AARSBERETNING OM EKSF (regnskabsaaret 1993) (94/C 346/01)

GENEREL INDLEDNING OVERSIGT OVER DE REGNSKABSMAESSIGE OPLYSNINGER

1. De vaesentligste regnskabsmaessige oplysninger om EKSF er foelgende:

a) Indtaegterne for regnskabsaaret 1993 androg i alt 1 666,2 mio. ECU; udgifterne beloeb sig til i alt 1 665,0 mio. ECU, og der var saaledes et overskud paa 1,2 mio. ECU. Med det overfoerte, ikke-fordelte resultat fra det foregaaende regnskabsaar (0,4 mio. ECU) giver det et disponibelt beloeb paa 1,6 mio. ECU, hvoraf 1,5 mio. ECU er hensat til den tidligere pensionsfond. Efter at resultatet var fordelt, og der var overfoert 22 mio. ECU fra den saerlige reserve, udgjorde reserverne pr. 31. december 1993 657,3 mio. ECU (mod 677,8 mio. ECU pr. 31. 12. 1992). Den stoerste indtaegtspost var renter af udlaan, som beloeb sig til 929,8 mio. ECU og saaledes oversteg udgifterne til renter af optagne laan, der beloeb sig til i alt 918,5 mio. ECU, eller 55,2 % af de samlede udgifter, med 11,3 mio. ECU. Renteindtaegterne af bankindestaaender og vaerdipapirer beloeb sig til 194,0 mio. ECU og udgjorde 11,6 % af de samlede indtaegter. Afgifterne indgik i de samlede indtaegter med 121,3 mio. ECU eller 7,3 %, hvilket er en formindskelse paa 25,2 mio. ECU i forhold til det foregaaende regnskabsaar. Dette skyldes, at afgiftssatsen er sat ned fra 0,27 % til 0,25 %, og at baade staal- og kulproduktionen er faldet.

b) Hensaettelser til daekning af de nye retlige forpligtelser i henhold til aktionsbudgettet udgjorde i 1993 531,2 mio. ECU, eller 31,9 % af de samlede udgifter. Der blev afholdt udgifter for 359,1 mio. ECU over disse hensaettelser og hensaettelser overfoert fra tidligere regnskabsaar.

c) EKSF's balancesum pr. 31. december 1993 udgjorde 10 251,3 mio. ECU. Af balancesummen udgjorde udbetalte laan efter vaerdiregulering 7 676,4 mio. ECU eller 74,9 %, mens mellem- og langfristet gaeld beloeb sig til 7 330,6 mio. ECU. Banktilgodehavender og vaerdipapirbeholdningen er med 2 142,9 mio. ECU, eller 20,9 % af balancesummen, den naeststoerste aktivpost.

KAPITEL 1 BEMAERKNINGER OM REGNSKABSFORVALTNINGEN

Stoerrelsen af EKSF's reserver

1.1 Europa-Parlamentet anmodede i forbindelse med dechargeproceduren for regnskabsaaret 1986 Revisionsretten om for hvert regnskabsaar at forelaegge de til beregningen og vurderingen af stoerrelsesforholdene vedroerende reserver, nettoformue og likviditet noedvendige oplysninger under hensyntagen til de respektive beregningsformler (1).

1.2. I tabel 1.1 vises udviklingen i solvensnoegletallene og de respektive referencemargener. Tabel 1.2 viser egenkapitalens sammensaetning efter fordeling af resultaterne. Tabel 1.6 viser stillingen for de likvide midler.

Tabel 1.1 - Udviklingen i solvensnoegletallene """ ID="1"> 5,9 %> ID="2"> 5,9 %> ID="3"> 5,5 %> ID="4"> 4,8 %> ID="5"> 4,8 %> ID="6" ASSV="2">4 % - 6 %"> ID="1"> 5,2 %> ID="2"> 5,1 %> ID="3"> 4,8 %> ID="4"> 4,2 %> ID="5"> 4,2 %

"> ID="1">13,1 %> ID="2">13,5 %> ID="3">12,7 %> ID="4">10,0 %> ID="5"> 9,2 %> ID="6" ASSV="2">7 % - 11 %"> ID="1">11,5 %> ID="2">11,8 %> ID="3">11,1 %> ID="4"> 8,7 %> ID="5">8,0 %

""A: Noegletal beregnet med korrektion af aktiver. Her er posten »Hensaettelser til finansiering af EKSF's aktionsbudget« paa balancens passivside frastrukket de likvide midler og obligationsbeholdningen.

B: Noegletal beregnet uden korrektion af aktiver.

Kilde: Rettens beregninger paa grundlag af EKSF's regnskaber pr. 31. december 1993.

>

1.3. Margenerne blev anbefalet af et konsulentfirma paa davaerende tidspunkt. I sine beregninger anvender konsulentfirmaet i naevneren aktiver i alt, som de fremgaar af balancen, hvilket Retten ogsaa goer for noegletal 1B og 2B. Retten mener imidlertid, at de likvide midler, der svarer til de budgetmaessige forpligtelser, tynger de samlede aktiver, og naar de tages med i noegletal 1B og 2B, er det tvivlsomt, om disse kan anvendes som retningslinjer for den oenskelige stoerrelse af EKSF's reserver. Alt andet lige ville en forhoejelse af disse likvide midler nemlig medfoere en formindskelse af noegletallene, selv om EKSF's stilling i virkeligheden ikke ville vaere forvaerret. I noegletal 1A og 2A er effekten af disse midler, der kun skyldes budgetmaessige procedurer, neutraliseret, og det er derfor lettere at danne sig et indtryk af EKSF's solvens.

1.4. Det fremgaar af tabel 1.1, at noegletallene fortsat ligger inden for de anbefalede margener. Noegletal 1A og 1B har ikke aendret sig i forhold til 1992, fordi garantifonden og de samlede aktiver er uaendrede. Noegletal 2A og 2B formindskes dog fortsat. Formindskelsen i 1993 skyldes udviklingen i egenkapitalen, som vist i tabel 1.2. Retten har til hensigt i naeste beretning at analysere det nye solvensnoegletal, som Kommissionen henviser til i sit svar til denne bemaerkning.

Tabel 1.2 - Bevaegelser i 1993 paa egenkapitalkonti "(mio. ECU)

"" ID="1"> Garantifond> ID="2">429,9> ID="3">429,9> ID="4">0,0"> ID="1">Saerlig reserve> ID="2">189,0> ID="3">167,0> ID="4">-22,0"> ID="1">Tidligere pensionsfond> ID="2">58,9> ID="3">60,4> ID="4">1,5"> ID="1">Overfoersel fra tidligere aar> ID="2">0,4> ID="3">0,1> ID="4">-0,3"> ID="1">Ikke-specifik vaerdiregulering vedroerende udlaan> ID="2">-> ID="3">50,0> ID="4">50,0"> ID="1">Hensaettelse til finansiering af aktionsbudgettet> ID="2">220,1> ID="3">114,2> ID="4">-105,9"> ID="1">Egenkapital lagt til grund ved beregning af noegletallene> ID="2">898,3> ID="3">821,6> ID="4">-76,7""Kilde: EKSF's regnskaber pr. 31. december 1993.

>

1.5. Udviklingen i egenkapitalen giver anledning til foelgende bemaerkninger:

a) Der er overfoert 22 mio. ECU fra den saerlige reserve til hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget for 1994. Dermed er det muligt at supplere finansieringen af aktionsbudgettet og navnlig af de supplerende sociale foranstaltninger i forbindelse med strukturomlaegningen i staalindustrien.

b) Forhoejelsen paa 1,5 mio. ECU paa kontoen »Tidligere pensionsfond« skyldes fordelingen af resultatet for regnskabsaaret 1993.

c) Der er genindfoert en ikke-specifik vaerdiregulering som foelge af Rettens henstillinger i bilag til EKSF-aarsberetningen for 1992. Denne hensaettelse, der var paa 69 mio. ECU pr. 31. december 1986, var efterhaanden blevet udnyttet og var helt opbrugt pr. 31. december 1991. Beloebet 50 mio. ECU pr. 31. december 1993 er beregnet ud fra den almindelige risiko for, at de fordringer, for hvilke der ikke er stillet en af de bedste garantier, ikke vil blive inkasseret.

d) Den disponible hensaettelse til finansiering af aktionsbudgettet, der er formindsket med 105,9 mio. ECU, er kun en del af hensaettelsen til finansieringen af EKSF's aktionsbudget for 1994 (jf. tabel 1.3).

Tabel 1.3 - Bevaegelser i 1993 vedroerende hensaettelsen til finansiering af EKSF's aktionsbudget "(mio. ECU)

"" ID="1">1) Hensaettelse til finansiering af aktionsbudgettet> ID="2">220,1> ID="3">-188,1> ID="4">+82,2> ID="5">-> ID="6">114,2"> ID="1">2) Hensaettelse til boeder, morarenter og tilbagebetaling af rentegodtgoerelser, der forventes inkasseret senere> ID="2">1,6> ID="3">-> ID="4">+ 1,8> ID="5">-> ID="6">3,4"> ID="1">3) Hensaettelse til erstatning> ID="2">85,6> ID="3">-> ID="4">+ 5,3> ID="5">+1,0> ID="6">91,9"> ID="1">I alt > ID="2">307,3> ID="3">-188,1> ID="4">+89,3> ID="5">+1,0> ID="6">209,5""Kilde: EKSF's regnskaber pr. 31. december 1993, anmaerkning 16.

>

1.6. Udviklingen i hensaettelsen til finansiering af EKSF's aktionsbudget giver anledning til foelgende bemaerkninger:

a) Boeder, morarenter og tilbagebetaling af rentegodtgoerelser betragtes foerst som EKSF-indtaegter, naar de faktisk inkasseres. I mellemtiden hensaettes et beloeb svarende til disse fordringer. Derfor er det opfoerte beloeb paa 3,4 mio. ECU endnu ikke disponibelt med henblik paa finansiering af EKSF's aktionsbudget. Saldoen paa 1,6 mio. ECU pr. 31. december 1992 vedroerer endnu ikke inkasserede boeder, mens hensaettelsen paa 1,8 mio. ECU i 1993 vedroerer tilbagebetaling af rentegodtgoerelser, som der er fremsat krav om, men som endnu ikke er inkasseret.

b) Kommissionen har beregnet hensaettelsen til erstatning til 91,9 mio. ECU pr. 31. december 1993 som det maksimale beloeb, som EKSF risikerer at skulle yde en raekke virksomheder for et tab, der er lidt som foelge af anvendelsen af den kvoteordning, der var i kraft mellem oktober 1980 og juni 1988. Det drejer sig faktisk om en hensaettelse med henblik paa risici og omkostninger, og den kan ikke anvendes til finansiering af EKSF's aktionsbudget.

c) Den disponible hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget er naesten blevet halveret fra 220,1 mio. ECU pr. 31. december 1992 til 114,2 mio. ECU pr. 31. december 1993, selv om der er overfoert 22 mio. ECU fra den saerlige reserve. De 22 mio. ECU er medregnet i hensaettelsen paa 82,2 mio. ECU i tabel 1.3. Differencen paa 60,2 mio. ECU svarer til overskuddet fra gennemfoerelsen af EKSF's aktionsbudget i 1993. Det er nettobevaegelsen i den disponible hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget, der skal analyseres, eftersom det er denne bevaegelse, der viser denne hensaettelses bidrag til regnskabsaarets budgetudgifter. Analysen er mere oplysende, hvis man ogsaa sammenligner med udviklingen i de foregaaende regnskabsaar.

