AFGOERELSE Nr. 152 af 13. maj 1993 om fortolkning af artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71 og artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92 (94/603/EF)

DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR - under henvisning til artikel 81, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativet spoergsmaal eller fortolkningsspoergsmaal, der opstaar i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 1408/71 og senere forordninger,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1247/92 af 30. april 1992, som indfoerer en saerlig ordning til koordinering af de saerlige ikke-bidragspligtige ydelser, og,

ud fra foelgende betragtninger:

Den naevnte forordning fastsaetter ved indsaettelse af en artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71, at de paagaeldende personer udelukkende faar tilkendt de saerlige ikke-bidragspligtige ydelser i den medlemsstat, hvor de er bosat, og i henhold til denne stats lovgivning forudsat, at disse ydelser er optegnet i bilag IIa;

i henhold til forordning (EOEF) nr. 1247/92 kan der erhverves ret til de saerlige ikke-bidragspligtige ydelser baade i henhold til lovgivningen i bopaelslandet og i henhold til lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater ved anvendelse af artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71 og artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92;

det er noedvendigt at sikre en ensartet gennemfoerelse af den fastsatte koordineringsordning af hensyn til ydelsesmodtagerne;

det er paakraevet i videst muligt omfang af forenkle de administrative procedurer, som de paagaeldende skal foelge for at give dem mulighed for at faa udbetalt de saerlige ydelser, som de har ret til, i deres helhed og uden afbrydelse;

det er endvidere noedvendigt at fastsaette betingelser for anvendelsen af de nationale regler om, at en ydelse skal nedsaettes, stilles i bero eller bortfalde, naar der samtidig bestaar ret til andre ydelser, dels for at de paagaeldende i den samlede opgoerelse kan faa udbetalt det hoejeste beloeb af de saerlige ikke-bidragspligtige ydelser, som de kan goere krav paa i henhold til de forskellige beroerte lovgivninger, og dels for at forhindre en urimelig dobbeltudbetaling af disse ydelser;

det beloeb, der er udbetalt som saerlige ydelser, kan saaledes fratraekkes i stoerrelsen af de ydelser, der skal udbetales i henhold til lovgivningen i den eller de andre beroerte medlemsstater, som i saa fald eventuelt udbetaler et forskelsbeloeb til den paagaeldende;

under alle omstaendigheder beroerer de saaledes fastsatte regler paa ingen maade erhvervelse af ret til ydelser i henhold til lovgivningen i alle de beroerte medlemsstater - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

1. Med forbehold af denne afgoerelses stk. 2 og paa de i denne afgoerelses stk. 4b) fastsatte betingelser skal de i artikel 4, stk. 2a, i forordning (EOEF) nr. 1408/71 omhandlede saerlige ikke-bidragspligtige ydelser i henhold til artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92 udredes, selv om saadanne ydelser for samme periode og til en og samme person udredes eller kunne udredes i henhold til artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71.

2. Hvad angaar de i artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1247/92 omhandlede tilfaelde og paa de i denne afgoerelses stk. 4b) fastsatte betingelser, skal de saerlige ydelser, som er blevet tilkendt i henhold til lovgivningen i den paagaeldendes bopaelsstat udredes eller fortsat udredes i henhold til artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71, selv om saadanne ydelser kan udredes i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1247/92.

Saafremt der paa datoen for ikrafttraedelsen af forordning (EOEF) nr. 1247/92 ikke findes saerlige ydelser i bopaelsstaten, af hvis lovgivning den paagaeldende har vaeret omfattet i kraft af erhvervsudoevelse, gaelder den ansoegning om saerlige ydelser, der er indgivet i bopaelsstaten, som en ansoegning, der er indgivet i den eller de andre beroerte medlemsstater, af hvis lovgivning den paagaeldende har vaeret omfattet i kraft af erhvervsudoevelse, og omvendt.

En fordeling af udgifterne mellem bopaelsstaten og den eller de andre beroerte medlemsstater kan aftales paa bilateralt eller multilateralt niveau mellem de beroerte medlemsstater.

3. Naar de saerlige ydelser, for samme periode og til en og samme person i henhold til artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92 kan udredes efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater, anvendes bestemmelserne i denne artikel af den kompetente institution i den af medlemsstaterne, hvor den paagaeldende har tilbagelagt den laengste forsikrings-, beskaeftigelses- eller bopaelsperiode, og dernaest af hver af de kompetente institutioner i de oevrige medlemsstater, idet de forsikrings-, beskaeftigelses- eller bopaelsperioder, som den paagaeldende har tilbagelagt i hver af disse medlemsstater laegges til grund i raekkefoelge efter aftagende laengde, paa de i denne afgoerelses stk. 4b) fastsatte betingelser.

4. a) Bestemmelser i en medlemsstats lovgivning om, at en i artikel 4, stk. 2a, i forordning (EOEF) nr. 1408/71 omhandlet saerlig ikke-bidragspligtig ydelse skal nedsaettes, stilles i bero eller bortfalde, naar der samtidig bestaar ret til andre saerlige ydelser eller andre indtaegter af enhver art, finder anvendelse paa den paagaeldende, selv om sidstnaevnte ydelser er erhvervet i henhold til en anden medlemsstats lovgivning, eller indtaegterne er opnaaet paa en anden medlemsstats omraade.

b) Herved skal dog foelgende iagttages:

- i forbindelse med denne afgoerelses stk. 1 gaelder at en saerlig ydelse, der udredes i henhold til artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92, er forsynet med en bestemmelse om, at den skal nedsaettes, stilles i bero eller bortfalde, naar der samtidig bestaar ret til andre saerlige ydelser eller oppebaeres andre indtaegter af enhver art, tages, de saerlige ydelser, som udredes eller kunne udredes i henhold til artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71, ikke i betragtning ved anvendelsen af denne bestemmelse - i forbindelse med denne afgoerelses stk. 2 gaelder at en saerlig ydelse, der udredes i henhold til artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71, er forsynet med en saadan bestemmelse, tages, de andre saerlige ydelser, som kan udredes i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1247/92, ikke i betragtning ved anvendelsen af denne bestemmelse - i forbindelse med denne afgoerelses stk. 3 gaelder, at den kompetente institution i den medlemsstat, der har forrang i aftagende raekkefoelge, og som anvender en lovgivning, som indeholder en saadan bestemmelse, heller ikke ved anvendelsen af denne bestemmelse skal tage hensyn til de saerlige ydelser, der i henhold til artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92 kan kraeves udbetalt i medfoer af lovgivningen i de oevrige medlemsstater, som ikke har forrang.

5. Denne afgoerelse traeder i kraft den foerste dag i den maaned, der foelger efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den faar virkning fra datoen for ikrafttraedelsen af forordning (EOEF) nr. 1247/92.

Formanden for Den Administrative Kommission Poul Vorre