31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 1 
REVISIONSRETTEN 
I medfør af traktatbestemmelserne (EKSF: artikel 78f, stk. 4; 
EØF: artikel 206a, stk. 4; Euratom: artikel 180a, stk. 4) og 
artikel 83 i finansforordningen af 21. december 1977 vedtog 
Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber på mødet den 
24. november 1983 sin 
ÅRSBERETNING 
for regnskabsåret 1982 
Beretningen med institutionernes svar på Rettens bemærkninger 
blev i overensstemmelse med artikel 84 i finansforordningen 
tilstillet de dechargegivende myndigheder og institutionerne den 
30. november 1983. 
Pierre LE LONG 
(Formand) 
Michael N. MURPHY 
Paul GAUDY 
Aldo ANGIOI 
Marcel MART 
André MIDDELHOEK 
Keld BRIXTOFTE 
Lothar HAASE 
Stergios VALLAS 
Charles J. CAREY 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3 
INDHOLD 
Indledning 5 
Kapitel 1— Generelle betragtninger 9 
Kapitel 2 — Regnskaberne 18 
Kapitel 3 — Indtægter 28 
Kapitel 4— Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
garantisektionen 34 
Kapitel 5 — Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
udviklingssektionen 51 
Kapitel 6 — Interventionsudgifter på regionalområdet 60 
Kapitel 7 — Den europæiske Socialfond og andre udgifter på det sociale 
område 70 
Kapitel 8 — Forskning, energi osv 75 
Kapitel 9 — Budgetmæssige kompensationer til fordel for Tyskland og Det 
forenede Kongerige 88 
Kapitel 10 — Samarbejde med udviklingslande og tredjelande 92 
Kapitel 11— Personaleudgifter 101 
Kapitel 12— Driftsudgifter 111 
Kapitel 13 — Eksterne organer og tilskud 119 
Kapitel 14— Långivning, lånoptagelse og rentegodtgørelser 124 
Kapitel 15 — De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 131 
4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
BILAG 
Bilag I — Ansvarsfordeling blandt Revisionsrettens medlemmer pr. 
30. november 1983 149 
Bilag II — Beretninger og udtalelser vedtaget af Revisionsretten i femårspe­
rioden indtil 30. november 1983 151 
Bilag III — Finansielle oplysninger om De europæiske Fællesskabers almin­
delige budget og De europæiske Udviklingsfonde 159 
Bilag IV — Svar fra institutionerne: 
Generelle bemærkninger 193 
Kapitel 1 — Generelle betragtninger 194 
Kapitel 2— Regnskaberne 199 
Kapitel 3 — Indtægter 205 
Kapitel 4— Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbru­
get, garantisektionen 205 
Kapitel 5 ;— Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbru­
get, udviklingssektionen 209 
Kapitel 6— Interventionsudgifter på regionalområdet 211 
Kapitel 7 — Den europæiske Socialfond og andre udgifter på det sociale 
område 214 
Kapitel 8 — Forskning, energi, osv 215 
Kapitel 9— Budgetmæssige kompensationer til fordel for Tyskland og 
Det forenede Kongerige . 218 
Kapitel 10— Samarbejde med udviklingslande og tredjelande 219 
Kapitel 11 — Personaleudgifter 224 
Kapitel 12— Driftsudgifter 227 
Kapitel 13— Eksterne organer og tilskud 231 
Kapitel 14— Långivning, lånoptagelse og rentegodtgørelser 232 
Kapitel 15 — De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 233 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 
INDLEDNING 
Årsberetningen om regnskaberne for 1982 
1. Denne sjette årsberetning fra Revisionsretten for 
De europæiske Fællesskaber er udarbejdet i hen­
hold til traktaterne (') og finansforordningen (2) og 
omhandler regnskaberne for regnskabsåret 1982. 
Kommissionen udarbejder i henhold til trakta­
terne (3) og finansforordningen (4) et driftsregnskab 
for Fællesskaberne for hvert regnskabsår og en sta­
tus pr. 31. december i det forløbne regnskabsår og 
forelægger driftsregnskab og status for Parlamentet, 
Rådet og Revisionsretten senest den 1. juni det 
efterfølgende år. Årsregnskaberne anvendes af Ret­
ten til udarbejdelse af årsberetningen. Regnskaberne 
behandles sammen med Rettens årsberetning og 
institutionernes svar på Rettens bemærkninger af 
Parlamentet og Rådet i forbindelse med den 
decharge, som Parlamentet i overensstemmelse med 
traktaterne (5) skal meddele Kommissionen. 
2. Generelle spørgsmål foranlediget af Rettens 
arbejde behandles i kapitel 1. Beretningens kapitel 
2-13 vedrører Fællesskabernes almindelige budget. 
Kapitel 14 omhandler lånetransaktioner i henhold 
til EØF og Euratom-traktaterne og dertil knyttede 
rentegodtgørelser finansieret over budgettet. samtlige de af Revisionsretten i de sidste 5 år indtil 
den 30. november 1983 vedtagne beretninger og 
udtalelser. 
5. Bilag III indeholder oversigter over og enkelte 
detaljerede analyser af regnskabsmæssige oplysnin­
ger i forbindelse med Fællesskabernes almindelige 
budget og De europæiske Udviklingsfonde. 
6. Retten har udsendt særskilte beretninger til de 
pågældende dechargemyndigheder om 1982-regn-
skaberne for JET (Joint European Torus), Det 
europæiske Center for udvikling af Erhvervsuddan­
nelse (Berlin), Det europæiske Institut til forbedring 
af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin), Euratoms 
Forsyningsagentur og 1981-regnskaberne for 
Europaskolerne. Nærværende beretnings kapitel 8 
indeholder et referat af JET-beretningen, og en sam­
menfatning af de af Retten i dens beretninger frem­
satte bemærkninger om de andre organer er inde­
holdt i kapitel 13. Retten har endvidere i henhold til 
EKSF-traktatens artikel 78f, stk. 5, udarbejdet en 
særskilt årsberetning om EKSF's virksomhed. 
3., Kapitel 15 omhandler de fem europæiske udvik­
lingsfonde. Disse fonde, der yder bistand til udvik­
lingslande, forvaltes af Kommissionen, men finansi­
eres af særlige bidrag fra medlemsstaterne og indgår 
ikke i Fællesskabernes almindelige budget. 
4. Af bilag I fremgår fordelingen af ansvarsområ­
der pr. 30. november 1983 mellem medlemmerne af 
Revisionsretten, og bilag II er en fortegnelse over 
(') EKSF-traktaten, artikel 78f, stk. 4, EØF-traktaten, arti­
kel 206a, stk. 4, og Euratom-traktaten, artikel 108a, 
stk. 4. 
(2) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977, artikel 83. 
(3) EKSF-traktaten, artikel 78d, EØF-traktaten, artikel 
205a og Euratom-traktaten, artikel 179a. 
(4) Artikel 73-77. 
(5) EKSF-traktaten, artikel 78g, EØF-traktaten, artikel 
206b og Euratom-traktaten, artikel 180b. Udformningen af Fællesskabets 
regnskaber og Revisionsrettens 
årsberetning 
7. Kommissionen forelagde den 26. maj 1983 regn­
skaberne for regnskabsåret 1982. Revisionsretten 
sendte i henhold til finansforordningen sine 
bemærkninger til institutionerne den 15. juli 1983. 
Samtlige de i nærværende beretning indeholdte 
bemærkninger blev sendt til Kommissionen. Rele­
vante uddrag af kapitel 1,2, 11 og 12 blev desuden 
sendt til Parlamentet, Rådet, Domstolen og Det 
økonomiske og sociale Udvalg. 
8. I henhold til finansforordningen sender alle 
institutioner deres svar til Revisionsretten senest den 
6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
31. oktober. I praksis drøfter institutionerne og Ret­
ten imidlertid både Rettens bemærkninger og de 
uformelle svarudkast, før de formelle svar foreligger. 
Ved denne procedure kan der i givet fald indføres 
ændringer både i Rettens bemærkninger og i svarene 
for at sikre, at teksten bliver umiddelbart forståelig 
for læseren. Der er større sandsynlighed for, at det 
rent faktisk sker, hvis Retten fører fortrolige drøftel­
ser med det reviderede organ, før beretningen afslut­
tes og udsendes med de formelle svar. 11. Med institutionernes tilsagn er deres svar i år 
blevet samlet i et bilag (IV). Først optræder de gene­
relle svar til bemærkninger i forskellige kapitler. 
Disse svar er samlet institution for institution. Der­
efter følger svarene vedrørende et særligt spørgsmål, 
samlet institution for institution og opstillet under 
det pågældende kapitel og den pågældende over­
skrift. 
9. Retten bemærker også, at Kommissionen i sine 
svar til kapitel 6 henviser til, at dechargemyndighe­
derne i tidligere år har meddelt decharge uden at 
fremsætte kritik af forhold, som Retten har påtalt. 
Den omstændighed, at disse myndigheder vælger at 
kommentere visse spørgsmål særskilt, bør efter Ret­
tens opfattelse ikke udlægges som en stiltiende 
accept af Kommissionens handlemåde på andre 
områder, som ikke kommenteres såerskilt. Selv om 
dechargemyndighederne et år undlader at fremsætte 
kritiske bemærkninger, betyder det heller ikke, at 
Retten dermed er afskåret fra at påtale det pågæl­
dende spørgsmål næste år. 12. Denne udformning skal lette læserens gennem­
gang af svarene til en bestemt bemærkning og, i det 
omfang det er praktisk muligt, imødekomme en tid­
ligere fremsat (og under Rådets generelle bemærk­
ninger i dets svar gentaget) anmodning til Retten 
om, at årsberetningen burde indeholde et særskilt 
afsnit for hver institution. Det er ikke muligt at følge 
en sådan form. Rettens bemærkninger til spørgsmål 
angående alle institutioner bygger ofte på en sam­
menligning mellem de pågældende institutioners 
praksis (som f.eks". punkt 12.7-12.26 i nærværende 
beretning). Det ville ikke være praktisk muligt at 
fremsætte sådanne bemærkninger, hvis der var et 
særskilt afsnit for hver institution. Under alle 
omstændigheder mener Retten, at den i kraft af sin i 
traktaterne (') hjemlede uafhængighed er frit stillet 
til at udforme sine beretninger, efter hvad den finder 
hensigtsmæssigt. 
10. Institutionerne indsendte de formelle svar 
inden den 31. oktober, og efter behandling heraf 
vedtog Retten beretningen i den endelige udform­
ning den 24. november 1983. I henhold til finansfor­
ordningens artikel 84 blev beretningen fremsendt til 
institutionerne sammen med deres svar den 30. 
november 1983. Retten har i de af beretningens 
punkter, hvor den på baggrund af svarene fandt det 
nødvendigt, givet nærmere præcisering af indholdet 
for dermed at lette læserens forståelse heraf. Når 
Retten ikke har fremsat kommentarer til de enkelte 
svar, er det imidlertid ikke ensbetydende med, at 
Retten er enig heri. 13. Retten har for regnskabsåret 1982 ændret prak­
sis for revision af sit eget regnskab. Det medlem, 
som er ansvarlig for kontrol af et særligt område i 
de andre institutioner, undersøger også anvendelsen 
af de tilsvarende bevillinger i Rettens budget. Even­
tuelle bemærkninger hertil er indføjet i det pågæl­
dende kapitel m nærværende beretning, og svarene 
fra Rettens administration optræder sammen med 
svarene fra de andre institutioner. 
(') EKSF-traktatens artikel 78e, EØF-traktatens artikel 
206, Euratom-traktatens artikel 180. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7 
Særberetninger 
14. Som ovenfor nævnt indeholder bilag II en for­
tegnelse over de af Retten i de sidste fem år ved­
tagne beretninger og udtalelser, hvoraf de siden den 
sidste årsberetning vedtagne er angivet med en aste­
risk. Retten henleder især opmærksomheden på den 
beretning, som blev vedtaget den 6. oktober 1983 på 
foranledning af konklusionerne fra Det europæiske 
Råds møde den 18. juni 1983 ('). Dette råd anmo­
dede Retten om at undersøge forsvarligheden af den 
økonomiske forvaltning af Fællesskabets aktiviteter 
og aflægge beretning inden udgangen af 1983. Ret­
ten blev også anmodet om at følge spørgsmålet op i 
årsberetningerne. Nærværende årsberetning var alle­
rede under udarbejdelse, da Det europæiske Råd 
fremsatte denne anmodning, men henstillingen vil 
naturligvis blive fulgt i Rettens fremtidige årsberet­
ninger. 17. oktober 1983 udløb P. Lelongs embedsperiode 
som formand, men han blev genvalgt den 25.. okto­
ber 1983. 
16. I 1983 skete der visse ændringer i fordelingen 
af ansvarsområder mellem medlemmerne. Ansvars­
fordelingen pr. 30. november 1983 fremgår af 
bilag I. 
Rettens budget og personale 
17. Rettens udgifter i 1981, herunder fremførsler til 
1982, androg ca. 12,8 mio ECU, og udgifterne i 
1982, herunder fremførsler til 1983, beløb sig til ca. 
14,1 mio ECU. Hovedparten af disse beløb vedrører 
lønninger og vederlag til medlemmerne og persona­
let, nemlig 10,6 mio ECU i 1981 og 11,8 mio ECU i 
1982. 
Revisionsrettens medlemmer og 
opbygning 18. På budgetterne for 1981 og 1982 var der bevil­
linger til følgende antal stillinger: 
15. Arne K. Johansen trådte tilbage som medlem i 
april 1983, og Keld Brixtofte blev udpeget til at 
sidde embedsperioden ud til oktober 1987. Den 
6-årige embedsperiode for seks andre medlemmer 
udløb den 17. oktober. Tre af medlemmerne, Pierre 
Lelong, Marcel Mart og André Middelhoék blev 
genvalgt for en ny 6-års periode. Charles Carey, Lot-
her Haase og Stergios Vallas blev udpeget til at 
afløse henholdsvis Sir Norman Price, Albert Leicht 
og Georges Vitalis, som alle trådte tilbage. Den 1981 1982 
Personale i kategori A 100 101 
Personale i kategori LA 32 36 
Personale i kategori B 61 63 
Personale i kategori C 69 75 
Personale i kategori D 22 19 
lait 284 294 
(') EFT nr. C 287 af 24. 10. 1983. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 
KAPITEL 1 
Generelle betragtninger 
1.0. INDHOLD Punkt 
De europæiske Fællesskabers almindelige budget 1.1 — 1.8 
Regnskaberne for regnskabsåret 1982 . 1.1 
Udnyttelse af bevillingerne 1.2 
Spørgsmål vedrørende regnskabsåret og status 1.3 — 1.8 
Finansinspektørens nægtelse af påtegning 1.9 
Kommissionens bemyndigelser til Den europæiske 
Investeringsbank (EIB) 1.10 — 1.11 
Oversigt over bemærkninger i nærværende beretning 1.12 — 1.17 
Dechargerelevante bemærkninger i særberetningerne 1.18 
Opfølgning af bemærkninger fra tidligere år 1.19 — 1.20 
De europæiske Fællesskabers 
almindelige budget 
Regnskaberne for regnskabsåret 1982 
1.1. Regnskaberne for De europæiske Fællesska­
bers almindelige budget for regnskabsåret 1982 blev 
af Kommissionen forelagt Revisionsretten den 
26. maj 1983 i et fem-binds dokument (KOM(83) 
223-225). Bind V (KOM(83) 225) i dette dokument 
omfatter det samlede driftsregnskab og status. Bind 
V indeholder desuden visse andre generelle oversig­
ter over de enkelte institutioners resultater tillige 
med de principper, der blev anvendt ved udarbej­delsen af regnskaberne. Retten så med tilfredshed 
på indførelsen af bind V, da det første gang blev 
udarbejdet i forbindelse med regnskabsåret 1980, og 
skal på ny henstille, at det offentliggøres i De euro­
pæiske Fællesskabers Tidende. 
Udnyttelse af bevillingerne 
1.2. De samlede endelige bevillinger til forpligtel­
ser og betalinger til dækning af udgifter afholdt over 
regnskaberne i 1982 beløb sig til henholdsvis 
24 550,5 mio ECU og 21 994,3 mio ECU. Institutio­
nernes udnyttelse af disse bevillinger fremgår af 
tabel 1.1 og 1.2. 
10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 1.1 — Disponible 1982-bevillinger til forpligtelser og deres udnyttelse — pr. institution 
(Mio ECU) 
Institution Bevillinger 
på budgettet 
for 1982 Endelige 
bevillinger 
1982 0 (3) Forpligtelser 
indgået 
i 1982 Henstår 
disponible 
ti] 1983 Bortfald 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) 
Parlamentet 209,2 209,8 199,0 10,8 
Rådet (0 121,0 121,0 111,7 9,3 
Kommissionen 22 885,6 24 175,4 21 973,9 687,9 1 513,6 
(heraf: 
— ikke-opdelte bevillinger) (18 133,6) (18 334,1) (17 042,5) — (1 291,6) 
— forpligtelses-bevillinger (4 752,0) (5 841,3) (4 931,4) (687,9) (222,0) 
Domstolen 28,0 28,0 25,8 — 2,2 
Revisionsretten 16,3 . 16,3 14,1 0,0 2,2 ' 
I alt 23 260,1 24 550,5(2) (3) 22 324,5 687,9 1 538,1 
(') Herunder Det økonomiske og sociale Udvalg. 
(2) Herunder ikke-automatiske fremførsler fra regnskabsåret 1981. (Parlamentet 0,6 Mio ECU; Kommissionen 373,7 Mio ECU). 
(3) Herunder bevillinger på 908,5 Mio ECU, som henstod fra tidligere regnskabsår, og bevillinger på 7,6 Mio ECU svarende til indtægter for 
arbejde udført for tredjemands regning (forskning og investering). 
Tabel 1.2 — Disponible 1982-bevillinger til betalinger og deres udnyttelse — pr. institution 
(Mio ECU) 
A. Bevillinger for regnskabsåret 1982 B. Fremførsler fra 1981 
Institution Bevillinger Endelige Betalinger Fremførs­ Fremførs­ Betalinger Fremfør­
påbudgetet bevillinger afholdt i ler til Bortfald ler fra afholdt i sler til Bortfald 
for 1982 1982 1982 1983 1981 1982 1983 
(O (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) 
Parlamentet 209,2 209,2 162,0 36,7 10,5 16,4 11,3 5,1 
Rådet (') 121,0 121,0 103,2 8,5 9,3 10,9 6,5 — 4,4 
Kommissionen 21 609,9 21 619,8 (2) 19 017,7 1 337,8 1 264,3 1 374,8 1 083,0 135,4 156,4 
(heraf: 
— ikke-opdelte 
bevillinger (18 133,6) (17 960,4) (16 334,7) (384,2) (1 241,5) (929,9) (733,5) (126,8) (69,6) 
— betalingsbevillin­
ger) (3 476,3) (3 659,4) (2) (2 683,0) (953,6) (22,8) (444,9) (349,5) " (8,6) (86,8) 
Domstolen 28,0 28,0 24,3 1,5 2,2 1,2 1,1 — 0,1 
Revisionsretten 16,3 16,3 13,1 1,0 2,2 0,8 0,5 — 0,3 
lait 21 984,4 21 994,3 (2) 19 320,3 1 385,5 1 288,5 1404,1 1 102,4 135,4 166,3 
(') Herunder Det økonomiske og sociale Udvalg. 
(2) Herunder bevillinger på 9,9 Mio ECU svarende til indtægter for arbejde udført for tredjemands regning (forskning og investering). 
31. 12. 83 De Europæiske'Fællesskabers Tidende 11 
Spørgsmål vedrørende regnskabsåret og 
status bet blev, som nævnt i pkt. 1.1, oversendt til Retten 
den 26. maj 1983. Forinden blev imidlertid en stor 
del af saldoen brugt »a conto« til finansiering af til­
lægs- og ændringsbudget nr. 1 for 1983. Retten: 
1.3. Ifølge artikel 27 i finansforordningen (') skal 
hvert regnskabsårs saldo opføres på budgettet for 
det følgende regnskabsår i forbindelse med et 
ændringsbudget. Forslaget til tillægs- og ændrings­
budget nr. 1 for regnskabsåret 1982, som bl.a. inde­
holdt det fra 1981 disponible overskud på 
661 494 115 ECU, blev forkastet af Parlamentet den 
16. december 1982. Beløbet kunne derfor ikke med­
tages i budgettet for 1982, men blev indtægtsført 
under artikel 301 i budgettet for 1983 i forbindelse 
med tillægs- og ændringsbudget nr. 1 for 1983, som 
blev vedtaget den 10. februar 1983. 
1.4. I forbindelse med et ændringsbudget bevirker 
et overskud, at andre indtægter, der skal dække 
udgifter i det efterfølgende år, kan reduceres. Dette 
forhold giver sig så udtryk i en justering af den 
momsandel, som skal betales til fællesskabsbudget­
tet som egne indtægter. Der blev dog ikke foretaget 
en sådan justering i 1982, idet der ikke var noget til­
lægs* og ændringsbudget. Når overskuddet for 1981 
regnskabsføres for 1983, medfører det i praksis, at 
behovet for andre indtægter i 1983 mindskes med et 
tilsvarende beløb. 
1.5. Tillægs- og ændringsbudget nr. 1 for 1982 
kunne bl.a. have medført, at de disponible bevillin­
ger til EUGFL, garantisektionen, i afsnit 1 og 2 og 
kapitel 100 var blevet reduceret med 1 100 mio 
ECU. Dette ville være sket for at tage hensyn til, at 
det anslåede behov for støtteforanstaltninger på 
landbrugsområdet i 1982 var blevet mindre sam­
menlignet med det oprindelige budget. Da tillægs-
og ændringsbudgettet blev forkastet, henstod de 
oprindelige bevillinger disponible. Den heraf føl­
gende underudnyttelse af bevillingerne er den 
væsentligste årsag til den usædvanlig høje bortfalds-
procent (tabel 1.1 og 1.2) og den betydelige saldo i 
1982 (tabel 1.4). Denne saldo blev først endeligt 
udregnet, da driftsregnskabet blev opstillet. I hen­
hold til artikel 73 i finansforordningen skal dette ske 
senest den 1. juni i det efterfølgende år, og regnska-a) er ikke bekendt med bestemmelser i de pågæl­
dende retsakter om anvendelse af saldoen på 
denne måde, inden det faktiske disponible 
beløb er fastlagt, 
b) skal bemærke, at det ikke er korrekt, når der i 
den økonomiske analyse (KOM(83) 223, s. 106, 
pkt. II A 4) henvises til, at uudnyttede land-
brugsgarantibevillinger ikke bortfaldt, men i ste­
det blev opretholdt til dækning af bevillinger 
bestemt for tillægs- og ændringsbudget nr. 1 for 
1983. Dette er i strid med driftsregnskabet, 
hvoraf det korrekt fremgår, at disse bevillinger 
er bortfaldet (jf. endvidere tabel 1.1 og 1.2 i 
dette kapitel). . 
I.6. Ved revisionen af regnskabet for 1982 opstod 
der forskellige spørgsmål om den formelle rigtighed 
af visse transaktioner og hermed af indtægts- og 
udgiftsbeløbene på regnskabet, som i medfør af 
traktaterne (2) forelægges dechargemyndighederne. 
Disse spørgsmål behandles generelt i dette og detal­
jeret i efterfølgende kapitler. Mere fremtrædende til­
fælde, hvor Retten har kunnet bestemme størrelsen 
af de pågældende beløb, er vist i tabel 1.3. I en 
række andre tilfælde har Retten ikke nøjere kunnet 
bestemme beløbene (pkt. 2.27, 2.33, 4.20-4.23, 6.60, 
II.36, 11.46, 11.50), og henstillede derfor til de 
pågældende institutioner at vurdere disse tilfælde. 
1.7. Retten gjorde i årsberetningen for regnskabså­
ret 1981 (3) opmærksom på, at de gældende forord­
ninger ikke indeholder nærmere bestemmelser om, 
hvad der skal ske med beløb knyttet til uregelmæs­
sige transaktioner i Fællesskabets regnskab. Retten 
mener dog, at dechargemyndighederne under 
(2) Artikel 78d og g i EKSF-traktaten; 
artikel 179a og 180b i Euratom-traktaten; 
artikel 205a og 206b EØF-traktaten. 
(i) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977. O EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982. 
12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 1.3 — Oversigt over bestemmelige beløb, som ifølge Retten er ansat for højt eller for lavt i driftsregnskabet 
(ECU) 
Punkt Indtægter 1982 Betalinger af bevillinger 1982 Betalinger af bevillingsfremførsler 
fra 1981 Forpligtelser indgået i 1982 
Punkt ansat for 
lavt med ansat for 
højt med ansat for 
lavt med ansat for 
højt med ansat for 
lavt med ansat for 
højt med ansat for 
lavt med ansat for 
højt med Punkt 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) 
2.7-2.10 og 2.40 5 342 293,99 5 342 293,99 
2.41 61 167 497,79 61 167 497,79 
.4.25 ' 33 837 252,07 33 837 252,07 
4.31-4.32 2 104 940,54 624 528,71 2 104 940,54 
2 645 437,27(i) 
4.38 — 4.39 88 176 307,75 88 176 307,75 
4.53a og 4.54 — 4.58 9 635 924,00(3) 
8.22 1 109 698,00 74 639,00 
8.23 420 752,00 73 731,00 2 170 212,00 
8.24 ' 413 038,00 
8.27 1074 123,00 
2 129 777,00 88 231,00 
23 038,00 
8.32 622 520,00 27 320,00 
8.41 17 280 559,00 
11.21 111 000,00 111 000,00 
11.22 776 000,00 776 000,00 
11.48 11 573,00 11 573,000 11 573,00 
lait 9 635 924,00 66 521 364,78 42 186 062,61 89 099 368,46 66 521 364,78 147 514 746,63 
I alt netto 9 635 924,00 24 335 302,17 89 099 368,46 80 993 381,85 
(') Fremført til 1983. 
(2) Pro forma postering af hensyn til regnskabsmæssige konsekvenser for finansieringen af regnskabsåret 1982. 
(3) Samlet uinddriveligt beløb; Kommissionen har endnu ikke besluttet, om hvor stor en andel, der i givet fald skal afholdes af medlemssta­
terne (jf. pkt. 4.54-4.58). 
dechargeproceduren bør tage hensyn til disse uregel­
mæssigheder ved, i resolutionen i forbindelse med 
decharge, at pålægge Kommissionen at tilpasse 
regnskabet og træffe de fornødne foranstaltninger 
(budgetmæssige eller andre) til at få udkonteret ure­
gelmæssighederne. Retten er derfor af den opfat­
telse, at der med henblik på decharge bør foretages 
reguleringer, som vist i tabel 1.4. 
1.8. Retten har i tidligere årsberetninger og i sær­
beretningen af 12. oktober 1982 (') henvist til forsin-
(') EFT nr. C 313 af 29. 11. 1982. kelserne i forbindelse med regnskabsafslutningen. 
Som det fremgår af punkt 4.47 og 10.13 c) i nærvæ­
rende beretning, blev der i regnskabsåret 1982 ikke 
foretaget nogen yderligere regnskabsafslutning for 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for 
Landbruget (EUGFL), garantisektionen, eller for 
udgifter til fødevarehjælp. Disse forsinkelser i regn­
skabsafslutningen og det forhold, at gennemsnitlig 
ca. 70 % af udgiftsposterne i regnskaberne for årene 
fra 1976 og fremefter stadig henstår som foreløbige, 
svækker i høj grad værdien af de oplysninger, regn­
skaberene giver dechargemyndighederne om gen­
nemførelsen af det almindelige budget. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende -13 
Tabel 1.4 — Beløb der skal lægges til grund for meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af De europæiske 
Fællesskabers budget for regnskabsåret 1982 (') 
(ECU) 
1. Indtægter 1982 
1.1. Indtægter i regnskabsåret 
Reguleringer (jf. tabel 1.3, kolonne 1) 
1.2. Uudnyttede og bortfaldne fremførsler fra 1981 
Reguleringer (jf. tabel 1.3, kolonne 6) 
I alt 1 (regulerede indtægter) 21 427 416 656,43 
+ 9 635 924,00 
21 437 052 580,43 
166 259 561,68 
+ 89 099 368,46 
255 358 930,14 
21 692 411 510,57 
2. Udgifter i 1982 
2.1. Betalinger af bevillinger for 1982 
Reguleringer (jf. tabel 1.3, kolonne 3,4) 
2.2. Bevillingsfremførsler fra 1982 til 1983 
Reguleringer (jf. tabel 1.3, kolonne 8 og fodnote (')) 
2.3. Kursdifference (2) 
Regulering (2) 
2.4. Formålsbestemte indtægter der skal tilbagebetales 
I alt 2 (regulerede udgifter) 19 320 278 688,14 
+ 24 335 302,17 
19 344 613 990,31 
1 385 583 364,16 
-2 645 437,27 
1 382 937 926,89 
61167 497,79 
-61167 497,79 
1408 105,17 
20 728 960 022,37 
3. Saldo for regnskabsåret 1982 
(I alt 1 H- i alt 2) 963 451488,20 
4. Forpligtelser indgået i 1982 
Reguleringer (jf. tabel 1.3, kolonne 7,8) 22 324 456 367,80 
-80 993 381,85 
22 243 462 985,95 
5. Betalinger af fremførsler fra 1981 
Reguleringer (jf. tabel 1.3, kolonne 6) 1 102 378 455,26 
-89 099 368,46 
1013 279 086,80 
(') Reguleringerne omfatter kun de af Retten bestemte tilfælde og således ikke nødvendigvis samtlige uregelmæssigheder. 
(2) Dette beløb er indeholdt i de i tabellens pkt. 2.1 omtalte reguleringer (jf. tabel 1.3, kolonne 3). 
meddelt Retten, at ingen af finansinspektørens afgø­
relser blev tilsidesat i 1982, og der var ingen tilfælde 
af denne art i Retten det år. 
Kommissionens bemyndigelser til Den 
europæiske Investeringsbank (EIB) 
1.10. I tidligere årsberetninger (') og i en særberet­
ning af 19. juli 1982 (2) omtalte Retten problemer i 
(') Årsberetningen for regnskabsåret 1980, pkt. 13.11 og 
14.14-14.16, EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981. 
Årsberetningen for regnskabsåret 1981, pkt. 1.11-1.14, 
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982. 
(2) Pkt. 6.1 -6.8, EFT nr. C 319 af 6. 12. 1982. Finansinspektørens nægtelse af 
påtegning 
1.9. I henhold til finansforordningen skal forplig-
telsesforslag til udgifter og betalingsordre have 
finansinspektørens forudgående påtegning. For 
kontrakter med tredjemand om vareleveringer og 
tjenesteydelser kræves ligeledes forudgående påteg­
ning. Den øverste myndighed i den pågældende 
institution kan træffe begrundet beslutning om at 
tilsidesætte en nægtelse af påtegning (medmindre 
der er tvivl om bevillingernes tilstedeværelse). 
Finansforordningen indeholder en bestemmelse om, 
at Revisionsretten skal have underretning om 
sådanne tilfælde hvert kvartal. Retten har fået med­
delelse om, at Kommissionen i 1982 i fem tilfælde 
ikke tog hensyn til finansinspektørens nægtelse af 
påtegning. De nærmere omstændigheder omkring to 
af disse tilfælde behandles i pkt. 8.36-8.41 og 12.34-
12.36 i denne beretning. Dé øvrige institutioner har 
14 De Europæiske Fællesskabers Tidende ,31. 12. 83 
forbindelse med EIB's varetagelse af visse opgaver 
på Kommissionens vegne. For at undgå misforståel­
ser skal Retten understrege, at disse problemer ikke 
hænger sammen med Bankens varetagelse af egne 
funktioner i henhold til afsnit IV i EØF-traktatens 
tredje del og den hertil knyttede vedtægt. Retten 
beskæftiger sig kun med: og desuden påpege visse generelle fællestræk ved 
adskillige bemærkninger. I hvert enkelt tilfælde 
påhviler det de pågældende myndigheder at tage 
stilling til de fornødne foranstaltninger. Der er tale 
om følgende tilfælde: 
a) lånetransaktioner på Fællesskabets vegne i hen­
hold til EØF- og Euratom-traktaterne med sik­
kerhedsstillelse under kapitel 79 og 84 i det 
almindelige budget og opført i den samlede sta­
tus; 
b) bevillinger til rentegodtgørelse under kapitel 52 
og 69 i det almindelige budget; 
c) bevillinger til lån på særlige vilkår, risikovillig 
kapital og rentegodtgørelse under kapitel 96 i 
det almindelige budget; 
d) lån på særlige vilkår, risikovillig kapital og ren­
tegodtgørelse igennem Den europæiske Udvik­
lingsfond. 
1.11. På trods af Kommissionens svar til årsberet­
ningen for regnskabsåret 1981 og særberetningen 
har Retten ikke siden bemærket nogen væsentlig 
forbedring af forholdene (pkt. 14.5). Der er stadig 
ikke fyldestgørende oplysninger til Rettens revision 
i de akter, Kommissionen bør opbevare, når Banken 
varetager opgaver på Kommissionens vegne. Dette 
omtales nærmere i pkt. 10.29-10.32 og 15.71-15.80. 
Som det fremgår af pkt. 15.73, er der kun ganske få 
vanskeligheder med andre internationale instanser, 
som varetager lignende opgaver for Kommissionen. 
Det er derfor så meget vanskeligere at forstå, at der 
fortsat skal være problemer, når det drejer sig om et 
organ inden for Det europæiske Fællesskab. 
Oversigt over bemærkninger i 
nærværende beretning 
1.12. For at give læseren en oversigt over indhol­
det i denne beretning skal Retten fremhæve visse 
bemærkninger, den finder særlig betydningsfulde, a) Retten har konstateret en række uregelmæssige 
transaktioner, som dechargemyndighederne må 
være særlig opmærksomme på (pkt. 1.6-1.7.); 
b), programmet for medansvarsafgifter for mælke­
produktion, som på fem år har indbragt 1 513,1 
mio ECU, har medført særlige udgifter på 
omkring 620 mio ECU, som ikke fremgår klart 
af budgettet eller regnskabet. Programmets peri­
feriske betydning sammenlignet med det nor­
male system fremgår af en foranstaltning til 
støtte for småproducenter. Desuden er der i 
1982 anvendt bevillinger til et beløb af 88,2 mio 
ECU, fremført fra 1981 under programmet for 
medansvarsafgifter, til at finansiere anvendelse 
af skummetmælkspulver til foder (4.33-4.39); 
c) ved en undersøgelse af gennemførelsen af visse 
fællesskabsforanstaltninger inden for EUGFL, 
garantisektionen, er der konstateret tilfælde af 
forsinkelse og visse andre problemer (5.6-5.41); 
d) de regionale udviklingsprogrammer for 1981-
1985 er ikke blevet væsentlig bedre end tidligere 
programmer, og her tænkes især på fortolknin­
gen af målsætningen for beskæftigelse og 
samordning af regionalpolitik på nationalt plan 
og på fællesskabsplan (6.21-6.27), og nogle fæl-
lesskabsfinansierede projekter er næppe i drift 
eller har knap nok berettigelse på grundlag af 
Fællesskabets målsætninger (6.39-6.45); 
e) gennemførelsen af aftalen om begrænsning af 
Det forenede Kongeriges nettobidrag til fælles­
skabsbudgettet har givet anledning til to proble­
mer: 
i) den ordning, der blev indført for de supple­
rende foranstaltninger, åbner ikke mulighed 
for at vurdere forvaltningen af bevillingerne 
for 1982 (6.56-6.60), 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15 
ii) med henblik på oprettelse af en reservefond 
på 1 092 mio ECU i Det forenede Kongeri­
ges finanskasse købte Kommissionen bety­
delige sterlingbeløb uden, at der var særlig 
presserende hensyn at tage eller et egentlig 
retsgrundlag herfor; der opstod herved en 
forvridning i fordelingen af aktiver mellem 
medlemsstaterne (9.4-9.25); 
f) ved forvaltningen af aftalen mellem den italien­
ske regering og Kommissionen om et ekstraordi­
nært tilskud til Super-SARA projektet opnåedes 
der ikke beskyttelse af Fællesskabets økonomi­
ske interesser, og gennemførelsen af budgettet 
og tilsyn med aftalen var ikke fyldestgørende 
(8.28-8.35); 
g) der er stadig mange svage punkter på alle sta­
dier i Kommissionens forvaltning af fødevare­
programmet, især i forbindelse med leveringsfri­
ster, kvalitetskontrol, pakningsinstrukser og til­
syn (10.13, 10.14, 10.24); 
h) Retten har i adskillige tilfælde konstateret, at 
institutionernes foranstaltninger på personale­
området har været i strid med visse bestemmel­
ser i vedtægten (11.12, 11.21, 11.22, 11.31, 11.34, 
11.41, 11.42-11.43, 11.46, 11.48); 
i) der har været alvorlige vanskeligheder med gen­
nemførelsen af bistandsprogrammer for en 
række udviklingslande (15.18-15.47); 1.15. I en række tilfælde melder der sig et andet 
spørgsmål, nemlig om Kommissionen disponerer 
over fyldestgørende finansielle og forvaltningsmæs­
sige oplysninger til at kunne varetage sine styrings-
og tilsynsfunktioner. Utilstrækkelige oplysninger 
hæmmer Kommissionens udøvelse af denne funk­
tion og besværliggør således også Rettens undersø­
gelse af Kommissionens kontrol med gennemførel­
sen af budgettet. Der gives eksempler herpå i pkt. 
1.11, 3.5,4.59-4.60, 5.31-5.32, 6.18-6.20, 10.8. 
1.16. I flere tilfælde fandt Retten reglerne for tilde­
ling af kontrakter mangelfulde. Reglerne for tilde­
ling af og tilsyn med kontrakter bør derfor forbed­
res. Der gives eksempler i pkt. 8.49, 8.53, 8.54-8.58, 
12.26, 13.9. 
1.17. Endelig ønsker Retten at påpege, at oven­
nævnte fælles problemer ofte skyldes manglende 
eller unøjagtige forordninger og interne regler. Når 
de interne regler ikke er fyldestgørende, mangler der 
generelt konsekvens i forvaltningen af fællesskabs­
anliggender. Hertil kommer, at uklarheder i de gæl­
dende forordninger medfører usikkerhed ved gen­
nemførelsen af Fællesskabets politik; dette giver 
ofte anledning til helt afvigende fortolkninger, når 
den daglige administration varetages af nationale 
myndigheder eller organer (eksempler herpå findes i 
pkt. 4.30, 4.36, 4.50, 6.14-6.18, 6.21 og 7.18). 
1.13. Som det første spørgsmål af generel art skal 
Retten påpege, at selv om der er sket forbedringer, 
er der fortsat fejl i bøgerne i de forskellige institutio­
ner og organer, fejl som ofte går igen i regnskaberne, 
og som også er udtryk for, at der er svagheder i 
anvendelsen og kontrollen af de pågældende meto­
der og procedurer samt i visse tilfælde i selve syste­
merne (jf. pkt. 2.3-2.43, 4.6-4.18, 4.40-4.46, 10.8, 
14.10-14.26, 15.7-15.17, 15.65-15.70). 
1.14. Retten har også bemærket svagheder i de for­
skellige institutioners forvaltning af kassebeholdnin­
ger, f.eks. for mange bankkonti og utilstrækkelig 
kontrol med de rentebeløb, institutionerne oppebæ­
rer på flere af disse konti. (jf. pkt. 2.11-2.12, 2.14, 
2.30, 9.4-9.25, 13.14, 15.14). , Dechargerelevante bemærkninger i 
særberetningerne 
1.18. Retten skal desuden henlede dechargemyn­
dighedernes opmærksomhed på, at ud over spørgs­
mål, der behandles i denne beretning, er visse andre 
forhold af interesse i forbindelse med dechargepro­
ceduren taget op til behandling i særberetninger, 
hvis hovedpunkter anføres nedenstående. De pågæl­
dende beretninger er sammen med Kommissionens 
svar offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende (hvortil der er henvist i de enkelte tilfælde). 
16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
a) Salg af smør til nedsat pris inden for Fællesska­
bet (') 
i) Til trods for stadigt stigende omkostninger 
ved de pågældende foranstaltninger er for­
målet med at fremme et yderligere forbrug 
ikke opfyldt. 
ii) Kommissionen har ikke fyldestgørende 
oplysninger til at kunne vurdere, om foran­
staltningerne er effektive. 
iii) De få oplysninger, der foreligger, tyder på, 
at der er store forskelle på de forskellige 
foranstaltningers cost-benefit. 
iv) Det er tvivlsomt, om der føres fornøden 
kontrol med, at de juridiske betingelser i 
foranstaltningerne er opfyldt. 
b) Budgetmæssig forvaltning af programmet for 
levering af landbrugsprodukter og fødevarer til 
Polen (2) 
i) Der kan ikke foretages en nøjagtig vurde­
ring af omkostningerne ved programmet ud 
fra Kommissionens regnskabsmæssige 
oplysninger. 
ii) Retten har ikke kunnet danne sig et fuld­
gyldigt billede af de samlede omkostninger, 
men har konstateret udgifter til et samlet 
beløb af 159 mio ECU. 
' iii) Kommissionen er ikke i stand til at frem­
lægge en opgørelse over disse transaktio­
ner, hvilket i sammenhæng med oven­
nævnte forhold fører til den konklusion, at 
det ikke kan kontrolleres, om den af Rådet 
fastsatte beløbsramme (96,4 mio ECU) er 
blevet overholdt. 
c) Skummetmælk forarbejdet til kasein og kaseina-
ter (3) 
i) Efter indførelsen af støtten er produktionen 
bragt op på et niveau, der dækker europæ­
isk forbrug. 
ii) Støtten tildeles på grundlag af en til frem­
stillingen medgået fast mælkemængde, 
(') EFT nr. C 143 af 7! 6. 1982. 
(2) EFT nr. C 278 af 17. 10. 1983. 
(3) Endnu ikke offentliggjort. mens det faktiske forhold varierer betyde­
ligt. 
iii) Da der mangler en pålidelig informations-
ordning til formidling af beregningsgrund­
laget for støtten, kan det ikke kontrolleres, 
om støtten svarer til det egentlige økonomi­
ske behov. 
iv) Betingelserne for tildeling af støtte synes at 
have fremmet en tendens til koncentration 
af produktionsenhederne og siden 1975 at 
have bremset op for kvalitetsudviklingen. 
v) For at få fjernet forskelle mellem medlems­
staterne og for at lette kontrollen bør der 
skabes klarhed om visse bestemmelser i 
forordningerne, således at de bedre tilpas­
ses produktionsvilkårene i alle medlems­
landene. 
Opfølgning af bemærkninger fra 
tidligere år 
1.19. Som led i de årlige revisionsprogrammer gen­
nemgår Retten de foranstaltninger, der er truffet 
som følge af bemærkninger i tidligere års- eller sær­
beretninger. Retten har med tilfredshed konstateret 
forbedringer på en række områder. I andre tilfælde 
er der imidlertid intet sket eller kun taget halve 
skridt til at afhjælpe årsagerne til tidligere bemærk­
ninger. Stillingen pr. 15. juli i disse tilfælde omtales 
nærmere i pkt. 2.26, 4.11-4.13, 4.25, 4.28-4.29, 4.31-
4.32, 8.44, 8.49, 8.51, 12.54-12.55, 13.6, 13.17-13.23. 
1.20. Desuden har Retten gennemgået situationen 
omkring andre bemærkninger i tidligere beretninger 
og har konstateret, at der i følgende tilfælde kun er 
truffet få eller slet ingen foranstaltninger som reak­
tion på Rettens bemærkninger. 
Regnskaberne 
a) Kommissionen har ikke nogen beskrivelse af 
regnskabssystemerne og fremgangsmåder herfor 
(1977,11.3) 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17 
b) Der findes ingen stillingsbeskrivelser for perso­
nalet på Kommissionens kassererkontor (1980, 
2.5). 
c) Fremførte bevillinger er ikke opdelt mellem kre­
ditorer og almindelige forpligtelser (1980, 2.15). 
EUGFL, garantisektionen 
d) Fortsat anvendelse af de monetære udlignings­
beløb og i visse tilfælde stigninger i de anvendte 
kurser gør det lettere at opnå eventuelle svigag­
tige fortjenester (1981, 4.9-4.11). 
e) Visse fakultative interventionsforanstaltninger i 
medlemsstaterne giver anledning til skævheder 
og er i strid med principperne om et enhedsmar­
ked og fælles , økonomisk ansvar (1980, 4.28-
4.30). 
f) Omfanget af ikke-automatiske fremførsler viser, 
at EUGFL, garantisektionens system er uhen­
sigtsmæssigt i forbindelse med forvaltningen af 
planlagte foranstaltninger, og at der er ulemper 
ved formålsbestemte indtægter i forbindelse 
med medansvarsafgiften, da der ikke findes sær­
lige regler herfor (1981, 4.28). 
EUGFL, udviklingssektionen 
g) For adskillige af de finansierede foranstaltnin­
gers vedkommende er der vanskeligheder og 
ofte betydelige forsinkelser i forbindelse med 
gennemførelsesbestemmelserne og udgiftsfor­
pligtelser og betalinger heraf (1980, 5.10, 5.14, 
5.17 og 1981,5.22, 5.25). 
h) Der er stadig mangler ved indhentning af oplys­
ninger, der skal kunne sikre en effektiv anven­
delse af de gældende forordninger (1981, 5.8, 
5.9, 5.14-5.15). 
Den europæiske Fond for Regionaludvikling regionale udviklingsprogrammer samt mellem 
målsætningen på nationalt plan og på fælles­
skabsplan (1980, 7.14-7.18 og 1981, 7.17-7.25). 
Samarbejde med udviklingslande og tredjelande 
j) Gennemførelsen af fødevarehjælpeprogrammer 
bogføres ikke tilstrækkelig klart i hovedboghol­
deriet (1981, 9.9b). 
k) Der føres ikke forsvarligt tilsyn med anvendel- > 
sen af fødevarehjælp og de midler, der indkom­
mer som modydelse (1981,9.13). 
Personaleudgifter 
1) Efter en undersøgelse af overarbejdstillæg til 
chauffører ved Kommissionen fremgår det, at 
ordningen med faste tillæg ikke virker tilfreds­
stillende (1980, 10.23-10.27). 
m) Produktiviteten på institutionernes skrivestuer 
synes at ligge under normen (1980, 10.28-10.31). 
Driftsudgifter 
n) Kommissionen opkræver nu entréafgift i moti­
onscentret, men dette har ikke løst problemet 
med åbningstiderne (1980, 11.11-11.13). 
De europæiske Udviklingsfonde 
o) En databank med oplysninger om erfaringer fra 
tidligere projekter bør være tilgængelig for det 
tekniske personale og delegationerne (1981, 
15.7). 
p) Delegationerne bør hyppigere og mere regel­
mæssigt indsende situationsrapporter om pro­
jekternes forløb, og rapporterne bør udformes 
mere hensigtsmæssigt (1981, 15.72-15.75). 
i) Det er nødvendigt med bedre overensstemmelse 
mellem udvælgelsen af støttede projekter og de q) Delegationerne bør regelmæssigt kontrollere de 
afsluttede projekter (1981, 15.76). 
18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 2 
Regnskaberne 
2.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 
Oversigt over de vigtigste regnskabsmæssige oplysninger 
Parlamentet 
Generelt 
Opførelse af omsætningsaktiver i status 
Forvaltning og kontrol af likvide beholdninger 
Opfølgning af kontiene 
Rådet 
Kontant refusion til de delegerede 
Kommissionen 
Forvaltning og kontrol af likvid beholdning 
Opfølgning af kontiene 
Bogføring af udgifter på interimskonto 
Regnskabsmæssig behandling af kursdifferencer 
Fællesskabernes status og driftsregnskab 
Kontrol af materielle anlægsaktiver 
Driftsmidler 2.1 
2.2 
2.3 
2.3 ' 
2.4 
2.11 
2.22 
2.23 
2.26 
2.26 
2.39 
2.40 
2.41 
2.44 
2.45 
2.48 — 2.22 
— 2.10 
— 2.21 
— 2.25 
— 2.43 
— .2.38 
2.43 
2.48 
2.47 
Indledning 
2.1. I dette kapitel behandles spørgsmål vedrø­
rende hovedbogholderiet, hvori registreres kontant­
bevægelser, og som danner grundlag for udarbejdel­
sen af institutionernes status, og kapitlet indeholder 
desuden en gennemgang af institutionernes status 
og Fællesskabernes (samlede) status og driftsregn­
skab pr. 31. december 1982. Oversigt over de vigtigste 
regn'skabmæssige oplysninger 
2.2. I tabel 2.1 og tabel 2.2 gives en sammenfat­
tende oversigt over institutionernes status og drifts­
regnskab samt Fællesskabernes samlede status og 
driftsregnskab. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19 
Parlamentet 
Generelt 40 % af udgifterne for et regnskabsår ikke er bogført 
og står opført i status som forskud, der skal regule­
res. Retten henstiller til Parlamentet at revidere pro­
cedurerne for regulering af disse udgifter med hen­
blik på fremskyndelse af forretningsgangen. 
2.3. Visse af de nedenstående bemærkninger blev 
allerede fremsat i årsberetningen-for 1981 (') eller i 
særberetningen vedrørende Europa-Parlamentet — 
Medlemmernes kasse (2). Parlamentet har siden truf­
fet en række foranstaltninger til forbedring af for-
holdenei Retten ser gerne, at Parlamentet viderefø­
rer de igangværende bestræbelser for at finde en 
passende løsning på alle problemerne. 
