*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 11. oktober 1989

om nederlandsk stoette, som finansieres gennem afgifter opkraevet af Produktschap voor landbouwzaaizaden

(Kun den nederlandske udgave er autentisk)

(90/189/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2358/71 af 26. oktober 1971 om den faelles markedsordning for froe (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1239/89 (2), saerlig artikel 8, og de tilsvarende bestemmelser i de oevrige forordninger om faelles markedsordninger for landbrugsprodukter,

efter i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Som foelge af en skriftlig forespoergsel (QE 1532/85) fra et medlem af Europa-Parlamentet anmodede Kommissionen de nederlandske myndigheder om i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3, at give alle fornoedne oplysninger om produktschappen.

Erhvervsorganisationerne har eksisteret i Nederlandene i 30 aar med hjemmel i Wet op de Bedrijfsorganisatie af 14. februar 1950 (lov om virksomhedsorganisation). Det drejer sig om en rammelov, som aabner mulighed for, at der efter anmodning fra erhvervskredse oprettes hoofdbedrijf-, bedrijf- og produktschappen.

Hoofdproduktschappen og produktschappen kan oprettes til fordel for to eller flere virksomhedsgrupper, som, med hensyn til visse produkter eller produktgrupper, udoever forskellige funktioner i oekonomien (vertikal organisation).

Hoofdbedrijfschappen eller bedrijfschappen kan oprettes til fordel for virksomheder, der i oekonomien udoever samme funktion eller en tilknyttet funktion (horisontal organisation).

Den paagaeldende minister kan paa moeder organiseret af bestyrelsen for et produktschap eller hoofdproduktschap lade sig repraesentere af én eller flere personer, som han eller hun har udpeget.

Disse repraesentanter for ministeren har forhandlingsret uden stemmeret. Hvis en forordning eller en anden beslutning kraever den eller de paagaeldende ministres godkendelse, kan en saadan godkendelse kun afslaas, hvis den paagaeldende beslutning er i strid med loven eller almenhedens interesse.

Erhvervsorganisationerne finansieres ved hjaelp af afgifter (heffingen) paa de forskellige produktions-, forarbejdnings- og afsaetningstrin. De forordninger, som organisationerne udsteder om disse afgifter (heffingverordeningen), gaelder for alle virksomheder, hvis aktiviteter beroeres af de enkelte organisationer. Afgifterne er obligatoriske; betalingsvaegring medfoerer sanktioner. Afgifterne maa derfor betragtes som skattelignende afgifter.

Det drejer sig dels om generelle afgifter (algemene heffingen), dels om specifikke afgifter (specifieke heffingen). Foerstnaevnte afgifter gaar til finansiering isaer af organisationens administrationsomkostninger, mens de sidstnaevnte gaar til finansiering af specifikke udgifter saasom stoette til forskellige formaal.

Disse skattelignende afgifter opkraeves paa de forskellige afsaetningstrin, nemlig ved direkte salg fra producent, salg gennem auktion, grossister og detailhandlere, samt forarbejdningsvirksomhedernes salg af forarbejdede produkter. De forordninger, som afgifterne indfoeres ved, kan eventuelt ogsaa indeholde bestemmelser om afgifter paa importerede produkter.

II

1. Efter brevveksling mellem Kommissionen og de nederlandske myndigheder meddelte Kommissionen ved skrivelse af 23. december 1986 til den nederlandske regering, at den havde besluttet at indlede proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, idet Kommissionen ikke raadede over tilstraekkeligt med oplysninger til at kunne fastslaa, at den paagaeldende stoette kunne omfattes af undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 2 og 3. Som led i denne procedure anmodede Kommissionen derfor om yderligere oplysninger om:

- stoettefinansieringsmaaden via skattelignende afgifter, for at det kan afklares, om disse afgifter skal betragtes som afgifter med samme virkning som told eller

diskriminerende nationale afgifter, eller hvorvidt denne ordning, naar afgifterne kombineres med den stoette, som de finansierer, er forenelig med kravene i Traktatens artikel 92

- selve stoetten, for at det kan afklares, om den paa grund af formaalet kan betragtes som forenelig med faellesmarkedet ifoelge Traktatens artikel 92.

Kommissionen har endvidere opfordret de oevrige medlemsstater og andre interesserede parter til at fremsaette deres bemaerkninger.

2. De former for stoette, der er omhandlet i denne beslutning, anvendes til finansiering af forskning i form af undersoegelse af dyrknings- og udnyttelsesvaerdi (stoette nr. 71 - sag nr. NL/XXX/14-00/007/00 i den aendrede og kompletterede opgoerelse, som de nederlandske myndigheder sendte til Kommissionen ved skrivelse af 15. april 1987, nr. SG(87)A/4859) og selektionsforsoeg med henblik paa at udvikle nye produkter (stoette nr. 73 - sag nr. NL/XXX/14-00/009/00). Disse to stoetteforanstaltninger finansieres via afgifter, der paalaegges saavel nationale som importerede produkter. Afgiften beloeber sig til 2 hfl./100 kg for saedefroe af foderroer, kaalrabi og turnips, 1,50 hfl./100 kg for saedefroe af graesplanter og 1 hfl./100 kg for saedefroe af foderkaal, majs, lucerne og kloever.

