de finanspolitiske mål for 2012 er det altafgørende, at de strukturelle finanspolitiske foranstaltninger i det økonomiske tilpasningsprogram gennemføres hurtigt og beslutsomt. Samtidig er det nødvendigt, at regeringen fortsætter de reformer, der tager fat om Portugals udfordringer for så vidt angår konkurrenceevnen. 2012-budgettet forfølger ikke de tidligere planer om en »finanspolitisk devaluering«. På den baggrund er det endnu vigtigere, at der hurtigt vedtages yderligere strukturelle reformer på arbejds- og produktmarkederne med henblik på at nedbringe enhedslønomkostningerne, øge fleksibiliteten og mindske hindringerne for adgang. Det vil være nødvendigt, at regeringen er vedholdende og beslutsom for at overvinde de stærke interesser, der er impliceret, og som står i vejen for reformer.
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet, er optimistisk. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes der for 2013 en økonomisk vækst på 1¼ %, uden at der tages hensyn til de yderligere konsolideringsforanstaltningers negative indflydelse på væksten, mens Kommissionen har projekteret, ligeledes baseret på et scenarie med uændret politik, en lavere vækstrate på 0,7 %. Stabilitetsprogrammets erklærede mål går ud på at opfylde Rådets henstillinger med hensyn til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud og bestræbe sig på at forbedre budgetstillingen med hensyn til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, idet der sigtes mod en strukturel indsats på mindst 0,5 % pr. år. I stabilitetsprogrammet tilsigtes det at bringe det samlede offentlige underskud ned under 3 % af BNP i 2013, og den tidligere mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP stadfæstes, hvilket i tilstrækkelig grad afspejler stabilitets- og vækstpagtens krav. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats på 0,75 % af BNP i perioden 2010-2013, der tager udgangspunkt i den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5), stemmer overens med den strukturelle indsats på ¾ % af BNP, som Rådet henstillede til. Da stabilitetsprogrammet ikke indeholder budgetmål for perioden efter 2013, er det ikke muligt at vurdere holdbarheden af korrektionen af budgetubalancer og fremskridt med hensyn til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i programperiodens sidste år, herunder overholdelse af stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter.

Budgetfremskrivningerne i programperioden er forbundet med gennemførelsesrisici. Disse er ikke udelukkende begrænset til de nyligt bebudede konsolideringsforanstaltninger, men vedrører også gennemførelsen af nogle af de foranstaltninger, der tidligere er opnået enighed om i den afgåede regering. De yderligere foranstaltninger, som i april 2012 blev foreslået af regeringen for 2013, og deres budgetmæssige virkninger er blevet præciseret og kvantificeret yderligere den 25. maj efter skæringsdatoen for vurderingen. Budgettilpasningen har hidtil først og fremmest været baseret på udgiftsnedskæringer, og dette påvirker også vækstfremmende udgifter. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2012 forventes det, at gælden i forhold til BNP vil stige yderligere og relativt markant i 2012 til 70,2 % af BNP efterfulgt af en let yderligere stigning til 70,7 % af BNP i 2013, idet der tages hensyn til virkningen af de yderligere konsolideringsforanstaltninger. Gældskvoten forventes således at forblive et godt stykke over traktatens referenceværdi på 60 %. Stabilitetsprogrammet specificerer ikke gældsmål for 2014 og 2015, og derfor kan der ikke gives en vurdering af, hvorvidt stabilitets- og vækstpagtens gældsreduktionsbenchmark overholdes efter 2013.
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, forekommer optimistiske for perioden 2012-2014. Skønt der foretages en betydelig nedjustering af vækstperspektiverne, er det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet, behæftet med risici i nedadgående retning, navnlig med hensyn til udviklingen i den indenlandske efterspørgsel i 2012-2013. Formålet med den budgetstrategi, der er skitseret i programmet er at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2012, at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning senest i 2014 og at fastholde den mellemfristede budgetmålsætning i 2015. Stabilitetsprogrammet bekræfter den tidligere mellemfristede budgetmålsætning om et budget, der strukturelt set er i balance og som i tilstrækkelig grad afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud er på linje med den frist, der er fastsat i Rådets henstilling afgivet som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud den 13. juli 2010. Med udgangspunkt i det (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5), svarer den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats, der er planlagt til 1,5 % af BNP i perioden 2011-2012, til den indsats, som Rådet har henstillet til. Det planlagte fremskridt hen mod den mellemfristede budgetmålsætning i 2013 er tilstrækkelig, da den både ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 og stabilitetsprogrammet ligger over det benchmark på 0,5 % af BNP, der er fastsat i stabilitets- og vækstpagten.

