*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 556/89

af 30. november 1988

om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af know-how-licensaftaler

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 19/65/EOEF af 2. marts 1965 om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af aftaler og samordnet praksis (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 1,

efter offentliggoerelse af udkast til forordning (2),

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og

ud fra foelgende betragtninger:

(1) I medfoer af forordning nr. 19/65/EOEF har Kommissionen befoejelse til ved forordning at anvende Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af tosidede aftaler og samordnet praksis, som falder ind under artikel 85, stk. 1, og som indeholder begraensninger, der er paalagt i forbindelse med erhvervelsen eller brugen af industriel ejendomsret - navnlig patentbrugsmoenster-, moenster- eller varemaerkerettigheder - eller i forbindelse med rettigheder ifoelge en aftale om overdragelse af eller koncession paa fremstillingsmetoder eller viden om brugen og anvendelsen af fabrikationstekniske fremgangsmaader.

Da ikke-patenteret teknisk viden (f.eks. beskrivelse af produktionsprocesser, formler af forskellig art, moenstre eller tegninger), normalt betegnet know-how, faar stadig stoerre oekonomisk betydning, da der af virksomheder, herunder offentlige forskningsinstitutter, indgaas et stort antal aftaler udelukkende om udnyttelse af en saadan viden (saakaldte rene know-how-licensaftaler) og da overfoersel af know-how i praksis ofte sker uigenkaldeligt, er det noedvendigt at skabe stoerre retsikkerhed med hensyn til disse aftalers stilling i relation til konkurrencereglerne og dermed tilskynde til udbredelsen af teknisk viden i Faellesskabet; paa baggrund af de hidtidige erfaringer er det muligt for hele eller en del af faellesmarkedet at definere en kategori af saadanne know-how-licensaftaler, som kan falde ind under artikel 85, stk. 1, men som normalt kan anses for at opfylde betingelserne i artikel 85, stk. 3, naar den i licens meddelte know-how er hemmelig, vaesentlig og identificeret i passende form (know-how); formaalet med disse definitionsmaessige krav er alene at sikre, at meddelelsen af know-how giver et gyldigt og berettiget grundlag for anvendelsen af naervaerende forordning og isaer for fritagelse af forpligtelser, der er konkurrencebegraensende.

Med henblik paa anvendelsen af denne forordning er der i artikel 1 fastsat en raekke definitioner.

(2) Som det er tilfaeldet med rene know-how-aftaler, faar ogsaa blandede know-how- og patentlicensaftaler stadig stoerre betydning for overfoerslen af teknologi; denne forordning boer derfor ogsaa gaelde for blandede aftaler, der ikke er fritaget i henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2349/84 (3) (artikel 1, 2, eller 4) og navnlig foelgende:

- blandede aftaler, hvor de i licens meddelte patenter ikke er noedvendige for at naa maalet med den overfoerte teknologi, der baade indeholder patenterede og ikke-patenterede elementer; dette kan vaere tilfaeldet, naar saadanne

patenter ikke sikrer en effektiv beskyttelse mod tredjemands udnyttelse af denne teknologi

- blandede aftaler, der, uanset om de i licens meddelte patenter er noedvendige for at naa det med den overfoerte teknologi tilsigtede maal eller ej, indeholder forpligtelser, der begraenser licensgiverens eller licenstagerens udnyttelse af den relevante teknologi i medlemsstater, hvor der ikke findes patentbeskyttelse, saafremt og saa laenge saadanne forpligtelser helt eller delvis er baseret paa udnyttelsen af den i licens meddelte know-how og opfylder de oevrige betingelser, der er fastsat i denne forordning.

Denne forordning boer ogsaa gaelde for rene eller blandede aftaler, der indeholder supplerende bestemmelser om varemaerker og andre intellektuelle ejendomsrettigheder, naar disse ikke indebaerer andre konkurrencebegraensende forpligtelser end dem, der ogsaa er knyttet til den paagaeldende know-how og fritaget i henhold til denne forordning.

I henhold til denne forordning kan saadanne aftaler dog ogsaa kun anses for at opfylde betingelserne i artikel 85, stk. 3, naar den tekniske viden, hvorpaa der er meddelt licens, er hemmelig, vaesentlig og identificeret.

(3) Bestemmelserne i denne forordning finder ikke anvendelse paa aftaler, der er omfattet af forordning (EOEF) nr. 2349/84 om patentlicensaftaler.

(4) Naar saadanne rene eller blandede aftaler indeholder ikke alene forpligtelser vedroerende omraader i faellesmarkedet, men ogsaa forpligtelser vedroerende lande uden for EF, er sidstnaevnte forpligtelser ikke til hinder for, at denne forordning finder anvendelse paa forpligtelserne vedroerende omraader i faellesmarkedet.

Naar know-how-licensaftaler, der vedroerer lande uden for EF eller omraader, der straekker sig ud over Faellesskabets graenser, har virkninger inden for faellesmarkedet, og disse virkninger kan falde ind under artikel 85, stk. 1, boer forordningen dog gaelde i samme omfang for saadanne aftaler som for aftaler, der vedroerer omraader i faellesmarkedet.

(5) Forordningen boer ikke gaelde for aftaler, der udelukkende vedroerer salg, undtagen i de tilfaelde, hvor licensgiveren forpligter sig til at levere licenstageren aftalevarer i salgsoejemed i en indledende periode, inden licenstageren selv paabegynder produktionen paa grundlag af den i licens meddelte teknologi; det samme gaelder aftaler om afsaetningsknow-how, der meddeles i forbindelse med franchiseaftaler (1) eller know-how-aftaler indgaaet i forbindelse med f.eks. joint ventures eller patentfaellesskaber og andre aftaler, hvor der meddeles licens paa know-how til gengaeld for andre licenser, som ikke vedroerer forbedring af eller nye anvendelsesmuligheder for den paagaeldende know-how, da saadanne aftaler frembyder forskellige problemer, der ikke for oejeblikket kan behandles i en enkelt forordning (artikel 5).

(6) Eksklusive licensaftaler, dvs. aftaler, hvorved licensgiveren forpligter sig til ikke selv at udnytte den i licens meddelte teknologi inden for licensomraadet eller meddele yderligere licens dér, er ikke noedvendigvis uforenelige med artikel 85, stk. 1, naar formaalet dermed er at introducere og beskytte ny teknologi inden for licensomraadet, i betragtning af den betydelige forskningsindsats, der er ydet, samt den oegede konkurrence, navnlig mellem forskellige maerker, og den forbedring af de paagaeldende virksomheders konkurrenceevne, der er forbundet med spredning af innovation inden for Faellesskabet.

Hvis saadanne aftaler i andre tilfaelde falder ind under artikel 85, stk. 1, boer de medtages i artikel 1, saaledes at de ligeledes i givet fald kan drage fordel af fritagelsen.

