*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 1443/82

af 8. juni 1982

om gennemfoerelsesbestemmelser for kvotaordningen for sukker

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den faelles markedsordning for sukker (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 606/82 (2), saerlig artikel 27, stk. 3, artikel 28, stk. 7, artikel 29, stk. 5, og artikel 39,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 206/68 af 20. februar 1968 om fastsaettelse af rammebestemmelser for kontrakter og brancheaftaler vedroerende koeb af sukkerroer (3), senest aendret ved akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse, saerlig artikel 11, og

ud fra foelgende betragtninger:

efter den nylige ikrafttraeden af den nye kvotaordning, som fastsat ved forordning (EOEF) nr. 1785/81, er det blevet paakraevet, at de gaeldende gennemfoerelsesbestemmelser tilpasses paa en raekke punkter; disse tilpasninger saavel som de tilpasninger, der allerede er sket med hensyn til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 700/73 af 12. marts 1973 om visse for kvotaordningens anvendelse noedvendige gennemfoerelsesbestemmelser inden for sukkersektoren (4), medfoerer, at den naevnte forordning maa omarbejdes fuldstaendigt;

en korrekt anvendelse af kvotaordningen for sukker, navnlig artikel 26 til 29 i forordning (EOEF) nr. 1785/81, forudsaetter, at det noeje defineres, hvad der forstaas ved en virksomheds produktion af sukker eller isoglucose, og hvad der forstaas ved det interne forbrug i Faellesskabet; i dette oejemed boer ved en virksomheds produktion forstaas de samlede maengder hvidt sukker, raasukker, invertsukker og sirup, henholdsvis isoglucose, som den paagaeldende virksomhed faktisk har produceret; mulighederne for at tildele en del af en virksomheds produktion til en anden virksomhed, som har ladet sukkeret fremstille i forbindelse med en loenforarbejdningskontrakt, boer begraenses til ganske saerlige tilfaelde; det er vigtigt, at saadanne tilfaelde, medmindre der foreligger et tilfaelde at force majeure, fastlaegges saaledes, at finansielle foelger for sukkersektoren undgaas;

for at kvotaordningen i Faellesskabet kan anvendes harmonisk og effektivt, boer der fastsaettes en metode til konstatering af produktionen, saavel for sirup af saccharose som for isoglucose;

de i artikel 28 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 omhandlede produktionsafgifter kan foerst fastsaettes efter produktionsaarets udgang paa grund af de oplysninger, der skal bruges ved fastsaettelsen; eksportforpligtelserne for sukker bliver imidlertid i stort omfang indgaaet i anden halvdel af produktionsaaret; for saa hurtigt som muligt at lade producenternes oekonomiske ansvar indtraede boer det fastsaettes, at der et godt stykke tid inden produktionsaarets udgang skal betales acontobeloeb paa afgiften, som beregnes paa grundlag af overslag; stoerstedelen af produktionen af B-isoglucose finder almindeligvis foerst sted i de sidste maaneder af produktionsaaret, og det vil derfor vaere rimeligt kun at anvende basisproduktionsafgiften som acontobeloeb, naar det drejer sig om isoglucoseproduktion, der har fundet sted foer den 1. marts det paagaeldende produktionsaar;

fastsaettelsen af afgifterne og dermed opkraevningen kan foerst finde sted, naar der foreligger saa noejagtige oplysninger som muligt, isaer med hensyn til forbruget;

der maa fastsaettes naermere bestemmelser for betaling af et pristillaeg for sukkerroer, naar produktionsafgifterne ligger under maksimumsbeloebene for disse og desuden en ekstra betaling under hensyn til bl.a. det tidsrum, der gaar fra fremstillingen af sukkeret og til den dag, hvor fabrikanten betaler produktionsafgifterne;

det er noedvendigt at fastlaegge de frister, der er noedvendige for konstatering af produktionen og for fremsendelse af de dertil hoerende oplysninger, med henblik paa en korrekt anvendelse af kvotaordningen, og der boer i givet fald kunne ivaerksaettes passende kontrolforanstaltninger fra medlemsstaternes side;

den sene fastsaettelse af gennemfoerelsesbestemmelserne til kvotaordningen hindrer deres fulde anvendelse ved udregningen, fastsaettelsen og opkraevningen af produktionsafgifterne for produktionsaaret 1981/82; der boer derfor laegges en passende tidsplan for anvendelsen;

Forvaltningskomiteen for Sukker har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Ved sukkerproduktion som omhandlet i artikel 26 til 29 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 forstaas den samlede maengde, udtrykt i hvidt sukker, af

a) hvidt sukker;

b) raasukker;

c) invertsukker;

d) - sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad paa mindst 70 % og fremstillet af sukkerroer,

- sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad paa mindst 75 % og fremstillet af sukkerroer,

herefter benaevnt »sirup«.

