BILAG II

18. maj 2021

Hans Excellence Didier Reynders, kommissær for retlige anliggender i Europa-Kommissionen

Deres Excellence

Jeg glæder mig over de konstruktive drøftelser mellem Korea og Kommissionen, der har til formål at skabe rammerne for overførsel af personoplysninger fra EU til Korea.

Efter anmodningen fra Kommissionen til Koreas regering sender jeg hermed et dokument, der giver et overblik over de retlige rammer for de koreanske myndigheders adgang til oplysninger.

Dette dokument vedrører mange ministerier og myndigheder i Korea, og for så vidt angår dokumentets indhold er de relevante ministerier og myndigheder (kommissionen for beskyttelse af personoplysninger, justitsministeriet, den nationale efterretningstjeneste, den nationale menneskerettighedskommission i Korea, det nationale center for terrorbekæmpelse, Koreas finansielle efterretningsenhed) ansvarlige for de passager, der falder inden for deres respektive kompetenceområder. De relevante ministerier og myndigheder er anført nedenfor.

Kommissionen for beskyttelse af personoplysninger modtager alle spørgsmål vedrørende dette dokument og koordinerer besvarelserne fra de relevante ministerier og myndigheder.

Jeg håber, at dette dokument vil være nyttigt med henblik på Europa-Kommissionens beslutningstagning.

Jeg sætter pris på det store bidrag, De har ydet i dette spørgsmål.

Med venlig hilsen

L0442022DA110120211217DA0001.00036919022Retlige rammer for de koreanske offentlige myndigheders indsamling og anvendelse af personoplysninger med henblik på retshåndhævelse og til nationale sikkerhedsformålFølgende dokument indeholder et overblik over de retlige rammer for koreanske offentlige myndigheders indsamling og anvendelse af personoplysninger med henblik på strafferetlig håndhævelse og til nationale sikkerhedsformål (herefter myndighedsadgang), navnlig med hensyn til det relevante retsgrundlag, gældende betingelser (begrænsninger) og garantier samt uafhængigt tilsyn og individuel prøvelsesadgang.1.DE GENERELLE RETSPRINCIPPER, DER ER RELEVANTE FOR MYNDIGHEDSADGANG1.1.Forfatningsmæssige rammerI Republikken Koreas forfatning fastsættes retten til privatlivets fred generelt (artikel 17) og mere specifikt retten til privatlivets fred i forbindelse med korrespondance (artikel 18). Det er statens pligt at garantere disse grundlæggende rettighederArtikel 10 i Republikken Koreas forfatning, bekendtgjort den 17. juli 1948 (forfatningen).. Det fastsættes endvidere i forfatningen, at borgernes rettigheder og friheder kun kan begrænses ved lov, og når det er nødvendigt af hensyn til den nationale sikkerhed eller opretholdelsen af lov og orden og den offentlige velfærdForfatningens artikel 37, stk. 2.. Selv om der indføres sådanne begrænsninger, må de ikke berøre frihedens eller rettighedens væsentligste indholdForfatningens artikel 37, stk. 2.. De koreanske domstole har anvendt disse bestemmelser i sager vedrørende statslig indgriben i privatlivets fred. Højesteret fandt f.eks., at overvågningen af civile krænkede den grundlæggende ret til privatlivets fred, og understregede, at borgerne har ret til selvbestemmelse over personoplysningerDen koreanske højesterets afgørelse nr. 96DA42789 af 24. juli 1998.. I en anden sag fastslog forfatningsdomstolen, at retten til privatlivets fred er en grundlæggende rettighed, der yder beskyttelse mod statslig indgriben i og overvågning af borgernes privatlivForfatningsdomstolens afgørelse nr. 2002Hun-Ma51 af 30. oktober 2003. På samme måde præciserede forfatningsdomstolen i afgørelse 99Hun-Ma513 og 2004Hun-Ma190 (konsolideret) af 26. maj 2005, at retten til at kontrollere egne personoplysninger er en ret, der tilkommer den person, som er genstand for oplysningerne, til selv at afgøre, til hvem eller af hvem og i hvilket omfang vedkommendes oplysninger må videregives eller anvendes. Det er en grundlæggende ret, selv om den ikke er specificeret i forfatningen, der skal beskytte den personlige beslutningsfrihed mod risikoen forbundet med udvidelsen af statens funktioner og informations- og kommunikationsteknologien..Den koreanske forfatning garanterer endvidere, at ingen må anholdes, tilbageholdes, ransages eller afhøres, og at ingen genstande må beslaglægges, medmindre andet er fastsat ved lovForfatningens artikel 12, stk. 1, første punktum.. Ransagninger og beslaglæggelser kan endvidere kun foretages på grundlag af en retskendelse efter anmodning fra en anklager og under overholdelse af princippet om en retfærdig rettergangForfatningens artikel 16 og artikel 12, stk. 3.. Under ekstraordinære omstændigheder, dvs. hvor den mistænkte for forbrydelsen pågribes på fersk gerning (flagrante delicto), eller hvor der er risiko for, at en person, der mistænkes for at have begået en forbrydelse, der kan straffes med fængsel på tre år eller mere, kan undslippe eller ødelægge bevismateriale, kan efterforskningsmyndighederne foretage ransagning eller beslaglæggelse uden en kendelse, og de skal efterfølgende anmode om en kendelseForfatningens artikel 12, stk. 3.. Disse generelle principper er videreudviklet i specifikke love om strafferetspleje og beskyttelse af kommunikation (se nedenfor for en detaljeret oversigt).Med hensyn til udenlandske statsborgere bestemmer forfatningen, at deres status er garanteret i overensstemmelse med folkeretten og internationale traktaterForfatningens artikel 6, stk. 2.. En række internationale aftaler, som Korea er part i, garanterer retten til privatlivets fred, herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (artikel 17), konventionen om rettigheder for personer med handicap (artikel 22) og konventionen om barnets rettigheder (artikel 16). Selv om der i forfatningen i princippet henvises til borgernes rettigheder, har forfatningsdomstolen desuden fastslået, at også udenlandske statsborgere har grundlæggende rettighederForfatningsdomstolens afgørelse nr. 93Hun-MA120 af 29. december 1994. Se også f.eks. forfatningsdomstolens afgørelse nr. 2014Hun-Ma346 af 31. maj 2018, hvori domstolen fastslog, at en i lufthavnen tilbageholdt sudanesisk statsborgers forfatningsret til at modtage juridisk bistand var blevet krænket. I en anden sag fandt forfatningsdomstolen, at friheden til at vælge ens lovlige arbejdsplads hænger tæt sammen med retten til at stræbe efter lykke samt menneskelig værdighed og værdi og derfor ikke kun er forbeholdt statsborgere, men også kan sikres udlændinge, der er lovligt beskæftiget i Republikken Korea (forfatningsdomstolens afgørelse nr. 2007Hun-Ma1083 af 29. september 2011).. Domstolen har navnlig fastslået, at beskyttelsen af værdighed og en persons værdi som menneske samt retten til at søge lykke er rettigheder, der tilkommer ethvert menneske og ikke blot statsborgereForfatningsdomstolens afgørelse nr. 99HeonMa494 af 29. november 2001.. Domstolen præciserede også, at retten til at kontrollere egne oplysninger betragtes som en grundlæggende rettighed, der bygger på retten til værdighed og stræben efter lykke og retten til privatlivets fredJf. f.eks. forfatningsdomstolens afgørelse nr. 99HunMa513.. Selv om hidtidig retspraksis ikke specifikt har behandlet ikkekoreanske statsborgeres ret til privatlivets fred, er det derfor almindeligt anerkendt blandt akademikere, at menneskerettighederne er fastsat i forfatningens artikel 12-22 (som omfatter retten til privatlivets fred og personlig frihed).Endelig sikrer forfatningen også retten til at kræve en rimelig erstatning fra offentlige myndighederForfatningens artikel 29, stk. 1.. På grundlag af lov om forfatningsdomstolen kan enhver, hvis grundlæggende forfatningssikrede rettigheder krænkes som følge af udøvelsen af offentlig myndighed (bortset fra domstolsafgørelser), desuden indgive en forfatningsmæssig klage til forfatningsdomstolenArtikel 68, stk. 1, i lov om forfatningsdomstolen..1.2.Generelle databeskyttelsesreglerDen generelle databeskyttelseslov i Republikken Korea, lov om beskyttelse af personoplysninger (PIPA), finder anvendelse på både den private og den offentlige sektor. Med hensyn til offentlige myndigheder henvises der i PIPA specifikt til forpligtelsen til at formulere politikker til forebyggelse af misbrug og forkert anvendelse af personoplysninger, indiskret overvågning og sporing mv. og til styrkelse af den enkeltes værdighed og ret til privatlivets fredArtikel 5, stk. 1, i PIPA..Behandlingen af personoplysninger med henblik på retshåndhævelse er underlagt alle kravene i PIPA. Dette betyder f.eks., at strafferetlige håndhævelsesmyndigheder skal overholde forpligtelserne vedrørende lovlig behandling, dvs. anvende et af retsgrundlagene i PIPA til indsamling, anvendelse eller videregivelse af personoplysninger (artikel 15-18 i PIPA) samt principperne om formålsbegrænsning (artikel 3, stk. 1 og 2, i PIPA), proportionalitet og dataminimering (artikel 3, stk. 1 og 6, i PIPA), opbevaringsbegrænsning (artikel 21 i PIPA), datasikkerhed, herunder anmeldelse af brud på datasikkerheden (artikel 3, stk. 4, artikel 29 og 34 i PIPA) og gennemsigtighed (artikel 3, stk. 1 og 5, artikel 20, 30 og 32 i PIPA). Der gælder særlige garantier for følsomme oplysninger (artikel 23 i PIPA). Desuden kan enkeltpersoner i henhold til artikel 3, stk. 5, og artikel 4 i PIPA samt artikel 35 til 39-2 i PIPA udøve deres ret til indsigt, berigtigelse, sletning og suspension over for de retshåndhævende myndigheder.Selv om PIPA derfor finder fuldt ud anvendelse på behandling af personoplysninger med henblik på strafferetlig håndhævelse, indeholder den en undtagelse i forbindelse med behandling af personoplysninger til nationale sikkerhedsformål. I henhold til artikel 58, stk. 1, nr. 2, i PIPA finder artikel 15-50 i PIPA ikke anvendelse på personoplysninger, der indsamles eller udbedes med henblik på analyse af oplysninger vedrørende den nationale sikkerhedArtikel 58, stk. 1, nr. 2, i PIPA.. Omvendt finder kapitel I (almindelige bestemmelser), kapitel II (fastlæggelse af politikker for beskyttelse af personoplysninger mv.), kapitel VIII (kollektive søgsmål vedrørende dataovertrædelse), kapitel IX (supplerende bestemmelser) og kapitel X (sanktionsbestemmelser) fortsat anvendelse. Dette omfatter de generelle databeskyttelsesprincipper, der er fastsat i artikel 3 (principper for beskyttelse af personoplysninger) og de individuelle rettigheder, der er sikret ved artikel 4 i PIPA (registreredes rettigheder). Det betyder, at de vigtigste principper og rettigheder også er garanteret på dette område. Desuden fastsættes det i artikel 58, stk. 4, i PIPA, at sådanne oplysninger skal behandles i mindst muligt omfang for at nå det tilsigtede formål og ikke længere end nødvendigt. Desuden kræves det, at den persondataansvarlige træffer de nødvendige foranstaltninger til at garantere en sikker dataforvaltning og korrekt behandling såsom tekniske, ledelsesmæssige og fysiske garantier samt foranstaltninger til korrekt behandling af individuelle klager.I meddelelse nr. 2021-1 om supplerende regler for fortolkning og anvendelse af lov om beskyttelse af personoplysninger har kommissionen for beskyttelse af personoplysninger (PIPC eller beskyttelseskommissionen) yderligere præciseret, hvordan PIPA finder anvendelse på behandling af personoplysninger til nationale sikkerhedsformål i lyset af denne delvise undtagelsePIPC-meddelelse nr. 2021-1 om supplerende regler for fortolkning og anvendelse af lov om beskyttelse af personoplysninger, afsnit III, 6.. Dette omfatter navnlig den enkeltes rettigheder (indsigt, berigtigelse, suspension og sletning) og begrundelserne samt begrænsninger for eventuelle begrænsninger heraf. Ifølge meddelelsen afspejler anvendelsen af de grundlæggende principper, rettigheder og forpligtelser i PIPA i forbindelse med behandling af personoplysninger til nationale sikkerhedsformål de garantier, der er nedfældet i forfatningen, for beskyttelse af den enkeltes ret til at kontrollere sine egne personoplysninger. Enhver begrænsning af denne ret, f.eks. når det er nødvendigt for at beskytte statens sikkerhed, kræver en afvejning af den enkeltes rettigheder og interesser i forhold til den relevante offentlige interesse og må ikke berøre rettighedens væsentligste indhold (forfatningens artikel 37, stk. 2).2.MYNDIGHEDSADGANG MED HENBLIK PÅ RETSHÅNDHÆVELSE2.1.Kompetente offentlige retshåndhævende myndighederPå grundlag af strafferetsplejeloven (CPA), lov om beskyttelse af privatlivets fred i forbindelse med kommunikation (CPPA) og telekommunikationsloven (TBA) kan politiet, anklagere og domstolene indsamle personoplysninger