Opførelse af omsætningsaktiver i status Interimskonto 
2.7. Saldoen på 4,2 mio ECU på denne konto er 
ukorrekt som følge af fejl i fordelingen mellem tilgo­
dehavender (kontanter og bankindeståender) og 
afholdte, men ikke bogførte udgifter fra tre større 
forskudsforvaltninger. Saldoen på denne konto 
skulle have udvist 5,2 mio ECU og beløbet for tilgo­
dehavender kun 4,1 mio ECU, i stedet for 5,1 mio 
ECU (jf. punkt 2.13). Bogholderiet burde ikke have 
godkendt de af forskudsbestyrerne angivne beløb, 
uden at kontrollere tilgodehavenderne samt bila­
gene for de afholdte, men ikke bogførte udgifter. 
2.4. Det beløb på 8,9 mio ECU, der står opført i 
rubrikken omsætningsaktiver, omfatter især: 
a) bevillingsbogføring af forskud på 2,8 mio ECU; 
b) afholdte, men ikke bogførte udgifter på 4,2 mio 
ECU. 
2.5. Disse to beløb vedrører hovedsagelig udgifter, 
der ikke er opført på budgettet, og er ikke omsæt­
ningsaktiver. 
Regulering af forskud 2.8. På denne konto posteres de udgifter, der er 
afholdt af visse forskudsforvaltninger, og som stadig 
ikke var bogført pr. 31. december 1982 (5,2 mio 
ECU). Posteringen af de transaktioner, der betales 
af forskudsforvaltningerne, er alt for langsommelig, 
som det fremgår af de mange transaktioner i april, 
maj, juni og oktober 1982 og af de transaktioner fra 
det foregående regnskabsår, som er opført på denne 
konto. Retten skal også i denne sammenhæng hen­
stille, at procedurerne for postering af disse udgifter 
tages op til fornyet overvejelse. 
2.9. Blandt de afholdte, men ikke bogførte udgifter 
er opført ..et beløb på 0,1 mio ECU, svarende til et 
kontanttab i forvaltningen for medlfemmerne. Parla­
mentet har på dette punkt indledt den disciplinære 
procedure, der henvises til i finansforordningens 
artikel 70 (3), og hensigten hermed er, at den skal 
føre til inddrivelse af beløbet. 
2.6. På denne konto henstår hovedsagelig et beløb 
på 2,5 mio ECU, svarende til udgifter i forbindelse 
med tjenesterejser herunder forskud, der skal poste­
res i budgettet. Bevillingerne til udgifter i forbin­
delse med tjenesterejser for regnskabsåret 1982 
androg ca. 6 mio ECU. Det er ikke normalt, at over 2.10. Blandt de afholdte, men ikke bogførte udgif­
ter er ligeledes opført 0,2 mio ECU, der er afholdt 
uden finansinspektørens påtegning, og betalinger, 
der overskrider bevillingerne med 0,2 mio ECU (jf. 
punkt 2.16). 
(') EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982. 
O EFT nr. C 202 af 5. 8. 1982. (3) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977. 
20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 2.1 — Status for institutionerne og organerne og Fællesskabernes samlede status pr. 31. december 1982 
(Mio ECU) 
Aktiver 
Statuspost Parlamen­
tet Rådet Kommissi­
onen Domsto­
len Revisions­
retten Det øko­
nomiske 
og sociale 
Udvalg Publikati-
onskonto-
ret Det fælles 
Forsk­
nings­
center Samlet 
status 
Anlægsaktiver: 
261,7 Materielle anlægsaktiver 18,4 7,2 231,0 2,2 0,8 2,1 — — 261,7 
Ydede lån — — 3 523,2 — - — — — — 3 523,2 
Andre anlægsaktiver 0,4 — 36,1 1,4 — — — — 35,5 
Driftsmidler 0,4 — 2,0 — .. — — — — 2,4 
Omsætningsaktiver: 
Debitormedlemsstater — — 1,1 — — — — — 1,1 
Forskud til medlemsstaterne — — 1 711,7 — — — — — 1 711,7 
Institutioner 1,4 2,7 67,2 — — — — — 0,5 
EF-organer — — 59,3 — — — 7,4 18,2 
Diverse debitorer 3,3 0,3 67,7 — — 0,2 0,7 8,1 80,3 
Afholdte, men ikke bogførte 
udgifter 4,2 — 1,1 — — — — — 5,3 
Likvide aktiver: 
Indestående med mindre 
end et års opsigelse — — 19,1 — — — 1,2 16,5 36,8 
Beholdning af værdipapirer — — 1,1 — — — ' — — 1,1 
Indest. hos finansforvaltnin-
gerne — — 2 170,5 — — —' — — 2 170,5 
Indestående på anfordring 40,9 6,0 734,6 3,9 1,6 2,1 1,6 38,6 829,3 
Forskudsforvaltninger 5,1 — 8,6 — — — — — 13,7 
Kassebeholdninger 0,2 0,1 0,1 — — • — — — 0,4 
Reguleringskonti — — 102,5 — — — — — 102,5 
lait 74,3 16,3 8 736,9 7,5 2,4 4,4 10,9 63,2 8 794,2 
Forpligtelser ikke medtaget i 
status — — 6 307,5 — — — — — 6 307,5 
Forvaltning og kontrol af likvide 
beholdninger gelser, hvilket bør tages i betragtning ved ind­
skrænkningen af antallet af bankkonti. 
Bankkonti 
2.11. Parlamentet disponerede pr. 31. december 
1982 over 24 bankkonti, hvortil kommer bankkonti­
ene til forskudsforvaltningen, hvilket er alt for 
mange og medfører administrative og andre merom­
kostninger. Parlamentet bør ufortøvet foretage en 
betydelig indskrænkning af sine mange bankkonti. 
2.12. Bankernes forrentning af Parlamentets inde­
ståender udviser meget store og ubegrundede afvi-Forskudsforvaltningen 
2.13. Denne post, der andrager 5,1 mio ECU (og 
som kun burde beløbe sig til 4,1 mio ECU) omfatter 
30 forvaltninger. Mens de ni af disse forvaltninger er 
helt berettigede, eftersom de vedrører Parlamentets 
ni pressebureauer, synes berettigelsen af de øvrige 
21 forvaltninger ikke altid helt så indlysende. Retten 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21 
(MioECU) 
Passiver 
Statuspost Parlamen­
tet Rådet Kommissi­
onen Domsto­
len Revisions­
retten Det øko­
nomiske 
og sociale 
Udvalg Publikati-
onskonto-
ret Det fælles 
Forsk­
ningscen­
ter Samlet 
status 
Langfristet kapital: 
409,0 Egenkapitel 18,8 7,2 376,7 3,5 0,8 2,0 — — 409,0 
Overskud fra regnskabsåret s 
1981 — — • 661,5 — — — — — 661,5 
Overskud fra regnskabsåret 
1982 — — 825,2 — — — — — 825,2 . 
Overskud, ikke konteret, fra 
lånetransaktioner \ — — 14,4 — — — — — 14,4 
Langfristet gæld: 
Optagne lån — — 3 340,1 — — — — — 3 340,1 
Kortfristet gæld: 
Kreditormedlemsstater — — 0,1 — — — — — 0,1 
EF-organer — — 1,7 — 0,9 — 10,6 — 9,4 
Regnskabsårets bevillinger, 
der skal fremføres, — — 1 385,6 — — — — — 1 385,6 
Tidligere bevillinger, der 
skal fremføres — — 135,4 — — — — — 135,4 
Diverse kreditorer 0,4 0,4 279,8 — 0,1 0,1 0,1 6,9 287,8 
Indtægter, der skal konteres 0,5 — 82,4 0,1 — — 0,2 7,8 91,0 
Igangværende betalinger 0,5 — 1 529,5 — 0,2 — — — 1 530,2 
Mellemregningskonti 54,1 8,7 3,9 0,4 2,3 — 48,5 — 
Reguleringskonti — — 104,5 — • — — — — • 104,5 
lait 74,3 16,3 8 736,9 7,5 2,4 4,4 10,9 63,2 8 794,2 
Forpligtelser ikke medtaget i 
status — — 6 307,5 — — — — — 6 307,5 
henstiller, især under hensyntagen til pkt. 2.14-2.21, 
at Parlamentet tager behovet for de i dag fungerende 
forvaltninger op til fornyet overvejelse. 
Forvaltningen for medlemmerne 
2.14. Disse forvaltninger, som Retten beskæftigede 
sig med i en særberetning i 1982, omfattede pr. 
31. december 1982 18 bankkonti, hvilket er for 
mange. Der blev således ikke i 1982 taget skridt til 
de månedlige bankafstemninger, som er en af de vigtigste former for kontrol. Ved udgangen af april 
1983 manglede desuden endnu en række afstemnin­
ger pr. 31. december 1982. Der blev heller ikke ført 
fornøden kontrol med bankrenterne. 
2.15. Regnskabet over forvaltningen af sekretariats-
tillæg er ikke tilfredsstillende, idet det 
a) ikke føres som dobbelt bogholderi, 
b) ikke letter arbejdet med de fornødne afstemnin­
ger med hovedbogholderiet og bankkontoudto­
gene. 
22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 2.2 — Institutionernes og organernes driftsregnskab og Fællesskabernes samlede driftsregnskab 1982 ^Mio ECyj 
Sektor Parla­
mentet Rådet Kommis­
sionen Domstolen Revisions­
retten Det øko­
nomiske 
og socia­
le Udvalg Publi­
kations-
kontoret Det fælles 
Forsknings­
center Samlet 
drifts­
regnskab 
A. Faktiske indtægter: 
Egne indtægter 
Finansielle bidrag 
Disponible overskud 
Andre indtægter 
Indtægter i alt 18,9 
18,9 9,6 
9,6 21 043,6 
196,9 
-141,9 
274,1 
21 372,7 3,6 
3,6 1,8 
1,8 2,0 
2,0 1,0 
1,0 17,8 
17,8 21 043,6 
196,9 
-141,9 
328,8 
21 427,4 
B. Udgifter: 
Personale C) 
(2) 
(3) 122,9 
7,9 
130,8 58,5 
0,3 
58,8 454,3 
6,4 
460,7 19.5 
0,1 
19.6 11,5 
0,2 
11,7 13.8 
0,1 
13.9 9,1 
0,2 
9,3 689,6 
15,2 
704,8 
Drift (O 
(2) 
(3) 39,0 
28,9 
67,9 24,8 
7,4 
32,2 185,4 
51,7 
237,1 4,9 
1,5 
6,4 1,6 
0,7 
2,3 6,1 
0,7 
6,8 5,6 
0,5 
6,1 267,4 
91,4 
358,8 
Landbrugs-
garantier (1) 
(2) 
(3) 12 257,3 
2,7 
12 260,0 12 257,3 
2,7 
12 260,0 
Landbrugs­
strukturer (1) 
(2) 
(3) 483,5 
277,2 
760,7 483,5 
277,2 
760,7 
Fiskeripolitik (1) 
(2) 
(3) > 50,7 
30,4 
81,1 50,7 
30,4 
81,1 
Regionalpolitik (1) 
(2) 
(3) 2 765,8 
174,4 
2 940,2 2 765,8 
174,4 
2 940,2 
Socialpolitik (O 
(2) 
(3) 910,0 
220,0 
1 130,0 910,0 
220,0 
1 130,0 
Forksning, 
energi, m.v. (O 
(2) 
(3) 28,0 
64,8 
92,8 317.7 ' 
48,1 
365.8 345,7 
112,9 
458,6 
Refusion til 
medlemsstaterne (1) 
(2) 
(3) 952,2 
116,0 
1 068,2 952,2 
116,0 
1 068,2 
Samarbejde med 
tredjelande (1) 
(2) 
(3) 598,1 
345.3 
943.4 598,1 
345.3 
943.4 
Udgifter i alt (1) 
(2) 
(3) 161,9 
36,8 
198,7 83,3 
7,7 
91,0 18 685,3 
1 288,9 
19 974,2 24,4 
1,6 
26,0 13,1 
0,9 
14,0 19,9 
0,8 
20,7 14,7 ' 
0,7 
15,4 317.7 
48,1 
365.8 19 320,3 
1 385,5 
20 705,8 
C. Regnskabsårets resultat 1982 (A — B) 721,6 
D. Bortfald af saldoen af fremførsler fra regnskabsåret 1981 
Kursdifferencer i regnskabsåret 1982 
Formålsbestemte indtægter, der skal tilbagebetales 166,2 
- 61,2 
- 1,4 
E. Saldo for regnskabsåret 1982 (C + D) 825,2 
(1) Betalinger af bevillinger for regnskabsåret 1982. 
(2) Fremførsler til efterfølgende regnskabsår 1983. 
(3) I alt (1 +2) = udgifter afholdt i regnskabsåret. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23 
2.16. Ved en bedre opfølgning af transaktionerne 
kunne det have været undgået, at forvaltningen af 
sekretariatstillæg har foretaget betalinger, der over­
skred bevillingerne for 1982 med 0,2 mio ECU (jf. 
punkt 2.10). 
2.17. To andre forvaltninger registreres ved hjælp 
af et og samme hjælpebogholderi, hvilket er i strid 
med finansforordningens gennemførelsesbestem­
melser (') og hindrer en effektiv kontrol af den 
enkelte forvaltning. c) der indkasseres indtægter. 
2.20. Desuden er der visse betalinger, som skal 
foregå gennem denne forvaltning, og som, i strid 
med finansforordningen og uden gyldig grund, har 
fundet sted uden om forvaltningen. Endelig kan det 
undre at konstatere, at mange regninger betales af 
denne forvaltning med flere måneders forsinkelse. 
Der kan derfor med rette rejses tvivl om, hvor nød­
vendigt det er at bibeholde denne forvaltning. 
2.18. De anvendte procedurer er stadig under de 
acceptable normer: 
a) betalinger på grundlag af bilag, der undertiden 
er ufuldstændige eller urigtige (manglende mod-
tagernaVn, dato, sted, beløb eller overbetaling 
uden godkendelse fra en kompetent ansvarlig), 
b) unummererede bilag, 
c) kasseopgørelser, der både mangler dato og navn 
på kassereren, Forvaltningen af udgifter i forbindelse med 
tjenesterejser 
2.21. Posteringerne i hjælpebogholderiet i denne 
forskudsforvaltning og i hovedbogholderiet kan 
ikke afstemmes, fordi de ikke opføres i samme 
valuta og til samme kurs. Regnskabsføringen bør 
ændres, så den nødvendige afstemning kan foreta­
ges hver måned. 
d) betalingsdokumenter, der er udfærdiget af den 
kasserer, der har ansvaret for udbetalingen, 
e) bankoverførsler mellem forvaltningerne, hvilket 
er i strid med selve princippet om, at en forvalt­
ning kun må modtage midler fra hovedkassen. Opfølgning af kontiene 
Forvaltningen af barernes og restauranternes 
driftsomkostninger 2.22. Kontiene »diverse debitorer«, »ikke bevil-
lingsposterede forskud« og »diverse kreditorer« 
udviser pr. 31. december 1982 en lang række gamle 
beløb eller beløb posteret på forkert konto, som skal 
berigtiges eller udlignes. Retten henstiller, at disse 
konti følges regelmæssigt op. 
2.19. Gennem denne forskudsforvaltning bestrides 
udgifterne til de barer og restauranter, hvis drift ér 
overladt til private virksomheder. Denne forvaltning 
udviser en række uregelmæssigheder: 
a) der er intet hjælpebogholderi, Rådet 
b) der foretags ingen månedlig berigtigelse af 
udgifterne, (kun én fandt sted for hele perioden 
juni-november 1982), 
(') EFT nr. L 170 af 1.7. 1975. Kontant refusion til de delegerede 
2.23. De delegeredes rejseudgifter refunderes efter 
ønske ved overførsel eller kontant. I regnskabsåret 
1982 blev således mere end 10 000 opgørelser afreg­
net i kontanter. Dette beløb udgør ganske vist kun 
24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
13% af den samlede refusion af rejseudgifter, men 
kontantafregning har en række ulemper: 
a) der skal til stadighed være betydelige disponible 
kontantbeløb med den risiko, det indebærer, 
b) ekstra arbejde (indsamling af regninger for rej­
seudgifter, udskrivning og fordeling af konvo­
lutter, indsamling af kvitterede regninger) i 
korte perioder, som nødvendiggør anvendelse af 
personale, der kunne beskræftiges med andre 
opgaver. 
2.24. Endvidere er disse betalinger afholdt i strid 
med finansforordningen, eftersom denne kasse ikke 
er en forskudsforvaltning og således ikke kan fore­
tage udbetaling uden forudgående påtegning fra 
finansinspektøren. 
2.25. Retten anbefaler derfor, at der udelukkende 
anvendes overførsel, når der afregnes rejseudgifter 
til de delegerede. Kommissionen er for flere år siden 
gået bort fra kontantafregning af lignende rejseud­
gifter, uden at det har medført ulemper. Det ville 
være hensigtsmæssigt, om Rådet kunne følge Kom­
missionens fremgangsmåde. således først afsluttet ved udgangen af maj 
1983. 
b) for seks bankkonti var afstemningen pr. 
31. december 1982 endnu ikke tilendebragt ved 
revisionens afslutning den l.juni 1983. 
Denne forsinkelse med afstemningerne gør det van­
skeligere at postere alle banktransaktionerne kor­
rekt. Der mangler således stadig analyse af indtæg­
ter (0,2 mio ECU) og diverse betalinger (0,8 mio 
ECU). 
2.28. I overensstemmelse med Rettens henstillin­
ger har Kommissionen med få undtagelser korrekt 
medtaget bankrenter krediteret pr. 31. december 
1982 under indtægter for regnskabsåret 1982. Det 
ville være ønskeligt at dette princip blev udstrakt til 
at gælde for samtlige bankindtægter. Afdrag og ren: 
ter af lån på særlige vilkår (1,3 mio ECU), der blev 
opført som indtægter for regnskabsåret 1983, burde 
således have været opført som indtægter.i regnskabs­
året 1982. 
Kommissionen 
Forvaltning og kontrol af likvid beholdning 
Bankkonti 
2.26. Retten har flere gange pointeret, at en af de 
vigtigste kontrolopgaver ved kontanttransaktioner er 
en regelmæssig afstemning af saldoen på bankkonti­
ene i hovedbogholderiet med kontoudtogene fra 
bankerne. 
2.27. Kommissionens kontrolfrekvens (ca. 3 gange 
om året pr. konto) forekommer endnu ikke tilfreds­
stillende. Hertil kommer, at 
a) disse afstemninger blev i reglen tilrettelagt sent. 
Afstemningen pr. 31. december 1982 af de to 
bankkonti, hvor der er flest transaktioner, blev 2.29. Regnskaberne over banktransaktionerne 
føres på en kontordatamat. Da denne anvendelse af 
edb ikke opfylder kassererkontorets krav, anvender 
kontoret manuel regnskabsføring for at sikre den 
daglige kontrol af transaktionerne. Retten henviser 
til, at den allerede i sin årsberetning om regnskabså­
ret 1980 (') påpegede, hvor nødvendigt det er at ind­
føre et passende datasystem. 
2.30. I betragtning af alle disse vanskeligheder 
forekommer det ejendommeligt, at antallet af Kom­
missionens bankkonti er steget fra 86 ved udgangen 
af 1981 til 111 ved udgangen af 1982. Retten henstil­
ler til Kommissionen at efterprøve, om det er nød­
vendigt med så mange bankkonti. 
2.31. Kommissionen har, i modsætning til den 
praksis den fulgte i de foregående regnskabsår, bog­
ført visse betalinger, som fandt sted mellem den 1. 
og den 15. januar 1983 vedrørende regnskabsåret 
1982, som fradrag på bankkontiene. Dette medfører, 
at status pr. 31. december 1982 for visse bankers 
vedkommende giver udtryk for likvidbeholdningen 
pr. 15. januar 1983 og ikke pr. 31. december, hvor-
(') EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 
ved Kommissionens kassebeholdning sættes så lavt, 
at visse bankkonti kommer til at udvise kreditsaldi. 
Kontoen i Det forenede Kongeriges finanskasse 
(statsregnskab) udviser en kreditsaldo på 9,5 mio 
ECU, der rettelig burde have været en debetsaldo på 
19,3 mio ECU. På samme måde udviser kontoen for 
Banca Commerciale Italiana en kreditsaldo på 0,4 
mio ECU, hvor der burde have været en debetsaldo 
på 0,4 mio ECU. Retten skal understrege betydnin­
gen af kontinuitet i de regnskabsmetoder, der 
anvendes i regnskabsoversigterne og gøre opmærk­
som på, at den omtalte udformning ikke er hen­
sigtsmæssig. ring af visse transaktioner, manglende bilag, og for­
sinkelse i posteringen af bilag), som Kommissionen 
er blevet gjort opmærksom på. 
2.35. Til betaling af diverse udgifter er der i flere 
generaldirektorater i Kommissionen blevet oprettet 
bikasser, for hvilke der ikke er udformet nærmere 
kasseinstrukser. Skønt disse kasser fungerer som for-
skudsforvaltninger (eftersom betalingerne finder 
sted uden forudgående påtegning af finansinspektø-
ren) synes der ikke i alle tilfælde at være truffet 
afgørelse om oprettelse af forskudsforvaltninger. 
Dette giver anledning til en række uregelmæssighe­
der, som Kommissionen er blevet gjort opmærksom 
på. 
Forskudsforvaltninger 
2.32. Den forskudsforvaltning, der skal udbetale 
forskud på udgifter til tjenesterejser, og hvis måned­
lige loft var fastsat til 5 mio BFR, førte — uanset 
forordningen om gennemførelsesbestemmelser for 
finansforordningen intet særskilt regnskab. Som 
følge heraf oversteg udbetalingerne det beløb, der 
var fastsat til forskud. For at undgå en gentagelse af 
denne uregelmæssighed afskaffede Kommissionen 
det månedlige loft til trods for bestemmelserne i 
finansforordningen og Kommissionens interne reg­
ler. Retten gør opmærksom på, at et særskilt regn­
skab for denne forvaltning ville have sikret kontrol 
med betalingerne, samtidig med at finansforordnin­
gens bestemmelser havde været iagttaget. 
2.33. Forskudsforvaltningerne for delegationer og 
eksterne kontorer er opført i status med det samlede 
forskudsbeløb uden sondring mellem tilgodehaven­
der og udgifter, afholdt mellem den 4. december 
1982 (datoen for den sidste genoprettelse af forskud­
det) og .den 31. december 1982. Over for Kommissi­
onens svar (Bilag IV, pkt. 2.33) må Retten fastholde, 
at det dog er muligt at sondre mellem tilgodehaven­
der og udgifter, når status skal udarbejdes. 2.36. Selv om der ikke er tale om større beløb, skal 
Retten dog henstille, at alle bestemmelserne vedrø­
rende hovedkassen og bikasserne — med udgangs­
punkt i forordningerne — tages op til revision, og at 
der udarbejdes instrukser herfor samt indføres for­
nøden kontrol heraf. 
Kasseafstemning 
2.37. Hverken hovedkassen, forskudsforvaltnin­
gerne eller bikasserne synes at være undergivet til­
strækkelig kontrol. Der er således kun foretaget to 
kasseafstemninger i delegationernes og de eksterne 
kontorers forskudsforvaltninger. Yderligere var en af 
disse kasseafstemninger meget ufuldstændig, da 
kassebeholdningen på grund af forskudsbestyrerens 
fravær ikke kunne kontrolleres. 
2.38. Retten skal henstille, at der i overensstem­
melse med finansforordningen foretages uanmeldte 
optællinger mindst én gang om året i hver forskuds-
forvaltning og af hver kasse, samt at disse sammen­
tællinger indføres i kassebogen eller i en protokol 
hertil. 
Kasse 
2.34. Kontrol af hovedkassen i Bruxelles afslørede 
en række svagheder (såsom manglende regnskabsfø­Opfølgning af kontiene 
2.39. Kontiene »diverse debitorer« og »diverse kre­
ditorer« følges ikke regelmæssigt op. Dette betyder, 
at der sker unormalt store forsinkelser i afstemnin-
26 De Europæiske Fællesskabers Tidende v 31. 12. 83 
gen af disse konti, at der findes gamle saldi uden 
nærmere grund og mange uberigtigede uregelmæs­
sigheder. Retten skal henstille til Kommissionen, at 
den hurtigst muligt træffer de fornødne forholdsreg­
ler. 
Bogføring af udgifter på interimskonto 
2.40. Blandt »afholdte, men endnu ikke bogførte 
udgifter« findes 0,04 mio ECU i betalinger, der er 
afholdt ud over bevillingerne. Disse udgifter, som 
finansinspektøren havde nægtet at påtegne, beslut­
tede Kommissionen at bogføre som »afholdte, men 
ikke bogførte udgifter«. Retten har tidligere kritise­
ret anvendelsen af en statuskonto til postering af 
uregelmæssigheder på udgiftssiden (jf. årsberetnin­
gerne for 1979 (') og 1980). Kommissionen kunne i 
dette tilfælde, i betragtning af, at alt var gjort for at 
undgå denne uregelmæssighed, have anvendt en 
mere klar fremstilling, som f.eks. at anvende en sær­
lig rubrik »udgifter afholdt uden bevillingsmæssig 
dækning« i status og i driftsregnskabet. man enten have godkendt Domstolens anmodning 
om en overførsel og eventuelle påfølgende anmod­
ninger, eller have ændret de gældende forordninger. 
2.42. Mange konti for gæld og fordringer er i status 
opført med en ECU-kurs, der afviger fra kursen pr. 
31. december 1982. Disse konti giver følgelig ikke et 
sandfærdigt billede af Kommissionens gæld og for­
dringer pr. 31. december 1982. Med hensyn til Kom­
missionens svar (Bilag IV, pkt.2.42) skal Retten 
bemærke, at henvisningen til den samlede status, 
som giver mulighed for at angive en kurs på 0,76 %, 
er helt uden mening. Rettens bemærkning tager sigte 
på en klart afgrænset kategori konti. Inden for 
denne kategori har Retten konstateret uregelmæssig­
heder (kortfristet gæld plus omsætningsaktiver 
opført til eri anden kurs end den pr. 31. december 
1982 gældende/samlet kortfristet gæld plus omsæt­
ningsaktiver) i 62 % af alle tilfælde. 
2.43. Da antallet af kursforskelle og værdien heraf 
er stigende, anmoder Retten Kommissionen om at 
træffe de nødvendige foranstaltninger for at: 
a) bogføre hver art kursforskel på en separat 
konto, 
• b) udarbejde et regnskabsbilag for hver enkelt 
kursforskel, med forklaring herpå og påtegning 
af en ansvarlig tjenestemand og desuden af 
finansinspektøren, når der er tale om overskri­
delse af en tærskel, der nærmere skal fastsættes, 
Regnskabsmæssig behandling af 
kursdifferencer c) gøre spørgsmålet til genstand for en generel 
overvejelse. 
2.41. Kontoen »kursdifferencer« opføres normalt 
kun p.m., og institutionerne må skaffe sig de nød­
vendige overførsler til dækning af deres nettokurs­
tab. Et forslag fra Domstolen om overførsel blev 
afvist af budgetmyndigheden med den begrundelse, 
at alle institutionerne har et problem i forbindelse 
med kursforskelle, samt at der måtte findes en 
anden løsning end overførsel. I øvrigt udviser det 
samlede driftsregnskab for regnskabsåret 1982 et 
nettokurstab på 61,2 mio ECU, som er udtryk for 
alle institutionernes samlede nettokurstab. I betragt­
ning af de gældende forordninger er denne poste­
ring ikke korrekt. I det pågældende tilfælde burde Fællesskabernes status og 
driftsregnskab 
2.44. Selv om udformningen af det samlede drifts­
regnskab og den samlede status er forbedret i for­
hold til 1981, giver årsregnskaberne anledning til en 
række bemærkninger. 
Retten skal henstille til Kommissionen: 
(') EFT nr. C 342 af 31. 12. 1980. a) i højere grad at samordne udformningen af de 
forskellige delregnskaber, der danner grundlag 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27 
for udarbejdelsen af de samlede regnskabsover-
sigter, hvad enten delregnskaberne hidrører fra 
Kommissionens forskellige generaldirektorater 
(IX, XVIII og XIX) eller fra institutionerne 
(foruden de afholdte, men ikke bogførte udgif­
ter, der står opført med 5,3 mio ECU i den sam­
lede status, er der således andre statusposter, der 
ligeledes omfatter udgifter af denne type), 
b) at lade alle de poster, der er opført på den sam­
lede status, indgå i balancen pr. 31. december 
1982, 
c) at regnskabsføre alle samlede posteringer, der 
kan overføres fra institutionernes regnskaber til 
det samlede regnskab. sen uden at afslutte afstemningen. Alle institutio­
nerne bør snarest muligt foretage denne kontrol af 
overensstemmelse mellem de løbende fortegnelser 
og den fysiske tilstedeværelse. 
2.47. Selv uden fysisk statusopgørelse bør det 
beløb for de materielle anlægsaktiver, som står 
opført i en institutions status, svare til beløbet i de 
løbende fortegnelser. Hverken Parlamentet eller 
Kommissionen har opbevaret de mellemregninger, 
der fører fra tallene i de løbende fortegnelser til tal­
lene i status pr. 31. december. Retten har derfor ikke 
været i stand til at kontrollere rigtigheden heraf. 
Endvidere har Rådet og Det økonomiske og sociale 
Udvalg foretaget en skønsmæssig vurdering og har 
ikke anvendt tallene i de løbende fortegnelser. 
Kontrol af materielle anlægsaktiver 
2.45. Fællesskabernes formue (som i hovedsagen 
udgøres af institutionernes ejendomme, møbler og 
kontormaskiner) står opført i status i rubrikken 
»materielle anlægsaktiver« med et beløb på ca. 
261 mio ECU. De ansvarlige institutioner har ikke 
som foreskrevet i finansforordningen udført den for­
nødne revision af disse materielle anlægsaktiver. 
2.46. Institutionerne har således ikke kontrolleret 
afstemningen mellem de løbende inventarfortegnel­
ser, hvor de enkelte institutioners materielle anlægs­
aktiver er opført, og den reele tilstedeværelse 
heraf. Til dato har kun tre institutioner påbegyndt 
en sådan kontrol, nemlig Parlamentet, Domstolen 
og Revisionsretten. Parlamentet begyndte ganske 
vist at foretage en optælling af kontormaskiner (sva­
rende til 2,4 mio ECU ud af de 18,3 mio ECU, Par­
lamentet har stående i materielle anlægsaktiver), 
men uden at gennemføre denne afstemning. Dom­
stolen ventes at tage fat på denne opgave i 1983. 
Endelig har Revisionsretten kontrolleret fortegnel­Driftsmidler 
2.48. Som følge af Rettens bemærkninger har Par­
lamentet og Kommissionen angivet værdien af 
deres lagerbeholdninger af kontorartikler pr. 
31. december 1982 (2,4 mio ECU). Kommissionens 
lagerbeholdninger er imidlertid teoretiske og er ikke 
udtryk for de faktiske tal for beholdningerne, der 
fremkom ved den fysiske statusopgørelse, pr. ultimo 
december 1982. Det havde været bedre at opføre 
beløbet for den faktiske beholdning i henhold til 
den fysiske statusopgørelse, der blev foretaget i slut­
ningen af december. Endelig er der andre langt 
betydeligere lagerbeholdninger,: der endnu ikke 
fremgår af denne rubrik: Publikationskontorets 
lagerbeholdning af papir og brochurer og forsk­
ningsanlæggenes lagerbeholdninger. I mangel af en 
passende vurderingsmetode har værdien af forsk­
ningsanlæggenes lagerbeholdninger ikke kunnet 
ansættes. Kommissionen bør vedtage de fornødne 
vurderingsmetoder for. alle Fællesskabernes drifts­
midler. 
28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 3 
Indtægter 
3.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 3.1 — 3.3 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 3.4 
Udtalelse om forordninger vedrørende egne indtægter 3.5 
Merværdiafgift 3.6 — 3.11 
Videreførelse af overgangsordninger påvirker beregnin­
gen af egne indtægter 
Told 3.12 — 3.19 
Genindførelse af told, når kvoterne er opbrugt og lofterne 
nået (for varer fra udviklingslande) 3.12 — 3.17 
Undersøgelse af en italiensk ordning med efterfølgende 
kontrol 3.18 — 3.19 
Landbrugsimportafgifter 3.20 — 3.23 
Hensigtsmæssigheden af dokumentation for beregningen 
af afgifter 
Inledning 
3.1. Dette kapitel vedrører de af Det europæiske 
Fællesskabs egne indtægter og diverse indtægter, 
der er omfattet af Del A i det almindelige budget. 
Det berører hverken indtægter fra Den europæiske 
Udviklingsfond eller Det europæiske Kul- og Stål­
fællesskab og omfatter heller ikke indtægter fra 
medansvarsafgiften, der behandles som negative 
udgifter (kapitel 4). herunder sukkerproduktions- og sukkerlagerafgifter, 
samt merværdiafgift (moms) på højst 1 % af et ens­
artet beregningsgrundlag for hele Fællesskabet. Ind­
til Grækenland har indført det fælles momssystem, 
betaler det undtagelsesvis et finansielt bidrag i ste­
det for moms, beregnet på grundlag af bruttonatio­
nalindkomsten, i overensstemmelse med artikel 4, 
stk. 2, i ovennævnte afgørelse. 
3.2. De omhandlede indtægter består hovedsagelig 
af egne indtægter, tillagt Fællesskaberne ved Rådets 
afgørelse nr. 70/243/EKSF, EØF, Euratom af 
21. april 1970 ('), dvs. told, landbrugsimportafgifter, 3.3. Det almindelige budget finansieres desuden af 
visse diverse indtægter, såsom: 
(') EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970. (a) bidrag fra visse medlemsstater til Euratom's 
forskningsprogrammer; 
31. 12. 83 Dé Europæiske Fællesskabers Tidende 29 
b) en del af provenuet fra EKSF-afgifter, der beta­
les i henhold til artikel 20 i fusionstraktaten af 
8. april 1965 til dækning af EKSF's administra­
tionsudgifter, der afholdes over De europæiske 
Fællesskabers almindelige budget; 
c) pensionsbidrag og skat trukket i personaleløn­
ninger; 
d) bøder m. v. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
Analyse 
3.4. Fællesskabernes indtægter i 1981 og 1982 
fremgår af tabel 3.1. Udtalelse om forordninger vedrørende 
egne indtægter 
3.5. I november 1982 afgav Retten to udtalelser (') 
om forslag til ændring af Rådets forordning (EØF, 
Euratom, EKSF) nr. 2891/77 og 2892/77 af 
19. december 1977 (2). Retten kunne især tilslutte sig 
tre punkter i disse forslag, som var af væsentlig 
betydning på området egne indtægter: 
a) Provenuet af told, landbrugsimportafgifter og 
- moms er de beløb, der af medlemsstaterne kre­
diteres den konto, der er oprettet med henblik 
på egne indtægter i den enkelte medlemsstats 
finansforvaltning. I henhold til forordning 
nr. 2891/77 overdrages disse beløb kun til Kom-
(') EFT nr. C 133 af 20. 5. 1983, s. 3, og EFT nr. C 151 af 
9. 6. 1983, s. 6. 
(2) EFT nr. L 336 af 27. 12. 1977, s. 1. 
Tabel 3.1 — Samlede indtægter i 1981 og 1982 
(Mio ECU) 
1981 1982 
Indtægtsart Faktiske 
indtægter Budget (2) Faktiske 
indtægter Forskel 
(3)-(2) 
(1) (2) (3) (4) 
Told 6 392,4 6 939,0 6 815,3 -123,7 (- 1,8 %) 
Landbrugsimportafgifter 1 264,9 1 899,1 1 522,0 -377,1 (-19,9 %) 
Sukker- og isoglucoseafgifter 482,5 • 786,0 705,8 - 80,2 (-10,2 %) 
Momsindtægter 9 187,8 11 998,3 12 000,5 -1- 2,2 (+ 0,02%)-
Finansielle bidrag (BNI) 151,4 197,5 197,0 - 0,5 (- 0,3 .%) 
Subtotal 17 479,0 21 819,9 21 240,6 -579,3 (- 2,7 o/o) 
Regulering af momsindtægter i 
1981 -141,9 -141,9 
Regulering af momsindtægter i 
1980 558,2 . 60,9 + 60,9 
Regulering af momsindtægter i 
1979 -13,2 4,6 + 4,6 
Diverse indtægter 179,0 164,5 263,2 + 98,7 ( + 60,0%) 
Saldo fra det foregående år 246,1 (') — — • — — 
I alt 18 449,1 21 984,4 21 427,4 -557,0 (- 2,5%) 
(') Omfatter restancer fra 1980 på 165 Mio ECU, betalt i oktober 1981. 
(2) Budgettet for 1982 blev ikke ændret. 
30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 
missionen, såfremt likviditetsforholdene kræver 
det. Der indestår derfor ofte saldobeløb i med­
lemsstaternes finansforvaltning, og det nye for­
slag gik ud på, at renteafkast af disse indeståen­
der bør tilfalde Fællesskabet. 
b) Kommissionen har tidligere fremsat en række 
forslag om indførelse af en ordning, ifølge hvil­
ken medlemsstaterne skal underrette Kommissi­
onen om svig og uregelmæssigheder i forbin­
delse med egne indtægter, svarende til den ord­
ning, der gælder for EUGFL-udgifter. Hidtil er 
der ikke sket store fremskridt, og medlemssta­
terne fremsender stadig kun vilkårlige og tilfæl­
dige oplysninger. De foreslåede ændringer til 
forordning nr. 2891/77 er et fornyet forsøg på at 
nå frem til en aftale. 
c) Kommissionen kan i henhold til de gældende 
forordninger anmode om at deltage i medlems­
statens kontrolforanstaltninger, men har hidtil 
ikke haft selvstændige beføjelser i så henseende. 
Forslagene indeholdt en bestemmelse om, at 
Kommissionen selv kan foretage stedlig kontrol. 
Ingen af disse forslag er endnu blevet vedtaget, og 
indtil det sker, vil der fortsat forekomme svagheder i 
kontrollen af de Fællesskaberne skyldige egne ind­
tægter. Dette gælder især pkt. b) og c). 
Merværdiafgift 
Videreførelsé af overgangsordninger 
påvirker beregningen af egne indtægter 
3.6. I henhold til Rådets afgørelse af 21. april 
1970 (') finansieres fællesskabsbudgettet udeluk­
kende af egne indtægter, herunder moms på et ens­
artet beregningsgrundlag for alle medlemsstaterne. 
Først i 1977 blev imidlertid de nødvendige retsakter 
vedtaget, hvorefter momsen indgår i egne indtægter; 
(') EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 19. 31. 12. 83 
i henhold til forordning nr. 2892/77 indførtes den 
overgangsforanstaltning, at medlemsstaterne kunne 
fælge mellem at betale efter metode A (angivelse) 
eller B (indtægt), og i henhold til det sjette direktiv 
af 17. maj 1977 (2) kunne forskellige nationale frem­
gangsmåder, som ikke var i overensstemmelse med 
det foreslåede fælles beregningsgrundlag, fortsat 
anvendes. De væsentligste følger af disse overgangs­
foranstaltninger er: 
a) at der er ikke nogen fælles ordning til fastlæg­
gelse af de momsandele, medlemsstaterne skal 
betale; 
b) at hvad enten der anvendes metode A eller B, 
skal der foretages finansiel udligning for de fra­
vigelser, der er åbnet mulighed for i det sjette 
direktiv; og 
c) at disse udligningsordninger er så indviklede, at 
der først opnås overensstemmelse mellem med­
lemsstaterne og Kommissionen flere år efter 
basisåret, og først efter væsentlige ændringer i 
de skyldige beløb. 
3.7. I henhold til forordning nr. 2892/77 skulle 
disse overgangsbestemmelser udløbe den 31. decem­
ber 1982, hvorefter den endelige ensartede,ordning 
skulle træde i kraft. På grund af forsinkelser i forbin­
delse med indførelsen og den heraf følgende mang­
lende erfaring i, hvordan ordningen fungerer, blev 
det besluttet at forlænge den midlertidige mulighed 
for at vælge mellem metode A og B til den 
31. december 1985 (Rådets forordning (EKSF, EØF, 
Euratom) nr. 3550/82 af 28. december 1982 (3). 
3,8. Beregningen af momsberegningsgrundlaget 
med henblik på fastlæggelse af skyldige egne ind­
tægter bygger selvfølgelig for en stor del på statisti­
ske eller andre indirekte indhentede oplysninger. 
Det samme er tilfældet med medlemsstaternes 
beregninger af de i pkt. 3.6, b) omtalte finansielle 
udligninger: udligningsbeløbene for 1981 androg 
netto 18,7 mio ECU (positive udligninger på 
13,1 mio ECU for de af medlemsstaterne anvendte 
fritagelser og negative udligninger på 31,8 mio ECU 
(2) Rådets direktiv nr. 77/388/EØF, EFT nr. L 145 af 
13.6. 1977, s. 1. 
(3) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1982.. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 
for afgift opkrævet ud over den sats, der er gæl­
dende i henhold til fællesskabsgrundlaget — tallene 
viser de betydelige afvigelser, der stadig forekommer 
i medlemsstaternes anvendelse af moms i henhold 
til sjette direktiv). alene foretaget i 1980 for 7 258,5 mio ECU, men 
ligeledes i: 
a) 1981 for 558,2 mio ECU som reguleringssaldi på 
grundlag af medlemsstaternes regnskabsoversig-
ter pr.. 1. juli 1981, og i 
b) 1982 for 60,9 mio ECU som følge af regulerin­
ger efter aftale med Kommissionen. 
3.9. Hensigten med at lade medlemsstaterne vælge 
mellem de to metoder var at lette det administrative 
arbejde; teoretisk skulle egne indtægter fra moms 
give samme resultat efter metode A (angivelse) eller 
B (indtægt). I praksis er der imidlertid grundlæg­
gende forskelle på de to metoder, hvilket også blev 
fremført i årsberetningen for regnskabsåret 1980 0 
og 1981 (2), og det står de enkelte medlemsstater frit 
at vælge den foretrukne metode. Kommissionen har 
forelagt Rådet forslag, bl.a. de under pkt. 3.5 
omtalte, med henblik på at afhjælpe denne mang­
lende harmonisering, og Kommissionen vil inden 
den 31. december 1984 udarbejde en rapport med en 
mere dybtgående vurdering af overgangsmetoderne 
og anvendelsen af forordning nr. 2892/77. Told 
Genindførelse af told, når kvoterne er 
opbrugt og lofterne nået (for varer fra 
udviklingslande) 
3.10. Retten erkender, at der er problemer i forbin­
delse med harmonisering af national praksis på 
dette område, men skal imidlertid pågege, at når der 
stadig mangler en endelig, ensartet beregningsme­
tode for egne indtægter og harmonisering i anven­
delsen åf moms, vil det betyde unøjagtigheder og 
mangler i de beløb, der skal regnskabsføres. 3.12. En betydelig del af egne indtægter (32% i 
1982) stammer fra told på indførsel af varer fra tred­
jelande. Fællesskaberne har siden 1971 anvendt en 
generel præferenceordning, som er udviklet gennem 
De forenede Nationers Konference om Handel og 
Udvikling. Formålet med ordningen er at tilskynde 
udviklingslandene til at eksportere deres varer til 
Fællesskabet, bl.a. ved at EF afstår fra visse af de 
toldafgifter, der er fastsat i den fælles toldtarif 
(FTT). Omfanget af disse toldfritagelser fastsættes 
årligt i rådsforordninger med angivelse af kontin­
genter eller lofter for hver enkelt vare fra de forskel­
lige udviklingslande. 
3.11. Retten skal ligeledes henlede opmærksomhe­
den på, hvor lang tid det tager at afslutte de enkelte 
år ved anvendelsen af disse overgangsmetoder. Den 
bemærker således, at skønt momsindtægterne indbe­
tales på finansforvaltningens konti i form af måned­
lige forskud, blev den endelige regnskabsføring 
vedrørende momsgrundlaget for 1980 afsluttet i 
december 1982, og for 1981 var den endnu ikke 
afsluttet pr. 15. juli 1983. Betalinger efter 1980-
grundlaget for momsindtægter blev således ikke 
(J) EFTnr. C344af31. 12. 1981. 
(2) EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982. 3.13. Disse indrømmelser betyder en nedsættelse 
af Fællesskabets indtægter. Retten har derfor foreta­
get en undersøgelse af, hvordan præferenceordnin­
gen virker, for at sikre sig, at de i forordningerne 
fastsatte regler anvendes efter hensigten, og at 
omfanget af disse indrømmelser og hermed afståel­
sen fra egne indtægter, holdes inden for de i fælles­
skabsforordningerne fastsatte rammer. 
3.14. Retten har undersøgt, hvordan Kommissio­
nen varetager de administrative opgaver, den er 
pålagt, og har derfor foretaget tjenesterejser til med­
lemsstaterne, for på stedet at vurdere, hvorledes 
præferenceordningen virker. Da der ikke foreligger 
regnskab over de toldkrav, der frafaldes i henhold til 
præferenceordningen, har Kommissionen anslået, at 
32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
afståelsen af egne indtægter for 1982 andrager ca. 
590-673 mio ECU. 
3.15. For visse varer er der fastsat »kontingenter«. 
Fordelingen af den samlede toldfritagelse for hver 
enkelt vare fra de enkelte udviklingslande fastsættes 
på EF-plan og udtrykkes i værdi af medlemsstater­
nes import. Pålæggelse af told, når kontingentet er 
opbrugt, påhviler derfor medlemsstaten. Det er Ret­
tens opfattelse; at medlemsstaterne anvender toldfri­
tagelserne i overensstemmelse med forordningerne. 
3.16. Retten har imidlertid konstateret, at de i 
Rådets forordning (EØF) nr. 3601/81 af 7. december 
1981 (') fastsatte kontingenter blev beregnet på 
grundlag af en fast fordelingsnøgle for EF-toldkon-
tingenterne mellem medlemsstaterne, og som trods 
ændrede handelsforhold ikke er ændret i en 
årrække. En given vare pålægges i visse tilfælde fuld 
FTT-sats i nogle medlemsstater, hvor den nationale 
andel af fællesskabskontingentet er opbrugt, mens 
samme vare, indført på samme tidspunkt i en anden 
medlemsstat, fritages for told. Kommissionen over­
vejer på nuværende tidspunkt, om det er nødvendigt 
at ændre denne fordelingsmetode. efterfølgende kontrol af toldbilag. Kontrollen fore­
tages af »Ufficio Centrale di Riscontro« (UCR). 
Arbejdet er centraliseret i kontoret i Rom, hvor der i 
1981 indgik godt 3 mio importdeklarationer fra 
samtlige italienske toldsteder til kontrol. Kun 
omkring 3 % af disse dokumenter blev kontrolleret, 
og endda med så megen forsinkelse, at der i oktober 
1982 blev kontrolleret tolddokumenter fra januar og 
februar 1978. 
3.19. Retten har forhørt sig hos de italienske myn­
digheder, om der kunne gøres noget for at afhjælpe 
dette forhold. Toldskyld kunne i henhold til Rådets 
forordning (EØF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 (2) 
være uinddrivelig, såfremt debitor ikke inden for 
den fastsatte frist på 3 år havde fået påkrav herom. 
Landbrugsimportafgifter 
3.17. For visse andre varer er der fastlagt »lofter«. 
Når disse lofter er nået, kan Kommissionen pålægge 
told. Retten har konstateret, at Kommissionen i 
praksis først pålagde told, når disse lofter var vidt 
overskredet. I henhold til forordningen er det ikke 
obligatorisk at genindføre told på varer, når de 
pågældende lofter overskrides. Rådet er imidlertid 
af den opfattelse, at satserne i den fælles toldtarif 
bør genindføres, så •snart et af lofterne er nået, så­
fremt dette er påkrævet som følge af forholdene på 
det fælles marked eller på et af medlemsstaternes 
markeder, eller hvis en eller flere medlemsstater 
anmoder herom. Det er et spørgsmål, om disse for­
sinkelser i genindførelsen af told er i overensstem­
melse med målsætningen for den fælles toldtarif og 
med ordningen for egne indtægter. Hensigtmæssigheden af dokumentation for 
beregningen af afgifter 
3.20 Landbrugsvarer, der indføres i Fællesskabet, 
pålægges normalt afgifter i form af landbrugs-
importafgifter. Formålet med disse afgifter er at 
bringe prisen på importvarer på linje med Fælles­
skabets indikativpriser, som Rådet årligt fastsætter 
for alle vigtigere landbrugsvarer, dvs. på et niveau, 
som skal beskytte EF-producenterne og sikre stabile 
interne markeder. Disse afgifter udgør en væsentlig 
del af Fællesskabernes egne indtægter (7 % i 1982). 
Undersøgelse af en italiensk ordning for 
efterfølgende kontrol 
3.18. I 1982 foretog Retten revisionsbesøg på ste­
det i Italien, der har en centraliseret ordning for 3.21. Retten har undersøgt ordningen for fastsæt­
telse af afgifterne for korn og kornprodukter i hen­
hold til Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 
29. oktober 1975 (3). I henhold hertil er Kommissio­
nen forpligtet til at foreslå årlige indikativpriser 
under hensyntagen til visse omkostningsfaktorer og 
til at fastslå de gunstigste cif-dagspriser på Rotter­
dam-importmarkedet på grundlag af samtlige de til-
(') EFT nr. L 365 af 21. 12. 1981, s. 1. O EFT nr. L 197 af 3. 8. 1979, s. 1. 
O EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975. s. 1. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 33 
bud på verdensmarkedet, som Kommissionen har 
kendskab til på egen hånd eller gennem medlems­
staterne. Kommissionen fastsætter derefter afgifts­
satserne for de vigtigste kornarter ud fra den således 
fastslåede cif-pris og den pågældende indikativpris. 