(7) Saavel disse som de oevrige forpligtelser i artikel 1 fremmer overfoersel af teknologi og bidrager dermed generelt til at forbedre produktionen og fremme den tekniske udvikling, idet de medfoerer en foroegelse af antallet af produktionssteder, en kvalitativ forbedring af de produkter, der fremstilles inden for faellesmarkedet, samt stoerre muligheder for yderligere at udvikle den i licens meddelte teknologi; dette gaelder isaer forpligtelser, der indebaerer, at licenstageren kun maa udnytte det produkt, der er meddelt licens paa, til fremstilling af egne produkter, idet licensgiveren derved tilskyndes til at overfoere sin teknologi til forskellige anvendelsesformaal, men samtidig kan forbeholde sig selv eller andre licenstagere retten til at saelge licensproduktet; dette gaelder ogsaa licensgiverens og licenstagerens

forpligtelser til i henholdsvis licensomraadet og de omraader, der er forbeholdt licensgiveren eller andre licenstagere, at afholde sig fra ikke blot aktiv, men ogsaa passiv konkurrence; brugerne af teknologisk set nye eller forbedrede produkter, der kraever stoerre investeringer, er sjaeldent de endelige forbrugere, men derimod normalt mellemproduktindustrien, der er velunderrettet om priser og alternative forsyningskilder inden for Faellesskabet; beskyttelse udelukkende mod aktiv konkurrence vil derfor ikke give parterne og andre licenstagere den noedvendige sikkerhed, isaer i den periode, hvor de begynder at udnytte den i licens meddelte teknologi, og hvor de investerer i at opbygge og udvikle et marked for det paagaeldende produkt og en oeget efterspoergsel efter det.

I betragtning af, at det er vanskeligt at afgoere, hvornaar know-how ikke laengere kan betragtes som hemmelig, og at der hyppigt meddeles licens paa en loebende stroem af know-how, specielt paa omraader, hvor teknologien inden for industrien er i hastig udvikling, boer de perioder, hvor licensgiveren og licenstageren sikres geografisk beskyttelse mod hinanden, og hvor licenstageren sikres geografisk beskyttelse mod andre licenstagere, og som automatisk er omfattet af fritagelsen, begraenses til en bestemt aarraekke; da know-how-licenser i modsaetning til patentlicenser ofte forhandles, efter at de varer eller tjenesteydelser, der er baseret paa den i licens meddelte teknologi, har udvist gode resultater paa markedet, boer udgangspunktet for, hvor laenge licensgiveren og licenstageren geografisk set boer vaere beskyttet mod hinanden for hvert licensomraade, vaere det tidspunkt, hvor licensgiveren undertegner den foerste licensaftale vedroerende det paagaeldende omraade og med hensyn til samme teknologi; hvad angaar beskyttelsen af en licenstager mod andre licenstageres produktion, brug eller aktive eller passive salg, boer udgangspunktet for beskyttelsen vaere det tidspunkt, hvor licensgiveren undertegnede den foerste licensaftale i EF; fritagelsen for saa vidt angaar den geografiske beskyttelse boer gaelde for hele den periode, hvor der saaledes tillades beskyttelse, saalaenge den paagaeldende know-how er hemmelige og vaesentlig, uanset hvornaar de beroerte medlemsstater traadte ind i Faellesskabet, og paa betingelse af, at saavel den licenstager, der er undergivet restriktioner, som den beskyttede licenstager hver isaer selv fremstiller det i licens meddelte produkt eller lader det fremstille.

Fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3, for laengere beskyttelseperioder, navnlig med henblik paa at beskytte dyre og risikobetonede investeringer, eller i tilfaelde hvor parterne ikke allerede var konkurrenter, foer licensen blev meddelt, kan kun indroemmes ved en individuel beslutning. Parterne vil imidlertid kunne forlaenge gyldighedsperioden for deres aftale af hensyn til udnyttelsen af senere forbedringer og betaling af supplerende licensafgifter. I saa fald kan supplerende beskyttelsesperioder, der regnes fra det tidspunkt, hvor nye forbedringer meddeles i licens i EF, kun tillades ved en individuel beslutning, navnlig naar forbedringerne af eller udviklingen af nye anvendelsesmuligheder for den i licens meddelte teknologi er vaesentlige og hemmelige og ikke af vaesentlig mindre betydning end den oprindeligt meddelte teknologi eller noedvendiggoer nye, dyre og risikobetonede investeringer.

(8) Er samme teknologi beskyttet i nogle medlemsstater ved noedvendige patenter, som omhandlet i niende betragtning i forordning (EOEF) nr. 2349/84, boer den geografiske beskyttelse af licensgiveren og licenstageren mod hinanden og af licenstagere indbyrdes for saa vidt angaar geografiske begraensninger i produktion, anvendelse og aktivt salg i deres respektive omraade vaere omfattet af denne forordning i hele de paagaeldende patenters gyldighedsperiode.

(9) Forpligtelserne i artikel 1 opfylder generelt ogsaa de oevrige betingelser for anvendelse af artikel 85, stk. 3; forbrugerne vil normalt faa en rimelig andel af den fordel, der er forbundet med det stoerre udbud; forpligtelserne paalaegger heller ikke begraensninger, som ikke er noedvendige for at naa ovennaevnte maal; endelig sikres konkurrencen i distributionsleddet i kraft af muligheden for at foretage parallelimport, som parterne under ingen omstaendigheder maa forhindre; de af denne forordning omfattede eksklusivforpligtelser vil derfor normalt ikke aabne mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende produkter; dette gaelder ogsaa aftaler, hvorved der meddeles eksklusivlicens for et omraade, som omfatter hele faellesmarkedet, naar der er mulighed for parallelimport fra tredjelande, eller naar der findes anden konkurrerende teknologi paa markedet, da den geografiske eksklusivitet i dette tilfaelde kan medfoere stoerre markedsintegration ved at fremme konkurrencen mellem forskellige maerker i EF som helhed.

(10) Der boer i forordningen opregnes en raekke forpligtelser, som hyppigt findes i know-how-licensaftaler, men som normalt ikke anses for konkurrencebegraensende, saaledes at ogsaa saadanne forpligtelser kan fritages i de tilfaelde, hvor de paa grund af den oekonomiske eller juridiske sammenhaeng, hvori de indgaar, maatte vaere omfattet af artikel 85, stk. 1; opregningen i artikel 2 er ikke udtoemmede.

(1) EFT nr. 36 af 6. 3. 1965, s. 533/65.

(2) EFT nr. C 214 af 12. 8. 1987, s. 2.

(3) EFT nr. L 219 af 16. 8. 1984, s. 15.

(1) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 4087/88 af 30. november 1988 om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af franchiseaftaler (EFT nr. L 359 af 28. 12. 1988, s. 46).

(11) I forordningen skal det desuden praeciseres, hvilke begraensninger eller bestemmelser der ikke maa forekomme i know-how-licensaftaler, hvis disse skal vaere omfattet af gruppefritagelsen; de i artikel 3 anfoerte begraensninger kan vaere omfattet af forbuddet i artikel 85, stk. 1, men det kan ikke generelt antages, at de vil faa de positive virkninger, der kraeves i artikel 85, stk. 3, og som er en forudsaetning for gruppefritagelse, og der kan derfor kun meddeles individuel fritagelse.

(12) Aftaler, der ikke automatisk er omfattet af fritagelsen, fordi de indeholder bestemmelser, som udtrykkeligt er fritaget ved forordningen og ikke udtrykkeligt er udelukket fra fritagelse, herunder de i artikel 4, stk. 2, anfoerte, kan alligevel normalt anses for at vaere omfattet af gruppefritagelsen; Kommissionen vil hurtigt kunne fastslaa, om dette er tilfaeldet for en bestemt aftale; saadanne aftaler boer derfor anses for at vaere omfattet af denne forordning, hvis de anmeldes til Kommissionen, og Kommissionen ikke rejser indsigelse mod fritagelsen inden for et bestemt tidsrum.

