KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2815/98 af 22. december 1998 om handelsnormer for olivenolie

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1638/98 (2), særlig artikel 35a, og

ud fra følgende betragtninger:

På grund af sædvaner i landbruget og lokale udvindings- eller sammenstikningsmetoder kan jomfruolie til direkte konsum have meget forskellige kvaliteter og smagskarakterer afhængigt af den geografiske oprindelse; inden for en og samme kategori, som omhandlet i bilaget til forordning nr. 136/66/EØF, kan det føre til prisforskelle, som forstyrrer markedet; for de øvrige kategorier af olivenolie til konsum findes der ikke betydelige forskelle, som er knyttet til oprindelsen; for disse kategorier kan angivelse af oprindelsesbetegnelsen på emballager bestemt til forbrugerne give forbrugerne det indtryk, at der findes kvalitetsforskelle; for at undgå risikoen for fordrejning af markedet for olivenolie til konsum er det derfor nødvendigt på EF-plan at fastlægge handelsnormer, der omfatter en oprindelsesbetegnelse udelukkende for »ekstra jomfruolie« og »jomfruolie«, som opfylder præcise betingelser;

handelsnormerne i forbindelse med oprindelse bør tage hensyn til resultaterne af de igangværende forhandlinger om harmonisering af de ikke-præferentielle oprindelsesbestemmelser, der skal anvendes i samhandelen med tredjelande; en ordning med obligatorisk oprindelsesbetegnelse forudsætter en ordning med eftersporing af og kontrol med alle mængder olivenolie, der omsættes; en sådan ordning med eftersporing af bevægelser vil blive undersøgt samtidig med undersøgelsen af klassifikationen af de pågældende olier som led i det arbejde med strategien for olivenolies kvalitet, der skal være gennemført inden den 31. oktober 2001; der bør derfor fastsættes en frivillig og midlertidig ordning for oprindelsesbetegnelser i EF;

for indført olivenolie er det nødvendigt at overholde bestemmelserne om ikke-præferentiel oprindelse i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 82/97 (4);

en regional oprindelsesbetegnelse kan være forbundet med en beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) eller en beskyttet geografisk betegnelse (BGB) i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (5), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1068/97 (6); for at undgå vildledning af forbrugerne og dermed forstyrrelser af markedet bør kun regionale oprindelsesbetegnelser kunne tildeles BOB og BGB;

hvis en jomfruolies oprindelse henviser til Det Europæiske Fællesskab eller et geografisk område, der fuldt ud dækker en medlemsstat, er en sammenblanding med BOB eller BGB i praksis ikke mulig; udvindingsmetoder og -teknikker påvirker navnlig ved fremstilling af olivenolie kvaliteten og smagen af jomfruolie; oliven sendes kun i meget begrænset omfang fra land til land, fordi olien af sådanne oliven mister meget i kvalitet; udvinding af olie bør derfor anses for at give oprindelse, idet der tages hensyn til vanskeligheder i forbindelse med kontrol og ændring af produktets klasse i den internationale samhandel;

i EF og medlemsstaterne består en stor del af den jomfruolie, der afsættes, af sammenstikninger af olivenolie, for at bevare konstant kvalitet og de typiske organoleptiske egenskaber, som markedet forventer; en jomfruolies typiske karakter i de pågældende områder bevares på trods af, eller ofte ved hjælp af, tilsætning af en beskeden andel olivenolie fra et andet område; for at sikre en regelmæssig forsyning af markedet efter traditionelle handelsmønstre og under hensyn til den for olivenavl særlige vekselproduktion, som medfører skiftende udbytter, bør oprindelsesbetegnelsen for et sådant område bevares, hvis produktet er en sammenstikning, der indeholder en beskeden andel olivenolie fra et andet område; forbrugerne bør dog i dette tilfælde informeres om, at produktet ikke fuldt ud stammer fra det område, som oprindelsesbetegnelsen vedrører;

oprindelsesbetegnelsen skal være i overensstemmelse med Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler (7), senest ændret ved direktiv 97/4/EF (8); det bør undgås, at oplysninger på etiketterne virker vildledende på forbrugerne med hensyn til oprindelsen; eksisterende mærker kan dog fortsat anvendes, hvis de er officielt registreret i henhold til Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (9), som ændret ved beslutning 92/10/EØF (10);

for at sikre kontrol med oprindelsesbetegnelserne bør der fastsættes bestemmelser om godkendelse af de aftapningsvirksomheder, der ønsker at kunne angive oprindelsen af de jomfruolier, som de afsætter;

denne forordning bør, for at tillade en tilpasning til de nye normer og iværksættelse af de for deres anvendelse nødvendige midler, og for ikke at skabe forstyrrelser for handelstransaktioner, udsættes, og der bør fastsættes bestemmelser om afsætningen af olivenolie, der blev aftappet før forordningens ikrafttræden;

Forvaltningskomitéen for Fedtstoffer har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Angivelse af oprindelsesbetegnelse for ekstra jomfruolie og jomfruolie, jf. nr. 1, litra a) og b), i bilaget til forordning nr. 136/66/EØF, på emballager bestemt til forbrugerne i medlemsstaterne eller på etiketter på disse emballager er frivillig. Hvis denne mulighed benyttes af en erhvervsdrivende, er angivelse af oprindelsesbetegnelse kun tilladt efter bestemmelserne i denne forordning.