2. Ved beregningen af den i stk. 1 omhandlede maengde skal foelgende dog ikke medtages:

a) hvidt sukker fremstillet af

- raasukker, eller

- sirup,

som ikke er fremstillet i samme virksomhed som det hvide sukker;

b) hvidt sukker fremstillet af

- raasukker,

- sirup, eller

- opfejningssukker,

som ikke er fremstillet i samme produktionsaar som det hvide sukker;

c) raasukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som dette raasukker;

d) raasukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillt i samme produktionsaar som dette raasukker;

e) raasukker, som er forarbejdet til hvidt sukker i det paagaeldende produktionsaar i den virksomhed, hvor det er fremstillet;

f) invertsukker eller sirup, der er forarbejdet til alkohol eller rom;

g) sirup, som er forarbejdet til sukker eller invertsukker i det paagaeldende produktionsaar i den virksomhed, hvor den er fremstillet;

h) sirup bestemt til smoerepaalaeg, og sirup, der skal forarbejdes til »Rinse appelstroop«;

i) sukker, invertsukker og sirup fremstillet under foraedlingsproceduren;

j) invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme virksomhed som dette invertsukker;

k) invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme produktionsaar som dette invertsukker.

3. Produktionen udtrykkes i hvidt sukker:

a) naar det drejer sig om fremstilling af hvidt sukker, uanset kvalitet;

b) naar det drejer sig om fremstilling af raasukker, i forhold til den udbytteprocent, der fastlaegges i overensstemmelse med artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 431/68 (1);

c) naar det drejer sig om fremstilling af invertsukker, ved multiplikation med koefficienten 1;

d) naar det drejer sig om fremstilling af sirup, der skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold til dens indhold af sukker, der kan ekstraheres, fastlagt i overensstemmelse med stk. 5, andet afsnit;

e) naar det drejer sig om fremstilling af sirup, som ikke skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold til dens sukkerindhold udtrykt i saccharose, i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 394/70 (2).

4. Opfejningssukker fra et tidligere produktionsaar udtrykkes i hvidt sukker i forhold til dets saccharoseindhold.

5. Sirups renhedsgrad beregnes ved at dividere det samlede sukkerindhold med toerstofindholdet.

Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, beregnes ved fra den paagaeldende sirups polarisationsgrad at traekke det resultat, der fremkommer ved at multiplicere forskellen mellem toerstofindholdet og polarisationsgraden for denne sirup med 1,70. Toerstofindholdet bestemmes efter den araeometriske metode.

Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, bestemmes dog efter det faktiske udbytte af siruppen, dersom medlemsstaten har gjort brug af den mulighed, som er fastsat i artikel 8, stk. 1, andet afsnit, andet punktum, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1998/78 (3).

Artikel 2

Ved isoglucoseproduktion som omhandlet i artikel 26 til 29 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 forstaas den samlede maengde produkt fremstillet af glucose eller dets polymerer, med mindst 10 vaegtprocent fruktose i toerstoffet,

a) uanset fruktoseindholdet ud over naevnte graense,

b) og udtrykt i toerstof bestemt efter den refraktometriske metode.

Artikel 3

1. Inden den 15. februar hvert aar fastlaegger hver medlemsstat for det loebende produktionsaar den foreloebige produktion for hver virksomhed, der er beliggende paa dens omraade.

For de franske departementer Guadeloupe og Martinique er datoen den 15. maj.

2. Virksomheder, der fremstiller isoglucose, meddeler inden den 15. i hver maaned den medlemsstat, paa hvis omraade produktionen har fundet sted, hvor store maengder, udtrykt i toerstof, der faktisk er produceret i den foregaaende kalendermaaned.

Medlemsstaterne opgoer paa grundlag af disse meddelelser for hver maaned senest den 15. dag i den naestfoelgende maaned, hvor store maengder isoglucose hver af de paagaeldende virksomheder har produceret.

Ved beregningen af den i andet afsnit omhandlede produktion medtages dog ikke de maengder isoglucose, der er fremstillet under proceduren for aktiv foraedling.

3. Inden den 1. oktober hvert aar opgoer medlemsstaterne endvidere for det foregaaende produktionsaar, hvor stor en endelig produktion af sukker og isoglucose hver virksomhed har haft.

4. Hvis der senere konstateres uoverensstemmelse i forhold til den i stk. 3 omhandlede endelige sukkerproduktion, tages denne forskel i betragtning ved opgoerelsen af den endelige produktion i det produktionsaar, hvori forskellen konstateres.

Artikel 4

1. For saa vidt der ikke er fastsat andet i de foelgende stykker, forstaas ved en virksomheds sukkerproduktion eller isoglucoseproduktion som omhandlet i artikel 26 til 29 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 anvendte betydning den maengde sukker eller isoglucose, der faktisk er fremstillet af denne virksomhed.