med henblik på strafferetlig håndhævelse. I det omfang den nationale efterretningstjeneste (NIS) også tildeles denne beføjelse i lov om den nationale efterretningstjeneste, skal efterretningstjenesten overholde ovennævnte loveJf. artikel 3 i NIS-loven (lov nr. 12948), der vedrører strafferetlig efterforskning af visse former for kriminalitet såsom oprør, opstand og kriminalitet i forbindelse med den nationale sikkerhed (f.eks. spionage). Procedurerne i CPA vedrørende ransagning og beslaglæggelse finder anvendelse i denne sammenhæng, og CPPA regulerer indsamlingen af kommunikationsdata (jf. del 3 om bestemmelserne om adgang til kommunikation til nationale sikkerhedsformål).. Endelig udgør lov om indberetning og anvendelse af specifikke oplysninger om finansielle transaktioner (ARUSFTI) et retsgrundlag for, at finansielle institutioner kan videregive oplysninger til Koreas finansielle efterretningsenhed (KOFIU) med henblik på at forebygge hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme. Denne specialiserede enhed kan til gengæld videregive sådanne oplysninger til de retshåndhævende myndigheder. Disse oplysningsforpligtelser gælder dog kun for dataansvarlige, der behandler personlige kreditoplysninger i henhold til lov om kreditoplysninger og er underlagt kommissionen for finansielle tjenesteydelsers tilsyn. Da sådanne dataansvarliges behandling af personlige kreditoplysninger er udelukket fra anvendelsesområdet for afgørelsen om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet, er de begrænsninger og garantier, der gælder i henhold til ARUSFTI, ikke beskrevet nærmere i dette dokument.2.2.Retsgrundlag og begrænsningerCPA (se 2.2.1), CPPA (se 2.2.2) og telekommunikationsloven (se 2.2.3) danner retsgrundlag for indsamling af personoplysninger med henblik på retshåndhævelse og fastsætter de gældende begrænsninger og garantier.2.2.1.Ransagning og beslaglæggelse2.2.1.1.RetsgrundlagAnklagere og kriminalpolitiet må kun inspicere genstande, ransage personer eller beslaglægge genstande, 1) hvis en person mistænkes for at have begået en forbrydelse (den mistænkte for forbrydelsen), 2) hvis det er nødvendigt for efterforskningen, og 3) hvis de genstande, der skal inspiceres, de personer, der skal ransages, og alle beslaglagte genstande anses for at være forbundet med sagenArtikel 215, stk. 1 og 2, i CPA.. Domstolene kan ligeledes foretage ransagning og beslaglægge genstande, der skal anvendes som bevismateriale eller kan konfiskeres, så længe sådanne genstande eller personer anses for at være forbundet med en specifik sagArtikel 106, stk. 1, og artikel 107 og 109 i CPA..2.2.1.2.Begrænsninger og garantierSom en generel forpligtelse skal anklagere og kriminalpolitiet respektere den mistænkte for forbrydelsens og enhver anden berørt persons menneskerettighederArtikel 198, stk. 2, i CPA.. Desuden må der kun træffes obligatoriske foranstaltninger for at nå formålet med efterforskningen, hvis det er udtrykkeligt fastsat i CPA, og kun i nødvendigt omfangArtikel 199, stk. 1, i CPA..Politiets og anklagerens ransagninger, inspektioner eller beslaglæggelser som led i en strafferetlig efterforskning må kun finde sted på grundlag af en retskendelseArtikel 215, stk. 1 og 2, i CPA.. Den myndighed, der anmoder om en kendelse, skal fremlægge dokumentation for, at der er begrundet mistanke om, at en person har begået en forbrydelse, at ransagningen, inspektionen eller beslaglæggelsen er nødvendig, og at de relevante genstande, der skal beslaglægges, findesArtikel 108, stk. 1, i strafferetsplejeloven.. Kendelsen skal bl.a. indeholde navnet på den mistænkte for forbrydelsen og en beskrivelse af den strafbare handling, det sted, den person eller de genstande, der skal ransages, eller de genstande, der skal beslaglægges, udstedelsesdatoen og den faktiske anvendelsesperiodeArtikel 114, stk. 1, i CPA sammenholdt med artikel 219 i CPA.. Når der foretages ransagninger og beslaglæggelser som led i verserende retssager på anden måde end i offentligt retsmøde, skal der ligeledes indhentes en retskendelse på forhåndArtikel 113 i CPA.. Den pågældende person og dennes forsvarer underrettes forud for ransagningen eller beslaglæggelsen og kan være til stede, når kendelsen fuldbyrdesArtikel 121 og 122 i CPA..Når der foretages ransagning eller beslaglæggelse, og den genstand, der skal ransages, er en diskette eller et andet datalagringsmedium, er det i princippet kun oplysningerne (i kopi eller udskrevet), der beslaglægges, og ikke hele medietArtikel 106, stk. 3, i CPA.. Datalagringsmediet kan kun beslaglægges, hvis det anses for at være stort set umuligt at udskrive eller kopiere de krævede oplysninger særskilt, eller hvis det anses for at være praktisk umuligt at opfylde formålet med ransagningen på anden visArtikel 106, stk. 3, i CPA.. Den pågældende person skal straks underrettes om beslaglæggelsenArtikel 219 i CPA sammenholdt med artikel 106, stk. 4, i CPA.. Der er ingen undtagelser fra dette underretningskrav i CPA.Ransagninger, inspektioner og beslaglæggelser uden en kendelse må kun finde sted i begrænsede situationer. For det første er dette tilfældet, når det er umuligt at indhente en kendelse på grund af situationens hastende karakter på gerningsstedetArtikel 216, stk. 3, i CPA.. Der skal dog efterfølgende straks indhentes en kendelseArtikel 216, stk. 3, i CPA.. For det andet kan der foretages ransagninger og inspektioner på stedet uden en kendelse i forbindelse med anholdelsen eller tilbageholdelsen af den mistænkte for forbrydelsenArtikel 216, stk. 1 og 2, i CPA.. Endelig kan en anklager eller kriminalpolitiet beslaglægge en genstand uden en kendelse, hvis genstanden er blevet bortsmidt af den mistænkte for forbrydelsen eller tredjemand eller er blevet frivilligt udleveretArtikel 218 i CPA. For så vidt angår personoplysninger omfatter dette kun frivillig videregivelse fra den pågældende selv og ikke fra en persondataansvarlig, der er i besiddelse af sådanne oplysninger (hvilket ville kræve et specifikt retsgrundlag i lov om beskyttelse af personoplysninger). Frivilligt udleverede genstande antages kun som bevismateriale i retssager, hvis der ikke er nogen rimelig tvivl om udleveringens frivillige karakter, hvilket det påhviler anklageren at bevise. Jf. højesterets afgørelse 2013Do11233 af 10. marts 2016..Bevismateriale, der er fremskaffet i strid med CPA, betragtes som uantageligtArtikel 308-2 i CPA.. I henhold til straffeloven straffes ulovlig ransagning af personer eller en persons bopæl, bevogtede bygning, konstruktion, bil, skib, fly eller beboet lokale desuden med fængsel i op til tre årArtikel 321 i straffeloven.. Denne bestemmelse finder derfor også anvendelse, når genstande såsom datalagringsudstyr beslaglægges under en ulovlig ransagning.2.2.2.Indsamling af kommunikationsdata2.2.2.1.RetsgrundlagIndsamlingen af kommunikationsdata er reguleret ved en særlig lov, CPPA. CPPA forbyder navnlig enhver censur af post, aflytning af telekommunikation, videregivelse af kommunikationsbekræftelsesdata eller registrering eller lytning til private samtaler, undtagen på grundlag af CPA, CPaPA eller lov om militærdomstolenArtikel 3 i CPPA. Loven regulerer imidlertid indsamlingen af oplysninger om militærpersonel og kan kun finde anvendelse på civile i et begrænset antal tilfælde (f.eks. hvis militærpersonel og civile begår en forbrydelse sammen, eller hvis en person begår en forbrydelse mod militæret, kan der anlægges sag ved en militærdomstol, jf. artikel 2 i lov om militærdomstolen). De generelle bestemmelser om ransagning og beslaglæggelse svarer til bestemmelserne i CPA, jf. f.eks. artikel 146-149 og 153-156 i lov om militærdomstolen. F.eks. må postforsendelser kun indsamles, når det er nødvendigt for efterforskningen, og på grundlag af en kendelse fra militærdomstolen. I det omfang elektronisk kommunikation indsamles, finder begrænsningerne og garantierne i CPPA anvendelse.. Begrebet kommunikation som omhandlet i CPPA omfatter både almindelig post og telekommunikationArtikel 2, stk. 1, i CPPA: transmission eller modtagelse af alle former for lyd, ord, symboler eller billeder over ledningstråd, trådløst, fiberkabel eller andet elektromagnetisk system, herunder telefon, e-mail, medlemskabsinformationstjeneste, telefax og radiopersonsøgning.. I denne forbindelse skelner CPPA mellem kommunikationsbegrænsende foranstaltningerArtikel 2, stk. 7, og artikel 3, stk. 2, i CPPA. og indsamling af kommunikationsbekræftelsesdata.Begrebet kommunikationsbegrænsende foranstaltninger omfatter censur, dvs. indsamling af indholdet af traditionel post, samt aflytning, dvs. direkte aflytning (indsamling eller optagelse) af indholdet af telekommunikationCensur defineres som åbning af post uden den pågældende parts samtykke eller indsamling af viden om, optagelse eller tilbageholdelse af dens indhold ved brug af andre midler (artikel 2, stk. 6, i CPPA). Aflytning defineres som indsamling eller optagelse af indholdet af telekommunikation ved at lytte til eller læse lyde, ord, symboler eller billeder i kommunikationen ved brug af elektroniske og mekaniske anordninger uden den pågældende parts samtykke eller gribe ind i deres transmission og modtagelse (artikel 2, stk. 7, i CPPA).. Ved kommunikationsbekræftelsesdata forstås data om telekommunikationsregistreringer, herunder telekommunikationasdato, start- og sluttidspunkt, antal udgående og indgående opkald samt den anden parts abonnentnummer, hyppighed, logfiler om brugen af teletjenester og lokaliseringsdata (f.eks. fra transmissionstårne, hvor der modtages signaler)Artikel 2, stk. 11, i CPPA..CPPA fastsætter begrænsninger og garantier for indsamlingen af begge typer data, og manglende overholdelse af flere af disse krav straffes med strafferetlige sanktionerArtikel 16 og 17 i CPPA. Dette gælder f.eks. indsamling uden en kendelse, manglende registrering, undladelse af at indstille indsamlingen, når en nødsituationen er ophørt, eller manglende underretning af den pågældende person..2.2.2.2.Begrænsninger og garantier for indsamling af indholdet af kommunikation (kommunikationsbegrænsende foranstaltninger)Indsamlingen af indholdet af kommunikation må kun ske som et supplerende middel til at lette en strafferetlig efterforskning (dvs. som en sidste udvej), og der skal gøres en indsats for at minimere indgrebet i borgernes ret til kommunikationshemmelighedArtikel 3, stk. 2, i CPPA.. I overensstemmelse med dette generelle princip må kommunikationsbegrænsende foranstaltninger kun anvendes, hvis det er vanskeligt at forhindre, at der begås en forbrydelse, at anholde en kriminel person eller at indsamle bevismateriale på anden visArtikel 5, stk. 1, i CPPA.. De retshåndhævende myndigheder, der indsamler indholdet af kommunikation, skal straks ophøre hermed, når fortsat adgang ikke længere anses for nødvendig, hvorved det sikres, at krænkelsen af privatlivets fred i forbindelse med kommunikation begrænses mest muligtArtikel 2 i CPPA-gennemførelsesdekretet..Kommunikationsbegrænsende foranstaltninger må kun anvendes, hvis der er vægtige grunde til at formode, at visse former for grov kriminalitet, der er specifikt anført i CPPA, planlægges, begås eller er blevet begået. Dette omfatter kriminalitet såsom oprør, narkokriminalitet, sprængstofkriminalitet samt kriminalitet i forbindelse med den nationale sikkerhed, diplomatiske forbindelser eller militærbaser og -anlægArtikel 5, stk. 1, i CPPA.. Den kommunikationsbegrænsende foranstaltning skal være rettet mod specifikke brevforsendelser eller specifik telekommunikation, der sendes eller modtages af den mistænkte, eller brevforsendelser eller telekommunikation, der sendes eller modtages af den mistænkte i en bestemt periodeArtikel 5, stk. 2, i CPPA..Selv når disse krav er opfyldt, kan indsamlingen af indholdsdata kun finde sted på grundlag af en retskendelse. En anklager kan navnlig anmode retten om at tillade indsamling af indholdsdata om den mistænkte eller den efterforskede personArtikel 6, stk. 1, i CPPA.. På samme måde kan kriminalpolitiet anmode en anklager om tilladelse, og anklageren kan herefter anmode retten om en kendelseArtikel 6, stk. 2, i CPPA.. En anmodning om en kendelse skal fremsættes skriftligt og indeholde specifikke elementer. Den skal navnlig indeholde en beskrivelse af 1) de vægtige grunde til at formode, at en af de anførte former for kriminalitet planlægges, begås eller er blevet begået, samt eventuelt materiale, der godtgør, at der umiddelbart er et grundlag for mistanken, 2) de kommunikationsbegrænsende foranstaltninger