Tabel 1.4 - Udviklingen i 1991, 1992 og 1993 i den disponible hensaettelse til finansiering af aktionsbudgettet "(mio. ECU)

"" ID="1">1991> ID="2">381,9> ID="3">-311,9> ID="4">+313,3> ID="5">+1,4> ID="6">383,3"> ID="1">1992> ID="2">383,3> ID="3">-313,3> ID="4">+150,1> ID="5">-163,2> ID="6">220,1"> ID="1">1993> ID="2">220,1> ID="3">-188,1> ID="4">+82,2> ID="5">-105,9> ID="6">114,2""Kilde: EKSF's regnskaber pr. 31. december 1991, 1992 og 1993, anmaerkning 16.

>

1.7. Det er lettere at forstaa denne udvikling, naar man betragter udviklingen i budgetudgifterne og -indtaegterne i loebet af de sidste tre regnskabsaar.

Tabel 1.5 - Udviklingen i de vigtigste budgetudgifter og -indtaegter i 1991, 1992 og 1993 "(mio. ECU)

"" ID="1">Udgifter

" ID="1">Administrationsudgifter> ID="2">5,0> ID="3">5,0> ID="4">5,0> ID="5">-"> ID="1">Nettoforpligtelser> ID="2">422,1> ID="3">401,4> ID="4">437,2> ID="5">+15,1"> ID="1">Hensaettelse til erstatning> ID="2">-> ID="3">85,6> ID="4">6,3> ID="5">+6,3"> ID="1">Udgifter i alt (A)> ID="2">427,1> ID="3">492,0> ID="4">448,5> ID="5">+21,4"" ID="1">Indtaegter

" ID="1">Resultat af ikke-budgetmaessige transaktioner (1) > ID="2">254,7> ID="3">131,5> ID="4">201,3> ID="5">-53,4"> ID="1">Afgift> ID="2">175,0> ID="3">146,5> ID="4">121,3> ID="5">-53,7"> ID="1">Anvendelse af reserver> ID="2">-> ID="3">53,0> ID="4">22,0> ID="5">+22,0"> ID="1">Indtaegter i alt (B)> ID="2">429,7> ID="3">331,0> ID="4">344,6> ID="5">-85,1"" ID="1">Saldo (B) - (A)> ID="2">2,6> ID="3">-161,0> ID="4">-103,9> ID="5">-106,5"> ID="1">Nettobevaegelse i den disponible hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget> ID="2">1,4> ID="3">-163,2> ID="4">-105,9> ID="5">-107,3""Kilde: EKSF's regnskaber pr. 31. december 1991, 1992 og 1993.

>

1.8. Det fremgaar af sammenholdelsen af de to sidste linjer i tabel 1.5, at nettobevaegelsen i den disponible hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget tjener til at supplere regnskabsaarets indtaegter, naar de ikke kan daekke udgifterne. Der er ikke fuldstaendig overensstemmelse mellem de to linjer, eftersom tabel 1.5 kun indeholder de vigtigste elementer, og der tages ikke hensyn til uvaesentlige konti saasom boeder. Den hoejre kolonne i tabel 1.5 viser differencen mellem regnskabsaaret 1993 og regnskabsaaret 1991. Dette regnskabsaar er mere interessant som reference end regnskabsaaret 1992, eftersom udgifter og indtaegter balancerer, uden at det er noedvendigt at benytte den disponible hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget.

1.9. 1992 var et atypisk aar, fordi uforudsete begivenheder bragte forholdet mellem indtaegter og udgifter ud af balance. For det foerste maatte Kommissionen gennemfoere to specifikke vaerdikorrektioner til 91,1 mio. ECU, fortrinsvis paa grund af to tilfaelde af misligholdelse vedroerende vaesentlige beloeb fra EKSF-laantageres side (jf. punkt 1.12). Disse vaerdikorrektioner var den vaesentligste aarsag til en formindskelse af resultatet af ikke-budgetmaessige transaktioner fra 254,7 mio. ECU i 1991 til 131,5 mio. ECU i 1992 (jf. tabel 1.5). For det andet var det samme aar noedvendigt at hensaette 85,6 mio. ECU til erstatninger (jf. punkt 1.6 c)). Anvendelsen af 53 mio. ECU af reserverne forhindrede ikke en nettoformindskelse paa 163,2 mio. ECU af den disponible hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget i 1992 (jf. tabel 1.4).

1.10. I 1993 er der ikke indtruffet begivenheder, der kan sammenlignes med begivenhederne i 1992. Kun en udgiftsstigning (+21,4 mio. ECU i forhold til 1991) og navnlig et indtaegtsfald (-85,1 mio. ECU i forhold til 1991) forklarer, at der er anvendt en stor del af den disponible hensaettelse til finansiering af EKSF's aktionsbudget. I betragtning af dels at resultatet af ikke-budgetmaessige transaktioner og afgiften afgjort vil falde, dels at den disponible hensaettelse til finansiering af aktionsbudgettet ikke er uudtoemmelig, er den eneste mulige udvikling i fremtiden en formindskelse af budgetudgifterne.

Tabel 1.6 - Likvide midler "(mio. ECU)

"" ID="1">Tilgodehavender i centralbanker> ID="2">0,5> ID="3">1,2"> ID="1">Tilgodehavender i kreditinstitutter:

" ID="1">- paa anfordring> ID="2">56,2> ID="3">22,0"> ID="1">- med aftalt loebetid eller paa opsigelse> ID="2">652,0> ID="3">418,1"" ID="1">Beholdning af obligationer> ID="2">1 488,6> ID="3">1 701,6"> ID="1">I alt > ID="2">2 197,3> ID="3">2 142,9""Kilde: EKSF's regnskaber pr. 31. december 1993.

>

1.11. EKSF's likvide midler blev formindsket med 2 % mellem den 31. december 1992 og den 31. december 1993. De tre vigtigste konti, hvorpaa denne formindskelse er registreret, har en samlet saldo paa 2 000,6 mio. ECU pr. 31. december 1993 mod 2 020,4 mio. ECU pr. 31. december 1992. Det drejer sig om garantifonden, der fortsat er paa 429,9 mio. ECU; hensaettelsen til finansiering af EKSF's aktionsbudget, der er formindsket med 97,8 mio. ECU fra 307,3 mio. ECU pr. 31. december 1992 til 209,5 mio. ECU pr. 31. december 1993, og de (fleraarige) forpligtelser i henhold til aktionsbudgettet, der er forhoejet med 78 mio. ECU fra 1 283,2 mio. ECU pr. 31. december 1992 til 1 361,2 mio. ECU pr. 31. december 1993.

Specifikke vaerdireguleringer

1.12. Sidste aar var Kommissionen paa grund af to alvorlige tilfaelde af misligholdelse noedt til at foretage store vaerdireguleringer over regnskabsaaret 1992 (2). Det foerste tilfaelde, hvor den paagaeldende virksomhed blev sat under tvangsadministration, medfoerte, at Kommissionen bibeholdt en vaerdiregulering paa 100 % af den tilsvarende fordring, der beloeb sig til 54,9 mio. ECU med paaloebne renter for regnskabsaaret 1993. I det andet tilfaelde bekraeftedes EKSF's afskrivning af 40 % af fordringen med undertegnelsen af en akkord. Derfor er de 40 %, der blev hensat i regnskabsaaret 1992, opfoert som tab (i alt 38,2 mio. ECU). I 1993 er der ikke opstaaet vaesentlige nye inkasseringsproblemer.

1.13. Kommissionen anvender en diskriminantanalyse, der kan bidrage til, at den i forvejen kan afgoere sandsynligheden for, at virksomhederne misligholder deres forpligtelser (3), og der er ikke fremdraget nye tilfaelde, hvor det var noedvendigt at foretage vaerdireguleringer. Denne analyse er imidlertid endnu ikke blevet anvendt paa alle modtagere af EKSF-laan, for hvilke der ikke er stillet en af de bedste garantier. Analysen er kun blevet anvendt paa de virksomheder, der skal tilbagebetale deres laan i 1994.

Konklusion

1.14. Pr. 31. december 1993 er EKSF-reserverne fortsat af en saadan stoerrelse, at noegletallene kan holdes inden for de anbefalede margener. Genindfoerelsen af en ikke-specifik vaerdiregulering (jf. punkt 1.5 c)) gaar i den retning, som Retten anbefalede. Denne forsigtige holdning boer bevares, saa laenge der er en risiko for, at EKSF ikke kan inddrive sine fordringer.

KAPITEL 2 BEMAERKNINGER OM LAANEAKTIVITETEN

Indledning

2.1. Ved vurderingen af EKSF's nuvaerende laaneaktivitet er det noedvendigt ikke blot at tage hensyn til de nuvaerende oekonomiske forhold i Den Europaeiske Union, der af Kommissionen selv betegnes som »direkte recession« (4), men ogsaa til den saerdeles vanskelige situation i kul- og staalsektoren.

2.2. Situationen paa staalmarkedet er saaledes betydeligt forvaerret, og der er sket et fald i det interne forbrug i Den Europaeiske Union paa skoensmaessigt 7 % fra 1992 til 1993 (5). Faldet i efterspoergslen er imidlertid ikke sket samtidig med en endelig nedskaering af produktionskapaciteten. Derfor er den gennemsnitlige kapacitetsudnyttelsesgrad i Faellesskabet paa 67 % mod 69 % sidste aar (6).

2.3. Kommissionen har konstateret, at det er noedvendigt at nedbringe overkapaciteten med mindst 19 mio. tons og helst 26 mio. tons af bestemte varmvalsede produkter (7). Kommissionen indledte i 1992 en dialog med staalproducenterne med henblik paa at gennemfoere lukningsprogrammer. Kommissionen paaregner at kunne finansiere disse transaktioner gennem ydelse af EKSF-laan i henhold til EKSF-traktatens artikel 53, litra a) (8).

2.4. I dag maa en kapacitetsnedgang paa 11 mio. tons varmvalsede produkter anses for gennemfoert eller sandsynlig (9). Denne nedskaering er imidlertid utilstraekkelig, i betragtning af at det er noedvendigt med en nedskaering paa mindst 19 mio. tons, og Kommissionen har derfor besluttet at give staalsektoren en yderligere frist indtil september 1994 med henblik paa at opfylde dette mindstekrav.

2.5. Det fremgaar af Kommissionens overslag, at faellesskabsproduktionen af stenkul forventes at falde til 159,2 mio. tons i alt i 1993, hvilket svarer til et fald paa 25,4 mio. tons i forhold til 1992 (dvs. 13,8 %) (10).

Analyse af de forskellige laanetyper

2.6. EKSF-laan ydes med en fast rentesats, der generelt er afhaengig af udgifterne til det laan, der er optaget med henblik paa finansieringen heraf (»back-to-back«-princippet). Rentesatserne for EKSF-laan forhoejes derfor ikke med en vis marginal med henblik paa daekning af administrationsudgifterne.

2.7. EKSF kan yde laan i henhold til artikel 54, stk. 1 og 2, og i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a). Disse laan kan paa visse betingelser ydes med rentegodtgoerelse.

Laan i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 1

2.8. I henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 1, kan Kommissionen yde laan til virksomheder i kul- og staalsektoren for at lette gennemfoerelsen af investeringsprogrammer.

2.9. Disse laan er det finansielle instrument, der er mest direkte forbundet med aktiviteten i kulsektoren og staalsektoren. I modsaetning til de oevrige laaneinstrumenter, fastsat i artikel 54, stk. 2, og 56, stk. 2, litra a), kraeves der ikke for laan i henhold til artikel 54, stk. 1, en samstemmende udtalelse fra Raadet. Det fremgaar af tabel 2.1, der viser en sammenligning af de tre laanetyper for de seneste 40 aar, at ud af et samlet beloeb paa 20 961 mio. ECU er de 11 498 mio. ECU (eller 55 %) ydet i henhold til artikel 54, stk. 1.