Provenuet af de opkraevede afgifter udgoer i 1985:

(i hfl.)

1.2 // // // Afgifter opkraevet for produkter importeret fra andre medlemsstater: // 150 000 // Afgifter opkraevet for produkter importeret fra tredjelande: // 100 000 // Afgifter opkraevet for indenlandske produkter: // 360 000 // // // I alt // 610 000 // //

Der blev i 1986 opkraevet paa 650 000 hfl. Beloebet er blevet anvendt til finansiering af en raekke foranstaltninger vedroerende ydelse af stoette gennem Produktschap voor Landbouwzaaizaden, herunder de i denne beslutning omhandlede:

(i hfl.)

1.2.3 // // // // // Stoette nr. 71 // Stoette nr. 73 // // // // 1985 // 300 000 // 354 000 // 1986 // 310 000 // 250 000 // // //

III

De stoetteforanstaltninger, der finansieres af Produktschap voor Landbouwzaaizaden, vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencevilkaarene, jf. Traktatens artikel 92, stk. 1, ved at begunstige den paagaeldende sektor. Eftersom stoetten fremmer den paagaeldende sektors udvikling, uden at den paagaeldende samhandel aendres saaledes, at den bliver i strid med almenhedens interesse, skulle den egentlig kunne omfattes af undtagelsen i Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).

Dette er imidlertid ikke tilfaeldet, fordi stoetten finansieres af afgifter, der paalaegges produkter importeret fra de oevrige medlemsstater.

Efter den ved Domstolen for De Europaeiske Faellesskaber gaeldende retspraksis udgoer finansieringen af statsstoette via obligatoriske afgifter en vaesentlig del af en saadan stoette, og ved vurderingen af stoetten maa der efter faellesskabsretten foretages en undersoegelse af saavel stoetten som dens finansiering.

Selv om stoetten til forskning kan accepteres, baade hvad angaar form og maal, har finansieringen via skattelignende afgifter, der ogsaa paalaegges importerede EF-produkter, efter Domstolens retspraksis (1), saaledes, ud over stoetteeffekten, ogsaa en beskyttende virkning.

Selv om forskningsinstitutterne stillede forskningsarbejdet til raadighed for eventuelle interesserede i de oevrige medlemsstater, ville dette ikke noedvendigvis medfoere, at alle kunne faa virkelig del i og lige stort udbytte af disse fordele, for selv om der ikke ville ske forskelsbehandling paa det normative plan, ville de nederlandske erhvervsdrivende i praksis ifoelge sagens natur vaere gunstigere stillet.

Forskningsarbejdet bygger paa nationale specialiseringer, behov og lakuner. Desuden skal det tilfoejes, at de erhvervsdrivende i de oevrige medlemsstater ofte direkte eller indirekte via finansielle bidrag til tilsvarende nationale forskningscentre afholder udgifterne til tilsvarende forskningsarbejde, og det er derfor ikke noedvendigt for dem at faa kendskab til de nederlandske institutters resultater.

Den i II.2 omtalte forskningsstoette kan derfor paa grund af finansieringsmaaden ikke betragtes som forenelig med faellesmarkedet og boer derfor afskaffes -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den nederlandske regering kan ikke laengere yde forskningsstoette til undersoegelser vedroerende dyrknings- og udnyttelsesvaerdien og til selektionsforsoeg med henblik paa at udvikle nye produkter i markfroesektoren via

Produktschap voor landbouwzaaizaden (sag nr. NL/XXX/14-00/007/00 og NL/XXX/14-00/009/00 i opgoerelsen knyttet som bilag til skrivelse af 15. april 1987 fra de nederlandske myndigheder til Kommissionen), medmindre finansieringsmaaden aendres saaledes, at produkter importeret fra de oevrige medlemsstater ikke laengere paalaegges afgifter.

Artikel 2

Den nederlandske regering underretter senest to maaneder efter meddelelsen af naervaerende beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger den har truffet for at efterkomme denne beslutning.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Nederlandene.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. oktober 1989.

Paa Kommissionens vegne

Ray MAC SHARRY

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 246 af 5. 11. 1971, s. 1.

(2) EFT nr. L 128 af 11. 5. 1989, s. 35.

(3) EFT nr. C 115 af 30. 4. 1987, s. 5.

(1) Dom af 25. 6. 1970 i sag 47/69, Sml. 1970, s. 73.