3.22. Retten har undersøgt Kommissionens bereg­
ningsmetoder og kontrollen heraf. I betragtning af 
den række faktorer, der i henhold til ovennævnte 
forordning skal tages i betragtning, og den virkning 
ændringer i afgiftssatsen kan have på omfanget af 
egne indtægter, er Retten af den opfattelse, at der 
bør fastsættes interne regler med klare retningslinjer 
for disse metoder. Der skal desuden foreligge pas­sende dokumentation herfor, således at begrundel­
sen for godkendelse af de enkelte elementer i bereg­
ningen af afgifterne fremgår af sagsakterne og er 
tilgængelige for den interne kontrol og ved Rettens 
revisions. 
3.23. Retten fik mundtlige redegørelser for de 
afgiftssatser og omkostningsfaktorer, der blev gen­
nemgået, men konstaterede, at der for flere af 
beslutningerne ikke forelå den nødvendige doku­
mentation. Retten har derfor henledt Kommissio­
nens opmærksomhed på denne mangel i den interne 
forretningsgang og overvejer sammen med Kommis­
sionen, hvilke forbedringer, der kan indføres. 
34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 4 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
garantisektionen (EUGFL, garantisektionen) 
4.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 4.1 — 4.3 
Retsgrundlag 4.1 
Budgettets opstilling 4.2 — 4.3 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 4.4 — 4.5 
De væsentligste regnskabsmæssige oplysninger 4.4 
Ikke-automatiske fremførsler fra 1981 til 1982 4.5 
Bemærkninger om de regnskabsmæssige oplysninger 4.6 — 4.'18 
Følger af den nye kontoplan 4.6 
Analyse af årsregnskabet 4.7 — 4.10 
Bogføring af monetære udligningsbeløb (MUB) 4.11 — 4.13 
Behandling af kursdifferencer 4.14 — 4.18 
Bemærkninger om forvaltningen af de samlede bevillinger 4.19 — 4.30 
Begrundelse for ekstraordinære forskud 4.19 
Behandling af forskudsanmodninger for december 4.20 — 4.23 
Udnyttelse af midler, der er stillet til rådighed for med­
lemsstaterne 4.24. — 4.30 
Bemærkninger om forvaltningen af specificerede bevillinger 4.31 — 4.39 
Udviklingen i Kommissionens direkte forvaltning 4.31 — 4.32 
Iværksættelse af medansvarsafgiftsprogrammerne 4.33 — 4.39 
Bemærkninger om oplagring 4.40 — 4.46 
Udviklingen i udgifter til oplagring 4.40 
Udviklingen i værdien af offentlige lagre 4.41 — 4.45 
Regnskabsføring af offentlige lagre 4.46 
Regnskabsafslutning 4.47 
Bemærkningei; om svig og uregelmæssigheder 4.48 — 4.60 
Medlemsstaternes anmeldelse af uregelmæssigheder 4.48 — 4.50 
Omfanget af fordringer som følge af uregelmæssigheder 4.51 — 4.60 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 35 
Indledning samlede disponible bevillinger til forvaltningen af 
EUGFL, garantisektionen, i 1982 androg 13 410,8 
mio ECU. Af dette beløb blev 12 405,6 mio ECU 
udnyttet til transaktioner inden for EUGFL, garanti­
sektionen, 90,7 mioECU blev overført til transaktio­
ner uden for EUGFL, garantisektionen, og 914,5 
Retsgrundlag mio ECU bortfaldt endeligt. 
4.1. Forvaltningen af EUGFL, garantisektionen, i 
1982 foregik generelt i henhold til uændrede forord­
ninger, som i vidt omfang er specifikke i forhold til 
reglerne for det almindelige budget. Ændringen af 
budgettets opstilling, som omtales under følgende 
punkt, har imidlertid medført en betydelig omlæg­
ning af stoffet angående EUGFL, garantisektionen. 
Budgettets opstilling 
4.2. Bevillinger til EUGFL, garantisektionen, 
opføres fortsat som udgifter i sektion III »Kommis­
sionen«. Bevillingerne til EUGFL, garantisektionen, 
var tidligere samlet under afsnit 6 og 7 i sektion III, 
men er nu opført under afsnit 1 og 2 i en nyoprettet 
del B »aktionsbevillinger«. Bevillingerne er opdelt 
efter kapitel i henhold til en let ændret opstilling. 
De tidligere kapitler »korn« og »ris« er slået sammen 
til ét kapitel. Der er oprettet et kapitel »olivenolie« 
adskilt fra de øvrige fedtstoffer samt et kapitel 
benævnt »spindplanter og silkeorme«. Ikke-automatiskefremførslerfra 1981 til 
1982 
4.5. 161,7 mio ECU blev efter budgetmyndighe­
dens godkendelse fremført fra 1981 til 1982. Heraf 
blev 111,6 mio ECU udnyttet i 1982 og hvoraf 13,9 
mio ECU i første omfang blev udgiftsført direkte 
under regnskabsåret 1982. Fremførlser af betalinger 
udgjorde 23,4 mio ECU, der vedrørte restitutioner i 
forbindelse med salg til Polen af varer fra offentlige 
lagre og 88,2 mio ECU afsætning af skummet­
mælkspulver til foderstoffer (jf. punkt 4.38). 
Bemærkninger om de 
regnskabsmæssige oplysninger 
4.3. Udover i afsnit 1 og 2 er der opført bevillinger 
til interventioner inden for fiskerisektoren, som er 
opført i afsnit 4 sammen med de øvrige bevillinger 
til fiskerisektoren. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
De væsentligste regnskabsmæssige 
oplysninger 
4.4. De væsentligste regnskabsmæssige oplysnin­
ger om forvaltningen af bevillingerne til EUGFL, 
garantisektionen, er sammenfattet i tabel 4.1. De Følger af den nye kontoplan 
4.6. Den nye opstilling af budgettet indebærer 
visse forbedringer for så vidt angår budgettets klar­
hed (bevillinger vedrørende vegetabilske produkter 
er samlet i afsnit 1 og bevillinger vedrørende ani­
malske produkter i afsnit 2; særskilt opførelse af for­
anstaltninger finansieret inden for olivenoliesekto­
ren; detailjeret opdeling af formålsbestemte reser­
ver). I forbindelse med en så dybtgående ændring af 
budgettets opstilling, havde det imidlertid været 
logisk at skaffe en endelig afklaring af visse proble­
mer: 
(a) For at sikre bedre kontrol af den samlede bud­
getforvaltning af EUGFL, garantisektionen, 
burde der være gennemført en sammenfatning 
af alle bevillinger til EUGFL, garantisektionen, 
under én post i budgettet såvel som i driftsregn­
skabet. En sådan udformning giver en klar illu­
stration, og gør det muligt at påse, at de bevil-
36 De Europæiske Fællesskabers Tidende, 31. 12. 83 
Tabel 4.1 — Generel regnskabsoversigt for 1982 
Medlemsstaternes udgifter 
Disponible bevillinger Forpligtelser (artikel 3, stk. 2, litra b) Betalingsposteringer 
i forordning nr. 380/78) . 
Automatiske fremførsler — — Betalinger af automatiske 
fra 1981: 0,7 fremførsler fra 1981: 0,6 
Bortfaldne bevillinger: 0,1 
Udnyttede bevillinger: 0,6 
Oprindeligt disponible Disponible 
bevillinger restbeløb i 
(afsnit 1 og 2, medlemsstaterne 
kapitel 40): 13 249,1 (') pr. 1. 1. 1982: 267,1 
Forskud til medlems­ De af medlemsstaterne Betalingsposteringer for: 
staterne: anmeldte udgifter: 
Ikke-automatiske — januar 805,6 — januar 1 064,6 — januar 1 061,3 O 
fremførsler — februar 1 025,8 — februar 1 012,8 — februar 1 005,8 0 
fra 1981: 161,7 — marts 936,2 — marts 1 067,8 — marts 1 066,0 0 
Til rådighed — april 853,8 — april 850,7 — april 851,0 
i alt: 13 410,8 0 — maj 1 086,4 — maj 823,2 — maj 828,5 
Overførsler til: — juni 809,4 — juni 853,0 — juni 852,1 
— artikel 950 -25,5 — juli 674,0 — juli 855,2 — juli 824,8 
— artikel 690 — 20,3 
— forskellige 
kapitler —44,9 — august 999,0 —1 august 896,5 — august 859,5 — artikel 690 — 20,3 
— forskellige 
kapitler —44,9 — september 924,1 — september 1 028,2 — september 1 068,0 — artikel 690 — 20,3 
— forskellige 
kapitler —44,9 —.oktober 
— november 1 102,5 
1 252,0 — oktober 
— november 1 130,3 
1 396,3 — oktober 
— november 1 083,1 
1 109,3 
— december 1 408,9 — december 1 422,2 — december 1 658,1 
— tillæg 81,4 — tillæg 21,7 
december december 
11 959,1 12 289,2 0 
Ekstraordinære forskud for: Betalinger af 
- juli (B) 20,0 ikke-automatiske 
— oktober (DK) 11,6 fremførsler fra 
— november (F) 15,0 1981 til 1982: 111,6 
— december (DK, D, 
GR, IRL, I) 107,7 
154,3 
Regnskabsaf­
slutning 74/75: 161,0 
Disponible bevillinger Kursdifferencer: -9,8 
efter 
overførsler: 13 320,10 
Forskud i alt: 12 531,7 I alt: 12 400,8(') lait: 12 400,8 
Udgifter, hvorfor Direkte afholdte 
Kommissionen har udgifter: 2,1 
indgået direkte Posteringer 
forpligtelse: 4,8 i alt: 12 402,9 
12 536,5 12 402,9 
Bortfald af bevillinger under Medlemsstaternes 
afsnit 1 og 2 og kapitel 40: disponible restbeløb N 
— regnskabsårets bevillin­ frigjort pr. 
ger: — 864,3 31. 12. 1982: -130,9 
— ikke-automatiske fremfør­
sler fra 1981: - 50,2 (') 
-914,5 
Automatiske fremførsler 
Udnyttede bevillinger: Forpligtelser til 1983: 2,7 
12 405,6 i alt: 12 405,6 I alt: 12 405,6 
(') Beløbene omfatter bevillinger til kapitel 40 vedrørende den fælles markedsordning for fiskerivarer: oprindelige bevillinger (31,8), overfør­
sler (2,4), posteringer på grundlag af medlemsstaternes udgiftsanmeldelser (34,0) og bortfald (0,2). 
(2) Disse beløb fremkommer efter udkontering af 13,9 Mio ECU, jf. pkt. 4.5. 
(3) Formålsbestemte reserver på 454 Mio ECU er desuden opført under kapitel 100, da de oprindelig var bestemt til finansiering af transaktio­
ner under EUGFL-garanti. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 37 
linger, der stilles til rådighed for medlemssta­
terne som samlede forskud, udbetales i henhold 
til finansforordningens artikel 96, dvs. holdes 
inden for rammerne af de samlede disponible 
bevillinger, og er i overensstemmelse med reg­
lerne for budgettets gennemførelse ('). 
(b) Mari burde være gået helt bort fra begrebet 
negativ bevilling, som betyder at indtægter 
opføres som minusudgifter på særlige poster 
under visse udgiftskapitler. Alle afgifter burde 
have været opført i »indtægts«-delen (2), hvilket 
Kommissionen for så vidt angår medansvarsaf-
giften for mælk og mejeriprodukter nu selv 
erkender nødvendigheden af under pkt. 28 i sin 
meddelelse af 4. februar 1983 om Fællesskabets 
fremtidige finansiering (3). 
(c) I tilfælde af tilbageholdelser i den udbetalte 
støtte er modregning af tilbageholdelser i udgif­
ter, der er opført under én post i strid med 
finansforordningens (4) artikel 3 og 22. På grund 
af denne fremgangsmåde, som ses at have været 
praktiseret siden 1982 i olivenolie- og spindhør­
sektoren, kan det i øvrigt ikke længere nøjagtigt 
fastslås, til hvilke formål de pågældende ind­
tægter er bestemt. 
(d) For så vidt angår en forbedring af de regnskabs­
mæssige oplysninger som følge af en mere 
detaljeret opstilling af kontoplanen er Retten af 
den opfattelse, at denne forbedring kunne 
opnås ved et videreføre den sondring, der i dag 
synes at tegne sig mellem kontoplanen for bud­
gettet og for regnskabet. I sidstnævnte kan der 
være en mere detaljeret opdeling, hvorved man 
under gennemførelsen af budgettet og ved 
opstillingen af driftsregnskaberne kan få kend­
skab til og følge udviklingen i visse arter trans­
aktioner. Der kunne indføres en specificeret 
regnskabskontoplan for hvert produktionsår for 
de foranstaltninger, hvor en opdeling er påkræ­
vet på grund af udgifternes omfang: det er f.eks. 
tilfældet med støtte til olivenoliefremstilling. En 
specificeret regnskabskontoplan pr. produkt 
eller sektor ville være særdeles nyttig i de til­
fælde, hvor den muliggør en analyse af visse 
generelle udgifter eller indtægter. Det gælder 
især de monetære udligningsbeløb (jf. 
(') Jf. Rettens udtalelse om forslag til ændring af finans­
forordningen, EFT nr. C 232 af 11. 9. 1981, s. 62. 
(2) Jf. ovennævnte udtalelse fra Retten, ib. s. 9. 
(3) Dokument KOM(83) 10 endelig udg., s. 18, punkt 28. 
(4) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977. punkt 4.13) og restitutioner ved eksport til tred­
jelande af forskellige kornarter og mejeripro­
dukter (5). 
(e) Endelig burde budgetposter uden nøjere tekst­
benævnelse, som f.eks. »andre foranstaltninger«, 
være afskaffet, idet der ofte, efter bevillingso­
verførsler inden for kapitler til disse poster, kan 
afholdes udgifter, som budgetmyndigheden hid­
til aldrig direkte har godkendt. 
Analyse af årsregnskabet 
Udnyttelse af bevillinger 
4.7. Overførsler på 90,7 mio ECU til poster uden 
for EUGFL, garantisektionen, samt det betydelige 
bortfald af bevillinger på 914,5 mio ECU viser en 
lavere udnyttelse af bevillingerne end* oprindelig 
skønnet (— 1 005,2 mio ECU). Der er imidlertid kun 
tale om tilsyneladende »besparelser«, idet der i for­
hold til udgifterne i regnskabsåret 1981 (10 979,4 
mio ECU) har været en stigning i løbet af 
regnskabsåret 1982 på 1 423,5 mio ECU, eller 13%. 
Denne udvikling skal vurderes i forhold til fordelin­
gen af udgifterne pr. sektor, den konstaterede afvi­
gelse fra overslagene samt i forhold til en bedøm­
melse af de faktiske udgifter. 
Udviklingen i EUGFL, garantisektionens udgifter pr. 
sektor . 
4.8. I 1982 steg udgifterne til de fleste sektorer i 
forhold til 1981 (jf. tabel 4.2): 
(a) Stigningen har været størst i følgende sektorer: 
sukker, tobak, frugt og grønsager, fedtstoffer, 
(5) Jf. punkt 4.6 i årsberetningen for regnskabsåret 1980, 
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981, s. 46. 
38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 4.2 — Udviklingen i bevillingerne samt deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
Budgetpost Bevillinger 1982 (') 
Oprinde­
lige 
bevillin­
ger Overfør­
sler Endelige 
bevillin­
ger Udgifter 1982 (2) 
Restitu­
tioner Inter­
ventio­
ner af 
1. kate­
gori Inter­
ventio­
ner af 
2. kate­
gori Diverse lait 
1982 Udgifter 
1981 
(2) 
(1) (2) (3)' (4) = (2) 
+ (3) (5) (6). (7) (8), (9) = (5) 
+ (6) + 
(7)+ (8) (10) 
A. Sektor: 
— Korn 2 043,8. -127,4 1 916,4 1 064,9 379,5 380,1 — 1 824,5 1 921,3 - 5,0 % 
— Ris 67,5 — 67,5 ' 41,0 9,3 — — 50,3 21,7 + 132,0% 
— Sukker 1 225,5 + 18,0 1 243,5 744,0 497,8 — — 1 241,8 767,5 + 61,8% 
— Olivenolie 685,6 — 685,6 8,8 428,0 56,3 — 493,1 442,7 + 11,4% 
— Olie- og proteinhol­
dige afgrøder 621,0 + 194,0 815,0 3,8 800,1 -0,4 — 803,5 648,2 + 24,0% 
— Spindplanter og sil­
keorme 114,0 + 3,0 117,0 — 116,4 — — 116,4 72,2 + 61,2% 
— Frugt og grønsager 852,6 + 66,0 918,6 59,6 854,7 — — 914,3 641,1 + 42,6% 
— Vin 416,0 + 156,0 572,0 31,9 538,7 — — 570,6 459,4 + 24,2% 
— Tobak 618,0 + 15,0 633,0 17,3 575,2 30,1 — 622,6 361,8 + 72,1 % 
— Mælk og mejeripro­
dukter 4 063,3 -553,2 3 510,1 1 521,3 1 568,0 238,4 — 3 327,7 3 342,8 - 0,5 % 
— Oksekød 1 420,6 - 13,0 1 407,6 643,5 188,3 326,8 — 1 158,6 1 436,9 - 19,4% 
— Fåre- og gedekød 224,0 + 28,0 252,0 — 251,7 — — 251,7 191,5 + 31,4% 
— Svinekød 166,1 — 166,1 96,2 15,5 — — 111,7 154,6 - 27,7% 
— Æg og fjerkrækød 116,0 — 116,0 103,9 — — — 103,9 83,9 + 23,8% 
— Andre landbrugs­
sektorer eller -pro­
dukter 57,0 . — 57,0 — 53,4 — — 53,4 46,7 + 14,3% 
— Produkter uden for 
bilag II 410,0 + 5,5 415,5 414,4 — — — 414,4 282,4 + 46,7% 
A I alt 13 101,0 -208,1 12 892,9 4 750,6 6 276,6 1 031,3 — 12 058,5 10 874,7 + 10,9% 
B. Monetære foranstaltnin­
ger: 
— Tiltrædelsesudlig-
ningsbeløb 3,0 — 3,0 ~ — — — 0,4 0,4 0,1 + 300,0% 
— Monetære udlig­ 1 
ningsbeløb 275,0 + 115,0 390,0 — — — 312,7 312,7 238,3 + 31,2% 
B I alt 278,0 + 115,0 393,0 — — — 313,1 313,1 238,4 + 31,3% 
Subtotal A-I- B 13 379,0 - 93,1 13 285,9 4 750,6 6 276,6 1 031,3 313,1 12 371,6 11 113,1 + 11,3% 
C. Fiskeri 31,8 + 2,4 34,2 13,8 20,2 — — 34,0 28,1 + 21,0% 
I alt A+ B + C 13 410,8 - 90,7 13 320,1 4 764,4 6 296,8 1 031,3 313,1 12 405,6 11 141,2 + 11,3% 
Regnskabsafslutning 
1974/1975 — — — — — — — — -161,0 — 
I alt A+B+C netto 13 410,8 - 90,7 13 320,1 4 764,4 6 296,8 1 031,3 313,1 12 405,6 10 980,2 + 13,0% 
(') Herunder ikke-automatiske fremforsier fra 1981 til 1982. 
(2) Udgifter: Specificerede forpligtelser og posteringer for det pågældende regnskabsår, herunder de af Kommissionen direkte indgåede for­
pligtelser, som gav anledning til automatiske fremførsler til det følgende regnskabsår. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 39 
vin, »produkter uden for bilag II« og ris. Stig­
ningen skyldes til dels Grækenlands tiltrædelse 
(olivenolie, frugt og grønsager og tobak). Inden 
for EUGFL, garantisektioneris budgetposter har 
Grækenland afholdt udgifter i 1981 og 1982 på 
henholdsvis 146,2 og 684,6 mio ECU. Alene for 
Grækenland udgør stigningen således 538,4 mio 
ECU, herunder en del udgifter for regnskabsåret 
1981, som først senere blev afholdt i 1982. 
(b) Mælke- og mejerisektoren har været stabil. 
(c) I de vigtigste sektorer for kødproduktion har 
udgifterne, med undtagelse af fårekødssektoren, 
været faldende (okse- og svinekød). 
Forholdet overslag/resultat 
4.9. I 1982 medførte problemerne med tilpasning 
mellem overslag og resultater adskillige overførsler 
inden for EUGFL, garantisektionen: 
(a) De fleste overførsler fandt sted inden for kapit­
ler (i alt 1 904,5 mio ECU) og skyldes som regel, 
at der som led i forvaltningen af markedsord­
ningerne er truffet valg, f.eks. mellem restitutio­
ner og interventioner. En v frivillig begrænsning 
af førstnævnte resulterer ofte i en automatisk 
stigning i sidstnævnte, eller omvendt. 
(b) Overførsler mellem kapitler (i alt 623,2 mio 
ECU) svarer inden for de enkelte sektprer til for 
højt eller for lavt ansatte udgifter. Retten har 
ikke kunnet påvise alvorlige tilfælde af konse­
kvent for højt eller for lavt ansatte udgifter, som 
ville have været tegn på virkelig misvisende 
overslag. udgifter de beløb, der er opført negativt og/eller 
modregnet i driftsregnskabet, og som i virkeligheden 
er indtægter, samt henfører udgifter, som enten er 
blevet afholdt for tidligt eller udskudt, til deres 
oprindelige regnskabsår, når de tilsvarende elemen­
ter kan fastslås (jf. f.eks. punkt 4.23). I tabel 4.3 vises 
vurderingen af de faktiske udgifter for regnskabsåret 
1978-1982. Det konstateres ved vurderingen af de 
faktiske udgifter, at der i 1982 i forhold til det fore­
gående regnskabsår var en betydelig større udgifts­
stigning (14,6 %) end den, der fremgår af driftsregn­
skabet (13%). 
Bogføring af monetære udligningsbeløb 
(MUB) 
4.11. De monetære udligningsbeløb afspejler for­
skellen mellem de repræsentative kurser (grønne 
valutaer) og de faktiske omregningskurser. De kan 
udbetales eller opkræves ved samhandel inden for 
Fællesskabet eller med tredjelande. I regnskabsåret 
1982 skete der to væsentlige ændringer i valutapari­
teterne, den 21. februar 1982 og den 14. juni 1982, 
hvilket medførte en betydelig stigning i nettoudgif­
terne til monetære udligningsbeløb. For regnskabså­
ret 1982 androg den del af de monetære udlignings­
beløb, som finansieres af EUGFL, garantisektionen, 
312,7 mio ECU, dvs. en stigning på 31 % i forhold til 
regnskabsåret 1981 (238,3 mio ECU). Den faldende 
tendens, der havde været fremherskende siden 1977, 
blev således pludselig standset. 
4.12. Retten skal på grund af de fortsat betydelige 
udgifter henvise til sine tidligere bemærkninger (') 
om bogføring af de monetære udligningsbeløb. Bog­
føring af beløb efter modregning inden for kapitler 
og i visse tilfælde selv inden for konti af opkrævede 
og udbetalte monetære udligningsbeløb må påtales, 
da der derved ikke tages hensyn til de faktisk 
opkrævede og udbetalte beløb, hvilke ikke letter 
kontrollen af disse transaktioner. 
4.13. Da de monetære udligningsbeløb desuden 
bogføres adskilt fra kapitlerne vedrørende de fælles 
Vurdering af faktiske udgifter 
(') Jf. punkt 2.11 i årsberetningen for regnskabsåret 1978, 
EFT nr. C 326 af 31. 12. 1979, s. 14, og punkt 4.37 i 
4.10. For at vurdere regnskabsårets faktisk årsberetningen for regnskabsåret 1979, EFT nr. C 342 
afholdte udgifter lægger Retten til regnskabsårets af 31. 12. 1980, s. 60. 
40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 4.3 — Vurdering af de faktiske udgifter for EUGFL-garanti, for regnskabsårene 1978 —1982 
(Mio ECU) 
1978 1979 1980 1981 1982 
Beløb Beløb Forskel 
1978/79 
' (%) Beløb Forskel 
1979/80 
(%) Beløb Forskel 
1980/81 
(%) Beløb Forskel 
1981/82 
(%) 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) 
Betalinger i henhold til drifts­
regnskab (') 8 672,8 10 434,5 + 20,3% 11 314,9 + 8,4% 10 979,4 -3,0% 12 402,9 + 13,0% 
Regnskabsårets faktiske udgifter 
(efter berigtigelser) 8 991,1 11 352,7 + 26,3% 11609,9 + 2,2% 12 044,1 + 3,7% 13 801,7 +14,6 % 
Berigtigelser: 
a) Negative bevillinger: 
— Medansvarsafgift for 
mælk 
— Monetære udligningsbe­
løb 
— Tilbageholdelser oliven­
olie 
— Tilbageholdelser hør og 
hamp 
b) Regnskabsafslutning 
c) Lagernedskrivning: 
— Finansiel (F 1883/78) 
— Polen 
d) Bevillingsoverskridelse 
e) Tilbagebetalinger + 137,4 
+ 487,1 
-306,2 + 94,2 
+ 278,2 
+ 36,1 
+ 306,2 
+ 203,5 + 222,9 
+ 337,6 
+ 3,6 
+ 0,1 
- 65,7 
-203,5 + 478,5 
+ 453,0 
+ 3,4 
+ 0,2 
+ 161,0 
- 86,5 
+ 65,7 
- 18,1 
+ 7,5 + 537,3 
+ 740,5 
+ 2,6 
+ 1,1 
+ 86,5 
+ 18,1 
+ 12,7 -
Berigtigelser i alt + 318,3 + 918,2 + 295,0 +1 064,7 +1 398,8 
(') Det drejer sig om udgifter afholdt af disponible bevillinger i løbet af det pågældende regnskabsår, dvs. betalinger af regnskabsårets bevil­
linger, samt betalinger af ikke-automatiske fremførsler fra det foregående regnskabsår. 
markedsordninger, kunne det give indtryk af, at det 
her drejer sig om en udgift, der ikke knytter sig til 
forvaltningen af markedsordningerne. Skønt de 
monetære udligningsbeløb fastsættes på grundlag af 
valutariske oplysninger, tjener de dog til regulering 
af markedspriserne ved samhandel inden for EF 
eller med tredjelande. På grund af det nuværende 
bogføringssystem kan der selv inden for kapitler 
ikke foretages afstemning af udgifterne til de mone­
tære udligningsbeløb og til forvaltningen af 
markedsordningerne. En sådan afstemning, som 
ville kunne foretages ved en yderligere opdeling af 
regnskabskontoplanen over de monetære udlig­
ningsbeløb, (jf. punkt 4.6 d)) ville muliggøre en 
bedre bedømmelse af de egentlige elemeter i forvalt­
ningen af markedsordningerne, øge værdien af 
oplysningerne i årsregnskabet og gøre det lettere at bestemme forholdet mellem varebevægelser og 
monetære udligningsbeløb. 
Behandling af kursdifferencer 
4.14. Den finansielle virkning af den dobbelte 
omregning dels til national valuta efter de repræsen­
tative kurser af beløb fastsat i ECU og dels til ECU 
efter budgetkurserne af medlemsstaternes udgifter 
fremgår for regnskabsåret 1982 stadigvæk hverken af 
budgettet eller driftsregnskabet ('), men kun af 
finansberetningen vedrørende EUGFL. 
(') Jf. punkt. 4.12 i årsberetningen for regnskabsåret 1981, 
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 35. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 41 
4.15. Det skal i øvrigt påpeges, at der i de beløb, 
der vedrører EUGFL, ikke er taget hensyn til kurs­
differencer om følge af omregning af ECU: 4.18. Når kursdifferencer af budgetmæssig art såle­
des ikke medtages, kan det ikke kontrolleres, om 
ovennævnte forordningsmæssige bestemmelser om 
kontrol af disponible bevillinger under EUGFL, 
garantisektionen, er overholdt. 
a) Forskud og udgifter under EUGFL, garantisek­
tionen, omregnes til ECU efter kursen pr. den 
20. i den anden måned forud for den pågæl­
dende måned. De saldobeløb, dvs. differencen 
mellem forskud og udgifter, der er til rådighed i 
medlemsstaterne ved udgangen af hver måned, 
omvurderes efter ECU-kursen pr. den 20. i den 
foregående måned. Det bør bemærkes, at denne 
fremgangsmåde stadig ikke har forordnings-
hjemmel. Bemærkninger om forvaltningen af de 
samlede bevillinger 
b) Forskuddene omvurderes derefter med henblik 
på bogføring efter regnskabskursen (dvs. kursen 
pr. den 1. i bogføringsmåneden). 
c) Proceduren afsluttes ved udgangen af regnskabs­
året med vurderingen af de disponible midler, 
og her på grundlag af kursen pr. den 31. decem­
ber. Begrundelse for ekstraordinære forskud 
4.19. I løbet af regnskabsåret 1982 blev der i fire 
omgange, i juli, oktober, november og december, 
bevilget ekstraordinære forskud til i alt 154,3 mio 
ECU. Retten har kunnet konstatere, at som følge af 
dens tidligere bemærkninger (') var samtlige anmod­
ninger om ekstraordinære forskud nu ledsaget af 
skriftlige bilag, på grundlag af hvilke det kunne 
bedømmes, hvorledes medlemsstaternes ekstra likvi­
ditetsbehov var blevet fastslået og vurderet. 
4.16. Samtlige differencer ved ovennævnte omreg­
ninger bogføres på konto 45.330 »Kursdifferencer«, 
hvor kursdifferencer i forbindelse med transaktioner 
uden for EUGFL, garantisektionen, ligeledes opfø­
res. Behandling af forskudsanmodningerfor 
december 
4.17. Denne bogføringspraksis er ikke i overens­
stemmelse med reglerne i finansforordningens arti­
kel 95, 96 og 97, hvori det hedder, at samtlige udgif­
ter i forbindelse med forvaltningen af EUGFL, 
garantisektionen opføres i driftsregnskabet under de 
afsnit der vedrører EUGFL, garantisektionen, for at 
sikre, at udgifterne holdes inden for det totalbeløb, 
der er opført under EUGFL, garantisektionen. I de 
beløb, der er opført herunder, er imidlertid hverken 
medregnet kursdifferencer som følge af omvurde­
ring af de månedlige forskudssaldi, kursdifferencer 
som følge af anvendelsen af bogføringskursen ved 
ydelse af forskud endsige kursdifferencer, der skyl­
des opgørelsen af likviditetsbeholdningen ved regn­
skabsårets udgang. De er opført uden for EUGFL, 
garantisektionen, på konto 850 sammen med kurs­
differencer i forbindelse med andre transaktioner. 4.20. Det var under specielle omstændigheder, at 
der blev stillet bevillinger til rådighed for medlems­
staterne til dækning af behovene i december måned. 
Den 20. oktober havde 9 af de 10 medlemsstater 
direkte meddelt deres likviditetsbehov for december 
måned. Hen mod den 10. november havde de 10 
medlemsstater pr. telex generelt forhøjet deres 
behov betydeligt. Den 19. november traf Kommissi­
onen afgørelse om at yde medlemsstaterne de anmo­
dede bevillinger, men i første omgang kun at udbe­
tale 90 %, hvilket skete den 22. november. Derefter 
besluttede Kommissionen at foretage en regulering 
(for 7 medlemsstater en forhøjelse og for 3 en ned-
(') Jf. især punkt 4.14 i årsberetningen for regnskabsåret 
1981, EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 36. 
42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
sættelse) af de givne bevillinger og den 7. december 
at udbetale de resterende 10 % efter en endelig regu­
lering. Endelig anmodede 5 medlemsstater, herun­
der to af dem, for hvilke slutreguleringen betød en 
nedsættelse, som ekstraordinære forskud på i alt 
107,7 mio ECU, som de modtog den 22. december. 
4.21. Denne fremgangsmåde er ikke i overensstem­
melse med forordningerne om, hvordan bevillinger 
skal stilles til rådighed, idet disse forordninger kun 
omhandler ordinære eller ekstraordinære forskud og 
hverken åbner mulighed for acontobetalinger eller 
for efterfølgende regulering af forskud, hvorom der 
allerede er truffet afgørelse. 
4.22. Forholdet var det, at beslutningen om at 
begrænse udbetalingen af forskud, hvorom der alle­
rede var truffet afgørelse, til 90 %, blev truffet på et 
tidspunkt, da Kommissionen stadig håbede, at 
ændrings- og tillægsbudget nr. 1/82 ville blive ved­
taget. Hovedformålet med dette var at anvende 
»besparelserne« fra EUGFL, garantisektionen, til 
finansiering af særforanstaltninger til fordel for Det 
forenede Kongerige og Forbundsrepublikken 
Tyskland, skønt man i virkeligheden så småt var 
begyndt at bruge de pågældende »besparelser® som 
følge af stigende udgifter til EUGFL, garantisektio­
nen, i løbet af regnskabsårets sidste måneder. 
4.23. Denne restriktive forvaltning af forskuddene 
ved udgangen af regnskabsåret tvang visse med­
lemsstater til kunstigt at bremse betalingstakten 
sidst på året og medførte derfor en overførsel til det 
følgende regnskabsår af betalinger, hvis omfang 
ikke nøjagtigt kan fastslås. Tabel 4.4 — Udnyttelsesgrad af de midler, der er stillet til 
rådighed for medlemsstaterne 
(Mio ECU) 
Modtagerland Forskud 
stillet til 
rådighed 
i alt Anmeldte 
udgifter Udnyttel­
sesgrad pr. 
31.12. 
1982 
(1) (2) (3) (4) 
Belgien 537,3 535,5 99,7 % 
Danmark 560,0 558,7 99,8 % 
FR Tyskland 2 075,8 2 030,0 97,8 % 
Grækenland 687,5 684,6 99,6 % 
Frankrig 2 929,5 2 869,1 97,9 % 
Irland 512,7 500,8 97,7 % 
Italien 2 474,8 2 508,6 101,4% 
Luxembourg 2,7 2,6 96,3 % 
Nederlandene 1 459,8 1 424,8 97,6 % 
Det forenede Kongerige 1 291,6 1 286,1 99,6 % 
lait 12 531,7 12 400,8 99,0 % 
NB: Tabellen omfatter forskud fra EUGFL-garanti, og for 60 %'s 
vedkommende forskud i forbindelse med »præmier for ikke-
markedsføring af mælk og mejeriprodukter«. 
jf. tabel 4.4. De af Italien anmeldte udgifter, som 
Kommissionen godkendte, androg 2 508,6 mio 
ECU, uanset at Italien kun rådede over 2 474,8 mio 
ECU for regnskabsåret 1982, svarende til de for­
skud, Italien havde modtaget af Kommissionen. 
4.25. Den overskridelse, der blev konstateret i Ita­
lien, giver anledning til følgende bemærkninger: 
Udnyttelse af midler, der er stillet til 
rådighed for medlemsstaterne 
Årlig udnyttelse af de finansielle midler 
4.24. Retten har under revisionen konstateret, at 
Kommissionens forvaltning har godkendt en over­
skridelse ved regnskabsårets udgang på 33,8 mio 
ECU i forbindelse med udgifter afholdt af Italien, a) Den kan dels skyldes det forhold, at der i hen­
hold til Rådets forordning (EØF) nr. 2099/82 af 
20. juli 1982 (') var vedtaget en overførsel til Ita­
lien til nulpris af varer oplagret i Forbundsre­
publikken Tyskland, og at Italien havde påreg­
net, at afsætningen af de pågældende varer på 
det italienske marked ville betyde indtægter i 
december til begrænsing af udgifterne, og havde 
taget dette i betragtning ved sine forskudsan-
modninger. Da overførslen ikke fandt sted på 
det forventede tidspunkt, fik Italien ingen ind­
tægter, men en udgiftssaldo, der var højere end 
anslået. 
(') EFT nr. L 223 af 31. 7. 1982, s. 1. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 43 
b) Overskridelsen på 33,8 mio ECU blev udgifts­
ført regnskabsåret 1982, skønt Kommissionen 
på EUGFL-komiteens møde den 16. december 
1982 havde fremført, at de forskudsbeløb, der 
blev udbetalt for januar 1983, på ingen måde 
kunne benyttes til dækning af udgifter for regn­
skabsåret 1982, og på mødet den 14. januar 19^3 
havde erklæret, at en overskridelse af forskuds­
beløbene ikke kunne godkendes, samt at forhol­
det burde bringes i orden. 
c) Som Retten allerede påpegede i en tidligere års­
beretning ('), kan man ikke med finansierings­
ordningen for EUGFL, garantisektionen, især 
for så vidt angår udgifter af anden kategori, med 
sikkerhed undgå sådanne overskridelser. a) at flere medlemsstater igennem hele året kon­
stant havde betydelige saldi ved udgangen af 
hver måned, og 
b) at andre medlemsstater til gengæld manglede 
bevillinger hver måned, idet disse medlemssta­
ter begyndte at trække på bevillingerne, så snart 
forskuddene til den følgende måned var indgået 
omkring den 20. i måneden. 
4.27. Det betydelige misforhold mellem de midler, 
der bevilges medlemsstaterne og de udgifter, der 
afholdes heraf, giver anledning til følgende bemærk­
ninger: 
Udnyttelsen af midlerne i løbet af regnskabsåret 
4.26. Det fremgår i øvrigt af tabel 4.5; at omfanget 
af disponible midler i medlemsstaterne pr. ultimo 
hver måned varierer stærkt, idet der i visse tilfælde 
er ret betydelige månedlige disponible saldi, og i 
andre tilfælde en undertiden udtalt mangel på bevil­
linger. Det fremgår af tallene: 
(•) Jf. punkt 4.30 i årsberetningen for regnskabsåret 1979, 
EFT nr. C 342 af 31. 12. 1980, s. 57. a) når der består vedvarende likviditetsoverskud, 
er dette ikke i overensstemmelse med princippet 
i artikel 4, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) 
nr. 729/70 af 21. april 1970 (2), og 
b) når udgifterne overstiger de disponible bevillin­
ger, kan det ydermere ved regnskabsårets 
udgang føre til overskridelser, som får særlige 
alvorlige følger, hvis de resulterer i en generel 
overskridelse af bevillingerne. 
(2) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. 
Tabel 4.5 — Disponible bevillinger i medlemsstaterne ved udgangen af hver måned 
(Mio ECU) 
Saldi i løbet af regnskabsåret 1982 
iviuuiagciiaiiu 
31. 1.82 28. 2. 82 31.3.82 30. 4. 82 31.5.82 30. 6. 82 31.7.82 31.8. 82 30. 9. 82 31. 10. 82 30. 11.82 31. 12.82 
Belgien + 15,9 + 26,0 + 20,2 + 11,0 + 26,8 + 12,2 + 6,3 + 8,2 + 8,9 + 7,1 + 6,4 + 1,8 
Danmark + 17,5 + 1,5 - 6,5 + 29,0 + 20,7 - 7,5 + 1,3 - 8,3 -13,6 - 13,0 - 17,8 + 1,3 
FR Tyskland + 25,4 + 82,4 + 43,9 + 40,8 + 59,0 + 60,0 + 84,4 + 90,3 + 66,1 + 111,8 + 73,2 + 45,8 
Grækenland + 15,0 + 28,6 + 41,2 + 72,2 + 35,6 + 46,0 - 50,4 + 8,1 + 8,1 + 3,7 + 23,7 + 2,8 
Frankrig + 86,2 + 85,5 + 21,3 - 15,2 - 4,8 + 77,8 + 95,0 + 98,4 + 55,5 + 49,2 + 41,4 + 60,4 
Irland + 25,7 + 21,7 + 20,8 + 13,1 + 30,9 + 10,9 + 15,4 - 1,5 -10,8 - 0,1 - 1,6 + 12,0 
Italien - 44,9 - 52,6 -85,7 -129,9 + 124,7 + 72,2 - 18,5 - 15,6 -22,4 - 4,1 -146,3 - 33,8 
Luxembourg -1- 0,4 - 0,2 + 0,1 + 0,2 + 0,2 - 0,1 + 0,1 + 0,2 + 0,3 + . 0,2 + 0,2 
+ 
o o 
Nederlandene - 13,1 - 27,4 -20,9 - 2,9 - 0,4 - 11,9 - 40,4 - 5,4 + 2,2 - 32,6 - 14,0 + 35,0 
Det forenede 
Kongerige + 38,9 + 9,5 + 8,6 + 27,2 + 15,2 + 5,5 + 8,5 + 26,6 + 5,0 - 39,3 - 11,8 + 5,6 
lait + i 67,0 +175,0 + 43,0 + 45,5 + 307,9 + 265,1 + 101,7 + 201,0 + 99,3 + 82,9 - 46,6 +130,9 
44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Likvide beholdninger bogført af medlemsstaterne og 
af Kommissionen 
4.28. Siden 1979 er der blevet gjort opmærksom på 
differencer mellem visse medlemsstaters beholdning 
af likvide fællesskabsmidler og Kommissionens 
regnskaber, ført i national valuta. Ultimo 1982 
bestod der endnu afvigelser for så vidt angår 
Tyskland, Frankrig og Italien. ninger(2). Den understreger desuden, at en sådan 
forvaltning, når den først iværksættes, i det mindste 
skal være i overensstemmelse med de regler (især 
finansforordningens artikel 50 ff.), Kommissionen 
anvender på lignende foranstaltninger. Det kan 
f.eks. nævnes, at betalingsordrer vedrørende forsk­
ningskontrakter ikke ledsages af en vurdering af 
resultaterne. 
4.29. For så vidt angår Tyskland og Italien er årsa­
gerne til disse afvigelser nu fastslået, og Kommissio­
nens tjenestegrene vil nu foretage en nøje undersø-
at foretage de nødvendige berigtigelser. Kommissio­
nens tjenestegrene vil nu foretage en nøje undersø­
gelse af de beholdningsdifferencer, der berører 
Frankrig (28,3 mio FF). 
4.30. Retten ønsker at understrege, at der på 
grundlag af de nuværende retsakter når som helst er 
fare for sådanne beholdningsdifferencer, især på 
grund af de berigtigelser, Kommissionen eller med­
lemsstaterne foretager ved regnskabsårets udgang. 
For at styrke retsgrundlaget ville det være hensigts­
mæssigt i forordning (EØF) nr. 380/78 af 30. januar 
1978 (') at indføre mere specificerede regler for regn­
skabsføring af disse berigtigelser. 
Bemærkninger om forvaltningen af 
specificerede bevillinger 
Udviklingen i Kommissionens direkte 
forvaltning 
4.31. I 1982 blev der som led i den direkte forvalt­
ning indgået forpligtelser for fem gange så stort et 
beløb som i 1981, dvs. 4,8 mio ECU mod 0,9 mio 
ECU. 
4.32. Retten skal kun henvise til de principielle 
indvendinger, den har fremsat i sine tidligere beret­
(!) EFT nr. L 56 af 27. 2. 1978, s. 1. Iværksættelse af 
medansvarsafgiftsprogrammerne 
4.33. Fem år efter indførelsen af medansvarsafgif-
ten inden for mælke- og mejerisektoren, viser det 
sig, at forvaltningen af denne aftgift og de særlige 
foranstaltninger i forbindelse hermed ikke altid er 
tilfredsstillende. 
4.34. Hvad angår den budget- og regnskabsmæs­
sige klarhed, bør regnskabsføringen af de forskellige 
ovennævnte elementer forbedres: 
a) Indtægterne fra medansvarsafgiften, som siden 
1977 har andraget 1 513,1 mio ECU godkendes 
og regnskabsføres fortsat som negative bevillin­
ger (jf. punkt 4.6 b)). 
b) De særlige udgifter på omkring 620 mio ECU, 
som i samme periode helt eller delvis blev 
finansieret ved hjælp af afgiften, er ikke opført 
som sådan i budgettet. Ud fra deres opførelse i 
regnskabet er det ikke muligt at afgrænse dem 
klart eller at fastslå, hvilken del af udgifterne, 
der er finansieret af medansvarsafgiften. Det er 
derfor umuligt ved læsningen af budgettet, eller 
driftsregnskabet, at bestemme, hvilken andel af 
provenuet fra medansvarsafgiften, der er benyt­
tet til finansiering af de såkaldte medansvarsaf-
giftsprogrammer, til sammenligning med den 
andel, der er brugt til finansiering af resten af 
kapitlet vedrørende mælke- og mejerisektoren 
(ca. 900 mio ECU fra 1977 til 1982). 
4.35. Selve medansvarsafgiftsprogrammet indehol­
der i 1982 en ny særforanstaltning, støtte til de min-
(2) Jf. punkt 4.35-4.27 i årsberetningen for regnskabsåret 
1980, EFT nr. C 344 af 31.12. 1981, s. 56, og 
punkt 4.17 i årsberetningen for regnskabsåret 1981, 
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 38. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 45 
dre mælkeproducenter, der viser de problemer, 
der fra et økonomisk forvaltningsaspekt opstår, når 
der indføres en interventionsordning som medan-
svarsafgiften, der ligger uden for de klassiske inter-
ventionsordninger. mindre producenter, at der — da der i forvejen 
eksisterer adskillige afgiftssatszoner — opstår en 
situation, hvor det er umuligt at vurdere den 
egentlige helhedsvirkning af medansvarsafgifts-
ordningen. 
4.36. Rådet har ved forordning (EØF) nr. 1189/82 
af 1190/82 af 18. maj 1982 (') vedtaget princippet 
om foranstaltninger med henblik på at støtte de min­
dre mælkeproducenters indkomster, idet udgifterne 
for mejeriåret 1982/83 højst måtte udgøre 120 mio 
ECU. Beløbet blev på forhånd fordelt mellem med­
lemsstaterne efter særlige kvoter, hvorved støttebelø­
bene kom til at variere fra 0,3 mio ECU til Luxem­
bourg til 39,6 mio ECU til Frankrig. Kommissionen 
skulle derefter fastsætte objektive kriterier for forde­
lingen af disse beløb mellem de mindre producen­
ter. Men Kommissionen nøjedes med i sin forord­
ning (EØF) nr. 1759/82 af 30. juni 1982 (2) at lade 
medlemsstaterne selv fastsætte kriterierne »under 
hensyntagen til den mængde mælk, som leveres ... 
inden for en maksimumsmængde pr. producent«. I 
1982 blev 30,6 mio ECU brugt til disse foranstalt­
ninger, idet den enkelte medlemsstat holdt sig inden 
for de tildelte kvoter. 
4.37. Det fremgår af forvaltningen af denne nye 
foranstaltning, at man med medansvarsafgiftspro-
grammet og dets påfølgende svagheder hver gang 
fjerner sig et skridt fra de oprindelige regler for 
finansiering af garantisektionen: 4.38. En del (88,2 mio ECU) af det beløb på 
100 mio ECU, der blev fremført fra 1981 til 1982, er 
blevet forbrugt og udnyttet til udgifter i forbindelse 
med afsætning af skummetmælkspulver til svine- og 
fjerkræfoder. Beløbet er opført på kontoen »andre 
foranstaltninger« under artiklen »andre foranstalt­
ninger, der berører mejerisektoren«. 
4.39. Der kan fremsættes flere indvendinger mod 
denne udnyttelse: 
a) Foranstaltningen er rent konjunkturbestemt. Den 
henhører ikke —i det mindste ikke mere end 
enhver anden særlig afsætningsforanstaltning 
inden for mælke- og mejerisektoren — under 
medansvarsafgiftsprogrammet, hvis formål er at 
fremme en varig udvidelse af markederne for 
mælk- og mejeriprodukter. 
b) Bevillinger fremført fra 1981 blev anvendt til 
dækning af udgifter, der i virkeligheden skal 
afholdes over regnskabsåret 1982; 
a) I henhold til grundprincipperne om den fælles 
landbrugspolitik (fuldstændig fællesskabsfinan­
siering, finansiel solidaritet, ensartet anvendelse 
af fællesskabsreglerne i medlemsstaterne), fore­
kommer fællesskabsstøtte udbetalt efter forskel­
lige kriterier og til forskellige satser efter en ord­
ning med kvoter for hver medlemsstat som afvi­
gelser, der ikke så let lader sig forklare. 
b) Går man ud fra, at det særlige formål med støt­
ten er at øge de mindre producenters indkomst, 
bliver resultatet af at denne støtte ydes samtidig 
med at medansvarsafgiften pålægges de samme c) transaktionen er ikke bogført tilstrækkelig klart, 
idet den er opført under samme post som støt­
ten til de mindre mælkeproducenter, under 
»andre foranstaltninger« (jf. punkt 4.6 e)). 
d) Ifølge den af budgetmyndigheden vedtagne 
kontoplan burde disse tilskud til særlige formål 
i øvrigt være opført på kontoen »andre udgifter 
til offentlig oplagring« under artiklen »interven­
tioner i form af oplagring af skummetmælkspul­
ver«. 
(') EFT nr. L 140 af 20. 5. 1982, s. 8. 
(2) EFT nr. L 193 af 3. 7. 1982, s. 19. e) Var disse regler blevet overholdt, havde det ikke 
været muligt at udnytte de bevillinger, som, da 
de var fremført fra kontoen »andre foranstalt­
ninger«, ifølge finansforordningens artikel 6 kun 
kunne udnyttes under denne konto. 
46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Bemærkninger om oplagring uanset dette var udgifterne til offentlig oplagring 
forholdsvis beskedne. Lagrenes samlede værdi ved 
regnskabsårets udgang var derimod 114% højere 
end ved udgangen af 1981 (jf. tabel 4.6). Lagrenes 
høje værdi skyldtes et sammenspil af flere faktorer: 
Udviklingen i udgifter til oplagring a) kvantitativt voksede lagrene betydeligt; 
4.40. Udgifterne i forbindelse med opkøb, oplag­
ring og salg af landbrugsvarer androg i 1982 
1 817,0 mio ECU, hvor 1 031,3 mio ECU vedrørte de 
såkaldte interventioner af anden kategori (offentlige 
lagre). Udgifter til offentlig oplagring er siden regn­
skabsåret 1979 faldet med ca. 17% (1 247,0 mio' 
ECU i 1979 mod 1 031,3 mio ECU i 1982), hvori-, 
mod udgifter til privat oplagring er steget med ca. 
