Rådets forordning (EF) nr. 797/2004

af 26. april 2004

om foranstaltninger til forbedring af betingelserne for produktion og afsætning af biavlsprodukter

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1),

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådet konkluderede på grundlag af Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om biavlen i Fællesskabet i 1994, at der måtte fremsættes forslag til en rammeforordning for biavl.

(2) Ved forordning (EF) nr. 1221/97(3) indførte Rådet almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsætningen af honning.

(3) Kommissionen har siden februar 2001 og januar 2004 tilstillet Rådet og Europa-Parlamentet beretningerne om anvendelse af forordning (EF) nr. 1221/97. Konklusioner af disse beretninger viser, at de foranstaltninger, der fastsættes i forordning (EF) nr. 1221/97, bør tilpasses den nuværende situation for biavl i Fællesskabet. Den nævnte forordning bør derfor ophæves og erstattes af en ny forskrift.

(4) Biavl er et erhverv inden for landbrugssektoren, hvis væsentligste funktioner består i udvikling af landdistrikter og produktion af honning og andre bistadeprodukter, og som bidrager til den økologiske balance.

(5) Det er en sektor med forskellige produktionsbetingelser og udbytter, med spredte og meget forskellige økonomiske aktører både i produktionen og i afsætningen.

(6) På grund af at varroatosen har bredt sig i de sidste år i flere medlemsstater og de vanskeligheder, som denne sygdom medfører for honningproduktionen, er foranstaltninger på fællesskabsplan nødvendige, idet denne sygdom ikke kan udryddes fuldstændig og bør behandles med godkendte produkter.

(7) For at forbedre produktionen og afsætningen af biavlsprodukter i Fællesskabet må der derfor hvert tredje år opstilles nationale programmer, der omfatter faglig bistand, bekæmpelse af varroatose, rationalisering af stadeflytning, forvaltning af genoprettelsen af bibestandene i Fællesskabets biavl og samarbejde vedrørende programmer for forskning inden for biavl og biavlens produkter.

(8) For at supplere statistikkerne vedrørende biavl bør medlemsstaterne foretage undersøgelser af sektorens strukturer både inden for produktion, afsætning og prisdannelse.

(9) De udgifter, som medlemsstaterne har forpligtet sig til at afholde ifølge bestemmelserne i nærværende forordning, finansieres af Fællesskabet, jf. artikel 2, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(4).

(10) Konkurrencereglerne bør finde anvendelse på medlemsstaternes støtte til biavlssektoren. Reglerne for statsstøtte bør imidlertid ikke finde anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til foranstaltninger, der modtager fællesskabsstøtte i overensstemmelse med denne forordning, eller på specifik national støtte med henblik på beskyttelse af biavlere, der er ugunstigt stillet som følge af strukturelle eller naturbetingede forhold, eller som er omfattet af økonomiske udviklingsprogrammer, med undtagelse af støtte til produktion eller afsætning. Der bør fastsættes særlige regler for denne statsstøtte.

(11) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(5) -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. I denne forordning fastsættes foranstaltningerne til forbedring af betingelserne for produktion og afsætning af biavlsprodukter.

Hver medlemsstat kan med henblik herpå vedtage et nationalt program for en periode på tre år, i det følgende benævnt "biavlsprogrammet".

2. I denne forordning forstås ved:

a) "honning": det produkt, der defineres i bilag I til Rådets direktiv 2001/110/EF af 20. december 2001 om honning(6)

b) "biavlsprodukter": de produkter, der defineres i punkt 1 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum(7).

3. Traktatens artikel 87-89 finder anvendelse på støtte til sektoren for honning og biavlsprodukter. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder imidlertid ikke anvendelse på:

a) medlemsstaternes finansielle bidrag til foranstaltninger, der modtager fællesskabsstøtte i overensstemmelse med denne forordning,

b) specifik national støtte med henblik på beskyttelse af biavlere, der er ugunstigt stillet som følge af strukturelle eller naturbetingede forhold, eller som er omfattet af økonomiske udviklingsprogrammer, med undtagelse af støtte til produktion eller afsætning.

Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om den i litra b) omhandlede støtte samtidig med meddelelsen af det i artikel 5 omhandlede biavlsprogram.

Artikel 2

Følgende foranstaltninger kan indgå i biavlsprogrammerne:

a) faglig bistand til biavlere og sammenslutninger af biavlere

b) bekæmpelse af varroatose

c) rationalisering af flytninger af bistader

d) foranstaltninger til støtte for laboratorier, der analyserer honningens fysisk-kemiske kendetegn

e) foranstaltninger til støtte for genoprettelse af bibestandene i Fællesskabet

f) samarbejde med specialorganer om gennemførelse af programmer for anvendt forskning vedrørende biavl og biavlsprodukter.

Biavlsprogrammerne omfatter ikke de foranstaltninger, der finansieres over Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999(8) af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger.

Artikel 3

For at kunne modtage tilskud, jf. artikel 4, stk. 2, gennemfører medlemsstaterne en undersøgelse af strukturerne for produktion og afsætning inden for biavlssektoren på deres områder. Der gives meddelelse om denne undersøgelse sammen med biavlsprogrammet.

Artikel 4

1. De udgifter, der skal afholdes i henhold til nærværende forordning, betragtes som interventioner i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1258/1999.

2. Fællesskabet medfinansierer biavlsprogrammerne med 50 % af de af medlemsstaternes afholdte udgifter.

3. Medlemsstaterne skal senest den 15. oktober hvert år afholde udgifterne vedrørende de foranstaltninger, der gennemføres inden for biavlsprogrammerne.

Artikel 5

Biavlsprogrammet udarbejdes i snævert samarbejde med de repræsentative erhvervsorganisationer og kooperativer inden for biavl. Det meddeles Kommissionen, der træffer afgørelse om dets godkendelse ifølge proceduren i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for æg(9).

Artikel 6

1. Kommissionen bistås af forvaltningskomitéen for fjerkrækød og æg (i det følgende benævnt "komitéen"), nedsat ved artikel 16 i forordning (EØF) nr. 2771/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for æg(10).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til én måned.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 7

Kommissionen fremsender hvert tredje år en beretning om anvendelsen af nærværende forordning til Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 8

Forordning (EF) nr. 1221/97 ophæves.

Artikel 9

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Luxembourg, den 26. april 2004.

På Rådets vegne

J. Walsh

Formand

(1) Udtalelse af 22.4.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) Udtalelse af 1.4.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) Forordning (EF) nr. 1221/97 af 25. juni 1997 (EFT L 173 af 1.7.1997, s. 1). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2070/98 (EFT L 265 af 30.9.1998, s. 1).

(4) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(6) EFT L 10 af 12.1.2002, s. 47.

(7) EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 813/2003 (EUT L 117 af 13.5.2003, s. 22).

(8) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 583/2004 af 22. marts 2004 (EUT L 91 af 30.3.2004, s. 1).

(9) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 49. Forordning senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EFT L 122 af 16.5.2003, s. 1).

(10) Udtalelse af 22.4.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).