*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 11. juli 1984

om den nederlandske regerings planlagte stoette til opfoerelsen af et produktionsanlaeg for tilsaetningsstoffer til benzin i Rotterdam-Europoort-omraadet

(Kun den nederlandske udgave er autentisk)

(84/499/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med naevnte artikel at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Ved artikel 6 i nederlandsk lov af 29. juni 1978 om fremme og styring af investeringerne (Wet Investeringsrekening (WIR)) (1), blev der indfoert en »supplerende praemie for store projekter«. Denne stoette kan ydes til investeringsprojekter paa over 30 mio hfl. og kan afhaengigt af antallet af nyoprettede arbejdspladser andrage op til 4 % af investeringsbeloebet;

da Kommissionen som led i proceduren i traktatens artikel 93, stk. 3, undersoegte ovennaevnte lov, der endnu kun forelaa som forslag, paapegede den, at den »supplerende praemie for store projekter« maatte betragtes som en generel stoetteordning, da den ikke indeholdt sektorbestemte eller regionale maalsaetninger. Da denne ordning kunne anvendes paa samtlige investeringer og ikke var specificeret med hensyn til virksomheder, regioner eller sektorer, kunne den ikke omfattes af undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c). Da der ikke forelaa en saadan specifikation, kunne Kommissionen ikke vurdere, hvilke virkninger den paagaeldende ordning ville faa for samhandelen mellem medlemsstaterne og for konkurrencen, og den kunne derfor ikke fastslaa, om ordningen var forenelig med faellesmarkedet;

Kommissionen godkender normalt denne form for generel stoetteordning, saafremt en af foelgende to betingelser er opfyldt, nemlig at den paagaeldende medlemsstat enten anmelder en plan for anvendelsen af ordningen paa regioner eller sektorer, eller, saafremt dette ikke synes muligt, anmelder de vaesentlige konkrete tilfaelde, hvis ordningen anvendes;

i overensstemmelse hermed anmodede Kommissionen om, at den paa forhaand og i god tid, som fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3, blev underrettet om konkrete tilfaelde, hvor der skulle ydes »supplerende praemie for store projekter«, i betragtning af de paagaeldende investeringers stoerrelse;

under droeftelser med de nederlandske myndigheder anfoerte Kommissionen, at den ville vurdere de enkelte tilfaelde saerskilt paa grundlag af principperne i traktatens artikel 92 ff. eller de principper, der er fremgaaet af administrationen af disse bestemmelser. Den nederlandske regering kunne ikke af Kommissionens anmodning om regelmaessig forhaandsanmeldelse drage den konklusion, at Kommissionen havde indtaget en positiv holdning med hensyn til den omhandlede stoetteordning;

den nederlandske regering efterkom Kommissionens anmodning og indfoejede ovennaevnte anmeldelsesprocedure i artikel 6, stk. 7, og i artikel 7, stk. 3, i kapitel V i den nederlandske lov af 29. juni 1978;

II

i overensstemmelse med denne procedure gav den nederlandske regering ved telex af 25. august 1983 Kommissionen meddelelse om, at den paataenkte at yde stoette i form af »supplerende praemie for store projekter« til en investering, der skulle foretages af en virksomhed i Rotterdam-Europoort-omraadet;

den paataenkte stoette skulle goere det muligt for den paagaeldende virksomhed at opfoere et rensningsanlaeg for tert-butylalkohol, i det foelgende benaevnt TBA, der anvendes som tilsaetningsstof i automobilbraendstoffer, gasoline grade TBA, i det foelgende benaevnt GTBA, samt at lette transporten af raamaterialer. Det nye produktionsanlaeg for GTBA vil faa en kapacitet paa 400 000 tons aarligt. 41 % af produktionen skal afsaettes paa det nederlandske marked, medens 56 % skal eksporterer til Faellesskabets oevrige medlemsstater. Virksomhedens produktionskapacitet inden for de oevrige aktivitetsomraader (propylenoxid og isobutylen) vil vaere uaendret; 90 % af disse produkter afsaettes paa det nederlandske marked;

i Faellesskabet er der vedtaget eller ved at blive vedtaget foranstaltninger til nedsaettelse af blyindholdet i automobilbenzin. Disse foranstaltninger goer det noedvendigt at producere ikke-metalliske antibankningsmidler for at bevare benzinens kvalitet. TBA er et saadant middel. Ifoelge de nederlandske myndigheder vil markedet for substitutionsvarer for bly i de kommende aar kunne naa op paa fem mio tons aarligt, hvilket er langt mere end de europaeiske producenters nuvaerende kapacitet;

