KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 1859/93 af 12. juli 1993 om importlicenser for hvidloeg fra tredjelande

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 746/93 (2), saerlig artikel 22b, og

ud fra foelgende betragtninger:

I artikel 22b i forordning (EOEF) nr. 1035/72 er det fastsat, at der kan indfoeres en ordning med importlicenser for bestemte produkter, der er foelsomme, og som indfoeres i forholdsvis betydelige maengder;

for hvidloeg er den traditionelle indfoersel stigende, og der boer derfor traeffes foranstaltninger til at foelge indfoerslen noejere;

den bedste fremgangsmaade er at indfoere en importlicensordning, der indebaerer en vis frist mellem ansoegning om og udstedelse af licensen, og et krav om, at der skal stilles en sikkerhed, hvorved der tages hensyn til produktets vaerdi, og som skal bevirke, at de erhvervsdrivende overholder deres forpligtelser; ved fastsaettelsen af licensernes gyldighedsperiode boer der tages hensyn til kendetegnene for markedet for det paagaeldende produkt;

Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3719/88 af 16. november 1988 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsaettelsesattester for landbrugsprodukter (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2101/92 (4), boer anvendes;

Forvaltningskomitéen for Frugt og Groensager har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Hvidloeg (KN-kode 0703 20 00) kan kun overgaa til fri omsaetning i Faellesskabet, hvis der forelaegges en importlicens, som udstedes af de beroerte medlemsstater til alle, der ansoeger herom, uanset hvor i Faellesskabet de er etableret; de naermere bestemmelser er fastsat i artikel 2 og 3.

Artikel 2

1. Importlicenserne udstedes mod en sikkerhedsstillelse paa 1,5 ECU/100 kg netto. Sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis de i licensen anfoerte maengder ikke eller kun delvis overgaar til fri omsaetning i licensens gyldighedsperiode.

2. Importlicenserne er gyldige i 40 dage regnet fra udstedelsesdatoen som fastsat i artikel 3, stk. 2.

Artikel 3

1. I rubrik 8 i licensansoegningen og i selve importlicensen anfoeres produktets oprindelsesland. Importlicensen er kun gyldig for produkter med oprindelse i det land, der er anfoert i rubrik 8.

2. Importlicenserne udstedes den tredje arbejdsdag efter den dag, ansoegningen indgives, medmindre der traeffes foranstaltninger inden udloebet af denne frist.

Importlicenser, hvorom der ansoeges indtil den tredje arbejdsdag efter datoen for denne forordnings ikrafttraedelse, udstedes dog straks.

Artikel 4

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen foelgende:

1) De maengder, der er ansoegt om importlicens for, med angivelse af KN-koden og opdelt efter oprindelsesland.

Denne meddelelse fremsendes saaledes:

- hver onsdag for ansoegninger indgivet mandag og tirsdag

- hver fredag for ansoegninger indgivet onsdag og torsdag

- hver mandag for ansoegninger indgivet fredag i ugen foer.

2) For importlicenser, der ikke er udnyttet eller kun udnyttet delvis, de maengder, der svarer til forskellen mellem de maengder, derer afskrevet paa bagsiden af licenserne, og de maengder, der er udstedt licenser for.

Denne meddelelse fremsendes hver onsdag for de oplysninger, der er modtaget i ugen foer.

Er der ikke indgivet licensansoegninger i en af de perioder, der er naevnt i nr. 1, eller er der ikke nogen uudnyttet maengde, jf. nr. 2, underretter medlemsstaterne Kommissionen herom paa de i denne artikel naevnte dage.

Artikel 5

Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. juli 1993.

Paa Kommissionens vegne

René STEICHEN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1.

(2) EFT nr. L 77 af 31. 3. 1993, s. 14.

(3) EFT nr. L 331 af 2. 12. 1988, s. 1.

(4) EFT nr. L 210 af 25. 7. 1992, s. 18.