93 % (407,0 mio ECU i 1979 mod 786,7 mio ECU i 
1982). b) 
c) den svage stigning 
bidrog til en stigning 
31. december 1982, interventionspriserne 
fremførselspriserne pr. 
Kommissionen foretog kun én teknisk nedskriv­
ning i henhold til artikel 7 i Rådets forordning 
(EØF) nr. 1883/78 af 2. august 1978 ('); denne 
form for nedskrivning omfattede kun oksekød, 
om end den i 1981 også blev brugt i forbindelse 
med smør; 
Udviklingen i værdien af offentlige lagre d) Kommissionen har udvidet den referenceperi­
ode, der er grundlag for beregningen af overfør­
selsværdien, fra 8 til 9 måneder, og 
4.41. Regnskabsåret 1982 var præget af en betyde­
lig tilførsel af landbrugsvarer til interventionen, men (') EFT nr. L 216 af 5. 8. 1978, s. 1. 
Tabel 4.6 — Mængde og værdi af offentligt oplagrede varer (') 
Vare Stillingen pr.*31. 12. 81 Stillingen pr. 31. 12. 82 
Vare Mængde (2) 
(tons) Værdi 
(Mio ECU) Mængde 
(tons) Værdi 
(Mio ECU) 
Blød hvede 2 965,8 515,6 6 864,3 1 273,6 
Blød hvede uegnet til brødfremstilling 2,1 0,4 23,1 4,3 
Byg 847,8 130,1 1 680,8 304,9 
Rug 342,8 65,0 298,4 . 57,9 
Hård hvede 309,1 59,2 800,7 199,2 
Olivenolie 140,1 220,6 181,3 287,8 
Raps 23,9 6,8 38,5 14,7 
Bladtobak — — 4,3 3,5 
Forarbejdet tobak — — 4,2 3,9 ' 
Tobak i baller 38,7 46,8 28,9 35,4 
Skummetmælkspulver 298,3 350,8 605,2 854,4 
Smør 13,8 30,5 138,9 467,0 
Oksekød, kroppe 145,9 289,1 155,8 337,7 
Udbenet oksekød 64,2 159,8 61,3 • 166,3 
lait — 1 874,7 — 4 010,6 
(') Værdien i ECU er fremkommet ved på værdierne i national valuta at anvende de gældende budgetkurser for omregning af udgifter for 
december (for 1982, kursen pr. 20. oktober 1982). 
(2) Heri medregnet de varemængder, der er stillet til rådighed for Polen. 
Kilde: Revisionsretten. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 47 
e) i 1982 foretog Kommissionen ingen finansiel 
nedskrivning i henhold til artikel 8, stk. 2, i 
ovennævnte forordning. Formålet med denne 
form for nedskrivning er at foregribe senere tab 
ved salg på grund af påregnede ugunstige mar­
kedsforhold. 4.45. Blandt de kriterier, der anvendes på dette 
område, burde der være angivet en sandsynligheds-
faktor for, hvor nødvendigt det ville være det føl­
gende år at skulle afsætte varer fra offentlige lagre 
til nedsat pris. Man kunne f.eks. have beregnet 
denne faktor ud fra tilstedeværelsen af unormalt 
store lagre, konstant overproduktion og afsætnings-
problemer ved anvendelse af de sædvanlige ordnin­
ger, hvilket var tilfældet ved udgangen af regnskabs­
året 1982. 
Teknisk nedskrivning 
4.42. Undertiden, hvor de oplagrede varer forrin­
ges som følge af oplagringen, konstateres den øko­
nomiske virkning af denne forringelse, og der tages 
hensyn hertil ved varernes tilførsel til intervention 
og fremførselsprisen ved regnskabsårets udgang 
erstattes af en pris, der ligger under interventions-
prisen. Denne tekniske nedskrivning blev i 1982. 
fortsat foretaget for oksekød, mens der for andre 
varer, som f.eks. tobak, ikke skete nogen nedskriv­
ning. Regnskabsføring af offentlige lagre 
4.46. Udgifter til offentlig oplagring, som' fremgår 
af tabel 4.7, er.regnskabsført på grundlag af godtgø­
relser dels i forbindelse med salgsresultaterne og 
dels af finansielle og tekniske omkostninger (i form 
af faste beløb). Den samlede finansiering, dvs. inter-
ventionsopkøb af landbrugsvarer, forekommer hver­
ken i regnskaber eller status, da den afholdes af 
medlemsstaterne. Der bør ske forbedringer på to 
områder: 
Referenceperiode 
4.43. For så vidt angår anvendelsen af en referen­
ceperiode på ni måneder i stedet for otte, er det 
afgjort en forbedring af gældende praksis. Ikke 
desto mindre må det understreges, at metoden frem­
for alt skal ligge fast og være objektiv, især med 
henblik på at der skal foretages sammenholdelse af 
udgifterne fra år til år. Ved fastlæggelse af en fast 
referenceperiode vil der derfor sikres større objekti­
vitet omkring ordningen. 
Finansiel nedskrivning 
4.44. I anledning af, at der ikke er foretaget finan­
siel nedskrivning, skal Retten påpege, at den i de 
foregående år hovedsagelig har kritiseret Kommissi­
onen for at have foretaget finansielle nedskrivninger 
efter de disponible bevillinger, samt for at have 
handlet uden at anvende faste metoder og kriterier, 
som kunne have gjort det muligt at tage stilling til, 
om Kommissionen havde anvendt sine beføjelser på 
området til at handle efter eget skøn, i overensstem­
melse med princippet om forsvarlig økonomisk for­
valtning. a) Da den økonomiske risiko, der er forbundet 
med denne investering, skal afholdes over fæl­
lesskabsbudgettet på salgstidspunktet, vil det 
være nødvendigt at anføre i det mindste lager­
værdien i bilaget til status, idet der i forklarende 
noter kunne gives nærmere oplysninger om 
denne værdi. 
b) Det vil desuden være ønskeligt, at der er en 
separat opgørelse af de særlige udgifter til støtte, 
ydet som prisnedsættelser, eller.til restitutioner i 
tilfælde af salg til tredjelande. 
Regnskabsafslutning 
4.47. Da Kommissionen i løbet af regnskabsåret 
1982 ikke havde truffet nogen beslutning om afslut­
ning af medlemsstaternes regnskaber, er der ikke 
nogen postering af denne art i regnskabsårets regn­
skaber, dog bortset fra tilbagebetalinger (') af 161 
mio ECU i begyndelsen af regnskabsåret som følge 
af de beslutninger, der blev truffet ultimo 1981 om 
afslutningen af regnskaberne for 1974 og 1975. 
(') Jf. punkt 4.27 i årsberetningen for regnskabsåret 1981, 
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 40. 
48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 4.7 — Specifikation af interventionsudgifter til oplagring i 1982 
(Mio ECU) 
Vare A. 
Privat 
oplagring B. Offentlig oplagring 
Vare A. 
Privat 
oplagring lait heraf 
Vare A. 
Privat 
oplagring lait Tekniske 
udgifter Finansierings­
udgifter Difference mellem 
købs- og 
salgspris (') 
Korn 380,1 134,9 90,2 155,0 
Sukker 489,9 — — — — 
Fedtstoffer — 55,9 35,3 26,3 - 5,7 
Hør og hamp 1,7 — — — 
Vin 108,4 — — — — 
Tobak — 30,1 9,4 4,3 16,4 
Mejeriprodukter 156,5 238,4 26,0 56,5 155,9 
Oksekød 14,7 326,8 56,9 27,5 242,4 
Svinekød 15,5 — — — — 
lait 786,7 1 031,3 262,5 204,8 564,0 
(') Differencen skyldes tildels salg ved licitation på verdensmarkedet; eksportrestitutionselementet indgår således i salgsprisen. 
Bemærkninger om svig og 
uregelmæssigheder 
Medlemsstaternes anmeldelse af 
uregelmæssigheder 
4.48. I 1982 var der, som følge af den oplysnings­
pligt, der er pålagt i henhold til artikel 3 i Rådets 
forordning (EØF) nr. 283/72 af 7. februar 1972 (') 
(meddelelse fra medlemsstaterne om påviste uregel­
mæssigheder) en aktivitet, som ligger klart over gen­
nemsnittet for de foregående år, idet der blev 
anmeldt 213 tilfælde (jf. tabel 4.8). 
4.49. En oversigt over fordelingen pr. land af de i 
1982 anmeldte tilfælde findes i den tolvte finansbe-
retning vedrørende EUGFL 1982, dokument KOM 
(83) 531 endelig udg. 
4.50. Det blev konstateret, at ovennævnte forord­
ning nr. 283/72 ikke blev anvendt på samme måde 
af alle medlemsstater: 
a) Uanset at det fremgår af den erklæring fra 
Rådet og Kommissionen, der blev optaget i 
referatet fra det rådsmøde, hvor forordning nr. 
283/72 blev vedtaget, at dér ved uregelmæssig-
(') EFT nr. L 36 af 10. 2. 1972, s. 1. hed i forordningens forstand forstås enhver for­
sætlig eller uforsætlig tilsidesættelse af en retlig 
bestemmelse, anvender medlemsstaterne ikke 
samme definition af udtrykket »uregelmæssig­
hed«. 
Tabel 4.8 — Anmeldte uregelmæssigheder og oppebårne 
tilbagebetalinger (') 
År Anmeldte tilfælde Tilbagebetalinger 
År 
Antal Beløb 
(Mio ECU) Antal Beløb 
(Mio ECU) 
1971 
1972 
1973 
1974 
1975 
1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 
1982 
lait 8 12,6 
20 2,3 
49 1,2 
87 4,2 
126 3,0 
223 5,9 
147 9,2 
104 3,0 
72 1,9 
181 19,6 
' 152 15,7 
213 35,0 
1382 113,7 7 12,4 
16 1,1 
43 0,7 
70 1,1 
104 1,4 
161 2,8 
90 2,7 
66 1,3 
68 1,3 
103 1,8 
85 3,9 
67 0,7 
880 31,2 
(') Omfatter ikke anmeldelser vedrørende præmien for ikke-mar-
kedsføring af mælk (175 tilfælde i 1982). 
Kilde: Tolvte finansberetning vedrørende EUGFL, 1982, dok. 
KOM(83) 531 endelig udg. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 49 
b) Nogle medlemsstater anmelder tilfælde af for- finansiering af EUGFL, garantisektionen. De endnu 
søg på uregelmæssigheder, andre ikke. ikke inddrevne beløb omfatter: 
c) Undertiden anmeldes tilfælde af uregelmæssig­
heder efter en anden procedure end den i arti­
kel 3 fastsatte (f.eks. uopsættelige procedurer i 
henhold til artikel 4 i forordning nr. 283/72). a) i alt 9,6 mio ECU, som medlemsstaterne har 
erklæret for uinddrivelige, 
b) i alt 14,6 mio ECU, som allerede nu praktisk talt 
synes uinddrivelige, og 
c) i alt 58,3 mio ECU, som skal opkræves. 
Omfanget af fordringer som følge af 
uregelmæssigheder 
Uinddrivelige beløb og artikel 8, stk. 2 
Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb 
4.51. Ifølge den række ordninger om forebyggelse 
og bekæmpelse af svig og uregelmæssigheder, der 
pålægger medlemsstaterne det primære ansvar i for­
bindelse njed bekæmpelse af uregelmæssigheder, 
påhviler det medlemsstaterne at sørge for opkræv­
ning af uretmæssigt udbetalte beløb. Medlemssta­
terne anmelder hver måned de tilbagebetalte beløb 
med fradrag af deres udgifter. Når Kommissionen 
bogfører de således formindskede udgifter, kredite­
rer den derved EUGFL, garantisektionen, for de til­
bagebetalte beløb. Uinddrivelige beløb belaster i 
princippet fortsat EUGFL, garantisektionen. 4.54. De beløb, som er erklæret for uinddrivelige, 
afholdes principielt af Fællesskabet, men kan imid­
lertid i henhold til artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 
729/70 pålægges medlemsstaterne, når de skyldes 
uregelmæssigheder eller forsømmelser, medlemssta­
terne kan gøres ansvarlige for. 
4.55. Retten har allerede i sine tidligere beretnin­
ger beklaget, at Kommissionen aldrig har sat sig for 
at træffe en endelig afgørelse om de uinddrivelige 
beløb, hvorved den reelt har belastet Fællesskabet 
hermed. Kommissionen svarede fortrinsvis, at det 
skyldtes, at der endnu ikke var fastsat regler på om­
rådet. 
4.52. Når en medlemsstat indleder procedure til 
konstatering af en uregelmæssighed, åbner den der­
ved mulighed for en fordring, og når den erkender 
tilstedeværelsen af en uregelmæssighed, svarer det 
til konstatering af en fordring til fordel for EUGFL, 
garantisektionen. Medlemsstaterne skal i øjeblikket 
i henhold til forordning nr. 283/72 meddele Kom­
missionen de tilfælde af uregelmæssigheder, som 
overstiger beløb på 1 000 RE (1 209 ECU), og som 
de er bekendt med samt hvert kvartal underrette 
Kommissionen om, hvordan opkrævningen afvikles. 
4.53. Det fremgår af de oplysninger, Kommissio­
nen råder over i henhold til denne ordning, at der 
primo 1983 kun er blevet tilbagebetalt 31,2 mio 
ECU af et samlet beløb på 113,7 mio ECU som 
følge af uregelmæssigheder anmeldt af medlemssta­
terne siden ikrafttrædelsen af den nye ordning for 4.56. Da Retten gennemgik sagsakterne vedrø­
rende beløb, som medlemsstaterne for længe siden 
havde erklæret var uinddrivelige, opdagede den 
imidlertid, at Rådet og Kommissionen ved vedtagel­
sen af omtalte forordning nr. 283/72 i eri fælles 
erklæring havde fastlagt en forenklet procedure til i 
tilfælde af uinddrivelige beløb at fordele ansvaret 
mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Ifølge 
denne procedure skulle: 
a) en medlemsstat, som anerkendte at skulle finan­
siere et beløb, anmelde det til Kommissionen, 
b) en medlemsstat, som var af anden opfattelse, til­
stille Kommissionen en forklarende redegørelse, 
c) Kommissionen, hvis den ikke kunne tilslutte sig 
denne opfattelse, tage kontakt med den pågæl-
50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
dende medlemsstat, og drøfte sagen i EUGFL-
komiteen, og 
d) Kommissionen skulle, såfremt der fortsat var 
problemer, forelægge Rådet forslag til løsninger, 
der var tilpasset hvert enkelt uafklaret tilfælde 
med henblik på at bilægge uoverensstemmel­
serne. 
4.57. Det viste sig, at ingen af punkterne i oven­
nævnte procedure nogen sinde er bragt i anven­
delse. Retten har i øvrigt kunnet konstatere, at ingen 
af de rutineoplysninger, Kommissionen indhenter 
under kontrollen med tilbagebetalingsprocedurerne, 
sætter den i stand til at analysere årsagerne til svig­
tende opkrævning, og at den derfor heller ikke kan 
udtale sig om ansvarsfordelingen. 
4.58. Retten konkluderer derfor — uden at fore­
gribe en tilpasning af forordningen, hvad der kunne 
være hensigtsmæssigt efter 10 års erfaring med for­
ordningen — at Kommissionen kunne: 
a) indhente bedre oplysninger om opkrævningsbe-
tingelserne i medlemsstaterne, og 
b) tilskynde til anvendelse af den procedure, der 
blev godkendt i fællesskab med Rådet, ved i 
første omgang at få medlemsstaterne til at tage 
stilling til deres ansvar, og derefter i tilfælde af 
uoverensstemmelser ved, efter behandling i 
EUGFL-komiteen, selv at træffe afgørelse om 
ansvarsfordelingen. 
Finansinspektørens rapport i henhold til 
finansforordningens artikel 24, stk. 3 
4.59. I finansforordningens artikel 24, stk. 3, hed­
der det, at »såfremt finansinspektøren konstaterer, at et dokument vedrørende en fordring ikke er blevet 
udstedt, eller at en fordring ikke er blevet indkasse­
ret, underretter han sin institution herom«. Hvert år 
forelægger finansinspektøren Kommissionen en 
rapport i henhold til artikel 24, stk. 3. Fordringer 
under EUGFL, garantisektionen, nævnes aldrig i 
denne rapport. 
4.60. Som nævnt under pkt. 4.52 konstaterer en 
medlemsstat, som opdager en uregelmæssighed, dog 
herved tilstedeværelsen af en fordring til fordel for 
EUGFL, garantisektionen. Det havde derfor været 
ønskeligt, at finansinspektøren i sin rapport henle­
der Kommissionens opmærksomhed på de sted­
fundne opkrævninger, stillingen i de opkrævnings-
procedurer, hvorom Kommissionens tjenestegrene 
er underrettet, tilfælde af svigtende opkrævning, 
problemer i forbindelse med den endelige overta­
gelse af gæld ved uinddrivelige beløb, som når de 
skyldes en medlemsstats forsømmelse, udgør en 
direkte fordring til fordel for Fællesskabet samt, at 
der kan være adskillige fordringer under 1 000 RE, 
som ikke er meddelt Kommissionens tjenestegrene. 
Havde finansinspektøren i sin rapport medtaget 
sådanne spørgsmål, havde det vist, at han under 
udøvelsen af sit ansvar som intern inspektør havde 
undersøgt, hvordan den anvisningsberettigede og 
regnskabsføreren på hver sit område havde indført 
og iværksat kontroller af fordringer til fordel for 
EUGFL, garantisektionen, som kunne sikre, at for­
dringerne opkræves så hurtigt og sikkert som muligt. 
Det fremgår ikke klart af Kommissionens svar 
(Bilag IVpunkt 4.59-4.60), om den finder, at de uret­
mæssigt udbetalte beløb under ingen omstændighe­
der kan udgøre en fordring for Fællesskabet. I 
finansforordningens artikel 24, stk. 3, henvises der i 
øvrigt direkte til tilfælde, hvor dokumenter vedrø­
rende en fordring ikke er blevet udstedt, hvilket sva­
rer til den situation, Kommissionen befinder sig i, 
idet den har, undladt at tage stilling til medlemssta­
ternes ansvar for visse uinddrevne beløb. Det skal 
endelig bemærkes, at Kommissionen har vedtaget at 
betragte visse aspekter af dette af Retten siden 1978 
påpegede spørgsmål som uopsættelige. 
31.12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 51 
KAPITEL 5 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
udviklingssektionen 
5.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 5.1 — 5.2 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 5.3 — 5.5 
Bemærkninger vedrørende ordningen for ydelse og forvalt­
ning af støtten på nationalt plan og på fællesskabsplan 5.6 — 5.48 
Forordning nr. 1760/78 om forbedring af infrastruktu­
rerne i visse landdistrikter 5.6 — 5.23 
Finansiering i vinsektoren af forvaltninger til omstruktu­
rering eller omlægning af vinavl 5.24 — 5.41 
Finansieringer i fiskerisektoren 5.42 — 5.48 
Indledning 
5.1. EUGFL, udviklingssektionen, som er oprettet 
i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 25/62 af 4. 
april 1962 (') og forordning (EØF) nr. 17/64 af 5. 
februar 1964 (2), finansierer, de fælles foranstaltnin­
ger, der er vedtaget med henblik på at virkeliggøre 
de formål, der er fastsat i artikel 39, stk. 1, litra a), i 
EØF-traktaten, herunder de strukturændringer, der 
er nødvendige, for at fællesmarkedet kan virke bedst, 
muligt. Udviklingssektionens interventioner omfat­
ter foranstaltninger »i forbindelse med projekter«, 
hvorved der ydes støtte til modtagere med henblik 
på gennemførelse af særlige investeringer, samt for­
anstaltninger »i forbindelse med refusion af udgif­
ter«, hvorved medlemsstaterne kan få refunderet en 
del af de udgifter, de har afholdt til transaktioner, 
der opfylder betingelserne i fællesskabsbestemmel­
serne. 
5.2. Ved Rådets forordning (EØF) nr. 929/79 af 8. 
maj 1979 (3) fik EUGFL, udviklingssektionen, tildelt 3 600 mio ECU til interventioner i perioden 1980-
1984. Ved Rådets forordning (EØF) nr. 3509/80 af 
22. december 1980 (4) blev denne tildeling som følge 
af Grækenlands tiltrædelse af Fællesskabet forhøjet 
til 3 755 mio ECU. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
5.3. I tabel 5.1 gives en oversigt over regnskabs­
årets forpligtelser og betalinger til EUGFL's udvik­
lingssektion, samt over de disponible bevillinger. 
5.4. På budgettet for 1982 var der godkendt for­
pligtelsesbevillinger på 790,4 mio ECU, som i løbet 
af regnskabsåret blev formindsket på grund af en 
overførsel af 9,5 mio ECU til kapitel 95 til finansie­
ring af en nødhjælp til Polen. I øvrigt henstod der 
149,3 mio ECU i forpligtelsesbevillinger fra 1981, 
(') EFTnr. 30 af 20. 4. 1962, s. 991. 
O EFT nr. 34 af 27. 2. 1964, s. 586. 
O EFTnr. LI 17 af 12. 5. 1979, s. 4. (4) EFTnr. L 367 af 31. 12. 1980, s. 87. 
52 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 5.1 — Disponible bevillinger i 1982 og deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
Opdelte bevillinger Ikke-opdelte bevillinger før 
1977 (4) 
Forpligtelsesbevillinger Betalingsbevillinger 
Budgetpost 
Endelige Budgetpost 
Endelige Endelige 
Betalinger disponible Forpligtelser disponible Betalinger Fremførte Betalinger 
bevillinger i 1982 bevillinger i 1982 bevillinger i 1982 
i 1982 (') i 1982 (2) 
Kapitel 30: 
Projekter til forbedring af landbrugs­
strukturerne 192,0 184,9 184,0 111,2 209,4(3) 84,4 
— 300 Enkeltprojekter 1,9 — 49,6 28,5 209,4 84,4 
— 301 Afsætning 190,1 . 184,9 134,4 82,7 
Kapitel 31: 
Generelle sociostrukturelle foranstalt­
ninger 118,4 92,5 120,2 92,5 
— 3.10 Modernisering 112,4 86,8 114,2 86,8 
— 311 Ophør 1,1 0,9 1,1 0,9 
— 312 Uddannelse 4,9 4,8 4,9 4,8 
Kapitel 32: 
Foranstaltninger til støtte for ugunstigt 
stillede områder 387,6 . 323,7 358,4 232,3 
— 320 Landbrug i bjergområder 150,8 144,5 150,8 144,5 
— 321 Skovbrug i middelhavsområ­
der 91,9 82,2 81,2 42,2 
— 322 Regioner — Italien 62,8 48,6 52,3 6,1 
— 323 Regioner—Frankrig 29,2 15,9 29,0 16,4 
— 324 Regioner—Irland 37,9 22,1 37,9 22,1 
— 325 Regioner—Danmark 0,5 0,0 0,5 0,0 
— 326 Regioner—Det forenede 
Kongerige 3,5 1,4 ' 3,4 1,0 
— 327 Regioner—Belgien 2,0 — 0,3 — 
— 328 Regioner—FR Tyskland 9,0 9,0 3,0 — 
— 329 Regioner — Grækenland p.m. — p.m. — 
Kapitel 33: 
Strukturforanstaltninger i forbindelse 
med de fælles markedsordninger 180,9 132,5 172,8 117,7 
— 330 Producentsammenslutninger 3,7 2,2 3,7 2,2 
— 331 Mælk og kød 105,7 86,3 105,7 86,3 
— 332 Vin 64,5 40,1 57,0 25,3 
— 333 Frugt 7,0 3,9 6,4 3,9 
Subtotal (kapitel 30 — 33) 878,9 733,6 835,4 553,7 209,4 84,4 
Kapitel 46: 
Fælles foranstaltninger inden for fiske­
risektoren 51,3 25,4 25,7 11,8 
— 460 Udvikling af fiskeri og akva­
kultur 51,2 25,4 25,6 11,8 
— 461 Producentsammenslutninger o,i • 0,0 0,1 0,0 
lait 930,2 759,0 861,1 565,5 209,4 84,4 
(') Under hensyntagen til overførsler, frigørelser, reguleringer og bevillinger, der henstår fra 1981. 
(2) Under hensyntagen til overførsler og fremførsler fra 1981. 
(3) I 1982 blev 23,2 Mio ECU frigjort og genanvendt i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 3171/75. Disse genforpligtelser og betalin­
gerne er regnskabsført over ikke-opdelte bevillinger. 
(4) Kapitel 80 i den tidligere kontoplan. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 53 
hvorved de samlede disponible bevillinger for 1982 
beløber sig til 930,2 mio ECU. Forpligtelserne for 
hele udviklingssektionen (kapitel B 30-B 33 og B 46) 
andrager 759,0 mio ECU i 1982, dvs. 81,6% af de 
disponible bevillinger. De tilsvarende tal for 1981 
var henholdsvis 695,1 mio ECU og 85,3 %. 
5.5. Der blev afholdt betalinger på 486,0 mio ECU 
af regnskabsårets betalingsbevillinger, og på 79,5 
mio ECU af bevillinger fremført fra 1981, dvs. i alt 
565,5 mio ECU, hvortil kommer 84,4 mio ECU 
afholdt af ikke-opdelte bevillinger, fremført fra 
regnskabsårene forud for 1977. De samlede betalin­
ger andrager således 649,9 mio ECU for 1982, mod 
576,4 i det foregående regnskabsår. Af de opdelte 
betalingsbevillinger, der var disponible på budgettet 
for 1982, samt af fremførsler fra 1981, som androg 
861,1 mio ECU (efter fradrag af de 9,5 mio ECU, 
der blev overført til kapitel 95) blev der således 
anvendt 565,5 mio ECU, eller 65,7 %. De tilsvarende 
tal for 1981 var henholdsvis 490,8 mio ECU og 
83,7 % af bevillingerne. 125 mio ECU, eller 25 mio ECU. om året. Fonden 
finansierer 40 % af de støtteberettigede projekter : 
a) el- og drikkevandsforsyning af landsbyer eller 
dele af landsbyer, hvis indbyggere hovedsageligt 
er afhængige af landbrug, og af ensomt belig­
gende landbrugsbedrifter; 
b) anlæggelse og forbedring af veje på bedrifterne 
og af forbindelsesveje, som især er af betydning 
for landbrug og skovbrug. 
5.8. De projekter, som kan finansieres, skal i hen­
hold til forordningens artikel 7 indgå i et rammepro­
gram, som også skal opfylde visse betingelser. Kom­
missionen godkendte den 13. juli 1979 (3) og den 23. 
maj 1980 (4) de rammeprogrammer, som henholdsvis 
Frankrig og Italien havde forelagt den 29. maj 1979 
og den 10. marts 1980. 
Bemærkninger vedrørende ordningen 
for ydelse og forvaltning af støtten på 
nationalt plan og på fællesskabsplan 
Forordning nr. 1760/78 om forbedring af 
infrastrukturerne i visse landdistrikter 5.9. Disse forsinkelser med at udarbejde program­
merne (et år for Frankrig, næsten to år for Italien) 
gør det ikke muligt at overholde den opstillede tids­
plan for gennemførelsen af den fælles foranstalt­
ning, og de har nødvendiggjort en forlængelse af 
forordningens gyldighedsperiode (5). 
5.10. Det franske rammeprogram opererer med en 
samlet støtte fra EUGFL på 303,5 mio FF eller ca. 
52,5 mio ECU, dvs. 42 % af det samlede beløb på 
125 mio ECU; det italienske rammeprogram tager 
sigte "på en støtte fra I^JGFL på i alt 106 mio ECU, 
eller 84 % af det samme beløb på 125 mio ECU. 
5.6. Med Rådets forordning (EØF) nr. 1760/78 af 
25. juli 1978 (') indførtes der en fælles foranstaltning 
til forbedring af infrastrukturerne i de ugunstigt stil­
lede områder i Italien og det sydlige Frankrig, som 
defineret i Rådets direktiv 75/268/EØF (2), samt i 
hele Mezzogiorno. 5.11. Skønt Kommissionen har godkendt de to 
rammeprogrammer, forudsætter de altså en samlet 
fællesskabsfinansiering, der indebærer en overskri­
delse på 26 % af det i forordningen fastsatte udgifts­
overslag for den fælles foranstaltning. 
5.7. Foranstaltningens varighed er fastsat til 5 år at 
regne fra den 31. juli 1978, som er datoen for forord­
ningens ikrafttræden, og udgifterne, som skal afhol­
des af EUGFL, udviklingssektionen, er anslået til 
(') EFT nr. L 204 af 25. 7. 1978, s. 1. 
C) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1. 5.12. Denne overskridelse er ikke i overensstem­
melse med det erklærede formål med den fælles for-
(3) Kommissionens beslutning nr. 79/650/EØF — EFT 
nr. L 186 af 24. 7. 1979, s. 37. 
(4) Kommissionens beslutning nr. 80/563/EØF — EFT 
nr. L 145 af 11.6. 1980, s. 38. 
(5) Rådets forordning (EØF) nr. 2003/83 af 18. juli 1983, 
EFT nr. L 198 af 21. 7. 1983, s. 1.. 
54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
anstaltning, og der er grund til at rejse tvivl om 
berettigelsen af en metode, som fører til, at en råds­
forordning indeholder økonomiske overslag, for 
hvilke ansvaret påhviler Kommissionen og budget­
myndigheden. fra andre foranstaltninger ('), er der især ikke fastsat 
tillægsbestemmelser til fremme af bedre retningslin­
jer for produktionen, og programmerne indeholder 
så godt som intet herom, idet der i det franske doku­
ment kun er visse oplysninger i det afsnit, der drejer 
sig om Korsika. 
/ 
5.13. Uanset at der i det italienske program mang­
ler en del af de oplysninger, der kræves i artikel 3 i 
forordningen (nøje afgrænsning af de distrikter, der 
omfattes af programmet, og andre programmer, især 
af regional karakter) valgte Kommissionen, især på 
grund af vanskelighederne i forbindelse med iværk­
sættelsen af den administrative regionale opdeling i 
Italien, at godkende et ufuldstændigt program frem 
for yderligere at forsinke finansieringen af projek­
terne. 5.15. Den langsomme igangsættelse af program­
merne afspejles af foranstaltningens budgetmæssige 
gennemførelse, som fremgår af tabel 5.2. 
5.16. De kontroller, Retten har gennemført i løbet 
af regnskabsåret 1982 i forskellige italienske regio­
ner, har vist, at der var adskillige vanskeligheder ved 
tilrettelæggelsen og forsinkelser i gennemførelsen. 
5.14. Da der er tale om almennyttige infrastruktu­
rer (veje, vandforsyning, elektricitet), er ydelsen af 
finansieringsstøtte ikke betinget af en vurdering af 
virkningerne for landbrugets udvikling. Til forskel (') F.eks. Rådets forordning (EØF) nr. 1362/78 af 19. juni 
1978 om kunstig vanding på kollektivt grundlag i 
Mezzogiomo (EFT nr. L 166 af 23. 6. 1978) og Rådets 
forordning (EØF) nr. 1820/80 af 24. juni 1980 om 
fremme af landbrugets udvikling i de ugunstigt stil­
lede områder i det vestlige Irland (EFT nr. L 180 af 14. 
7. 1980). 
Tabel 5.2 — Den budgetmæssige gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1760/78 (1979—1982) 
(Mio ECU) 
Budgetmæssig gennemførelse 1979 1980 1981 1982 
A. Forpligtelsesbevillinger: 25,0 39,0 36,5 34,2 
— endelige, for regnskabsåret 25,0 14,0 25,0 25,0 
— restbeløb fra det foregående 
regnskabsår — 25,0 11,5(') 9,2(') 
Indgåede forpligtelser: — 29,0 28,7 27,2 
— Frankrig (2) — 13,0 6,7 6,1 
— Italien (3) — 16,0 22,0 21,1 
B. Betalingsbevillinger: 15,0 17,0 13,0 31,5 
— endelige, for regnskabsåret 15,0 2,0 11,0 25,0 
— fremført fra det foregående 
regnskabsår — 15,0 2,0 6,5 
Afholdte betalinger (4): — 1,3 6,5 9,2 
— Frankrig — 0,9 4,6 3,2 
— Italien — 0,4 1,9 6,0 
(') Herunder bevillinger, hvortil der oprindelig blev indgået forpligtelser til projekter i henhold til forordning (EØF) nr. 17/64, og som blev 
disponible til forordning (EØF) nr. 1760/78 (artikel 14), samt paritetsreguleringer. 
(2) For i alt 245 projekter, hvoraf 105 i 1980, 85 i 1981 og 55 i 1982. 
(3) For i alt 380 projekter, hvoraf 32 i 1980, 216 i 1981 og 132 i 1982. 
(4) Herunder forskud udbetalt i medfør af artikel 13 i forordningen. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 55 
a) I Calabrien blev først i slutningen af juli 1982 
de nationale bevillinger disponible, der skulle 
dække den regionale andel .af finansieringen af 
de projekter, der var forelagt for Kommissionen 
i 1980, og for hvilke der var truffet afgørelse om 
fællesskabsstøtte i 1981. I øvrigt var der endnu 
ikke ved udgangen af oktober 1982 bogført 
nogen udgiftsforpligtelse hertil. For årene 1981 
og 1982 foreligger der ingen støtteanmodning. 5.19. I øvrigt udarbejdes medlemsstaternes oplys­
ninger om den procentvise landbrugsbefolkning 
ikke altid efter sikre metoder. I flere tilfælde, der i 
Frankrig blev undersøgt på stedet ved Rettens revi­
sion, har landbrugsprioriteringen først kunnet kon­
stateres senere på grundlag af attesteringer, som de 
nationale myndigheder havde rekvireret fra borgme­
strene i de pågældende kommuner. 
b) For Basilicata er den første anmodning om 
støtte i henhold til forordning nr. 1760/78 indgi­
vet i september 1982, og den drejer sig i virkelig­
heden om arbejder, i forbindelse med drikke­
vandsforsyning inden for rammerne af allerede 
godkendte, men ikke gennemførte projekter i 
forbindelse med forordning nr. 17/64. 
c) I Marche har lokale organer (»Comunitå mon­
tane«) udarbejdet og forelagt projekter uden 
konkrete overslag for det arbejde, der skulle 
udføres. Regionens myndigheder har i forvejen 
skønsmæssigt for hvert enkelt af disse lokale 
organer fastsat en andel på 40 %, 3,5 %, og 25 % 
for arbejder til henholdsvis elektrificering, drik­
kevandsforsyning og anlæggelse og forbedring 
af veje. De lokale myndigheder havde ingen 
projekter klar til igangsætning. De forskud, Fæl­
lesskabet i henhold til artikel 13 i forordningen 
havde udbetalt til regionen i april 1981, henstod 
for størstedelen uudnyttede i begyndelsen af 
1982, og i februar 1982 vedtog Kommissionen 
- en række beslutninger om inddrivelse af disse 
forskud. 
5.17. Den i forordning nr. 1760/78 omhandlede 
støtte kan kun tildeles til infrastrukturer, der fortrins­
vis er af betydning for landbruget, eller som vedrø­
rer lokalbefolkning, der hovedsageligt er afhængig 
af landbrug (artikel 2). Overholdelsen af denne prio­
ritering af landbruget er vanskelig at sikre og kon­
trollere. I landbrugsdistrikter, hvor der er en stadig 
eller årstidsbestemt befolkningstilvækst, er det ikke 
altid let at afgøre, om et stigende behov for el- eller 
drikkevandsforsyning skyldes en større efterspørgsel 
inden for landbruget eller snarere en forbrugsstig­
ning, der f:eks. skyldes fritidshuse eller andet for­
brug. 5.20. Den støtte, der var bevilget af EUGFL til 
elforsyningsprojekter i de italienske landdistrikter 
androg, i strid med forordningens bestemmelser, 
ikke 40 % af investeringsudgifterne, men kun 32 %. 
5.21. Kommissionen fandt således ikke, at den af 
ENEL (Ente Nazionale per l'Energia Elettrica) 
afholdte del af udgifterne, som svarer til 20 % af 
omkostningerne ved projekterne, bør indgå i bereg­
ningsgrundlaget for støtte, der afholdes over fonden. 
5.22. Det fremgår af Kommissionens redegørelse, 
at den del, der finansieres af ENEL, ikke er medta­
get, eftersom det ikke drejer sig om et direkte og 
nærmere bestemt finansielt tilskud fra medlemssta­
ten, men snarere om tredjemands bidrag til finansie­
ring af de pågældende projekter. 
5.23. En sådan fremgangsmåde, nemlig at ude­
lukke visse investeringsandele fra Fællesskabets 
støtte alene på grund af finansieringens oprindelse, 
forekommer ikke berettiget. 
Finansiering i vinsektoren af 
foranstaltninger til omstrukturering eller 
omlægning af vinavl 
5.18. Da forordningen beklageligvis ikke omtaler 
dette spørgsmål, er Kommissionen gået ud fra, at 
betingelserne i artikel 2 er opfyldt, når mindst 35 % 
af befolkningen er afhængig af landbruget, hvilket 
forekommer at være en ret lav procentsats i betragt­
ning af artiklens ordlyd. 5.24. Der er ni foranstaltninger for EUGFL, udvik­
lingssektionen, der omfatter finansieringer i vinsek­
toren, og tre heraf, som er af generel karakter, dæk­
ker hele landbrugssektoren, herunder også vin. Det 
drejer sig om projekter til forbedring af strukturerne 
med henblik på produktion, forarbejdning og afsæt-
56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
ning som fastsat ved forordning nr. 17/64, projekter 
til forbedring aT strukturerne for forarbejdning og 
afsætning som fastsat ved Rådets forordning (EØF) 
nr. 355/77 af 15. februar 1977 ('), samt om moderni­
sering af landbrugsbedrifterne inden for rammerne 
af direktiv nr. 72/159/EØF af 17. april 1972 (2). De 
øvrige seks aktioner drejer sig i højere grad om akti­
oner til omstrukturering eller omlægning af vinarea­
ler i hele Fællesskabet eller i en eller flere nærmere 
fastsatte regioner. 
5.25. I tabel 5.3 gives for de forskellige modtager­
lande den samlede stilling pr. 31. december 1982 for 
de finansieringer, der skal afholdes over EUGFL i 
henhold til de nævnte bestemmelser, herfra dog 
undtaget direktiv nr. 72/159, for hvilket der ikke 
foreligger oplysninger om gennemførelsen i vinsek­
toren. 
5.26. Alle aktioner, der tager sigte på direkte at 
ændre produktionsstrukturerne gennem omstruktu­
rering eller omlægning, synes betinget af et forudgå­
ende kendskab til vinarealerne og til deres produk­
tion. 
5.27. Ifølge artikel 1 i den første fællesskabsforord­
ning om vin (Rådets forordning (EØF) nr. 24/62 af 
4. april 1962 (3)) er det pålagt medlemsstaterne at 
oprette og derefter ajourføre en vinmatrikel, der skal give et samlet billede af produktionskapaciteten for 
vin. Oprettelsen, ajourføringen og benyttelsen af en 
sådan matrikel medfører naturligvis langvarige og 
indviklede administrative opgaver, især i forbin­
delse med opgørelsen over bedrifter og parceller og 
beskrivelsen af deres tekniske egenskaber, som f.eks. 
sammensætning, vinstokbestand, alder og ydelse. 
5.28. På grund af disse vanskeligheder blev en 
sådan matrikel ikke udarbejdet, undtagen i de med­
lemsstater, der, hovedsagelig af skattemæssige 
grunde, allerede førte en. I disse tilfælde har der 
endvidere kun kunnet foretages en delvis ajourfø­
ring. 
5.29. I 1978 opgav Kommissionen matrikelsyste­
met, som det ikke var lykkedes den at få indført, og i 
det forslag, der førte til Rådets forordning (EØF) nr. 
357/79 af 5. februar 1979 (4) erstattedes matriklen af 
en ordning med regelmæssige undersøgelser (årlige 
undersøgelser for arealer, som kun ér beregnet til 
produktion af vegetativt vinstokformeringsmateri­
ale, en statistisk basisundersøgelse hvert 10. år for 
hele det dyrkede vinareal, og mellemundersøgelser 
for det vinareal, der er beplantet med vinstoksorter 
med druer til persning). For Italiens og Græken­
lands vedkommende vil de første resultater formo­
dentlig fremkomme i 1984, da disse to lande først 
skal afslutte deres første undersøgelser i 1982, og da 
de behøver en vis tid til bearbejdelse og oversen­
delse af resultaterne. 
(') EFT nr. L 51 af 23. 2. 1977, s. 1. 
(2) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 1. 
(3) EFT nr. 30 af 20. 4. 1962, s. 989. (4) EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 124. 
Tabel 5.3 — EUGFL — udvikling — finansieringer inden for vinsektoren 
(Mio ECU) 
Forordning/direktiv Samlede 
forventéde 
udgifter Tilskud ydet indtil 31. december 1982 
Forordning/direktiv Samlede 
forventéde 
udgifter Belgien FR Tysk­
land Græken­
land Frankrig Italien Luxem­
bourg lait 
Forordning (EØF) nr. 17/64 (') (2) ' 245,0 
Forordning (EØF) nr. 355/77 (') ' — 17,5 1,5 55,0 66,0 0,5 140,5 
Direktiv (EØF) nr. 1163/76 84,0 0,0 — — 30,8 11,6 — 42,4 
Direktiv (EØF) nr. 78/627 86,0 — — — 21,0 — — 21,0 
Forordning (EØF) nr. 79/359 15,0 — — — 11,0 — — 11,0 
Forordning (EØF) nr. 456/80 128,8 — — — 24,3 0,0 — 24,3 
Forordning (EØF) nr.- 457/80 11,1 — — — — — — — 
Forordning (EØF) nr. 458/80 188,9 — — — 14,2 1,9 — 16,1 
(') Denne forordning vedrører samtlige landbrugssektorer, men indeholder ingen særskilte udgiftsoverslag for vinsektoren. 
(2) Der foreligger ingen finansieringsfordeling pr. medlemsstat. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 57 
5.30. Med Rådets forordning (EØF) nr. 454/80 af 
18. februar 1980 (') blev der indført en række andre 
ændringer af fremgangsmåden for producenternes 
meddelelser til de nationale administrationer (som 
oversender disse oplysninger til Kommissionen) om 
deres planer for og gennemførelse af nyplantning, 
genbeplantning og rydning. 
5.31. Efter disse ændringer er det medlemsstaterne, 
der fastsætter arten og udformningen af de oplys­
ninger, den enkelte vinavler skal afgive, og i Rådets 
forordning (EØF) nr. 3577/81 af 3. december 
1981 (2) er der fastsat en senere ændring, idet der 
gives mulighed for, at anmeldelsespligten indskræn­
kes til alene at gælde de gennemførte aktioner, idet 
planlagte aktioner kan udelades. 
5.32. De foreliggende eller forventede erklæringer 
og undersøgelser tager naturligvis sigte på tilveje­
bringelse af statistiske oplysninger. De tjener deri­
mod ikke til at sikre overholdelsen af de gældende 
bestemmelser, der ikke tillader udvidelser af 
beplantningen, og når der mangler en egentlig vin­
matrikel, hindres i praksis en effektiv kontrol af pro­
duktionskapaciteten. 
5.33. Til omlægninger er støttebeløbene pr. hektar 
(fra 1 000 ECU til 2 000 RE i Rådets forordning 
(EØF) nr. 1163/76 af 7. maj 1976 (3), og på 1 813 
ECU i Rådets forordning (EØF) nr. 456/80 af 18. 
februar 1980 (4) fastsat under hensyntagen til ryd-
ningsomkostningerne, og i et vist omfang til fremti­
dige indtægtstab (jf. begrundelsen i forordning nr. 
1163/76). Dette beløb må være tilstrækkeligt til at 
tilskynde vinavleren til, i tilfælde hvor vinarealet har 
en ringe eller middelstor produktionskapacitet, at 
acceptere de begrænsninger, som er forudsætningen 
for ydelsen af præmien. 
5.34. Støtten er derimod ikke tilstrækkelig til, at 
omlægningsprocessen også kan omfatte vinarealer 
med produktivitet over middel. Man må derfor gå 
ud fra, at rydningsforanstaltningerne især er blevet 
anvendt på de mindre produktive parceller, hvilket, 
i det mindste på kort sigt, kun får en begrænset ind­
flydelse på produktionen. 5.35. I artikel 4, stk. 4 i forordning nr. 1163/76 er 
det fastsat, at præmiebeløbet skal udbetales samlet 
senest seks måneder efter, at ansøgeren har godt­
gjort, at han har foretaget rydningen. 
5.36. Af kontroller, Retten har foretaget i Italien, 
fremgår det, at de første betalinger, som de regionale 
instanser gennemførte til de ydelsesberettigede for 
vinhøståret 1976-1977, fandt sted i 1980. Præmierne 
for vinhøståret 1978-1979, samt en del af præmierne 
for vinhøståret 1977-1978, var endnu ikke betalt , i 
1982. 
5.37. Det samme forhold gør sig atter gældende for 
forordning nr. 456/80 (i hvis artikel 4, stk. 6, der fin­
des tilsvarende bestemmelser som i artikel 4, stk. 4, i 
forordning nr. 1163/76), hvor støtten vedrørende 
høståret 1980-1981 endnu ikke var blevet udbetalt, 
da Retten udførte kontrol i andet halvår af 1982. 
5.38. Samtidig med, at sådanne forsinkelser i udbe­
talingen er en tilsidesættelse af modtagernes rettig­
heder, kan det ikke undgås, at vinavlere, der måtte 
have overvejet at foretage rydning, holder sig til­
bage, og forsinkelserne er således en af grundene til 
det beskedne omfang af rydningsaktionerne. 
5.39. Den kontrol, Retten har gennemført i Fran­
krig, især i produktionsområdet for armagnac, har 
vist, at Fællesskabets interventioner undertiden kan 
virke mod hensigten. Efter at have finansieret pro­
jekter, der omfattede genbeplantning af fiere 
tusinde hektarer inden for rammerne af forordning 
nr. 17/64, samt opførelse og udvidelse af et destil­
leri, har Fællesskabet ligeledes i samme departe­
ment finansieret fuldt så omfattende programmer 
for rydning og omlægning (forordning nr. 1163/76 
og nr. 456/80), og derefter programmer for omstruk­
turering (Rådets forordning (EØF) nr. 458/80 af 
18. februar 1980 (5)). 
/ 
5.40. De kooperativer, der modtog støtte til de før­
ste projekter gjorde opmærksom på deres betænke­
ligheder ved de inkonsekvente virkninger, som fik 
det nationale organ, der stod for forvaltningen af 
støtten, til at indskrænke alle former for omtale af 
de præmier, der var fastsat i forordning nr. 456/80. 
(') EFT nr. L 57 af 29. 2. 1980, s. 7. 
(2) EFT nr. L 359 af 15. 12. 1981, s. 1. 
O EFT nr. L 135 af 24. 5. 1976. s. 34. 
(4) EFT nr. L 57 af 29. 2. 1980, s. 16. ' (5) EFT nr. L 57 af 29. 2. 1980, s. 27. 
58 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionen har anstillet den betragtning ('), at 
den i mangel af nærmere oplysninger ikke skulle 
kunne give svar på Rettens bemærkning. Retten 
mener sig ikke forpligtet til at angive sine informati­
onskilder, når den har kunnet overbevise sig om rig­
tigheden af de pågældende oplysninger. 
5.41. En gennemgang af Visse bestemmelser i for­
ordningerne giver ligeledes anledning til bemærk­
ninger: 
a) I henhold til artikel 4 i forordning nr. 1163/76. 
og artikel 4 i forordning nr. 456/80 ydes præmi­
erne efter en sats, der er fastsat for vinarealer 
med ringe udbytte, selv hvor det gælder rydning 
af vinarealer, der ikke er normalt vedligeholdt. I 
Frankrig har de nationale instanser foretaget en 
indskrænkning i disse bestemmelser, idet præ­
mien ikke kan tildeles, når der i mere end 12 år 
ikke har været normal vedligeholdelse. Det må 
klarlægges, om Fællesskabet kan have interesse 
i at støtte rydningen af vinarealer, der ikke har 
været vedligeholdt i mange år, og der er næppe 
tvivl om, at bestemmelserne i de gældende for­
ordninger på området ville vinde ved at blive 
omformuleret med mere restriktive vilkår. 
b) Som et led i bestræbelserne for at gøre forord-
ningsteksterne om rydning konsekvente skal 
modtagere af præmier for rydning af vinstokke 
ifølge artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 1163/76 
og i forordning nr. 456/80 indtil den 31. marts 
1982 afstå fra på de pågældende arealer at fore­
tage beplantning med frugttræer af de sorter, for 
hvis rydning Fællesskabet yder støtte som et led 
i foranstaltningerne med henblik på en sanering 
af frugtavlen (Rådets forordning (EØF) nr. 
794/76 af 6. april 1976 (2)). Der er imidlertid 
ikke truffet særlige forholdsregler for at sikre 
overholdelsen af denne bestemmelse, især ikke i 
Frankrig, som indtil udgangen af 1981 havde 
modtaget over 50 % af den støtte, der var. ydet i 
henhold til forordning nr. 794/76. I Frankrig har 
det organ, der har ansvaret for forvaltningen af 
foranstaltningerne på vinområdet, ingen befø­
jelser vedrørende frugttræer og kan derfor ikke 
garantere, at dette forbud overholdes. forordning (EØF) nr. 3796/81 af 29. december 
1981 (4j om den fælles markedsordning for fiskeriva­
rer, er der indført en støtteordning, der skal til­
skynde til oprettelse af producentorganisationer i 
fiskerisektoren og lette deres virksomhed. I artikel 5 
i disse forordninger hedder det om producentorgani­
sationernes formål, at de skal træffe foranstaltnin­
ger, der er egnede til at sikre en rationel udøvelse af 
fiskeriet og en forbedring af salgsvilkårene. 