og deres mål, omfang, formål og varighed og af 3) det sted, hvor foranstaltningerne vil blive gennemført, og hvordan de vil blive gennemførtArtikel 6, stk. 4, i CPPA og artikel 4, stk. 1, i CPPA-gennemførelsesdekretet..Hvis de retlige krav er opfyldt, kan retten give skriftlig tilladelse til at gennemføre kommunikationsbegrænsende foranstaltninger rettet mod den mistænkte eller den efterforskede personArtikel 6, stk. 5, og artikel 6, stk. 8, i CPPA.. I denne kendelse angives de forskellige typer foranstaltninger samt deres mål, omfang, varighed, gennemførelsessted og gennemførelsesmetodeArtikel 6, stk. 6, i CPPA..Kommunikationsbegrænsende foranstaltninger må kun gennemføres i en periode på to månederArtikel 6, stk. 7, i CPPA.. Hvis formålet med foranstaltningerne nås tidligere inden for denne frist, skal foranstaltningerne straks bringes til ophør. Hvis de nødvendige betingelser derimod stadig er opfyldt, kan der inden for fristen på to måneder indgives en anmodning om forlængelse af de kommunikationsbegrænsende foranstaltningers varighed. En sådan anmodning skal indeholde materiale, der godtgør, at der umiddelbart er grundlag for at forlænge foranstaltningerneArtikel 6, stk. 7, i CPPA.. Den forlængede periode må ikke overstige et år eller tre år for visse former for særlig grov kriminalitet (f.eks. kriminalitet i forbindelse med oprør, aggression udefra og den nationale sikkerhed mv.)Artikel 6, stk. 8, i CPPA..De retshåndhævende myndigheder kan tvinge kommunikationsoperatører til at bistå ved at give dem rettens skriftlige tilladelseArtikel 9, stk. 2, i CPPA.. Kommunikationsoperatører skal samarbejde og opbevare den modtagne tilladelseArtikel 15-2 i CPPA og artikel 12 i CPPA-gennemførelsesdekretet.. De kan nægte at samarbejde, hvis oplysningerne om den overvågede person angivet i rettens skriftlige tilladelse (f.eks. personens telefonnummer) er ukorrekte. De må desuden under alle omstændigheder ikke videregive adgangskoder, der anvendes til telekommunikationArtikel 9, stk. 4, i CPPA..Enhver, der gennemfører kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, eller som anmodes om at samarbejde, skal føre fortegnelser med angivelse af formålene med foranstaltningerne, gennemførelsen, datoen for indledningen af samarbejdet og måletArtikel 9, stk. 3, i CPPA.. Retshåndhævende myndigheder, der gennemfører kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, skal også føre fortegnelser med nærmere oplysninger og opnåede resultaterArtikel 18, stk. 1, i CPPA-gennemførelsesdekretet.. Kriminalpolitiet skal give disse oplysninger i form af en rapport til anklageren ved afslutningen af en efterforskningArtikel 18, stk. 2, i CPPA-gennemførelsesdekretet..Når en anklager rejser tiltale i en sag, hvor der blev anvendt kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, eller udsteder en afgørelse om ikke at rejse tiltale eller anholde den pågældende person (dvs. at der ikke blot er tale om en udsættelse af retsforfølgelsen), skal anklageren underrette den person, der er underlagt de kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, om, at der er gennemført kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, og om gennemførelsesmyndigheden og gennemførelsesperioden. Underretningen skal ske skriftligt senest 30 dage efter afgørelsenArtikel 9-2, stk. 1, i CPPA.. Underretningen kan udsættes, hvis den sandsynligvis vil bringe den nationale sikkerhed i alvorlig fare eller forstyrre den offentlige orden, eller hvis den sandsynligvis vil påføre andres liv og legeme fysisk skadeArtikel 9-2, stk. 4, i CPPA.. Hvis anklageren eller kriminalpolitiet ønsker at udsætte underretningen, skal de indhente godkendelse fra chefen for distriktsadvokaturenArtikel 9-2, stk. 5, i CPPA.. Underretningen skal ske senest 30 dage efter, at årsagerne til udsættelsen ikke længere gør sig gældendeArtikel 9-2, stk. 6, i CPPA..CPPA fastsætter også en særlig procedure for indsamling af indholdet af kommunikation i nødsituationer. De retshåndhævende myndigheder kan navnlig indsamle indholdet af kommunikation, hvis der er en overhængende fare for planlægning eller gennemførelse af organiseret kriminalitet eller anden grov kriminalitet, som kan forårsage direkte dødsfald eller alvorlig personskade, og der foreligger en nødsituation, som gør det umuligt at følge den almindelige procedure (som beskrevet ovenfor)Artikel 8, stk. 1, i CPPA.. I en sådan nødsituation kan politiet eller anklageren træffe kommunikationsbegrænsende foranstaltninger uden en forudgående retskendelse, men skal anmode om en retskendelse umiddelbart efter gennemførelsen. Hvis det retshåndhævende organ ikke indhenter retskendelsen inden for 36 timer fra tidspunktet for iværksættelse af hasteforanstaltningerne, skal indsamlingen straks indstilles, typisk efterfulgt af tilintetgørelse af de indsamlede oplysningerArtikel 8, stk. 2, i CPPA.. Politiet gennemfører nødovervågning under kontrol af en anklager, og hvis det ikke er muligt at modtage instrukser fra anklageren på forhånd, fordi det er nødvendigt at handle hurtigt, skal politiet indhente anklagerens godkendelse umiddelbart efter påbegyndelsen af overvågningenArtikel 8, stk. 3, i CPPA og artikel 16, stk. 3, i CPPA-gennemførelsesdekretet.. Reglerne om underretning af den berørte person som beskrevet ovenfor finder også anvendelse på indsamlingen af indholdet af kommunikation i nødsituationer.Indsamling af oplysninger i nødsituationer skal altid finde sted i overensstemmelse med en erklæring om censur/aflytning i nødsituationer, og den myndighed, der foretager indsamlingen, skal føre et register over alle hasteforanstaltningerArtikel 8, stk. 4, i CPPA.. Anmodningen til en domstol om tilladelse til at træffe hasteforanstaltninger skal ledsages af et skriftligt dokument med angivelse af de nødvendige kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, mål, omfang, varighed, gennemførelsessted, metode og en redegørelse for, hvordan de relevante kommunikationsbegrænsende foranstaltninger opfylder artikel 5, stk. 1, i CPPADer er således vægtige grunde til at formode, at visse former for grov kriminalitet planlægges, begås eller er blevet begået, og det er i praksis umuligt at forhindre, at der begås en forbrydelse, at anholde en kriminel person eller at indsamle bevismateriale på anden vis., sammen med dokumentation.Hvis hasteforanstaltningerne afsluttes inden for kort tid og uden en retskendelse (f.eks. hvis den mistænkte anholdes umiddelbart efter påbegyndelsen af aflytningen, som derfor stopper), indgiver chefen for den kompetente anklagemyndighed en meddelelse om hasteforanstaltninger til den kompetente retArtikel 8, stk. 5, i CPPA.. I meddelelsen angives formål, mål, omfang, varighed, gennemførelsessted og indsamlingsmetode samt begrundelsen for ikke at indgive en anmodning om en retskendelseArtikel 8, stk. 6-7, i CPPA.. Denne meddelelse giver den modtagende ret mulighed for at undersøge, om indsamlingen er lovlig, og den skal indføres i et register over meddelelser om hasteforanstaltninger.Som et generelt krav må indholdet af kommunikation, der erhverves via gennemførelse af kommunikationsbegrænsende foranstaltninger på grundlag af CPPA, kun anvendes til at efterforske, retsforfølge eller forebygge de specifikke former for kriminalitet, der er nævnt ovenfor, i disciplinærsager i forbindelse med denne kriminalitet, i forbindelse med et erstatningskrav rejst af en part i kommunikationen, eller hvor dette er tilladt i henhold til anden lovgivningArtikel 12 i CPPA..Der gælder særlige garantier ved indsamling af telekommunikation, der overføres via internettetArtikel 12-2 i CPPA.. Sådanne oplysninger må kun anvendes til at efterforske de former for grov kriminalitet, der er anført i artikel 5, stk. 1, i CPPA. For at kunne opbevare oplysningerne skal der indhentes godkendelse fra den domstol, der godkendte de kommunikationsbegrænsende foranstaltningerAnklageren eller politiet, der gennemfører de kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, skal udvælge den telekommunikation, der skal opbevares, senest 14 dage efter foranstaltningernes udløb og anmode om rettens godkendelse (i tilfælde af politiets indgriben skal anmodningen indgives til en anklager, som derefter indgiver anmodningen til retten), jf. artikel 12-2, stk. 1 og 2, i CPPA.. En anmodning om opbevaring skal indeholde oplysninger om de kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, et resumé af resultaterne af foranstaltningerne, begrundelsen for opbevaringen (sammen med dokumentation) og oplysninger om den telekommunikation, der skal opbevaresArtikel 12-2, stk. 3, i CPPA.. Hvis der ikke foreligger en sådan anmodning, skal den erhvervede telekommunikation slettes senest 14 dage efter udløbet af de kommunikationsbegrænsende foranstaltningerArtikel 12-2, stk. 5, i CPPA.. Hvis en anmodning afvises, skal telekommunikationen tilintetgøres inden for syv dageArtikel 12-2, stk. 5, i CPPA.. Hvis telekommunikationen slettes, skal der senest syv dage herefter indgives en rapport til den domstol, der godkendte de kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, med angivelse af årsagerne til sletningen samt nærmere oplysninger og tidsplanen herfor.Mere generelt vil oplysninger, der er indhentet ulovligt ved brug af kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, ikke blive antaget som bevismateriale i retssager eller disciplinærsagerArtikel 4 i CPPA.. Endvidere forbyder CPPA enhver, der træffer kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, at videregive fortrolige oplysninger, der er indhentet i forbindelse med gennemførelsen af sådanne foranstaltninger, og at anvende de indhentede oplysninger til skade for de af foranstaltningerne omfattede personers omdømmeArtikel 11, stk. 2, i CPPA-gennemførelsesdekretet..2.2.2.3.Begrænsninger og garantier for indsamling af kommunikationsbekræftelsesdataPå grundlag af CPPA kan de retshåndhævende myndigheder anmode teleoperatører om at fremlægge kommunikationsbekræftelsesdata, når det er nødvendigt for at gennemføre en efterforskning eller fuldbyrde en domArtikel 13, stk. 1, i CPPA.. I modsætning til hvad der er tilfældet ved indsamling af indholdsdata, er muligheden for at indsamle kommunikationsbekræftelsesdata ikke begrænset til visse specifikke former for kriminalitet. Som det er tilfældet med indholdsdata, kræver indsamling af kommunikationsbekræftelsesdata imidlertid forudgående skriftlig tilladelse fra en domstol på de samme betingelser som beskrevet ovenforArtikel 13 og 6 i CPPA.. Når hensynet til sagens hastende karakter gør det umuligt at indhente en retskendelse, kan kommunikationsbekræftelsesdata indsamles uden en kendelse, og kendelsen skal i så fald indhentes umiddelbart efter anmodningen om oplysningerne og meddeles teleudbyderenArtikel 13, stk. 2, i CPPA. Som det er tilfældet med hastende kommunikationsbegrænsende foranstaltninger, skal der udarbejdes et dokument med nærmere oplysninger om sagen (den mistænkte, de foranstaltninger, der skal træffes, den formodede forbrydelse samt sagens hastende karakter). Jf. artikel 37, stk. 5, i CPPA-gennemførelsesdekretet.. Hvis der ikke efterfølgende indhentes en kendelse, skal de indsamlede oplysninger tilintetgøresArtikel 13, stk. 3, i CPPA..Anklagere, kriminalpolitiet og domstolene skal føre fortegnelser over anmodninger om kommunikationsbekræftelsesdataArtikel 13, stk. 5 og 6, i CPPA.. Desuden skal teleudbydere to gange om året aflægge rapport om videregivelsen af kommunikationsbekræftelsesdata til ministeriet for videnskab og IKT, og de skal opbevare optegnelser herom i syv år fra datoen for videregivelse af oplysningerneArtikel 13, stk. 7, i CPPA..De berørte personer underrettes i princippet om, at der er indsamlet kommunikationsbekræftelsesdataJf. artikel 13-3, stk. 7, i CPPA sammenholdt med artikel 9-2 i CPPA.. Tidspunktet for en sådan underretning afhænger af omstændighederne omkring efterforskningenArtikel 13-3, stk. 1, i CPPA.. Når der er truffet afgørelse om (ikke) at retsforfølge, skal underretningen ske senest 30 dage herefter. Hvis tiltalen derimod suspenderes, skal underretningen ske senest et år og 30 dage efter, at en sådan afgørelse er truffet. Underretningen skal under alle omstændigheder ske senest et år og 30 dage efter indsamlingen af oplysningerne.Underretningen kan udsættes, hvis den sandsynligvis vil 1) bringe den nationale sikkerhed og den offentlige sikkerhed og orden i fare, 2) forårsage død eller legemsbeskadigelse, 3) hindre en retfærdig rettergang (f.eks. føre til ødelæggelse af