2.10. Som vist i tabel 2.2 og graf 2.1 er der imidlertid sket et vaesentligt fald i ydelsen af laan i henhold til artikel 54, stk. 1, i 1992 og 1993, fra 439 mio. ECU i 1991 til 215 mio. ECU i 1992 og endelig til 8 mio. ECU i 1993. I betragtning af at 143 mio. ECU af det samlede laanebeloeb i 1992 vedroerte refinansiering af tidligere laan, er faldet i 1992 endnu vaesentligere.

2.11. Faldet i laan i henhold til artikel 54, stk. 1, til investeringer i kul- og staalsektoren afspejler ikke udviklingen i investeringerne i disse to sektorer. Faktisk er EKSF-stoetten til finansiering af de anmeldte investeringer i kul- og staalsektoren faldet fra 15,9 % i 1991 til 13 % i 1992 og helt ned til lige knap 0,4 % i 1993. Dette fremgaar af tabel 2.3 og graf 2.2.

2.12. Retten skal her goere opmaerksom paa et grundlaeggende problem for udviklingen i laan i henhold til artikel 54, stk. 1. Statsgaranti er i princippet ikke forenelig med faellesskabsreglerne for statsstoette (11). EKSF er derfor i betragtning af den nuvaerende krise i de paagaeldende sektorer noedt til i foerste raekke at godtage bankgarantier som sikkerhed. Det foerer imidlertid paa grund af den hoeje provision, som bankerne kraever for at daekke risikoen for misligholdelse af laanene, til saa hoeje effektive laaneomkostninger, at virksomhederne maa soege en anden finansieringskilde end EKSF-laan.

Laan i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 2

2.13. I henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 2, kan Kommissionen »stoette finansieringen af arbejder og anlaeg, som direkte og i foerste raekke bidrager til at foroege produktionen, saenke kostprisen eller lette afsaetningen af varer inden for dens kompetenceomraade«, dvs. afsaetningen af visse kul- og staalprodukter.

2.14. Som det fremgaar af tabel 2.1, har EKSF gennem 40 aar ydet laan for 3 174 mio. ECU (eller 15 % af det samlede beloeb) i henhold til artikel 54, stk. 2. Tabel 2.2 viser, at der mellem 1984 og 1993 blev ydet laan i henhold til artikel 54, stk. 2, for i alt 2 085 mio. ECU (eller 21 % af det samlede beloeb).

2.15. Laan i henhold til artikel 54, stk. 2, omfatter navnlig (12):

a) Laan til finansiering af investeringsprojekter med henblik paa at fremme »forbrug af kul med oprindelse i Faellesskabet« (f.eks. finansiering af kraftvarmevaerker).

b) Laan til finansiering af investeringsprojekter med henblik paa at fremme »forbrug af staal med oprindelse i Faellesskabet« (f.eks. industriprojekter, som indebaerer nye anvendelser af staal eller en forbedring af staalets konkurrenceevne i forhold til andre raastoffer, eller projekter, hvor staal indgaar som en vigtig post i produktionsomkostningerne. Denne kategori omfatter isaer laan til store infrastrukturprojekter af europaeisk interesse som f.eks. jernbaner, havne, broer eller tunneler).

c) Laan til finansiering af investeringsprojekter i forbindelse med »raastoffer« til gavn for producenter i Faellesskabet; EKSF har truffet beslutning om finansiering af mineprojekter f.eks. i Norge, Sverige, Afrika, USA, Australien og Sydamerika (13).

2.16. Som det fremgaar af tabel 2.2, har EKSF siden 1984 ydet laan for 1 545 mio. ECU (eller 74 % af de samlede laan i henhold til artikel 54, stk. 2) med henblik paa at fremme anvendelsen af staal (kolonnen »Andet«), samt for 268 mio. ECU til »forbrug af kul« (»Kraftvarmevaerker«) og for 272 mio. ECU til »raastoffer« (»Tredjelande«).

2.17. Det skal understreges, at 79 % af laanene i henhold til artikel 54, stk. 2, i 1992 og 97 % i 1993 blev ydet med henblik paa at fremme forbruget af staal og naesten udelukkende vedroerte store infrastrukturprojekter af europaeisk interesse. Det er imidlertid vanskeligt for disse infrastrukturprojekter at afgoere, om der forbruges mere staal med oprindelse i Faellesskabet, end hvad der allerede er noedvendigt af tekniske, oekonomiske, politiske eller andre aarsager. Dette instrument anvendes i oevrigt meget lidt til at finansiere andre investeringer end store infrastrukturprojekter. I modsaetning til laan til fremme af forbruget af kul med oprindelse i Faellesskabet kan der ikke ydes rentegodtgoerelse i forbindelse med laan til fremme af forbruget af staal. Den finansielle fordel kan derfor i forhold til de betingelser, som investor kan opnaa hos andre laangivere, kun bero paa de betingelser (rentesats, loebetid, laanevaluta eller spredning af finansieringskilder), som EKSF tilbyder. EKSF lader nemlig laantagerne nyde godt af sine egne finansieringsbetingelser (AAA). Det tyder imidlertid paa, at potentielle laantagere anser de administrative krav, der er forbundet med ydelsen af disse laan, navnlig forpligtelsen til at vaere i stand til at bevise omfanget af forbruget af staal med oprindelse i Faellesskabet, som en vanskelighed, der undertiden faar dem til at give afkald paa disse laan.

2.18. Det er under alle omstaendigheder meningen, at EIB skal overtage en del af laaneaktiviteterne i henhold til artikel 54, stk. 2, i overensstemmelse med EIB's egne kriterier. EIB spiller allerede nu en vigtig rolle for finansieringen af infrastrukturprojekter af europaeisk interesse. Denne overtagelse medfoerer imidlertid en omkostningsstigning for laantagerne, eftersom EIB tager provision til daekning af administrationsudgifterne.

Rentegodtgoerelser for laan i henhold til artikel 54, stk. 1 og 2

2.19. Kommissionen, som handler som EKSF's Hoeje Myndighed, har udviklet et ledsageinstrument uden udtrykkelig hjemmel i EKSF-traktaten, nemlig rentegodtgoerelse i forbindelse med visse laan.

2.20. Laan i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 1, til kulindustrien kan ydes med rentegodtgoerelse (renten nedsaettes med hoejst 3 % i fem aar for den del af investeringen, der er fundet i overensstemmelse med det paagaeldende maal) for at kunne fremme investeringer med henblik paa at forbedre konkurrencedygtigheden (14).

2.21. Der kan ydes rentegodtgoerelse for laan i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 2, til projekter med henblik paa fremme af forbruget af kul med oprindelse i Faellesskabet. Dette vedroerer dog ikke investeringerne i kraft- og koksvaerker, som der af hensyn til den overordnede energipolitik ikke kan ydes rentegodtgoerelse til. Rentegodtgoerelsen beregnes i forhold til det yderligere forbrug af kul med oprindelse i Faellesskabet, som projektet medfoerer. Godtgoerelsen er paa 3 % af et laan paa 100 ECU pr. ton forbrugt kul med oprindelse i Faellesskabet, dvs. 3 ECU pr. ton pr. aar i fem aar (15). Det ses imidlertid tydeligt, at dette instrument er af begraenset interesse, naar man tager med i betragtning, at kul med oprindelse i Faellesskabet skal konkurrere med importeret kul fra verdensmarkedet, hvor prisen er vaesentligt lavere. Omkostningerne ved produktion af kul med oprindelse i Faellesskabet er i gennemsnit tre gange hoejere end verdensmarkedspriserne. Kullet skal endvidere ofte konkurrere med andre energikilder, for hvilke priserne i nogle tilfaelde er meget konkurrencedygtige.

2.22. Som det fremgaar af tabel 2.4, er de nye forpligtelser til rentegodtgoerelser ydet i aarene 1987-1991 inden for rammerne af laan i henhold til artikel 54 meget beskedne i forhold til laan i henhold til artikel 56. Der blev heller ikke indgaaet nye forpligtelser til dette formaal i hverken 1992 eller 1993. Det skal endvidere bemaerkes, at for saa vidt angaar rentegodtgoerelser for laan i henhold til artikel 54, overstiger den samlede vaerdi af annulleringerne af gamle forpligtelser (36,0 mio. ECU) i perioden 1987-1993 de samlede betalinger, hvilket viser, i hvor hoej grad bevillingerne paa dette omraade er underudnyttede.

Laan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a)

2.23. I henhold til artikel 56, stk. 2, litra a), har EKSF mulighed for at finansiere projekter med henblik paa at skabe nye virkeomraader, som er oekonomisk sunde eller at omlaegge virksomheder, der er egnede til at sikre en produktiv genbeskaeftigelse af den ledigblevne arbejdskraft. Disse investeringer kan vedroere hele industrisektoren eller alle servicefagene, dog med undtagelse af et begraenset antal sektorer, der helt automatisk er udelukkede, eftersom de er opfoert paa en negativliste (16).

2.24. Der kan ydes rentegodtgoerelse for laan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a), de saakaldte omstillingslaan. Til gengaeld for disse laan er modtagerne forpligtet til at sikre en del af de nyoprettede arbejdspladser til den ledigblevne arbejdskraft fra EKSF-industrierne. I betragtning af produktivitetsforbedringerne i kul- og staalsektoren som foelge af omstrukturerings- og rationaliseringsbestraebelserne paa den ene side og nedgangen i omsaetningen paa den anden side falder antallet af ansatte i de to sektorer stoet.

2.25. I tabel 2.2 vises ogsaa udviklingen i omstillingslaan i loebet af de sidste ti aar og det voksende omfang af disse laan i forhold til laan i henhold til artikel 54. Med undtagelse af 1992, hvor der blev ydet mange »infrastrukturlaan«, har den samlede vaerdi af laan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a), oversteget vaerdien af de samlede laan i henhold til artikel 54 hvert aar siden 1988. Af et samlet engagement paa 10 065 mio. ECU er der ydet laan for 4 627 mio. ECU (46 %) i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a).

2.26. Af tabel 2.5 fremgaar det, at af det samlede engagement paa 7 429 mio. ECU pr. 31. 12. 1993 var der ydet laan for 3 404 mio. ECU (46 %) i henhold til artikel 56. Graf 2.3 viser den geografiske fordeling af laanene i henhold til artikel 54 og 56. Af de 20 961 mio. ECU, der er ydet i laan i loebet af de sidste 40 aar, er 6 289 mio. ECU (30 %) ydet i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a). I tabel 2.6 vises de gennemfoerte transaktioner i 1993 for saa vidt angaar laan i henhold til artikel 54 og 56.

2.27. I bilag til EKSF-aarsberetningen for regnskabsaaret 1991 bemaerkede Retten, at der i de operationelle bestemmelser vedtaget af Kommissionen, navnlig for saa vidt angik fordelingen af rentegodtgoerelserne, imidlertid ikke var taget hensyn til en eller anden form for vejledende fordeling mellem EKSF-omraaderne, som byggede paa objektive kriterier, og som tog sigte paa at formindske de regionale skaevheder. Rentegodtgoerelserne var faktisk hovedsagelig blevet tildelt efter princippet om, at »den der kommer foerst til moelle, faar foerst malet«, hvilket havde skabt en vaesentlig geografisk uligevaegt (17). Kommissionen indfoerte i 1992 en ordning med vejledende tildeling af bevillinger paa et regionalt grundlag med henblik paa at afhjaelpe den geografiske uligevaegt. Det fremgaar imidlertid af tabel 2.6, at fire stater (Tyskland, Det Forenede Kongerige, Frankrig og Italien) i 1993 modtog 98 % af de nye omstillingslaan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a), mod 96 % i 1992. Det fremhaever den geografiske uligevaegts vedvarende karakter i forbindelse med ydelsen af omstillingslaan og dertilhoerende rentegodtgoerelser, og man taler nu i Raadet om, »at nogle medlemsstater har et efterslaeb, de skal indhente« (18). I betragtning af dynamikken i EKSF-omstillingslaanene og overgangsproblemerne i forbindelse med anvendelsen af de regionale vejledende tildelinger er det vigtigt, at Kommissionen fortsat soeger en mere afbalanceret geografisk fordeling af disse laan og rentegodtgoerelserne afhaengig af de oekonomiske og sociale problemer.

