Rådets udtalelse

af 18. februar 2003

om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram 2002-2006

(2003/C 51/03)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker(1), særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den 18. februar 2003 gennemgik Rådet Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2002-2006.

Den nye opdatering overholder generelt kravene i den reviderede adfærdskodeks. Det opdaterede program blev dog indgivet ca. fire uger for sent.

Rådet finder, at den økonomiske politik, som afspejles af de planlagte foranstaltninger i det opdaterede program, i det store og hele svarer til de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for 2002.

Rådet bemærker, at gennemførelsen af det foregående opdaterede program i det store og hele var vellykket i 2002. En lidt lavere vækst end ventet og lidt for store primære udgifter medvirkede til et beskedent underskud på 0,2 % af BNP (konjunkturrenset på grundlag af BNP-trenden: 0,3 %). Det negative resultat var størst for de selvstyrende regioner, mens den sociale sikringssektors overskud var større end ventet. Gældskvoten faldt stort set som planlagt, nemlig til 55,2 % af BNP ved udgangen af 2002. De planlagte strukturreformer blev gennemført i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2002. Der var især tale om at vedtage lovgivning (som skal træde i kraft i 2003) om reform af personskatterne for at skabe større incitamenter til at træde ind på arbejdsmarkedet, for at forbedre den geografiske mobilitet og for at øge den langfristede opsparing.

Opdateringens makroøkonomiske scenario er baseret på, at BNP-væksten vil stige fra 2,2 % i 2002 til 3,0 % i 2003 og forblive på dette niveau i resten af programperioden. Selv om dette kan forekomme lidt optimistisk for 2003, kan fremskrivningen på mellemlang sigt meget vel vise sig at være lidt forsigtig i forhold til potentialet. Inflationsfremskrivningen på 2,5 % pro anno (udtrykt i forbrugsdeflatoren) bør dog ikke accepteres passivt. Den understreger behovet for yderligere strukturreformer i servicesektoren, især inden for detailhandel og fysisk planlægning. Mere generelt understreger den behovet for forbedring af produktiviteten. Afvikling af lønindekseringen og fortsat løntilbageholdenhed, som anbefalet i Rådets seneste udtalelser(2), vil også være af afgørende betydning herfor.

Rådet hilser generelt opdateringens bekræftelse af den hidtidige finanspolitiske strategi velkommen, selv om indtægts- og udgiftsandelene er større end i den tidligere opdatering, og skattekvoten nu stiger en smule i perioden på trods af personskattereformen i 2003. De løbende primære udgifter forventes at falde en smule med ca. 0,5 procentpoint i programperioden, mens faldet i renteomkostningerne opvejes af en styrkelse af investeringerne. Derimod ventes gældskvoten at falde en smule hurtigere end tidligere forudset, hvilket især skyldes, at inflationen ligger næsten et halvt procentpoint højere end forventet for et år siden, til en forholdsvis lav værdi på 47 % af BNP i 2006.

Den underliggende budgetbalance stiger med over et halvt procentpoint i programperioden til at overskud på 0,3 % af BNP i 2006. Dermed overholder programmets budgetmål, herunder vurderingen af dem i underliggende termer, målsætningen i stabilitets- og vækstpagten om "tæt på balance" i hele perioden. Rådet finder derfor, at Spanien fortsat overholder bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten og skulle kunne nå målet med en stadigt større margen.

Med hensyn til de offentlige undersektorer viser opdateringen nogle kraftige sektorale ændringer i nettolåntagningen i programperioden. Især de regionale regeringer opfordres som følge af den nye lov om budgetstabilitet, der kræver en målsætning om balance eller overskud for alle dele af den offentlige sektor, til i 2003 at fjerne det underskud, der blev fremskrevet for 2002. Ikke mindst på grund af den forestående overførsel af betydelige skatte- og udgiftsmæssige beføjelser til de regionale myndigheder hilser Rådet det velkomment, at loven om budgetstabilitet fastsætter rammerne for finanspolitisk disciplin. Denne disciplin skal overholdes nøje, og samtidig skal der fortsat være passende råderum for de automatiske stabilisatorer i begge retninger.

Rådet giver udtryk for sin tilfredshed med, at der i det opdaterede program lægges større vægt på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt end i den tidligere udgave. Det noterer sig, at Spanien har forpligtet sig til at opnå budgetsaldoer i balance, hvilket indebærer fortsat gældsreduktion, og at det har truffet nogle beskæftigelsesfremmende foranstaltninger og vedtaget incitamenter til aktiv aldring og private pensionsordninger. Det finder dog, at der blot er tale om skridt hen imod en passende omlægning af politikken i overensstemmelse med dets tidligere udtalelser. Selv om de reviderede demografiske fremskrivninger vil indebære et noget mere moderat pres på de offentlige finanser end tidligere forudset, finder Rådet, at risikoen for uholdbare offentlige finanser i form af begyndende ubalance i budgettet på længere sigt ikke kan udelukkes med den nuværende politik. Risikoen skyldes især den store forventede stigning i aldersrelaterede offentlige udgifter til offentlige pensioner. Styrkelse af den langfristede stabilitet bør derfor fortsat være en vigtig prioritet som led i en ambitiøs trestrenget strategi. I denne forbindelse noterer Rådet sig, at der ikke er foretaget en gennemgribende reform af det offentlige pensionssystem, som man opfordrede til i såvel den foregående udtalelse som i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2002. Rådet opfordrer indtrængende de spanske myndigheder til at fastlægge en tidsplan for, hvornår man skal nå til politisk enighed og gennemføre reformen af pensionssystemet for at skabe et tættere forhold mellem bidragene og ydelserne. Aktiverne i den socialsikringsfond, der blev oprettet i 2000 til finansiering af fremtidige forpligtelser, vil i 2003 være på lidt over 1 % af BNP sammenholdt med et mål på 1 % i 2004. Det er nu nødvendigt at opstille nye mål, der styrker fonden betydeligt, hvis den skal yde et væsentligt bidrag til at imødegå omkostningerne ved befolkningens stigende gennemsnitsalder.

Endelig giver Rådet udtryk for sin tilfredshed med den senere tids initiativer for at reformere arbejds-, kapital- og produktmarkederne. Det anbefaler yderligere fremskridt på disse områder for at støtte en beskæftigelsesorienteret og ikke-inflationær vækst med lavere inflation end hidtil. Selv om der er sket betydelige forbedringer af arbejdsmarkedet i de senere år, kræver den fortsat meget lave samlede beskæftigelsesprocent, især for kvinder, og de store forskelle mellem arbejdsløsheden i forskellige regioner en ihærdig indsats. En sådan indsats vil være i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer.

(1) EFT L 209 af 2.8.1997.

(2) EFT C 51 af 26.2.2002, s. 8, EFT C 109 af 10.4.2001 og EFT C 98 af 6.4.2000.