beviser eller trusler mod vidner) eller 4) ærekrænke den mistænkte, ofrene eller andre personer, der er indblandet i sagen, eller krænke deres privatlivArtikel 13-3, stk. 2, i CPPA.. Underretning af en af ovennævnte årsager kræver tilladelse fra chefen for en kompetent distriktsadvokaturArtikel 13-3, stk. 3, i CPPA.. Underretningen skal ske senest 30 dage efter, at årsagerne til udsættelsen ikke længere gør sig gældendeArtikel 13-3, stk. 4, i CPPA..Underrettede personer kan indgive en skriftlig anmodning til anklageren eller kriminalpolitiet vedrørende begrundelsen for indsamlingen af kommunikationsbekræftelsesdataeneArtikel 13-3, stk. 5, i CPPA.. I så fald skal anklageren eller kriminalpolitiet give en skriftlig begrundelse senest 30 dage efter modtagelsen af anmodningen, medmindre en af ovennævnte grunde (undtagelser for udsættelse af underretning) finder anvendelseArtikel 13-3, stk. 6, i CPPA..2.2.3.Teleoperatørers frivillige videregivelse af oplysningerI henhold til artikel 83, stk. 3, i TBA kan teleoperatører frivilligt imødekomme en anmodning (fremsat til støtte for en straffesag, efterforskning eller fuldbyrdelse af en dom) fra en domstol, en anklager eller chefen for et efterforskningsagentur om at videregive kommunikationsdata. I TBA omfatter kommunikationsdata brugernes navn, bopælsregistreringsnummer, adresse og telefonnummer, datoerne for brugernes tegning eller opsigelse af deres abonnement samt brugeridentifikationskoder (dvs. koder, der anvendes til at identificere den retmæssige bruger af computersystemer eller kommunikationsnet)Artikel 83, stk. 3, i TBA.. I forbindelse med TBA er det kun personer, som indgår aftaler om tjenester direkte med en koreansk teleudbyder, der betragtes som brugereArtikel 2, stk. 9, i TBA.. Som følge heraf vil de situationer, hvor EU-borgere, hvis oplysninger er blevet overført til Republikken Korea, vil blive betragtet som brugere i henhold til TBA, sandsynligvis være meget begrænsede, da disse personer normalt ikke indgår en direkte aftale med en koreansk teleoperatør.Anmodningen om indhentning af kommunikationsdata på grundlag af TBA indgives skriftligt med angivelse af begrundelsen for anmodningen, linket til den relevante bruger og omfanget af de ønskede dataArtikel 83, stk. 4, i TBA.. Hvis det på grund af sagens hastende karakter er umuligt at indgive en skriftlig anmodning, skal den skriftlige anmodning indgives, så snart der ikke længere er nogen begrundelse for sagens hastende karakterArtikel 83, stk. 4, i TBA.. Teleoperatører, der efterkommer anmodninger om videregivelse af kommunikationsdata, skal opbevare fortegnelser over videregivelsen af kommunikationsdata samt tilknyttet materiale såsom den skriftlige anmodningArtikel 83, stk. 5, i TBA.. Desuden skal teleoperatører to gange om året aflægge rapport om videregivelsen af kommunikationsdata til ministeriet for videnskab og IKTArtikel 83, stk. 6, i TBA..Teleoperatører er ikke forpligtet til at efterkomme anmodninger om videregivelse af kommunikationsdata på grundlag af TBA. Hver anmodning skal derfor vurderes af operatøren i lyset af de gældende databeskyttelseskrav i PIPA. Teleoperatører skal navnlig tage hensyn til den registreredes interesser og må ikke videregive oplysningerne, hvis dette sandsynligvis vil krænke den registreredes eller tredjemands interesser uretmæssigtArtikel 18, stk. 2, i PIPA.. Desuden skal den berørte person i henhold til meddelelse nr. 2021-1 om supplerende regler for fortolkning og anvendelse af lov om beskyttelse af personoplysninger underrettes om videregivelsen. Under ekstraordinære omstændigheder kan underretningen udsættes, navnlig hvis og så længe underretningen vil bringe en igangværende strafferetlig efterforskning i fare eller sandsynligvis vil skade en anden persons liv eller legeme, hvis disse rettigheder eller interesser går klart forud for den registreredes rettighederPIPC-meddelelse nr. 2021-1 om supplerende regler for fortolkning og anvendelse af lov om beskyttelse af personoplysninger, afsnit III, 2, nr. iii)..I 2016 bekræftede højesteret, at teleoperatørers frivillige videregivelse af kommunikationsdata uden en retskendelse på grundlag af TBA ikke i sig selv krænker brugeren af teletjenestens ret til selvbestemmelse over oplysninger. Samtidig præciserede højesteret, at der er tale om en sådan overtrædelse, hvis det er helt åbenbart, at den anmodende myndighed har misbrugt sin beføjelse til at anmode om videregivelse af kommunikationsdata og derved krænket den registreredes eller tredjemands interesserHøjesterets afgørelse nr. 2012Da105482 af 10. marts 2016.. Mere generelt skal enhver anmodning om frivillig fremlæggelse af oplysninger fra en retshåndhævende myndighed være i overensstemmelse principperne om lovlighed, nødvendighed og proportionalitet i den koreanske forfatning (artikel 12, stk. 1, og artikel 37, stk. 2).2.3.TilsynTilsynet med de strafferetlige håndhævelsesmyndigheder varetages ved brug af forskellige mekanismer, både internt og via eksterne organer.2.3.1.SelvrevisionI overensstemmelse med lov om revisioner i den offentlige sektor tilskyndes de offentlige myndigheder til at oprette et internt selvrevisionsorgan, der bl.a. har til opgave at udføre legalitetskontrolArtikel 3 og 5 i lov om revisioner i den offentlige sektor.. Lederne af sådanne revisionsorganer skal i videst muligt omfang garanteres uafhængighedArtikel 7 i lov om revisioner i den offentlige sektor.. Mere specifikt hentes de uden for den relevante myndighed (f.eks. tidligere dommere, professorer) og udnævnes for en periode på to til fem år og kan kun afsættes af velbegrundede årsager (f.eks. hvis de ikke kan varetage deres opgaver på grund af psykisk eller fysisk sygdom, eller hvis de er genstand for disciplinære sanktioner)Artikel 8-11 i lov om revisioner i den offentlige sektor.. Revisorer udnævnes ligeledes på grundlag af særlige betingelser, der er fastsat i lovenArtikel 16 ff. i lov om revisioner i den offentlige sektor.. Revisionsrapporter kan omfatte henstillinger eller anmodninger om erstatning eller berigtigelse samt irettesættelser og henstillinger eller anmodninger om disciplinære foranstaltningerArtikel 23, stk. 2, i lov om revisioner i den offentlige sektor.. De meddeles lederen af den offentlige myndighed, der er genstand for revisionen, samt revisions- og inspektionsudvalget (jf. afsnit 2.3.2) senest 60 dage efter revisionens afslutningArtikel 23, stk. 1, i lov om revisioner i den offentlige sektor.. Den pågældende myndighed skal gennemføre de nødvendige foranstaltninger og aflægge rapport om resultaterne til revisions- og inspektionsudvalgetArtikel 23, stk. 3, i lov om revisioner i den offentlige sektor.. Desuden stilles revisionsresultaterne generelt til rådighed for offentlighedenArtikel 26 i lov om revisioner i den offentlige sektor.. Nægtelse eller hindring af selvrevision straffes med administrative bøderArtikel 41 i lov om revisioner i den offentlige sektor.. På det strafferetlige område har det nationale politiagentur indført et generalinspektørsystem til håndtering af interne revisioner, herunder mulige krænkelser af menneskerettighederne, for at overholde ovennævnte lovgivningSe navnlig afdelingerne under generaldirektøren for revision og inspektion: https://www.police.go.kr/eng/knpa/org/org01.jsp..2.3.2.Revisions- og inspektionsudvalgetRevisions- og inspektionsudvalget (BAI) kan inspicere offentlige myndigheders aktiviteter og på grundlag af sådanne inspektioner udstede henstillinger, anmode om disciplinære foranstaltninger eller indgive en anmeldelseArtikel 24 og 31-35 i lov om revisions- og inspektionsudvalget (BAI-loven).. BAI er oprettet under Republikken Koreas præsident, men varetager sine opgaver uafhængigtArtikel 2, stk. 1, i BAI-loven.. I henhold til lov om oprettelse af BAI skal BAI desuden have størst mulig uafhængighed med hensyn til udnævnelse, afskedigelse og organisation af sit personale og udarbejdelse af sit budgetArtikel 2, stk. 2, i BAI-loven.. Formanden for BAI udnævnes af præsidenten med nationalforsamlingens samtykkeArtikel 4, stk. 1, i BAI-loven.. De seks resterende kommissærer udnævnes af præsidenten efter indstilling fra formanden for en fireårig periodeArtikel 5, stk. 1, og artikel 6 i BAI-loven.. Kommissærer (herunder formanden) skal opfylde specifikke lovbestemte kvalifikationskriterierHar f.eks. udøvet hvervet som dommer, offentlig anklager eller advokat i mindst ti år, arbejdet som embedsmand, professor eller i en højere stilling ved et universitet i mindst otte år eller arbejdet i mindst ti år i et børsnoteret selskab eller en statsejet institution (heraf mindst fem år som leder), jf. artikel 7 i BAI-loven. og kan kun afsættes i tilfælde af forfald, fængselsstraf eller manglende evne til at varetage deres opgaver på grund af langvarig psykisk eller fysisk sygdomArtikel 8 i BAI-loven.. Kommissærer må desuden ikke deltage i politiske aktiviteter og sideløbende bestride hverv i nationalforsamlingen, forvaltningsorganer, organisationer, der er underlagt BAI's revision og inspektion, eller andre lønnede hverv eller stillingerArtikel 9 i BAI-loven..BAI foretager en generel revision en gang om året, men kan også foretage specifikke revisioner af spørgsmål af særlig interesse. BAI kan anmode om fremlæggelse af dokumenter under en inspektion og indkalde enkeltpersonerJf. f.eks. artikel 27 i BAI-loven.. Som led i en revision undersøger BAI statens indtægter og udgifter, men fører også tilsyn med, at offentlige myndigheder og offentligt ansatte generelt overholder deres forpligtelser, for at forbedre den offentlige forvaltnings funktionArtikel 20 og 24 i BAI-loven.. Udvalgets tilsyn rækker derfor ud over de budgetmæssige aspekter og omfatter også legalitetskontrol.2.3.3.NationalforsamlingenNationalforsamlingen kan undersøge og inspicere offentlige myndighederArtikel 128 i lov om nationalforsamlingen og artikel 2, 3 og 15 i lov om inspektion og undersøgelse af statsforvaltningen. Dette omfatter årlige inspektioner af regeringsanliggender som helhed og undersøgelser af specifikke spørgsmål.. I forbindelse med en undersøgelse eller inspektion kan nationalforsamlingen anmode om fremlæggelse af dokumenter og pålægge vidner at give mødeArtikel 10, stk. 1, i lov om inspektion og undersøgelse af statsforvaltningen. Se også artikel 128 og 129 i lov om nationalforsamlingen.. Enhver, der afgiver falsk forklaring i forbindelse med en undersøgelse i nationalforsamlingen, kan idømmes strafferetlige sanktioner (fængsel i op til ti år)Artikel 14 lov om vidneudsagn, bedømmelse mv. for nationalforsamlingen.. Processen og resultaterne af inspektioner kan offentliggøresArtikel 12-2 i lov om inspektion og undersøgelse af statsforvaltningen.. Hvis nationalforsamlingen konkluderer, at der har fundet ulovlige eller uretmæssige aktiviteter sted, kan den anmode den relevante offentlige myndighed om at træffe korrigerende foranstaltninger, herunder tilkende erstatning, iværksætte disciplinære foranstaltninger og forbedre sine interne procedurerArtikel 16, stk. 2, i lov om inspektion og undersøgelse af statsforvaltningen.. Efter en sådan anmodning skal myndigheden handle straks og aflægge rapport om resultatet til nationalforsamlingenArtikel 16, stk. 3, i lov om inspektion og undersøgelse af statsforvaltningen..2.3.4.Kommissionen for beskyttelse af personoplysningerKommissionen for beskyttelse af personoplysninger (PIPC eller beskyttelseskommissionen) fører tilsyn med de strafferetlige håndhævelsesmyndigheders behandling af personoplysninger i overensstemmelse med PIPA. I henhold til artikel 7-8, stk. 3 og 4, og artikel 7-9, stk. 5, i PIPA omfatter PIPC's tilsyn desuden mulige overtrædelser af reglerne om begrænsninger og garantier for indsamling af personoplysninger, herunder reglerne i de specifikke love om indsamling af (elektronisk) bevismateriale med henblik på strafferetlig håndhævelse (jf. afsnit 2.2). I betragtning af kravene i artikel 3, stk. 1, i PIPA vedrørende lovlig og rimelig indsamling af personoplysninger udgør en sådan overtrædelse også en overtrædelse af PIPA, der giver PIPC mulighed for at foretage en undersøgelse og træffe korrigerende foranstaltningerJf. PIPC-meddelelse nr. 2021-1 om supplerende regler for fortolkning og anvendelse af lov om beskyttelse af personoplysninger..PIPC har under udøvelsen af sin tilsynsfunktion adgang til alle relevante oplysningerArtikel 63 i PIPA.. PIPC kan fremsætte henstillinger til de retshåndhævende myndigheder om, hvordan beskyttelsen af personoplysninger i forbindelse med deres