5.43. Den kontrol, Retten har foretaget hos tre pro­
ducentorganisationer i Det forenede Kongerige, har 
vist, at deres virksomhed hovedsageligt vedrørte 
iværksættelsen af tilbagekøbsaktioner for de pro­
dukter, der var tilbagetaget fra markedet, samt at der 
praktisk taget ikke var sket nogen udvikling til sik­
ring af en rationel udøvelse af fiskeriet eller til en 
bedre tilpasning af produktionen til markedets 
behov. 
5.44. I samme artikel 5 er det fastsat, at medlem­
mer er forpligtet til at afsætte hele produktionen af 
den vare eller de varer, som har dannet baggrund for 
deres indmeldelse, gennem producentorganisatio­
nen. Organisationen kan træffe afgørelse om, at for­
pligtelsen hertil ikke gælder, for så vidt afsætningen 
sker efter forud fastlagte fælles regler. 
5.45. En gennemgang af vedtægterne i 12 af de 14 
anerkendte producentorganisationer i Det forenede 
Kongerige har vist, at forpligtelsen sædvanligvis var 
udtrykt i vendinger, der udelukkende dækkede den 
landede fangst, hvilket udelukker den fangst, der 
eventuelt måtte blive omlosset i rum sø. Kun i ét til­
fælde vedrørte forpligtelsen samtlige varer, for 
hvilke producenterne har tilsluttet sig organisatio­
nen. 
Finansieringer i fiskerisektoren 
5.42. Med Rådets forordning (EØF) nr. 2142/70 af 
20. oktober 1970 (3) som senest er erstattet af Rådets 5.46. Det blev ligeledes konstateret, at bestemmel­
serne varierer meget fra organisation til organisa­
tion, for så vidt angår den bod, medlemmerne kan 
idømmes, hvis de ikke opfylder deres forpligtelser. 
Boden kan variere fra ét til 10 000 engelske pund, til 
trods for at der i de fleste vedtægter er fastsat en 
højestesats på 150 engelske pund. Følgen heraf er, at 
der er mærkbare forskelle på, hvor strengt producen­
terne er bundet af de forpligtelser, de har påtaget 
sig. 
(') Jf. bilag IV, punkt 5.39-5.40. 
(2) EFT nr. L 93 af 8. 4. 1976, s. 3. 
(3) EFT nr. L 236 af 27. 10. 1970, s. 5. (4) EFT nr. L 379 af 31. 12. 1981, s. 1. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 59 
5.47. En kontrol af forskellige projekter til behand­
ling og emballering af fiskerivarer, finansieret i Det 
forenede Kongerige i henhold til forordning nr. 
355/77, har ført til den konstatering, at de pågæl­
dende projekters levedygtighed og udviklingsmulig­
heder blev bragt i fåre på grund af vanskeligheder 
med at sikre en regelmæssig forsyning af fisk til en 
stabil og realistisk pris. 5.48. Da støtteansøgningerne blev indgivet, 
hidrørte mod forventning og i mangel af andre for­
syningskilder størstedelen af de behandlede produk­
ter i forbindelse med flere af de undersøgte investe­
ringer fra tredjelande, hvilket nødvendigvis må 
begrænse interessen for projekterne betydeligt. 
60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 6 
Interventionsudgifter på regionalområdet 
6.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 6.1 — 6.4, 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 6.5 — 6.11 
Bemærkninger om ordningen for bevilling og forvaltning af 
støtten på fællesskabsplan og på nationalt plan 6.12 — 6.51 
Iværksættelse af kvotafri foranstaltninger 6.12 — 6.20 
Regionaludviklingsprogrammer 6.21 — 6.27 
Nærmere regler for forundersøgelse af de af fonden 
finansierede projekter 6.28 — 6.30 
Særlige aftaler om visse former for finansiering af inve­
steringer , 6.31 — 6.38 
Udnyttelse af de finansierede projekter 6.39 — 6.45 
Nødvendigt at sikre bedre anvendelse af gældende 
bestemmelser om nedsættelse eller bortfald af støtte fra 
fonden 6.46 — 6.51 
Supplerende foranstaltninger til fordel for Det forenede Kon­
gerige 6.52 — 6.60 
Indledning 
6.1. Den europæiske Fond for Regionaludvikling 
(EFRU) blev oprettet i henhold til Rådets forord­
ning (EØF) nr. 724/75 af 18. marts 1975 ('), senere 
ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 214/79 af 
6. februar 1979 (2) og nr. 3325/80 af 16. februar 
1980 (3), med henblik på at afhjælpe de væsentligste 
regionale skævheder inden for Fællesskabet, især 
hvor disse skyldes landbrugets dominerende stilling, 
industrielle forandringer og strukturel underbeskæf­
tigelse. Bestemmelserne heri indebærer, 
a) at 95 % af fondens tildeling går til fællesskabs­
aktioner til støtte for de af medlemsstaterne ' vedtagne regionalpolitiske foranstaltninger og 
fordeles på landene efter kvoter, og 
b) at de resterende 5 % anvendes til særlige, kvo­
tafri fællesskabsaktioner med henblik på regio­
naludvikling. 
6.2. Rådet skulle i henhold til artikel 22 på forslag 
af Kommissionen på ny undersøge denne forord­
ning inden den 1. januar 1982. Undersøgelsen skulle 
især vedrøre kvotafordelingen mellem medlemssta­
terne, idet kvoterne var blevet fastsat indtil 1981. 
6.3. Kommissionen forelagde den 26. oktober 
1981 (4) Rådet et forslag til ny forordning, men ved 
(') EFT nr. L 73 af 21. 3. 1975, s. 1. 
O EFT nr. L 35 af 9. 2. 1979, s. 1. 
O EFT nr. L 349 af 23. 12. 1980, s. 10. C) EFT nr. C 336 af 23. 12. 1981, s. 60. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 61 
udgangen af regnskabsåret 1982 havde Rådet endnu 
ikke truffet nogen afgørelse herom. Kommissionen 
besluttede, for i den mellemliggende periode at sikre 
budgettets gennemførelse, for så vidt angår kvoterne, 
fortsat i 1982 at anvende de bestemmelser, som 
havde været gældende for 1981. Denne fremgangs­
måde gav ganske vist visse fordele for så vidt angår 
kontinuiteten i fondens forvaltning, men den savner 
fornødent retsgrundlag. 
6.4. Foruden bemærkninger om Den europæiske 
Fond for Regionaludvikling indeholder kapitlet 
ligeledes bemærkninger om de supplerende foran­
staltninger til fordel for Det forenede Kongerige, 
indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2744/80 af 
27. oktober 1980 ('). 6.6. For de to kapitler blev der i alt anvendt 95,6 % 
af forpligtelsesbevillingerne mod 95,4% i 1981 og 
92,7% i 1980. I 1982 blev der indgået forpligtelser 
for 1 844,9 mio ECU, dvs. en stigning på 208 mio 
ECU i forhold til 1981. 
6.7. Til kvotabestemte foranstaltninger (kapitel 50) 
er der anvendt 99,7 % af forpligtelsesbevillingerne 
(mod 98,8 % i 1981 og 97,3 % i 1980); i 1982 blev der 
ydet støtte til 3 277 projekter (621 projekter inden 
for industri-, håndværks- og servicevirksomhed, 
2 648 infrastrukturprojekter og 8 undersøgelser), 
hvilket svarer til forventede investeringer på i alt ca. 
12 177 mio ECU. Af tabel 6.2 fremgår støttens forde­
ling pr. land, udbetalingerne i 1982 samt restbeløb 
pr. 31. december 1982, der skal betales. Af forpligtel­
sesbevillinger til kvotabestemte foranstaltninger 
henstod i alt 5,5 mio ECU eller 0,3 % af 1982-tilde-
lingen pr. 31. december 1982. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
6.5. I tabel 6.1 gives en oversigt over udviklingen i 
og udnyttelsen af de forpligtelsesbevillinger, som 
Kommissionen disponerede over til EFRU i 1982 
(kapitel 50 og 51 i budgettet). 
(!) EFT nr. L 284 af 29. 10. 1980, s. 4. 6.8. I tabel 6.3 gives en oversigt over de betalings­
bevillinger, som Kommissionen har disponeret over 
i 1982 for de to kapitler vedrørende EFRU, samt 
udnyttelsen heraf. De samlede betalinger androg 
973,0 mio ECU mod 798,7 mio ECU i 1981 og 
726,7 mio ECU i 1980. Det svarer til en udnyttelses­
grad på 87,6 % af betalingsbevillingerne til de to 
kapitler, mod 95,7 % i 1981 og 97,8 % i 1980, hvilket 
til dels skyldes problemerne i forbindelse med 
Tabel 6.1 — Udviklingen i disponible forpligtelsesbevillinger i 1982 og deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
Budgetkapitel Budget 
1982 Overførsler Bevillinger 
der hen­
stod 
fra 1981 Frigørelser Regulerin­
ger 
(ECU-
kurssving-
ninger) Endelige 
bevillinger Forpligtel­
ser 
indgået 
i 1982 Bevillinger 
der hen­
stod 
ved afslut­
ningen 
af 1982 
(1) . (2) (3) (4) (5) (6) (7) = (2) + 
... + (6) (8) . (9) = (7) 
-(8) 
Kvotabestemte foranstalt­
ninger 
(kapitel 50) 1 520,0 + 188,4 19,0 48,6 41,7 1 817,7 1 812,2 5,5 
Kvotafri foranstaltninger 
(kapitel 51) 90,5 -39,4 60,7 < 111,8 32,7 79,1 
Formålsbestemte reserver 
(kapitel 100) 149,0 -149,0 — — — — — — 
I alt 1 759,5 — 79,7 48,6 41,7 1 929,5 1844,9 84,6 
62 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 6.2 — Forpligtelser og betalinger i 1982 pr. medlemsstat (kvotabestemte foranstaltninger — kapitel 50 i budgettet) 
(Mio ECU) 
Modtagerland Restbeløb 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 1981 Forpligtelser 
indgået i 1982 Betalinger afholdt i 1982 
Frigørelser Regulering 
af restbeløb 
af forplig­
telser p.g.a. 
ECU-kurs-
svingninger Restbeløb 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 1982 Modtagerland Restbeløb 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 1981 Forpligtelser 
indgået i 1982 af restbeløb, 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 1981 af forplig­
telser 
for 1982 I alt Frigørelser Regulering 
af restbeløb 
af forplig­
telser p.g.a. 
ECU-kurs-
svingninger Restbeløb 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 1982 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) = (4) 
+ (5) (7) (8) (9) = (2) 
+ (3)-(6) 
-(7)+ (8) 
Belgien 16,7 17,0 (0,9%) 7,1 3,5 10,6 1,1 -1,4 20,6 
Danmark 22,2 17,4 (1,0%) 12,4 2,2 14,6 0,2 -0,7 24,1 
FR Tyskland 100,2 58,3 (3,2 %) 53,1 8,6 61,7 3,0 + 4,9 98,7 
Grækenland 126,3 213,3 (11,8%) 63,6 88,7 152,3 — -5,5 181,8 
Frankrig 361,3 325,4 (18,0%) 66,3 59,9 126,2 3,8 -20,2 536,5 
Irland 94,2 114,0 (6,3%) 44,0 47,5 91,5 14,4 -0,2 102,1 
Italien 1 070,2 604,9 (33,4%) 255,7 21,3 277,0 22,9 -18,7 ' 1 356,5 
Luxembourg 1,6 2,0 (0,1 %) — — — — -0,1 3,5 
Nederlandene 41,2 18,3 (1,0%) 3,0 0,2 3,2 — + 2,0 58,3 
Det forenede 
Kongerige 413,8 441,5 (24,3%) 160,9 52,7 213,6 3,2 -1,7 636,8 
lait 2 247,7, 1 812,1 (100,0 %) 666,1 284,6 950,7 48,6 -41,6 3 018,9 
Tabel 6.3 — Udviklingen i disponible betalingsbevillinger i 1982 og deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
Budget 1982 Fremførsler fra 1981 I alt 
Budgetkapitel Oprinde­
lige be­
villinger Overfør­
sler Endelige 
bevillin­
ger Betalin­
ger Fremfør­
sler til 
1983 Fremfør­
te bevil­
linger Overfør­
sler Endelige 
bevillin­
ger . Betalin­
ger Dispo­
nible be­
villinger i 
alt Afholdte 
betalin­
ger i alt 
(1) (2) (3) (4) = 
(2)+ (3) (5) (6) = 
(4)-(5) (7) (8) (9) = 
(7)+ (8) (10) (11) = 
(4)+ (9) (12) = 
(5)+ (10) 
Kvotabestem­
te foran­
staltninger 
(kapitel 50) 890,0 + 125,0 1 015,0 917,0 98,0 15,8 + 17,8 33,6 33,6 1 048,6 950,6 
Kvotafri for­
anstaltnin­
ger 
(kapitel 51) 60,0 — 60,0 20,2 39,8 20,0 -17,8 2,2 2,2 62,2 22,4 
Formålsbe­
stemte re­
server 
(kapitel 100) 125,0 -125,0 — — — — — — — — — 
lait 1 075,0 — 1 075,0 937,2 137,8 35,8 — 35,8 35,8 1 110,8 973,0 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 63 
iværksættelsen af de kvotafri foranstaltninger (se 
nedenfor punkt 6.9 ff). 
6.9. Retten anførte under punkt 7.12 og 7.13 i års­
beretningen for regnskabsåret 1981 ('), at der i 1981 
var blevet anvendt forpligtelsesbevillinger på i alt 
ca. 135 mio ECU til fordel for en række lande, ud 
over de til disse lande fastsatte kvoter. Hensigten 
med denne fremgangsmåde, som ikke er i overens­
stemmelse med den gældende forordning, var at 
opbruge de tildelinger, som på grund af for få støtte­
berettigede ansøgninger var til rådighed for andre 
lande, og beløbene blev anvendt under forbehold af 
en modsatrettet udligning på et senere tidspunkt. 
6.10. Samme forhold gjorde sig atter gældende i 
1982 for i alt ca. 80 mio ECU. Flere lande indgav 
ansøgninger, der ikke gav grundlag for at tildele 
dem det fulde støttebeløb svarende til deres årlige 
kvoter, hvilket for de pågældende landes vedkom­
mende har medført underudnyttelse af bevillingerne 
i de to år (jf. tabel 6.4). Andre medlemsstater har 
derimod modtaget støtte, der overstiger deres årlige 
kvota. 6.11. Fondens finansiering af infrastrukturinvester­
inger, som i henhold til artikel 4, litra b), i fondsfor-
ordningen ikke bør overstige 70 % af fondens støtte, 
androg i 1982 87,1 % mod 87,3 % i 1981 og 72,4% i 
1980 (jf. bemærkningerne i punkt 7.16 i årsberetnin­
gen for regnskabsåret 1981). 
(') EFTnr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 64. Bemærkninger om ordningen for 
bevilling og forvaltning af støtten på 
fællesskabsplan og på nationalt plan 
Iværksættelse af kvotafri foranstaltninger 
6.12. For fjerde år i træk siden indførelsen af den 
kvotafrie afdeling i 1979 er kun en beskeden del af 
forpligtelsesbevillingerne til særlige fællesskabsfor­
anstaltninger med henblik på regionaludvikling 
(kapitel 51 i budgettet) blevet udnyttet i regnskabså­
ret. I henhold til de gældende forordninger træffes 
Tabel 6.4 — Oversigt pr. 31. december 1982 over medlemsstaternes udnyttelse af kvoterne 
(Mio ECU) 
Modtagerland Forpligtelsesbevillin­
ger for regnskabsåret 
1982 fordelt på 
grundlag af kvoter 
(Kapitel 50 og 100) Forpligtelser indgået i 1982 
ud over de tildelte kvoter Disponible forpligtelsesbevillinger 
pr. 31. 12. 1982 som følge af under­
udnyttelse af kvoterne (') Modtagerland Forpligtelsesbevillin­
ger for regnskabsåret 
1982 fordelt på 
grundlag af kvoter 
(Kapitel 50 og 100) Beløb 0/0^ . 
(2) Beløb (5) 
%(2j 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) 
Belgien 18,5 29,2 158% 
Danmark 17,7 — — 2,1 12% 
FR Tyskland 77,6 — — 35,6 46% 
•Grækenland 217,0 43,9 20% 
Frankrig 227,7 — — 12,1 5% 
Irland 99,1 12,4 13% 
Italien 592,3 18,5 • 3% _ Luxembourg 1,2 0,6 50% 
Nederlandene 20,7 — — 5,7 28% 
Det forenede Kongeri­
ge 397,2 3,8 1 % — — 
lait 1669,0 79,20) — 84,70 — 
(') Herunder ikke-udnyttede bevillinger fra før 1982. 
(2) Forskellen mellem summen af kolonne (3) og kolonne (5) viser de bevillinger, der ved afslutningen af 1982 henstod til kapitel 50 (5 5 Mio 
ECU). 
64 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
der afgørelse om de budgetmæssige forpligtelser i 
forbindelse med gennemførelsen af de enkelte kvo­
tafri foranstaltninger for ét år ad gangen, efterhån­
den som programmet føres ud i livet. sommelige procedurer har ligeledes medvirket til at 
forsinke beslutningsprocessen og projekternes gen­
nemførelse. 
6.13. Af betalingsbevillinger på i alt 151,2 mio 
ECU (90,5 mio ECU på budgettet for 1982 og 60,7 
mio ECU, som henstod fra 1981) blev der indgået 
forpligtelser for 32,7 mio ECU, idet de resterende 
bevillinger blev overført til kvbtabestemte foran­
staltninger eller henstod til regnskabsåret 1983. Det 
samme forhold bemærkes for betalingsbevillingerne, 
hvoraf kun 28 % af de oprindelige bevillinger for 
1982 plus bevillinger fremført fra 1981 blev udnyttet 
under kapitel 51 i budgettet. 
6.14. Retten har foretaget en nærmere undersø­
gelse af de foranstaltninger, der er truffet i Frankrig 
til gennemførelse af det særlige »udvidelses«-pro-
gram i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 
2615/80 af 7. oktober 1980 om gennemførelse af en 
særlig fællesskabsaktion, der skal bidrage til udvik­
lingen i visse franske og italienske regioner i forbin­
delse med udvidelsen af Fællesskabet ('). 6.18. Retten kunne ved revisionen i Frankrig i for­
bindelse med det særlige »udvidelses«-program kon­
statere virkelige problemer med at opstille en regn-
skabsoversigt over de beløb, der påhviler Fællesska­
bet, samt en oversigt over projektets fremadskriden, 
skønt Kommissionen i et brev af juni 1981 til de 
kompetente nationale myndigheder havde præcise­
ret, at de finansierede aktioner ville blive fulgt op 
projekt for projekt. Det skal især bemærkes, at Ret­
ten endnu ikke har kunnet formå de nationale myn­
digheder til at fremlægge oversigter med nøjagtige 
oplysninger om de enkelte foranstaltninger, aktioner 
eller projekter og med angivelse af de respektive 
beløb. Rettens anmodninger om at få tilsendt 
sådanne oversigter er kun delvis imødekommet, idet 
den har modtaget en oversigt over de forskellige 
transaktioner, som indgår i programmet, uden 
beløbsangivelser, og det har i øvrigt ikke været 
muligt på grundlag af andre forhåndenværende 
dokumenter at udarbejde en situationsrapport over 
projekterne. 
6.15. Det blev først og fremmest konstateret, at der 
i det særlige »udvidelses«-program ikke blev nævnt 
noget om regionaludviklingsprogrammerne for de 
pågældende regioner, skønt det særlige program i 
henhold til artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 2615/80 
indgår som led i de regionale udviklingsprogram­
mer. 
6.16. Det viser sig at være vanskeligt at fastslå den 
nøjagtige begyndelsesdato for programmet, som har 
en løbetid på, fem år. I henhold til artikel 3, stk. 5, i 
forordning nr. 2615/80 er begyndelsesdatoen den 
15. december 1980, men der blev først truffet beslut­
ning på nationalt plan om budgettildelingerne, for 
det første år den 3. august 1981 og den 23. februar 
1982, hvilket i det mindste tyder på en forsinkelse 
med at iværksætte foranstaltningerne. 6.19. Dette forhold ligger til grund for de proble­
mer, som er opstået i forbindelse med anvendelsen 
af artikel 6 i forordning nr. 2615/80, og især for så 
vidt angår de nærmere regler, medlemsstaten skal 
følge for at dokumentere de afholdte udgifter, samt 
tilstedeværelsen af specificerede regnskabsbilag. 
Disse omstændigheder har medført, at nye forskud 
på fællesskabsmidler er blevet stillet til rådighed 
med forsinkelse. 
6.20. Retten har ikke kunnet få forelagt nøjagtige 
regnskabsmæssige oplysninger om fordelingen af 
udgifterne til forordningens forskellige formål og 
kan derfor ikke, som sagerne nu står, foretage en 
vurdering af forvaltningen af de pågældende midler. 
6.17. Blandt årsagerne til denne forsinkelse må 
nævnes, dels at en lang række myndigheder er 
impliceret i programmets gennemførelse, dels de 
problemer, der hænger sammen med overgangsperi­
oden, da beføjelserne blev foretaget fra centralt til 
regionalt plan. Mangelfuld koordinering og lang-
(') EFT nr. L 271 af 15. 10. 1980, s. 1. Regionaludviklingsprogrammer 
6.21. I henhold til artikel 6, stk. 1 og 2, i forordnin­
gen om oprettelse af EFRU »kan der kun ydes støtte 
fra fonden til investeringer, som udgør en del af et 
regionalt udviklingsprogram«, og som er opstillet 
efter et fælles skema. Retten har'allerede ved flere 
lejligheder, og sidst under punkt 7.17 i årsberetnin-
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 65 
gen for regnskabsåret 1981, understreget, at disse 
programmer er meget uklart udformet og lidet 
anvendelige ved vurderingen af de projekter, hvortil 
der søges om støtte fra fonden, i det mindste for så 
vidt angår »første generations«-programmerne, som 
dækker perioden indtil udgangen af regnskabsåret 
1980. 
6.22. For så vidt angår anden generations-pro­
grammerne, som Kommissionen endnu ikke er fær­
dig med at gennemgå, kan det af det foreliggende 
bedømmelsesgrundlag ikke ses, at de indebærer 
nogen væsentlig forbedring — og heller ikke for 
beskæftigelsen — til trods for den betydning 
beskæftigelsen tillægges i det fælles skema. Udvalget for Regionalpolitik (3), og i Kommissio­
nens udtalelse af 1979 om de regionale udviklings­
programmer (4). 
6.26. Det fremgår af gennemgangen af de forskel­
lige eksisterende programmer af første såvel som 
anden generation, at der er en vis tendens til, at de 
holdes inden for en snæver fortolkning af begrebet 
regionaludviklingsforanstaltninger. Som oftest næv­
nes betydningen for regionaludviklingen af national 
politik eller fællesskabspolitik især inden for land­
brug, industri eller det sociale område kun som 
randbemærkning uden nogen talangivelser eller 
nøjere oplysninger om de tilsigtede resultater eller 
forventede virkninger. 
6.23. Punkt 6 i Kommissionens henstilling af 
23. maj 1979 (') vedrørende de regionale udviklings­
programmer, hvori medlemsstaterne anmodes om at 
foretage en talmæssig evaluering af beskæftigelses-
underskuddet pr. region for årene 1981 og 1985, føl­
ges kun i meget begrænset omfang i de foreliggende 
programmer. Beskæftigelsesmålene — som i øvrigt 
ikke længere er sat så højt — er ikke tilstrækkelig 
nøje specificerede. Når en nettostigning i beskæfti­
gelsen ikke indgår i målsætningen, anføres underti­
den nyoprettelse af arbejdspladser som delmål. Det 
viser sig imidlertid, at dette begreb er yderst upræ­
cist, idet der samtidig kan ske nedlæggelse af 
arbejdspladser andetsteds. De heraf følgende kon­
trolmæssige problemer blev beskrevet i en af Ret­
tens seneste særberetninger om nyoprettelse eller 
bevarelse af arbejdspladser ved ydelse af støtte til 
investeringer til regionale formål (2). 
6.24. I 1982. modtog Belgien (den wallonske del), 
Luxembourg, Nederlandene, Frankrig og Det fore­
nede Kongerige støtte fra fonden, skønt de endnu 
ikke havde nogen regionale udviklingsprogrammer, 
som Kommissionen havde færdigbehandlet, og som 
således havde kunnet være et gældende kriterium. 
6.25. I henhold til fondsforordningens artikel 5 
skal regionaludviklingsprogrammerne, som med­
lemsstaterne udarbejder og forelægger Kommissio­
nen, medvirke til at fremme sammenhængen og 
samordningen af nationale foranstaltninger og fæl­
lesskabsforanstaltninger, der gennemføres i de 
pågældende regioner. Dette aspekt blev fremdraget 
både i det fælles skema, der i 1975 blev vedtaget af 
(') EFT nr. L 143 af 12.6. 1979, s. 9. 
(2) EFT nr. C 345 af 31. 12. 1982, s. 1. 6.27. Følgende eksempel viser, hvor vigtigt det er, 
at de projekter, hvortil der anmodes om tilskud fra 
fonden, ses i sammenhæng med den nationale hel-
hedspolitik. I december 1979 blev der bevilget 
2 678 mio LIT til finansiering af opførelsen af et 
skibsafgasningsanlæg i Messina (Sicilien). Skønt 
projektet indfår i det regionale udviklingsprogram, 
figurerer Messina ikke på den ved lov nr. 203 af 
8. april 1976 fastsatte fortegnelse over otte havne. 
Ministeren for handelsflåden var i henhold til lov 
nr. 986 af 27. december 1977 bemyndiget til at 
afgøre, på hvilke af disse havne, der skulle opføres 
afgasningsanlæg (5). Der er derfor tale om et særligt 
initiativ uden sammenhæng med de af medlemssta­
ten allerede fastlagte retningslinjer på området. 
Nærmere regler for forundersøgelse af de af 
fonden finansierede projekter 
6.28. Fællesskabets forundersøgelser af projek­
terne bliver ligeledes mangelfulde på grund af de 
meget sparsomme oplysninger, som medlemssta­
terne fremsender som begrundelse for globalansøg­
ninger, dvs. støtteansøgninger vedrørende invester­
inger til enkeltbeløb under 10 mio ECU, som i med-
(3) EFT nr. C 69 af 24. 3. 1976, s. 2. 
(4) EFT nr. L 143 af 12. 6. 1979, s. 7. 
(5) Lov nr. 203 af 8. april 1976, (Gazzetta Ufficiale della 
Repubblica italiana nr. 126 af 13. 5. 1976, s. 3627); lov 
nr. 986 af 27. december 1977, (Gazzetta Ufficiale della 
Repubblica italiana nr. 9 af 10.1. 1978, s. 181) og 
bekendtgørelse af 23. december 1981 fra ministeren 
for handelsflåden, (Gazzetta Ufficiale della Repub­
blica italiana nr. 98 af 9. 4. 1982, s. 2739). 
66 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
før af artikel 7, stk. 2, i fondsforordningen indgives 
samiet og giver anledning til én samlet afgørelse om 
støtte. For så vidt angår de enkelte investeringer, er 
der i de gældende bestemmelser ikke krav om angi­
velse af den andel af udgifterne, der finansieres af 
det offentlige og i visse tilfælde heller ikke om angi­
velse af de anslåede omkostninger ved projektet. løsøre eller fast ejendom, samt industriel leasing er, 
at investor straks kan råde over et udstyr eller et 
anlæg på afbetaling og sædvanligvis med option for 
køb inden for en vis frist. I så fald påtager investor 
sig ikke straks udgifterne til den del af investerin­
gen, der omfattes af leasingkontrakten, og da udgif­
ten endnu ikke er afholdt, kan han ikke modtage det 
tilsvarende støttebeløb. 
6.29. Uanset de af Kommissionen udarbejdede 
standardformularer, hvori der bl.a. forlanges supple­
rende oplysninger, er der — som Retten har konsta­
teret i en betegnende række tilfælde, og som den har 
påpeget over for Kommissionen — ydet støtte til 
investeringer, skønt de ikke nåede op på mindst de 
50 000 ECU pr. projekt, som i henhold til fondsfor-
ordningens artikel 4 er en forudsætning for støtter fra 
fonden. To andre projekter modtog fondsstøtte, 
skønt det offentlige tilskud oversteg den maksi­
mumsgrænse, der er fastsat i Kommissionens med­
delelse vedrørende støtteordninger med regionalt 
sigte ('), dvs. 75 % nettosubventionsækvivalent af 
nyinvesteringen. Stadig i forbindelse med globalan­
søgninger, har Retten ligeledes konstateret visse til­
fælde, hvor projekter fejlagtigt er blevet gjort til gen­
stand for to afgørelser om støtte. 6.32. I de fleste medlemsstater udbetales den nati­
onale støtte til den del af investeringen, som finansi­
eres ved leasing, principielt til det pågældende Jea-
singfirma, som derefter skal lade fordelen herved 
komme investor til gode i leasingkontrakten. 
6.33. I EFRU-dokumenterne er der sædvanligvis 
ingen omtale af leasingfirmaets rolle. I beslutnin­
gerne om støtte eller udbetaling fra fonden nævnes 
dette firma ikke, og det optræder derfor ikke som en 
af støttemodtagerne, idet alene investor betragtes 
som støttemodtager — også for den del af den nati­
onale støtte, som ikke udbetales til ham. 
6.30. De konstaterede forhold viser, at det i hen­
hold til ordningen med samlede støttebeslutninger 
hverken for den anvisningsberettigede eller for den 
interne kontrol er muligt på det tidspunkt, hvor støt­
ten bevilges, at foretage en fyldestgørende undersø­
gelse af de forskellige støtteprojekter. 
Særlige aftaler om visse former for 
finansiering af investeringer 6.34. Kommissionen er af den opfattelse, at fonds­
støtten er gavnlig for investeringen i økonomisk for­
stand, og at spørgsmålet om, hvordan investor 
finansierer investeringen, og hvem der står som ejer 
heraf, ikke er afgørende for EFRU's forvaltning. 
6.35. Det kan ikke ses at være i overensstemmelse 
med de faktiske forhold at opføre investor som ene­
ste støttemodtager, når den nationale støtte udbeta­
les til to adkomstberettigede. Denne fremgangsmåde 
begrænser desuden kendskabet til leasingtilfældene 
og er medvirkende til at vanskeliggøre fællesskabs-
kontrollen især med henblik på at bestemme de fak­
tiske omkostninger ved den investering, hvortil der 
er ydet fællesskabsstøtte, omkostninger der i øvrigt 
indgår blandt beregningsfaktorerne til støtten. 
Investeringer finansieret ved leasing 
Investeringer på meget hårde finansieringsvilkår 
6.31. I de fleste medlemsstater finansieres underti­
den en del af projekterne inden for industri eller 
håndværk ved leasing. Formålet med leasing af 6.36. En betydelig del af de infrastrukturinveste­
ringer, som fonden finansierer i Irland, anvendes til 
telekommunikation. Bortset fra visse særtilfælde er 
. betingelserne for levering og installering af materia-
(') EFT nr. C 31 af 3. 2. 1979, s. 10, pkt. 2, i). let til de pågældende investeringer fastsat i en ram-
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 67 
meaftale, som de irske myndigheder indgik med et 
svensk firma i 1972, og som blev fornyet, da den 
udløb i 1977 (')• ensstemmelse med Fællesskabets programmer eller 
målsætninger. Det er derfor vigtigt i kontrolfasen at 
undersøge, i hvilket omfang de forventede resultater 
er nået. 
6.37. Priserne i henhold til kontrakten er fastsat i 
irske pund efter omregningskursen mellem det irske 
pund og den svenske krone ved kontraktens indgå­
else. Kursændringer på mere end 1 % medfører en 
tilsvarende ændring af prisen udtrykt i irske pund. 
Da det irske pund er faldet i forhold til den svenske 
krone, har kursklausulerne medført betaling af bety­
delige kursforskelle på endda over 50 % af basispri­
sen. I klausulen om revision af priserne for samme 
udstyr er der ligeledes med indtil 37,5 % taget hen­
syn til lønudviklingen i Irland, idet stigningen her 
er langt større end i Sverige, hvor der har været 
en mere beskeden inflation. 6.41. For så vidt angår adskillige bekostelige byg­
geprojekter i industriområder, som blev finansieret i 
Calabrien i de første år af fondens virksomhed, og 
som ifølge de oprindelige planer skulle have været 
taget i brug for flere år siden, viste det sig ved kon­
trollen, at det på grund af. vanskeligheder i forbin­
delse med projekternes gennemførelse endnu ikke 
havde været muligt at fuldføre investeringerne, eller 
at de afsluttede investeringer endnu ikke blev 
udnyttet fuldt ud. 
6.38. Der skal altså dels ske omregning af modvær­
dien af leverancen til en stærk valuta efter en forud-
fastsat kurs, og dels skal der med op til 37,5 % af 
arbejdslønnen tages hensyn til lønudviklingen i et 
land med en højere inflation. Disse to krav har en 
samlet incidens på udgiftsudviklingen og på de 
endelige omkostninger ved de pågældende investe­
ringer, og det bør overvejes, om det er rimeligt, at 
Fællesskabet skal bære de økonomiske konsekven­
ser af så bekostelige klausuler som nævnt i det 
foregående. 6.42. Anlæggelsen af industriområder i Marina di 
Maida og Saline Ioniche, som skulle have været 
afsluttet i 1976 og 1978 (fondsstøtte på henholdsvis 
2 800 og 8 800 mio LIT) er ved forskellige lejlighe­
der blevet afbrudt og ændret af klimatiske eller tek­
niske grunde og på grund af utilstrækkelig forbere­
delse af projekterne (grundene var ikke disponible, 
ufuldstændige undersøgelser, tvister med de kompe­
tente vej- eller jernbanemyndigheder). Fire år efter 
den oprindelige frists udløb var projekterne stadig 
ikke afsluttet. Samme bemærkning gælder industri­
området i Schiavonea (fondsstøtte på 3 900 mio 
LIT), som burde have været afsluttet i 1981. 
Udnyttelse af de finansierede projekter 
6.39. Retten har ved sin revision lagt særlig vægt 
på en undersøgelse af udnyttelsen af de finansierede 
projekter. 6.43. Visse lokale organers forvaltningsmetoder 
har ikke været uden indflydelse herpå, og Retten har 
endda konstateret ét tilfælde, hvor et »consorzio« 
blev frataget det arbejde, hvorpå det havde konces­
sion. Især som følge af den almindelige økonomiske 
udvikling blev selv de afsnit af industriområderne, 
som var afsluttet, i vid udstrækning stadig ikke 
udnyttet, eller anvendtes undertiden endnu til land­
brug. 
6'40„ lJhen,hold,tl1 fondsforordningens artikel 5 6 44 Det er tvivlsomt, om disse infrastrukturer har 
træffes der afgørelse om støtte fra fonden, tdet det bidraget til regionens udvikling, og om det er beret-
særligt tages . betragtning, om investeringen bidra- tiget> at der j 1980 b|ev bevi, t yderligere støtte å 
ger til regionens udvikling, samt om den er i over- , 400 mio LIT fra EFRU ti) industriområdet i 
Marina di Maida. Lufthavnen i Lametia Terme, som 
skulle bidrage til udviklingen af turismen i Cala-
brien, (fondsstøtte på 3 800 mio LIT) nåede, fire år 
(') Hverken den oprindelige indgåelse af aftalen eller for- efter lufthavens åbning i 1977, ikke engang op på en 
nyelsen heraf blev indledt af udbydelse i licitation. tiendedel af de forventede trafiktal. 
68 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
6.45. Der blev i Slesvig-Holsten foretaget kontrol 
af nogle investeringer til fremme af turismen (to 
kursteder og tre kajanlæg), der skulle øge udvik­
lingsmulighederne i den pågældende sektor. Det 
viste sig ved Rettens kontrolbesøg, at de driftsunder­
skud, som belastede de lokale organers finanser, 
skyldtes det ringe besøg på kurstederne. For så vidt 
angår kajanlæggene fremgik det af kontrollen, at de 
også blev frekventeret af »smørskibe«, som ifølge 
EF-Domstolen er i strid med fællesskabsretten ('). UKL bevilget ved to fællesskabsafgørelser til en 
industriinvestering i Nordirland inden for tekstilsek­
toren, og som skulle resultere i oprettelse af ca. 1 500 
arbejdspladser. Der er i alt betalt 6,8 mio UKL eller 
98 % af forpligtelsen. Som følge af fabrikkens luk­
ning den 10. juni 1981 meddelte den kompetente 
nationale myndighed den 10. november 1981 Kom­
missionen, at den nationale støtte til denne investe­
ring ville blive krævet tilbagebetalt i begyndelsen af 
1982. 
Nødvendigt at sikre bedre anvendelse af 
gældende bestemmelser om nedsættelse eller 
bortfald af støtte fra fonden 
6.46. I henhold til fondsforordningens artikel 9, 
stk. 1, kan støtten fra fonden nedsættes eller bort­
falde efter afgørelse truffet af Kommissionen efter 
høring af fondsudvalget, såfremt en investering, der 
er omfattet af støtte fra fonden, ikke udføres som 
planlagt, eller såfremt de i forordningen pålagte 
betingelser ikke opfyldes. Eventuelle uretmæssigt 
udbetalte beløb tilbagebetales Fællesskabet af den 
pågældende medlemsstat inden tolv måneder regnet 
fra datoen for meddelelse af afgørelsen. 
6.47. Retten understregede under punkt 7.21 (2) i 
årsberetningen for regnskabsåret 1980, at de pågæl­
dende bestemmelser skal bringes i anvendelse, så­
fremt projekterne ikke gennemføres som planlagt, 
eller såfremt de i forordningen pålagte betingelser 
ikke opfyldes. Kommissionen fremførte derimod i 
sit svar på dette punkt (2), at artikel 9, stk. 1, i fonds-
forordningen især tog sigte på tilfælde, hvor der på 
ingen måde var overensstemmelse med de oprinde­
lige overslag eller som var i strid med forordningens 
forskrifter, mens bestemmelsen derimod ikke 
vedrørte tilfælde, hvor Kommissionen frigjorde 
beløb, når det af de af medlemsstaterne indgivne 
oplysninger eller af kontrol på stedet fremgik, at et 
projekt ikke var fuldført, eller at dets gennemførelse 
kun berettigede til en del af støttebeløbet. 
6.48. Under revisionen i regnskabsåret 1982 kon­
staterede Retten et tilfælde med støtte på 7 mio 
(1) Sag nr. 158/80 — Dom af 7. juli 1981, Samling af 
Domstolens Afgørelser, 1981, s. 1805. 
(2) EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981, s. 93 og 232. 6.49. Fra januar til marts 1982 var der en brevveks­
ling mellem medlemstaten og Kommissionen, hvori 
Kommissionen over for de kompetente nationale 
myndigheder påpegede nødvendigheden af at fri­
gøre EFRU-støtten og refundere det udbetalte 
beløb, da investeringen ikke var blevet gennemført 
som planlagt. Tilbagebetalingen fandt sted i juli 
1983. 
6.50. Da bestemmelserne i fondsforordningens 
artikel 9, stk. 1, ikke er bragt i anvendelse, har Kom­
missionen ikke truffet nogen afgørelse om at lade 
støtten bortfalde og har derfor ikke givet medlems­
staten meddelelse om nogen afgørelse, som selvføl­
gelig ikke kan erstattes af brevvekslingen i perioden 
fra januar til marts 1982. Den i artikel 9, stk. 1, fast­
satte frist på tolv måneder er således ikke begyndt at, 
løbe, og medlemsstaten har ikke modtaget krav om 
tilbagebetaling inden for en bestemt frist. 
6.51. Dette eksempel bekræfter i øvrigt, at Rettens 
bemærkninger i årsberetningen for regnskabsåret 
1980 var velbegrundede. Retten påpegede, at arti­
kel 9, stk. 1, skulle bringes i anvendelse, såfremt et 
projekt ikke gennemførtes i overensstemmelse med 
planerne eller, hvis en overtrædelse af forordningens 
bestemmelser medførte nedsættelse eller bortfald af 
støtten. 
Supplerende foranstaltninger til fordel 
for Det forenede Kongerige 
6.52. Ved Rådets forordning (EØF) nr. 2744/80 af 
27. oktober 1980 (3) indførtes supplerende foran-
0 EFT nr. L 284 af 29. 10. 1980, s. 4. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 69 
stakninger til fordel for Det forenede Kongerige 
med henblik på at begrænse Det forenede Kongeri­
ges nettobidrag til fællesskabsbudgettet for 1980 og 
1981 (!)• begyndelse henholdsvis den 1. april 1980 og den 
1. april 1981. 
6.53. For 1981 blev bidraget til særforanstaltnin­
gerne efter beregningsmetoden i bilag II til forord­
ning nr. 2744/80 fastsat til 1 410 ECU. Det er et net­
tobeløb, som blev omregnet, til et bruttobeløb på 
1 804,2 mio ECU for at tage hensyn til Det forenede 
Kongeriges andel i finansieringen af disse særforan­
staltninger. Der blev i 1982 indgået forpligtelser for 
samtlige 1 804,2 mio ECU med 150 mio ECU over 
bevillingsfremførsler fra 1981 og resten af bevillin­
ger under kapitel 53 budgettet for 1982. 
6.54. Der blev i løbet af regnskabsåret, nærmere 
bestemt den 24. marts 1982, truffet en første række 
beslutninger om et samlet beløb af 1 617,8 mio 
ECU. Disse beslutninger blev den 14. december 
1982 suppleret og tilpasset ved én beslutning, som 
forhøjede Fællesskabets finansielle bidrag med 
186,4 mio ECU, og som på flere punkter ændrede 
de tidligere beslutninger for at tage hensyn til de af 
Det forenede Kongerige faktisk afholdte udgifter. 
6.55. I henhold til bestemmelserne i artikel 5, 
stk. 3, i forordning nr. 2744/80 er de samlede for­
pligtelser på 1 804,2 mio ECU blevet betalt i 1982, 
' en del (1 642,4 mio ECU) da beslutningerne blev 
truffet og saldoen (161,8 mio ECU) som restbeløb. 
En restbeholdning på 15 mio ECU, som henstod til 
udbetaling som følge af de beslutninger, der blev 
truffet i 1981, blev ligeledes udbetalt i 1982, og pr. 
31. december 1982 var samtlige beløb, hvorom der 
var truffet beslutning, afviklet. 
6.56. I henhold til artikel 2 i forordning nr. 
2744/80 iværksættes de supplerende foranstaltnin­
ger inden for rammerne af særprogrammer, udarbej­
det af Det forenede Kongerige, som strækker sig 
over flere år, og som ep opdelt i delprogrammer. 
Fællesskabets finansielle bidrag beregnes i henhold 
til samme forordnings artikel 4, stk. 3, for årene 1980 
og 1981 efter de betalinger, der-er foretaget eller skal 
foretages af Det forenede Kongeriges offentlige 
myndigheder fra det britiske budgetregnskabsårs 
(') Se ligeledes kapitel 9 i nærværende beretning. 6.57. Selve ideen i den ordning, dér er indført ved 
forordningen, indebærer derfor, at Fællesskabets 
finansielle bidrag blot ydes på grundlag af fortegnel­
ser over de i regnskabsåret påløbne udgifter og 
hovedsagelig gennemføres på datoen for beslutnin­
gen, og ikke på grundlag af egentlige flerårige del­
programmer, der bidrager til fremme af visse inve-
steringskategorier. 
6.58. På grundlag af den ordning, der er iværksat 
med henblik på gennemførelsen af særforanstaltnin­
gerne til fordel for Det forenede Kongerige, er det 
vanskeligt at give en vurdering af den formelle rig­
tighed og forvaltningen af de pågældende transakti­
oner. I artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2744/80 fast­
slås det således, at restbeløbet af Fællesskabets 
finansielle bidrag udbetales »forudsat at delpro­
grammets gennemførelse forløber som forventet«. 
Det er ganske vist let at sammenholde overslagene 
med de faktiske udgiftsbeløb, men denne sammen­
ligning giver ikke nærmere oplysninger om overhol­
delsen af programmerne, idet resultatet af, at visse 
projekter tilsidesættes, udlignes af stigende omkost­
ninger til andre investeringer. 
6.59. Det skal ligeledes tages i betragtning, at i det 
omfang visse delprogrammer, f.eks. i forbindelse 
med jernbaner, i gennemførelsesfasen ikke nåede op 
på de forventede samlede udgifter, er de tilsvarende 
fællesskabsbeslutninger blevet ændret, og det finan­
sielle bidrag overført til andre delprogrammer med 
tilstrækkelige investeringer. Hele fællesskabsbidra­
get er således blevet udbetalt; men undertiden på 
grundlag af andre investeringskategorier end de 
oprindeligt bestemte. 
6.60. I henhold til artikel 3 i forordning 
nr. 2744/80 kan der kun ydes bidrag fra Fællesska­
bet til investeringer i form af kapitaltilskud. Det 
præciseres imidlertid ikke, hvad der skal forstås ved 
kapitaltilskud, og Retten har bemærket, at de sæd­
vanlige regnskabsføringsmetoder i Det forenede 
Kongerige har medført, at der i forbindelse med. 
»jernbane«-delprogrammerne er medregnet gene­
relle administrationsomkostninger på i alt 21,7 mio 
UKL, dvs. i gennemsnit 16 % af investeringsomkost­
ningerne. 
70 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 7 
Den europæiske Socialfond og andre udgifter på det sociale område 
* 
7.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 7.1 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Gennemførelse af budgettet 
Betalingernes afviklingstakt 
Afvikling af forpligtelserne fra 1975-1978 
Forsinkede frigørelser 7.2 7.22 
7.2 — 7.10 
7.11 — 7.14 
7.15 — 7.20 
7,21 — 7.22 
Indledning 
7.1. Udgifterne i forbindelse med Fællesskabets 
aktioner på det sociale område afholdes over 
, afsnit 6 i del B i det almindelige budget. Sidelø­
bende med udgifterne til Den europæiske Social­
fonds virksomhed (kapitel 60, 61 og 62) er her opført 
andre udgifter af social karakter, hvoraf de vigtigste 
er udgifterne på det sociale område, bidrag til Det 
europæiske Kiil- og Stålfællesskab til sociale foran­
staltninger, der træffes beslutning om i forbindelse 
med omstruktureringen inden for jern- og stålindu­
strien (kapitel 65), samt støtte til katastroferamte 
befolkninger i Fællesskabet (kapitel 69). 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
Gennemførelse af budgettet 
7.2. I tabel 7.1 gives en oversigt over Den europæi­
ske Socialfonds disponible bevillinger og deres udnyttelse. For de øvrige foranstaltninger vedrø­
rende socialpolitikken (kapitel 63-69) andrager 
ikke-opdelte bevillinger 112,3mio ECU. Indgåede 
forpligtelser er på 111,6 mio ECU, hvoraf 68,8 % er 
betalt. Af fremførte bevillinger på 84,2 mio ECU er 
der betalt 90 %. Hertil kommer af opdelte bevillinger 
6,3 mio ECU som forpligtelsesbevillinger og 2,7 mio 
ECU som betalingsbevillinger. 
7.3. Det oprindelige budget for Den europæiske 
Socialfonds forpligtelsesbevillinger andrager 1 242,8 
mio ECU. Hertil kommer bevillingsoverførsler på 
109,9 mio ECU, bevillinger, der henstod fra 1981 
(112,2 mio ECU), og de bevillinger, der blev frigjort 
af forpligtelser indgået i 1981 (98,0 mio ECU). Efter 
reguleringer, der skyldes ECU-kursændringer i for­
pligtelserne fra regnskabsårene forud for 1981 (14,9 
mio ECU), andrager de i 1982 disponible forpligtel­
sesbevillinger 1 577,8 mio ECU mod 1 108,4 mio 
ECU i 1981. Indgåede forpligtelser (1 510,2 mio 
ECU) udgør 96 % af disponible' bevillinger mod 
90% i 1981. Udnyttelsen af bevillingerne udgør 94-
99 %, når undtages kapitel 62, hvor den er på 59 %. 
7.4. Den europæiske Socialfonds oprindelige bud­
get for betalingsbevillinger andrager 911,3 mio 
ECU. Efter bevillingsoverførsler på 104,5 mio ECU 
er de disponible betalingsbevillinger for 1982 på 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 71 
Tabel 7.1 — Disponible bevillinger i 1982 og deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
A. Forpligtelsesbevillinger B. Betalingsbevillinger 
Budgetpost Endelige 
bevillin­
ger Forplig­Bevillin­
ger, der 
henstod 
ved af­
slutnin­
gen af i 
1982 Betalingsbevillinger på budget­
tet for 1982 Fremført fra 1981 Samlede 
betalin­
ger af­
holdt i 
1982 Budgetpost Endelige 
bevillin­
ger telser 
indgået i 
1982 Bevillin­
ger, der 
henstod 
ved af­
slutnin­
gen af i 
1982 Endelige 
bevillin­
ger Afholdte 
betalin­
ger Fremført 
til 1983 Bevillin­
ger frem­
ført fra 
1981 Afholdte 
betalin­
ger Samlede 
betalin­
ger af­
holdt i 
1982 
(1) (2) (3) (4) = 
(2)-(3) (5) (6) (7) = 
(5)-(6) (8) (9) (10) = 
(6)+ (9) 
Kapitel 60: 
Landbrug og tekstilindustri 600 37,6 36,1 1,5 19,3 18,2 1,1 0,5 0,5 18,7 
Unge — erhvervsud­
dannelse 6 010 475,5 453,0 22,5 301,9 277,9 24,0 0,2 0,2 278,1 
Unge — beskæftigelse 6 011 154,9 146,5 8,4 98,4 97,8 0,6 0,1 0,1 97,9 
Erhvervshæmmede 602 -0,0 — — — — — 0,1 0,1 0,1 
Vandrende arbejdstagere 603 51,4 50,7 0,7 36,1 35,2 0,9 0,2 0,2 35,4 
Kvinder 605 27,1 26,2 0,9 20,3 19,1 1,2 0,7 0,7 . 19,8 
Kapitel 60 i alt 746,5 712,5 34,0 476,0 448,2 27,8 1,8 1,8 450,0 
Kapitel 61: 
Forbedring af beskæftigelsen 610 697,9 673,3 24,6 444,2 292,9 151,3 69,2 69,2 362,1 
Erhvervshæmmede 611 128,8 121,7 7,1 91,6 91,1 0,5 0,0 0,0 91,1 
Industriel omstilling 612 — — — — — — — — — ' 
Kapitel 61 i alt 826,7 795,0 31,7 535,8 384,0 151,8 69,2 69,2 453,2 
Kapitel 62: 
Modelforsøg og forundersøgelser 4,6 2,7 1,9 4,0 0,4 3,6 2,0 2,0 2,4 
Tilsammen. 1 577,8 1 510,2 67,6 1 015,8 832,6 183,2 73,0 73,0 905,6 
1 015,8 mio ECU mod 620,4 mio ECU i 1981. Beta­
lingerne af regnskabsårets bevillinger beløber sig til 
832,6 mio ECU, dvs. en udnyttelse på 82 %. Udnyt­
telsen af bevillingerne ligger på mellem 92 og 99 %, 
bortset fra artikel 610 og kapitel 62, hvor den andra­
ger henholdsvis 66 % og 10 %. 
