ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

På grundlag af en risikovurdering med positivt resultat bør Spanien derfor have tilladelse til at anvende potentielt truede kreaturer indtil slutningen af deres produktive liv, forudsat at visse betingelser overholdes.
(4)

Den 28. oktober 2011 godkendte Det Forenede Kongerige det omtvistede produkt til myrebekæmpelse. Ifølge godkendelsen må produktet kun anvendes i og omkring plejehjem, industrianlæg, kontorer, lagerhaller, erhvervskøkkener, hospitaler, skoler, privathospitaler, hoteller, busser, tog, luftfartøjer samt i detailhandelsvirksomheder og erhvervsvirksomheder. I forbindelse med denne godkendelse fastsættes det endvidere, at det omtvistede produkt for så vidt angår områder, hvor foder- eller fødevarevirksomheder håndterer fødevarer eller foder, kun må anvendes til behandling i revner og huller. I godkendelsen fastsættes det, at produktet skal mærkes med følgende instruks: »Do not apply to areas where food/feed, food utensils or food processing surfaces may come into contact with, or be contaminated by the product« (Må ikke anvendes i områder, hvor produktet kan komme i kontakt med eller forurene fødevarer/foder og redskaber eller overflader, som benyttes til fødevareforarbejdning).
(10)

For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (5), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (6) om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale.
(9)

Medlemsstaten kan i henhold til artikel 33, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte at indstille inddrivelsesproceduren, efter at programmet for udvikling af landdistrikterne er afsluttet. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis en sådan beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. Den berørte medlemsstat skal i den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 33, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angive de beløb, for hvilke det er blevet besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen herfor. Disse beløb afholdes ikke af de pågældende medlemsstater, og byrden påhviler derfor EU-budgettet. Denne afgørelse foregriber ikke eventuelle senere overensstemmelsesafgørelser, jf. artikel 33, stk. 5, i nævnte forordning.
(10)

Medlemsstaten kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte at indstille inddrivelsesproceduren. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis en sådan beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb betales ikke af de pågældende medlemsstater, men derimod af EU-budgettet. Denne afgørelse foregriber ikke eventuelle senere overensstemmelsesafgørelser, jf. artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(6)

ECB's og de nationale centralbankers ret til at udstede eurosedler omfatter også beføjelse til at gøre brug af alle nødvendige retsmidler til sikring af eurosedlernes særlige stilling som betalingsmidler. ECB bør træffe foranstaltninger til at skabe et mindsteniveau for beskyttelse i alle medlemsstater, der har euroen som valuta, således at offentligheden kan skelne gengivelser fra eurosedler, som er udstedt af ECB og de nationale centralbanker, og ikke er falske pengesedler i henhold til artikel 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri (3) (herefter »ægte eurosedler«). Det er derfor nødvendigt at opstille fælles regler for tilladelse til gengivelse af eurosedler.
(4)

Ved en række møder og i en række breve oplyste Kommissionen ansøgerne og medlemsstaterne om, at den betragtede referenceprodukterne som værende omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (3) og dermed ikke omfattet af direktiv 98/8/EF i medfør af artikel 1, stk. 2, litra o), i samme direktiv. Kommissionen meddelte, at den ikke ville træffe afgørelse om at optage formaldehyd til anvendelse i produkttype 20 i bilag I, I A eller I B til direktiv 98/8/EF. Kommissionen opfordrede derfor ansøgerne til ikke længere at deltage i undersøgelsesprogrammet i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1451/2007 og til at ansøge om godkendelse af referenceprodukterne i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1831/2003. Dette tilbød den praktisk hjælp til, og den gav ligeledes tilsagn om at bidrage til at undgå markedsforstyrrelser i forbindelse med overgangen til en anden reguleringsordning.
(5)

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1274/2011 af 7. december 2011 om et samordnet flerårigt EU-kontrolprogram for 2012, 2013 og 2014 med det formål at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på vegetabilske og animalske fødevarer og at vurdere forbrugernes eksponering for disse rester (4) er indarbejdet i EØS-aftalen med visse tilpasninger for Island og Norge.
a)

salg, levering, overførsel eller eksport af militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, eller af udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, men som udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug eller til brug for FN's og EU's institutionsopbygningsprogrammer, eller af materiel, der er bestemt for EU's eller FN's krisestyringsoperationer
(2)