behandlingsaktiviteter kan forbedres, pålægge korrigerende foranstaltninger (f.eks. suspendere databehandlingen eller træffe de nødvendige foranstaltninger til at beskytte personoplysninger) eller henstille, at myndigheden træffer disciplinære foranstaltningerArtikel 61, stk. 2, artikel 65, stk. 1, artikel 65, stk. 2, og artikel 64, stk. 4.. Endelig er der fastsat strafferetlige sanktioner for visse PIPA-overtrædelser såsom ulovlig anvendelse eller videregivelse af personoplysninger til tredjemand eller ulovlig behandling af følsomme oplysningerArtikel 70-74 i PIPA.. I denne forbindelse kan PIPC henvise sagen til den kompetente efterforskningsmyndighed (herunder en anklager)Artikel 65, stk. 1, i PIPA..2.3.5.Den nationale menneskerettighedskommissionDen nationale menneskerettighedskommission (NHRC) — et uafhængigt organ, der har til opgave at beskytte og fremme grundlæggende rettighederArtikel 1 i lov om menneskerettighedskommissionen (NHRC-loven). — har beføjelse til at undersøge og afhjælpe overtrædelser af forfatningens artikel 10-22, som omfatter retten til privatlivets fred og privatlivets fred i forbindelse med korrespondance. NHRC består af 11 kommissærer, der udnævnes efter indstilling fra nationalforsamlingen (4), præsidenten (4) og højesteretspræsidenten (3)Artikel 5, stk. 1 og 2, i NHRC-loven.. For at blive udnævnt skal en kommissær 1) have været ansat ved et universitet eller et godkendt forskningsinstitut i mindst ti år, som minimum på lektorniveau, 2) have udøvet hvervet som dommer, anklager eller advokat i mindst ti år, 3) have været involveret i menneskerettighedsaktiviteter i mindst ti år (f.eks. for en nonprofitorganisation, ikkestatslig organisation eller international organisation) eller 4) være blevet anbefalet af civilsamfundsgrupperArtikel 5, stk. 3, i NHRC-loven.. Formanden udnævnes af præsidenten blandt kommissærerne, og udnævnelsen skal bekræftes af nationalforsamlingenArtikel 5, stk. 5, i NHRC-loven.. Kommissærer (herunder formanden) udnævnes for en periode på tre år, der kan forlænges, og kan kun afsættes, hvis de idømmes fængselsstraf eller ikke længere er i stand til at varetage deres opgaver på grund af langvarig psykisk eller fysisk sygdom (i så fald skal to tredjedele af kommissærerne være enige i afsættelsen)Artikel 7, stk. 1, og artikel 8 i NHRC-loven.. NHRC-kommissærer må ikke bestride et sideløbende hverv i nationalforsamlingen, lokalråd eller en statslig eller lokal myndighed (som offentligt ansat)Artikel 10 i NHRC-loven..NHRC kan indlede en undersøgelse på eget initiativ eller på grundlag af en klage fra en enkeltperson. Som led i sin undersøgelse kan NHRC anmode om fremlæggelse af relevant materiale, foretage inspektioner og indkalde enkeltpersoner til at afgive vidneforklaringArtikel 36 i NHRC-loven. I henhold til lovens artikel 36, stk. 7, er det muligt at afvise at fremlægge materiale eller genstande, hvis det vil krænke den fortrolige karakter af statslige forhold, der kan have væsentlig indvirkning på statens sikkerhed eller diplomatiske forbindelser eller vil udgøre en alvorlig hindring for en strafferetlig efterforskning eller verserende retssag. I sådanne tilfælde kan kommissionen anmode lederen af det relevante organ (som skal overholde reglerne i god tro) om yderligere oplysninger, hvis det er nødvendigt for at undersøge, om afvisningen af at fremlægge oplysningerne er berettiget.. Efter en undersøgelse kan NHRC udstede henstillinger om at forbedre eller korrigere specifikke politikker og praksis og offentliggøre henstillingerneArtikel 25, stk. 1, i NHRC-loven.. Offentlige myndigheder skal underrette NHRC om deres planer for gennemførelse af disse henstillinger senest 90 dage efter modtagelsen af henstillingerneArtikel 25, stk. 3, i NHRC-loven.. Hvis henstillingerne ikke efterkommes, skal den pågældende myndighed desuden underrette kommissionen heromArtikel 25, stk. 4, i NHRC-loven.. NHRC kan derefter underrette nationalforsamlingen om denne undladelse og/eller offentliggøre den. De offentlige myndigheder efterkommer generelt NHRC's henstillinger og har et stærkt incitament hertil, da deres gennemførelse er blevet vurderet som led i en generel evaluering, som kontoret for samordning af regeringens politikker har foretaget under tilsyn af premierministerens kontor.2.4.Individuel klage- og prøvelsesadgang2.4.1.Prøvelsesmekanismer i henhold til PIPAEnkeltpersoner kan udøve deres ret i henhold til PIPA til indsigt i og berigtigelse, sletning og suspension behandlingen af personoplysninger, der behandles af strafferetlige håndhævelsesmyndigheder. Der kan anmodes om adgang direkte fra den relevante myndighed eller indirekte via PIPCArtikel 35, stk. 2, i PIPA.. Den kompetente myndighed kan kun begrænse eller nægte adgang, hvis dette er fastsat ved lov, hvis den sandsynligvis vil skade tredjemands liv eller legeme eller er en uberettiget krænkelse af en anden persons ejendom og andre interesser (dvs. hvis den anden persons interesser vejer tungere end den anmodende parts interesser)Artikel 35, stk. 4, i PIPA.. Hvis anmodningen om adgang ikke imødekommes, skal den pågældende oplyses om årsagerne hertil og om, hvordan afgørelsen kan påklagesArtikel 42, stk. 2, i PIPA-gennemførelsesdekretet.. En anmodning om berigtigelse eller sletning kan ligeledes afslås, hvis dette er fastsat i anden lovgivning, og i så fald skal den pågældende oplyses om de bagvedliggende årsager og muligheden for at klageArtikel 36, stk. 1-2, i PIPA og artikel 43, stk. 3, i PIPA-gennemførelsesdekretet..Med hensyn til klageadgang kan enkeltpersoner indgive en klage til PIPC, herunder via callcentret for privatlivsbeskyttelse, der drives af Koreas internet- og sikkerhedsagenturArtikel 62 i PIPA.. Desuden kan enkeltpersoner få adgang til mægling gennem udvalget for bilæggelse af tvister om personoplysningerArtikel 40-50 i PIPA og artikel 48-2 til 57 i PIPA-gennemførelsesdekretet.. Disse prøvelsesmekanismer er tilgængelige både i tilfælde af mulige overtrædelser af reglerne i specifikke love, der fastsætter begrænsninger og garantier for indsamling af personoplysninger (afsnit 2.2), og i PIPA. Desuden kan enkeltpersoner anfægte PIPC's afgørelser eller manglende handling i henhold til lov om forvaltningssager (jf. afsnit 2.4.3).2.4.2.Klageadgang ved den nationale menneskerettighedskommissionNHRC behandler klager fra enkeltpersoner (både koreanske og udenlandske statsborgere) vedrørende menneskerettighedskrænkelser begået af offentlige myndighederUdtrykket bosiddende skal ses i sammenhæng med begrebet jurisdiktion og ikke område, selv om der i artikel 4 i NHRC-loven henvises til statsborgere og udlændinge, der er bosiddende i Republikken Korea. Hvis en udlændings grundlæggende rettigheder krænkes af nationale institutioner i Korea, kan den pågældende derfor indgive en klage til NHRC. Se f.eks. det tilsvarende spørgsmål på NHRC's websted med ofte stillede spørgsmål, som findes på https://www.humanrights.go.kr/site/program/board/basicboard/list?boardtypeid=7025&menuid=002004005001&pagesize=10¤tpage=2. Dette ville være tilfældet, hvis de koreanske offentlige myndigheder ulovligt tilgår personoplysninger om en udlænding, der er overført til Korea.. Der er intet krav om søgsmålskompetence for personer, der ønsker at indgive en klage til NHRCEn klage skal i princippet indgives inden for et år efter krænkelsen, men NHRC kan stadig beslutte at undersøge en klage, der indgives efter denne frist, så længe forældelsesfristen i henhold til straffe- eller civilretten ikke er udløbet (artikel 32, stk. 1, nr. 4, i NHRC-loven).. Som følge heraf behandler NHRC klagen, selv om den pågældende person ikke kan påvise en faktisk skade på tidspunktet for antagelsen. I forbindelse med indsamling af personoplysninger med henblik på strafferetlig håndhævelse vil en person derfor ikke være forpligtet til at påvise, at de koreanske offentlige myndigheder rent faktisk har fået adgang til vedkommendes personoplysninger, inden klagen kan antages til behandling ved NHRC. En person kan også anmode om at få afgjort klagesagen gennem mæglingArtikel 42 ff. i NHRC-loven..I forbindelse med undersøgelsen af en klage kan NHRC gøre brug af sine undersøgelsesbeføjelser, herunder ved at anmode om forelæggelse af relevant materiale, foretage inspektioner og indkalde enkeltpersoner til at afgive vidneforklaringArtikel 36 og 37 i NHRC-loven.. Hvis undersøgelsen viser, at der er sket en overtrædelse af relevante love, kan NHRC fremsætte henstillinger om gennemførelse af foranstaltninger eller ændring eller forbedring af enhver relevant lov, institution, politik eller praksisArtikel 44 i NHRC-loven.. De foreslåede foranstaltninger kan omfatte mægling, ophør af krænkelsen af menneskerettighederne, skadeserstatning og foranstaltninger til at forhindre, at de samme eller lignende krænkelser gentager sigArtikel 42, stk. 4, i NHRC-loven.. I tilfælde af ulovlig indsamling af personoplysninger i henhold til gældende regler kan afhjælpende foranstaltninger omfatte sletning af de indsamlede personoplysninger. NHRC kan vedtage hasteforanstaltninger, hvis der anses for at være stor sandsynlighed for, at en overtrædelse fortsætter, og det anses for sandsynligt, at der vil opstå skade, som er vanskelig at afhjælpe, hvis der ikke gribes indArtikel 48 i NHRC-loven..NHRC har ikke beføjelse til at træffe bindende afgørelser, men NHRC's afgørelser (f.eks. en afgørelse om ikke at fortsætte undersøgelsen af en klage)Hvis NHRC f.eks. undtagelsesvis ikke har mulighed for at inspicere visse materialer eller faciliteter, fordi de vedrører statshemmeligheder, der kan have en væsentlig indvirkning på statens sikkerhed eller diplomatiske forbindelser, eller hvis inspektionen vil udgøre en alvorlig hindring for en strafferetlig efterforskning eller verserende retssag (jf. fodnote 166), og hvis dette forhindrer NHRC i at foretage den nødvendige undersøgelse for at vurdere, om den modtagne klage er begrundet, underretter udvalget den pågældende om begrundelsen for, at klagen blev afvist, i overensstemmelse med artikel 39 i NHRC-loven. I dette tilfælde kan den pågældende anfægte NHRC's afgørelse i henhold til lov om forvaltningssager. og henstillinger kan indbringes for de koreanske domstole i henhold til lov om forvaltningssager (jf. afsnit 2.4.3 nedenfor)Jf. f.eks. Seoul High Courts afgørelse 2007NU27259 af 18. april 2008, stadfæstet ved højesterets afgørelse nr. 2008Du7854 af 9. oktober 2008, Seoul High Courts afgørelse nr. 2017Nu69382 af 2. februar 2018.. Hvis NHRC's konklusioner viser, at personoplysninger er indsamlet ulovligt af en offentlig myndighed, kan en person desuden anlægge en sag ved de koreanske domstole mod denne offentlige myndighed, f.eks. ved at anfægte indsamlingen i henhold til lov om forvaltningssager, indgive en forfatningsretlig klage i henhold til lov om forfatningsdomstolen eller kræve skadeserstatning efter lov om erstatning fra staten (jf. afsnit 2.4.3 nedenfor).2.4.3.Retslig prøvelseEnkeltpersoner kan påberåbe sig de begrænsninger og garantier, der er beskrevet i de foregående afsnit, ved at indbringe en sag for de koreanske domstole via forskellige mekanismer.For det første kan den berørte person og dennes advokat i overensstemmelse med CPA være til stede på tidspunktet for fuldbyrdelse af en kendelse om ransagning eller beslaglæggelse, og de kan derfor gøre indsigelse på tidspunktet for fuldbyrdelse af kendelsenArtikel 121 og 219 i CPA.. Desuden indeholder CPA en såkaldt kvasiklagemekanisme, som giver enkeltpersoner mulighed for at anmode den kompetente ret om at annullere eller ændre en disposition truffet af en anklager eller politiet vedrørende en beslaglæggelseArtikel 417 i CPA sammenholdt med artikel 414, stk. 2, i CPA. Se også højesterets afgørelse nr. 97Mo66 af 29. september 1997.. Dette giver enkeltpersoner mulighed for at anfægte de foranstaltninger, der er truffet for at fuldbyrde en retskendelse om beslaglæggelse.Enkeltpersoner kan desuden opnå skadeserstatning ved de koreanske domstole. I henhold til lov om erstatning fra staten kan personer søge erstatning for skade, som offentligt ansatte har forvoldt under udøvelsen af deres officielle hverv i strid med lovenArtikel 2, stk. 1, i lov om erstatning fra staten.. Et krav i henhold til lov om erstatning fra staten kan indgives til et specialiseret erstatningsråd eller direkte til de koreanske domstoleArtikel 9 og 12 i lov om erstatning fra staten. Ved loven oprettes distriktsråd (under forsæde af vicestatsadvokaten ved den tilsvarende anklagemyndighed), et centralråd (under forsæde af vicejustitsministeren) og et særligt råd (under forsæde af viceforsvarsministeren med ansvar for erstatningskrav for skade forvoldt af militærpersonel eller civilansatte i militæret). Erstatningskrav behandles i princippet af distriktsråd, som under visse omstændigheder skal videresende sagerne til det centrale/særlige råd, f.eks. hvis erstatningen overstiger et vist beløb, eller hvis en person anmoder om fornyet behandling. Alle råd består af medlemmer udpeget af justitsministeren (f.eks. blandt embedsmænd i justitsministeriet, retsembedsmænd, advokater og personer med ekspertise inden for erstatning fra staten) og er underlagt specifikke regler om interessekonflikter (jf. artikel 7 i gennemførelsesdekretet til lov om erstatning fra staten).. Hvis offeret er udenlandsk statsborger, finder lov om erstatning fra staten anvendelse, hvis vedkommendes hjemland ligeledes sikrer koreanske statsborgere erstatning fra statenArtikel 7 i lov om erstatning fra staten.. I henhold til retspraksis er denne betingelse opfyldt, hvis kravene vedrørende anmodning om erstatning i det andet land ikke i væsentlig grad udlignes mellem Korea og det andet land og generelt ikke er strengere end de krav, der er fastsat i Korea, og der ikke er nogen materiel forskelHøjesterets afgørelse nr. 2013Da208388 af 11. juni 2015.. Civilloven regulerer statens erstatningsansvar, og som følge heraf omfatter statens erstatningsansvar også immateriel skade (f.eks. psykiske lidelser)Jf. artikel 8 i lov om erstatning fra staten og artikel 751 i civilloven..Der er et yderligere retsmiddel i PIPA i forbindelse med overtrædelser af databeskyttelsesreglerne. I henhold til artikel 39 i PIPA kan enhver, der lider skade som følge af en overtrædelse af PIPA eller tab, tyveri, videregivelse, forfalskning, ændring af eller skade på sine personoplysninger, få erstatning ved domstolene. Der er ikke noget tilsvarende krav om gensidighed som i lov om erstatning fra staten.Ud over skadeserstatning er der adgang til administrativ prøvelse i forbindelse med forvaltningsorganers handlinger eller undladelser i henhold til lov om forvaltningssager. Enhver kan anfægte en disposition (dvs. udøvelse af eller afvisning af at udøve offentlig myndighed i en bestemt sag) eller undladelse (et forvaltningsorgans langvarige undladelse af at træffe en bestemt disposition i strid med en retlig forpligtelse hertil), hvilket kan føre til tilbagekaldelse/ændring af en ulovlig disposition, udstedelse af en afgørelse om ugyldighed (dvs. en afgørelse om, at dispositionen ikke har retsvirkning eller ikke eksisterer i retsordenen) eller udstedelse af en afgørelse om, at en undladelse er ulovligArtikel 2 og 4 i lov om forvaltningssager.. For at kunne anfægte en administrativ disposition skal den have direkte indvirkning på borgerlige rettigheder og pligterHøjesterets afgørelse 98Du18435 af 22. oktober 1999, højesterets afgørelse 99Du1113 af 8. september 2000 og højesterets afgørelse 2010Du3541 af 27. september 2012.. Dette omfatter foranstaltninger til indsamling af personoplysninger, enten direkte (f.eks. aflytning af kommunikation) eller gennem en anmodning om videregivelse (f.eks. til en tjenesteudbyder).Ovennævnte klager kan i første omgang indbringes for administrative klageudvalg, der er nedsat under visse offentlige myndigheder (f.eks. NIS og NHRC), eller for det centrale administrative klageudvalg, der er nedsat under kommissionen for korruptionsbekæmpelse og borgerlige rettighederArtikel 6 i lov om administrative klager og artikel 18, stk. 1, i lov om forvaltningssager.. En sådan administrativ klage er en alternativ og mere uformel mulighed for at anfægte en offentlig myndigheds disposition eller undladelse. Der kan dog også indbringes en sag direkte for de koreanske domstole i henhold til lov om forvaltningssager.En anmodning om tilbagekaldelse/ændring af en disposition i henhold til lov om forvaltningssager kan indgives af enhver, der har en retlig interesse i at anmode om tilbagekaldelsen/ændringen eller blive genindsat i sine rettigheder ved tilbagekaldelsen/ændringen, hvis dispositionen ikke længere har virkningArtikel 12 i lov om forvaltningssager.. På samme måde kan en person, der har en retlig interesse heri, anlægge en sag for at få fastslået, at en disposition er ugyldig, hvorimod en sag for at få fastslået, at en undladelse er ulovlig, kan anlægges af enhver, der har fremsat en anmodning om en disposition og har en retlig interesse i at få fastslået, at en undladelse er ulovligArtikel 35 og 36 i lov om forvaltningssager.. Ifølge højesterets retspraksis fortolkes retlig interesse som en retligt beskyttet interesse, dvs. en direkte og specifik interesse, der er beskyttet af love og administrative bestemmelser, som administrative dispositioner er baseret på (dvs. ikke offentlighedens generelle, indirekte og abstrakte interesser)Højesterets afgørelse nr. 2006Du330 af 26. marts 2006.. Enkeltpersoner har derfor en retlig interesse i tilfælde af overtrædelse af begrænsningerne og garantierne for indsamling af deres personoplysninger med henblik på strafferetlig håndhævelse (i henhold til specifik lovgivning eller PIPA). En endelig dom i henhold til lov om forvaltningssager er bindende for parterneArtikel 30, stk. 1, i lov om forvaltningssager..En anmodning om tilbagekaldelse/ændring af en disposition og en anmodning om at få fastslået, at en undladelse er ulovlig, indgives senest 90 dage efter den dato, hvor personen får kendskab til dispositionen/undladelsen, og i princippet senest et år efter datoen, hvor dispositionen blev truffet, eller datoen for undladelsen, medmindre der er berettigede grunde hertilArtikel 20 i lov om forvaltningssager. Denne frist gælder også for en anmodning om at få fastslået, at en undladelse er ulovlig, jf. artikel 38, stk. 2, i lov om forvaltningsretssager.. I henhold til højesterets retspraksis skal begrebet berettigede grunde fortolkes bredt og kræver en vurdering af, om det er samfundsmæssigt acceptabelt at give mulighed for at indbringe en forsinket klage i lyset af alle sagens omstændighederHøjesterets afgørelse 90Nu6521 af 28. juni 1991.. Dette omfatter f.eks. (men er ikke begrænset til) årsager til forsinkelser, som den pågældende part ikke kan holdes ansvarlig for (dvs. situationer, der ligger uden for klagers kontrol, f.eks. hvis vedkommende ikke er blevet underrettet om indsamlingen af sine personoplysninger) eller force majeure (f.eks. naturkatastrofe eller krig).Endelig kan enkeltpersoner også indgive en forfatningsmæssig klage til forfatningsdomstolenArtikel 68, stk. 1, i lov om forfatningsdomstolen.. På grundlag af lov om forfatningsdomstolen kan enhver, hvis grundlæggende forfatningssikrede rettigheder krænkes som følge af udøvelsen eller den manglende udøvelse af offentlig myndighed (bortset fra domstolsafgørelser), indgive en forfatningsmæssig klage. Hvis der findes andre retsmidler, skal disse først udtømmes. I henhold til forfatningsdomstolens retspraksis kan udenlandske statsborgere indgive en forfatningsmæssig klage, i det omfang deres grundlæggende rettigheder er anerkendt i den koreanske forfatning (se forklaringerne i afsnit 1.1)Forfatningsdomstolens afgørelse nr. 99HeonMa194 af 29. november 2001.. Forfatningsmæssige klager skal indgives senest 90 dage efter, at den pågældende har fået kendskab til overtrædelsen, og senest et år efter, at den er begået. En klage vil stadig kunne antages til realitetsbehandling, hvis der foreligger berettigede grunde som fortolket i overensstemmelse med højesterets retspraksis beskrevet ovenfor, da proceduren i lov om forvaltningssager finder anvendelse på tvister i henhold til lov om forfatningsdomstolenArtikel 40 i lov om forfatningsdomstolen..Hvis andre retsmidler først skal udtømmes, skal der indgives en forfatningsmæssig klage senest 30 dage efter den endelige afgørelse om et sådant retsmiddelArtikel 69 i lov om forfatningsdomstolen.. Forfatningsdomstolen kan ugyldiggøre den udøvelse af offentlig myndighed, der forårsagede overtrædelsen, eller fastslå, at en bestemt undladelse af at handle er forfatningsstridigArtikel 75, stk. 3, i lov om forfatningsdomstolen.. I så fald er den relevante myndighed forpligtet til at træffe foranstaltninger for at efterkomme domstolens afgørelse.3.MYNDIGHEDSADGANG AF HENSYN TIL DEN NATIONALE SIKKERHED3.1.Kompetente offentlige myndigheder på området national sikkerhedRepublikken Korea har to særlige efterretningsagenturer, nemlig NIS og forsvarssikkerhedskommandoen. Derudover kan politiet og anklagemyndigheden også indsamle personoplysninger til nationale sikkerhedsformål.NIS er oprettet ved lov om den nationale efterretningstjeneste (NIS-loven) og er direkte underlagt præsidentens kontrol og tilsynArtikel 2 og artikel 4, stk. 2, i NIS-loven.. NIS indsamler, kompilerer og formidler navnlig oplysninger om andre lande (herunder Nordkorea)Dette begreb omfatter ikke oplysninger om enkeltpersoner, men generelle oplysninger om andre lande (tendenser, udvikling) og om aktiviteter, der udføres af statslige aktører i tredjelande., efterretninger forbindelse med bekæmpelse af spionage (herunder militær og industriel spionage), terrorisme og internationale kriminelle syndikaters aktiviteter, efterretninger om visse former for kriminalitet rettet mod den offentlige og nationale sikkerhed (f.eks. indenlandsk oprør, aggression udefra) og efterretninger i forbindelse med opgaven med at garantere internetsikkerheden og forebygge eller bekæmpe cyberangreb og -truslerArtikel 3, stk. 1, i NIS-loven. I NIS-loven, hvorved NIS blev oprettet, fastlægges efterretningstjenestens opgaver og de generelle principper, der danner grundlag for alle dens aktiviteter. NIS skal som et generelt princip være politisk neutral og beskytte den enkeltes friheder og rettighederArtikel 3, stk. 1, artikel 6, stk. 2, artikel 11 og 21. Se også reglerne om interessekonflikter, navnlig artikel 10 og 12.. Chefen for NIS har til opgave at udarbejde generelle retningslinjer, der fastsætter principperne, anvendelsesområdet og procedurerne for udførelse af efterretningstjenestens opgaver i forbindelse med indsamling og anvendelse af oplysninger, og skal forelægge dem for nationalforsamlingenArtikel 4, stk. 2, i NIS-loven. Nationalforsamlingen kan (gennem sit efterretningsudvalg) kræve, at retningslinjerne korrigeres eller suppleres, hvis den mener, at de er ulovlige eller uhensigtsmæssige. Chefen for NIS og medarbejderne må mere generelt ikke misbruge deres offentlige myndighedsbeføjelser under udførelsen af deres opgaver til at tvinge nogen institution, organisation eller enkeltperson til at gøre noget, som de ikke er forpligtet til, eller hindre en person i at udøve sine rettighederArtikel 13 i NIS-loven.. Desuden skal enhver form for censur af post, aflytning af telekommunikation, indsamling af lokaliseringsdata, indsamling af kommunikationsbekræftelsesdata eller NIS' optagelse af eller lytning til privat kommunikation være i overensstemmelse med CPPA, lov om lokaliseringsdata eller CPAArtikel 14 i NIS-loven.. Ethvert misbrug af beføjelser eller indsamling af oplysninger i strid med disse love er omfattet af strafferetlige sanktionerArtikel 22 og 23 i NIS-loven..Forsvarssikkerhedskommandoen er et militært efterretningsagentur oprettet under forsvarsministeriet. Den har ansvaret for militære sikkerhedsspørgsmål, militære strafferetlige efterforskninger (omfattet af lov om militærdomstolen) og militære efterretninger. Generelt overvåger forsvarssikkerhedskommandoen ikke civile, medmindre dette er nødvendigt for at varetage kommandoens militære funktioner. Der kan foretages efterforskning vedrørende militærpersonel, civilansatte i militæret, personer under militær uddannelse, personer i militærreserven eller rekruttjeneste og krigsfangerArtikel 1 i lov om militærdomstole.. Når forsvarssikkerhedskommandoen indsamler kommunikationsdata til nationale sikkerhedsformål, er den underlagt de begrænsninger og garantier, der er fastsat i CPPA og gennemførelsesdekretet hertil.3.2.Retsgrundlag og begrænsningerCPPA, lov om bekæmpelse af terrorisme og beskyttelse af borgerne og den offentlige sikkerhed (antiterrorloven) og TBA udgør retsgrundlaget for indsamling af personoplysninger til nationale sikkerhedsformål og fastsætter de gældende begrænsninger og garantierPolitiet og NIS efterforsker kriminalitet i forbindelse med den nationale sikkerhed på grundlag af CPA, hvorimod forsvarssikkerhedskommandoen er underlagt lov om militærdomstolen.. Disse begrænsninger og garantier