Angivelse af oprindelsesbetegnelse for andre olivenolier og olier af olivenpresserester, jf. nævnte bilag, på emballager bestemt til forbrugerne i medlemsstaterne eller på etiketter på disse emballager er ikke tilladt.

Artikel 2

1. Oprindelsesbetegnelsen som omhandlet i denne forordning vedrører et geografisk område og kan kun angive følgende:

a) et geografisk område, hvis betegnelse er blevet registreret som beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse i henhold til forordning (EØF) nr. 2081/92,

og/eller

b) i henhold til nærværende forordning:

- en medlemsstat

- Det Europæiske Fællesskab

- et tredjeland.

2. Oprindelsesbetegnelsen mærkes og præsenteres for den endelige forbruger i overensstemmelse med dette stykke, uden at dette anfægter de nationale bestemmelser, der er vedtaget i henhold til direktiv 79/112/EØF.

Oprindelsesbetegnelsen anføres på emballagen eller på en etiket på emballagen, jf. artikel 1, stk. 3, i direktiv 79/112/EØF, så den er let at forstå for den endelige forbruger.

Enhver henvisning til et geografisk område på emballagen eller på en etiket på emballagen betragtes som en oprindelsesbetegnelse, der er underlagt bestemmelserne i denne forordning, bortset fra:

- mærker eller virksomheders navne, for hvilke ansøgninger om registrering blev indgivet inden den 1. januar 1999 i henhold til direktiv 89/104/EØF

- en betegnelse i henhold til forordning (EØF) nr. 2081/92.

Artikel 3

1. For olivenolie, der er tildelt en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse, angives oprindelsesbetegnelsen efter bestemmelserne i henhold til forordning (EØF) nr. 2081/92.

2. I andre tilfælde end de i stk. 1 nævnte svarer oprindelsesbetegnelsen for en medlemsstat eller Det Europæiske Fællesskab til det geografiske område, i hvilket »ekstra jomfruolie« eller »jomfruolie« er fremstillet.

Ved sammenstikninger af »ekstra jomfruolie« eller »jomfruolie«, hvoraf mere end 75 % stammer fra en og samme medlemsstat eller fra Fællesskabet, kan den overvejende oprindelse dog angives, hvis den følges af udtrykket »(ekstra) jomfruolie, hvoraf mere end (75) % er fremstillet i ....... (oprindelsesbetegnelse)«.

I henhold til dette stykke anses ekstra jomfruolie eller jomfruolie kun at være fremstillet i et geografisk område, hvis olien udvindes i en mølle, der er beliggende i området.

3. Oprindelsesbetegnelsen for ekstra jomfruolie eller jomfruolie, der er indført fra et tredjeland, er den, der er fastsat i henhold til bestemmelserne om ikke-præferentiel oprindelse i artikel 22-26 i forordning (EØF) nr. 2913/92.

Artikel 4

1. »Ekstra jomfruolie« og »jomfruolie« med oprindelsesbetegnelse, jf. artikel 3, stk. 2, aftappes i en virksomhed, der er godkendt hertil af den pågældende medlemsstat. Godkendelsen gives af den medlemsstat, på hvis område aftapningsanlæggene er beliggende.

2. Godkendelse og en alfanumerisk identifikation tildeles den virksomhed, der ansøger herom; og som:

- råder over et aftapningsanlæg

- forpligter sig til at føre lagerregnskaber og særskilte lagre, som til medlemsstatens tilfredshed giver mulighed for at kontrollere herkomsten af olier med oprindelsesbetegnelse og i givet fald bestanddelene af sammenstukne olivenolier med oprindelsesbetegnelse

- accepterer at underkaste sig den kontrol, der er fastsat i denne forordning.

3. På emballagen eller på en etiket på emballagen anføres den alfanumeriske identifikation for den godkendte aftapningsvirksomhed.

Artikel 5

1. Medlemsstaterne fører kontrol med oprindelsesbetegnelser i aftapningsvirksomhederne, så det kan efterprøves, at der er overensstemmelse mellem oprindelsesbetegnelserne for de jomfruolier, der forlader virksomheden, og oprindelsesbetegnelserne for anvendte mængder jomfruolie.

2. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger, herunder en ordning med finansielle sanktioner, for at sikre overholdelsen af denne forordning. De underretter Kommissionen om de trufne foranstaltninger.

Artikel 6

Mærkningskravene i denne forordning gælder ikke for produkter, der er retmæssigt fremstillet og mærket i Fællesskabet eller er retmæssigt indført til Fællesskabet og overgået til fri omsætning inden datoen for anvendelse af denne forordning.

Artikel 7

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den første dag i den fjerde måned efter ikrafttrædelsen og til den 31. oktober 2001.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1998.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66.

(2) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 32.

(3) EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.

(4) EFT L 17 af 21. 1. 1997, s. 1.

(5) EFT L 208 af 24. 7. 1992, s. 1.

(6) EFT L 156 af 13. 6. 1997, s. 10.

(7) EFT L 33 af 8. 2. 1979, s. 1.

(8) EFT L 43 af 14. 2. 1997, s. 21.

(9) EFT L 40 af 11. 2. 1989, s. 1.

(10) EFT L 6 af 11. 1. 1992, s. 35.