2.28. Paa grundlag af forslag fra Kommissionen, der stoettedes af Raadet (industri) paa moedet den 22. april 1994, blev det vedtaget at standse undersoegelsen af nye ansoegninger om omstillingslaan fra udgangen af 1996 og at reducere rentegodtgoerelserne til 275 mio. ECU. Fra 1996 skal omstillingslaanene i princippet overtages af EIB, jf. punkt 2.19.

Rentegodtgoerelser for laan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a)

2.29. Kommissionen kan yde rentegodtgoerelse i forbindelse med omstillingslaan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a). Der kan ydes en maksimal rentegodtgoerelse paa 3 % aarligt over en femaarsperiode for den del af laanet, der vedroerer oprettelse af yderligere arbejdspladser efter en bestemt metode og i overensstemmelse med de operationelle bestemmelser vedtaget af Kommissionen (19). Med henblik paa at forbedre den geografiske fordeling af disse laan er den maksimale rentegodtgoerelse paa 3 % blevet forhoejet med 5 % for visse regioner i Spanien indtil den 31. december 1993. Retten har fremsat bemaerkninger herom i bilag til EKSF-aarsberetningen 1991, punkt 3.34-3.38.

2.30. I tabel 2.4 vises budgetbevaegelserne vedroerende rentegodtgoerelser for laan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a), i perioden 1987-1993. Det fremgaar heraf, at de nye forpligtelser er saerdeles omfattende fra 1991. Det skyldes bl.a. udviklingen i disse laan i de nye tyske delstater og i de stoetteberettigede omraader inden for rammerne af EF-initiativet vedroerende oekonomisk omstilling i kulmineomraader (RECHAR).

2.31. Tabel 2.4 viser, at i perioden 1987-1993 beloeb de nye forpligtelser sig til 559,5 mio. ECU og betalingerne til 296,6 mio. ECU, mens 90,3 mio. ECU blev annulleret (16 % af de samlede nye forpligtelser).

2.32. I 1994 er der afsat 53 mio. ECU til denne budgetpost, hvilket er en formindskelse paa 54 % i forhold til de nye forpligtelser for 1993.

Bemaerkninger foranlediget af den stedlige revision

2.33. Nedenstaaende bemaerkninger er fremsat som foelge af Rettens revision af laan ydet af Kommissionen i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 1, 54, stk. 2, og 56, stk. 2, litra a), og de dertilhoerende rentegodtgoerelser. Retten har gennemfoert revision i Kommissionen og paa stedet i de medlemsstater, hvis virksomheder har modtaget de stoerste beloeb i forbindelse med de forskellige laanetyper. Sigtet med revisionen var at efterproeve lovligheden, den formelle rigtighed og regnskabsfoeringen af disse transaktioner og at vurdere deres effektivitet. Interventionernes effektivitet maales navnlig efter maalopfyldelsen, saasom en stigning i forbruget af kul og staal med oprindelse i Faellesskabet eller oprettelsen af nye oekonomisk sunde aktiviteter, der indebaerer skabelse af nye arbejdspladser. Det er i foerste omgang Kommissionens opgave at sikre sig, at maalene faktisk opfyldes, og at ivaerksaette passende overvaagningsprocedurer i denne forbindelse. Retten har undersoegt disse procedurer og deres anvendelse, og der er gennemfoert revision paa stedet i de virksomheder, der modtager laan, og de finansielle mellemled samt, efter behov, paa de steder, hvor projekterne gennemfoeres.

Bemaerkninger om laan og rentegodtgoerelser i henhold til artikel 54, stk. 1

2.34. Der ydes laan i henhold til artikel 54, stk. 1, til virksomheder i kul- og staalsektoren, som Kommissionen har meget taet forbindelse til, og som for en del af investeringerne foelges meget omhyggeligt (jf. bilag til Rettens aarsberetning for regnskabsaaret 1992, kapitel 2). Der ydes endvidere ofte direkte laan i henhold til artikel 54, stk. 1, dvs. uden et finansielt mellemleds mellemkomst. Kommissionen har saaledes ganske gode muligheder for at evaluere og foere tilsyn med industrilaanene.

2.35. Retten har imidlertid paavist, at Kommissionen i forbindelse med en samfinansiering vedroerende fire miner i Det Forenede Kongerige fortsat har betalt rentegodtgoerelse paa det oprindeligt godkendte teoretiske grundlag, selv om den havde modtaget rapporter fra modtageren, hvoraf det fremgik, at gennemfoerelsesomkostningerne var lavere end anslaaet. Kommissionen har sidenhen reduceret beloebet med 1,45 mio. ECU.

2.36. Retten har endvidere konstateret, at to af ovennaevnte miner, der modtog midler fra EKSF i form af laan med rentegodtgoerelse, ophoerte med at producere to aar efter afslutningen af arbejderne. De finansierede projekter skal imidlertid i henhold til bestemmelserne om stoetteberettigelse opfylde kriterierne om forbedring af konkurrenceevnen og om oekonomisk baeredygtighed (20). Der synes saaledes at vaere et modsaetningsforhold mellem disse krav om oekonomisk sundhed og virksomhedernes ophoer efter saa kort tid. Retten undrer sig over, hvorfor Kommissionen ikke har anset det for hensigtsmaessigt at tilbagesoege/annullere rentegodtgoerelser for i alt 2,5 mio. ECU, selv om dette er muligt i henhold til kontrakten.

Bemaerkninger om laan og rentegodtgoerelser i henhold til artikel 54, stk. 2

2.37. Retten konstaterede under et revisionsbesoeg i Italien, at et investeringsprojekt, der blev finansieret for 1 900 mio. LIT (994 775 ECU), ikke medfoerte den forventede stigning i forbruget af staal. Kommissionen reagerede ikke paa en uoverensstemmelse i de tal, som det finansielle mellemled forelagde til stoette for ansoegningen, og den har ydet et laan, som den uden tvivl ikke ville have ydet, hvis det ikke havde vaeret for denne fejl.

2.38. Under en revision i Det Forenede Kongerige konstaterede Retten, at Kommissionen i fire aar ikke havde modtaget situationsrapporter vedroerende forbruget af kul i forbindelse med projektet, selv om de er obligatoriske. Af undersoegelserne paa stedet fremgik det, at det faktiske forbrug var lavere end det forventede, hvilket medfoerte tilbagesoegning af rentegodtgoerelsen paa 80 853 ECU. Det er noedvendigt at forbedre tilsynsordningen.

2.39. Generelt skal Retten goere opmaerksom paa, at leveringsfakturaer ikke i sig selv er fyldestgoerende bilag, der kan accepteres som bevis for forbrug i forbindelse med faellesskabskontrol. Det ville have vaeret hensigtsmaessigt at sikre sig, at det anfoerte forbrug ogsaa underbygges af andre elementer, saasom lagerregnskab eller tekniske registreringer i forbindelse med forarbejdningsprocessen, saa der kan foretages krydskontrol.

Bemaerkninger om laan og rentegodtgoerelser i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a)

2.40. Kommissionen yder disse laan til slutmodtagerne enten i form af »direkte laan« eller, hvad der oftest er tilfaeldet, i form af »globallaan«, som den overdrager til finansielle mellemled i medlemsstaterne, som derefter overfoerer dem til slutmodtagerne.

2.41. De finansielle mellemled spiller en vigtig rolle i forvaltningen af globallaanene, navnlig for saa vidt angaar:

a) markedsundersoegelse og udvaelgelse af projekter,

b) finansiel og teknisk vurdering af laaneansoegninger samt oekonomisk analyse,

c) tilsyn med projektgennemfoerelsen, og med at kravet om antallet af oprettede arbejdspladser overholdes,

d) forebyggelse og afhjaelpning af uregelmaessigheder,

e) tilbagesoegning af uretmaessigt udbetalte rentegodtgoerelser.

2.42. Retten har i flere tilfaelde under den stedlige revision konstateret, at de finansielle mellemled ikke har sikret sig, at oplysningerne fra slutmodtagerne var korrekte, navnlig antallet af arbejdspladser, da investeringen paabegyndtes og senere hen, og datoen for paabegyndelsen af arbejderne. Det er imidlertid af afgoerende betydning for efterproevningen af transaktionernes formelle rigtighed, at disse oplysninger er paalidelige, eftersom rentegodtgoerelserne beregnes paa grundlag af antallet af nyskabte arbejdspladser (antallet af arbejdspladser paa evalueringsdatoen minus antallet af arbejdspladser ved projektets start).

2.43. I visse tilfaelde har slutmodtagerne anvendt andre kriterier for beregningen af antallet af skabte arbejdspladser, uden at de finansielle mellemled eller Kommissionen har reageret. I et tilfaelde blev stillinger, der midlertidigt var ubesatte paa grund af, at de paagaeldende ansatte aftjente deres vaernepligt, ikke medtaget i det oprindelige antal arbejdspladser, men de blev medregnet i det endelige antal. De finansielle mellemled og Kommissionen boer i hoejere grad benytte muligheden for at sammenholde de indgivne oplysninger om arbejdspladser med de angivelser, som virksomhederne indsender i forbindelse med bidrag til sygesikringen (saasom DM 10-formularen i Italien eller TC1-formularen i Spanien).

2.44. I henhold til de nye operationelle bestemmelser er de projekter, der er paabegyndt paa det tidspunkt, hvor ansoegningen indgives til det finansielle mellemled, ikke laengere stoetteberettigede. Men i de operationelle bestemmelser for laan ydet indtil 1990 var et af kriterierne for stoetteberettigelse, at projekterne skulle gennemfoeres inden for tre aar at regne fra den fysiske begyndelse af projektet, selv hvis denne dato var inden indgivningen af ansoegningen. For at goere det muligt at efterproeve stoetteberettigelsen burde gennemfoerelsesperioden vaere angivet i stoetteansoegningen. Med henblik paa stedlig kontrol i de italienske virksomheder har Retten konstateret, at i et tilfaelde var det finansierede projekt i virkeligheden paabegyndt et aar inden den dato, der var anfoert som startdato i ansoegningen, og i et andet tilfaelde endog to aar tidligere. Det sidstnaevnte projekt var ikke stoetteberettiget, eftersom det faktisk tog fire aar at gennemfoere det.

2.45. Retten konstaterede et klart fald i antallet af ansatte under et revisionsbesoeg i Italien, som det finansielle mellemled ikke havde underrettet om. I et andet tilfaelde i Tyskland blev antallet af eksisterende arbejdspladser ikke anfoert i det finansielle mellemleds stoetteansoegning til EKSF, og det medfoerte, at man troede, at der var blevet skabt nye arbejdspladser, selv om der faktisk var tale om et fald i antallet af ansatte.

2.46. Ivaerksaettelses- og tilsynsprocedurerne for transaktionerne er behaeftet med en principiel svaghed. Kommissionen uddelegerer bestemte opgaver til de banker, der fungerer som finansielle mellemled. Disse banker deltager i undersoegelsen af dossiererne og skal sikre tilsynet hermed (jf. punkt 2.42). Bankerne leverer de elementer, der indgaar i beregningen af de rentegodtgoerelser, der i foerste omgang skal bevilges, og som derefter skal udbetales. Imidlertid har disse kreditinstitutter, der har modtagerne af EKSF-laan og rentegodtgoerelser som kunder, ikke noedvendigvis de samme interesser som Kommissionen. Kommissionen forfoelger maalene for EKSF-politikken og oensker derfor at skabe arbejdspladser, mens banken foerst og fremmest oensker at tilbyde sine kunder en finansieringspakke paa de bedst mulige betingelser og i denne forbindelse at opnaa mest mulig stoette, der ikke skal tilbagebetales. For at undgaa dette problem boer de finansielle mellemled i hoejere grad oplyses om Kommissionens maal.