som beskrevet i de næste afsnit sikrer, at indsamlingen og behandlingen af oplysninger begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for at nå et legitimt mål. Dette udelukker massiv og vilkårlig indsamling af personoplysninger til nationale sikkerhedsformål.3.2.1.Indsamling af kommunikationsdata3.2.1.1.Efterretningsagenturers indsamling af kommunikationsdata3.2.1.1.1.RetsgrundlagCPPA giver efterretningsagenturer beføjelse til at indsamle kommunikationsdata og pålægger kommunikationsudbydere at samarbejde om anmodninger fra disse agenturerArtikel 15-2 i CPPA.. Som beskrevet i afsnit 2.2.2.1 skelner CPPA mellem indsamling af indholdet af kommunikation (dvs. kommunikationsbegrænsende foranstaltninger såsom aflytning eller censurArtikel 2, stk. 6 og 7, i CPPA.) og indsamling af kommunikationsbekræftelsesdataArtikel 2, stk. 11, i CPPA..Tærsklen for indsamling af disse to typer oplysninger varierer, men de gældende procedurer og garantier er i vid udstrækning identiskeSe også artikel 13-4, stk. 2, i CPPA og artikel 37, stk. 4, i CPPA-gennemførelsesdekretet, hvori det fastsættes, at de procedurer, der gælder for indsamling af indholdet af kommunikation, finder tilsvarende anvendelse på indsamling af kommunikationsbekræftelsesdata.. Indsamlingen af kommunikationsbekræftelsesdata (eller metadata) kan finde sted for at forebygge trusler mod den nationale sikkerhedArtikel 13-4 i CPPA.. Der gælder en højere tærskel for gennemførelse af kommunikationsbegrænsende foranstaltninger (dvs. indsamling af indholdet af kommunikation), som kun kan træffes, når den nationale sikkerhed forventes at blive bragt i alvorlig fare, og indsamlingen af efterretninger er nødvendig for at forebygge en sådan fare (dvs. hvis der er en alvorlig risiko for den nationale sikkerhed, og indsamlingen er nødvendig for at forebygge den)Artikel 7, stk. 1, i CPPA.. Desuden må der kun gives adgang til indholdet af kommunikation som en sidste udvej for at sikre den nationale sikkerhed, og der skal gøres en indsats for at minimere krænkelsen af privatlivets fred i forbindelse med kommunikationArtikel 3, stk. 2, i CPPA.. Selv når den relevante godkendelse/tilladelse er opnået, skal sådanne foranstaltninger straks bringes til ophør, når de ikke længere er nødvendige, hvorved det sikres, at enhver krænkelse af den enkeltes ret til kommunikationshemmelighed begrænses til et minimumArtikel 2 i CPPA-gennemførelsesdekretet..3.2.1.1.2.Begrænsninger og garantier for indsamlingen af kommunikationsdata, der som minimum involverer en koreansk statsborgerIndsamling af kommunikationsdata (både indhold og metadata), hvor en af eller begge parter i kommunikationen er koreanske statsborgere, må kun finde sted med tilladelse fra en retspræsident ved High CourtArtikel 7, stk. 1, nr. 1, i CPPA. Den kompetente ret er den High Court, der har kompetence på det sted, hvor den ene eller begge overvågede parter har bopæl eller hjemsted.. Anmodningen fra efterretningsagenturet skal indgives skriftligt til en anklager eller en højere anklagemyndighedArtikel 7, stk. 3, i CPPA-gennemførelsesdekretet.. Den skal indeholde oplysninger om grundene til indsamlingen (dvs. at den nationale sikkerhed forventes at blive bragt i alvorlig fare, eller at indsamlingen er nødvendig for at forebygge trusler mod den nationale sikkerhed) og materiale, der underbygger disse grunde og påviser, at der foreligger en prima facie-sag, samt nærmere oplysninger om anmodningen (dvs. om formål, den eller de overvågede personer, omfang, faktisk indsamlingsperiode, og om hvordan og hvor indsamlingen vil finde sted)Artikel 7, stk. 3, og artikel 6, stk. 4, i CPPA.. Anklageren/den højere anklagemyndighed anmoder derefter en retspræsident ved High Court om tilladelseArtikel 7, stk. 4, i CPPA-gennemførelsesdekretet. I anklagerens anmodning til retten angives de vigtigste grunde til mistanke og, i det omfang der samtidig anmodes om flere tilladelser, begrundelsen herfor (jf. artikel 4 i CPPA-gennemførelsesdekretet).. Retspræsidenten kan kun give skriftlig tilladelse, hvis han/hun mener, at ansøgningen er berettiget, og afviser anmodningen, hvis han/hun anser den for ubegrundetArtikel 7, stk. 3, artikel 6, stk. 5, og artikel 6, stk. 9, i CPPA.. I kendelsen angives type, formål, mål, omfang og faktisk indsamlingsperiode, samt hvor og hvordan indsamlingen kan finde stedArtikel 7, stk. 3, og artikel 6, stk. 6, i CPPA..Der gælder særlige regler, hvis foranstaltningen tager sigte på efterforskning af en sammensværgelse, som truer den nationale sikkerhed, og der foreligger en nødsituation, som gør det umuligt at gennemføre ovennævnte procedurerArtikel 8 i CPPA.. Hvis disse betingelser er opfyldt, kan efterretningsagenturer gennemføre overvågningsforanstaltninger uden en forudgående retskendelseArtikel 8, stk. 1, i CPPA.. Efterretningsagenturerne skal dog umiddelbart efter gennemførelsen af hasteforanstaltningerne anmode om en retskendelse. Indsamlingen skal straks indstilles, hvis retskendelsen ikke opnås senest 36 timer efter iværksættelsen af foranstaltningerneArtikel 8, stk. 2, i CPPA.. Indsamling af oplysninger i nødsituationer skal altid finde sted i overensstemmelse med en erklæring om censur/aflytning i nødsituationer, og det efterretningsagentur, der foretager indsamlingen, skal føre et register over alle hasteforanstaltningerArtikel 8, stk. 4, i CPPA. Jf. afsnit 2.2.2.2 ovenfor om hasteforanstaltninger i forbindelse med retshåndhævelse..Hvis overvågningen afsluttes inden for kort tid og uden en retskendelse, skal chefen for den kompetente højere anklagemyndighed sende en meddelelse om hasteforanstaltninger udarbejdet af efterretningsagenturet til præsidenten for den kompetente ret, som fører registret over hasteforanstaltningerArtikel 8, stk. 5 og 7, i CPPA. I denne meddelelse angives formål, mål, omfang, varighed, gennemførelsessted og overvågningsmetode samt begrundelsen for ikke at indgive en anmodning, inden foranstaltningen træffes (artikel 8, stk. 6, i CPPA).. Dette gør det muligt for retten at undersøge, om indsamlingen er lovlig.3.2.1.1.3.Begrænsninger og garantier for indsamlingen af kommunikationsdata, der kun involverer ikkekoreanske statsborgereHvis efterretningsagenturerne udelukkende skal indsamle oplysninger om kommunikation mellem ikkekoreanske statsborgere, skal de indhente en skriftlig forhåndsgodkendelse fra præsidentenArtikel 7, stk. 1, nr. 2, i CPPA.. Denne kommunikation kan kun indsamles til nationale sikkerhedsformål, hvis den falder ind under en af de opstillede kategorier, dvs. kommunikation mellem regeringsembedsmænd eller andre enkeltpersoner fra lande, der er fjendtligt indstillet over for Republikken Korea, udenlandske organer, grupper eller statsborgere, der mistænkes for at deltage i antikoreanske aktiviteterHerved forstås aktiviteter, der truer landets eksistens og sikkerhed, den demokratiske orden eller folkets overlevelse og frihed., eller medlemmer af grupper, der opererer på Den Koreanske Halvø, men reelt uden at være underlagt Republikken Koreas suverænitet, og deres paraplygrupper i andre landeHvis den ene part er en person som beskrevet i artikel 7, stk. 1, nr. 2, i CPPA, og den anden er ukendt eller ikke kan identificeres, finder proceduren i artikel 7, stk. 1, nr. 2, desuden anvendelse.. Hvis den ene part i kommunikationen derimod er en koreansk statsborger og den anden ikkekoreansk statsborger, kræves rettens godkendelse i overensstemmelse med den procedure, der er beskrevet i afsnit 3.2.1.1.2.Lederen af et efterretningsagentur skal forelægge en plan for de påtænkte foranstaltninger for chefen for NISArtikel 8, stk. 1, i CPPA-gennemførelsesdekretet. Chefen for NIS udnævnes af præsidenten med parlamentets godkendelse (artikel 7 i NIS-loven).. Chefen for NIS vurderer, om planen er hensigtsmæssig, og forelægger den for præsidenten til godkendelse, hvis dette er tilfældetArtikel 8, stk. 2, i CPPA-gennemførelsesdekretet.. De oplysninger, der skal indgå i planen, er de samme som de oplysninger, der skal indgå i en anmodning om en retskendelse til at indsamle oplysninger om koreanske statsborgere (jf. ovenfor)Artikel 8, stk. 3, i CPPA-gennemførelsesdekretet sammenholdt med artikel 6, stk. 4, i CPPA.. Den skal navnlig indeholde oplysninger om grundene til indsamlingen (dvs. at den nationale sikkerhed forventes at blive bragt i alvorlig fare, eller at indsamlingen er nødvendig for at forebygge trusler mod den nationale sikkerhed), oplysninger om de vigtigste grunde til mistanke og materiale, der underbygger disse grunde og påviser, at der foreligger en prima facie-sag, samt nærmere oplysninger om anmodningen (dvs. om formål, den eller de overvågede personer, omfang, faktisk indsamlingsperiode, og om hvordan og hvor indsamlingen vil finde sted). Hvis der anmodes om flere tilladelser samtidig, angives formål og begrundelseArtikel 8, stk. 3, og artikel 4 i CPPA-gennemførelsesdekretet..I nødsituationerHvis foranstaltningen er rettet mod en sammensværgelse, der truer den nationale sikkerhed, og der ikke er tilstrækkelig tid til at indhente præsidentens godkendelse og manglende vedtagelse af hasteforanstaltninger kan være til skade for den nationale sikkerhed (artikel 8, stk. 8, i CPPA). skal der indhentes forudgående godkendelse fra den minister, som det relevante efterretningsagentur er underlagt. I dette tilfælde skal efterretningsagenturet dog anmode om præsidentens godkendelse umiddelbart efter iværksættelsen af hasteforanstaltningerne. Indsamlingen skal straks indstilles, hvis efterretningsagenturet ikke opnår godkendelsen senest 36 timer efter indgivelsen af anmodningenArtikel 8, stk. 9, i CPPA.. I sådanne tilfælde vil de indsamlede oplysninger altid blive tilintetgjort.3.2.1.1.4.Generelle begrænsninger og garantierEfterretningsagenturer, der anmoder private enheder om at samarbejde, skal indhente en retskendelse eller en tilladelse fra præsidenten eller en kopi af forsiden af en erklæring om censur i nødsituationer, som de skal give til den pågældende enhed, der skal opbevare denArtikel 9, stk. 2, i CPPA og artikel 12 i CPPA-gennemførelsesdekretet.. Enheder, der anmodes om at videregive oplysninger til efterretningsagenturer på grundlag af CPPA, kan nægte at gøre dette, hvis der i kendelsen/tilladelsen eller erklæringen om censur i nødsituationer angives en forkert identifikator (f.eks. et telefonnummer tilhørende en anden person end den identificerede person). Desuden må adgangskoder, der anvendes til kommunikation, under alle omstændigheder ikke videregivesArtikel 9, stk. 4, i CPPA..Efterretningsagenturer kan overdrage gennemførelsen af kommunikationsbegrænsende foranstaltninger eller indsamling af kommunikationsbekræftelsesdata til et postkontor eller en teleudbyder (som defineret i telekommunikationsloven)Artikel 13 i CPPA-gennemførelsesdekretet.. Både det pågældende efterretningsagentur og den udbyder, der modtager en anmodning om samarbejde, skal opbevare fortegnelser over formålet med anmodningen om foranstaltninger, datoen for gennemførelsen eller samarbejdet og genstanden for foranstaltningerne (f.eks. post, telefon, e-mail) i tre årArtikel 9, stk. 3, i CPPA og artikel 17, stk. 2, i CPPA-gennemførelsesdekretet. Denne frist gælder ikke for kommunikationsbekræftelsesdata (jf. artikel 39 i CPPA-gennemførelsesdekretet).. Teleudbydere, der videregiver kommunikationsbekræftelsesdata, skal opbevare oplysninger om indsamlingshyppigheden i syv år og aflægge rapport til ministeren for videnskab og IKT to gange om åretArtikel 13, stk. 7, i CPPA og artikel 39 i CPPA-gennemførelsesdekretet..Efterretningsagenturer skal aflægge rapport om de oplysninger, de har indsamlet, og om resultaterne af overvågningen til chefen for NISArtikel 18, stk. 3, i CPPA-gennemførelsesdekretet.. Med hensyn til indsamlingen af kommunikationsbekræftelsesdata skal der føres fortegnelser over, at der er indgivet en anmodning om sådanne oplysninger, og over selve den skriftlige anmodning og den institution, der har indgivet denArtikel 13, stk. 5, og artikel 13-4, stk. 3, i CPPA..Både kommunikationsindhold og kommunikationsbekræftelsesdata kan højst indsamles i fire måneder, og indsamlingen skal straks bringes til ophør, hvis det forfulgte mål nås tidligereArtikel 7, stk. 2, i CPPA.. Hvis betingelserne for tilladelsen fortsat er opfyldt, kan fristen forlænges med op til fire måneder med rettens tilladelse eller præsidentens godkendelse. Anmodningen om godkendelse til at forlænge overvågningsforanstaltningerne skal indgives skriftligt med angivelse af begrundelsen for