2. Den samlede sukkerpoduktion i et produktionsaar er den i stk. 1 omhandlede produktion med tillaeg af den sukkermaengde, der er overfoert til dette produktionsaar og med fradrag af den sukkermaengde, der overfoeres til det foelgende produktionsaar.

3. Sukkermaengder, der er fremstillet i henhold til en loenforarbejdningskontrakt af en virksomhed, der fremstiller sukker, herefter benaevnt »forarbejderen«, for en anden virksomhed, der fremstiller sukker, herefter benaevnt »kommittenten«, anses efter behoerigt underskrevet, skriftlig anmodning fra vedkommende fabrikanter til den paagaeldende medlemsstat for at vaere produceret af kommittenten, saafremt

a) forarbejderens samlede sukkerproduktion, opgjort ifoelge stk. 2, er lavere end hans A-kvota; eller

b) forarbejderens samlede sukkerpoduktion, opgjort ifoelge stk. 2, er hoejere end hans A-kvota men lavere end hans A- og B-kvota eller

c) forarbejderens og kommittentens samlede sukkerproduktion, opgjort ifoelge stk. 2, er hoejere end deres respektive A- og B-kvotaer tilsammen

Er kommittentens og forarbejderens virksomheder beliggende i forskellige medlemsstater indsendes den i stk. 3 omhandlede anmodning til begge de paagaeldende medlemsstater. De paagaeldende medlemsstater udformer i saa tilfaelde svaret i faellesskab og traeffer de fornoedne foranstaltninger til at kontrollere, at de i stk. 3 anfoerte betingelser er opfyldt.

5. Ifoelge fremgangsmaaden i artikel 41 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 kan en sukkermaengde, der er fremstillet af en forarbejder, anses for kommittentens produktion, naar roer, sukkerroer eller melasse i tilfaelde af force majeure maa forarbejdes til sukker i en anden virksomhed end kommittentens.

Artikel 5

1. Inden den 1. april foretages for det loebende produktionsaar

a) et overslag i overensstemmelse med artikel 28 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 over basisproduktionsafgiften og B-afgiften for sukker;

b) efter fremgangsmaaden i artikel 41 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 fastsaettelse af enhedsbeloeb, beregnet i overensstemmelse med artikel 6, som sukkerfabrikanten og isoglucosefabrikanten skal betale som acontobeloeb paa afgiften. 2. Inden den 15. april i det loebende produktionsaar opgoer medlemsstaterne for hver sukkerproducerende og hver isoglucoseproducerende virksomhed de acontobeloeb, der skal betales paa afgiften.

For saadt vidt angaar sukker beregnes dette acontobeloeb

a) ved at anvende det enhedsbeloeb, der er fastsat som acontobeloeb paa basisproduktionsafgiften, paa den i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, fastlagte foreloebige produkten af A- og B-sukker; og

b) ved at anvende det enhedsbeloeb, der er fastsat som acontobeloeb paa B-afgiften, paa den i henhold til artikel 3, stk. 1, fastlagte foreloebige produktion af B-sukker.

For saa vidt angaar isoglucose beregnes det acontobeloeb. der skal betales, ved at anvende et enhedsbeloeb, der er fastsat som acontobeloeb paa basisproduktionsafgiften for isoglucose, paa den fra den 1. juli til udgangen af februar gennemfoerte produktion af A- og B-sukker i det loebende produktionsaar.

3. Medlemsstaterne opkraever acontobeloebene inden den foerst foelgende 1. maj.

4. For saa vidt angaar sukkerfabrikanter i de franske departementer Guadeloupe og Martinique, erstattes datoerne den »15. april« og den »1. maj« dog med den »15. august« og den »1. september«.

5. Den i artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning (EOEF) nr. 1785/81 omhandlede maengde konstateres ved fra summen af

a) de maengder sukker og isoglucose, der er solgt i Faellesskabet til direkte konsum og til konsum efter forarbejdning paa sukkerforbrugende industrivirksomheder, der anvender sukker, og

b) de maengder sukker, der er blevet denatureret, og

c) de maengder sukker og isoglucose, der er indfoert fra tredjelande som forarbejdede produkter

at fratraekke de maengder sukker og isoglucose, der er udfoert til tredjelande som forarbejdede produkter.

Ved de i artikel 28, stk. 1, litra d), i forordning (EOEF) nr. 1785/81 omhandlede eksportforpligtelser for det loebende produktionsaar forstaas endvidere

a) de samlede maengder sukker, der skal udfoeres i uforarbejdet stand med restitutioner eller eksportafgifter fastsat ved licitation for det paagaeldende produktionsaar;

b) de samlede maengder sukker og isoglucose, der skal udfoeres i uforarbejdet stand med restitutioner eller eksportafgifter fastsat periodisk paa basis af eksportlicencer udstedt i loebet af det paagaeldende produktionsaar;

c) de samlede anslaaede udfoersler af sukker og isoglucose i form af forarbejdede produkter med restitutioner eller eksportafgifter fastsat herfor i det paagaeldende produktionsaar, idet de omhandlede maengder fordeles ligeligt over hele produktionsaaret.

