RÅDETS RETSAKT af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer (1999/C 88/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til konventionen, udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen) (1), særlig artikel 18, stk. 2,

under henvisning til det udkast, som Styrelsesrådet har udarbejdet efter høring af den i Europol-konventionens artikel 24 omhandlede fælles kontrolinstans, og

ud fra følgende betragtning:

Det tilkommer Rådet med enstemmighed at fastsætte generelle regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer under hensyn til de i Europol-konventionens artikel 18, stk. 3, anførte forhold -

VEDTAGET FØLGENDE REGLER:

Artikel 1

Definitioner

I disse regler forstås ved:

a) »tredjelande«: stater, som ikke er medlem af Den Europæiske Union, jf. Europol-konventionens artikel 10, stk. 4, nr. 4

b) »eksterne organisationer«: de organisationer, der er omhandlet i Europol-konventionens artikel 10, stk. 4, nr. 1-3 og 5-7

- »organisationer, der er tilknyttet Den Europæiske Union«: de organisationer, der er omhandlet i Europol-konventionens artikel 10, stk. 4, nr. 1-3

- »organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union«: de organisationer, der er omhandlet i Europol-konventionens artikel 10, stk. 4, nr. 5-7

c) »aftale«: en aftale, som omhandlet i artikel 3 i denne retsakt

d) »personoplysninger«: enhver oplysning vedrørende en identificeret eller identificerbar fysisk person; ved en identificerbar person forstås en person, der kan identificeres direkte eller indirekte, bl.a. ved et identifikationsnummer eller et eller flere specifikke kendetegn med hensyn til den pågældende fysiske, fysiologiske, psykiske, økonomiske, kulturelle eller sociale identitet

e) »behandling af oplysninger«: enhver operation eller række af operationer - med eller uden brug af elektronisk databehandling - som personoplysninger gøres til genstand for, såsom indsamling, registrering, organisering, lagring, bearbejdning eller ændring, fremfinding, søgning, anvendelse, videregivelse, formidling eller enhver anden form for tilrådighedsstillelse af oplysningerne, matching eller samkøring, samt blokering, sletning eller tilintetgørelse

f) »kompetente myndigheder«: de myndigheder, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, i denne retsakt.

Artikel 2

Videregivelse af personoplysninger

1. Europol kan på de betingelser, der er fastsat i Europol-konventionens artikel 18, videregive personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer på grundlag af et af følgende tilfælde:

a) der består en aftale mellem Europol og et tredjeland eller en ekstern organisation, jf. artikel 3 i denne retsakt

b) i undtagelsestilfælde, når direktøren anser det for strengt nødvendigt at videregive oplysningerne

- for at beskytte de berørte medlemsstaters væsentlige interesser inden for rammerne af Europols målsætninger

- for at afværge en overhængende fare for en forbrydelse.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal der tages hensyn til lovgivningen og den administrative praksis på databeskyttelsesområdet i tredjelandet eller den eksterne organisation, som ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, herunder for så vidt angår den myndighed, som er ansvarlig for databeskyttelsesspørgsmål.

3. Hvad angår videregivelse af personoplysninger, der er klassificeret som Europol 1, 2 eller 3, er en aftale som omhandlet i konventionens artikel 18, stk. 6, nødvendig; i den pågældende aftale skal der tages hensyn til bestemmelserne om sikkerhedsbeskyttelse af Europol-oplysninger.

Artikel 3

Aftaler om Europols videregivelse af personoplysninger

1. Med henblik på at nå de mål, der er omhandlet i Europol-konventionens artikel 2, kan Europol indgå aftaler med tredjelande og eksterne organisationer. Disse aftaler skal indeholde bestemmelser om modtageren af oplysningerne, hvilken type oplysninger der skal videregives, og til hvilket formål oplysningerne skal videregives eller anvendes.

2. Rådet kan med enstemmighed bestemme, med hvilke tredjelande eller organisationer, som ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, der må forhandles aftale.

Styrelsesrådet kan bestemme, med hvilke organisationer, som er tilknyttet Den Europæiske Union, der må forhandles aftaler.

3. Europols direktør indleder forhandlinger om aftaler med tredjelande eller organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, efter høring af Styrelsesrådet og efter forudgående enstemmig tilladelse fra Rådet. Når Rådet træffer afgørelse om tilladelsen, tager det hensyn til kriterierne i artikel 2, stk. 2. Rådet kan pålægge yderligere betingelser ud over dem, der er fastsat i stk. 1.

Sådanne aftaler kan kun indgås, når Rådet enstemmigt har godkendt dem. En sådan godkendelse kan først gives, når der er indhentet udtalelse fra Den Fælles Kontrolinstans via Styrelsesrådet. En afgørelse truffet af Rådet kan vedrøre et eller flere tredjelande eller en eller flere organisationer, som ikke er tilknyttet Den Europæiske Union.