(13) Hvis individuelle aftaler, der er fritaget ved denne forordning, alligevel har virkninger, der er uforenelige med artikel 85, stk. 3, kan Kommissionen lade fordelen ved anvendelsen af forordningen bortfalde (artikel 7).

(14) Artikel 2 omfatter bl.a. en forpligtelse for licenstageren til ikke at anvende den i licens meddelte know-how efter aftalens udloeb (post-term use ban) (artikel 2, stk. 1, nr. 3) og til at stille forbedringer til licensgiverens raadighed (grant-back-klausul) (artikel 2, stk. 1, nr. 4); et post-term use ban kan betragtes som en normal forpligtelse i en know-how-licensaftale, da licensgiveren ellers ville vaere tvunget til at overdrage sin know-how permanent, hvilket kunne hindre overfoersel af teknologi. Desuden er licenstagerens forpligtelse til at meddele licensgiveren licens paa forbedringer af den i licens meddelte know-how og/eller de i licens meddelte patenter normalt ikke konkurrencebegraensende, hvis licenstageren i henhold til kontrakten er berettiget til i fremtiden at faa del i licensgiverens erfaringer og opfindelser, og hvis licenstageren bevarer retten til at videregive opnaaede erfaringer eller meddele licenser til tredjemand, naar han ikke herved afsloerer licensgiverens know-how.

Paa den anden side er der tale om konkurrencebegraensende virkning i tilfaelde, hvor aftalen indeholder baade et forbud mod anvendelse efter aftalens udloeb og en forpligtelse for licenstageren til at stille sine forbedringer af den paagaeldende know-how til licensgiverens raadighed, ogsaa paa et ikke-eksklusivt og gensidigt grundlag, og til at tillade licensgiveren ogsaa at udnytte disse forbedringer efter aftalens udloeb; i saa fald vil licenstageren nemlig ikke have mulighed for at faa licensgiveren til at tillade, at han fortsat udnytter den know-how, hvorpaa der oprindeligt blev meddelt licens, og dermed sine egne forbedringer, efter aftalens udloeb.

(15) Artikel 2 omfatter ogsaa en forpligtelse for licenstageren til fortsat at betale afgifter indtil aftalens udloeb, uanset om den i licens meddelte know-how er blevet almindelig kendt via tredjemand eller ej (artikel 2, stk. 1, nr. 7); parterne behoever normalt ikke beskyttelse mod forudseelige finansielle foelger af en aftale, som de frit har indgaaet, og deres valgmuligheder med hensyn til finansiering af overfoersel af teknologi boer derfor ikke begraenses; dette gaelder isaer med hensyn til know-how, da der ikke i dette tilfaelde kan vaere tale om misbrug af et lovligt monopol, og da licenstageren i henhold til medlemsstaternes retssystemer har et retsmiddel i form af adgang til at anlaegge sag efter national lovgivning; bestemmelser om betaling af licensafgifter som vederlag for meddelelsen af en hel teknologipakke over en fastsat periode af rimelig laengde - hvad enten den paagaeldende know-how er blevet almindelig kendt eller ej - er generelt i licenstagerens interesse, da det herved undgaas, at licensgiveren i starten kraever en hoej betaling med det formaal at mindske sin oekonomiske risiko ved, at den paagaeldende know-how afsloeres for tidligt; for at lette licenstagerens betaling af vederlag boer parterne frit kunne sprede de licensafgifter, der skal betales for udnyttelsen af den overfoerte teknologi, over en periode, der straekker sig ud over det tidspunkt, hvor den paagaeldende know-how er blevet almindelig kendt; endvidere boer en bestemmelse om fastsat betaling under hele aftalens loebetid tillades i de tilfaelde, hvor begge parter er fuldt ud opmaerksomme paa, at det foerste salg af produktet i sig selv uundgaaeligt vil afsloere den paagaeldende know-how; naar det af omstaendighederne klart fremgaar, at licenstageren ville have vaeret i stand til og rede til selv at udvikle denne know-how inden for et kort tidsrum, i sammenligning med hvilket den periode, hvor der fortsat skal betales licensafgift, forekommer alt for lang, kan Kommissionen dog beslutte, at den paagaeldende aftale ikke kan vaere omfattet af fritagelsen i henhold til artikel 7.

Endelig vil gruppefritagelsen ikke kunne finde anvendelse paa aftalen (artikel 3, stk. 5), hvis beregningsmetoderne for licensafgifterne ikke er knyttet til udnyttelsen af den i licens meddelte teknologi, eller der opkraeves licensafgift af produkter, der paa intet stadium fremstilles under anvendelse af de i licens meddelte patenter eller hemmelige metoder; licenstageren boer ogsaa vaere fritaget for pligten til at betale licensafgift, hvis den overfoerte know-how bliver almindelig kendt, og dette kan tilskrives licensgiveren; dette er dog ikke tilfaeldet, hvis licensgiveren eller en med ham forbundet virksomhed alene har solgt produktet (artikel 2, stk. 1, nr. 7, samt artikel 3, nr. 5).

(16) En forpligtelse for licenstageren til kun at udnytte den i licens meddelte teknologi paa et eller flere tekniske anvendelsesomraader eller et eller flere varemarkeder falder heller ikke ind under artikel 85, stk. 1 (artikel 2, stk. 1, nr. 8); denne forpligtelse er ikke konkurrencebegraensende, da licensgiveren kan anses for at have ret til kun at overdrage den paagaelden know-how til et afgraenset formaal; en saadan begraensning maa dog ikke udgoere en skjult form for kundedeling.

(17) Begraensninger, der giver licensgiveren en uberettiget konkurrencefordel, saasom en forpligtelse for licenstageren til at acceptere kvalitetsspecifikationer eller aftage andre licenser eller varer og tjenesteydelser, som licenstageren ikke oensker at aftage fra licensgiveren, bevirker, at gruppefritagelsen ikke kan finde anvendelse; dette gaelder imidlertid ikke, naar det kan godtgoeres, at licenstageren selv oenskede saadanne specifikationer, licenser, varer eller tjenesteydelser (artikel 3, stk. 3).

(18) Begraensninger, hvorved parterne deler kunderne inden for samme teknologiske anvendelsesomraade eller samme varemarked, enten gennem et egentligt forbud mod leverancer til visse kundekategorier eller en forpligtelse med tilsvarende virkning, bevirker ogsaa, at aftalen ikke er omfattet af gruppefritagelsen (artikel 3, stk. 6).

Dette gaelder ikke, naar der meddeles know-how-licens med henblik paa at skaffe kunden en anden forsyningskilde. I et saadant tilfaelde kan et forbud mod, at licenstageren leverer til andre end den paagaeldende kunde, vaere noedvendigt, for at der kan meddeles licens til den anden leverandoer, da det ikke er formaalet med transaktionen at skabe en uafhaengig forsyningskilde paa markedet; det samme gaelder begraensninger med hensyn til de maengder, licenstageren kan levere til den paagaeldende kunde; det kan ogsaa med rimelighed forventes, at saadanne begraensninger bidrager til at forbedre produktionen af varer og til at fremme den tekniske udvikling ved at fremme udbredelsen af teknologi; paa baggrund af Kommissionens hidtidige erfaringer med hensyn til saadanne begraensninger og navnlig risikoen for, at de fratager den anden leverandoer muligheden for at udvikle sin egen virksomhed paa de omraader, aftalen omfatter, boer saadanne bestemmelser vaere undergivet indsigelsesproceduren (artikel 4, stk. 2).