anmodningen om forlængelse, og der skal vedlægges dokumentationArtikel 7, stk. 2, i CPPA og artikel 5 i CPPA-gennemførelsesdekretet..Afhængigt af retsgrundlaget for indsamlingen underrettes enkeltpersoner generelt, når deres kommunikation indsamles. Lederen af efterretningsagenturet skal navnlig, uanset om de indsamlede oplysninger vedrører indholdet af kommunikation eller kommunikationsbekræftelsesdata, og uanset om oplysningerne er indhentet efter den almindelige procedure eller hasteproceduren, skriftligt underrette den pågældende om overvågningsforanstaltningen senest 30 dage efter den dato, hvor overvågningen ophørteArtikel 9-2, stk. 3, i CPPA. I overensstemmelse med artikel 13-4 i CPPA gælder dette både for indsamling af indholdet af kommunikation og kommunikationsbekræftelsesdata.. Underretningen skal indeholde 1) en angivelse af, at oplysningerne er indsamlet, 2) gennemførelsesmyndigheden og 3) gennemførelsesperioden. Hvis underretningen sandsynligvis vil bringe den nationale sikkerhed i fare eller være til skade for menneskers liv og fysiske sikkerhed, kan den imidlertid udsættesArtikel 9-2, stk. 4, i CPPA.. Underretningen skal ske senest 30 dage efter, at årsagerne til udsættelsen ikke længere gør sig gældendeArtikel 13-4, stk. 2, og artikel 9-2, stk. 6, i CPPA..Dette underretningskrav gælder dog kun for indsamling af oplysninger, hvis mindst en af parterne er koreansk statsborger. Som følge heraf vil ikkekoreanske statsborgere kun blive underrettet, når deres kommunikation med koreanske statsborgere indsamles. Der er derfor ikke krav om underretning, når der udelukkende indsamles kommunikation mellem ikkekoreanske statsborgere.Indholdet af enhver kommunikation samt kommunikationsbekræftelsesdata, der er indsamlet gennem overvågning i henhold til CPPA, må kun anvendes 1) til efterforskning, retsforfølgelse eller forebyggelse af visse former for kriminalitet, 2) i disciplinærsager, 3) i retssager, hvor en part i kommunikationen påberåber sig disse i et erstatningssøgsmål, eller 4) på grundlag af anden lovgivningArtikel 5, stk. 1-2, og artikel 12 og 13-5 i CPPA..3.2.1.2.Politiets og anklagerens indsamling af kommunikationsdata til nationale sikkerhedsformålPolitiet og anklageren kan indsamle kommunikationsdata (både kommunikationsindhold og kommunikationsbekræftelsesdata) til nationale sikkerhedsformål på samme betingelser som beskrevet i afsnit 3.2.1.1. I nødsituationerHvis foranstaltningen er rettet mod en sammensværgelse, der truer den nationale sikkerhed, og der foreligger en nødsituation, som gør det umuligt at følge den almindelige godkendelsesprocedure (artikel 8, stk. 1, i CPPA). anvendes den procedure, der er beskrevet ovenfor, for indsamling af indholdet af kommunikation med henblik på retshåndhævelse i nødsituationer (dvs. artikel 8 i CPPA).3.2.2.Indsamling af oplysninger om terrormistænkte3.2.2.1.RetsgrundlagAntiterrorloven giver chefen for NIS beføjelse til at indsamle oplysninger om terrormistænkteArtikel 9 i antiterrorloven.. En terrormistænkt defineres som et medlem af en terrorgruppeEn terrorgruppe defineres som en gruppe terrorister, der er opført på FN's liste (artikel 2, stk. 2, i antiterrorloven)., en person, der har propaganderet for en terrorgruppe (ved at fremme og udbrede en terrorgruppes idéer eller taktik), rejst eller bidraget til finansiering af terrorismeTerrorisme defineres i artikel 2, stk. 1, i antiterrorloven som handlinger, der udføres med det formål at hindre statens, en lokal myndigheds eller en udenlandsk regerings myndighedsudøvelse (herunder lokale myndigheder og internationale organisationer) eller med det formål at tvinge dem til at handle uden nogen forpligtelse hertil eller true offentligheden. Dette omfatter a) drab på en person eller udsættelse af en persons for livsfare ved at forårsage legemsbeskadigelse eller anholdelse, indespærring, kidnapning eller gidseltagning af en person, b) visse former for handlinger rettet mod et luftfartøj (f.eks. sammenstyrtning, kapring eller beskadigelse af et luftfartøj under flyvning), c) visse former for handlinger rettet mod et skib (f.eks. beslaglæggelse af et skib eller en maritim struktur i drift, ødelæggelse af et skib eller en maritim struktur i drift eller beskadigelse heraf i et omfang, der bringer sikkerheden i fare, herunder skader lasten på skibet eller den maritime struktur i drift), d) anbringelse, detonering eller anden anvendelse af et biokemisk, eksplosivt eller brændbart våben eller udstyr med det formål at forårsage død, alvorlig personskade eller alvorlig materiel skade eller at have en sådan indvirkning på visse typer køretøjer eller anlæg (f.eks. tog, sporvogne, motorkøretøjer, offentlige parker og stationer, el- og gasforsyningsanlæg og telekommunikationsanlæg mv.), e) visse former for handlinger i forbindelse med nukleare materialer, radioaktive materialer eller nukleare anlæg (f.eks. skade på menneskers liv, legeme eller ejendom eller forstyrrelse af den offentlige sikkerhed ved at ødelægge en atomreaktor eller forsætligt manipulere radioaktive materialer osv.). eller deltaget i andre aktiviteter såsom forberedelse, sammensværgelse, udbredelse af propaganda om eller anstiftelse af terrorisme, eller en person, hvor der er begrundet mistanke om, at den pågældende har udført sådanne aktiviteterArtikel 2, stk. 3, i antiterrorloven.. Som hovedregel skal alle offentlige ansatte, der håndhæver antiterrorloven, respektere de grundlæggende rettigheder, der er nedfældet i den koreanske forfatningArtikel 3, stk. 3, i antiterrorloven..I antiterrorloven fastsættes der ikke specifikke beføjelser, begrænsninger og garantier for indsamling af oplysninger om terrormistænkte, idet der i stedet henvises til procedurerne i andre love. For det første kan chefen for NIS i henhold til antiterrorloven indsamle 1) oplysninger om indrejse i og udrejse fra Republikken Korea, 2) oplysninger om finansielle transaktioner og 3) oplysninger om kommunikation. Afhængigt af typen af oplysninger, der anmodes om, er de relevante proceduremæssige krav fastsat i henholdsvis immigrationsloven, toldloven, ARUSFTI eller CPPAArtikel 9, stk. 1, i antiterrorloven.. Med hensyn til indsamling af oplysninger om indrejse i og udrejse fra Korea henvises der i antiterrorloven til de procedurer, der er fastsat i immigrationsloven og toldloven. Disse love indeholder imidlertid på nuværende tidspunkt ingen bestemmelser om sådanne beføjelser. Med hensyn til indsamling af kommunikationsdata og oplysninger om finansielle transaktioner henvises der i antiterrorloven til begrænsningerne og garantierne i CPPA (som er nærmere beskrevet nedenfor) og ARUSFTI (der som forklaret i afsnit 2.1 ikke er relevant for vurderingen i forbindelse med afgørelsen om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet).Det præciseres ligeledes i artikel 9, stk. 3, i antiterrorloven, at chefen for NIS kan anmode om personoplysninger eller lokaliseringsdata om en terrormistænkt fra en persondataansvarligSom defineret i artikel 2 i PIPA, dvs. en offentlig institution, juridisk person, organisation, fysisk person mv., der behandler personoplysninger direkte eller indirekte for at administrere persondatafiler i officielt øjemed eller forretningsøjemed eller en udbyder af lokaliseringsdataSom defineret i artikel 5 i lov om beskyttelse, anvendelse mv. af lokaliseringsdata lov om lokaliseringsdata), dvs. enhver, der har fået tilladelse fra Koreas kommunikationskommission til at arbejde med lokaliseringsdata.. Denne mulighed er begrænset til anmodninger om frivillig fremlæggelse af oplysninger, som persondataansvarlige og udbydere af lokaliseringsdata ikke er forpligtet til at efterkomme og under alle omstændigheder kun må efterkomme i overensstemmelse med PIPA og lov om lokaliseringsdata (jf. afsnit 3.2.2.2 nedenfor).3.2.2.2.Begrænsninger og garantier for frivillig fremlæggelse af oplysninger i henhold til PIPA og lov om lokaliseringsdataAnmodninger om frivilligt samarbejde i henhold til antiterrorloven skal begrænses til oplysninger om terrormistænkte (jf. afsnit 3.2.2.1 ovenfor). En sådan anmodning fra NIS skal være i overensstemmelse med principperne om lovlighed, nødvendighed og proportionalitet i den koreanske forfatning (artikel 12, stk. 1, og artikel 37, stk. 2)Se også artikel 3, stk. 2 og 3, i antiterrorloven. samt PIPA-kravene om indsamling af personoplysninger (artikel 3, stk. 1, i PIPA, jf. afsnit 1.2 ovenfor). Det præciseres endvidere i NIS-loven, at NIS ikke må misbruge sine offentlige myndighedsbeføjelser under udførelsen af sine opgaver til at tvinge nogen institution, organisation eller enkeltperson til at gøre noget, som de ikke er forpligtet til, eller hindre en person i at udøve sine rettighederArtikel 19 i NIS-loven.. En overtrædelse af dette forbud kan føre til strafferetlige sanktionerArtikel 11, stk. 1, i NIS-loven.Persondataansvarlige og udbydere af lokaliseringsdata, der modtager anmodninger fra NIS på grundlag af antiterrorloven, er ikke forpligtet til at efterkomme sådanne anmodninger. De kan efterkomme dem frivilligt, men kun i overensstemmelse med PIPA og lov om lokaliseringsdata.. Med hensyn til overholdelse af PIPA skal den dataansvarlige navnlig tage hensyn til den registreredes interesser og må ikke videregive oplysningerne, hvis dette sandsynligvis vil krænke den registreredes eller tredjemands interesser uretmæssigtArtikel 18, stk. 2, i PIPA.. Desuden skal den berørte person i henhold til meddelelse nr. 2021-1 om supplerende regler for fortolkning og anvendelse af lov om beskyttelse af personoplysninger underrettes om videregivelsen. Under ekstraordinære omstændigheder kan underretningen udsættes, navnlig hvis og så længe underretningen vil bringe en igangværende strafferetlig efterforskning i fare eller sandsynligvis vil skade en anden persons liv eller legeme, hvis disse rettigheder eller interesser går klart forud for den registreredes rettighederPIPC-meddelelse nr. 2021-1 om supplerende regler for fortolkning og anvendelse af lov om beskyttelse af personoplysninger, afsnit III, 2, nr. iii)..3.2.2.3.Begrænsninger og garantier i henhold til CPPAI henhold til antiterrorloven må efterretningsagenturer kun indsamle kommunikationsdata (både kommunikationsindhold og kommunikationsbekræftelsesdata), når det er nødvendigt i forbindelse med terrorbekæmpelsesaktiviteter, dvs. aktiviteter i forbindelse med forebyggelse af og modforanstaltninger mod terrorisme. Procedurerne i CPPA, der er beskrevet i afsnit 3.2.1, finder anvendelse på indsamling af kommunikationsdata med henblik på bekæmpelse af terrorisme.3.2.3.Teleoperatørers frivillige videregivelse af oplysningerI henhold til TBA kan teleoperatører efterkomme en anmodning om videregivelse af kommunikationsdata fra et efterretningsagentur, der agter at indsamle oplysningerne for at forebygge en trussel mod den nationale sikkerhedArtikel 83, stk. 3, i TBA.. En sådan anmodning skal være i overensstemmelse med principperne om lovlighed, nødvendighed og proportionalitet i den koreanske forfatning (artikel 12, stk. 1, og artikel 37, stk. 2)Se også artikel 3, stk. 2 og 3, i antiterrorloven. samt PIPA-kravene om indsamling af personoplysninger (artikel 3, stk. 1, i PIPA, jf. afsnit 1.2 ovenfor). Desuden gælder de samme begrænsninger og garantier som for frivillig fremlæggelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse (jf. afsnit 2.2.3)Anmodningen skal navnlig være skriftlig og indeholde en begrundelse for anmodningen samt linket til den relevante bruger og oplysninger om omfanget af de ønskede data, og teleudbyderen skal føre fortegnelser og aflægge rapport til ministeren for videnskab og IKT to gange om året..En teleoperatør er ikke forpligtet til at efterkomme anmodningen, men kan gøre dette frivilligt, men kun i overensstemmelse med PIPA. I denne henseende gælder de samme forpligtelser, herunder vedrørende underretning af den berørte person, for teleoperatører, som når de modtager anmodninger fra strafferetlige håndhævelsesmyndigheder, som forklaret nærmere i afsnit 2.2.3.3.3.TilsynForskellige organer fører tilsyn med de koreanske efterretningsagenturers aktiviteter. Tilsynet med forsvarssikkerhedskommandoen varetages af forsvarsministeriet i henhold til ministeriets direktiv om gennemførelse af intern revision. Den udøvende magt, nationalforsamlingen og andre uafhængige organer fører tilsyn med NIS som forklaret nærmere nedenfor.3.3.1.Den ansvarlige for beskyttelse af menneskerettighederI henhold til antiterrorloven skal antiterrorkommissionen og den ansvarlige f