virksomheden paataenker desuden at anlaegge en gasledning for at sikre sin forsyning med LPG;

de samlede investeringer vil saaledes andrage 180 mio hfl., heraf ca. 10 mio hfl. tilgasledningen;

den »supplerende praemie for store projekter«, der ydes i det foreliggende tilfaelde, udgoer 0,75 % af investeringsbeloebet, dvs. 1,35 hfl. Der ydes ikke andre former for stoette til disse projekter;

disse investeringer vil medfoere, at der oprettes yderligere 55 arbejdspladser for faglaert arbejdskraft;

paa grundlag af en foerste gennemgang mente Kommissionen, at den paataenkte stoette ville kunne medfoere konkurrencefordrejninger i strid med den faelles interesse, fordi en raekke virkomheder inden for den paagaeldende sektor allerede arbejdede med projekter med det formaal at vinde fodfaeste paa det voksende marked for ikke-forurenende tilsaetningsstoffer til benzin. I henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, gav Kommissionen derfor den nederlandske regering en frist til at fremsaette sine bemaerkninger. Den nederlandske regering understregede i sit svar, at anlaeggelsen af den gasledning, der skulle forsyne anlaeggene i Rotterdam-Europoort-omraadet, var af stor miljoemaessig betydning;

som led i proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, understregede tre medlemsstaters regeringer bl.a., at stoette til et projekt, hvis rentabilitet paa grund af markedssituationen under alle omstaendigheder synes at vaere sikret, vil kunne medfoere konkurrencefordrejninger, naar andre europaeiske virksomheder paataenker at gennemfoere lignende investeringer uden stoette. Disse regeringer tager derfor afstand fra den stoette, som den nederlandske regering paataenker at yde;

IV

den nederlandske regerings stoette vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller true med at fordreje konkurrencen som omhandlet i traktatens artikel 92, stk. 1, ved at begunstige den paagaeldende virksomhed eller dens produktion;

i henhold til traktatens artikel 92, stk. 1, er de stoetteforanstaltninger som svarer til de deri fastsatte kriterier, principielt uforenelige med faellesmarkedet. I de i traktatens artikel 92, stk. 3, fastsatte undtagelser fra samme bestemmelse opstilles en raekke maal, der skal forfoelges i Faellesskabet interesse og ikke blot i stoettemodtagerens interesse. Disse undtagelser skal fortolkes snaevert i forbindelse med undersoegelser af regionale eller sektorbestemte stoetteordninger eller i forbindelse med enkelttilfaelde af anvendelse af generelle stoetteordninger, og navnlig kan der kun indroemmes undtagelse, naar Kommissionen kan fastslaa, at de begunstigede virksomheder ikke uden en saadan stoette ville blive foranlediget af markedsforholdene alene til at traeffe dispositioner, der kan bidrage til virkeliggoerelsen af et af de i undtagelserne omhandlede maal;

indroemmes der saadanne undtagelser for stoette uden at en saadan modydelse kan fastslaas, er det ensbetydende med at give samtykke til begraensning i samhandelen mellem medlemsstaterne og til fordrejning af konkurrencen, uden at dette paa nogen maade er begrundet i hensynet til Faellesskabets interesse, og derigennem indroemme visse medlemsstater uberettigede fordele;

naar Kommissionen paa grundlag af ovennaevnte principper undersoeger enkelttilfaelde af anvendelsen af generelle stoetteordninger skal den sikre sig, at der fra den stoettemodtagende virksomheds side foreligger en modydelse, der goer stoetten berettiget, saaledes at forstaa, at stoetten er noedvendig for at fremme virkeliggoerelsen af et af de i traktatens artikel 92, stk. 3, omhandlede maal. Hvis dette ikke kan paavises, og saafremt den paataenkte investering gennemfoeres under alle omstaendigheder, er det klart, at stoetten ikke bidrager til virkeliggoerelsen af de i undtagelserne omhandlede maal, men blot tjener til forbedring af den paagaeldende virksomheds finansielle situation;