7.5. Betalinger af forpligtelser indgået i 1982 belø­
ber sig til 437,4 mio ECU, eller 29 %. Af de samlede 
forpligtelser, der endnu ikke var betalt ved begyn­
delsen af regnskabsåret 1982 (1 395,7 mio ECU) er 
der betalt 468,2 mio ECU, eller 34 %. forud for 1981 blev der frigjort et samlet beløb på 
101,7 mio ÉCU, som bortfaldt. 
7.7. I løbet af regnskabsåret 1982 blev der frigjort 
129,6 mio ECU, som kunne genanvendes. Disse 
bevillinger blev gjort disponible ved frigørelse af 
98,0 mio ECU af forpligtelser fra 1981 og 31,6 mio 
ECU af forpligtelser fra 1982. 
7.6. Med hensyn til afviklingen af de endnu ikke 
betalte forpligtelser vedrørende regnskabsårene 7.8. I tabel 7.2 gives en oversigt over forpligtel­
serne og deres afvikling for hver medlemsstat. 
72 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 7.2 — Oversigt over forpligtelser i 1982 pr. medlemsstat 
Modtagerland Oversigt over forpligtelser, der endnu ikke var afviklet 
pr. 1. 1. 1982 Oversigt over forpligtelser indgået 
i 1982 
Restbeløb, 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 
1982 (') Modtagerland Restbe­
løb, 
der skal 
betales 
pr. 1. 1. 
1982 Afviklet i 1982 
Forplig­
telser i 
1982 (2) Betalingeri 1982 Frigørel­
ser i 1982 Restbeløb, 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 
1982 (') Modtagerland Restbe­
løb, 
der skal 
betales 
pr. 1. 1. 
1982 Betalinger Frigørelser ' Forplig­
telser i 
1982 (2) Betalingeri 1982 Frigørel­
ser i 1982 Restbeløb, 
der skal be­
tales pr. 
31. 12. 
1982 (') Modtagerland 
Mio 
ECU Mio 
ECU (2) Mio 
ECU -8 Mio 
ECU Mio 
ECU (8) 
% (?) Mio 
ECU Mio ECU 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (H) = (2) 
-(3)-(5) 
+ (7)-(8) 
-(10) + 
ECU-
kursud­
sving 
Belgien 44,7 12,6 28% 4,7 11 % 26,1 4,2 16% 0,2 44,6 
Danmark 19,2 5,2- 27% 2,5 13% 27,8 12,4 45% 0,3 25,7 
FR Tyskland 127,9 55,4 43% 8,3 7% 96,1 34,5 36% 0,1 , 133,9 
Grækenland 23,4 6,8 29% 2,0 9% 62,1 16,6 27% 8,1 49,0 
Frankrig 222,3 81,3 37% 35,9 16% 273,4 • 38,0 14% 2,2 324,5 
Irland 93,4 40,2 43% 22,0 24% 144,4 74,8 52% 2,1 99,9 
Italien 578,5 147,2 25% 56,3 10% 455,5 88,0 19% 15,6 711,4 
Luxembourg 2,3 1,1 48% 0,1 4% 0,7 0,0 0% 0,0 1,5 
Nederlandene 23,4 7,1 30% 3,5 15% 16,1 1,9 12% 0,6 27,9 
Det forenede 
Kongerige 260,6 111,3 43% 64,4 25% 462,7 167,0 36% 2,4 367,3 
lait 1 395,7 468,2 34% 199,7 14% 1564,9 437,4 28% 31,6 1 785,7 
(') Heri indbefattet differencer på grund af ECU-kursudsving. 
(2) Forskellen på 54,7 Mio ECU mellem totalen for kolonne (7) og totalen for kolonne (3) i tabel 7.1 skyldes frigørelser, der fandt sted i løbet 
af 1982, samt ECU-kursudsving. 
7.9. Tre lande står som modtagere af de tre fjerde­
dele af de i 1982 indgåede forpligtelser (Frankrig, 
Italien og Det forenede Kongerige). Betalingerne af 
de samlede forpligtelser andrager i gennemsnit 28 %, 
med et minimum på 12-14% (Nederlandene og 
Frankrig) og et maksimum på 52 % (Irland). 
7.10. Af de forpligtelser, der henstod til betaling i 
begyndelsen af 1982, er i gennemsnit 48% blevet 
afviklet, ved betaling (34%) eller ved frigørelse 
(14 %), med et minimum på 35 % for Italien og et 
maksimum på 68 % for Det forenede Kongerige. 
Den rest, der henstod til betaling pr. 3 L december 
1982, andrager 1 785,7, mio ECU. Tre lande tegner 
sig for 79 % heraf, nemlig Italien (40 %), Det fore­
nede Kongerige (21 %) og Frankrig (18 %). Betalingernes afviklingstakt 
7.11. På grundlag af de indgåede forpligtelser i 
henholdsvis 1978, 1979 og 1980 har Retten foretaget 
en gennemgang af afviklingstakten for betalinger og 
frigørelser. Resultaterne heraf fremgår af tabel 7.3. 
7.12. Allerede i begyndelsen af 1978, efter refor­
men af Den europæiske Socialfond, trådte en ny 
ordning i kraft for forskudsbetalinger, hvorved 
udbetalingerne skulle forenkles og fremskyndes (jf. 
pkt. 4.9 i årsberetningen for regnskabsåret 1978) (')• 
Betragtes nu forpligtelsernes to første leveår, konsta-
(') EFT nr. C 326 af 31. 12. 1979. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 73 
Tabel 7.3 — Kumulerede betalinger og frigørelser i procent af de oprindelige forpligtelser (') 
Analyse af gennemførelsen 
år for år I alt, kumuleret Analyse af procenterne pr. medlemsstat 
Analyse af gennemførelsen 
år for år 
Mio 
ECU % Bel­
gien Dan­
mark FR 
Tysk­
land Fran­
krig Irland Italien Luxem­
bourg Neder-
lande-
, ne Det for­
enede 
Konge­
rige 
Betalinger af forpligtelser ind­
gået i 1978:, 
— 1. år 28,2 5,0 0,6 16,4 17,1 0,0 27,6 0,0 0,0 0,0 2,8 
— 2. år 220,7 39,1 49,9 57,1 ' 42,9 7,4 40,0 42,7 18,9 36,6 50,6 
— 3. år 450,4 62,1 55,1 85,1 73,3 60,8 63,0 47,8 73,5 65,9 80,2 
—r 4. år 513,4 74,1 55,4 86,3 86,2 73,2 69,1 67,4 78,6 66,1 83,3 
— 5. år 518,6 75,3 57,6 86,4 86,2 75,0 69,1 69,7 78,6 66,1 83,4 
Frigørelser 1. —5. år 99,3 17,9 39,6 13,2 13,8 21,6 30,4 14,8 21,4 12,0 16,5 
Restbeløb, der skal betales pr. 
31. 12. 1982 37,7 6,8 2,8 0,4 — 3,4 0,5 15,5 — 21,9 0,1 
Betalinger af forpligtelser ind­
gået i 1979: 
— l.år 157,5 20,2 1,6 56,3 17,6 3,6 42,3 6,3 0,0 37,2 42,0 
— 2. år 352,6 45,0 53,9 72,0 58,8 33,1 68,0 39,3 4,2 42,3 47,4 
— 3. år 526,6 68,1 66,9 89,0 72,4 82,5" 76,3 53,1 51,1 59,1 73,1 
— 4. år 583,4 75,6 67,6 90,2 91,5 84,9 85,8 66,3 96,0 60,9 74,9 
Frigørelser 1. —4. år 127,7 16,5 31,8 9,8 6,6 14,7 13,6 11,7 4,0 34,4 24,2 
Restbeløb, der skal betales pr. 
31. 12. 1982 60,9 .7,9 0,6 — 1,9 0,4 0,6 22,0 — 4,7 0,9 
Betalinger af forpligtelser ind­
gået i 1980: 
— l.år 297,5 28,7 1,5 41,3 28,3 30,5 49,3 20,3 1,8 1,3 36,9 
— 2. år 494,4 48,8 27,3 69,3 51,6 59,1 55,9 38,6 10,7 43,9 51,7 
— 3. år 656,8 65,0 55,6 84,2 66,4 74,2 71,2 48,2 70,5 - 65,7 76,2 
Frigørelser 1.—3. år 122,5 12,1 9,1 11,4 4,0 7,7 16,0 13,6 0,9 23,0 16,0 
Restbeløb, der skal betales pr. 
31. 12. 1982 230,4 22,9 35,3 4,4 29,6 18,1 12,8 38,2 28,6 11,3 7,8 
(') Under hensyntagen til ECU-kursudsving. 
teres en gennemsnitlig forbedring i betalingernes 
afviklingstakt i det første år, som imidlertid udlignes 
allerede i det andet år. Fra det tredje år stabiliseres 
betalingerne omkring 65 %. Dette resultat er så 
meget mere beskedent, som det første forskud på 
30 % udbetales blot ved medlemsstatens godken­
delse med attestering af, at projektet er påbegyndt, 
og eftersom det andet forskud, ligeledes på 30 %, 
udbetales efter samme procedure, når den finansie­
rede aktion er 50 % gennemført. 
7.13. Tabellen viser i øvrigt, at der er betydelige 
afvigelser fra land til land. Selv om det i flere til­
fælde tydeligt er oplyst, at forskudsordningen er 
anvendt, fremgår det også klart, at visse lande ikke har tilpasset deres ansøgningsprocedurer til de nye 
muligheder. 
7.14. Kommissionen har indledt en systematisk fri­
gørelse af de bevillinger, der viser sig at overstige 
det til gennemførelsen nødvendige beløb (jf. 
punkt 6.11 i årsberetningen om regnskabsåret 
1979) ('). Frigørelsen sker enten ved sagens afslut­
ning eller på medlemsstatens initiativ. De afvigelser, 
der er konstateret i de forskellige landes situation, 
skyldes som regel de forskellige nationale myndig­
heders anmeidélsestempo, samt forhold i forbin­
delse med afslutningen eller unøjagtige skøn* 
(') EFT nr. C 342 af 31. 12. 1980, 
74 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Afvikling afforpligtelserne fra 1975-1978 
7.15. I Rettens årsberetning om regnskabsåret 
1981 (') indeholdt pkt. 6.4 og 6.9-6.11 en række kon­
stateringer vedrørende afviklingen af de forpligtelser 
fra regnskabsårene 1975, 1976 og 1977, der henstod 
til betaling. der var afsluttet før den 1. august 1981. Til trods for 
bestræbelserne for at afvikle gamle forpligtelser, fin­
des derfor blandt de forpligtelser, der henstår til 
betaling pr. 31. december 1982, en række tilfælde, 
der falder ind under denne udsættelse af fristen for 
indgivelse af ansøgninger. 
7.16. I 1982 konstaterede Retten, at forpligtelserne 
vedrørende regnskabsårene 1975, 1976, 1977 og 1978 
pr. 1. januar 1982 androg 123,6 mio ECU (svarende 
til 8,8 % af de forpligtelser, der henstod til betaling 
ved årets begyndelse), fordelt på 415 forpligtelser. 
Omkring halvdelen af dette beløb (63,3 mio ECU) 
afvikledes i løbet af 1982, især ved bortfald'. Der 
henstår stadig til betaling 59,1 mio ECU, fordelt på 
174 forpligtelser. 
7.17. Forpligtelserne fra disse år vedrører projek­
ter, der for længe siden blev tilendebragt, og sagerne 
skulle normalt have været afsluttet ved udgangen af 
1982. Medlemsstaterne har således, ifølge artikel 4, 
stk. 1, i Kommissionens beslutning 78/706/EØF af 
27. juli 1978 om visse administrative foranstaltnin­
ger i forbindelse med Den europæiske Socialfonds 
virksomhed (2), kun atten måneder efter foranstalt­
ningernes afslutning til indgivelse af deres ansøg­
ninger om udbetaling. 
7.18. En kommissionsafgørelse på grundlag af 
denne artikel om afvisning af en anmodning fremsat 
af Forbundsrepublikken Tyskland og »Bundesan­
stalt fur Arbeit« blev annulleret af Domstolen ved 
dens dom af 26. maj 1982 (3) med den begrundelse, 
at det ikke udtrykkeligt i den pågældende artikel var 
fastsat, at for sent indgåede anmodninger skulle 
afvises. 
7.19. Ved beslutning 82/541/EØF (4) af 26. juli 
1982 supplerede Kommissionen den nævnte arti­
kel 4 ved udtrykkeligt at fastsætte, at udbetaling 
ikke kan foretages, såfremt ansøgningen indgives 
efter fristens udløb. 
7.20. I samme retsakt fastsatte Kommissionen en 
ny frist på 6 måneder for at give de medlemsstater, 
der endnu ikke havde gjort det, mulighed for at ind­
sende deres ansøgninger om udbetaling til projekter, Forsinkede frigørelser 
7.21. En gennemgang af ca. 40 anmodninger om 
støtte, godkendt før 1980, gav anledning til følgende 
bemærkninger: 
a) I et tilfælde blev den endelige anmodning om 
betaling, der var fremsat i 1976, først behandlet i 
1981, og frigørelserne fandt ikke sted før i 1982. 
I to andre tilfælde blev den endelige betaling 
gennemført i 1979, mens frigørelsen først blev 
foretaget i 1982. 
b) I visse tilfælde er den endelige betaling blevet 
gennemført i 1981, mens frigørelsen endnu ikke 
havde fundet sted ved gennemgangens afslut­
ning i marts 1983. 
c) I to tilfælde, hvor forpligtelsen var blevet ind­
gået i 1979, og hvor projektperioden afsluttedes 
den 31. december 1979, var der endnu ikke 
fremsat nogen anmodninger om betaling i marts 
1983. 
d) Det er efter den nuværende ordning fastsat, at 
medlemsstaterne skal anmelde de endelige beta-
lingsbeløb med en angivelse af de beløb, der 
skal frigøres. Den faktiske frigørelse følger auto­
matisk, hvis medlemsstaten ikke reagerer inden 
for to måneder. Det har i en række tilfælde vist 
sig, at frigørelsen har fundet sted helt op til seks 
måneder, og endog et år, efter den endelige 
betaling. 
7.22. Ovennævnte eksempler, som alle er blevet 
/ bragt til Kommissionens kendskab, understreger 
betydningen af, at Kommissionen med jævne mel­
lemrum og systematisk gennemgår de gamle uafslut­
tede sager. 
(') EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982. 
0 EFT nr. L 238 af 30. 8. 1978. 
0 EFT nr. C 164 af 1.7. 1982. 
(") EFT nr. L 236 af 11.8. 1982. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 75 
KAPITEL 8 
Forskning, energi osv. 
8.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 8.1 — 8.3 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger ' 8.4 
Udarbejdelse af budgettet 8.5 
Forskning — Direkte aktion — Det fælles Forskningscenter 
(FFC) . 8.6 — 8.42 
Revisionsmetode 8.6 — 8.7 
Bemærkninger foranlediget af undersøgelsen af regn-
skabssystemerne og de interne kpntrolsystemer 8.8 — 8.18 
Bemærkninger foranlediget af revisionen af regnskaberne 8.19 — 8.27 
Bemærkninger vedrørende et ekstraordinært bidrag fra 
den italienske regering 8.28 — 8.35 
Beslutning af 21. december 1982 om tilsidesættelse-af 
finansinspektørens nægtelse af påtegning 8.36 — 1 8.41 
Vurdering af forskningsresultaterne 8.42 
Forskning — Indirekte aktion 8.43 — 8.45 
Fællesforetagendet JET 8.43 
Opfølgning af bemærkningerne om kontrakter med 
omkostningsdeling 8.44 — 8.45 
Energi 8.46 — 8.61 
Indledning 8.46 — 8.47 
Bemærkninger til den budgetmæssige forvaltning og til 
regnskaberne , 8.48 
Bemærkninger om retsgrundlaget 8.49 — 8.53 
Bemærkninger til procedurerne for forvaltningsrevision 8.54 — 8.61 
Indledning 8.2. I 1982 koncentrerede Retten sin revision om 
aktiviteter på områderne forskning og energi. På 
forskningsområdet undersøgte den arbejdet med 
direkte aktioner på Det fælles Forskningscenter (se 
8.1. Dette kapitel omhandler udgifter til energi, punkt 8.6-8.42) og med indirekte aktioner inden for 
forskning og forskellige aktiviteter i forbindelse her- Joint European Torus (JET) fællesforetagendet ved 
med, hvortil bevillinger til forpligtelser og til beta- Culham (se punkt 8.43). Retten behandlede endvi-
linger er opført under kapitel 70-78 i budgettet. dere de foranstaltninger, Kommissionen havde truf-
76 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 8.1 — Forskning, energi osv. — forpligtelser og betalinger i 1982 
(Mio ECU) 
Udgiftsområde 
(Budgetkapitel) Forpligtelser Betalinger 
Udgiftsområde 
(Budgetkapitel) Bevillinger til 
forpligtelser, dispo­
nible i 1982 (') Forpligtelser 
indgået i 1982 Bevillinger til beta­
linger, disponible i 
1982 (2) Samlede betalinger 
afholdt i 1982 
Energi (70) 
Forskning og investering: (73) 
— Forskning-direkte aktion 
— Forskning-indirekte aktion (3) 
Industri og transport: 
— Industri (77) 
— Transport (78) 
Andre aktiviteter: 
— Nuklear sikkerhedskontrol (71) 
— Informationsmarked og 
innovation (75) 
— Anden forskning (72) 
lait 136,7 83,9 
207,9 184,5 
300.3 258,6 
62,5 17,8 
11,5 1,5 
2,0 2,0 
14,4 6,9 
2,1 2,0 
737.4 557,2 78;9 44,0 
203,2 159,2 
226,7 208,5 
40,9 15,1 
2,2 1,1 
2,6 1,5 
12,5 6,6 
3,1 1,7 
570,1 437,7 
NB: Til sammenholdelse, tallene for JET (4) 145,7 109,7 110,3 82,4 
(1) Bevillinger på 1982-budgettet + bevillinger, der henstod ved udgangen af 1981, efter overførsler. 
(2) Bevillinger på 1982-budgettet + fremførsler fra 1981, efter overførsler. 
(3) Herunder bidrag til JET. 
(4) På grundlag af JET's budget (dvs. indbefattet Kommissionens bidrag). 
fet som følge af Rettens bemærkninger om kontrak­
ter ved indirekte aktioner i årsberetningen for regn­
skabsåret 1981 (se punkt 8.44-8.45). 
8.3. På energiområdet gennemgik Retten demon-
stations- og carbonhydridprojekter tilrettelagt af 
Kommissionen og organer i medlemsstaterne (se 
punkt 8.46-8.61). 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
8.4. I tabel 8.1 gives en oversigt over bevillingernes 
udnyttelse i 1982. 
Udarbejdelse af budgettet 
8.5. Retten har i sine tidligere beretninger fremsat 
bemærkninger til underudnyttelsen af bevillinger til 
betaling i det budgetår, hvortil de var givet. Som det 
fremgår af tabel 8.2, er denne bemærkning stadig aktuel i 1982 undtagen for kapitel 73. En så lav 
udnyttelsesgrad viser, at der er behov for at indføre 
procedurer for udarbejdelsen af budgettet, som kan 
føre til større nøjagtighed i overslagene over betalin­
ger. 
Tabel 8.2 — Udnyttelse af bevillinger til betalinger på 
1982-budgettet 
(Mio ECU) 
Budgetpost 
(kapitel) Bevillinger 
på 1982-
budgettet Betalinger afholdt af 
1982-bevillinger 
Budgetpost 
(kapitel) Bevillinger 
på 1982-
budgettet 
Beløb 0/0^ 
(2) 
(1) (2) (3) (4) 
Energi (70) 47,2 16,8 35,6 % 
Industri (77) 29,9 4,5 15,0%, 
Transport (78) 1,5 0,4 26,7 % 
Sikkerhedskontrol (71) 2,0 1,0 50,0 % 
Information (75) 10,5 4,7 44,8 % 
Anden forskning (72) 2,1 0,6 28,6 % 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 77 
Forskning — Direkte aktion — Det 
fælles Forskningscenter (FFC) 
Revisionsmetode forskningsprojekt, men også for de afdelinger, det 
påhviler at gennemføre disse projekter (dvs. funk-
tionsenheder som f.eks. værksteder, laboratorier, 
videnskabelige anlæg og administration). Retten 
erkender, at et sådant system, hensigtsmæssigt 
anvendt, er et vigtigt led i den finansielle kontrol i 
forbindelse med direkte aktioner. Nedenstående 
punkter viser imidlertid, at man ikke har fået det 
fulde udbytte af dette system. 
8.6. Formålet med Rettens revision var at vurdere 
den budgetmæssige forvaltning og at udføre en 
finansiel revision, for dermed at kontrollere nøjag­
tigheden af driftsregnskabet og lovligheden og den 
formelle rigtighed af registreringerne heri. 
Procedureinstrukser og kontoplan 
8.7. Som et led i denne revision planlagde Retten 
en gennemgang af den officielle korrespondance i 
1982 mellem finansinspektøren og den anvisnings-
berettigede. Ingen af de to var imidlertid indstillet 
på at give adgang til denne korrespondance. Det er 
Rettens opfattelse, at det er en ubeføjet og uaccepta­
bel indskrænkning af Rettens virkefelt og i strid 
med traktaterne (') og finansforordningen (2). Retten 
konstaterer imidlertid med tilfredshed, at Kommissi­
onen nu accepterer det princip (Bilag IV, punkt 8.7), 
at Retten bør have adgang til denne korrespon­
dance, og Retten forventer derefter, at materialet vil 
stå til rådighed for revisionen af 1983 og de føl­
gende regnskabsår. 
Bemærkninger foranlediget af 
undersøgelsen af regnskabssystemerne 
og de interne kontrolsystemer 8.9. Systemet er indviklet. For at det skal kunne 
fungere som et effektivt forvaltningsredskab, beret­
tige til de betydelige midler, der er nødvendige for at 
anvende det, og tilvejebringe nyttige oplysninger, er 
det derfor af betydning, at der findes godkendte 
principper og klare procedureinstrukser, som delege­
rede anvisningsberettigede og administrativt perso­
nale forstår og kan bruge konsekvent. 
8.10. En vejledning med beskrivelse af systemets 
mål og med retningslinjer for den budgetmæssige og 
økonomiske forvaltning og regnskabsprocedurerne, 
samt en omfattende, kommenteret kontoplan, ville i 
denne henseende være til stor nytte. FFC råder ikke 
i øjeblikket over sådanne dokumenter. Der findes en 
samling interne regler for budgettets gennemførelse 
som supplement af finansforordningen og gennem­
førelsesbestemmelserne (3), men der er her tale om 
generelle retningslinjer, og ikke om en vejledning 
for brugerne. Endvidere udsendes der fra tid til 
anden tjenstlige vejledninger om enkeltheder i pro­
cedurerne på bestemte områder, men de udsendes 
fra forskellige direktorater uden koordinering og 
uden at udgøre et fuldstændigt og struktureret hele. 
Den budgetmæssige forvaltning og 
funktionsomkostningsregnskabet 
8.8. FFC anvender ved forvaltningen af sine bevil­
linger et funktionsomkostningsregnskab. Et af 
hovedformålene hermed er at lette bogføring og 
kontrol af omkostninger, ikke kun for hvert enkelt 8.11. Der bør være en kontoplan for at sikre, at 
indtægter og udgifter konteres og fordeles korrekt og 
konsekvent. I et funktionsomkostningsregnskab må 
dette nødvendigvis dække kontering på forskelligt 
plan. FFC har et dokument, hvori der er notater om 
de enkelte typer transaktioner i regnskaberne, men 
udover den finansplan, der nævnes i artikel 90 i 
finansforordningen — og som er utilstrækkelig til 
dette formål — er der f.eks. intet andet dokument 
(') EØF-traktaten, artikel 206 a), stk. 3; Euratom-trakta-
ten, artikel 180 a, stk. 3. 
O EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977, artikel 82. 0 EFT nr. L 170 af 1.7. 1975. 
78 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
med beskrivelse af, hvilke principper der skal følges, 
når det skal bestemmes, om en transaktion bør hen­
fores til en samlekonto eller til et forskningsformål. Dette betyder, at de resterende saldi fordeles på 
forskningsprojekter, der således må bære omkost­
ningerne ved driftsafdelingernes overbudgetering. 
Dette krav i finansforordningen er i direkte mod­
strid med målsætningen om at bestemme de faktiske 
omkostninger for forskningsaktiviteterne. 
8.12. Når der således mangler præcise regler, er det 
vanskeligt at sige, at en bestemt postering er forkert, 
og herved undergraves visse generelle principper for 
forvaltning af budgetoverførsler. Blandt stikprø­
verne fandt Retten over 20 tilfælde vedrørende for­
pligtelser på 4,7 mio ECU, hvoraf der var betalinger 
i 1982 på 1,3 mio ECU, om hvilke der kunne rejses 
tvivl om fordelingen. 
8.13. Retten henstiller indtrægende til FFC, at der 
udarbejdes en vejledning og en kontoplan som 
omtalt i punkt 8.10 ovenfor. Da det er hensigten at 
indføre et edb-budget- og regnskabssystem i 1984, 
ville dette være en fortræffelig anledning hertil. Arbejdssedler 
8.16. Arbejdssedlen er grundlaget for økonomisk 
forvaltning, idet den giver de for forskningsprojek­
terne ansvarlige mulighed for at styre anvendelsen 
af de midler, de får stillet til rådighed. Retten fandt 
en række mangler og svagheder i arbejdssedlerne 
(f.eks. indeholdt de kun de direkte bevilgede og ikke 
de indirekte bevilgede udgifter), og Retten konstate­
rede desuden, at sedlerne kun havde begrænset 
værdi for visse brugere. Da sedlerne imidlertid er det 
eneste redskab til kontrol af budgettets gennemfø­
relse i driftsleddet, er Retten af den opfattelse, at det 
er absolut nødvendigt, at der udvikles et system, der 
er altomfattende, og som opfylder brugernes krav. 
Bestemmelse af de faktiske omkostninger ved 
forskn i ngs virksomhed 
8.14. For at funktionsregnskabet kan vise de fakti­
ske omkostninger ved forskningsprojekter, bør så 
mange udgifter som muligt opføres direkte heri, og, 
hvor det er nødvendigt i forbindelse med el: funkti-
onsregnskab, først at lade udgifterne gå over samle­
konti, bør det i videst muligt omfang undgås, at de 
derefter fordeles på forskningsprojekter på proporti­
onelt og teoretisk grundlag i stedet for efter de fakti­
ske forhold. I dag opføres personaleudgifter først på 
en samlekonto for derefter, selv når personalet ude­
lukkende arbejder på ét bestemt forskningsprojekt, 
at blive overført til forskningsprojekterne efter gen­
nemsnitstal snarere end efter de faktiske udgifter. 
Udgifter til tjenesterejser og andre poster, som 
kunne opføres direkte efter forskningsprojekt, bog­
føres først på samlekonti, før de fordeles på forsk­
ningsprojekterne efter forud fastlagte fordelingsnøg­
ler. Jo mere denne fremgangsmåde benyttes, desto 
vanskeligere bliver det at bestemme de faktiske 
omkostninger for de enkelte forskningsaktiviteter. Finansinspektørens tilsyn 
8.17. Retten gennemgik det tilsyn og den kontrol,, 
der udøves af finansinspektørens personale i FFC, 
og fandt, at 
a) der findes ingen skriftlig instruktion eller beskri­
velse af de opgaver, finansinspektøren skal 
varetage i FFC, bortset fra de generelle retnings­
linjer i finansforordningen og gennemførelses­
bestemmelserne; 
b) der savnes et forud fastlagt og godkendt 
arbejdsprogram; 
8.15. Endvidere skal samlekonti ifølge finansfor­
ordningen afsluttes ved regnskabsårets udgang. c) Kommissionen har i de senere år ikke modtaget 
den beretning om den økonomiske forvaltning 
af FFC, som finansinspektøren skal forelægge i 
henhold til artikel 11 i gennemførelsesbestem­
melserne. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 79 
8.18. Medens det nok i henhold til finansforord­
ningen er finansinspektørens vigtigste opgave at 
godkende de enkelte transaktioner, er Retten dog af 
den opfattelse, at han ifølge artikel 2,23, afsnit 2 og 34d) 
i finansforordningen og artikel 11 i gennemførelses­
bestemmelserne bør gå videre og på specifikke 
områder foretage en generel vurdering af den øko­
nomiske forvaltnings forsvarlighed. En fornyet gen­
nemgang af driftens nuværende organisation og 
opgaver ved FFC, samt en omhyggelig planlægning 
af arbejdet burde føre til, at finansinspektøren 
kunne anvende mere tid på at vurdere, om de øko­
nomiske forvaltningssystemer er forsvarlige. jede de fleste af tilfældene sig om uregelmæssighe­
den uden forbindelse med spørgsmålet om stedfor­
trædere for fraværende tjenestemænd, nemlig: 
a) i ni tilfælde godkendte tjenestemænd forpligtel­
ser på budgetområder, hvor de ikke havde befø­
jelser; 
b) i tre tilfælde opdeltes en transaktion for ikke at 
overskride grænsen for en underskrivers fuld­
magt. Dette er udtrykkelig forbudt ifølge arti­
kel 4 i Kommissionens interne regler em gen­
nemførelse af det almindelige budget; 
c) i ét tilfælde oversteg forpligtelsesbeløbet græn­
sen for underskriverens fuldmagt. 
Bemærkninger foranlediget af revisionen af 
regnskaberne 
8.19. Der blev fundet en række mangler af proce­
duremæssig karakter i forvaltningen af bevillin­
gerne. De mere betydelige mangler behandles i de 
følgende punkter (8.20-8.27). For så vidt angår de andre tilfælde, der drejer sig om 
at udøve en tjenestemands delegerede beføjelser 
under hans midlertidige fravær, er det Rettens opfat­
telse, at de generelle regler, der er afstukket i arti­
kel 26 i Kommissionens interne regler, ikke er til­
strækkelige. FFC's ledelse har, helt korrekt og med 
det formål at bevare en passende intern kontrol med 
bemyndigelsen af forpligtelser fra de mange tjene­
stemænd, der har underskriftsfuldmagt, indført en 
procedure for skriftlig fuldmagt til en stedfortræder, 
hver gang en overordnet er midlertidigt fraværende. 
Underskriftsfuldmagt 
8.20. Den betydning, der tillægges overdragelsen 
af en underskriftsfuldmagt, fremgår af de mange 
detaljerede bestemmelser i finansforordningen, gen­
nemførelsesbestemmelserne samt Kommissionens 
afgørelse vedrørende reorganiseringen af FFC ('). 
8.21. Revisionen af de betalinger, der blev afholdt 
i 1982, viste, at i mere end 20 tilfælde blev forpligtel­
ser for omkring 2,5 mio ECU bogført i regnskaberne 
uden korrekt fuldmagt fra den anvisningsberetti-
gede. Det skyldes hovedsageligt, at fuldmagten var 
overskredet, at den anvisningsberettigede ikke 
havde fuldmagt for den pågældende budgetpost, 
eller at den midlertidige bemyndigelse til en under­
skriver ikke kunne kontrolleres. UansetNKommissio-
nens erklæring i dens svar (bilag IV, punkt 8.20) dre-8.22. I ingen af de undersøgte tilfælde henledte 
finansinspektøren eller regnskabsføreren den anvis-
ningsberettigedes opmærksomhed på de uregel­
mæssigheder, der fandt sted på forpligtelsesstadiet. 
Retten erkender, at FFC's leverandører juridisk 
havde krav på de pågældende beløb, og at de derfor 
skulle betales, men det må anses for uberettiget i 
henhold til finansforordningen at afholde betalinger 
over budgettet på 1,2 mio ECU (efter værdi 8% af 
de undersøgte betalinger) på grundlag af disse for­
pligtelser. 
(') EFT nr. L 16 af 20. 1. 1971. Begrundelse af forpligtelserne 
8.23. Det er en forudsætning for en forsvarlig for­
valtning af budgetmidlerne, at bevillingerne ikke 
blokeres ved indgåelse af forpligtelser, før det er 
nødvendigt. Revisionen afbetalinger afholdt i 1982 
viste, at denne forudsætning ikke altid var til stede, 
80 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
især i forbindelse med foreløbige, samlede forplig­
telser. I almindelighed manglede der begrundelse 
for de beløb, der var indgået forpligtelser for. Dette 
er i strid med artikel 24 i gennemførelsesbestemmel­
serne. Retten fandt forpligtelser af denne art for 4,8 
mio ECU (')• Bemærkninger vedrørende et ekstraordinært 
bidrag fra den italienske regering 
8.24. Endvidere gennemgik FFC ved regnskabs­
årets udgang kun løbendé forpligtelser på over 
100 000 ECU-for at kontrollere, om de fremførte 
beløb svarede til faktisk indgåede forpligtelser. I til­
slutning til den bemærkning, der fremsættes i punkt 
8.41, kan nævnes, at Retten konstaterede, at der ved 
udgangen af 1982 henstod 1,5 mio ECU (2) fordelt 
på 18 forpligtelser, for hvilke det ikke er tilstrække­
lig godtgjort, at der senere vil opstå fordringer. Dette 
er i strid med artikel 32, stk. 3, i finansforordningen. 
8.25. Retten ser gerne, at ledelsen i FFC i fremti­
den er mere opmærksom på vurderingen af forplig­
telserne, både i løbet af og ved afslutningen af regn­
skabsåret; 
Kontrol af betalingerne 
8.26. I henhold til artikel 36 i finansforordningen, 
skal finansinspektøren, før han godkender en beta­
ling, kontrollere tilstedeværelsen af kreditors 
adkomst, tilstedeværelsen af fordringen og størrel­
sen heraf, samt fordringens forfaldsbetingelser. Arti­
kel 34-40 i gennemførelsesbestemmelserne indehol­
der forskrifter for bilag, herunder også bevis for 
kontrollens gennemførelse. Den indgåede aftale 
8.28. Under Rådets drøftelser i 1980 af FFC's fler­
årige program for 1980-1983, som betød, at ESSOR-
reaktoren blev genindsat i Fællesskabets program, 
gik den italienske regering ind på at give FFC et 
ekstraordinært bidrag på 7 mio ECU til finansiering 
af færdiggørelsen af SARA-kredsløbet. Bidraget 
skulle fordeles over det firårige program som følger: 
1980 
1981 
1982 
1983 1,5 mio ECU 
2,0 mio ECU 
2,0 mio ECU 
1,5 mio ECU 
8.29. Den italienske regering gjorde imidlertid i en 
brevveksling aftalen betinget af, at Rådet traf beslut­
ning om at videreføre Super-SARA-projektet. Ret­
ten har forstået, at både Kommissionen og den itali­
enske regering betragter denne betingelse som bort­
faldet i begyndelsen af 1981. I lighed med budget­
terne for 1980 og 1981 omfattede budgettet for 1982 
det ekstraordinære bidrag både som indtægt og som 
udgift. Når den italienske regering ikke har gjort 
indsigelse herimod, er det af Kommissionen blevet 
forstået som den italienske regerings stiltiende 
erkendelse af sin forpligtelse over for Fællesska­
berne. 
8.30. Det blev imidlertid aldrig udtrykkelig fast­
slået skriftligt, at betingelsen var trukket tilbage, og 
der findes heller intet af parterne undertegnet doku­
ment om aftalens formål, betalingsbetingelserne 
eller opsigelsesvilkårene. 
8.27. I det af Retten udvalgte og kontrollerede 
materiale udviste 85 betalinger på i alt 3,4 mio ECU 
(beløbsmæssigt 23 % af de udvalgte betalinger) 
mangler i form af utilstrækkeligt tegn på kontrol af 
regninger, mangelfulde oplysninger fra leverandø­
rerne, eller ufyldestgørende bilag. Uanset dette har 
finansinspektøren godkendt de pågældende betalin­
ger. 
(.') Heraf 2,2 mio ECU til forpligtelser indgået i 1982. 
(2) Heraf 0,4 mio ECU til forpligtelser indgået i 1982. Den budgetmæssige gennemførelse 
8.31. For indtægternes vedkommende var der pr. 
31. december 1982 endnu ikke sket en afvikling af 
tre indtægtsordrer udstedt af Kommissionen på 
bidragets trancher for 1980, 1981 og 1982 på i alt 5,5 
mio ECU. Der var ikke modtaget nogen betaling fra 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 81 
den italienske regering. Kommissionen sendte flere 
rykkerbreve til forskellige italienske regeringskonto­
rer, men uden resultat. Der blev ikke truffet yderli­
gere foranstaltninger til at sikre betalingen af Fæl­
lesskabets tilgodehavender eller til at afskrive dem. skabsår, hvilket Retten ud fra synspunktet om for­
svarlig økonomisk forvaltning ikke finder tilfreds­
stillende. 
8.32. Pr. 31. december 1982 androg udgifterne for 
perioden 1980-1982: Bemærkninger og konklusioner 
Forpligtelsesbevillinger opført i 
budgetterne 5,5 mio ECU 
Forpligtelser opført i regnska­
berne pr. 31. 12. 1982 3,9 mio ECU 
Betalingsbevillinger opført i 
budgetterne 5,5 mio ECU 
Betalinger opført i regnskaberne 
pr. 31. 12. 1982 (herunder frem­
førsler) 1,8 mio ECU 
Betalinger i 1980, 1981 og 1982 (') (1,8 mio ECU) 
blev afholdt, uden at indtægter til dækning heraf var 
indgået. Finansinspektøren påtegnede betalingerne 
uden bemærkninger. 8.35. Retten er kommet til følgende konklusioner: 
a) Fællesskabets økonomiske intefesser blev ikke 
tilgodeset ved forvaltningen af aftalen mellem 
den italienske regering og Kommissionen, idet 
der ikke var oprettet skriftlig kontrakt om 
enkelthederne i denne aftale, endsige skriftlig 
bekræftelse af, at den italienske regerings betin­
gelse for dens bidrag var opfyldt; 
b) i betragtning af den i artikel 3 i finansforordnin­
gen, »... alle indtægter, der har et bestemt for­
mål, ... anvendes til dette formål« nævnte afvi­
gelse fra det generelle princip om, at indtægter 
ikke må være formålsbestemte, har Kommissio­
nen handlet i strid hermed ved at lade betalin­
ger på 1,8 mio ECU (') opføre i regnskaberne pr. 
31. december 1982 uden først at have modtaget 
indtægterne til dækning heraf; 
Regnskabernes udformning 
8.33. I den udstrækning indtægter er øremærket til 
dækning af bestemte udgifter, bør de opføres sepa­
rat og anskueligt i regnskaberne. Det bør fremgå for 
læseren, at midlerne er indgået, som de skal, og at 
de er anvendt til det oprindelig angivne formål. c) den faktiske stituation fremgik ikke af fremstil­
lingen i regnskaberne; 
d) finansinspektøren og regnskabsføreren burde i 
overensstemmelse med deres ansvar i henhold 
til finansforordningen have gjort mere for klart 
at gøre den anvisningsberettigede opmærksom 
på, hvor utilfredsstillende denne operation blev 
afviklet. 
8.34. Bogføringen af disse transaktioner var ikke 
tilfredsstillende. I 1980 blev de pågældende udgifter 
opført i regnskaberne sammen med udgifterne til 
andre aktiviteter henhørende under ESSOR-anlæg-
get. I 1981 blev en del af udgifterne opført i regnska­
berne over fremførte betalingsbevillinger, til trods 
for at der ikke var disponible bevillinger, hvilket er i 
strid med artikel 1 i finansforordningen. Endvidere 
har Kommissionen ikke udarbejdet kumulative sta­
tusoversigter ved afslutningen af hvert enkelt regn-Beslutning af 21. december 1982 om 
tilsidesættelse af finansinspektørens 
nægtelse af påtegning 
Bevillingsbevægelser på konto 7300 i 1982 
(') 0,6 mio ECU i 1982. 8.36. I begyndelsen af 1982 blev der overført 
7,0 mio ECU fra konto 7300 til artikel 269 i del A i 
82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionens sektion i det almindelige budget til 
finansiering af eksternt personales kontrol med gen­
nemførelsen af visse foranstaltninger inden for jern-
og stålindustrien. I beslutningen om overførsel (') 
hed det, at bevillinger, der blev taget fra konto 7300, 
ville blive erstattet i løbet af regnskabsåret 1982. 
8.37. I oktober 1982 blev der overført 8,0 mio ECU 
til konto 7300 (2). Heraf var 7,0 mio ECU tilbagebe­
taling af en tidligere overførsel fra kontoen, mens 
1,0 mio ECU var beregnet til Super-SARA-program-
met. Dette blev i december 1982, 15 dage før regn­
skabsårets udløb, suppleret med en overførsel på 
16,5 mio ECU (3), som Kommissionen hævdede var 
nødvendig for at undgå at foregribe de beslutninger, 
Rådet kort efter skulle træffe om det flerårige pro­
gram for FFC i almindelighed og om Super-SARA i 
særdeleshed. Kommissionens tilsidesættelse af finansinspektørens 
nægtelse af påtegning 
8.39. Samme dag som finansinspektøren nægtede 
påtegning, tilsidesatte Kommissionen denne næg­
telse og med den begrundelse, at forpligtelsesforsla-
get inden for en ordning med opdelte bevillinger 
efterfølges af den udgiftsudløsende økonomiske og 
kontraktmæssige forpligtelse, og at Kommissionen 
var nødt til at opfylde de politiske forpligtelser, der 
var indgået, da overførslen i december 1982 (3) blev 
godkendt. Endvidere fastslog Kommissionen, at der 
var truffet alle nødvendige forholdsregler til at sikre, 
at Fællesskabet ikke ville være økonomisk forplig­
tet, hvis Super-SARA blev opgivet, og at følgelig 
principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning 
havde været overholdt. 
Finansinspektørens nægtelse af påtegning 
8.38. Den 21. december 1982 nægtede finansin­
spektøren at give påtegning for fire forpligtelsesfor-
slag på konto 7300 på i alt 17,3 mio ECU til Super-
SARA-programmet. Finansinspektøren anførte føl­
gende grunde til, at disse forpligtelser kom for 
tidligt: 
a) indtil ,der blev truffet en endelig beslutning i 
første kvartal af 1983, var det usikkert, om pro­
grammet skulle videreføres; 
b) de ordrer, der var dækket af forpligtelserne, var 
ikke på det tidspunkt væsentlige for den nor­
male, fortsatte udvikling af programmet; 
c) de ordrer, der blev tilsendt leverandørerne, inde­
holdt ophævelsesklausuler uden pligic til at 
betale erstatning, hvilket godtgjorde, at transak­
tionerne var af foreløbig karakter. Bemærkninger og konklusioner 
8.40. Med hensyn til Kommissionens begrundelse 
bør det bemærkes, at et forpligtelsesforslag skal 
følge »enhver foranstaltning, som af sig selv kan 
medføre en udgift, uden at en ny beslutning er nød­
vendig« (4). Da en rådsbeslutning var nødvendig, for 
at operationen kunne videreføres, må de fire forplig­
telsesforslag siges at være blevet fremsat for tidligt. 
8.41. I første kvartal af 1983 besluttede Rådet 
endelig, at Super-SARA skulle afvikles. Forpligtel­
ser, opført i regnskaberne ved udgangen af 1982, 
skulle anses som værende bortfaldet i det omfang de 
pågældende kontrakter ikke var blevet undertegnet. 
I henhold til gældende revisionspraksis (5) bør en 
større begivenhed som denne, der indtræffer efter 
afslutningsdatoen, tages i betragtning, når det skal 
bedømmes, om regnskaberne giver et korrekt billede 
af regnskabsåret 1982. Herefter er de forpligtelser, 
der er opført på konto 7300 i regnskaberne for 1982, 
sat ca. 17,3 mio ECU for højt, hvad finansinspektø­
ren gjorde opmærksom på, da han nægtede påteg­
ning den 21. december 1982. 
(') Nr. 1/82, KOM(82) 8 endel., 18. 1. 1982. 
(2) Nr. 30/82, KOM(82) 580 endel., 31. 8. 1982. 
(3) Nr. 43/82, KOM(82) 751 endel., 12.11.1982. (4) Fodnote til årtikel 21, gennemførelsesbestemmelserne, 
EFT nr. L 170 af 1.7. 1975. 
(5) Jf. f.eks. udtalelse nr. 10 »Uforudsete udgifter og begi­
venheder indtruffet efter afslutningsdatoen« fra Inter­
national Accounting Standards Committee (IASC), 
oktober 1978. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 83 
Vurdering af forskningsresultaterne 
8.42: En kontrol af udgifterne til videnskabelig 
forskning må omfatte spørgsmålet om, hvorvidt 
pengene er godt givet ud, dvs. om de afholdte udgif­
ter står i forhold til de opnåede resultater. I 1982 
bestilte Retten hos en sagkyndig en undersøgelse af 
vurderingsmetoderne for det arbejde, der blev udført 
på FFC, og resultaterne af denne undersøgelse blev 
drøftet med Kommissionen til gavn for begge parter. 
Retten bemærker med tilfredshed, at Kommissionen 
i stadig højere grad er opmærksom på vurderings-
problematikken, således som det fremgår af nedsæt­
telsen af et ekspertudvalg, afholdelse af konferencer 
og af de foranstaltninger, der er beskrevet i Kom­
missionens meddelelse til Rådet og Europa-Parla-
mentet ('). af Rettens bemærkninger til forvaltningen af kon­
trakter med omkostningsdeling i punkt 8.8-8.32 i 
årsberetningen om regnskabsåret 1981 (2). Kommis­
sionen har meddelt Retten, at den erkender, at der 
tiltrænges forbedringer i forvaltningsprocedurerne, 
men at en ændring heraf er langsommelig og van­
skelig. Der er ikke gjort videre fremskridt ud over 
det i Kommissionens svar nævnte, og som blev 
offentliggjort sammen med Rettens bemærkninger. 
8.45. For så vidt angår eksterne revisionsfirmaers 
revision af kontrakterne, er der ifølge Kommissio­
nen og under dens ledelse udført 46 revisioner af 
denne art siden 1981. Omkostningerne hertil androg 
i alt 297 533 ECU. 
Forskning — Indirekte Aktion Energi 
Fællesforetagendet JET Indledning 
8.43. Regnskaberne for JET viser, at betalingerne i 
1982 androg 82,4 mio ECU, hvoraf Kommissionen 
finansierede 80 %.. Retten vedtog sin beretning om 
regnskaberne den 28. april 1983. Efter Rettens 
opfattelse gav årsregnskabet et udmærket billede af 
fællesforetagendets økonomiske stilling ved årets 
udgang og af dets indtægter og udgifter i årets løb, 
når der ses bort fra det forhold, at kreditorer og hen­
sættelser i noterne til regnskaberne var sat mindst 
3,0 mio ECU for lavt som følge af udeladelsen af 
hensættelser til fordringer i afsnit I fra før den 
31. december 1982, men for hvilke der endnu ikke 
forelå regning. Spørgsmålet om, hvorledes disse 
poster skal fremgå af noterne i fremtiden, vil blive 
drøftet af Retten og ledelsen af JET. Generelt 
8.46. Aktionsprogrammerne i energisektoren, der 
finansieres over kapitel 70 i budgettet, går hovedsa­
gelig ud på økonomisk støtte fra Kommissionen til 
projekter, der udføres af organer i medlemsstaterne. 
Kommissionens økonomiske støtte — der ligger 
mellem 25 % og 49 % af projektets samlede omkost­
ninger— skal i de fleste tilfælde betales tilbage, hvis 
projektet udnyttes kommercielt. Økonomisk støtte 
ydes især til: 
a) teknologiske udviklingsprojekter inden for sek­
toren for carbonhydrider (3) Og 
Opfølgning af bemærkningerne om 
kontrakter med omkostningsdeling b) demonstrationsprojekter til energibesparelse 
samt til udnyttelse af alternative energikilder (4). 
8.44. Retten har undersøgt, hvilke foranstaltninger 
Kommissionens tjenestegrene har truffet som følge 
(') KOM(83) 18 endel. udg., 3.3. 1983. (2) EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982. 
(3) Rådets forordning (EØF) nr. 3056/73 af 9. november 
1973. 
(4) Rådets forordning (EØF) nr. 1302/78 og (EØF) 
nr. 1303/78 af 12. juni 1978. 