2.47. EKSF-laan er generelt en yderligere finansieringskilde for de finansielle mellemled, som de integrerer i deres oevrige bankprodukter. Det skal dertil bemaerkes, at mellemledene i princippet paatager sig en vis finansiel risiko, eftersom de over for EKSF garanterer fordringer paa slutmodtagerne. Endvidere er der navnlig i forbindelse med omstillingslaan meget gunstige betingelser for disse EKSF-finansieringer paa grund af EKSF's AAA-klassifikation, og EKSF overfoerer disse betingelser uden forhoejelse til mellemledene. Desuden er rentegodtgoerelserne en finansiel fordel, som mellemledene kan tilbyde modtagerne, naturligvis afhaengig af antallet af skabte arbejdspladser, og mellemledene kan saaledes anvende rentegodtgoerelserne til at sikre sig en fast kundekreds.

2.48. Naar der anvendes banker som mellemled i forbindelse med fordelingen af laan og stoette, indebaerer det saaledes ogsaa en vis risiko for manglende maalopfyldelse. Naar der udvaelges modtagere, er det normalt, at banken tager hensyn til egne finansielle og kommercielle interesser. EKSF boer ikke desto mindre som offentlig myndighed yde den offentlige stoette, dér hvor der er mest behov herfor. Retten har imidlertid ofte ved revision konstateret, at modtagervirksomhederne allerede paa tidspunktet for ydelsen af EKSF-laan med rentegodtgoerelse havde en sund oekonomi, som under alle omstaendigheder ville have gjort dem i stand til at fremskaffe de noedvendige midler til gennemfoerelsen af investeringen, uanset om den var jobskabende eller ej.

2.49. Omstillingslaanene er beregnet til at finansiere helt bestemte, jobskabende projekter. Det er imidlertid ofte vanskeligt i praksis at sondre mellem det finansierede projekt og virksomhedens oevrige investeringer, og navnlig at finde en aarsagssammenhaeng mellem EKSF-finansieringen og dennes indflydelse paa udviklingen i antallet af ansatte. Det har endvidere vist sig, at visse investeringsprojekter med henblik paa rationalisering, hvor det har vaeret muligt at fastslaa en saadan aarsagssammenhaeng, i en stoerre sammenhaeng snarere medfoerer nedlaeggelse end skabelse af arbejdspladser. Generelt kan man overveje, om det ikke paa en gang er for restriktivt og for bredt kun at anvende kriteriet om skabelse af yderligere arbejdspladser. For restriktivt, eftersom investeringer, der har en positiv indvirkning paa konkurrenceevnen og bevarelsen af allerede eksisterende arbejdspladser (eller begraensningen af tabet af arbejdspladser), ikke er stoetteberettigede. For bredt, eftersom alle investeringer, der direkte skaber arbejdspladser, kan modtage stoette, uden at hverken aktivitetens art, virksomhedens faktiske finansielle behov eller eventuelle bivirkninger evalueres.

2.50. Det skal endelig bemaerkes, at i henhold til selve EKSF-traktaten er formaalet med denne ordning at finansiere projekter med henblik paa at sikre genbeskaeftigelse af tidligere EKSF-arbejdstagere. Dette maal er i oevrigt stadig anfoert som generel retningslinje for det sociale aspekt i de gaeldende operationelle bestemmelser for ydelse af omstillingslaan (21). De operationelle bestemmelser er blevet suppleret med koordineringsbestemmelser inden for rammerne af reformen af strukturfondene. Dette har bekraeftet den allerede paabegyndte udvikling af en sektoromstillingsordning hen imod en ordning vedroerende navnlig regional udvikling af kulmine- og staalomraaderne (22). Retten har faktisk konstateret, at selv i EKSF-beskaeftigelsesomraaderne var disse laans indflydelse paa genansaettelsen af tidligere EKSF-arbejdstagere meget ringe. I 10 ud af 22 reviderede virksomheder i Spanien, Italien og Det Forenede Kongerige, der havde faaet laan med rentegodtgoerelse, var der ikke ansat en eneste tidligere EKSF-arbejdstager. I et tilfaelde i Tyskland var det planlagt, at der skulle udbetales 1 mio. ECU i rentegodtgoerelse for oprettelsen af 1 002 stillinger, hvoraf halvdelen passede til tidligere EKSF-arbejdstagere. Af den stedlige revision fremgik det, at der var oprettet 614 stillinger, hvoraf kun 28 var besat af tidligere EKSF-arbejdstagere. Der er ikke desto mindre blevet udbetalt 638 500 ECU i rentegodtgoerelse.

2.51. I betragtning af det daarlige resultat i forhold til maalet for EKSF-traktatens artikel 56, stk. 2, litra a), kan man stille spoergsmaalstegn ved, om stoettebeloebet pr. oprettet arbejdsplads (der hoejst kan vaere paa 3 000 ECU over fem aar) ikke er for lavt til at have den paaregnede inciterende virkning. Hvis stoetten blev koncentreret paa faerre modtagere, og den i hoejere grad blev forbeholdt arbejdssoegende tidligere EKSF-arbejdstagere, kunne interventionen blive mere effektiv. Det er klart, at der paa denne maade (gen)indfoeres et sektororienteret kriterium i forbindelse med en regionalt orienteret politik. Men det forekommer velbegrundet, eftersom det drejer sig om finansielle midler fra EKSF's aktionsbudget, der anvendes til et af EKSF-traktatens maal.

2.52. Hvis stoetten eller en del heraf fortsat anvendes generelt inden for rammerne af de strukturelle inverventioner, kan der til gengaeld stilles spoergsmaalstegn ved det naermest regnskabsmaessige kriterium om antallet af eksisterende arbejdspladser ved udgangen af femaarsperioden i forhold til det oprindelige antal. Retten erindrer om henstillingen fra 1991 (23) om, at der skulle anvendes en mere kvalitativ fortolkning, saaledes at integreringen af EKSF's finansielle instrumenter i strukturfondsreformen i hoejere grad foregik i overensstemmelse med en oekonomisk metode, der tog sigte paa at styrke strukturen i produktionssektoren og at sikre de paagaeldende regioner et virkeligt opsving. Der burde saaledes i hoejere grad laegges vaegt paa aspekter vedroerende modernisering, fornyelse og konkurrencedygtighed. I betragtning af ovenstaaende (punkt 2.50 og 2.51) burde anvendelsen af EKSF's finansielle midler til de overordnede maal for udviklingen af den regionale oekonomi imidlertid begraenses til de regioner, hvor det virkelig er umuligt direkte og individuelt at hjaelpe de tidligere EKSF-arbejdstagere med at finde et nyt arbejde.

2.53. Det er endvidere spoergsmaalet, om man boer vaere striks med at haandhaeve kriteriet, hvilket medfoerer oejeblikkelig tilbagesoegning af stoetten, hvis der ikke oprettes arbejdspladser (inden for to aar), eller hvis arbejdspladserne ikke bevares (indtil de fem aar er gaaet), navnlig hvis det er en foelge af eksterne begivenheder og isaer af en generel oekonomisk recession. Det var f.eks. tilfaeldet i en raekke reviderede virksomheder i Tyskland, Spanien og Italien, der fremstiller dele til automobilindustrien. Da denne industri for tiden er ramt af en voldsom nedgang, har leverandoererne heller ikke kunnet naa det forventede niveau og har saaledes ikke vaeret i stand til at skabe de planlagte arbejdspladser inden for den fastsatte frist. Tvinges virksomhederne til at tilbagebetale rentegodtgoerelser i en saadan situation, er det naermest direkte i strid med de oprindelige maal.

Konklusion

2.54. Som konklusion kan Retten konstatere, at EKSF-laanene som foelge af den maade, hvorpaa Kommissionen i dag forvalter dem - og det gaelder navnlig omkostningerne herved - er meget fordelagtige og attraktive for mange af modtagerne. Der hersker imidlertid tvivl om, hvorvidt rentegodtgoerelsesinstrumentet er effektivt, navnlig de rentegodtgoerelser, der ydes i forbindelse med omstillingslaan. For det foerste kan man konstatere en meget begraenset maalopfyldelsesgrad for EKSF-traktatens maal om at bidrage til genansaettelse af tidligere EKSF-arbejdstagere. Det skyldes sandsynligvis, at stoettebeloebet ikke er tilstraekkeligt hoejt til at vaere den afgoerende faktor for, at der oprettes arbejdspladser. For det andet er der i en stoerre sammenhaeng med henblik paa tilskyndelse til udvikling af den regionale oekonomi flere ulemper forbundet med kriteriet om oprettelse af yderligere arbejdspladser efter fem aar i forhold til det oprindelige antal. Det boer undersoeges, om det er muligt at indfoere en mere kvalitativ metode, hvor der i hoejere grad tages udgangspunkt i den oekonomiske struktur, som skal udvikles.

2.55. Retten har ved den stedlige forvaltningsrevision paavist visse ukorrekte forhold, som boer korrigeres. Det gaelder navnlig rentegodtgoerelsernes stoerrelse. Disse forhold kan tilskrives utilstraekkelig undersoegelse af dossiererne eller henfoeres til mellemledenes eller Kommissionens utilstraekkelige tilsyn. I betragtning af resultaterne af den stedlige revision og det vaesentlige omfang af omstillingslaan med rentegodtgoerelse samt det store antal slutmodtagere, mener Retten, at Kommissionen gennemfoerer for faa kontrolbesoeg. Udviklingen mod en decentral forvaltning af disse transaktioner og navnlig det forhold, at de finansielle mellemled faar overdraget stadig mere omfattende undersoegelses- og tilsynsopgaver, kan kun goere det endnu vanskeligere at foere tilsyn hermed.

Vedtaget af Revisionsretten paa moedet den 27. oktober 1994.