Denne tarifering blev vedtaget af følgende årsager: »Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur, bestemmelse 1 b) til kapitel 30 og teksten til KN-kode 2208, 2208 90 og 2208 90 69. Produktet kan ikke betragtes som et lægemiddel henhørende under kapitel 30. Hverken etiketten, den vedlagte brugervejledning eller emballagen indeholder oplysninger om art og koncentration af de(t) aktive stof(fer). Kun mængden og arten af anvendte planter eller plantedele er oplyst. Betingelserne i supplerende bestemmelse 1 b) til kapitel 30 er derfor ikke opfyldt. Produktet er spiritus henhørende under position 2208, der har karakter af et kosttilskud bestemt til at bevare almindelig sundhed eller velbefindende og er baseret på planteekstrakter (se de forklarende bemærkninger til HS, pos. 2208, tredje stykke, punkt 16).«
(1)

Protokollen vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol åbner mulighed for at knytte stedfortrædende dommere til specialretterne for at træde i stedet for dommere, der har forfald, og som uden at være ramt af en invaliditet, der anses for fuldstændig, i en længere periode er forhindrede i at deltage i afgørelsen af sager.
(2)

Europa 2020-strategien, som Kommissionen har fremlagt, sætter Unionen i stand til at vende økonomien mod intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, ledsaget af høje beskæftigelses- og produktivitetsniveauer og et højt niveau af social samhørighed. Rådet vedtog den 13. juli 2010 sin henstilling om overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (3) Rådet vedtog desuden den 21. oktober 2010 afgørelse 2010/707/EU om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (4) (»beskæftigelsesretningslinjerne«). Disse sæt retningslinjer udgør de integrerede retningslinjer for gennemførelsen af Europa 2020-strategien. Fem overordnede mål, der er nævnt i de relevante integrerede retningslinjer, udgør de fælles målsætninger, der skal være retningsgivende for medlemsstaternes indsats, idet der tages hensyn til deres relative udgangssituationer og nationale forhold og til Unionens stilling og forhold. Den europæiske beskæftigelsesstrategi spiller den vigtigste rolle i gennemførelse af beskæftigelses- og arbejdsmarkedsmålsætningerne i Europa 2020-strategien.
(4)

Kommissionens forordning (EU) nr. 555/2012 af 22. juni 2012 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 184/2005 om fællesskabsstatistikker over betalingsbalance, international handel med tjenester og udenlandske direkte investeringer for så vidt angår datakrav og definitioner (3) bør indarbejdes i EØS-aftalen med visse tilpasninger for Norge, Island og Liechtenstein.
II 
(Ikke-lovgivningsmæssige retsakter)  
INTERNATIONALE AFTALER  
RÅDETS AFGØRELSE 2013/178/FUSP  
af 25. februar 2013  
om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Mali om 
status i Republikken Mali for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen 
af Malis væbnede styrker (EUTM Mali)  
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —  
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, 
særlig artikel 37, sammenholdt med artikel 218, stk. 5 og 6, 
i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,  
under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsen ­
tant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og  
ud fra følgende betragtninger:  
(1) Ved skrivelse af 24. december 2012 stilede Republikken 
Malis præsident en indbydelse til Unionens højtstående 
repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik 
(HR), hvori han hilste indsættelsen af en EU-militær ­
uddannelsesmission i Mali velkommen.  
(2) Den 17. januar 2013 vedtog Rådet afgørelse 
2013/34/FUSP om Den Europæiske Unions militærmis ­
sion for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede 
styrker (EUTM Mali) (  1 ). 
(3) I henhold til artikel 9 i afgørelse 2013/34/FUSP skal 
status for EUTM Malis EU-ledede enheder og personel, 
herunder privilegier, immuniteter og yderligere garantier, 
der er nødvendige for gennemførelsen og den uhindrede 
afvikling af missionen, fastlægges i en aftale, der indgås i 
henhold til artikel 37 i traktaten om Den Europæiske 
Union (TEU) og efter proceduren i artikel 218 i traktaten 
om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).  
(4) Efter vedtagelsen af Rådets afgørelse den 17. januar 2013 
om bemyndigelse til at indlede forhandlinger har HR i 
overensstemmelse med artikel 37 i TEU forhandlet en 
aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken 
Mali om status i Republikken Mali for Den Europæiske 
Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af 
Malis væbnede styrker (EUTM Mali) (»aftalen«).  (5) I medfør af artikel 5 i protokol nr. 22 om Danmarks 
stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, 
deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennem ­
førelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har 
indvirkning på forsvarsområdet. Danmark deltager ikke 
i vedtagelsen af denne afgørelse og deltager derfor ikke i 
finansieringen af denne mission.  
(6) Aftalen bør godkendes —  
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:  
Artikel 1  
Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Mali 
om status i Republikken Mali for Den Europæiske Unions mili ­
tærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede 
styrker (EUTM Mali) godkendes herved på Unionen vegne.  
Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.  
Artikel 2  
Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller 
de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med 
bindende virkning for Unionen.  
Artikel 3  
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.  
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar 2013.  
På Rådets vegne  
S. COVENEY  
FormandDA 16.4.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 106/1  
( 1 ) EUT L 14 af 18.1.2013, s. 19.
(7)