4. Europols direktør indleder forhandlinger om aftaler med organisationer, som er tilknyttet Den Europæiske Union, efter forudgående tilladelse fra Styrelsesrådet. Styrelsesrådet kan pålægge yderligere betingelser ud over dem, der er fastsat i stk. 1.

Aftalen kan kun indgås med Styrelsesrådets godkendelse. En sådan godkendelse kan først gives, når Styrelsesrådet har indhentet udtalelse fra Den Fælles Kontrolinstans.

Artikel 4

Videregivelse af personoplysninger under direktørens ansvar

Direktøren underretter snarest muligt Styrelsesrådet og Den Fælles Kontrolinstans om enhver beslutning om at videregive personoplysninger i henhold til artikel 2, stk. 1, litra b), samt om begrundelsen for den pågældende beslutning.

Direktøren giver efter anmodning Styrelsesrådet og Den Fælles Kontrolinstans yderligere oplysninger, f.eks. om baggrunden for sin vurdering af, om oplysningerne, henset til omstændighederne i forbindelse med videregivelsen og formålet hermed, typen af oplysninger der skulle videregives, og formålet med videregivelsen af oplysningerne, blev beskyttet i tilstrækkeligt højt omfang af den eller de modtagende stater eller organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union.

Artikel 5

Kompetente myndigheder

1. Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og yderligere videregivelse i dette land skal begrænses til kompetente myndigheder, som i henhold til den nationale lovgivning er ansvarlige for forebyggelse og bekæmpelse af strafbare handlinger.

2. Ved forhandlingen af aftaler skal Europol bestræbe sig på at sikre, at det pågældende tredjeland så vidt muligt udpeger en kompetent myndighed (»den første modtager«) til at være det nationale kontaktled mellem Europol og de andre kompetente myndigheder i dette tredjeland.

3. Ved videregivelsen af personoplysninger sikrer Europol, at modtageren forpligter sig til, at yderligere videregivelse er begrænset til de kompetente myndigheder, og at den finder sted på samme betingelser som den oprindelige videregivelse.

4. Er det ikke muligt for et tredjeland at udpege en central kompetent myndighed til at være det nationale kontaktled, kan der undtagelsesvis indgås aftale om, at Europol direkte kan videregive oplysninger til en eller flere kompetente myndigheder i det pågældende tredjeland.

5. Europol videregiver kun oplysninger til en kompetent myndighed i et tredjeland eller en ekstern organisation, hvis denne myndighed eller organisation indvilliger i ikke at videregive disse oplysninger til andre tredjelande eller eksterne organisationer.

6. De beføjelser, som modtageren af oplysningerne har med hensyn til at forebygge og bekæmpe strafbare handlinger, skal fremgå klart af enhver aftale, der indgås.

Artikel 6

Formål med videregivelse af personoplysningerne

1. Personoplysninger, som der anmodes om uden angivelse af formålet med og begrundelsen for anmodningen, vil ikke blive videregivet.

Videregivelse af personoplysninger, der vedrører race, politisk, religiøs eller anden overbevisning samt oplysninger vedrørende helbred og seksuel orientering, jf. artikel 6 i Europarådets konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger, skal begrænses til absolut nødvendige tilfælde i overensstemmelse med artikel 4.

2. Når Europol videregiver personoplysninger til et tredjeland eller en ekstern organisation, skal den sikre, at modtageren forpligter sig til kun at bruge oplysningerne til de formål, hvortil de blev videregivet.

Artikel 7

Rettelse og sletning af personoplysninger

1. Når Europol videregiver personoplysninger til et tredjeland eller en ekstern organisation, skal den sikre, at modtageren forpligter sig til at lade personoplysningerne rette eller slette, hvis det viser sig, at de er ukorrekte, unøjagtige, ikke længere er aktuelle eller ikke burde have været videregivet. Såfremt Europol konstaterer, at personoplysningerne er ukorrekte, unøjagtige, ikke længere er aktuelle eller ikke burde have været videregivet, skal det modtagende tredjeland eller den modtagende eksterne organisation straks underrettes herom og anmodes om at meddele Europol, at oplysningerne vil blive rettet eller slettet. Europols direktør underretter Styrelsesrådet og Den Fælles Kontrolinstans om de foranstaltninger, der er truffet i denne forbindelse.

2. Det skal af enhver aftale fremgå, at der er pligt til at foretage rettelse eller sletning som anført i stk. 1.

3. Når Europol videregiver personoplysninger, skal den sikre, at modtageren forpligter sig til at lade oplysningerne slette, når de ikke længere er nødvendige for det formål, hvortil de blev videregivet.

Artikel 8

Ansvar

En aftale skal indeholde passende bestemmelser om ansvar i tilfælde af ulovlig eller urigtig behandling af oplysninger.

Artikel 9

Ikrafttræden

Disse regler træder i kraft dagen efter deres vedtagelse.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. marts 1999.

På Rådets vegne

O. SCHILY

Formand

(1) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 1.