Paa Revisionsrettens vegne

André J. MIDDELHOEK

Formand

Tabel 2.1 - Geografisk fordeling af de samlede laan udbetalt 1954-1993 "(mio. ECU)

"" ID="1">Belgien> ID="2">270> ID="3">2,3 %> ID="4">127> ID="5">4,0 %> ID="6">397> ID="7">2,7 %> ID="8">209> ID="9">3,3 %> ID="10">606> ID="11">2,9 %"> ID="1">Danmark> ID="2">79> ID="3">0,7 %> ID="4">325> ID="5">10,2 %> ID="6">404> ID="7">2,8 %> ID="8">10> ID="9">0,2 %> ID="10">414> ID="11">2,0 %"> ID="1">Tyskland> ID="2">3 340> ID="3">29,0 %> ID="4">413> ID="5">13,0 %> ID="6">3 753> ID="7">25,6 %> ID="8">2 320> ID="9">36,9 %> ID="10">6 073> ID="11">29,0 %"> ID="1">Graekenland> ID="2">0> ID="3">0,0 %> ID="4">103> ID="5">3,2 %> ID="6">103> ID="7">0,7 %> ID="8">0> ID="9">0,0 %> ID="10">103> ID="11">0,5 %"> ID="1">Spanien> ID="2">356> ID="3">3,1 %> ID="4">168> ID="5">5,3 %> ID="6">524> ID="7">3,6 %> ID="8">91> ID="9">1,4 %> ID="10">615> ID="11">2,9 %"> ID="1">Frankrig> ID="2">2 023> ID="3">17,6 %> ID="4">759> ID="5">23,9 %> ID="6">2 782> ID="7">19,0 %> ID="8">974> ID="9">15,5 %> ID="10">3 756> ID="11">17,9 %"> ID="1">Irland> ID="2">28> ID="3">0,2 %> ID="4">1> ID="5">0,0 %> ID="6">29> ID="7">0,2 %> ID="8">5> ID="9">0,1 %> ID="10">34> ID="11">0,2 %"> ID="1">Italien> ID="2">1 843> ID="3">16,0 %> ID="4">503> ID="5">15,8 %> ID="6">2 346> ID="7">16,0 %> ID="8">557> ID="9">8,9 %> ID="10">2 903> ID="11">13,8 %"> ID="1">Luxembourg> ID="2">251> ID="3">2,2 %> ID="4">0> ID="5">0,0 %> ID="6">251> ID="7">1,7 %> ID="8">42> ID="9">0,7 %> ID="10">293> ID="11">1,4 %"> ID="1">Nederlandene> ID="2">497> ID="3">4,3 %> ID="4">8> ID="5">0,3 %> ID="6">505> ID="7">3,4 %> ID="8">44> ID="9">0,7 %> ID="10">549> ID="11">2,6 %"> ID="1">Portugal> ID="2">110> ID="3">1,0 %> ID="4">0> ID="5">0,0 %> ID="6">110> ID="7">0,7 %> ID="8">0> ID="9">0,0 %> ID="10">110> ID="11">0,5 %"> ID="1">Det Forenede Kongerige> ID="2">2 701> ID="3">23,5 %> ID="4">360> ID="5">11,3 %> ID="6">3 061> ID="7">20,9 %> ID="8">2 037> ID="9">32,4 %> ID="10">5 098> ID="11">24,3 %"> ID="1">Tredjelande> ID="2">0> ID="3">0,0 %> ID="4">407> ID="5">12,8 %> ID="6">407> ID="7">2,8 %> ID="8">0> ID="9">0,0 %> ID="10">407> ID="11">1,9 %"> ID="1">I alt> ID="2">11 498> ID="3">100,0 %> ID="4">3 174> ID="5">100,0 %> ID="6">14 672> ID="7">100,0 %> ID="8">6 289> ID="9">100,0 %> ID="10">20 961> ID="11">100,0 %""Kilde: Rettens beregninger paa grundlag af EKSF's finansberetning.

>

Tabel 2.2 - Udviklingen i EKSF's laaneaktivitet 1984-1993 "(mio. ECU)

"" ID="1">1984> ID="2">12,7> ID="3">268,5> ID="4">281,2> ID="5">65,8> ID="6">55,4> ID="7">138,2> ID="8">259,4> ID="9">540,6> ID="10">248,0> ID="11">788,6"> ID="1">1985> ID="3">424,6> ID="4">424,6> ID="5">60,8> ID="6">30,0> ID="7">114,0> ID="8">204,8> ID="9">629,4> ID="10">363,0> ID="11">992,4"> ID="1">1986> ID="2">103,6> ID="3">661,2> ID="4">764,8> ID="5">8,7> ID="6">26,0> ID="8">34,7> ID="9">799,5> ID="10">244,0> ID="11">1 043,5"> ID="1">1987> ID="2">283,2> ID="3">109,7> ID="4">392,9> ID="5">123,3> ID="6">103,5> ID="7">20,0> ID="8">246,8> ID="9">639,7> ID="10">304,0> ID="11">943,7"> ID="1">1988> ID="3">388,9> ID="4">388,9> ID="5">9,1> ID="6">37,1> ID="8">46,2> ID="9">435,1> ID="10">452,0> ID="11">887,1"> ID="1">1989> ID="2">43,4> ID="3">152,3> ID="4">195,7> ID="6">30,0> ID="8">30,0> ID="9">225,7> ID="10">458,0> ID="11">683,7"> ID="1">1990> ID="2">30,1> ID="3">213,0> ID="4">243,1> ID="6">155,2> ID="8">155,2> ID="9">398,3> ID="10">585,0> ID="11">983,3"> ID="1">1991> ID="2">75,8> ID="3">362,9> ID="4">438,7> ID="6">66,3> ID="8">66,3> ID="9">505,0> ID="10">859,0> ID="11">1 364,0"> ID="1">1992> ID="2">13,8> ID="3">201,4> ID="4">215,2> ID="6">831,8> ID="8">831,8> ID="9">1 047,0> ID="10">426,2> ID="11">1 473,2"> ID="1">1993> ID="3">7,6> ID="4">7,6> ID="6">209,7> ID="8">209,7> ID="9">217,3> ID="10">688,1> ID="11">905,4"> ID="1">I alt> ID="2">562,6> ID="3">2 790,1> ID="4">3 352,7> ID="5">267,7> ID="6">1 545,0> ID="7">272,2> ID="8">2 084,9> ID="9">5 437,6> ID="10">4 627,3> ID="11">10 064,9""Kilde: Rettens beregninger paa grundlag af EKSF's finansberetninger.

>

Graf 2.1 - Udviklingen i laaneaktiviteten 1984-1993

Tabel 2.3 - Udviklingen i EKSF's andel i finansieringen af investeringerne i kul- og staalsektoren 1988-1993 "(mio. ECU)

"" ID="1">1988> ID="2"> 389> ID="3">100 %> ID="4"> 1 678> ID="5">100 %> ID="6">23,2 %"> ID="1">1989> ID="2"> 196> ID="3"> 50 %> ID="4"> 2 608> ID="5">155 %> ID="6"> 7,5 %"> ID="1">1990> ID="2"> 243> ID="3"> 63 %> ID="4"> 3 075> ID="5">183 %> ID="6"> 7,9 %"> ID="1">1991> ID="2"> 439> ID="3">113 %> ID="4"> 2 760> ID="5">164 %> ID="6">15,9 %"> ID="1">1992> ID="2"> 215> ID="3"> 55 %> ID="4"> 1 650> ID="5"> 98 %> ID="6">13,0 %"> ID="1">1993> ID="2"> 8> ID="3"> 2 %> ID="4"> 1 982> ID="5">118 %> ID="6"> 0,4 %"> ID="1">I alt > ID="2">1 490> ID="4">13 753> ID="6">10,8 %""Kilde: Rettens beregninger paa grundlag af EKSF's finansberetninger og virksomhedsberetninger for Generaldirektorat for »Laan og Investering«.

>

Graf 2.2 - Udviklingen i laan i henhold til artikel 54, stk. 1, og indrapporterede investeringer 1988-1993

Tabel 2.4 - Udviklingen i rentegodtgoerelser i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 1 og 2, og artikel 56, stk. 2 "(mio. ECU)

"" ID="1">1987> ID="2"> 8,0> ID="3"> 5,2> ID="4">-> ID="5"> 40,3> ID="6"> 40,9> ID="7">-"> ID="1">1988> ID="2"> 7,0> ID="3"> 5,8> ID="4">10,9> ID="5"> 55,3> ID="6"> 40,1> ID="7">21,0"> ID="1">1989> ID="2"> 9,0> ID="3"> 5,4> ID="4">13,4> ID="5"> 73,3> ID="6"> 45,6> ID="7">19,2"> ID="1">1990> ID="2">13,0> ID="3"> 5,6> ID="4"> 3,7> ID="5"> 69,2> ID="6"> 40,3> ID="7">13,9"> ID="1">1991> ID="2"> 3,3> ID="3"> 5,5> ID="4"> 4,0> ID="5">101,2> ID="6"> 34,8> ID="7">10,1"> ID="1">1992> ID="2">-> ID="3"> 3,5> ID="4"> 1,8> ID="5">106,0> ID="6"> 43,8> ID="7">12,9"> ID="1">1993> ID="2">-> ID="3"> 4,0> ID="4"> 2,2> ID="5">114,2> ID="6"> 51,1> ID="7">13,2"> ID="1">I alt> ID="2">40,3> ID="3">35,0> ID="4">36,0> ID="5">559,5> ID="6">296,6> ID="7">90,3""Kilde: EKSF's finansberetninger.

>

Tabel 2.5 - Den geografiske fordeling af EKSF-laan pr. 31. 12. 1993 "(mio. ECU)

"" ID="1">Belgien> ID="2">156> ID="3">3,9 %> ID="4">86> ID="5">2,5 %> ID="6">242> ID="7">3,3 %"> ID="1">Danmark> ID="2">332> ID="3">8,2 %> ID="4">1> ID="5">0,0 %> ID="6">333> ID="7">4,5 %"> ID="1">Tyskland> ID="2">423> ID="3">10,5 %> ID="4">1 152> ID="5">33,8 %> ID="6">1 575> ID="7">21,2 %"> ID="1">Graekenland> ID="2">90> ID="3">2,2 %> ID="4">0> ID="5">0,0 %> ID="6">90> ID="7">1,2 %"> ID="1">Spanien> ID="2">517> ID="3">12,8 %> ID="4">73> ID="5">2,1 %> ID="6">590> ID="7">7,9 %"> ID="1">Frankrig> ID="2">795> ID="3">19,8 %> ID="4">593> ID="5">17,4 %> ID="6">1 388> ID="7">18,7 %"> ID="1">Irland> ID="2">11> ID="3">0,3 %> ID="4">0> ID="5">0,0 %> ID="6">11> ID="7">0,1 %"> ID="1">Italien> ID="2">907> ID="3">22,5 %> ID="4">386> ID="5">11,3 %> ID="6">1 293> ID="7">17,4 %"> ID="1">Luxembourg> ID="2">8> ID="3">0,2 %> ID="4">13> ID="5">0,4 %> ID="6">21> ID="7">0,3 %"> ID="1">Nederlandene> ID="2">263> ID="3">6,5 %> ID="4">3> ID="5">0,1 %> ID="6">266> ID="7">3,6 %"> ID="1">Portugal> ID="2">110> ID="3">2,7 %> ID="4">0> ID="5">0,0 %> ID="6">110> ID="7">1,5 %"> ID="1">Det Forenede Kongerige> ID="2">309> ID="3">7,7 %> ID="4">1 097> ID="5">32,2 %> ID="6">1 406> ID="7">18,9 %"> ID="1">Tredjelande> ID="2">104> ID="3">2,6 %> ID="4">0> ID="5">0,0 %> ID="6">104> ID="7">1,4 %"> ID="1">I alt> ID="2">4 025> ID="3">100,0 %> ID="4">3 404> ID="5">100,0 %> ID="6">7 429> ID="7">100,0 %""Kilde: Rettens beregninger paa grundlag af EKSF's finansberetninger.

>

Graf 2.3 - Den geografiske fordeling af EKSF-laan pr. 31. 12. 1993

Tabel 2.6 - Laanetransaktioner i henhold til artikel 54 og 56 i 1993 "(mio. ECU)

"" ID="1">Belgien> ID="2">157> ID="3">157> ID="5">1> ID="6">156> ID="7">92> ID="8">92> ID="9">12> ID="10">18> ID="11">86"> ID="1">Danmark> ID="2">308> ID="3">334> ID="5">2> ID="6">332> ID="7">1> ID="8">1> ID="11">1"> ID="1">Tyskland> ID="2">6026612384231 0991 1102181761 152"> ID="1">Graekenland> ID="4">90> ID="6">90"> ID="1">Sapnien> ID="2">534> ID="3">523> ID="5">6> ID="6">517> ID="7">91> ID="8">80> ID="9">1> ID="10">8> ID="11">73"> ID="1">Frankrig> ID="2">1 062> ID="3">1 029> ID="5">234> ID="6">795> ID="7">216> ID="8">218> ID="9">391> ID="10">16> ID="11">593"> ID="1">Irland> ID="2">12> ID="3">13> ID="5">2> ID="6">11"> ID="1">Italien> ID="2">921> ID="3">927> ID="4">101> ID="5">121> ID="6">907> ID="7">402> ID="8">398> ID="9">22> ID="10">34> ID="11">386"> ID="1">Luxembourg> ID="2">16> ID="3">16> ID="5">8> ID="6">8> ID="7">14> ID="8">14> ID="10">1> ID="11">13"> ID="1">Nederlandene> ID="2">266> ID="3">278> ID="5">15> ID="6">263> ID="7">4> ID="8">4> ID="10">1> ID="11">3"> ID="1">Portugal> ID="2">111> ID="3">111> ID="5">1> ID="6">110"> ID="1">Det Forenede Kongerige> ID="2">281> ID="3">298> ID="4">26> ID="5">15> ID="6">309> ID="7">1 115> ID="8">1 176> ID="9">45> ID="10">124> ID="11">1 097"> ID="1">Tredjelande> ID="2">175> ID="3">179> ID="5">75> ID="6">104"> ID="1">I alt> ID="2">4 445> ID="3">4 526> ID="4">217> ID="5">718> ID="6">4 025> ID="7">3 034> ID="8">3 093> ID="9">689> ID="10">378> ID="11">3 404""Kilde: Rettens beregninger paa grundlag af EKSF's finansberetninger og oplysninger fra Generaldirektorat for »Laan og Investering«.