Efter indregning af diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden er vækstraten i de offentlige udgifter i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter i 2013-2014, men ikke i 2015. Visse risici knytter sig til budgetmålene i stabilitetsprogrammet i forbindelse med det makroøkonomiske scenarie, som forekommer optimistisk i perioden 2012-2014, og den planlagte konsolideringsindsats i 2013 bygger for en dels vedkommende på ikke fuldt specificerede foranstaltninger. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes gældskvoten, der udgjorde 71,6 % i 2011, at stige til 72,1 % i 2012, før den gradvist falder til 65,4 % i 2015. Med hensyn til stabilitets- og vækstpagtens benchmark for gældsreduktion befinder Cypern sig i en overgangsperiode i 2013-2015, og de fremlagte planer i programmet vil sikre, at der sker tilstrækkelige fremskridt med hensyn til overholdelsen af benchmarket for gældsreduktion. Der er risici ved denne fremskrivning, fordi der kan opstå behov for at redde finansielle selskaber.
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er noget optimistisk. De ungarske myndigheders vækstprognoser for 2012 og 2013 er ca. et halvt procentpoint højere end i Kommissionen tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 som følge af de mere optimistiske officielle formodninger om den interne efterspørgsel, især i 2013. Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, har til formål at sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2012, som er den frist, Rådet har sat i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud fra 13. marts 2012. De officielle underskudsmål og de planlagte finanspolitiske tiltag er i overensstemmelse med nævnte henstilling. Konvergensprogrammet bekræfter den forrige mellemfristede budgetmålsætning på 1,5 % af BNP, som ifølge planen realiseres i 2013. Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. Baseret på den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) vil der ikke i 2013 blive gjort tilstrækkelige fremskridt i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i forhold til vurderingen i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012, som tager hensyn til de risici i forbindelse med gennemførelsen, der er forbundet med bestemte besparelsesforanstaltninger og et mindre optimistisk makroøkonomisk scenarie.

Vækstraten for de offentlige udgifter efter indregning af de diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden er på linje med benchmarket for udgifter i stabilitets- og vækstpagten i 2013, men ikke i 2014 og 2015. Ifølge regeringens planer reduceres den offentlige gæld kontinuerligt gennem hele programperioden til under 73 % af BNP i 2015, men den vil fortsat ligge over referenceværdien på 60 % af BNP. Med hensyn til benchmarket for gældsreduktion vil Ungarn være i en overgangsperiode i 2013-2014, og konvergensprogrammet skulle så sikre tilstrækkelige fremskridt til, at benchmarket nås. Ifølge konvergensprogrammet vil benchmarket for gældsreduktion blive nået i slutningen af overgangsperioden, i 2015, og det vil derved bidrage til at reducere den akkumulerede eksterne og interne gældsætning.
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er forsigtigt for 2012, når der tages hensyn til de seneste foreliggende oplysninger, og realistisk for 2013. Scenariet for konvergensprogrammets makroøkonomiske fremskrivninger for 2012 ligger meget tæt på dem, der fremgår af Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 (BNP-væksten forventes at blive henholdsvis 2,0 % og 2,2 %), men nyere data om økonomien tyder på, at udfaldet kan blive bedre. Konvergensprogrammets budgetstrategi sigter mod at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud senest i 2012 og nærme sig den mellemfristede budgetmålsætning ved udløbet af konvergensprogrammets periode. I konvergensprogrammet for 2012-2015 er den mellemfristede budgetmålsætning ændret fra – 1,0 % til – 0,5 % af BNP, og denne nye mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det planlagte samlede underskud i 2012 er i overensstemmelse med den frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, som er fastsat i Rådets henstilling af 7. juli 2009. For 2013 sigter konvergensprogrammet mod et samlet underskud på 1,4 % af BNP, men den planlagte udgiftsreduktion er endnu ikke fuldt specificeret i konkrete foranstaltninger. På grundlag af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (6) vil Letland nærme sig sin mellemfristede budgetmålsætning ved udgangen af konvergensprogrammets periode i 2015. De genberegnede oplysninger tyder på, at fremskridtene i retning mod den mellemfristede budgetmålsætning strukturelt set ligger under 0,5 % af BNP i de sidste år af konvergensprogrammet, men den planlagte udgiftstilbageholdenhed bør kunne sikre, at væksten i den offentlige sektors udgifter under hensyntagen til diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, kommer til at ligge på linje med stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter.