(19) Ud over de allerede naevnte bestemmelser omfatter de i artikel 3 naevnte begraensninger, der udelukker anvendelsen af gruppefritagelsen, ogsaa begraensninger med hensyn til salgspriserne paa licensproduktet eller de maengder, der skal produceres eller afsaettes, da de indskraenker licenstagerens udnyttelse af den i licens meddelte teknologi, og navnlig fordi maengdemaessige begraensninger kan have samme virkning som et eksportforbud (artikel 3, stk. 7 og 8); dette gaelder ikke, naar der meddeles licens paa udnyttelsen af teknologien i enkelte produktionsanlaeg, og naar der baade meddeles specifik know-how vedroerende opfoerelse, drift og vedligeholdelse af disse anlaeg og gives licenstageren tilladelse til at foroege anlaeggenes kapacitet eller opfoere flere anlaeg til eget brug paa normale forretningsmaessige vilkaar; paa den anden side boer licenstageren kunne forhindres i at udnytte licensgiverens specifikke know-how til at opfoere yderligere anlaeg for tredjemand, da aftalen ikke har til formaal at give licenstageren mulighed for at lade andre producenter faa adgang til licensgiverens know-how, saa laenge den er hemmelig (artikel 2, stk. 1, nr. 12).

(20) For at beskytte saavel licensgiveren som licenstageren mod at blive bundet af aftaler, hvis varighed gennem en fortsat stroem af forbedringer, der meddeles af licensgiveren, automatisk kan forlaenges ud over aftalernes oprindelige loebetid som fastsat af parterne, boer aftaler med en saadan bestemmelse ikke vaere omfattet af gruppefritagelsen (artikel 3, stk. 10); parterne kan dog frit udvide deres kontraktforhold paa et hvilket som helst tidspunkt ved at indgaa nye aftaler om nye forbedringer.

(21) Denne forordning boer finde anvendelse med tilbagevirkende gyldighed paa know-how-licensaftaler, som eksisterer paa det tidspunkt, hvor forordningen traeder i kraft, for saa vidt som saadanne aftaler allerede opfylder de i forordningen omhandlede betingelser eller tilpasses disse (artikel 8, 9 og 10); i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 19/65/EOEF kan de paagaeldende bestemmelser dog ikke goeres gaeldende i retssager, som ved denne forordnings ikrafttraeden allerede er indbragt for domstolene, og de kan heller ikke goeres gaeldende til begrundelse af krav om skadeserstatning mod tredjemand. (22) Aftaler, som opfylder betingelserne i artikel 1 og 2 i denne forordning, og som ikke har til formaal eller foelge yderligere at begraense konkurrencen, behoever ikke laengere at blive anmeldt, dette beroerer dog ikke virksomhedernes ret til i det enkelte tilfaelde at anmode om negativattest i henhold til artikel 2 i Raadets forordning nr. 17 (1) eller om fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3 -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. I medfoer af Traktatens artikel 85, stk. 3, og paa de i denne forordning naevnte betingelser erklaeres artikel 85, stk. 1, uanvendelig paa rene know-how-licensaftaler og blandede know-how- og patentlicensaftaler, der ikke er fritaget i medfoer af forordning (EOEF) nr. 2349/84, herunder aftaler, der indeholder supplerende bestemmelser om varemaerker eller andre intellektuelle ejendomsrettigheder, naar der i disse aftaler kun deltager to virksomheder, og naar aftalerne indeholder en eller flere af foelgende forpligtelser:

1) En forpligtelse for licensgiveren til ikke at tillade andre virksomheder at udnytte den i licens meddelte teknologi i licensomraadet.

2) En forpligtelse for licensgiveren til ikke selv at udnytte den i licens meddelte teknologi i licensomraadet.

3) En forpligtelse for licenstageren til ikke at udnytte den i licens meddelte teknologi i de omraader inden for faellesmarkedet, der er forbeholdt licensgiveren.

4) En forpligtelse for licenstageren til hverken at fremstille eller benytte licensproduktet eller benytte den i licens meddelte fremgangsmaade i de omraader inden for faellesmarkedet, der er tildelt andre licenstagere.

5) En forpligtelse for licenstageren til ikke at foere en aktiv salgspolitik for licensproduktet i de omraader inden for faellesmarkedet, der er tildelt andre licenstagere, og navnlig ikke foretage reklamefremstoed direkte rettet mod disse omraader, og heller ikke dér etablere filialer eller lagre med henblik paa salg af dette produkt.

6) En forpligtelse for licenstageren til ikke at markedsfoere licensproduktet i de omraader inden for faellesmarkedet, der er tildelt andre licenstagere.

7) En forpligtelse for licenstageren til under aftalens loebetid kun at anvende licensgiverens varemaerke eller en af ham foreskreven praesentationsform til identificering af licensproduktet, for saa vidt som licenstageren ikke herved afskaeres fra at angive sig selv som producent af licensproduktet.

8) En forpligtelse for licenstageren til kun at fremstille den maengde licensprodukter, han har behov for til fremstilling af egne produkter, og til kun at saelge licensproduktet som en integreret del af eller reservedel til egne produkter eller paa anden vis i tilknytning til salget af produkter, forudsat at licenstageren frit kan fastsaette saadanne maengder.

2. Den fritagelse, der er hjemlet for de i stk. 1, nr. 1, 2 og 3, omhandlede forpligtelser, gaelder for en periode, der for hvert licensomraade inden for EF ikke maa overstige ti aar fra det tidspunkt, hvor licensgiverens foerste licensaftale for det paagaeldende omraade og om samme teknologi blev undertegnet.

Den fritagelse, der er hjemlet for de i stk. 1, nr. 4 og 5, omhandlede forpligtelser, gaelder for en periode paa hoejst ti aar fra det tidspunkt, hvor licensgiverens foerste licensaftale om samme teknologi i Faellesskabet blev undertegnet.

Den fritagelse, der er hjemlet for den i stk. 1, nr. 6, omhandlede forpligtelse, gaelder for en periode paa hoejst fem aar fra det tidspunkt, hvor licensgiverens foerste licensaftale om samme teknologi i Faellesskabet blev undertegnet.

3. Den i stk. 1 hjemlede fritagelse gaelder kun, naar parterne i hensigtsmaessig form har identificeret den oprindelige know-how og alle senere forbedringer hertil, som er blevet tilgaengelig for parterne, og som er videregivet til den anden part i henhold til aftalen og til opfyldelse af denne, og kun saa laenge den paagaeldende know-how er hemmelig og vaesentlig.

4. For saa vidt de i stk. 1, nr. 1 til 5, omhandlede forpligtelser vedroerer omraader, der omfatter medlemsstater, hvori samme teknologi er beskyttet ved noedvendige patenter, gaelder den i stk. 1 hjemlede fritagelse for de paagaeldende medlemsstater, saalaenge licensproduktet eller -processen er beskyttet ved saadanne patenter i disse medlemsstater, og hvis beskyttelsesperioden er laengere end de i stk. 2 omhandlede perioder.

5. Fritagelsen for de salgsrestriktioner, som foelger af de i stk. 1, nr. 2, 3, 5 og 6, omhandlede forpligtelser, er betinget af, at licenstageren selv fremstiller eller agter at fremstille licensproduktet eller lader det fremstille af en med ham forbundet virksomhed eller af en underleverandoer.

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

6. Den i stk. 1 hjemlede fritagelse gaelder ligeledes, naar parterne i deres aftaler fastsaetter forpligtelser af den i stk. 1 naevnte art, men indsnaevrer deres omfang i forhold til samme stk. 1.