84 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Revisionsmetode 
8.47. Formålet med Rettens kontrol var at gen­
nemføre en finansiel revision (jf. punkt 8.6), samt at 
vurdere den budgetmæssige forvaltning, herunder 
det system, Kommissionen anvender ved forvaltnin­
gen af kontrakter. Revisionen drejede sig om kon­
trakter udvalgt på grundlag af betalinger afholdt i 
1982, ubetalte forpligtelser, der havde henstået siden 
1980, samt — med henblik på at undersøge eventu­
elle tilbagebetalinger — kontrakter, godkendt før 
1979. 
Bemærkninger til den budgetmæssige 
forvaltning og til regnskaberne 
8.48. Den anvisningsberettigedes økonomiske for­
valtning af projekter på energiområdet omfatter til­
syn hermed og rapportering til budgetmyndighe­
derne om, i hvilket omfang den økonomiske støtte, 
der blev ydet kontrahenterne, skal betales tilbage i 
tilfælde af kommerciel udnyttelse. For udgifternes 
vedkommende er de regnskabsmæssige oplysninger, 
der er nødvendige for udførelsen af denne opgave, 
hentet i Kommissionens officielle regnskabsdoku-
menter. For tilbagebetalinger modtager den anvis-
ningsberettigede imidlertid ikke — og har heller 
ikke anmodet om at måtte modtage — kopier af de 
periodiske officielle regnskaber, men anvender for­
trinsvis sine egne manuelle registreringer. Retten 
anbefaler, at forvaltningen af tilbagebetalingerne, 
også baseres på Kommissionens officielle regn-
skabsdokumenter, hvis udformning bør tilpasses 
den anvisningsberettigedes behov. udført med tilskud under disse foranstaltninger er 
blevet overskredet, undertiden med op til fem år, og 
i betragtning af deres karakter og det indlysende 
behov for kontinuitet er dette ikke urimeligt. Der 
kan imidlertid rejses tvivl om retsgrundlaget herfor, 
og Retten gjorde opmærksom på dette spørgsmål i 
punkt 8.17 i årsberetningen om regnskabsåret 1981 i 
forbindelse med forskningsprogrammerne for indi­
rekte aktion. Kommissionen har indtaget det stand­
punkt, at finansforordningen og kontrakterne i sig 
selv udgør et fyldestgørende retsgrundlag, men det 
er Rettens opfattelse, at det ville fjerne enhver tvivl, 
hvis vilkårene i hver afgørelse eller beslutning hjem­
lede inddækning for kontrakter, der strækker sig ud 
over de i retsakterne fastsatte frister. 
Projekter påbegyndt inden godkendelse 
8.50. Det er et af kriterierne for udvælgelse af ener­
giprojekter, der kan få støtte, at projekterne i mangel 
af støtte ikke var blevet sat i gang eller havde været 
udsat for store forsinkelser. I 46 % af de projekter, 
Retten kontrollerede, var der imidlertid udført et 
omfattende arbejde inden Rådets eller Kommissio­
nens beslutning om godkendelse af støtten til pro­
jektet forelå. Det kunne således tyde på, at oven­
nævnte kriterium i cirka halvdelen af alle tilfælde 
ikke er opfyldt. Retten har forelagt dette spørgsmål 
for Kommissionen, der udtaler, at sådanne tilfælde 
opstår som følge af tekniske, finansielle og planlæg­
ningsmæssige hensyn, der nødvendigvis må tages 
for at sikre en hensigtsmæssig gennemførelse af de 
pågældende projekter, og som nødvendiggør, at de 
påbegyndes i den undertiden meget lange ventetid 
mellem licitationsprocedurerne og Rådets eller 
Kommissionens beslutninger. Kommissionen har 
hævdet, at uden offentlige midler ville mange af 
disse projekter ikke blive gennemført. 
Bemærkninger om retsgrundlaget 
Retsgrundlagets gyldighedsperiode 
8.49. For både carbonhydrid- og demonstrations­
projekter er der i de pågældende beslutninger, 
afgørelser og forordninger fastsat bestemte projekt­
perioder (tre, fire eller fem år). Det er klart, at disse 
perioder i mange tilfælde af kontrakter om arbejde 8.51. De kontrakter, Retten kontrollerede, viste, at 
der var forsinkelser på op til 23 måneder mellem 
igangsættelse af arbejdet og undertegnelse af kon­
trakten. Retten fremsatte i punkt 8.18 i årsberetnin­
gen om regnskabsåret 1981 en lignende bemærkning 
om forskningskontrakter ved indirekte aktion. Indtil 
en kontrakt er undertegnet, er der intet kontrakt­
grundlag for udførelsen af arbejdet. Kommissionen 
har derfor ingen retshjemmel til at føre tilsyn med 
arbejdet, og dette kan forrykke de fastsatte interval­
ler for rapportering. Hvis denne situation i praksis er 
uundgåelig, bør Kommissionen i standardkontrak­
terne indføje bestemmelser, der giver den adgang til 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 85 
formel godkendelse af arbejde, der udføres før 
undertegnelsen af kontrakten. skaber. Kommissionen har taget Rettens bemærk­
ninger til efterretning, og er i gang med en undersø­
gelse af sine procedurer på dette område. 
8.52. Det er Rettens opfattelse, at problematikken 
omkring projekter, der påbegyndes før godkendel­
sen heraf, hidrører fra uoverensstemmelser mellem 
retsgrundlaget og en række praktiske hensyn, og 
Retten mener derfor, at Kommissionen og Rådet 
bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at 
udjævne disse uoverensstemmelser. Finhnsielle bilag til kontrakterne og rapporter fra 
kontrahenterne 
Kontrakter om energiprogrammer 
8.53. Revisionen omfattede en række undersøgel­
ser af programmer inden for energisektoren, der 
finansieres over konto 7060 i budgettet, og som skal 
gennemføres inden for en periode på ca. tre år. Det 
blev konstateret, at kontrakterne om disse undersø­
gelser ikke var tilstrækkelig præcise, idet de ikke gav 
udtryk for, at undersøgelserne var flerårige, ikke 
klart præciserede, hvilke resultater man forventede 
af undersøgelserne, og heller ikke indeholdt arbejds­
plan eller omkostningsoversigt. Kommissionen har 
anført, at disse mangler vil kunne undgås i fremti­
dige kontrakter af denne art. 8.55. Udformningen af de finansielle bilag til kon­
trakterne og af den udgiftsrapport, som kontrahen­
ten anvender ved forelæggelsen af de omkostninger, 
til hvilke der skal ydes støtte, er ikke obligatorisk, 
ligesom omfanget af givne oplysninger varierer. 
Kontrahenterne er tilbøjelige til at afgive så få øko­
nomiske oplysninger som muligt, hvilket f.eks. øger 
faren for, at der indgår uacceptable udbyttemarge-
ner i de samlede generalomkostninger. Denne prak­
sis forringer Kommissionens mulighed for at kon­
trollere omkostningernes sammensætning direkte 
ved hjælp af rapporten, og øger arbejdet med den 
fornødne stedlige finansielle revision. Kommissio­
nen har udarbejdet modeller til standardkontrakter 
til de forskellige former for energiprojekter, og det er 
Rettens opfattelse, at denne udmærkede praksis bør 
udvides til også at omfatte de finansielle bilag til 
kontrakterne og udgiftsrapporterne. Retten har for­
stået, at Kommissionen tøver med at stille sådanne 
krav til kontrahenterne. Det er imidlertid Rettens 
opfattelse, at en del af de forventede vanskeligheder 
kunne afbødes, hvis kontrahenterne allerede ved 
licitationen blev gjort opmærksom på kravet om for­
midling af oplysninger. 
Bemærkninger til procedurerne for 
forvaltningsrevision Godkendelse af kontrahenternes tekniske rapporter 
Kommissionens finansielle revision 
Kontrahenternes soliditet 
8.54. I grundforskrifterne for energiprojekterne er 
det bestemt, at kontrahenterne skal udvælges under 
hensyntagen til deres soliditet. Der blev ikke ved 
Rettens undersøgelse fundet tegn på, at man har 
fulgt en sådan vurderingsprocedure, f.eks. i form af 
en undersøgelse af virksomhedens struktur og regn-8.56. Det fremgår af standardkontrakterne, at beta­
lingerne er betingede af, at der fremsendes behørige 
udgiftsrapporter og tekniske rapporter. I praksis 
skete betalingerne udelukkende på grundlag af 
udgiftsrapporter, uden at tekniske situationsrappor­
ter i forvejen var modtaget og godkendt. Retten 
fandt endvidere, at de endelige betalinger blev 
afholdt med henblik på budgetmæssig afslutning af 
regnskabsåret, uden at Kommissionen behørigt 
havde medtaget og godkendt de endelige tekniske 
rapporter. Kommissionen har kunnet tiltræde, at 
alle betalinger til kontrahenter (med undtagelse af 
forskud) i fremtiden skal gøres betingede af modta­
gelse og godkendelse af de tekniske rapporter, der 
kræves i kontrakten, eller under visse omstændighe-
86 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
der af tilfredsstillende resultater af et teknisk kon­
trolbesøg på stedet. 
Arbejdsprogrammer for finansiel revision 
8.57. Kommissionen har tilsendt Retten en over­
sigt over den kontrol, den foretager i Bruxelles af 
udgiftsrapporterne, og over den stedlige revision 
under kontrolbesøg. Denne oversigt anvendes imid­
lertid ikke som et program, der skal gennemføres for 
hver udgiftsrapport eller for hvert kontrolbesøg. Der 
udarbejdes en standardrapport for hvert besøg, men 
den ledsages ikke af nogen rapport om det udførte 
arbejde. Retten ser gerne, at den nuværende arbejds-
oversigt udvikles til et standardarbejdsprogram, der 
kan sikre, at revisionen udføres på ensartet og fyl­
destgørende måde. skud enten er tilbagebetalt eller skal tilbagebetales 
til Kommissionen. I nogle af disse tilfælde er der 
ikke beregnet renter af de udestående beløb, eller 
hvis renter er beregnet, er det sket langt senere end 
fra datoen for Kommissionens udbetaling af for­
skud. Der har således været ydet de pågældende 
kontrahenter et rentefrit lån på et beløb, svarende til 
de uudnyttede forskud. Retten skønner, at Kommis­
sionen i de tilfælde, Retten har udvalgt, har haft et 
tab på omkrig 900 000 ECU. Standardkontrakten er 
uklart affattet med hensyn til betingelserne for 
Kommissionens renteberegning, og Retten henstil­
ler, at den ændres sålede?, at der kan pålægges ren­
ter i fuldt omfang fra datoen for forskudsbetalingen, 
selv om dette forskud ikke udnyttes fuldt ud af kon­
trahenten. 
Projektvurdering og opfølgning 
8.58. I dag gennemføres kontrolbesøg som regel 
for hver enkelt kontrakt, hvilket er hensigtsmæssigt 
for kontrahenter, der kun har indgået én kontrakt. 
Der er imidlertid flere store kontrahenter, der til 
enhver tid har en række kontrakter med Kommissio­
nen på energiområdet. For disse kontrahenters ved­
kommende mener Retten, at hvert enkelt kontrolbe­
søg bør være sammenfattende og dække alle kontra­
hentens aftalter med Kommissionen. Den største af 
alle kontrahenter er et konsortium, der er oprettet 
for at samordne de carbonhydridprojekter, der gen­
nemføres med tilskud fra Fællesskaberne. I dette til­
fælde foreslår Retten, at den samlede kontrol bør 
omfatte en detaljeret gennemgang af kontrahentens 
økonomiske forbindelser med underkontrahenterne 
med særligt henblik på den fremgangsmåde, der 
anvendes ved viderefakturering af omkostningerne. 8.60. Retten har revideret et antal ældre kontrakter, 
som normalt skulle have været afsluttet senest i 
1982, og i forbindelse med hvilke man kunne have 
forventet tilbagebetaling af kontraktomkostningerne 
som følge af en kommerciel udnyttelse af resulta­
terne. I de fleste af de undersøgte tilfælde var der 
ikke i Kommissionens sagsakter tegn på, at der 
havde været foretaget en samlet vurdering af projek­
tets tekniske og kommercielle resultater på grundlag 
af kontrahentens endelige tekniske rapport, lige så 
lidt som der fandtes en sammenfatning af henvis­
ninger forskellige steder i akterne til en eventuel 
kommerciel udnyttelse. Der var heller ikke fyldest­
gørende formel korrespondance mellem Kommissi­
onen og kontrahenten ved kontraktens udløb eller 
senere til nøjagtigt at få fastslået spørgsmålet om 
kommerciel udnyttelse. For mange kontrakters ved­
kommende har Kommissionen anmodet eksterne 
sagkyndige om en kritisk gennemgang af de resulta­
ter, der var opnået ved projekterne, men kommisso­
riet for dette arbejde omfattede ikke en vurdering af 
mulighederne for kommerciel udnyttelse. 
Tilbagebetalinger 
Renter af tilbagebetalingspligtige forskud 8.61. Retten skal gentage sin i punkt 8.12 i årsbe­
retningen om regnskabsåret 1979 (') fremsatte hen­
stilling om, at Kommissionen, inden den endelige 
udbetaling til kontrahenten og med jævne mellem­
rum derefter, bør foretage sin egen formelle vurde­
ring af resultatet af hvert enkelt projekt. En sådan 
8.59. Retten konstaterede , tilfælde, hvor det 
arbejde, der oprindelig skulle have været udført i 
henhold til kontrakten, af den ene eller den anden 
grund ikke blev afsluttet, og hvor uudnyttede for- (') EFT nr. C 342 af 31. 12. 1980. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 87 
vurdering ville være en godkendelse af kontrahen­
tens endelige rapport samt en (sammenfattet) regi­
strering af de tekniske resultater, både i forhold til 
de oprindelige mål for arbejdet, og i relation til 
udsigterne for kort- og langfristet kommerciel udnyt­telse, og kunne således samtidig give bedømmelse af 
sandsynligheden for tilbagebetaling af støtten. Hvis 
projektet har været en teknisk succes, mens der ikke 
er udsigter til kommerciel udnyttelse, bør det 
begrundes. 
88 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 9 
Budgetmæssige kompensationer til fordel for Tyskland og Det 
forenede Kongerige 
9.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 9.1 — 9.3 
Bemærkninger 9.4 — 9.25 
Finanstjenestens trhnsaktioner i december 9.4 — 9.7 
Oprettelse af særkonti 9.8 — 9.11 
Indeståender på særkonti 9.12 
Følger for fordelingen af indeståender mellem medlems­
staterne 9.13 — 9.22 
Budgetmæssig virkning af opkøb af engelske pund 9.23 — 9.25 
Indledning 
9.1. Rådet vedtog den 30. maj 1980 ordninger til 
nedsættelse af Det forenede Kongeriges nettobidrag 
til fællesskabsbudgetterne for regnskabsårene 1980 
og 1981. Behandlingen af de foranstaltninger vedrø­
rende kompensation for regnskabsåret 1980, som 
blev truffet i løbet af fællesskabsbudgetåret 1981 ('), 
blev beskrevet i kapitel 14 i årsberetningen for regn­
skabsåret 1981 (2). Under foranstående punkt 6.52-
6.60 gennemgås anvendelsen i løbet af budgetåret 
1982 af kompensationsforanstaltningerne for regn­
skabsåret 1981. 
(') Rådets forordning nr. 2744/80 (EFT nr. L 284 af 
29. 10. 1980), om forslag til hvilken Retten afgav 
udtalelse den 3. juli 1980 (EFT nr. C 233 af 11.9. 
1980). Retten afgav udtalelse (EFT nr. C 160 af 18. 6. 
1983) om Kommissionens forslag af 12. november 
1982 om ændring af samme forordning, men blev ikke 
hørt om det yderligere ændringsforslag af 17. januar 
1983, som blev endeligt vedtaget af Rådet den 
15. marts 1983 (EFT nr. L 73 af 19. 3. 1983). 
0 EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982. 9.2. Dette kapitel vedrører især de likviditetstrans-
aktioner, der blev foretaget med henblik på at for­
berede betalingen i 1982 af budgetkompensatio­
nerne for regnskabsåret 1982 til fordel for Det fore­
nede Kongerige og Tyskland, (Rådets afgørelser af 
25. maj og 26. oktober 1982). Kompensationerne 
blev imidlertid ikke gennemført i 1982. 
9.3. Nettokompensationen til forder for Det fore­
nede Kongerige androg 850 mio ECU, som i brutto-
tal skulle forhøjes til 1 092 mio ECU for at tage hen­
syn til Det forenede Kongeriges bidrag til finansie­
ringen heraf. Det blev desuden vedtaget at yde en 
kompensation på 210 mio ECU til Tyskland for at 
begrænse dets nettobidrag til budgettet. De samlede 
kompensationer, der skulle udbetales, androg såle­
des 1 302 mio ECU. De dertil svarende budgetbevil­
linger blev Opført i ændrings- og tillægsbudget nr. 1 
for regnskabsåret 1982, som Parlamentet forkastede 
den 16. december 1982. De indgik derefter i 
ændrings- og tillægsbudget nr. 1 for regnskabsåret 
1983, som blev vedtaget den 10. februar 1983. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 89 
Bemærkninger 
Finanstjenestens transaktioner i december 
9.4. I første halvdel af december 1982 lod Kom­
missionen opkøbe 287,4 mio UKL, som blev over­
ført til Kommissionens konto i Det forenede Konge­
riges finansforvaltning »Treasury Chambers EEC 1«, 
til senere betaling af budgetkompensationer til for­
del for Det forenede Kongerige. I betragtning af 
størrelsen af indeståendet på Kommissionens konto 
i den tyske finansforvaltning var det ikke nødven­
digt at foretage lignende transaktioner for tyske 
mark. Oprettelse af særkonti 
9.8. Kommissionen oprettede den 22. december 
1982 to særkonti: 
a) »Treasury Chambers EEC 3« i den britiske 
finansforvaltning og 
b) »Bundeskasse H3« i den tyske finansforvalt­
ning. 
9.9. De to konti, der stod i Kommissionens navn, 
fungerede ligesom kontiene til indbetaling af egne 
indtægter ('), dvs. uden provision og omkostninger, 
men også uden forrentning af indeståenderne. 
9.5. Disse opkøb af engelske pund blev foretaget 
af medlemsstaternes centralbanker i forhold til hvert 
lands valutaandel i ECU'en. Det blev nødvendigt at 
foretage salg af følgende valutabeløb: 
2 204 mio BFR 
125,9 mio DKR 
493,3 mio DM 
667 mio FF 
4,4 mio IRL 
63 220 mio LIT 
249,2 mio HFL 
9.6. Disse opkøb af engelske pund giver på flere 
måder anledning til undren. Der var intet juridisk 
grundlag for eller nogen særlig uopsættelig årsag til 
så betydelige valutaopkøb. Da Det forenede Konge­
rige er nettoyder til budgettet, burdé Kommissionen 
have udskudt disse opkøb af engelske pund, idet 
sandsynligheden taler for, at Kommissionen med 
forholdsvis kort frist kunne disponere over en stor 
del af om ikke hele det beløb, der skulle benyttes til 
disse betalinger. Det må understreges, at betalin­
gerne i henhold til ændrings- og tillægsbudgettet, 
der blev vedtaget den 10. februar 1983, først påbe­
gyndtes den 25. marts, dvs. halvanden måned 
senere. 
9.7. Selv efter at Parlamentet den 16. december 
1982 havde forkastet forslaget til ændrings- og til­
lægsbudget, fortsatte Kommissionen opkøbene af 
engelske pund og indsatte op til 49 mio UKL på 
»Treasury Chambers«-kontoen. De engelske pund, 
der var disponible pr. 17. december 1982, androg 
imidlertid allerede 92 % af beløbet i budgetforslaget, 
skønt kun 90 % af beløbet til de planlagte foranstalt­
ninger skulle have. været betalt i første omgang. 9.10. Den 29. og 31. december 1982 udstedte Kom­
missionen ordre: 
a) til »Treasury Chambers« om at overføre 630,9 
mio UKL fra konto »EEC 1« til konto »ECC 3«, 
og 
b) til »Bundeskasse« om at overføre 486,9 mio DM 
fra konto »H 1« til konto »H 3« 
med valeur pr. 31. december 1982. 
9.11. Disse beløb udgjorde efter den gældende 
omregningskurs henholdsvis 1 092 mio ECU og 210 
mio ECU, eller nøjagtigt de beløb, der i det forka­
stede budgetforslag var fastsat til kompensationsfor-
anstaltninger til fordel for Det forenede Kongerige 
og Tyskland. 
Indeståender på særkonti 
9.12. Da Parlamentet havde forkastet forslaget til 
ændrings- og tillægsbudget, havde det vaéret i over­
ensstemmelse med artikel 12, stk. 3, i forordning 
nr. 2891/77 at fordele indeståenderne mellem med-
(') Rådets forordning nr. 2891/77 af 19. december 1977 
om gennemførelsen af afgørelsen af 21. april 1970 
angående udskiftning af medlemsstaternes finansielle 
bidrag med Fællesskabernes egne indtægter, EFT nr. 
L336 af 27. 12. 1977. 
90 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
lemsstaterne efter de sædvanlige kriterier. Beløbene 
(210 og 1 092 mio ECU) blev imidlertid stående på 
særkontiene indtil den 25. marts 1983, hvor 189 mio 
ECU blev overført til Tyskland og 982,8 mio ECU 
til Det forenede Kongerige, dvs. 90 % af det samlede 
beløb til kompensationsforanstaltninger. 
Følger for fordelingen af indeståender 
mellem medlemsstaterne Kommissionen ved opstilling af overslagene over 
likviditetsbevægelser at betragte de beløb, der var 
overført til disse særkonti, som udlagte midler. 
9.17. Fra november 1982 til febryar 1983 søgte 
Kommissionen desuden at bibeholde saldoen af 
indeståender på den almindelige konto i Det fore­
nede Kongeriges finansforvaltning (»Treasury 
Chambers EEC 1«) på over 300 mio ECU (ud Over 
de 1 092 mio ECU på særkontoen). 
Sædvanlig fordelingsmetode 
9.13. Kommissionens finanstjeneste skal forvalte 
midlerne i overensstemmelse med, forordning 
nr. 2891/77 (artikel 12, stk. 3), i henhold til hvilken 
»forskellen mellem de samlede indeståender og lik­
viditetsbehovet fordeles mellem medlemsstaterne, så 
vidt muligt i forhold til overslaget, over indtægterne 
på budgettet fra,hver enkelt stat«. 
9.14. Kommissionens finanstjeneste opstiller i 
begyndelsen af hver måned for hver medlemsstat et 
overslag over likviditetsbevægelser. Dette overslag 
opstilles på grundlag af de faktiske saldobeløb i 
begyndelsen af måneden og de for samme måned 
anslåede indtægter og udgifter. Den anslåede saldo 
ved månedens udgang sammenlignes derefter for 
hver enkelt medlemsstat med den saldo, der ville 
have indestået efter fordeling i overensstemmelse 
med den enkelte medlemsstats bidrag til budgetind­
tægterne. De således påviste forskelle giver, i det 
omfang der er disponible midler, anledning til over-
førselsordrer mellem Kommissionens konti i med­
lemsstaternes finansforvaltninger for at genoprette 
den i forordning nr. 2891/77 omtalte ligevægt. 
Faktisk anvendt metode 
9.15. Ved opstilling af overslaget over likviditets­
bevægelser for december 1982 betragtede Kommis­
sionen de beløb, der var opført på særkontiene i 
finansforvaltningerne i Tyskland og Det forenede 
Kongerige, som midler der skulle udbetales. 
9.16. Efter at forslaget til ændrings- og tillægsbud­
get var forkastet, og indtil marts 1983, fortsatte Følger for fordelingen af indeståender samt 
valutamæssige konsekvenser 
9.18. Opførelsen af disse beløb på særkonti, 
beslutningen om at betragte de pågældende beløb 
som udlæg i likviditetsoverslagene, samt beslutnin­
gen om at bibeholde saldobeløbene hos Det fore­
nede Kongeriges finansforvaltning på et bestemt 
niveau, har resulteret i en ændret fordeling af inde­
ståender mellem medlemsstaterne, hvilket er i strid 
med forordning nr. 289 i/77. 
9.19. Den omstændighed, at betydelige beløb hen­
stod på disse konti uden Parlamentets godkendelse, 
har ikke medført betaling af renter, men givet en 
valutatilførsel til fordel for to medlemsstater. 
Følgerne i tal 
9.20. I tabel 9.1 vises for hver medlemsstat og for 
perioden fra december 1982 til marts 1983 den inci-
dens, anvendelsen af forordningen har haft på for­
delingen af indeståender. Beløbene er beregnet på 
grundlag af de fordelingsnøgler, finanstjenesten 
anvendte i 1982 og 1983. 
9.21. Tabellen skal forstås således: 
a) beløbene i kolonnerne »Normal fordeling« sva­
rer til fordelingen af de 210 og 1 092 mio ECU 
mellem samtlige medlemsstater efter de i 1982 
og 1983 gældende fordelingsnøgler, og 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 91 
Tabel 9.1 — Incidensen af særkonti på fordelingen af indeståender 
(Mio ECU) 
Medlemsstat Indestående beløb Efter 1982-fordelingsnøglen Efter 1983-fordelingsnøglen 
Medlemsstat Indestående beløb 
Normal fordeling Incidens Normal fordeling Incidens Medlemsstat 
(1) (2) (3) = (2) — (1) (4) (5) = (4)-(l) 
Belgien 67,9 + 67,9 63,7 + 63,7 
Danmark — 25,2 + 25,2 25,7 + 25,7 
FR Tyskland 210,0 340,7 + 130,7 358,8 + 148,8 
Grækenland — 17,8 + 17,8 21,7 + 21,7 
Frankrig — 267,4 + 267,4 261,7 + 261,7 
Irland — 11,8 + 11,8 13,7 + 13,7 
Italien —' 170,8 + 170,8 167,5 + 167,5 
Luxembourg — 1,6 + 1,6 1,8 + 1,8 
Nederlandene .— 93,2 + 93,2 95,0 + 95,0 
Det forenede Kongerige 1 092,0 305,6 -786,4 292,4 -799,6 
lait 1 302,0 1 302,0 0 1 302,0 0 
b) beløbene i kolonnerne »Incidens« svarer til de 
beløb, som Kommissionen, for at genoprette 
ligevægten, burde have overført fra sin konto i 
Det forenede Kongeriges finansforvaltning til 
sine konti i de øvrige medlemsstaters finansfor-
valtninger. 
9.22. Det fremgår således klart, at den sædvanlige 
fordeling af disse beløb ville have haft en positiv 
virkning på saldoen på Kommissionens konti i alle 
medlemsstaternes finansforvaltninger, med undta­
gelse af dens konto i Det forenede Kongeriges 
finansforvaltning, hvis saldo burde have gået ned 
med omkring 800 mio ECU. 
Budgetmæssig virkning af opkøb af engelske 
pund 
9.23. Overførslerne i forbindelse med opkøb af 
engelske pund i december 1982 gav en kursgevinst 
på 9,8 mio ECU i regnskabsåret 1982. 
9.24. Ved de månedlige opskrivninger (fra decem­
ber 1982 til marts 1983) af indeståender på disse to 
særkonti fremkommer der, for de beløb der blev 
overført i marts 1983, et regnskabsmæssigt nettokur­stab på 77,3 mio ECU. Som følge af beslutningen 
om at anvende kursen pr. december 1982 i stedet for 
kursen pr. marts 1983 ved gennemførelsen af 
ændrings- og tillægsbudgettet (') blev dette tab 
udlignet af en regnskabsmæssig nettokursgevinst på 
det samme beløb. 
9.25. Var de engelske pund, som specielt blev 
opkøbt i første halvdel af december, blevet solgt 
efter forkastelsen af ændrings- og tillægsbudgettet, 
ville der være opstået visse kurstab herved. Pund­
kursen faldt derimod i marts 1983, dvs. på det tids­
punkt da 90 % af beløbet blev udbetalt til Det fore­
nede Kongerige. De 630,9 mio engelske pund, der 
var behov for (dvs. 1 092 mio ECU til decemberkurs 
1982 — 0,577728 — som fastsat i ændrings- og til­
lægsbudgettet), kunne have været købt for ca. 80 
mio ECU mindre, end hvad de rent faktisk kostede i 
december. Kommissionen ville da have opnået 
næsten en tilsvarende gevinst, såfremt den havde 
solgt de engelske pund, efter at budgettet blev forka­
stet og havde foretaget et nyt opkøb, når tiden var 
inde. Retten skal i alle tilfælde understrege, at Kom­
missionens handlemåde er i strid med de gældende 
forordninger. 
(') EFTnr,L60af7. 3. 1983. 
92 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 10 
Samarbejde med udviklingslande og tredjelande 
10.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 10.1 — 10.2 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 10.3 — 10.9 
Udnyttelsen af de disponible bevillinger 10.3 — 10.7 
Udformningen af de regnskabsmæssige oplysninger 10.8 
Udgifternes berettigelse 10.9 
Fødevarehjælp (Kapitel 92) 10.10— 10.24 
Den budgetmæssige situation 10.10 
Bemærkninger til gennemførelsen af fødevarehjælpepro­
grammerne 10.11 — 10.14 
Fødevareindkøb i udviklingslandene 10.15 
Konstateringer på stedet vedrørende leveringstid og kva­
litet 10.16 — 10.24 
Samarbejde med middelhavslande (Kapitel 96) 10.25 — 10.32 
Udnyttelsen af de i regnskabsåret 1982 disponible bevil­
linger 10.25 — id.28 
Bevillinger fastsat i finansprotokollerne og forvaltet af 
EIB 10.29 — 10.32 
Indledning 
10.1. Under afsnit 9 i det almindelige budget opfø­
res hovedsagelig bevillingerne til finansiering af 
fødevarehjælp, katastrofebistand, bistand til ikke-
associerede udviklingslande, bistand til middelhavs­
lande samt tilskud til drift af Den europæiske Sam­
menslutning for Samarbejde (ESS). 
10.2. De følgende bemærkninger tager udgangs­
punkt i analysen af regnskabet og bilagene hertil 
samt i de forhold, der er konstateret ved revision på 
stedet i Tanzania, på Comorerne, på Mauritius, i 
Marokko og i Tunesien. Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
Udnyttelsen af de disponible bevillinger 
10.3. For regnskabsåret 1982 vil de disponible 
bevillinger til betalinger til »samarbejde med udvik­
lingslande og tredjelande« og de betalinger, der 
afholdtes af disse bevillinger, fremgå af tabel 10.1. 
For at få et overblik over samtlige fællesskabsudgif-
ter på området for udviklingssamarbejde skal der 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 93 
Tabel 10.1 — Disponible bevillinger til betalinger og afholdte betalinger (afsnit 9) 
(Mio ECU) 
Budgetkapitel Disponible bevillinger til betalinger 
i 1982 Betalinger afholdt 
i 1982 Fremført til 
1983 Bortfald Budgetkapitel 
Fremført fra 
1981 Budget 
1982 (') lait Beløb Betalings­
forhold Fremført til 
1983 Bortfald 
(1) (2) (3)' (4) = (2)+ (3) (5) (6) = (5)/(4) (7) (8) 
Fødevarehjælp 
(kapitel, 92) 110,7 503,6 614,3 540,2 87,9 % 72,3 1,8 
Samarbejde med ikke-associerede 
udviklingslande 
(kapitel 93) 14,2 177,6 191,8 74,6 38,9 % 117,0 0,2 
Særlige aktioner vedrørende 
samarbejde med udviklingslande 
(kapitel 94) 0,9 29,4 30,3 19,8 65,3 % 10,3 0,2 
Lejlighedsvise aktioner til fordel 
for udviklingslande og 
tredjelande (katastrofebistand) 
(kapitel 95) 0,9 76,0 76,9 36,1 46,9 % 40,4 0,4 
Samarbejde med 
middelhavslande 
(kapitel 96) 131,6 113,8 245,4 .72,5 29,5 % 103,8 69,1 
Driftsudgifter for 
Kommissionens delegationer i 
udviklingslandene 
(kapitel 98) 0,2 42,2 42,4 42,2 99,5 % — 0,2 
Samarbejde med tredjelande -
(kapitel 99) — 2,6 2,6 0,7 26,9 % 1,5 0,4 
lait 258,5 945,2 1 203,7 786,1 65,3 % 345,3 72,3 
(') Herunder bevillingsoverførsler. 
hertil lægges 786,2 mio ECU afholdt over afsnit 9 i 
budgettet, betalinger afholdt over De europæiske 
Udviklingsfonde (647,2 mio ECU) samt den del af 
udgifterne, der som restitutioner til Fællesskabets 
fødevarehjælp er konteret bevillingerne til EUGFL, 
garantisektionen (166,4 mio ECU), dvs. samlede 
udgifter på 1 599,8 mio ECU i 1982 mod 1 704,1 mio 
ECU i 1981. 
10.4. I 1982 var der en udnyttelse på 65,3 % af de 
disponible bevillinger til betalinger mod 71,6% i 
1981. Den faldende udnyttelsestakt var særlig mærk­
bar under 
a) kapitel 93 (samarbejde med ikke-associerede 
udviklingslande): der blev i 1982 udnyttet 
38,9 % af bevillingerne mod 86,8 % i 1981; b) kapitel 94 (hovedsagelig støtte til ikke-statslige 
organisationer): i 1982 udnyttedes 65,3% af 
bevillingerne mod 93 % i 1981; 
c) kapitel 95 (katastrofebistand): i 1982 udnyttedes 
46,9 % af bevillingerne mod 96,7 % i 1981. 
10.5. Af de 417,6 mio ECU i uudnyttede bevillin­
ger til betalinger vedrører 117 mio ECU aktioner, 
som Rådet først traf beslutning om i sidste kvartal af 
1982. 
10.6. De bortfaldne bevillinger berørte for en stor 
dels vedkommende samarbejde med middelhavs­
lande (kapitel 96). Af de bevillinger i dette kapitel, 
der blev fremført fra 1981 til 1982, bortfaldt pr. 
94 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
31. december 1982 69,1 af 131,6 mio ECU i beta­
lingsbevillinger. 
10.7. Desuden henstod samtlige formålsbestemte 
reserver opført under afsnit 10 med henblik på en 
eventuel styrkelse af kapitel 96, nemlig 8 mio ECU i 
bevillinger til betalinger og 130 mio ECU i bevillin­
ger til forpligtelser, uudnyttet. 
Udformningen af de regnskabsmæssige 
oplysninger 
10.8. I øjeblikket giver de regnskabsopgørelser, der 
udarbejdes af Kommissionens hovedbogholderi, de 
regnskabsmæssige oplysninger i en form, der gør 
dem mindre hensigtsmæssige som forvaltningsred-
skab: 
a) i modsætning til kontiene under EUF giver bud­
getkontiene ikke detaljerede oplysninger om 
gennemførelsen af de forskellige bistandsord­
ninger og aktioner. For fødevarehjælpens ved­
kommende fremgår udgifterne i 1982 (706,6 mio 
ECU), som dog overstiger udgifterne under 
EUF, med 9 % i alt væsentligt kun af Fællesska­
bets regnskaber ved en angivelse af de samlede 
månedlige udgifter, der er meddelt af hvert 
enkelt interventionsorgan. På grundlag af disse 
regnskaber er det derfor ikke muligt af afgøre, 
hvor store omkostningerne ved hver enkelt 
aktion har været, eller i hvilket omfang den 
hjælp, der er bevilget modtagerne, er blevet gen­
nemført; 
b) ligeledes, i modsætning til hvad der er tilfældet 
ved EUF's regnskab, er der ikke i regnskabet for 
de øvrige fødevareprogrammer, der finansieres 
over kapitel 93, 94 og 96, sondret mellem de 
samlede forpligtelser og de endelige forpligtel­
ser eller de indgåede kontrakter. Det afspejles 
således ikke i regnskaberne, i hvilket omfang 
finansprotokollerne og de andre hjælpepro­
grammer gennemføres, og der gives ingen oplys­
ninger om, hvilke beløb der henstår til betaling i 
henhold til kontrakterne. 
Udgifternes berettigelse ordningen ('), viser, at betalingerne ikke er tilstræk­
keligt begrundede, samt at der i ét tilfælde er foreta­
get en upræcis kontering: 
a) der er hverken overslag eller handlingsprogram, 
som begrunder udbetalingen af 250 000 ECU til 
et organ, der modtog tilskud; 
b) udgifter på 50 000 ECU (rejse- og opholdsudgif­
ter, udgifter til reception, turistture, osv.) som 
følge af, at et af Kommissionen foranstaltet ori-
enteringsbesøg for 18 højtstående * tjeneste­
mænd, som var statsborgere i associerede og 
ikke-associerede arabiske lande, blev ukorrekt 
afholdt over konto 9341 i budgettet, »Informati-
onsophold ved Kommissionens tjenestegrene 
for statsborgere fra ikke-associerede udviklings­
lande«. 
Fødevarehjælp (Kapitel 92) 
Den budgetmæssige situation 
10.10. I 1982 betalte Kommissionen i forbindelse 
med fødevarehjælpen direkte 71,5 mio ECU, idet 
tilslagsmodtagerne fik udbetalt saldoen (635,1 mio 
ECU) af medlemsstaternes interventionsorganer. 
Tre medlemsstater tilvejebragte efter værdi 72 % af 
hjælpen, nemlig Forbundsrepublikken Tyskland 
(27 %), Frankrig (27 %) og Belgien (18 %). 
Bemærkninger til gennemførelsen af 
fødevarehjælpeprogrammerne 
10.11. Fødevarehjælpeprogrammerne i regnskabs­
året 1982 blev fordelt mellem modtagerlandene og 
gennemført som vist i tabel 10.2. 
10.12. Som det fremgår af tabel 10.3, var dé mæng­
der, der endnu ikke var leveret pr. 31. december 
1982, forøget betydeligt i forhold til året før, selv når 
der ses bort fra de 72 337 t korn, som det først den 
3. december 1982 blev besluttet at tildele som et led 
i bekæmpelsen af sulten i verden. 
10.9. Visse bilag, som Kommissionen har over­
sendt til Retten i henhold til artikel 79 i finansfor- (') EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 95 
Tabel 10.2 — Leveringssituationen for de i 1982 disponible mængder efter modtager pr. 31. december 1982 
Korn Skummetmælkspulver Butteroil 
Modtager 
tons % leveret 
i 1982 tons % leveret 
i 1982 tons % leveret 
i 1982 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) • (7) 
Bangladesh 150 000 93 -— 1 — 3 500 100 
Egypten 150 000 93 10 000 60 2 800 100 
Sri Lanka 55 000 67 — — 100 100 
Mozambique 40 000 63 ' 750 100 200 100 
Tanzania 25 000 40 2 000 100 400 100 
Madagascar 20 000 75 — — — — 
Ghana 15 000 67 2 000 100 600 100 
Kenya 15 000 100 — — — — 
Zambia 15 000 0 ' — — — — 
Indien — — 31 000 100 • 12 700 24 
Pakistan — — 2 000 0 2 000 0 
Sahel-landene (AVS) 136 000 89 10 050 95 3 800 100 
Diverse AVS-lande 66 500 41 8 550 63 2 455 62 
Associerede middelhavslande 20 000 100 3 800 74 1 545 78 
Diverse ikke-associerede lande 28 000 32 10 200 71 1 500 93 
Organisationer: 
— internationale 177 000 42 37 295 15 6 662 10 
— ikke-statslige 39 000 65 31 200 64 3 500 76 . 
Disponible reservebeholdnin­
ger 48 500 — 1 155 — 3 238 — 
1982-programmet, i alt 1 000 000 67 150 000 61 45 000 49 
10.13. Der er ikke sket nogen væsentlig forbedring 
af følgende mangler, som Retten allerede har påpe­
get i tidligere årsberetninger: 
a) de bevillinger, der er opført under afsnit 9 og 
under EUGFL, garantisektionen, til gennemfø­
relse af programmer fra før 1982, har måttet for­
øges med 606 % (+ 326,2 mio ECU) ved at 
trække på bevillingerne til gennemførelse af 
programmerne for 1982 (— 46 %); 
b) først den 26. april 1982, vedtog Rådet, i henhold 
til programmet for 1982, en første fordeling af 
fødevarehjælpen mellem de forskellige modta­
gere. Der blev endvidere først den 3. december 
1982 truffet beslutning om fordelingen af de 
160 300 t, der var sat af på budgettet for 1982 til 
bekæmpelsen af sulten i verden, hvilket først 
skete, efter at hjælpen var blevet indskrænket til 
72 337 t; c) forsinkelsen i afslutningen af regnskaberne over 
de til medlemsstaterne ydede forskud i forbin­
delse med fødevarehjælpeaktioner øges fortsat, 
på trods af hvad Kommissionens svar på Ret­
tens tidligere bemærkninger havde ladet for­
mode. Kommissionen har tværtimod ikke fore­
taget nogen stedlig revision af interventionsor-
ganernes regnskaber i 1982, og forsinkelserne er 
således øget med yderligere et år. Der er ikke 
siden beslutningerne af 22. november 1977 
vedrørende regnskabsåret 1974 truffet nogen 
anden beslutning om regnskabsafslutning. De 
udgifter, der mangler afsluttende godkendelse i 
regnskaberne fra årene 1975-1982, beløber sig 
pr. 31. december 1982 til 2 215,8 mio ECU. For 
afsnit 9 kommer følgerne af denne forsømmelse 
i Kommissionen til udtryk i en række decharge­
beslutninger, som for regnskabsårene 1975-1982 
kun medfører endelig udkontering af 37 % af 
udgifterne. Ydermere omfatter disse beløb fort­
sat udgifter, der, som det blev konstateret i 1982 
under kontrollen af transaktioner, der var over-
96 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 10.3 — Gennemførelse af fødevarehjælpeprogrammer for korn, skummetmælkspulver og butteroil, efter mængder 
(tons) 
Gennemførelse Korn Skummetmælkspulver Butteroil 
(a) Rest at levere pr. 31. 12. 1981 182 232 39 821 17 057 
(b) Programmer for 1982 1 000 000 150 000 45 000 
(c) Disponibelt i 1982, i alt (a + b) 1 182 232 189 821 62 057 
(d) Leveret eller under levering i 1982 843 047 124 148 36 965 
(e) Rest at levere pr. 31. 12. 1982 (c — d) , 339 185 65 673 25 092 
d) draget til visse inter'ventionsorganer, kan ende 
med ikke at blive godkendt ved regnskabets 
endelige afslutning. De udgifter, Kommissionen 
ikke har godkendt, kan således komme til 
at belaste Fællesskabets budget i en lang 
årrække, som f.eks. de 12,3 mio ECU, som et 
interventionsorgan ved en fejltagelse afholdt 
over Fællesskabets budget i 1975; 
Der er praktisk taget intet blevet betalt af de 
bevillinger på. 1,1 mio ECU, der står til rådighed 
for kvalitetskontrol. Yderligere bortfaldt pr. 
31. december 1982 et beløb på 0,8 mio ECU af 
disse bevillinger. Der savnes følgelig grundlag 
for de svar, Kommissionen gav Rådel: på en 
bemærkning på linje med en af Retten i årsbe­
retningen for regnskabsåret 1981 (') fremsat 
bemærkning; har påtaget sig over" for Fællesskabet, især hvad 
angår salgsprovenuets størrelse og anvendelse. 
Kommissionen har ikke foretaget nogen syste­
matisk kontrol af, om forpligtelserne bliver 
opfyldt. 
10.14. Tabel 10.4 indeholder et tidsstudie over gén-
nemførelsen af en del af den fødevarehjælp, Fælles­
skabet har ydet i 1982. En sammenholdelse med 
resultaterne af en lignende undersøgelse i forbin­
delse med en særberetning om Fællesskabets føde­
varehjælp, som ikke har været offentliggjort i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende, men som Retten 
udarbejdede til Europa-Parlamentet i 1979, viser, at 
forholdene ikke er bedret. 
e) Kommissionen har i 1982 kun foretaget én ind­
drivelse af fordringer hos de forskellige modta­
gere af fødevarehjælp. Der udestår fordringer på 
0,7 mio ECU for omkostninger, som interventi-
onsorgarterne har afholdt for deres regning. De 
største debitorer er Egypten (253 558 ECU) og 
Bangladesh (165 252 ECU); 
0 Mange modtagere, og herunder også de, der 
hvert år modtager de største støttebeløb, over­
holder ikke eller kun delvis de forpligtelser, de 
(') EFT nr. C 344 af 31. decemberv 1982, s. 83. Fødevareindkøb i udviklingslande 
10.15. Inden for rammerne af særaktionen til for­
del for de mindst udviklede lande har Kommissio­
nens ansvarlige tjenestegrene i Generaldirektoratet 
for udvikling købt visse fødevarer i udviklingslan­
dene. Kommissionen købte f.eks. i juni 1982 2 0001 
hvid majs af Honduras for et samlet beløb på 
458 000 ECU. Da købsprisen var blevet forhandlet 
uden indhentning af tilbud, kan den kontrakt, der 
blev indgået efter privat aftale med det halvstatslige 
honduranske organ vanskeligt bedømmes ud fra kri­
terierne om forsvarlig økonomisk forvaltning. Det 
viser sig nemlig, at den pris, Kommissionen betalte, 
langt overstiger verdensmarkedsprisen på det pågæl­
dende tidspunkt. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 97 
Tabel 10.4 — Gennemsnitlige tidsfrister for gennemførelsen af visse fødevarehjælpeaktioner afskibet i 1982 (') 
Tidsforbrug Antal dage 
Tidsforbrug 
Korn Skummetmælks­
pulver Butteroil 
Tidsfrist mellem: 
a) regnskabsårets begyndelse og Kommissionens godkendelse 
af sit forslag 
b) forelæggelse af forslaget og Rådets vedtagelse heraf 
c) vedtagelse af program og anmodning om tilvejebringelse af 
varer 
d) anmodningen om og sidste offentliggørelse af forordningen 
for tilvejebringelse 
e) ovennævnte offentliggørelse og indskibning 
Subtotal 30 
95 
170 
42 
91 
428 30 
95 
212 
57 
75 
469 30 
95 
159 
50 
61 
395 
Søtransport, afhængig af bestemmelsessted .20-40 20-40 20-40 
Antal dage i alt til lossehavn 448-468 489-509 415-435 
(') Disse gennemsnitsfrister er beregnet på grundlag af samtlige leverancer afskibet i 1982 til ni større modtagerlande fordelt på tre kontinen­
ter, som direkte eller gennem internationale organisationer har modtaget de tre sædvanlige former for hjælp (korn, skummetmælkspulver 
og butteroil). 
Konstateringer på stedet vedrørende 
leveringstid og kvalitet 
10.16. På Comorerne skyldes det svind, man jævn­
lig konstaterer, og hovedsagelig under losningen, at 
faciliteterne i havneanlæggene ikke er tilstrækkelige. 
Det er i øvrigt beklageligt, at Kommissionens dele­
gerede på stedet ikke får meddelelse om, hvornår de 
forskellige hjælpeforsendelser ankommer. Med hen­
syn til anvendelsen af salgsprovenuet har der ikke 
kunnet gives detaljerede oplysninger om, hvilke pro­
jekter der drager fordel af det'. 
10.17. I Tanzania belægges de midler, der er ind­
kommet som salgsprovenu af fødevarehjælpen fra 
Fællesskabet med en afgift af skattemæssig karakter 
på 16 %, mens denne afgift ikke pålægges udenland­
ske hjælpeforanstaltninger fra anden side. 10.19. Efter de voldsomme cykloner på Mauritius 
fik øen af en ansvarlig fra Kommissionen den 
25. marts 1981 løfte om én katastrofebistand på 
2 0001 korn. Denne katastrofebistand nåede imid­
lertid først frem 15 måneder senere. 
10.20. I 1982 fik Mauritius meddelelse om, at øen 
ville få tildelt en fødevarehjælp på 5001 vitaminise-
ret skummetmælkspulver. På grund af en fejldispo­
sition i Kommissionen var det tilvejebragte skum­
metmælkspulver ikke vitaminiseret. Der er fare for, 
at denne mælk, som skal formidles gratis til over 
100 000 mennesker kan medføre mavetilfælde, fordi 
den ikke er vitaminiseret. Endvidere var Kommissi­
onens udsending på stedet og de lokale myndighe­
der ved Rettens besøg den 10. november 1982 ikke 
orienteret om, at den pågældende mælkeforsendelse 
netop var ved at ankomme. 1 
10.18. Fra 1980 til 1982 modtog Tunesien gennem 
Verdensfødevareprogrammet (VFP) 11 7401 korn, 
2 2641 mælkepulver og 1701 butteroil fra Fællesska­
bet. VFP anmodede om uopsættelig behandling af 
de fleste af de leveringer, hvis gennemførelse orga­
nisationen havde ansvaret for. Ikke desto mindre 
gik der i almindelighed 4-6 måneder mellem anmod­
ningen om hjælp og leveringen heraf. 10.21. I Marokko konstaterede Retten i begyndel­
sen af april 1983, at 500 ud af 1 5001 vitaminiseret 
skummetmælkspulver samt 2001 butteroil, leveret i 
1982, til en samlet værdi i fællesskabspriser på 
omkring 1,5 mio ECU, af administrative grunde 
havde været holdt tilbage i Casablanca havn siden 
den 21. september 1982. 
98 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
10.22. Retten har endvidere konstateret, at: 
a) når vitaminiseret mælkepulver har været opla­
gret i mere end 6-måneder, kan vitaminiserin-
gen, der repræsenterer en værdi af omkring 
50 000 ECU, betragtes som spildt; 
b) ved håndteringen var en del af sækkene beska­
diget, fordi de var blevet losset enkeltvis i stedet 
for at blive losset på pallerne; 
/ 
c) blandt de særlige betingelser, Kommissionen 
havde meddelt Marokko den 17. juli 1982, bør 
følgende nævnes: 
»(det vitaminiserede) skummetmælkspulver for­
deles enten blandet med andre fødevarer eller i 
form af flydende mælk, ost, yoghurt, osv. ...« 
Der er heri en tilskyndelse til en uheldig anven­
delse, da der ved fremstillingen af visse oste 
sker en nedbrydning af mælkepulverets vitami­
ner; 
d) mange metaldåser med. butteroil var blevet 
svært beskadiget, fordi forsendelseskartonerne 
ikke kunne lukkes ordentligt. 