Artikel 6

1. Dersom overslaget over basisproduktionsafgiften for sukker giver

a) det beloeb, der er lig med eller over 60 % af det i artikel 28, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 1785/81 omhandlede maksimumsbeloeb, er det enhedsbeloeb, der skal betales a conto, lig med 50 % af det naevnte maksimumsbeloeb;

b) det beloeb, der er lavere end 60 % af ovennaevnte maksimumsbeloeb, er det enhedsbeloeb, der skal betales a conto, lig med 80 % af det naevnte overslag.

2. Samme regel som i stk. 1 gaelder ved fastsaettelsen af det enhedsbeloeb, der skal betales a conto paa B-afgiften for sukker, under hensyntagen til det i artikel 28, stk. 4 eller 5, i forordning (EOEF) nr. 1785/81 omhandlede maksimumsbeloeb.

3. Det enhedsbeloeb, der skal betales a conto paa basisproduktionsafgiften for isoglucose, er lig med 40 % af det enhedsbeloeb, der er fastsat som acontobeloeb paa basisproduktionsafgiften for sukker i henhold til artikel 5, stk. 1, litra a).

Artikel 7

1. Inden den 1. november fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 41 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 basisproduktionsafgiften og B-afgiften for sukker og isoglucose for det foregaaende produktionsaar.

2. Inden den 15. december opgoer medlemsstaterne for hver sukkerproducerende og hver isoglucoseproducerende virksomhed for det foregaaende produktionsaar og under hensyntagen til de acontobeloeb, der er opkraevet i henhold til artikel 5, de resterende afgifter, der skal betales.

De restbeloeb, som virksomheden eller medlemsstaten skylder, betales inden den foelgende 15. januar. Artikel 8

1. De i artikel 29, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1785/81 omhandlede beloeb fastsaettes samtidig med og efter samme fremgangsmaade som de i artikel 7, stk. 1, omhandlede afgifter.

2. Saafremt sukkerfabrikanten har betalt sukkerroesaelgeren en pris, der er lavere end basisprisen for sukkerroer, skal fabrikanten i forhold til denne forskel lade sukkerroesaelgeren faa del i den i artikel 8 i forordning (EOEF) nr. 1785/81 fastsatte refusion af lageromkostninger og/eller i det paagaeldende sukkers realisering til interventionspris.

Med henblik herpaa skal fabrikanten tage hensyn til

a) perioderne mellem sukkerets fremstilling og de datoer, hvor acontobeloebet paa produktionsafgiften og restbeloebet skal betales;

b) den del af finansieringsudgifterne, der er lagt til grund ved beregningen af refusionsbeloebet for lageromkostningerne;

c) den i artikel 29, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1785/81 anfoerte procent;

d) udbyttet af de paagaeldende sukkeroer under hensyntagen til artikel 6, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1785/81.

3. Sukkerfabrikanten betaler sukkerroesaelgeren de i stk. 1 naevnte beloeb samt den i stk. 2 naevnte andel inden fire uger efter datoen for fastsaettelsen af de i artikel 7, stk. 1, omhandlede afgifter.

4. Ved brancheaftaler kan der afviges fra stk. 2 og 3.

Artikel 9

Medlemsstaterne traeffer alle fornoedne kontrolforanstaltninger med henblik paa at fastslaa af de i denne forordning omhandlede produkter.

Artikel 10

For produktionsaaret 1981/82 aendres datoen i artikel 5,

a) stk. 1, til den »1. juli 1982«;

b) stk. 2, foerste afsnit, til den »15. juli 1982«;

c) stk. 3, til den »1. august 1982«.

Artikel 11

1. Forordning (EOEF) nr. 700/73 ophaeves.

2. I faellesskabsretsakter, hvor der henvises til forordning (EOEF) nr. 700/73, skal disse henvisninger betragtes som henvisninger til de paagaeldende artikler i naervaerende forordning.

3. Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

4. Artikel 2 anvendes fra produktionsaaret 1982/83.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. juni 1982.

Paa Kommissionens vegne

Poul DALSAGER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4.

(2) EFT nr. L 74 af 18. 3. 1982, s. 1.

(3) EFT nr. L 47 af 23. 2. 1968, s. 1.

(4) EFT nr. L 67 af 14. 3. 1973, s. 12.

(1) EFT nr. L 89 af 10. 4. 1968, s. 3.

(2) EFT nr. L 50 af 4. 3. 1970, s. 1.

(3) EFT nr. L 231 af 23. 8. 1978, s. 5.