Samtidig udgør de skatteændringer, der vil blive indført fra anden halvdel af 2012, og som blev vedtaget af parlamentet den 24. maj (de indgår endnu ikke i scenariet for konvergensprogrammet, men er anerkendt i følgebrevet til forelæggelsen af konvergensprogrammet), en risiko for at målene i 2013 og senere ikke vil blive nået. Den offentlige gældskvote ligger under 60 % af BNP; den stiger fra 42,6 % af BNP i 2011 til 46,7 % af BNP i 2014, i takt med at myndighederne forhåndsfinansierer store tilbagebetalinger knyttet til det internationale program for finansiel bistand, der forfalder i 2014-2015; derefter falder den igen til 38,9 % i 2015, når disse tilbagebetalinger er gennemført.
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for programmet, er realistisk under antagelse af, at der ikke indtræffer en yderligere forværring af de finansielle markedsvilkår. På linje med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 forventes det reale BNP at falde kraftigt i år og gradvis at stige igen i 2013. I overensstemmelse med proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er formålet med budgetstrategien i stabilitetsprogrammet at bringe det offentlige underskud ned under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2012 på grundlag af yderligere udgiftstilbageholdenhed og øgede indtægter. Efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud bekræftes det i stabilitetsprogrammet, at den mellemfristede budgetmålsætning sigter mod en balanceret budgetstilling i strukturelle termer, som i tilstrækkelig grad afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det planlægges at nå dette mål i 2013, dvs. et år tidligere end forventet i det forrige stabilitetsprogram, gennem de foranstaltninger, som allerede blev vedtaget i 2010-2011. Baseret på den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) er den planlagte gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2010-2012 et godt stykke over de 0,5 % af BNP, som Rådet henstillede om i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Det planlagte tempo for tilpasningen i strukturelle termer i 2013 gør det muligt for Italien at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i det pågældende år, og den planlagte vækstrate for de offentlige udgifter vil, idet der tages hensyn til diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter.

Stabilitetsprogrammet forudser, at den offentlige gældskvote topper i 2012 og derefter begynde at falde i stigende tempo i takt med et voksende primært overskud. I 2013-2014 vil Italien befinde sig i en overgangsperiode, og dets budgetplaner vil sikre tilstrækkelige fremskridt hen imod opfyldelsen af benchmarket for gældsreduktion, hvilket også blev bekræftet i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012. Ifølge Italiens planer vil benchmarket for gældsreduktion blive nået i slutningen af overgangsperioden (2015). Hvis ovennævnte underskuds- og gældsresultater skal nås, vil det kræve en nøje og fuldstændig budgetgennemførelse af de korrigerende foranstaltninger, der blev vedtaget i 2010-2011.
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Scenariet er overordnet set på linje med prognosen for 2012 og 2013 i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012. Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, sigter mod at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud senest i 2012 som henstillet af Rådet og mod herefter at gøre fremskridt i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Konvergensprogrammet fastholder den tidligere mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt offentligt overskud på 0,5 % af BNP, hvilket i tilstrækkelig grad afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten, og angiver en konsolidering på mindst 1 procentpoint årligt og et budget i balance senest i 2015. Budgetplanerne er i overensstemmelse med en rettidig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, men den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i 2010-2012, på grundlag af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5), forventes at være lavere end de 2,25 % af BNP, der er stillet krav om i Rådets henstilling af 16. februar 2010. Det planlagte årlige fremskridt hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud ligger strukturelt set en smule over de 0,5 % af BNP, der er stabilitets- og vækstpagtens benchmark.

Den planlagte vækstrate for de offentlige udgifter er, under hensyntagen til diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter for 2013 og 2014, men ikke for 2015. Den offentlige gældskvote forventes i følge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 at forblive under 60 % af BNP i konvergensprogrammets periode, dog stiger den til næsten 41 % af BNP i 2013, mens konvergensprogrammet sigter mod at nedbringe kvoten til ca. 35 % i 2015. Reformen af budgetplanlægnings- og gennemførelsesprocessen skrider frem, men regeringen mangler stadig at godkende lovforslagene. Den foreslåede lovgivning vil sørge for øget ansvarlighed inden for de finanspolitiske rammer ved at oprette et uafhængigt organ og stramme reglerne for finansministeriets reserver.