>

KOMMISSIONENS SVAR TIL BEMAERKNINGER OM REGNSKABSAARET 1993 (EKSF) EKSF-beretning for regnskabsaaret 1993

KAPITEL 1: BEMAERKNINGER OM REGNSKABSFORVALTNINGEN 1.3.-1.4. og tabel 1.1. I perioden efter opgoerelsen den 31. 12. 1992 har Kommissionen i tilsynet med stoerrelsen af EKSF-reserverne baseret sig paa Raadets direktiv 89/647/EOEF af 18. 12. 1989 om solvensnoegletal for kreditinstitutter (24).

Den 7. 7. 1992 fremlagde firmaet Coopers & Lybrand paa bestilling af Kommissionen en rapport, hvori det blev anbefalet at fastholde direktivets solvensnoegletal for EKSF paa mellem 14 og 16 %.

Denne henstilling blev saaledes fulgt i forbindelse med de finansoversigter for EKSF, der blev vedtaget den 31. 12. 1992 og 31. 12. 1993, og som er blevet godkendt af Kommissionen og paategnet af Revisionsretten.

1.10. Som Revisionsretten paapeger, vil EKSF-budgettet kun kunne blive mindre. F.eks. forventes det at falde fra 596 mio. ECU i 1993 til under 300 mio. ECU i 1995.

Specifikke vaerdireguleringer

1.13. I regnskabsaaret 1993 blev diskriminantanalyser i praksis kun anvendt til at opgoere EKSF-laan ydet til virksomheder, der udgoer den hoejeste grad af risiko.

Brugen af diskriminantanalyser forventes at blive udvidet i forbindelse med den kommende EKSF-opgoerelse pr. 31. 12. 1994.

KAPITEL 2: BEMAERKNINGER OM LAANEAKTIVITETEN Laan i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 1

2.10.-2.12. Det store fald i tildelingen af industrilaan i henhold til artikel 54, stk. 1, kan forklares med den tendens, der har vaeret siden 1990, til generelt faldende investeringer i saavel jern- og staalsektoren som kulsektoren.

Det paafaldende store fald i laangivningen skyldes ogsaa, at der i stoerstedelen af virksomhederne har vaeret en vilje til at mindske gaeldsaetningen, hvilket har faaet dem til saa vidt muligt at anvende egne midler, bl.a. til investeringer i noedvendige vedligeholdelsesarbejder.

Det er rigtigt, at prisen for en bankgaranti fastsaettes i forhold til risikoen for misligholdelse og saaledes er afhaengig af virksomhedernes finansielle situation og den generelle situation inden for EKSF-sektoren. Dette kunne vaere en forklaring paa, at faerre virksomheder inden for jern- og staal- og kulomraadet har soegt om EKSF-finansiering.

Laan i henhold til EKSF-traktatens artikel 54, stk. 2

2.17. Mulighederne for at oege staalforbruget i forbindelse med et givet infrastrukturprojekt synes at vaere begraensede. Men EKSF-interventionerne har dog stadig til formaal at »fremme forbruget af staal med oprindelse i Faellesskabet«.

Med bemaerkningen i den sidste saetning hentyder Revisionsretten utvivlsomt til de industrilaan, der ydes med henblik paa et loebende forbrug af staal, men selv i disse tilfaelde mener Kommissionen ikke, at der er forbundet for store administrative byrder med kravet om, at man skal bevise, hvor stort staalforbruget er.

2.18. I sin meddelelse til Raadet af 20. 10. 1993 vedroerende laan ydet i henhold til artikel 54, stk. 2, gjorde Kommissionen sig til talsmand for foelgende holdning:

- EIB skal med oejeblikkelig virkning varetage laangivningen i henhold til artikel 54, stk. 2, med henblik paa oeget forbrug af kul og staal med oprindelse i Faellesskabet, dog med det forbehold, at det skal vaere muligt for EKSF at intervenere i store projekter af saerlig interesse for Faellesskabet, forudsat det ikke foerer til anlaeggelse af reserver.

- En raekke af de laan, der ydes i henhold til artikel 54, stk. 2, bevares i Kommissionen. Dette gaelder ogsaa muligheden for i henhold til artikel 95 at yde 200 mio. ECU til landene i Central- og OEsteuropa, idet EIB ikke kan eller ikke oensker at intervenere paa dette omraade uden Faellesskabets sikkerhedsstillelse.

Rentegodtgoerelser for laan i henhold til artikel 54, stk. 1 og 2

2.22. Som foelge af at der ikke laengere ydes laan med rentegodtgoerelse til produktionsinvesteringer i kulsektoren, og det er umuligt at bevilge laan med rentegodtgoerelse med henblik paa miljoebeskyttelsesinvesteringer (hvilket skyldes, at Raadet ikke har afgivet en samstemmende udtalelse om Kommissionens forslag til afgoerelse af 25. 4. 1991 (SEK(91)754 endelig udgave), er der ikke i 1992/93 indgaaet nogen nye forpligtelser til rentegodtgoerelse til denne form for projekter.

Med hensyn til administrationen af de tilgaengelige bevillinger kan faldet i udnyttelsen af bevillingerne til rentegodtgoerelse til laan, som er ydet i henhold til artikel 54 i perioden 1987-93, forklares med, at der i praksis har vaeret en nedgang i investeringerne. Faldet fremgaar desuden af tilsynet med gennemfoerelsen af de planlagte arbejder og det forud fastsatte skoen over kulforbruget, og herudover har der vaeret en raekke annulleringer som foelge af, at flere projekter er blevet opgivet.

Det skal desuden bemaerkes, at de samlede aarlige annulleringer i tabel 2.4 svarer til visse af de annullerede forpligtelser for de foregaaende aar i perioden 1987-93.

Laan i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a)

2.27.-2.28. Som Revisionsretten ganske rigtigt understreger, har Kommissionen med virkning fra 1992 indfoert en vejledende regional fordelingsordning, som skal sikre en bedre geografisk fordeling.

Der er blevet gjort store bestraebelser paa at oege laanoptagningen i medlemsstater og endog enkeltregioner, som ikke har haft fordel af EKSF-omstillingslaanene. Bestraebelserne har dog foert til meget beskedne resultater, hvilket skyldes forskellige faktorer, som f.eks. mangel paa nye investeringer i produktionen, manglende vilje hos kreditformidlende organer til at yde langfristede laan, andre mere fordelagtige finansieringsmuligheder, hoej grad af lokal/national/kollektiv stoette osv., og det har altsammen foert til det af Revisionsretten i tabel 2.6. beskrevne resultat.

Heraf fremgaar det, at der ikke kan skabes et kunstigt behov, og at grunden til, at der ikke er nogen efterspoergsel, kan vaere, at der findes mere fordelagtige og let tilgaengelige faellesskabsinstrumenter som f.eks. direkte tilskud. Under disse omstaendigheder er det op til de beroerte medlemslande at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at fremme optagelsen af disse laan.

Som en konsekvens af de forslag, som Raadet insisterede paa, om en gradvis afvikling af laanetransaktionerne, og som der blev opnaaet enighed om under forhandlingerne med Kommissionen, er der som understreget af Revisionsretten indtil 1996 et loft paa 275 mio. ECU. En stor del heraf er oeremaerket til eksisterende forpligtelser, som allerede er indgaaet i forbindelse med globallaan. Kommissionen fortsaetter sine bestraebelser paa at sikre en fornuftig og afbalanceret fordeling.

Bemaerkninger foranlediget af den stedlige revision

Bemaerkninger om laan og rentegodtgoerelser i henhold til artikel 54, stk. 1

2.35. Det er korrekt, at EKSF ikke reagerede med det samme paa meddelelsen om faldende investeringer i et af de mineprojekter, som blev samfinansieret i Det Forenede Kongerige. Kommissionen udbetalte imidlertid ingen af de godtgoerelser, der forfaldt til betaling efter den 31. 5. 1993, inden tjenestegrenene var i stand til efter kontrolbesoeget (sammen med Revisionsretten) i juli 1993 at bekraefte den generelle situation for de udestaaende EKSF-laan i samarbejde med stoettemodtagerne.

Som foelge af kontrolbesoeget blev godtgoerelserne revideret, og EKSF anmodede om at der i forbindelse med et af laanene paa i alt 32,5 mio. pund blev tilbagebetalt et beloeb paa 4 758 mio. pund.

Der er ikke blevet udbetalt nogen EKSF-godtgoerelser siden betalingen i maj 1993, idet det undersoeges, hvordan den forestaaende privatisering vil indvirke paa EKSF-laanene.

2.36. Det har ikke vaeret muligt at forudse de aendringer i kulsektoren, som har faaet stoettemodtagerne til at revidere situationen i deres forskellige miner.

Med hensyn til de miner, hvor produktionen er ophoert, mener EKSF ikke, at den oprindelige beslutning om at yde laan til samfinansiering af investeringsprojekter er blevet gjort ugyldig af den efterfoelgende lukning.

I de to paagaeldende miner er produktionen blevet standset, i den ene paa grund af lukning og i den anden paa grund af reparation og vedligeholdelse. Eftersom begge de stoettefinansierede projekter i de to miner var saa godt som afsluttet i den planlagte form, inden beslutningen om at standse produktionen blev truffet, og stoettemodtageren ikke efterfoelgende havde nogen forpligtelser i forbindelse med laanet eller godtgoerelsen, og laanet ikke var misligholdt, var der ingen grund til at tilbagesoege laanet eller godtgoerelsen. Laanet er nu betalt tilbage. Paa grund af nedgangen i investeringerne i forhold til den oprindelige planlaegning har EKSF's deltagelse vaeret stoerre end loftet paa 50 % for denne form for laan. (I praksis udgjorde EKSF's deltagelse 57 % af den samlede investering). EKSF foretog derfor en ny beregning af godtgoerelserne paa grundlag af de reviderede investeringstal. Denne justering i nedadgaaende retning er omfattet af de 1,45 mio. ECU, der refereres til i punkt 2.36 ovenfor, og som er lig med det samlede fald i godtgoerelsen til de laan, som er optaget af den kontrollerede stoettemodtager.

Bemaerkninger om laan og rentegodtgoerelser i henhold til artikel 54, stk. 2

2.37. Kommissionen erkender, at dens tjenestegrene ikke har opdaget en fejl begaaet af det kreditformidlende organ.

2.38. Hvad angaar det paagaeldende firma, blev godtgoerelsen efter kontrolbesoeget og modtagelsen af beretningerne revideret paa grundlag af det faktiske kulforbrug. Som foelge heraf blev firmaet anmodet om at tilbagebetale 80 853 ECU ud af et beloeb paa ialt 1,15 mio. ECU, som man oprindelig paa grundlag af et skoen over kulforbruget havde ydet til de to laan. Firmaet har indvilget i at betale det for meget udbetalte tilbage.