7. Ved de nedenfor anfoerte udtryk forstaas i denne forordning foelgende:

1) Ved »know-how« forstaas teknisk viden, som er hemmelig, vaesentlig og identificeret i en hensigtsmaessig form.

2) Ved »hemmelig« forstaas, at den paagaeldende know-how som helhed eller know-how-elementernes konkrete konstellation ikke er almindelig kendt eller let tilgaengelig, saaledes at dens vaerdi til dels bestaar i det forspring, licenstageren opnaar ved meddelelsen af den paagaeldende know-how; dette skal ikke forstaas i den snaevre betydning, at hvert enkelt know-how-element skal vaere totalt ubekendt eller uopnaaeligt uden om licensgiveren.

3) Ved »vaesentlig« forstaas, at den paagaeldende know-how omfatter viden, der er af betydning for hele eller stoerstedelen af i) en produktionsproces, eller ii) et produkt eller en tjenesteydelse, eller iii) for udvikling deraf, og udelukker viden, der er ubetydelig. En saadan know-how skal saaledes vaere nyttig, dvs. at det paa det tidspunkt, hvor aftalen indgaas, med rimelighed kan forventes, at denne know-how vil kunne forbedre licenstagerens konkurrencemaessige stilling, f. eks. ved at hjaelpe ham til at komme ind paa et nyt marked eller give ham en konkurrencemaessig fordel frem for andre producenter, der ikke har adgang til den i licens meddelte hemmelige know-how eller anden tilsvarende hemmelig know-how.

4) Ved »identificeret« forstaas, at den paagaeldende know-how er defineret og udtrykt paa en saadan maade, at det kan afgoeres, om den opfylder hemmeligheds- og vaesentlighedskriterierne, og sikres, at licenstageren ikke begraenses unoedigt i udnyttelsen af egen teknologi. For at vaere identificeret kan den paagaeldende know-how vaere angivet i licensaftalen eller et saerskilt dokument eller vaere nedfaeldet paa enhver anden hensigtsmaessig maade, senest paa det tidspunkt, hvor overdragelsen af know-how fandt sted, eller kort efter, forudsat at det saerskilte dokument eller et andet dokument, hvor den paagaeldende know-how er nedfaeldet, kan tilvejebringes, hvis det maatte blive noedvendigt.

5) Ved »rene know-how-licensaftaler« forstaas aftaler, hvorved en virksomhed, licensgiveren, overdrager know-how, med eller uden pligt til at overdrage efterfoelgende forbedringer, til en anden virksomhed, licenstageren, med henblik paa udnyttelse heraf i licensomraadet.

6) Ved »blandede know-how- og patent-licensaftaler« forstaas aftaler, der ikke er fritaget i henhold til forordning (EOEF) nr. 2349/84, og hvorved der meddeles licens paa teknologi, der omfatter baade ikke-patenterede dele og dele, som er genstand for patenter i en eller flere medlemsstater.

7) Ved »den i licens meddelte know-how« eller »den i licens meddelte teknologi« forstaas oprindelig og eventuel senere know-how, som licensgiveren har meddelt en licenstager direkte eller indirekte i henhold til rene eller blandede know-how- og patent-licensaftaler; i forbindelse med blandede know-how- og patent-licensaftaler omfatter »den i licens meddelte teknologi« dog ogsaa erhvert patent, for hvilket der samtidig med den paagaeldende know-how er meddelt licens.

8) Ved »samme teknologi« forstaas den teknologi, der er meddelt i licens til den foerste licenstager, og eventuelle senere forbedringer deraf, uanset om og i hvilket omfang disse forbedringer udnyttes af parterne eller de andre licenstagere og uanset om teknologien er beskyttet ved noedvendige patenter i nogle medlemsstater.

9) Ved »licensprodukterne« forstaas varer eller tjenesteydelser, til hvis fremstilling eller praestation den i licens meddelte teknologi er noedvendig.

10) Ved »udnyttelse« forstaas enhver anvendelse af den i licens meddelte teknologi til produktion af licensprodukterne, aktivt eller passivt salg af licensprodukterne, i et omraade, selv om det ikke er knyttet til produktion i dette omraade, eller udlejning af licensprodukterne.

11) Ved »licensomraadet« forstaas det omraade, hvor licenstageren er berettiget til at udnytte den i licens meddelte teknologi, og som omfatter hele eller i hvert fald en del af faellesmarkedet.

12) Ved »omraade forbeholdt licensgiveren« forstaas omraader, hvor licensgiveren ikke har meddelt licens til andre licenstagere, og som licenstageren udtrykkeligt har forbeholdt sig selv.

13) Ved »forbundne virksomheder« forstaas:

a) virksomheder, hvori en af de kontraherende parter direkte eller indirekte:

- ejer mere end halvdelen af kapitalen eller driftsformuen

- kan udoeve mere end halvdelen af stemmerettighederne

- kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i bestyrelsen eller i de organer, som retligt repraesenterer virksomheden, eller

- har ret til at lede virksomhedens forretninger b) virksomheder, som direkte eller indirekte har de under litra a) anfoerte rettigheder eller muligheder for at oeve indflydelse i en af de kontraherende virksomheder

c) virksomheder, hvori en af de under litra b) naevnte virksomheder direkte eller indirekte har de under litra a) anfoerte rettigheder eller muligheder for at oeve indflydelse

d) virksomheder, hvori aftaleparterne eller de med dem forbundne virksomheder i faellesskab har de i litra a) anfoerte rettigheder eller muligheder for at oeve indflydelse: saadanne faelles kontrollerede virksomheder anses for at vaere forbundet med hver af aftaleparterne.

Artikel 2

1. Artikel 1 finder anvendelse, selv om aftalerne maatte indeholde bl. a. foelgende forpligtelser, der generelt set ikke er konkurrencebegraensende:

1) En forpligtelse for licenstageren til at hemmeligholde den af licensgiveren meddelte know-how; denne forpligtelse kan ogsaa paalaegges licenstageren ud over aftalens loebetid.

2) En forpligtelse for licenstageren til ikke at meddele underlicenser eller overdrage licensen til andre.

3) En forpligtelse for licenstageren til efter aftalens udloeb ikke at udnytte den i licens meddelte know-how, saa laenge den endnu maatte vaere hemmelig.

4) En forpligtelse for licenstageren til at give licensgiveren meddelelse om erfaringer, som er opnaaet ved udnyttelse af den i licens meddelte teknologi, og til at meddele ham en ikke-eksklusiv licens paa forbedringer af eller nye anvendelsesmuligheder for den paagaeldende teknologi, hvis:

a) licenstageren ikke i aftalens loebetid eller efter dens udloeb forhindres i frit at udnytte egne forbedringer, hvis disse kan adskilles fra licensgiverens know-how, eller meddele licens herpaa til tredjemand, hvis en saadan licens ikke afsloerer den af licensgiveren meddelte og stadig hemmelige know-how; dette er ikke til hinder for en forpligtelse for licenstageren til at indhente licensgiverens tilladelse, foer han meddeler saadanne licenser, hvis tilladelse ikke kan afvises, medmindre der foreligger objektive grunde til at formode at forbedringslicenser til tredjemand vil afsloere licensgiverens know-how

b) licensgiveren har indgaaet en forpligtelse - hvad enten den er eksklusiv eller ej - til at meddele licenstageren sine forbedringer, og hans ret til at udnytte licenstagerens forbedringer, som ikke kan adskilles fra den i licens meddelte know-how, ikke er af en varighed, der raekker ud over det tidspunkt, hvor licenstagerens ret til at udnytte licensgiverens know-how ophoerer, medmindre aftalen bringes til ophoer ved misligholdelse fra licenstagerens side; dette er ikke til hinder for en forpligtelse for licenstageren til at give licensgiveren mulighed for fortsat at udnytte forbedringerne efter dette tidspunkt, hvis han samtidig ophaever forbuddet mod udnyttelse efter aftalens udloeb eller indvilliger i at betale rimelige licensafgifter, efter at have haft lejlighed til at undersoege licentagerens forbedringer.

