Kommissionens forordning (EF) nr. 442/2001

af 2. marts 2001

om indledning af den i artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 omhandlede krisedestillation for bordvin i Portugal

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2826/2000(2), særlig artikel 30 og 33, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Efter artikel 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999 kan der indledes en krisedestillation i tilfælde af ekstraordinære markedsforstyrrelser som følge af stor overskudsproduktion. Foranstaltningen kan begrænses til bestemte vinkategorier eller til bestemte produktionsområder, og den kan anvendes på kvbd på anmodning af den pågældende medlemsstat.

(2) Den portugisiske regering har anmodet om, at der indledes en krisedestillation for bordvin produceret i Portugal.

(3) Vinproduktionen i Portugal androg 6,1 mio. hl i 1997/98 og 3,8 mio. hl i 1998/99. Den androg 7,8 mio. hl i 1999/2000 og 5,6 mio. hl i 2000/01.

(4) Lagrene af bordvin i begyndelsen af produktionsåret var på 3,614 mio. hl i 1998 og 3,437 mio. hl i 1999. De faldt til 3,026 mio. hl i 2000. I 2001 steg de kraftigt til 4,039 mio. hl, dvs. med ca. 33 %. Denne stigning i lagrene har haft en negativ indvirkning på priserne, der faldt med 11 % i indeværende produktionsår i forhold til den samme periode året før.

(5) Da betingelserne i artikel 30, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999 er opfyldt, bør der indledes en krisedestillation for en mængde på højst 450000 hl bordvin. Med denne mængde skulle det være muligt at bringe lagrene ned på et rimeligt niveau. Foranstaltningen løber i en begrænset periode for at forøge dens effektivitet. Der bør ikke fastsættes nogen maksimumsmængde, som hver producent kan lade destillere, fordi de oplagrede mængder kan variere meget fra producent til producent og snarere afhænger af salgsresultaterne end den årlige produktion for hver producent.

(6) Der anvendes den ordning, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1623/2000 af 25. juli 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår handelsmekanismer(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2786/2000(4). Foruden de artikler i forordningen, der henviser til den destillationsforanstaltning, som er fastsat i artikel 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999, bør andre bestemmelser i forordning (EF) nr. 1623/2000 anvendes, herunder bestemmelserne om levering af alkohol til interventionsorganet og udbetaling af forskud.

(7) Den opkøbspris, som destillationsvirksomheden skal betale producenten, bør fastsættes på et sådant niveau, at problemerne afhjælpes, og producenterne får mulighed for at gøre brug af foranstaltningen. Prisen bør dog ikke fastsættes på et sådant niveau, at anvendelsen af destillationsforanstaltningen i artikel 29 i forordning (EF) nr. 1493/1999 skades derved.

(8) Det produkt, der fremkommer ved krisedestillationen, må kun være råalkohol eller neutral alkohol, der obligatorisk leveres til interventionsorganet for at forhindre forstyrrelser på det marked for konsumalkohol, som i første række forsynes ved destillation i henhold til artikel 29 i forordning (EF) nr. 1493/1999.

(9) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Den krisedestillation, der er omhandlet i artikel 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999, anvendes for højst 450000 hl bordvin i Portugal.

Artikel 2

Foruden bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1623/2000, der henviser til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1493/1999, anvendes følgende bestemmelser i forordning (EF) nr. 1623/2000 for foranstaltningen i nærværende forordning:

- bestemmelserne i artikel 62, stk. 5, for den pris, der skal betales af det i artikel 6, stk. 2, omhandlede interventionsorgan

- bestemmelserne i artikel 66 og 67 for det i artikel 6, stk. 2, omhandlede forskud.

Artikel 3

Hver producent kan indgå en kontrakt som omhandlet i artikel 65 i forordning (EF) nr. 1623/2000 fra den 5. marts 2001 til den 12. april 2001. Kontrakten ledsages af bevis på, at der er stillet en sikkerhed på 5 EUR/hl. Kontrakterne kan ikke overdrages.

Artikel 4

1. Medlemsstaten fastlægger den nedsættelsessats, der skal anvendes på kontrakterne, hvis den samlede mængde af indgivne kontrakter overstiger mængden i artikel 1.

2. Medlemsstaten vedtager de administrative bestemmelser, der er nødvendige for senest den 27. april 2001 at godkende kontrakterne med angivelse af den anvendte nedsættelsessats og den pr. kontrakt accepterede mængde vin, idet producenten skal kunne opsige kontrakten, hvis mængden nedsættes. Medlemsstaten meddeler inden den 4. maj 2001 Kommissionen, hvilke mængder vin der er anført i de godkendte kontrakter.

3. Vinen skal leveres til destilleri senest den 30. juni 2001. Den fremstillede alkohol skal leveres til interventionsorganet senest den 30. november 2001.

4. Sikkerheden frigives i forhold til de leverede mængder, når producenten fører bevis for levering til destilleri.

5. Hvis der ikke leveres vin, inden fristen udløber, inddrages sikkerheden.

6. Medlemsstaten kan begrænse det antal kontrakter, som en producent kan indgå i forbindelse med destillationen.

Artikel 5

Minimumsopkøbsprisen for vin, der leveres til destillation i henhold til nærværende forordning, er på 1,914 EUR/% vol./hl.

Artikel 6

1. Destillationsvirksomheden leverer det destillerede produkt til interventionsorganet. Produktet har et alkoholindhold på mindst 92 % vol.

2. Interventionsorganet betaler destillationsvirksomheden 2,2812 EUR/% vol./hl leveret råalkohol. Destillationsvirksomheden kan modtage et forskud på 1,1222 EUR/% vol./hl. Den pris, der faktisk betales, nedsættes i så fald med forskuddet.

Artikel 7

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 5. marts 2001.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2001.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1.

(2) EFT L 328 af 23.12.2000, s. 2.

(3) EFT L 194 af 31.7.2000, s. 45.

(4) EFT L 323 af 20.12.2000, s. 4.