Kommissionen har som en generel foranstaltning gennemgaaet og styrket opfoelgningsordningen for laan. Det er bl.a. sket ved:

- at afsaette mere personale til at klare arbejdsbyrden- at anlaegge en mere struktureret indfaldsvinkel paa kontrollen

- at oege antallet af kontrolbesoeg paa stedet hos laantagerne.

2.39. EKSF's hovedinteresse ligger i, at de stoettefinansierede virksomheder koeber faellesskabsprodukter. Dette skal fremgaa af koebsnotaene.

Bemaerkninger om laan og rentegodtgoerelser i henhold til artikel 56, stk. 2, litra a)

2.42.-2.43. Kommissionen har konstateret, at de kreditformidlende organer ikke altid har kontrolleret informationerne fra modtagerne af sublaan. I forbindelse med kontrolbesoegene foretager Kommissionen denne form for kontrol, og der har kun sjaeldent vaeret mangler. Kommissionen vil dog goere de kreditformidlende organer opmaerksom paa dette problem.

2.44. Under kontrolbesoeget bemaerkede Kommissionens repraesentanter desuden, at i to tilfaelde laa begyndelsestidspunktet i praksis forud for den dato, der var angivet i det kreditformidlende organs ansoegning om sublaan.

I det foerste tilfaelde var uoverensstemmelsen uden betydning for, om der kunne tildeles et EKSF-omstillingslaan. Men eftersom der ikke er fremlagt nogen rapporter, har Kommissonen allerede anmodet om at faa de rentegodtgoerelser, der indtil nu er blevet udbetalt, betalt tilbage.

Herudover var beskaeftigelsen faldet, og tilbagebetalingsanmodningen er derfor blevet opretholdt.

I det andet tilfaelde ville ansoegningen om sublaan ikke vaere blevet godkendt, hvis den egentlige begyndelsesdato var angivet paa ansoegningen. Der er imidlertid blevet oprettet 84 nye arbejdspladser i stedet for de planlagte 60. Kommissionen mener derfor, at maalet for laanet er mere end opfyldt, og det ville derfor ikke vaere passende at traeffe nogen sanktioner over for modtageren.

2.45. Med hensyn til det tilfaelde i Italien, hvor det kreditformidlende organ ikke havde meddelt Kommissionen, at der havde vaeret en nettonedgang i beskaeftigelsen, har Kommissionen med henvisning til manglen paa informationer allerede anmodet om, at de indtil nu udbetalte rentegodtgoerelser tilbagebetales (jf. 2.44. overfor).

Hvad angaar tilfaeldet i Tyskland, anmodede Kommissionen efter kontrolbesoeget, om at de uretmaessigt udbetalte rentegodtgoerelser blev tilbagebetalt. Hele beloebet er nu blevet betalt tilbage.

2.46.-2.49. Kommissionen er opmaerksom paa, at den ikke har de samme interesser og maal som det kreditformidlende organ, og dette forhold i visse tilfaelde kan foere til, at de kreditformidlende organer enten forsinker formidlingen af relevante oplysninger eller ligefrem forholder Kommissionen saadanne oplysninger. Formaalet med Kommissionens kontrolbesoeg er bl.a. at kontrollere de indberettede oplysninger og at indhente manglende oplysninger. De tilfaelde, som Revisionsretten hentyder til i punkt 2.44. og 2.45., forekommer kun sjaeldent.

Kommissionen bestraeber sig saa vidt muligt paa at sikre, at de kreditformidlende organer er opmaerksom paa Kommissionens interesser og maal. Med henblik herpaa er der afholdt en raekke rundbordsmoeder, og der aflaegges regelmaessige besoeg som supplement til den normale loebende kontakt mellem Kommissionen og de kreditformidlende organer.

2.50. Kommissionen har soegt at regionalisere artikel 56, stk. 2, litra a), med det formaal at forbedre laaneordningens effektivitet. Finansiel stoette til de traditionelle kul- og/eller staalomraaders bestraebelser paa at skabe spredning i deres erhvervsaktiviteter oeger beskaeftigelsesmulighederne for de arbejdstagere, der har mistet deres job, og deres efterkommere, som ellers ikke ville have udsigt til at faa beskaeftigelse i den paagaeldende region.

Af de tal, der er oplyst for det naevnte tilfaelde fra Tyskland, fremgaar det, at EKSF's andel af udgifterne til oprettelse af en arbejdsplads udgoer 1 040 ECU.

2.51. Et af de grundliggende problemer i kul- og/eller staalomraader er manglen paa beskaeftigelsesmuligheder for tidligere kul- og staalarbejdere. EKSF-omstillingslaanene er med til at skabe stoerre bredde i erhvervsgrundlaget i de paagaeldende omraader med det formaal at oege antallet af jobmuligheder for tidligere EKSF-arbejdere. Stoette til en favorabel rentesats til ansaettelse af tidligere EKSF-arbejdere loeser ikke dette grundliggende problem.

Paa baggrund af Revisionsrettens bemaerkninger i punkt 2.51. og 2.52. skal det understreges, at omstillingslaanene kun er en del af en bred vifte af EKSF-instrumenter. De komplekse problemer, der goer sig gaeldende for tidligere EKSF-arbejdere, som ikke kan finde beskaeftigelse, tages der omfattende hensyn til gennem de andre aspekter af artikel 56, f.eks. tilpasnings- og omskolingsstoetten, der er mere omfattende og mere maalrettet, og som desuden fremmer arbejdskraftens mobilitet paa regionalt niveau. Ved omstilling anvendes der en anden fremgangsmaade, naar man for at hjaelpe en region, som har oplevet et aktivitetsfald inden for en bestemt sektor, saa vidt muligt forsoeger at skabe stoerre spredning i erhvervsgrundlaget.

Kommissionen understreger, at den med henvisning til omlaegningen af laantagnings- og laangivningspolitikken ikke vil tage hensyn til laaneansoegninger, der indkommer efter den 31. 12. 1996. Paa denne baggrund finder Kommissionen det ikke noedvendigt at gennemfoere en stoerre revision af de eksisterende kriterier.

2.52. Der er i en vis udstraekning blevet taget hensyn til den af Revisionsretten foreslaaede fremgangsmaade i forbindelse med koordineringen af EKSF-omstillingslaanene med strukturfondsprogrammerne (EFT nr. C 59 af 6. 3. 1992).

2.53. Kommissionen ser med bekymring paa de finansielle problemer, der vil kunne opstaa i forbindelse med tilbagesoegning af allerede udbetalte rentegodtgoerelser. Den undersoeger for oejeblikket en raekke muligheder, som vil kunne lette situationen.

Konklusion

2.54. Kommissionen erkender, at en raekke nye fremgangsmaader i forbindelse med omstillingslaan burde undersoeges. Den mener imidlertid, at det vil vaere vanskeligt at gennemfoere en omfattende revision af de nuvaerende kriterier i betragtning af den begraensede tid, der er til raadighed, og de faldende ressourcer.

2.55. Kommissionen oeger antallet af ad hoc-kontrolbesoeg. Kommissionen goer imidlertid opmaerksom paa, at det begraensede personale, som man raader over til behandling af den store maengde (sub)laan, betyder, at der kun kan blive tale om selektive kontrolbesoeg, og at man ikke kan daekke alle tilfaelde.

I udvaelgelsen af de modtagere, der skal underkastes kontrol, har Kommissionen til hensigt at laegge vaegt paa de sager, hvor der enten har vaeret problemer, som der boer rettes op paa (manglende information, uregelmaessigheder i rapporterne, kompleks korrespondance osv.), eller hvor der er bevilget mere end et stort laan.

Kommissionen planlaegger ikke at overdrage yderligere opgaver til de kreditformidlende organer.

(1) EFT nr. C 122 af 9. 5. 1988, s. 66.(1) Resultatet af ikke-budgetmaessige transaktioner kommer fortrinsvis fra indtaegter fra kapitalanbringelser (navnlig renter og kursgevinster fra vaerdipapirer og renter fra indskud). Det omfatter ogsaa afskrivninger paa tilgodehavender.(2) Rettens beretning om EKSF's regnskabsforvaltning og oekonomiske forvaltning for regnskabsaaret 1992, punkt 1.20-1.22.(3) Rettens beretning om EKSF's regnskabsforvaltning og oekonomiske forvaltning for regnskabsaaret 1992, punkt 1.14-1.17.(4) OEkonomisk AArsberetning 1994, KOM(94) 90 endelig udg. af 23. 3. 1994, s. 1.(5) Status over strukturomlaegningen i staalindustrien. Meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet af 13. 4. 1994, KOM(94) 125 endelig udg., s. 1.(6) Staalprognose for foerste halvaar og hele 1994, EFT nr. C 10 af 14. 1. 1994, s. 3.(7) KOM(94) 125 endelig udg., s. 3.(8) KOM(94) 125 endelig udg., s. 5.(9) Beretning fra Kommissionen om anvendelse af faellesskabsreglerne for statsstoette til medlemsstaternes stenkulsindustri i 1992, KOM(93) 589 endelig udg. af 26. 11. 1993, s. 2.(10) EKSF-traktatens artikel 4, stk. 1, litra c), samt Kommissionens beslutning nr. 3855/91/EKSF om stoette til jern- og staalindustrien af 27. november 1991, EFT nr. L 362 af 31. 12. 1991, s. 57.(11) I betragtning af det relativt lave beloeb (215 mio. ECU pr. 31. 12. 1993) og det saerlige formaal ses der bort fra laan til finansiering af socialt boligbyggeri, der ogsaa ydes i henhold til artikel 54, stk. 2.(12) Meddelelse fra Kommissionen til Raadet. EKSF-traktatens fremtid. Laanevirksomhed. KOM(93) 512 endelig udg. af 20. 10. 1993, s. 4.(13) EFT nr. C 131 af 20. 5. 1988, s. 2.(14) EFT nr. C 343 af 31. 12. 1982, s. 2.(15) Indfoert inden for rammerne af procedurerne for samordning med strukturfondenes interventioner. Jf. bilag til EKSF-aarsberetningen 1991, punkt 3.21.(16) Revisionsrettens beretning (bilag til EKSF-aarsberetningen 1991), punkt 3.14-3.17.(17) Orienterende note fra De Faste Repraesentanters Komité til Raadet, EKSF-traktatens fremtid (finansiel virksomhed) dok. 6331/94 af 15. 4. 1994, s. 2.(18) Retningslinjer og operationelle bestemmelser for ydelse af omstillingslaan i henhold til artikel 56 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, EFT nr. C 188 af 28. 7. 1990, s. 13.(19) Jf. EFT nr. C 131 af 20. 5. 1988, s. 2: »I alle tilfaelde skal investeringerne opfylde kriteriet om forbedring af konkurrenceevnen, og ifald nye anlaeg aabnes, kriteriet om oekonomisk levedygtighed«.(20) EFT nr. C 188 af 28. 7. 1990, s. 12.(21) Regler for samordning af EKSF-omstillingslaan med strukturfondenes programmer, EFT nr. C 59 af 6. 3. 1992, s. 4: »Omstillingslaan (artikel 56 i EKSF-traktaten), suppleret af rentegodtgoerelser, har til formaal at stoette den oekonomiske omstilling i de regioner, hvor der foretages strukturtilpasning af EKSF-industrierne, ved at bidrage til finansieringen af beskaeftigelsesfremmende investeringer«.(22) Beretning (bilag til EKSF-aarsberetningen for 1991), punkt 3.44.(23) EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989.