5) En forpligtelse for licenstageren til at overholde minimumsforskrifter for licensproduktets kvalitet eller til at aftage varer eller tjenesteydelser fra licensgiveren eller fra en af ham angiven virksomhed, for saa vidt som saadanne kvalitetsforskrifter, produkter eller tjenesteydelser er noedvendige for:

a) en i teknisk henseende tilfredsstillende udnyttelse af den i licens meddelte teknologi, eller

b) at sikre, at licenstagerens produktion opfylder de kvalitetsstandarder, der overholdes af licensgiveren og andre licenstagere

samt en forpligtelse til at tillade licensgiveren at foere den fornoedne kontrol.

6) En forpligtelse til:

a) at give licensgiveren meddelelse om uretmaessig tilegnelse af den paagaeldende know-how eller om kraenkelse af de i licens meddelte patenter, eller

b) at anlaegge retssag eller yde licensgiveren bistand i en retssag vedroerende en saadan uretmaessig tilegnelse eller kraenkelse

for saa vidt som licenstageren ikke herved afskaeres fra at anfaegte gyldigheden af de i licens meddelte patenter eller kravet om hemmeligholdelse af den i licens meddelte know-how, medmindre han selv paa den ene eller anden maade har bidraget til afsloering deraf.

7) En forpligtelse for licenstageren til - i tilfaelde af, at den overfoerte know-how bliver almindelig kendt, og dette ikke kan tilskrives licensgiveren - fortsat og indtil aftalens udloeb at betale licensafgifter af den stoerrelse, i den periode og paa den maade, som parterne har fastsat, uden at dette er til hinder for, at der kan kraeves yderligere erstatning i tilfaelde af, at den overfoerte know-how bliver almindelig kendt som foelge af misligholdelse af aftalen fra licenstagerens side. 8) En forpligtelse for licenstageren til kun at udnytte den i licens meddelte teknologi paa et eller flere tekniske anvendelsesomraader, der er omfattet af den i licens meddelte teknologi, eller paa et eller flere varemarkeder.

9) En forpligtelse for licenstageren til at betale en mindstelicensafgift, fremstille en mindstemaengde af licensproduktet eller foretage et vist minimum af udnyttelseshandlinger.

10) En forpligtelse for licensgiveren til at lade gunstigere licensbetingelser, som han maatte indroemme en anden virksomhed efter aftalens indgaaelse, komme licenstageren til gode.

11) En forpligtelse for licenstageren til at anfoere licensgiverens navn paa licensproduktet.

12) En forpligtelse for licenstageren til at afstaa fra at udnytte licensgiverens know-how til at opfoere anlaeg for tredjemand; dette er dog ikke til hinder for, at licenstageren kan udvide kapaciteten i sine anlaeg eller opfoere yderligere anlaeg til eget brug paa normale forretningsvilkaar, bl. a. mod betaling af supplerende licensafgifter.

2. Hvis de i stk. 1 omhandlede forpligtelser paa grund af saerlige forhold maatte falde ind under forbuddet i Traktatens artikel 85, stk. 1, fritages de dog, selv om aftalen ikke i oevrigt indeholder forpligtelser af en art, der er fritaget i henhold til artikel 1.

3. Den i stk. 2 hjemlede fritagelse gaelder ligeledes, naar parterne i deres aftaler fastsaetter forpligtelser af den i stk. 1 naevnte art, men indsnaevrer deres omfang i forhold til samme stk. 1.

Artikel 3

Artikel 1 og artikel 2, stk. 2, finder ikke anvendelse, naar:

1. Licenstageren afskaeres fra fortsat at anvende den i licens meddelte know-how efter aftalens udloeb, naar denne know-how i mellemtiden er blevet almindelig kendt, uden at dette kan tilskrives misligeholdelse af aftalen fra licenstagerens side.

2. Licenstageren er forpligtet til:

a) helt eller delvis at overdrage licensgiveren rettighederne til forbedringer eller nye anvendelsesmuligheder for den i licens meddelte teknologi

b) at meddele licensgiveren eksklusivlicens paa forbedringer i eller nye anvendelsesmuligheder for den i licens meddelte teknologi, som i aftalens loebetid ville afskaere licenstageren fra at udnytte sine egne forbedringer, i det omfang hvor disse kan adskilles fra licensgiverens know-how, eller, meddele dem i licens til tredjemand, for saa vidt som en saadan licens ikke afsloerer licensgiverens oprindelige know-how, der stadig er hemmelige, eller

c) i forbindelse med en aftale, der ogsaa omfatter et forbud mod udnyttelse efter aftalens udloeb, at meddele licensgiveren licens paa forbedringer, der ikke kan adskilles fra den know-how, der er meddelt af licensgiveren, uanset om dette sker paa et ikke-eksklusivt og gensidigt grundlag, hvis licensgiverens ret til at udnytte forbedringen er af laengere varighed end licenstagerens ret til at udnytte licensgiverens know-how, medmindre aftalen bringes til ophoer paa grund af misligeholdelse fra licenstagerens side.

3. Licenstageren paa det tidspunkt, hvor aftalen indgaas, er forpligtet til at acceptere forskrifter om produktets kvalitet eller til at overtage yderligere licenser eller aftage varer eller tjenesteydelser, der ikke er noedvendige for en i teknisk henseende tilfredsstillende udnyttelse af den i licens meddelte teknologi eller for at sikre, at licenstagerens produktion opfylder de kvalitetsnormer, der overholdes af licensgiveren og andre licenstagere.

4. Licenstageren paalaegges forbud mod at anfaegte kravet om hemmeligholdelse af den i licens meddelte know-how eller at anfaegte gyldigheden af eventuelle ledsagende patenter, der inden for faellesmarkedet tilhoerer licensgiveren eller en med ham forbundet virksomhed, idet dette dog ikke beroerer licensgiverens ret til i saa fald at opsige licensaftalen.

5. Licenstageren er forpligtet til at betale licensafgifter for produkter eller tjenesteydelser, der hverken helt eller delvis er frembragt paa grundlag af den i licens meddelte teknologi, eller for anvendelsen af know-how, der er blevet almindelig kendt, naar dette kan tilskrives licensgiveren eller en med ham forbundet virksomhed.

6. En af aftaleparterne paalaegges begraensninger inden

7. En af aftaleparterne paalaegges begraensninger med hensyn til den maengde licensprodukter, der maa fremstilles eller afsaettes, eller med hensyn til antallet af udnyttelseshandlinger, jf. dog artikel 1, stk. 1, nr. 8, og artikel 4, stk. 2.

8. En af aftaleparterne paalaegges begraensninger med hensyn til fastsaettelse af priser, priskomponenter eller rabatter i forbindelse med licensprodukterne.