Det program, som de franske myndigheder forelagde den 12. november 2012, og foranstaltningerne deri vedrører kalenderåret 2013. I henhold til artikel 112 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 kan der kun ydes tilskud til en allerede påbegyndt foranstaltning i tilfælde, hvor ansøgeren kan dokumentere, at det var nødvendigt at igangsætte foranstaltningen, inden tilskuddet blev ydet. Frankrig har dokumenteret, at det var nødvendigt at igangsætte programmet fra begyndelsen af 2013 og tillade en passende finansiering og påbegyndelse af gennemførelsen af foranstaltningerne, inden EU-tilskuddet blev ydet ved denne afgørelse.
(5)

Kommissionen skrev til fabrikanten og opfordrede denne til at fremsætte sine bemærkninger til den foranstaltning, som Danmark havde truffet. Fabrikanten anførte i sit svar, at man ikke anså det for nødvendigt at udstyre maskinen med FOPS, når den blev leveret med henblik på udførelse af funktioner, der ikke indebærer risiko for nedfaldende genstande eller materialer. Fabrikanten gjorde imidlertid Kommissionen opmærksom på, at der som følge af de danske myndigheders foranstaltning var blevet truffet foranstaltninger til at sikre, at alle maskiner, der markedsføres i Danmark, er udstyret med FOPS.
(2)

Af hensyn til klarhed og konsistens og med henblik på at forenkle Eurosystemets rammer for sikkerhedsstillelse bør indholdet af afgørelse ECB/2011/4 af 31. marts 2011 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den irske stat (4), ECB/2011/10 af 7. juli 2011 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den portugisiske stat (5), og ECB/2012/32 af 19. december 2012 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Den Hellenske Republik (6), også indgå i en retningslinje, der regulerer de midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbar sikkerhed for Eurosystemets refinansieringstransaktioner.
(2)

Der er ved beslutning 2009/470/EF fastsat procedurer vedrørende EU-tilskud til specifikke veterinærforanstaltninger, herunder aktioner af hastende karakter. Unionen skal, for at bidrage til at få udryddet bluetongue hurtigst muligt, yde et finansielt tilskud til medlemsstaternes støtteberettigede udgifter. Artikel 3, stk. 6, andet led, i nævnte beslutning indeholder bestemmelser om, hvilken procentdel af medlemsstaternes udgifter EF-tilskuddet skal udgøre.
(4)

Den Føderale Republik Somalia bør deponere sin tiltrædelsesakt hos Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og sekretariatet for AVS-staterne, som er depositarer for aftalen.
(2)

Den 2. april 2013 vedtog De Forenede Nationers Generalforsamling teksten til våbenhandelstraktaten. Generalforsamlingen anmodede også generalsekretæren om i sin egenskab af depositar for traktaten at åbne den for undertegnelse den 3. juni 2013 og opfordrede alle stater til at overveje at undertegne den og derefter i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige procedurer at blive parter i traktaten hurtigst muligt.
(4)

Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, sammenslutninger af EU-producenter, kendte eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina (»Kina«) og sammenslutninger af eksporterende producenter, repræsentanterne for Kina, kendte importører og sammenslutninger af importører, kendte EU-producenter af dele til cykler og deres sammenslutninger samt kendte brugere om indledningen af proceduren og sendte spørgeskemaer til disse parter. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(3)

I henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (grundforordningen om antidumping) bortfalder foranstaltningerne efter en periode, medmindre bortfaldet af en foranstaltning sandsynligvis vil medføre, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade. Det hedder også i artikel 11, stk. 2, at sandsynligheden for fortsat dumping kan fremgå af beviser: a) for, at der fortsat finder dumping sted og forvoldes skade, eller b) at når de skadelige virkninger er afhjulpet, skyldes det helt eller delvis, at der foreligger foranstaltninger, eller c) at omstændighederne for eksportørerne eller markedsvilkårene har en sådan karakter, at de giver anledning til at formode, at der vil finde yderligere skadevoldende dumping sted. Endelig hedder det i artikel 11, stk. 2, at der skal drages konklusioner under behørig hensyntagen til alle relevante og behørigt dokumenterede beviser, der fremlægges vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningernes bortfald indebærer sandsynlighed for, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade.
(3)