I i foreliggende tilfaelde kan det ikke paavises, at der foreligger en saadan modydelse fra den stoettemodtagende virksomheds side;

den nederlandske regering har ikke kunnet bevise, og Kommissionen har ikke kunnet fastslaa, at den paataenkte stoette opfylder betingelserne for at kunne omfattes af en af undtagelserne i traktatens artikel 92, stk. 3;

hvad angaar undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), vedroerende stoette til fremme af udviklingen i visse omraader, kan det fastslaas, at levestandarden ikke er »usaedvanlig lav« og at der ikke hersker en »alvorlig underbeskaeftigelse« i Rotterdam-omraadet i den i undtagelsesbestemmelsen i litra a) omhandlede betydning. Hvad angaar undtagelsen i litra c) kan der ikke ydes regionalstoette i Rotterdam-omraadet; med hensyn til undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), vil investeringer af denne art under alle omstaendigheder blive foranlediget af markedsforholdene. Uligevaegten mellem den voksende efterspoergsel efter produkter som GTBA og den endnu begraensede kapacitet i Vesteuropa sikrer, at saadanne investeringer bliver rentable, uden at det er noedvendigt at yde stoette. Desuden er der intet ved den omhandlede investering, som tyder paa, at der er tale om et projekt af »faelleseuropaeisk interesse«, eller at den vil afhjaelpe en »alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats oekonomi«, hvilket ville berettige til, at der i der i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), blev indroemmet en undtagelse fra stoetteforbudet i artikel 92 stk. 1. Hvad angaar gasledningen Vlissingen-Rotterdam, fremgaar det ikke af den nederlandske regerings oplysninger, hvorvidt de raamaterialer, der transporteres via denne, skal forsyne det nye TBA-anlaeg og ikke virksomhedens oevrige anlaeg. Det fremgaar ikke af disse oplysninger eller, saa vidt det er Kommissionen bekendt, at de oevrige EF-producenters erfaringer, at transport via gasledning skulle frembyde en afgoerende fordel ud fra et sikkerhedsmaessigt synspunkt. Under alle omstaendigheder har anlaeggelsen af denne gasledning, der kun udgoer 5,5 % af de samlede investeringer, foerst og fremmest til formaal at sikre virksomheden billigere forsyninger og maa derfor betragtes som en rentabel investering for denne virksomhed;

med hensyn til de i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), omhandlede undtagelser for »stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, naar den ikke aendrer samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse« viser en undersoegelse af den paagaeldende sektor, som anfoert ovenfoer, at rentabiliteten vil vaere tilstraekkelig til at sikre udviklingen af erhvervsgrenene uden stoette. Flere virksomheder i Faellesskabet paataenker at foretage lignende investeringer. Saafremt der ydes stoette til en af disse virksomheder, vil det derfor aendre samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse, isaer fordi stoerstedelen af produktionen skal eksporteres til de oevrige medlemsstater, og den nederlandske industri indtager i forvejen en saerlig staerk stilling inden for denne sektor;

med hensyn til de i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), omhandlede undtagelser for »stoette til fremme af udviklingen af visse oekonomiske regioner, naar den ikke aendrer samhandelsvilkaarene paa den maade, der strider mod den faelles interesse« paapegede Kommissionen i forbindelse med sin stillingtagen til WIR, at Nederlandene var en del af Faellesskabets centrale regioner, dvs. de regioner, der ikke staar over for de alvorligste sociale og oekonomiske problemer paa faellesskabsplan, samtidig med at der dog her er overhaengende fare for en optrapning af stoetten, ligesom stoetten i disse regioner i hoejere grad end andre steder vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne. De foreliggende oplysninger om den socio-oekonomiske situation i Nederlandene peger ikke i retning af, at der er tale om en alvorlig forstyrrelse i landets oekonomi i traktatens forstand. Naar den »supplerende praemie for store projekter« ydes i konkrete tilfaelde, har den ikke til formaal at afhjaelpe en saadan situation. Saafremt der indtages en anden holdning, vil Nederlandene under de nuvaerende forhold, der er praeget af lav vaekst og stor arbejdsloeshed i Faellesskabet som helhed, kunne drage fordel af investeringer, der ellers ville blive foretaget i medlemsstater, hvor situationen er mindre gunstig. Den seneste oekonomiske og sociale udvikling i Faellesskabet goer det berettiget at opretholde dette synspunkt med hensyn til saavel selve stoetteordningen som konkrete tilfaelde, hvor den maatte blive anvendt;

stoetteprojektet opfylder derfor ikke de noedvendige betingelser for, at der kan indroemmes en af de i traktatens artikel 92, stk. 3, omhandlede undtagelser -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Nederlandene maa ikke gennemfoere det projekt, som udenrigsministeren anmeldte til Kommissionen den 25. august 1983, vedroerende ydelse af den »supplerende praemie for store projekter« til investeringer, der skal foretages af en nederlandsk kemisk virksomhed i Rotterdam-Europoort-omraadet.

Artikel 2

Nederlandene underretter inden to maaneder fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, som det har truffet for at efterkomme den. Artikel 3

Denne beslutning er rettet til kongeriget Nederlandene.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. juli 1984.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen

(1) Staatsblad 1978, nr. 368.