9. En af aftaleparterne paalaegges begraensninger med hensyn til at konkurrere med den anden part, med virksomheder, der er forbundet med denne, eller med andre virksomheder inden for faellesmarkedet, for saa vidt angaar forskning og udvikling, produktion, anvendelse eller afsaetning af konkurrerende produkter, idet dette dog ikke beroerer forpligtelsen for licenstageren til efter bedste evne at udnytte den i licens meddelte teknologi eller licensgiverens ret til at ophaeve den eksklusivlicens, der er meddelt licenstageren, og retten til at ophoere med at meddele forbedringer, hvis licenstageren paabegynder saadanne konkurrerende aktiviteter, samt retten til at kraeve, at licenstageren beviser, at den i licens meddelte know-how ikke anvendes til produktion af andre varer og praestation af andre tjenesteydelser end de af licensen omfattede.

10. Licensaftalens oprindelige loebetid automatisk forlaenges ved indfoerelse af nye forbedringer, som licensgiveren har meddelt, medmindre licenstageren har ret til at afvise saadanne forbedringer, eller aftaleparterne hver isaer har ret til at opsige aftalen ved udloebet af den oprindelige aftaleperiode og derefter mindst hvert tredje aar.

11. Licensgiveren er forpligtet til i en laengere periode end den i artikel 1, stk. 2, anfoerte ikke at meddele virksomheder licens paa udnyttelse af den samme teknologi i licensomraadet, uanset om denne forpligtelse paalaegges i en anden aftale, eller en part er forpligtet til i laengere perioder end de i artikel 1, stk. 2, eller artikel 1, stk. 4, anfoerte ikke at udnytte den i licens meddelte teknologi i den anden parts eller andre licenstageres omraade.

12. Aftaleparterne eller en af dem er forpligtet til:

a) uden objektiv grund at naegte at efterkomme ordrer fra forbrugere eller forhandlere, der er hjemmehoerende i deres respektive omraader, og som vil saelge produkterne i andre omraader inden for faellesmarkedet

b) at indskraenke forbrugernes eller forhandlernes mulighed for at koebe produkterne hos andre forhandlere inden for faellesmarkedet, herunder navnlig at goere industriel eller kommerciel ejendomsret gaeldende eller traeffe foranstaltninger med henblik paa at forhindre forbrugere eller forhandlere i - uden for licensomraadet - at erhverve produkter, der er bragt i handelen inden for faellesmarkedet af licensgiveren eller med dennes samtykke, eller med henblik paa at forhindre, at saadanne forbrugere eller forhandlere saelger de omhandlede produkter i licensomraadet

eller en saadan adfaerd skyldes samordnet praksis mellem parterne.

Artikel 4

1. Omfattet af den i artikel 1 og 2 hjemlede fritagelse er tillige aftaler, der indeholder konkurrencebegraensende forpligtelser, som ikke falder ind under disse artikler, og som heller ikke falder ind under artikel 3, paa betingelse af, at de paagaeldende aftaler anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning nr. 27 (1), og at Kommissionen ikke inden seks maaneder rejser indsigelse mod fritagelsen.

2. Stk. 1 finder navnlig anvendelse paa en forpligtelse for licenstageren til kun at levere en begraenset maengde af licensproduktet til en bestemt kunde, dersom know-how-licensen er meddelt paa foranledning af en saadan kunde for at skaffe denne en anden forsyningskilde inden for licensomraadet.

Denne bestemmelse gaelder ogsaa, hvis kunden er licenstageren, og licensaftalen med det formaal at tilvejebringe en anden forsyningskilde fastsaetter, at kunden skal fremstille licensprodukter eller lade dem fremstille af en underleverandoer.

3. Fristen paa seks maaneder regnes fra den dato, hvor anmeldelsen modtages af Kommissionen. Fremsendes anmeldelsen ved anbefalet brev, beregnes fristen dog fra den dato, der er angivet i afsendelsesstedet poststempel.

4. Stk. 1 og 2 finder kun anvendelse, hvis:

a) der i anmeldelsen eller i en ledsagende meddelelse udtrykkeligt henvises til naervaerende artikel, og

b) de oplysninger, der skal fremsendes ved anmeldelsen, er fuldstaendige og korrekte.

5. For vidt angaar aftaler, der allerede er anmeldt ved denne forordnings ikrafttraeden, kan bestemmelserne i stk. 1 og 2 paaberaabes i en meddelelse til Kommissionen, hvori der udtrykkeligt henvises til denne artikel og til anmeldelsen. Stk. 3 og 4, litra b), finder tilsvarende anvendelse.

6. Kommissionen kan rejse indsigelse mod fritagelsen. Kommissionen skal rejse indsigelse, hvis en medlemsstat fremsaetter anmodning herom inden tre maaneder, efter at den har faaet underretning om den i stk. 1 naevnte anmeldelse og om den i stk. 5 naevnte meddelelse. Anmodningen skal bygge paa grunde, der er af relevans for Traktatens konkurrenceregler.

7. Kommissionen kan til enhver tid traekke indsigelsen mod fritagelsen tilbage. Er indsigelsen rejst efter anmodning fra en medlemsstat, og denne opretholder sin indsigelse, kan den dog kun traekkes tilbage efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal.

8. Bliver indsigelsen trukket tilbage, fordi de deltagende virksomheder har dokumenteret, at betingelserne for anvendelse af artikel 85, stk. 3, er opfyldt, faar fritagelsen virkning fra anmeldelsestidspunktet.

9. Bliver indsigelsen trukket tilbage, fordi de deltagende virksomheder har aendret aftalen, saaledes at den opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3, faar fritagelsen virkning fra det tidspunkt, hvor de paagaeldende aendringer traadte i kraft.

10. Fremsaetter Kommissionen indsigelse, og traekkes denne ikke tilbage, faar anmeldelsen de virkninger, der er fastsat i forordning nr. 17.

Artikel 5

1. Denne forordning gaelder ikke for:

1) Aftaler mellem deltagerne i et patent- eller know-how-faellesskab, der omfatter teknologi af den heri omhandlede art.

2) Know-how-licensaftaler mellem indbyrdes konkurrerende virksomheder, der deltager i et faellesforetagende, eller mellem en af disse og faellesforetagendet, hvis licensaftalerne vedroerer faellesforetagendets virksomhed.

3) Aftaler, hvorved den ene part meddeler den anden en know-how-licens eller eksklusive salgsrettigheder, for saa vidt som parterne er konkurrenter med hensyn til de i saadanne aftaler omhandlede produkter.

4) Aftaler, der omfatter licens paa andre intellektuelle ejendomsrettigheder end patenter (saerlig varemaerker, ophavs- og moensterrettigheder) eller licens paa programmel, medmindre disse rettigheder eller saadan programmel kan bidrage til at naa maalet for den i licens meddelte teknologi, og hvis der ikke er knyttet andre konkurrencebegraensende forpligtelser hertil end dem, der ogsaa er knyttet til den i licens meddelte know-how og fritaget i medfoer af denne forordning.

2. Denne forordning finder dog anvendelse paa de i stk. 1, nr. 3, omhandlede gensidige licenser, hvis aftaleparterne ikke er underkastet geografiske begraensninger inden for faellesmarkedet med hensyn til produktion, anvendelse eller afsaetning af de i saadanne aftaler omhandlede produkter, eller med hensyn til anvendelse af den i licens meddelte teknologi.

Artikel 6

Denne forordning finder ogsaa anvendelse paa:

1. Rene know-how-licensaftaler eller blandede aftaler, hvor licensgiveren hverken har udviklet den paagaeldende know-how eller er patenthaver, men af ophavsmanden til denne know-how eller af patenthaveren er bemyndiget til at meddele licens eller underlicens.

