61.

Af de grunde, der er redegjort for i det foregående, finder Kommissionen, at selv om nogle af de problemer, der blev taget op i dens henstilling af 27. juli 2016, er blevet løst, er en række vigtige spørgsmål fortsat uløst, og der er opstået nye betænkeligheder i mellemtiden. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at den situation med en systemisk trussel mod retsstaten i Polen, som der blev redegjort for i dens henstilling af 27. juli 2016, fortsat består. Navnlig gør følgende sig gældende: 1) Med hensyn til forfatningsdomstolens sammensætning er dens afgørelser af 3. og 9. december 2015 endnu ikke blevet gennemført. Som følge heraf kan de tre dommere, der på lovlig vis blev udpeget af Sejm i oktober 2015 i 7. valgperiode, ikke påbegynde deres retlige hverv ved forfatningsdomstolen. En løsning ligger ikke lige for, da de tre nye love, der blev vedtaget i november og december 2016 (70), kræver, at de tre dommere, der blev udpeget af Sejm i 8. valgperiode uden gyldigt retsgrundlag, påbegynder deres retlige hverv. Endvidere har fraværet af de tre dommere, der på lovlig vis blev udpeget af Sejm i oktober 2015 i 7. valgperiode, set i relation til kravene om et beslutningsdygtigt antal dommere, der fortsat er højt, ved forskellige lejligheder truet forfatningsdomstolens effektivitet på grund af et manglende beslutningsdygtigt flertal for vedtagelsen af præsidiets beslutninger eller af afgørelser i plenum. 2) Med hensyn til kundgørelse af domme er forfatningsdomstolens dom af 9. marts 2016 endnu ikke blevet kundgjort i statstidende. Derudover nægter den polske regering at kundgøre afgørelsen af 11. august 2016 vedrørende loven af 22. juli 2016 om forfatningsdomstolen og alle andre afgørelser, der er afsagt efter denne dato, herunder afgørelsen af 7. november 2016 vedrørende bestemmelserne i loven af 22. juli 2016 om udvælgelsen af ansøgere til stillingen som formand for forfatningsdomstolen. Som følge heraf hersker der fortsat usikkerhed om retsgrundlaget for forfatningsdomstolens aktiviteter og om retsvirkningerne af dens domme. Kommissionen bemærker, at loven om forfatningsdomstolens organisation og sagsbehandling indeholder en bestemmelse, der giver formanden for forfatningsdomstolen beføjelse til at kræve afgørelserne kundgjort (71). Gennemførelsesloven udelukker dog fortsat kundgørelse af visse afgørelser, som forfatningsdomstolen har afsagt, herunder ovennævnte afgørelser (72). 3) Med hensyn til effektiviteten af den forfatningsmæssige prøvelse er Kommissionen af den opfattelse, at selv om der kan konstateres visse forbedringer sammenlignet med loven af 22. juli 2016, indeholder de tre nye love, der blev vedtaget i december 2016, en række bestemmelser, der ikke respekterer tidligere afgørelser fra forfatningsdomstolen, og som giver anledning til yderligere betænkeligheder sammenlignet med dem, der er identificeret i henstillingen af 27. juli 2016. 4) Disse nye betænkeligheder vedrører navnlig disciplinærsager, muligheden for tidlig pensionering, de nye krav til dommere ved forfatningsdomstolen, de betydelige ændringer i forfatningsdomstolens organisation, udvælgelsesproceduren for ansøgere til stillingen som formand og næstformand for forfatningsdomstolen, forfatningsdomstolens næstformands rolle og udnævnelsen af en fungerende formand for forfatningsdomstolen. 5) Kommissionen finder navnlig, at den kombinerede virkning af bestemmelserne om udnævnelsen af en fungerende formand for forfatningsdomstolen, udvælgelsesproceduren for ansøgere til stillingen som formand og afvisningen af at tage de dommere, der blev udpeget af Sejm i 7. valgperiode, i ed, samtidig med at det blev bestemt, at de tre dommere, der blev udpeget af Sejm i 8. valgperiode uden gyldigt retsgrundlag, skulle påbegynde deres hverv, truer forfatningsdomstolens legitimitet i alvorlig grad og dermed effektiviteten af den forfatningsmæssige prøvelse. Så længe de tre dommere, der på lovlig vis blev udpeget i oktober 2015 af Sejm i 7. valgperiode, ikke kan påbegynde deres retlige hverv ved forfatningsdomstolen, mener Kommissionen endvidere, at processen for udvælgelse af den nye formand for forfatningsdomstolen fortsat er grundlæggende forkert. 6) Kommissionen bemærker også, at tidsplanen for vedtagelsen af disse tre love og manglen på en passende vacatio legis for en række centrale bestemmelser berøver forfatningsdomstolen dens mulighed for at prøve deres overensstemmelse med forfatningen inden deres ikrafttræden. 7) Endvidere forekommer der fortsat handlinger og udtalelser fra de polske myndigheders side, som undergraver forfatningsdomstolens legitimitet og effektivitet, herunder iværksættelsen af en strafferetlig undersøgelse mod formanden for forfatningsdomstolen. Kommissionen minder om princippet om loyalt samarbejde mellem statslige organer, der — som understreget i Venedigkommissionens udtalelser — er en forfatningsretlig forudsætning i en demokratisk stat funderet på retsstatsprincippet.