Ved vedtagelsen af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/304/EU af 11. juni 2012 om godkendelse af laboratorier i Kroatien og Mexico til at foretage serologiske test til kontrol af rabiesvacciners virkning (2) godkendte Kommissionen laboratoriet for rabies og generel virologi under Kroatiens veterinærinstitut (Croatien Veterinary Institute) til at foretage serologiske test til kontrol af rabiesvacciners virkning hos hunde, katte og fritter.
(5)

Det er en forudsætning for udbetaling af EU-tilskuddet, at de planlagte aktioner reelt er blevet gennemført, og at myndighederne har leveret alle de nødvendige oplysninger inden for de fastsatte tidsfrister. Det blev ved Kommissionens gennemførelsesbeslutning 2011/798/EU (5) fastsat, at der skulle udbetales en første rate på 500 000,00 EUR af EU-tilskuddet.
(2)

Der er ved beslutning 2009/470/EF fastsat procedurer vedrørende EU-tilskud til specifikke veterinærforanstaltninger, herunder aktioner af hastende karakter. Unionen skal, for at bidrage til at få udryddet bluetongue hurtigst muligt, yde et finansielt tilskud til medlemsstaternes støtteberettigede udgifter. Artikel 3, stk. 6, andet led, i nævnte beslutning indeholder bestemmelser om, hvilken procentdel af medlemsstaternes udgifter EU-tilskuddet skal udgøre.
(6)

Ændringerne af kapitel III i Solaskonventionen med hensyn til koderne for højhastighedsfartøjer af 1994 og 2000 såvel som koden for Dynamically Supported Craft indfører i regel 19 i kapitel III i Solaskonventionen, i kapitel 18 i koderne for højhastighedsfartøjer af 1994 og 2000 og i kapitel 17 i koden for Dynamically Supported Craft et krav om redningsøvelser for de besætningsmedlemmer, der har ansvaret for arbejde i lukkede rum. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/45/EF af 6. maj 2009 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe (3) anvender specifikt koderne for højhastighedsfartøjer af 1994 og 2000 på højhastighedspassagerfartøjer i indenrigsfart. For ældre fartøjer, hvorpå de nævnte koder for højhastighedsfartøjer ikke finder anvendelse, anvender nævnte direktiv den tidligere kode for Dynamically Supported Craft.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 154/5

RÅDETS AFGØRELSE

af 13. maj 2013

om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation om narkotikaprækursorer

(2013/263/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den Europæiske Union og den Russiske Føderation bør styrke deres samarbejde for at forhindre ulovlig anvendelse af narkotikaprækursorer i lovlig handel til fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer.

(2) Den 23. marts 2009 gav Rådet Kommissionen bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Den Russiske Føderation om en aftale mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation om narkotikaprækursorer (»aftalen«). Forhandlingerne blev ført af Kommissionen inden for rammerne af de forhandlingsdirektiver, som Rådet havde vedtaget, og blev vel afsluttet.

(3) Aftalen bør sikre fuld respekt for de grundlæggende rettigheder, navnlig en høj grad af beskyttelse i forbindelse med behandling og videregivelse af personoplysninger mellem parterne.

(4) Aftalen bør undertegnes på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af indgåelse af aftalen —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Der gives herved bemyndigelse til på Unionens vegne at undertegne aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation om narkotikaprækursorer (»aftalen«) med forbehold af indgåelse af aftalen (1).

Artikel 2

Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er bemyndiget til at undertegne aftalen på Unionens vegne.

Artikel 3

Kommissionen bistået af repræsentanter for medlemsstaterne repræsenterer Unionen i Den Blandede Opfølgningsekspertgruppe nedsat i henhold til artikel 9 i aftalen.

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2013. På Rådets vegne S. COVENEY Formand

(1) Aftalens tekst offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.
(4)

EU's øverstbefalende for operationen har henstillet, at stabschefen for den fælles styrkekommandos hovedkvarter i Napoli, general Leonardo DI MARCO, udnævnes til chef for EU-kommandoelementet i Napoli som efterfølger for generalløjtnant Leandro DE VICENTI.
(1)

De statistikker, som Kommissionen råder over, viser, at ændringerne i leveomkostninger, som er beregnet på grundlag af justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs, for visse tredjelandes vedkommende har overskredet 5 %, siden den seneste tilpasning af den justeringskoefficient, der anvendes på vederlag, som udbetales i tredjelandets valuta, til tjenestemænd, midlertidigt ansatte og kontraktansatte ved Den Europæiske Union, der gør tjeneste i tredjelande.