2. Aftaler om overdragelse af know-how eller af baade know-how og patenter, hvor risikoen i forbindelse med udnyttelsen fortsat er hos overdrageren, og navnlig naar modydelsen bestaar af et beloeb, hvis stoerrelse afhaenger af enten erhververens omsaetning af produkter fremstillet under anvendelse af den paagaeldende know-how eller de paagaeldende patenter eller af den fremstillede maengde eller antallet af udnyttelseshandlinger.

3. Rene know-how-aftaler eller blandede aftaler, hvor licensgiverens eller licenstagerens rettigheder eller forpligtelser overtages af virksomheder, med hvilke de er forbundne.

Artikel 7

Kommissionen kan lade fordelen ved anvendelsen af denne forordning bortfalde i overensstemmelse med artikel 7 i forordning nr. 19/65/EOEF, hvis den i en konkret sag fastslaar, at en aftale, som er fritaget i medfoer af denne forordning, alligevel har virkninger, som er uforenelige med betingelserne i Traktatens artikel 85, stk. 3, og navnlig naar:

1. Saadanne virkninger er resultatet af en voldgiftskendelse.

2. Aftalen bevirker, at licensprodukterne forhindres i inden for licensomraadet at blive udsat for effektiv konkurrence fra produkter, der er af samme art, eller som paa grund af deres egenskaber, prisniveau og anvendelsesformaal af forbrugeren anses som vaerende af samme art.

3. Aftalen ikke giver licensgiveren ret til senest fem aar efter aftalens indgaaelse og derefter mindst en gang om aaret at tilbagekalde eneretten, hvis licenstageren ikke, eller ikke i tilstraekkelig grad, har udnyttet den i licens meddelte teknologi, medmindre der foreligger legitime grunde dertil.

4. Licenstageren uden objektiv grund naegter at efterkomme ordrer, som uopfordret afgives af forbrugere eller forhandlere, der er hjemmehoerende i andre licenstageres omraade, jf. dog artikel 1, stk. 1, nr. 6.

5. Parterne eller en af dem:

a) uden objektiv grund naegter at efterkomme ordrer fra forbrugere eller forhandlere, der er hjemmehoerende i deres respektive omraader, og som vil saelge produkterne i andre omraader inden for faellesmarkedet, eller

b) indskraenker forbrugernes eller forhandlernes mulighed for at koebe produkterne hos andre forhandlere inden for faellesmarkedet, herunder navnlig hvis de goer industriel eller kommerciel ejendomsret gaeldende eller traeffer foranstaltninger med henblik paa at forhindre forbrugere eller forhandlere i - uden for licensomraadet - at erhverve produkter, som er bragt i handelen inden for faellesmarkedet af licensgiveren eller med dennes samtykke, eller med henblik paa at forhindre disse forbrugere eller forhandlere i at saelge de omhandlede produkter i licensomraadet. 6. Et forbud mod udnyttelse at den overfoerte know-how efter aftalens udloeb som omhandlet i artikel 2, stk. 1, nr. 3, afskaerer licenstageren fra at udnytte et udloebet patent, som kan udnyttes af alle andre producenter.

7. Den periode, hvori licenstageren er forpligtet til fortsat at betale licensafgifter, efter at den paagaeldende know-how er blevet almindelig kendt i tilfaelde, hvor dette kan tilskrives tredjemand, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, nr. 7, er betydelig laengere end det forspring, der opnaas som foelge af den hurtige paabegyndelse af produktion og afsaetning, dersom denne forpligtelse har skadelig indvirkning paa konkurrencen paa markedet.

8. Parterne allerede var konkurrenter, foer licensen blev meddelt, og forpligtelser for licenstageren til at fremstille en mindstemaengde eller udfolde enhver bestraebelse som omhandlet i artikel 2, stk. 1, nr. 9, og artikel 3, nr. 9, bevirker, at licenstageren afskaeres fra at udnytte konkurrerende teknologi.

Artikel 8

1. Aftaler, der bestod den 13. marts 1962, og som blev anmeldt inden den 1. februar 1963, samt aftaler efter artikel 4, stk. 2, litra b), i forordning nr. 17 - uanset om de er anmeldt eller ej - fritages i overensstemmelse med denne forordning fra Traktatens artikel 85, stk. 1, med tilbagevirkende gyldighed fra det tidspunkt, hvor betingelserne for anvendelse af bestemmelserne i denne forordning var opfyldt.

2. Alle oevrige aftaler, som er blevet anmeldt inden denne forordnings ikrafttraeden, fritages i overensstemmelse med denne forordning fra forbuddet i Traktatens artikel 85, stk. 1, med tilbagevirkende gyldighed fra det tidspunkt, hvor betingelserne for anvendelse af bestemmelserne i denne forordning var opfyldt, eller fra anmeldelsesdagen, dog paa det seneste af disse tidspunkter.

Artikel 9

Hvis aftaler, der bestod den 13. marts 1962, og som blev anmeldt inden den 1. februar 1963, eller aftaler efter artikel 4, stk. 2, litra b), i forordning nr. 17, som blev anmeldt inden den 1. januar 1967, aendres inden 1. juli 1989, saaledes at de opfylder betingelserne i naervaerende forordning, og hvis aendringen meddeles Kommissionen inden den 1. oktober 1989, gaelder det i Traktatens artikel 85, stk. 1, indeholdte forbud ikke for tiden foer aendringen. Meddelelsen faar virkning fra det tidspunkt, hvor den modtages af Kommissionen. Fremsendes meddelelsen ved anbefalet brev, faar meddelelsen virkning fra den dato, der er angivet i afsendelsesstedets poststempel.

Artikel 10

1. For aftaler, der som foelge af Det Forenede Kongeriges, Irlands og Danmarks tiltraedelse falder ind under anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 85, gaelder artikel 8 og 9, dog saaledes at den 13. marts 1962 aendres til den 1. januar 1973, og den 1. februar 1963 og den 1. januar 1967 aendres til den 1. juli 1973.

2. For aftaler, der som foelge af Graekenlands tiltraedelse falder ind under anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 85, gaelder artikel 8 og 9, dog saaledes at den 13. marts 1962 aendres til den 1. januar 1981, og den 1. februar 1963 og den 1. januar 1967 aendres til den 1. juli 1981.

3. For aftaler, der som foelge af Spaniens og Portugals tiltraedelse falder ind under anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 85, gaelder artikel 8 og 9, dog saaledes at den 13. marts 1962 aendres til den 1. januar 1986, og den 1. februar 1963 og den 1. januar 1967 aendres til den 1. juli 1986.

Artikel 11

1. Oplysninger, der indhentes i henhold til artikel 4, maa kun anvendes til de i denne forordning angivne formaal.

2. Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder saavel som disses embedsmaend og andre ansatte maa ikke videregive oplysninger, som de modtager i henhold til denne forordning, og som ifoelge deres natur er omfattet af tavshedspligt.

3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for, at oplysninger af generel karakter eller undersoegelser, der ikke indeholder oplysninger vedroerende enkelte virksomheder eller virksomhedssammenslutninger, offentliggoeres.

Artikel 12

Denne forordning traeder i kraft den 1. april 1989.

Den anvendes indtil den 31. december 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. november 1988.

Paa Kommissionens vegne

(1) EFT nr. 35 af 10. 5. 1962, s. 1118/62.