10.23. Butteroilkvaliteten kontrolleres ved prø­
veudtagning under smørrets forarbejdning til butter­
oil. Disse stikprøver skal især sikre, at der ikke 
under forarbejdningen i stedet for butteroil anven­
des vegetabilsk olie — som koster væsentlig mindre 
end smørret. I Belgien har Rettens kontrol afdækket 
en betydelig mangel i fremgangsmåden for prøveud­
tagning og kontrol. Kontrollerne udføres således 
kun i kontortiden, hvorimod butteroil undertiden 
hos visse fabrikanter fremstilles i døgndrift. 
10.24. På fødevareområdet har Retten siden 1978 
over for budgetmyndighederne og Kommissionen 
påpeget en række elementære tekniske mangler, 
uden hvilke der havde været langt mindre spild. Da 
der hidtil ikke er taget hensyn til disse bemærknin­
ger, skal Retten henstille til dechargemyndighederne 
at pålægge Kommissionen snarest muligt at træffe 
foranstaltninger til: 
a) at forbedre kvaliteten af sækkene til mælkepul­
ver, idet brudstyrken heraf kun tager sigte på 
oplagring på offentlige lagre inden for Fælles­
skabet, og der ikke er taget hensyn til transport 
til oversøiske områder eller i uvejsomt terræn; b) på emballagen til mælkepulver, og især til vita­
miniseret mælkepulver, tydeligt at angive frem-
stillingsdato og holdbarhedsdato; 
c) at leverancer af vitaminiseret mælkepulver led­
sages af en letfattelig brugsanvisning;, 
d) sikring af, at kartoner indeholdende metaldåser 
med butteroil lukkes på forsvarlig måde; 
e) at kravene til metaldåser til butteroil skærpes; 
f) at påse, at ikke blot modtagerorganet, men også 
Kommissionens repræsentant på stedet får med­
delelse om, hvornår en forsendelse skal 
ankomme; 
g) at revidere de betingelser, der pålægges modta­
gerne for at fjerne de betingelser, der er ureali­
stiske og for at harmonisere dem, så de ikke 
længere varierer, alt efter hvilken tjenestemand i 
Kommissionen der udformer dem eller efter det 
anvendte sprog; 
h) at der åbnes mulighed for i leveranceforslaget 
fra Kommissionen til et modtagerland, at mæl­
ken leveres i mindre pakninger på under 25 kg 
eller på paller, samt at paller og sække i givet 
fald beskyttes med polyesterfolie; 
i) at den leveringsdato, der i forvejen er aftalt mel­
lem Kommissionen, modtagerlandet og det 
stedlige fordelingsorgan, anføres i de aftaler, der 
indgås med modtagerne. 
Samarbejde med middelhavslande 
(Kapitel 96) 
Udnyttelsen af de for regnskabsåret 1982 
disponible bevillinger 
10.25. De nordlige middelhavslande (Cypern, 
Malta, Portugal, Tyrkiet og, indtil dets tiltrædelse, 
Grækenland) og De sydlige middelhavslande 
(Maghreb-landene og Machrak-landene) nyder godt 
af finansiel bistand fra Fællesskabet, som ydes i 
henhold til de samarbejdsaftaler, Fællesskabet har 
indgået med hvert enkelt af disse lande, og i givet 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 99 
Tabel 10.5 — Den finansielle stilling pr. 31. december 1982 for samarbejdsaftaler (') med middelhavslandene 
(Mio ECU) 
A. Den samlede finansielle stilling 
pr. 31 december 1982 B. Gennemførelse i 1982 
Modtagerland Beløb 
bevilget 
over det 
almindelige 
budget Samlede 
betalinger Betalinger 
i % Disponible 
bevillinger til 
betalinger Betalinger i 
1982 Fremførsler 
til 1983 Bortfald 
(1) (2) (3) (4) = (3)/(2) (5) (6) (7) (8) 
A. Maghreb- og 
Machrak-lande 
— Maghreb: 
Algeriet 
Marokko 
Tunesien 
— Machrak: 
Egypten 
Jordan 
Libanon 
Syrien 44,0 
74,0 
54,0 
77,0 
22,0 
10,0 
26,0 4,8 
42,8 
18,3 
13,0 
9,5 
2,5 
6,2 11 % 
58% 
34% 
17% 
• 43 % 
25% 
24% 17,5 
22,9 
11,9 
22,0 
6,9 
2,8 
9,5 2,7 
17,4 
5,7 
2,3 
2,7 
• 1.2 
3,3 • 9,0 
5,5 
6,2 
12,0 
3,5 
1,5 
4,0 5,8 
7,7 
0,7 
0,1 
2,2 
A. lait 307,0 97,1 32% 93,5 35,3 41,7 16,5 
B. Nordlige middelhavslande 
Cypern 
Grækenland 
Malta 
Portugal 
Tyrkiet 10,0 
55,0 
10,0 
185,0 
295,0 1,5 
37,9 
6,2 
65,8 
82,2 15% 
69% 
62% 
36% 
28% 3,7 
7,7 
1,7 
40,6 
98,2 0,0 
6,3 
0,5 
10,1 
20,3 2,5 
1,4 
1,2 
15,0 
42,0 1,2 
15,5 
35,9 
B. lait 555,0 193,6 35% 151,9 37,2 62,1 52,6 
Middelhavslande i alt (A + B) 862,0 290,7 34% 245,4 72,5 103,8 69,1 
(') Finansprotokoller, aftaler og afgørelser, der trådte i kraft mellem 1975 og 1982. 
fald af andre former for hjælp, som budgetmyndig­
heden har truffet beslutning om. 
10.26. Samarbejdsaftalerne og støtteordningerne 
gennemføres enten i form af lån af Investeringsban­
kens egne midler eller over Fælleskabets budget i 
form af gavebistand, som lån på særlige vilkår, risi­
kovillig kapital og rentegodtgørelser. Den finansi­
elle stilling for den støtte, der er bevilget disse lande 
over Fællesskabets budget, fremgår af tabel 10.5. 
Tabellen viser, at de kumulerede betalinger pr. 
31. december 1982, dvs. ét år efter udløbet af de 
finansprotokoller, der var indgået med Maghreb-
landene og Machrak-landene, stadig kun udgjorde 
ca. 32 % af de beløb, der skal afholdes over budget­
tet. 10.27. Pr. 31. december 1982 bortfaldt i alt 26,4 mio 
ECU af de forpligtelsesbevillinger, der var opført til 
Maghreb-landene og Machrak-landene. Dette bort­
fald fordeler sig på Algeriet (8,3 mio ECU), Egypten 
(9,1 mio ECU), Jordan (2 mio ECU), Libanon 
(4,3 mio ECU), Syrien (2 mio ECU) og Tunesien 
(0,7 mio ECU). 
10.28. For de nordlige middelhavslande androg 
de bortfaldne forpligtelsesbevillinger 31 mio ECU: 
a) der er især tale om bevillinger til Tyrkiet, bl.a. 
en særhjælp på et samlet beløb af 75 mio ECU, 
hvoraf man har ladet bortfalde ,29 mio ECU i 
forpligtelsesbevillinger. Efter budgetmyndighe-
100 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
dernes beslutning i 1982 om at blokere bevillin­
gerne er der kun afholdt betalinger i henhold til 
tidligere indgåede forpligtelser; 
b) for Maltas vedkommende er der ligeledes bort­
faldet 2 mio ECU i forpligtelsesbevillinger; 
c) for den finansprotokol på 30 mio ECU, der blev 
undertegnet med Portugal i 1976, og som trådte 
i kraft i 1978, er der som følge af manglende 
finansieringsprojekter hverken blevet bogført 
forpligtelser eller betalinger i regnskabsåret 
1982. Protokollen er kun gennemført op til 
24,7 mio ECU, svarende til 82,5 %. De 125 mio 
ECU i »tiltrædelsesstøtte« anvendes derimod i 
større udstrækning, idet forpligtelser og betalin­
ger i regnskabsåret 1982 når op på henholdsvis 
59.5 og 10,1 mio ECU. Ikke desto mindre udgør 
betalingerne pr. 31. december 1982 stadig kun 
11.6 % af det støttebeløb, dér blev truffet beslut­
ning om i december 1980. 
Bevillinger fastsat i finansprotokollerne og 
forvaltet af EIB 
10.29. Som Retten fremhævede i den foregående 
årsberetning, har Kommissionen til Banken overdra­
get forvaltningen af en meget betydelig del af de 
aktioner, der finansieres af bevillingerne under kapi­
tel 96 i Fællesskabets budget. Det drejer sig om hen­
ved 420 mio ECU af de 862 mio, der var fastsat i 
samarbejdsaftalerne (jf. detailbeløb i tabel 10.5). 
10.30. Da der ikke er sket godkendelse af de for­
slag til finansforordning, Kommissionen fremsatte 
allerede i 1978, og som berørte gennemførelsen af 
samarbejdsaftalerne med visse middelhavslande, 
kan der rejses tvivl, om Kommissionen havde det 
fornødne retsgrundlag til at overdrage Banken for­
valtningen af bevillinger, der er opført på Fællesska­
bernes budget. Som Retten gav udtryk for i sine 
udtalelser om de pågældende forslag til forordnin­
ger, kan disse under ingen omstændigheder få til 
følge, at Kommissionen fratages de beføjelser, den 
er tillagt i henhold til traktaterne. 10.31. Banken forvalter på Kommissionens vegne 
ikke alene budgetbevillinger, men også bevillinger, 
der stammer fra De europæiske Udviklingsfonde. 
Da en del af problemerne i forbindelse med denne 
delegering af fuldmagt er af samme art, uanset hvor 
bevillingerne kommer fra, har Retten for at undgå 
gentagelser valgt kun at behandle dem én gang i det 
senere kapitel 15 om De europæiske Udviklings­
fonde. 
10.32. Retten har, særlig i forbindelse med de bud­
getmidler, der forvaltes af EIB, bemærket, at 
a) lån med lave rentesatser forvaltes snart af Ban­
ken, snart direkte af Kommissionen. Forvaltes 
de af Kommissionen, udfører Kommissionen og 
dens stedlige delegation de mange sædvanlige 
kontroller af de projekter, der finansieres af 
disse lån, og dermed de berørte lokale myndig­
heder. Ifølge disse myndigheder stilles der ingen 
specielle krav til dem, når lånene forvaltes af 
Banken; 
b) Pr. 31. december 1982 var de beløb, modtager­
landene havde tilbagebetalt på de særlige konti 
i Banken kun delvis overført til Kommissionens 
konti, og 1 276 861,36 ECU henstod endnu på 
Bankens konti. Ydermere er dette beløb ikke 
opført under tilgodehavender i Kommissionens 
status; 
c) det var først i juni 1982, Kommissionen for før­
ste gang indkasserede disse midler, uanset at der 
havde henstået kreditsaldi i Kommissionens 
favør siden 1981; 
d) endvidere foretog Kommissionen i strid med 
artikel 3, stk. 1, i finansforordningen vedrørende 
De europæiske Fællesskabers almindelige mod­
regning mellem rentebeløb, Banken havde 
opkrævet for lånene (2,2 mio ECU) og Bankens 
forvaltningsomkostninger (0,8 mio ECU) hertil, 
og den anviste kun nettoresultatet af denne 
transaktion til udbetaling; 
e) på grund af den forsinkede overførsel til Kom­
missionens konti af de disponible tilgodehaven­
der på de særlige konti i Banken, har Kommissi­
onen først i juli 1982 fået rentetilskrivning på 
disse midler. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 101 
KAPITEL 
Personaleudgifter 
11.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Udnyttelse af bevillingerne 
Antal ansatte 
Almindelige bemærkninger 
Tilsynsordning for invalidepensioner 
Ansatte med personlig indplacering 
Europa-Parlamentet 
Godtgørelse af tjenesterejseudgifter for personalet 
Rådet 
Ingen organisationsplan 
Forfremmelser 
Diskriminerende arbejdstid 
Vederlag for overarbejde 
Finanskontrol aflønninger 
Revisionsretten 
Lægeundersøgelse forud for ansættelsen 
Varigheden af kontrakter for midlertidigt ansatte 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Lønforvaltningsprocedurer 
Opførelse af udgifter til overarbejde 
Regler for udbetaling af uddannelsestillæg 11.1 
11.5 
11.5 
11.7 
11.10 
11.10 
11.14 
11.18 
11.19 
11.25 
11.26 
11.27 
11.31 
11.33 
11.37 
11.39 
11.40 
11.42 
11.44 
11.45 
11.48 
11.50 — 11.4 
— 11.9 
— 11.6 
— 11.9 
— 11.17 
— 11.13 
— 11.17 
— 11.24 
— 11.24 
— 11.38 
— 11.30 
— 11.32 
— 11.36 
— 11.38 
— 11.43 
— 11.41 
— 11.43 
— 11.51 
— 11.47 
— 11.49 
— 11.51 
Indledning 
11.1. Ifølge den nye kontoplan, som blev vedtaget 
for regnskabsåret 1982, er beyillingerne til dækning 
af personaleudgifter opført under afsnit I i de 
enkelte sektioner af det almindelige budget, og for 
så vidt angår Kommissionen (sektion III) i afsnit I i 
del A. Der afholdes ligeledes personaleudgifter over forsknings- og investeringsbevillingerne i afsnit 7, 
del B i Kommissionens budget. 
11.2. Personaleudgifterne afholdes i henhold til 
bestemmelserne i Vedtægten for tjenestemænd i De 
europæiske Fællesskaber med bilag samt i ordnin­
gen for øvrige ansatte i De europæiske Fællesskaber 
(midlertidigt ansatte, hjælpeansatte, lokalt ansatte 
102 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
og særlige rådgivere). Heri er blandt andet fastsat 
regler for de ansattes karriere, arbejdsvilkår, løn- og 
godtgørelsesordning samt sociale goder. 
11.3. Det ekstraordinære »krise«-fradrag i lønnin­
ger, pensioner og godtgørelser for udtræden af tjene­
sten, som ved Rådets forordning (EØF) nr. 3821/81 
af 15. december 1981. (') blev indført for en tiårsperi­
ode med virkning fra 1. juli 1981, udgør for tidsrum­
met fra den l.juli 1982 til den 30. juni 1983 5,08 % 
af grundlønnen justeret i henhold til forordningen. 
Fradraget vil fra det femte år andrage 12,70 %. 11.4. I dette kapitel behandles Det økonomiske og 
sociale Udvalg for sig, adskilt fra Rådet, på lige fod 
med de øvrige institutioner, såvel for så vidt angår 
forelæggelsen af regnskaber og tabeller som 
bemærkningerne. De regnskabsmæssige oplysninger 
og bemærkningerne i forbindelse med Rådet vedrø­
rer alene denne institution og ikke Det økonomiske 
og sociale Udvalg. Kommissionens personaleudgif­
ter, som udgør 67 % af institutionernes samlede per­
sonaleudgifter, var genstand for en første række 
bemærkninger i årsberetningen for 1980 (2) og vil 
derfor ikke blive behandlet i denne beretning. 
(') EFT nr. L 386 af 31. 12. 1981. (2) . EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981. 
Tabel 11.1 — Personalebevillinger og deres udnyttelse, efter budgetkapitel og institution 
(Mio ECU) 
Budget for 1982 Fremført fra 1981 
Budgetkapitel og institution Endelige 
bevillinger Forpligtelser Betalinger Fremført fra 
1983 Bevillinger 
fremført 
fra 1981 Betalinger 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 
A. Efter budgetkapitel 
10 Medlemmer af institutionerne (') 41,2 40,8 36,2 4,6 1,0 — 
11 Personale 653.8 618,7 615,2 3,5 2,8 2,0 
12 Godtgørelser og omkostninger i 
forbindelse med tiltræden, fratræ­
den og forflyttelse J20,5 19,7 18,2 1,5 1,2 0,9 
13 Tjenesterejse- og befordrings­
udgifter 19,6 19,1 14,9 4,2 2,9 2,1 
14 Socio-medicinsk infrastruktur 2,2 2,1 1,3 0,8 0,6 0,5 
15 Praktikkurser og faglig videreud­
dannelse af personalet 3,5 3,3 2,7 0,6 0,5 0,4 
16 Velfærdsudgifter 1,4 1,2 1,1 0,1 —• — 
lait 742,2 704,9 689,6 / 15,3 9,0 5,9 
B. Efter institution 
Parlamentet 137,3 130,9 . 122,9 8,0 3,9 2,1 
Rådet 62,1 58,8 58,5 0,3 0,5 0,4 
Kommissionen (2) 493,0 470,0 463,5 6,5 4,2 3,1 
Domstolen 21,0 . 19,5 19,4 0,1 — — 
Revisionsretten 13,5 11,8 11,5 0,3 0,3 0,2 
Det økonomiske og sociale Udvalg 15,3 13,9 13,8 0,1 
\ 0,1 0,1 
lait 742,2 704,9 689,6 15,3 9,0 5,9 
(') Parlamentet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten og Det økonomiske og sociale Udvalg. 
(2) Herunder Publikationskontoret. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 103 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
Udnyttelse af bevillingerne 
11.5. I tabel 11.1 gives fordelingen — efter budget­
kapitel og institution — af personalebevillinger og 
-udgifter under de enkelte afsnit I i budgettet. De 
samlede betalinger afholdt over disse afsnit andra­
ger 695,5 mio ECU. 
11.6. Til disse betalinger skal lægges de persona­
leudgifter, der afholdes over forsknings- og investe-
ringsbevillingerne (del B, kapitel 73 i sektion III, 
Kommissionen). De andrager henholdsvis 88,5 mio 
ECU, for så vidt angår »direkte aktioner« og 16,9 
mio ECU, for så vidt angår »indirekte aktioner«. De 
samlede personaleudgifter for regnskabsåret 1982 
andrager således 800,9 mio ECU. 
Antal ansatte 
11.7. Antallet af tjenestemænd og midlertidigt 
ansatte, som i regnskabsåret kan aflønnes af perso­nalebevillingerne, er for hver institution begrænset 
til det antal, der er opført i stillingsoversigterne i det 
almindelige budget. 
11.8. Det fremgår af tabel 11.2, at der i regnskabs­
året 1982 i alle institutionerne stadig er afvigelser 
mellem de bevilgede stillinger og antallet af ansatte 
ved regnskabsårets udgang. Der er tendens til, at 
disse forskelle udjævnes, når der ses bort fra drifts­
personalet i Kommissionen. I Revisionsretten berø­
rer denne forskel en betydelig del af de bevilgede 
stillinger, fordi vedtægtens ansættelsesprocedurer 
arbejder trægt i en nyoprettet institution med et 
begrænset antal ansatte. 
11.9. Foruden det antal ansatte, der beklæder stil­
linger, der er fastsat i budgettet, skal medregnes 
lokalt ansatte, hjælpeansatte og særlige rådgivere, 
hvis fordeling på de forskellige institutioner fremgår 
af tabel 11.3. I Kommissionen er denne gruppe 
ansatte steget med omkring 20 % for så vidt angår 
driftspersonalet. 
Tabel 11.2 — Tjenestemænd og midlertidigt ansatte 
Institution 1981 1982 
Institution Antal 
bevilgede 
stillinger Antal ansatte 
pr. ,31. decem­
ber Forskel: 
kolonne 
(2)-(3) Antal bevilge­
de stillinger Antal ansatte 
pr. 31. decem­
ber Forskel: 
kolonne 
(5)-(6) 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 
Parlamentet 2 927 2 409 518 2 931 2 697 234 • 
Rådet 1 700 1 570 130 1 755 1 640 115 
Kommissionen: 
a) drift, uden Publikationskontoret 9 173 8 754 419 9 565 8 906 659 
b) Publikationskontoret 284 255 29 288 ' 237 51 
c) forskning og investeringx 
36 — direkte aktioner 2 260 2 206 54 2 260 2 224 36 
— indirekte aktioner 493 439 54 487 448 39 
Domstolen 452 390 62 474 424 50 
Revisionsretten 284 232 52 294 240 54 
Det økonomiske og sociale Udvalg 374 361 13 378 377 1 
lait 17 947 16 616 1331 18 432() 17 193 1 239 
(') Dette tal omfatter hverken de 40 ansatte i Det europæiske center for udvikling af Erhvervsuddannelse eller de 35 ansatte i Det europæiske 
institut til forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene. 
104 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 11.3 — Hjælpeansatte, lokalt ansatte og særlige rådgivere 
Institution pr. 31. december 1981 pr. 31. december 1982 
Institution Hjælpe­
ansatte Lokalt 
ansatte (') Særlige 
rådgivere I alt Hjælpe­
ansatte Lokalt 
ansatte (') Særlige 
rådgivere lait 
Parlamentet 142 142 , 57(2) 57 
Rådet 16 22 — 38 3(3) 22 — 25 
Kommissionen: 
— drift 74 449 30 553 125 489 41 655 
— forskning og investering 64 ' — — 64 44 — — 44 
Domstolen 37 6 1 44 8 8 — 16 
Revisionsretten '7 6 — 13 8 5 — 13 
Det økonomiske og sociale Udvalg 30 12 — 42 16(4) 12 — 28 
I alt 370 495 31 896 261 536 41 838 
(') Omfatter ikke de lokalt ansatte, der aflønnes af midler uden for budgettet (restauranter, vuggestuer osv.). 
(2) 57 ansatte pr. 31. december 1982, men 206 ansatte i løbet af regnskabsåret. 
(3) 3 ansatte pr. 31. december 1982, men 25 ansatte i løbet af regnskabsåret. 
(4) 16 ansatte pr. 31. december 1982, men 41 ansatte i løbet af regnskabsåret. 
Almindelige bemærkninger 
Tilsynsordning for invalidepensioner 
11.10. I henhold til vedtægtens artikel 78 og arti­
kel 13 i bilag VIII har en tjenestemand, der endnu 
ikke er fyldt 65 år, og som er blevet varigt og totalt 
invalid, ret til en pension. Denne pension udgør 
70 % af grundlønnen, når invaliditeten skyldes en ulykke under udøvelsen af tjenesten, erhvervssyg­
dom eller en opofrende handling. Når invaliditeten 
har andre årsager, svarer pensionen til den alders­
pension, som tjenestemanden ville være berettiget til 
ved det fyldte 65 år, hvis han var forblevet i tjene­
sten indtil denne alder. Invalidepensionen kan i 
intet tilfælde være mindre end 120 % af eksistensmi­
nimum (dvs. 51 461 BFR, svarende til lønnen i løn­
klasse D4, 1. trin). Det fremgår af gennemgangen af 
det samlede antal invalidepensioner, jf. tabel 11.4, 
at de pensionsmodtagere, der oppebærer 120% af 
ekistensminimum, udgør den største gruppe (43 %). 
Tabel 11.4 — Antal tjenestemænd der oppebærer invalidepension 
Institution Invalidepensioner 
i alt Pensioner efter 
maksimalsatsen 
70 % Pensioner efter 
alderspensions-
satsen Pensioner svarende 
til mindstesatsen på 
120% af 
eksistensminimum 
(1) (2) = (3)+ (4)+ (5) (3) (4) (5) 
Parlamentet 46 21 6 19 
Rådet 31 15 3 13 
Kommissionen 450 133 119 198 
Domstolen 6 5 1 —' 
Revisionsretten -r- — — — 
Det økonomiske og sociale Udvalg 7 2 1 4 
lait 540 (100 %) 176 (33 %) 130 (24 %) 234 (43 %) 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 105 
11.11. I henhold til artikel 14 (8) i vedtægtens bilag 
VIII skal tjenestemanden, når han ikke længere 
opfylder forudsætningerne for at oppebære invali­
depension, genindtræde i en stilling, der svarer til 
hans stillingsgruppe. Ifølge samme bilags artikel 15 
kan institutionen lade den tjenestemand, der modta­
ger invalidepension, undersøge for at sikre sig, at 
han stadig opfylder betingelserne for at oppebære 
pensionen. 
11.12. Kun Det økonomiske og sociale Udvalg 
anvender denne bestemmelse og foretager den 
pågældende kontrol hvert andet år. Kommissionen 
foretog indtil oktober 1982 ingen systematisk kon­
trol, men har til hensigt at indføre den. Parlamentet, 
Rådet og Domstolen kontrollerer ikke, om betingel­
serne stadig er opfyldt. Retten er på nuværende tids­
punkt ikke berørt af problemet. 
11.13. Retten henstiller til institutionerne, at de 
fastlægger fælles regler for tilsyn med, at betingel­
serne for fortsat at modtage invalidepension er til 
stede. 
Ansatte med personlig indplacering 
11.14. I institutionernes personaleoversigter i bud­
gettet figurerer adskillige stillinger besat af ansatte 
»med personlig indplacering«. 11.15. Denne særlige type stillinger har. ingen 
hjemmel i vedtægten. Den eneste tekst, der forelig­
ger herom, er en rådsforordning (EØF, Euratom, 
EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 ('), som blev 
vedtaget efter fusionen af de udøvende organer i 
1967 med henblik på den nødvendige nedskæring af 
antallet af stillinger og især ledende stillinger i 
Kommissionen. En stilling med personlig indplace­
ring kunne kun gives til den tjenestemand, som var 
indforstået med, »at gøre tjeneste i en stilling, der 
svarer til den stillingsgruppe, som ligger umiddel­
bart under den, hans lønklasse tilhører«. Den mulig­
hed, der herved var åbnet, gjaldt derfor i helt særlige 
tilfælde, og med tidsbegrænsning. 
11.16. Mellem 1968 og 1982 er antallet af stillinger 
med personlig indplacering vokset væsentligt i de 
enkelte institutioner bortset fra i Revisionsretten og i 
Det økonomiske og sociale Udvalg, som ikke har 
stillinger af denne art. Det samlede antal er, som det 
fremgår af tabel 11.5, steget fra 29 til 100. 
11.17. Kun et fåtal af disse stillinger har hjemmel i 
forordning nr. 259/68. Da de øvrige stillinger ikke er 
oprettet med hjemmel i vedtægten, er der kun 
grundlag herfor i budgettet. Retten mener, der bør 
foretages , en dybtgående undersøgelse af dette for­
hold. 
(') EFT nr. L 56 af 4. 3. 1968. 
Tabel 11.5 — Antal ansatte med personlig indplacering i institutionerne 
Institution 1968 1982 
Institution 
A 1 A 2 A3 Andre lait A 1 A2 A3 Andre lait 
Parlamentet — — . — — — . — — 1 — 1 
Rådet 2 1 — ' — 3 6 7 5 — 18 
Kommissionen 7 2 9 — 18 21 27 21 20 71 
Domstolen — 3 — 50 8 — 9 1 . — 10 
Revisionsretten — — — — — 
Det økonomiske og sociale 
Udvalg 
lait 9 6 9 5 29 27 43 28 2 100 
(') 1 i lønklasse Bl og 1 i lønklasse B3. 
(2) 1 i lønklasse LA3 og 4 i lønklasse B2. 
106 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Europa-Parlamentet 
11.18. Parlamentet udbetalte lønninger til omkring 
2 700 tjenestemænd og midlertidigt ansatte. Udgif­
terne hertil androg omkring 130 mio ECU. 
Godtgørelse af tjenesterejseudgifter for 
personalet 
11.19. I henhold til vedtægtens bilag VII, afdeling 
3 F, har den tjenestemand, der efter ordre foretager 
en tjenesterejse, krav på godtgørelse af de faktiske 
befordringsudgifter samt krav på dagpenge, som 
dækker et fast beløb af de udgifter, der er afholdt 
under tjenesterejsen, idet dog hotelregninger for løn­
klasserne Al og A3 godtgøres efter de faktisk 
afholdte udgifter. Dagpengesatsen, som er fastsat i 
belgiske francs, varierer efter det pågældende land. 
11.20. Foregår tjenesterejsen i et land med en 
anden valuta end belgiske francs, foretages omreg­
ningen ved at følge reglerne i artikel 10 i finansfor­
ordningen af 21. december 1977 (') efter de faktiske 
omregningskurser, som offentliggøres i De Europæi­
ske Fællesskabers Tidende. ber 1982 i forbindelse med tjenesterejser til Stras­
bourg, med begrundelse i stigningen i realomkost­
ningerne i denne by. De samlede udgifter til godtgø­
relser for ekstraordinære udgifter i 1982 kan anslås 
til omkring 35 mio BFR (776 000 ECU). 
11.23. Parlamentet anfører som hjemmel for denne 
praksis artikel 13, stk. 6, i vedtægtens bilag VII. 
Skønt der i henhold til denne artikel kan godtgøres 
ekstra udgifter, er det dog begrænset til en bestemt 
række tilfælde, og godtgørelsen kan kun finde sted 
' mod forelæggelse af bilag. De ekstra beløb, der 
udbetales af Europa-Parlamentet, er derimod ikke 
nogen undtagelse, men en fast godtgørelse. Det er 
Rettens opfattelse, at denne praksis ikke har hjem­
mel i vedtægten, men bryder med princippet om 
ligebehandling af ansatte i Fællesskaberne. 
11.24. Europa-Parlamentets personale nyder i vir­
keligheden godt af to kumulerede økonomiske for­
dele, nemlig en fastfrosset omregningssats og godt­
gørelse for ekstraordinære udgifter. Parlamentet bør 
tage op til fornyet overvejelse, om denne fremgangs­
måde er helt velfunderet. Eksempelvis blev én dags 
tjenesterejse fra Luxembourg til Strasbourg i novem­
ber 1982 af Europa-Parlamentet godtgjort med 
13,2 % mere end af de øvrige institutioner for så vidt 
angår kategorierne A og B og med 18,5 % mere for 
kategorierne C og D. 
11.21. Ifølge præsidiets beslutning af 9. marts 1982 
er de af Europa-Parlamentet anvendte omregnings­
kurser blevet fastfrosset på det niveau, der var gæl­
dende inden devalueringen af den belgiske franc 
den 21. februar 1982. Denne fremgangsmåde, hvis 
økonomiske konsekvens i 1982 kan anslås til ca. 
5 mio BFR (111 000 ECU) til fordel for Europa-Par­
lamentets personale, er i strid med finansforordnin­
geris ånd. 
11.22. Skønt Retten tidligere har fremsat kritik (2) 
heraf, udbetaler Parlamentet fortsat en »godtgørelse 
for ekstraordinære udgifter« til personalet som tillæg 
til de i vedtægten nævnte dagpenge. Denne godtgø­
relse blev endda forhøjet med virkning fra 1. novem­Rådet 
11.25. Rådet udbetalte lønninger til omkring 1 700 
tjenestemænd og midlertidigt ansatte. Udgifterne 
hertil androg omkring 60 mio ECU. 
Ingen organisationsplan 
(>) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977. 
(2) Årsberetningen for 1978, pkt. 8.14-8.16, EFT nr. C 326 
af 31.12.1979; 
Årsberetningen for 1979, pkt. 10.4, EFT nr. C 342 af 
31.12.1980; 
Årsberetningen for 1980, pkt. 10.15, EFT nr. C 344 af 
31.12.1981 11.26. Rådet har ingen udførlig organisationsplan, 
der som anført i finansforordningens artikel 12 viser 
hele personalets fordeling på lønklasser og admini­
strative enheder. Der foreligger derfor en mulighed 
for at udnytte stillingerne på budgettet efter de 
ansattes karrieremæssige behov, især i forbindelse 
med forflyttelser og forfremmelser. Forfremmelser i 
samme stilling er f.eks. medvirkende til at skabe en 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 107 
vis stagnation, hvilket er i strid med Rådets egne 
hensigter om ikke at gøre institutionens opbygning 
for stiv. 8.45 — med afdelingslederens tilladelse — og slutter 
kl. 17.00. Der er fastsat mindst 1 times middags­
pause. Den ugentlige arbejdstid ligger derfor mellem 
36 1/4 og 40 timer, idet de eventuelle tilladelser, 
som ikke giver mulighed for indhentning, medfører 
arbejdstidsnedsættelser. 
Forfremmelser 
11.27. I første halvår af 1982 godkendte Rådets 
generalsekretariat i sin egenskab af ansættelsesmyn­
dighed 246 forfremmelser, herunder 117 inden for 
samme stillingsgruppe og 129 til en højere stillings­
gruppe. Grundlaget for samtlige forfremmelser var 
en og samme kollektive meddelelse om ledig stil­
ling, med virkning fra den 1. januar 1982. I 183 til­
fælde blev ikrafttrædelsen for disse forfremmelser 
ensartet fastsat til den 1. januar 1981. Hvad angår de 
øvrige 63 tilfælde blev ikrafttrædelsen fastsat til 
senere datoer, alt efter de pågældendes anciennitet. 11.32. Denne undtagelsesordning som desuden er 
diskriminerende alt efter, hvor smidigt afdelingsle­
derne optræder, er i strid med vedtægtens artikel 55 i 
henhold til hvilken ansættelsesmyndigheden efter 
høring af personaleudvalget kan indføre hensigts­
mæssige arbejdstider for bestemte grupper af tjene­
stemænd med særlige opgaver. Den pågældende 
arbejdstidsnedsættelsé indebærer desuden en stig­
ning i antallet af overarbejdstimer, fordi den tid, der 
er nødvendig til arbejdets udførelse, almindeligvis 
ikke kan nedsættes. 
11.28. Da de fleste forfremmelser skal træde i kraft 
pr. 1. januar 1981 afholdes udgifter, som for en stor 
del vedrører det foregående regnskabsår, i regnskabs­
året 1982, hvilket medfører en udgiftsfremførsel, 
som er uforenelig med princippet om etårige bud­
getter og ligeledes resulterer i en' kunstig stigning i 
personaleudgifterne. 
11.29. De ansatte får desuden en høj anciennitet i 
den nye lønklasse, hvilket giver dem et umiddelbart 
og betydeligt forspring ved en eventuel senere for­
fremmelse. Vederlag for overarbejde 
11.33. I vedtægtens artikel 56 samt i bilag VI er 
fastsat nærmere regler for overarbejde, bl.a., at det 
samlede antal overarbejdstimer ikke må overstige 
150 timer over en periode på 6 måneder, samt betin­
gelserne for arbejdstidsudligning eller vederlag for 
kategorierne C og D. 
11.34. For så vidt angår gennemførelsen af disse 
bestemmelser har Rådet vedtaget interne regler, der 
giver yderligere fordele: 
11.30. Forfremmelser til en højere stillingsgruppe 
bør kun ske på grundlag af individuelle meddelelser 
om ledig stilling med en specificeret stillingsbeskri­
velse, når ansættelsesmyndigheden har besluttet, at 
en ledig stilling skal besættes. Disse forfremmelser 
bør derfor først få virkning fra et tidspunkt, der lig­
ger efter proceduren for besættelse af de ledige stil­
linger. a) for alle kategorier ansatte gives for arbejde i 
over 16 timer i træk 2 dages arbejdstidsudlig­
ning, som lægges til den årlige ferie; 
b) der bevilges hvile af helbredshensyn til alle 
kategorier ansatte, som har udført overarbejde 
efter kl. 22.00, samt til kategorierne A/LA og B, 
som har haft overarbejde på lørdage, søndage, 
helligdage eller andre fridage. 
Diskriminerende arbejdstid 
11.31. Efter aftale med personalerepræsentanterne 11.35. I første halvår 1982 blev der registreret 
begynder arbejdsdagen i Rådet mellem kl. 8.00 og 42 000 overarbejdstimer for tjenestemænd i kategori 
108 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
C og D, hvilket ifølge vedtægten svarer til omkring 
67 000 afspadserede eller aflønnede timer. 
11.36. Retten skal konstatere: Revisionsretten 
11.39. Revisionsretten har udbetalt lønninger til 
omkring 250 tjenestemænd og midlertidigt ansatte. 
Udgifterne hertil androg ca. 12 mio ECU. 
a) at Rådet har indført regler, der afviger fra ved­
tægten, i henhold til hvilken der ikke gives 
nogen form for kompensation for overarbejde 
udført af kategorierne A/LA og B; 
b) at for så vidt angår tjenestemænd og midlerti­
digt ansatte i kategorierne C og D indebærer de 
samlede fordele i henhold til vedtægten og de 
interne regler, at der kan gives arbejdstidsudlig-
ning på op til 4 V2 time for én overarbejdstime; 
c) at overarbejdstimerne i visse, tilfælde betales i 
henhold til vedtægten, men at der desuden gives 
en delvis udligning på ikke-vedtægtsmæssige 
betingelser såsom hvile af helbredshensyn eller 
ekstra årlig ferie; og Lægeundersøgelse forud for ansættelsen 
11.40. Ansættelsen som tjenestemand ved Fælles­
skaberne er undergivet en række betingelser i hen­
hold til vedtægtens artikel 28, herunder kravet om at 
den pågældende opfylder de for hans hverv nødven­
dige fysiske krav (litra c)). For at sikre sig opfyldel­
sen af denne betingelse, foretager institutionens råd­
givende læge i henhold til artikel 33 en lægeunder­
søgelse af den pågældende inden ansættelsen. I 
artikel 12 og 13 i ordningen for øvrige ansatte er 
fastsat lignende bestemmelser for de øvrige katego­
rier ansatte. 
d) at den i vedtægten fastsatte grænse på 150 timer 
for hver 6-månedersperiode i enkelte andre til­
fælde med C- og D-ansatte ikke er overlioldt. 11.41. I 1982 udnævnte Retten nogle tjeneste­
mænd og engagerede visse midlertidigt ansatte, 
uden at de blev underkastet den forudgående 
lægeundersøgelse. Denne fremgangsmåde er i strid 
med vedtægten og kan i tilfælde af restriktive eller 
negative udtalelser fra den rådgivende læge bringe 
den ansatte i vanskeligheder og medføre ekstraud­
gifter for institutionen. 
Finanskontrol af lønninger 
11.37. For månedslønningerne udstedes en samlet 
betalingsordre, som ledsaget af bilag sendes til 
finansinspektøren for påtegning. Finansinspektøren 
er nødt til at kontrollere en omfattende dokumenta­
tion, sqm i denne anledning forelægges ham for før­
ste gang. Hans kontrol er derfor for en stor del 
begrænset til en talgennemgang. 
11.38. Skønt princippet om forudgående kontrol i 
strengeste forstand således er fulgt, kan kontrollens 
art drages i tvivl bl.a. for så vidt angår gennemgang 
og fastsættelse af tjenestemændenes rettigheder i 
hvert enkelt tilfælde. Nægtelse af påtegning i hen­
hold til finansforordningens artikel 35 vil ikke 
engang få gyldig virkning for den løbende måned, 
idet proceduren dårligt kan omlægges på det tids­
punkt, hvor finansinspektøren får forelagt akterne. Varigheden af kontrakter for midlertidigt 
ansatte 
11.42. I henhold til artikel 8 i ordningen for øvrige 
ansatte kan kontrakten for en ansat, som midlerti­
digt skal besætte en fast stilling, højst løbe tre år, 
inklusive en eventuel forlængelse. Efter kontraktens 
udløb kan den ansatte kun beklæde en fast stilling i 
institutionen, hvis han udnævnes til tjenestemand. 
11.43. For to midlertidigt ansatte, der beklædte 
faste stillinger, blev — uanset disse bestemmelser — 
deres kontrakter, indgået i begyndelsen af 1981 efter 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 109 
forudgående kontrakter af samme art, forlænget til 
den 31. december 1982 med overskridelse af den i 
vedtægten fastsatte maksimale løbetid på tre år. Pr. 
ovennævnte dato blev forholdet bragt i forskrifts­
mæssig stand ved ophævelse af de pågældende kon­
trakter. 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
11.44. Det økonomiske og sociale Udvalg har 
udbetalt lønninger til omkring 375 tjenestemænd og 
midlertidigt ansatte. Udgifterne hertil androg 
omkring 14 mio ECU. 
Lønforvaltningsprocedurer 
11.45. I henhold til finansforordningens bestem­
melser om budgettets gennemførelse (afsnit III), 
gælder princippet om adskillelse mellem de anvis-
ningsberettigede (forvaltning af bevillingerne) regn­
skabsførerne (ansvarlige for indkassering og udbeta­
ling), og finansinspektøren (varetager den forudgå­
ende kontrol). Finansforordningen indeholder lige­
ledes regler for rækkefølge og fremgangsmåde for 
funktionerne inden for disse tre instanser for så vidt 
angår afholdelse, fastsættelse, anvisning og betaling 
af udgifter. Denne procedure sikrer et internt kon­
trolsystem, hvis overholdelse er en betingelse for 
udgifternes formelle rigtighed. 
11.46. For så vidt angår Det økonomiske og soci­
ale Udvalg har følgende forhold givet anledning til 
bemærkninger: 
a) Den anvisningsberettigede udarbejder ikke, som 
fastsat i finansforordningens artikel 32, forplig-
telsesforslag for nogen af de udgifter, der indgår 
i vederlaget. Med finansinspektørens samtykke 
afholdes de endelige betalinger direkte af de på 
budgettet opførte bevillinger. 
b) Enkeltbeslutninger vedrørende tjenestemænds 
eller midlertidigt ansattes løn eller andre økono­
miske rettigheder sendes til de pågældende, 
inden de er blevet forelagt finansinspektøren til 
påtegning. 
c) Ændringer i månedslønningerne foretages di­
rekte af edb-afdelingen, som er en del af bog­
holderiet, efter anmodning fra personaleafdelin­gen. Når anmodningen fremsendes, er den hver­
ken undertegnet af den anvisningsberettigede 
eller påtegnet af finansinspektøren. Underskrif­
ten og påtegningen påføres først, når regnskabs­
føreren har udbetalt lønningerne. 
d) Betalingsordren, hvorved den anvisningsberetti­
gede bør give regnskabsføreren ordre til at 
betale, undertegnes først af den anvisningsberet­
tigede, efter at regnskabsføreren har foretaget 
betaling. 
e) Betalingsordren er ikke ledsaget af bilag som 
dokumentation for de begærede ændringer. 
Hverken den anvisningsberettigede eller finans­
inspektøren kan på grundlag af den forelagte 
betalingsordre kontrollere, om ændringerne er 
gyldige. 
11.47. Denne praksis, som er i strid med finansfor­
ordningens bestemmelser, indebærer, at rækkeføl­
gen for den anvisningsberettigedes, finansinspektø­
rens og regnskabsførerens opgaver byttes om, og at 
deres respektive ansvar derfor blandes sammen, 
hvilket ikke Opfylder kravene om et forsvarligt 
internt kontrolsystem. 
Opførelse af udgifter til overarbejde 
11.48. To beløb på 426 154 BFR og 53 051 BFR 
(henholdsvis 10 292,23 ECU og 1 281,25 ECU) 
vedrørende overarbejde udført i tidsrummet januar 
1980 til oktober 1981 og november/december 1981 
blev afholdt af bevillingerne for regnskabsåret 1981. 
Betalingsordren på 426 154 BFR (10 292,23 ECU), 
— beløbet blev udbetalt i december 1981 — blev 
påtegnet af finansinspektøren den 22. januar 1982 
og underskrevet af den anvisningsberettigede den 
26. januar 1982. Betalingsordren på 53 051 BFR 
(1 281,25 ECU) blev underskrevet og påtegnet af 
regnskabsføreren, finansinspektøren og den anvis­
ningsberettigede samme dag, nemlig den 14. januar 
1982. Da disse udgifter blev afholdt over bevillin­
gerne for 1981, havde det været nødvendigt med en 
bevillingsoverførsel på 20 000 ECU. 
11.49. Disse transaktioner giver anledning til føl­
gende bemærkninger: 
a) Når vederlag for overarbejdstimer, der er udført 
over to år, udgiftsføres under et regnskabsår, er 
110 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
det i strid med princippet om etårige budgetter. 
Da betalingen afholdtes under ét, kan der ikke 
føres forsvarlig kontrol med, hvordan bevillin­
gerne er anvendt. 
b) Det er for tidligt allerede i januar 1982 at udbe­
tale godtgørelse for overarbejde, der er udført i 
december 1981. I medfør af vedtægtens artikel 
56 kan der kun udbetales vederlag, hvis det af 
tjenstlige grunde ikke har været muligt at fore­
tage afspaidsering inden for den måned, der føl­
ger efter den måned, hvor overarbejdet blev 
udført. 
c) Det er i strid med finansforordningens artikel 5 
at opføre udgifterne under regnskabsåret 1981. 
Ifølge artikel 5 opføres et regnskabsårs udgifter 
på grundlag af de udgifter, hvortil betalingsan-
visning er kommet finansinspektøren i hænde 
senest den 31. december. 
Finansinspektøren burde derfor have nægtet at 
påtegne afholdelsen af disse udgifter, såvel som afholdelsen af alle udgifter til vederlag til personalet 
alene af den grund, at rækkefølgen af den anvis-
ningsberettigedes, finansinspektørens og regnskabs­
førerens funktioner var byttet om. 
Regler for udbetaling af uddannelsestillæg 
11.50. I medfør af vedtægtens artikel 62 og artikel 
3 og 16 i bilag VII indgår uddannelsestillægget i 
månedslønnen og svarer til de i skoleåret faktisk 
afholdte udgifter. I henhold til finansforordningens 
artikel 38 afregnes uddannelsestillæg i samlede 
opgørelser, der udarbejdes af administrationen. 
11.51. I strid med disse bestemmelser sker betalin­
gen af uddannelsestillægget én gang om året og 
dækker de faktiske udgifter for det løbende regn­
skabsår, men ikke for skoleåret. 
31.12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 111 
KAPITEL 12 
Driftsudgifter 
12.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 12.1 — 12.5 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 12.6 
Rengøringsudgifter 12.7 — 12.26 
Generelle bemærkninger v 12.7 
Formålsstridig anvendelse af bevillinger under budgetar­
tikel 203 12.8 — 12! 14 
Udbydelse i licitation 12.15— 12.18 
Anvendelse af klausuler om indeksregulering ved 
ændring af lønomkostninger 12.19 
Rengøringsfrekvens og arbejdsspecifikationer 12.20— 12.25 
Krav om standardkontrakter 12.26 
Parlamentet 12.27 — 12.33 
Erhvervelse af fast ejendom i Frankrig 
Kommissionen 12.34 — 12.50 
Tilsidesættelse af finansinspektørens nægtelse af påteg­
ning 12.34 — 12.36 
Genanvendelse af ledige lokaler efter Regnecentrets 
udflytning 12.37-— 12.40 
Kontrol af bibliotekernes drift, samt af udgifter til bøger, 
tidsskrifter og aviser 12.41 — 12.46 
Revision af Regnecentrets driftsudgifter 12.47— 12.50 
Domstolen 12.51 — 12.55 
Bibliotekets drift 12.51 — 12.53 
Anvendelse af finansforordningen ved forvaltning af 
bevillingerne 12.54 — 12.55 
Indledning 
12.1. Driftsudgifterne omfatter de under afsnit 2, 
del A, i Kommissionens budget og under afsnit 2 og 
3 i de øvrige institutioners budget opførte bevillin­
ger. 12.2. Afsnit 2 i institutionernes budget omfatter de 
udgifter, der er nødvendige til fællesskabsinstitutio­
nernes daglige drift bortset fra direkte personaleud­
gifter, som afholdes over afsnit 1 (kapitel 11 i denne 
beretning). Afsnit 2 omfatter endvidere udgifter til 
møder, undersøgelser, publikationer og information 
samt en række tilskud, herunder tilskud til de eks-
\ 
112 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
terne organer (for sidstnævntes vedkommende, 
kapitel 13 i denne beretning). 
12.3. For de øvrige driftsudgifter er der i første 
række tale om de bevillinger, der er opført under 
afsnit 3 i Europa-Parlamentets sektion i budgettet 
(udgifter til de interparlamentariske institutioner og 
udvalg inden for rammerne af konventioner og asso­
cieringer, deltagelse i de politiske gruppers sekretari-atsudgifter, yderligere politisk virksomhed, kontakt 
med parlamentsmedlemmer fra tredjelande) samt de 
under samme afsnit i Domstolens sektion i budget­
tet opførte udgifter og procesomkostninger. 
12.4. Det økonomiske og sociale Udvalgs driftsud­
gifter er opført med et samlet beløb (personale- og 
driftsudgifter) under afsnit 3 i Rådets sektion i bud­
gettet. 
Tabel 12.1 — Driftsbevillinger og deres udnyttelse — efter kapitel i budgettet og efter institution 
(Mio ECU) 
Budgetkapitel og institution Budgettet for 1982 Fremført fra 1981 
Budgetkapitel og institution Endelige 
bevillinger Forpligtelser Betalinger Fremført til 
1983 Bevillinger 
fremført fra 
1981 Betalinger 
(1). (2) (3) (4) (5) (6) (7) 
A. Efter budgetkapitel 
20 Investering i fast ejendom, leje af x 
ejendomme og andre omkostnin­
ger i forbindelse hermed 115,0 110,1 91,0 19,1 11,4 9,0 
21 Udgifter til databehandling 25,0 25,0 20,1 4,9 4,5 4,2 
22 Løsøre og omkostninger i forbin­
delse hermed 19,4 18,1 12,2 5,9 6,1 5,0 
23 Løbende administrative udgifter 39,9 38,5 30,6 7,9 6,9 4,8 
24 Udgifter til receptioner og repræ­
sentation 1,5 1,4 1,1 0,3 0,3 0,3 
25 Udgifter til møder og indkaldelser 23,1 21,6 19,4 2,2 1,2 0,9 
26 Udgifter til studier, undersøgelser 
og konsultationer 25,1 24,8 12,4 12,4 11,5 9,9 
27 Publikations- og informationsud-
gifter 52,8 48,8 29,4 19,4 16,5 . 11,6 
28 Tilskud til opnåelse af balance på 
diverse budgetter (') 45,9 41,2 40,5 0,7 0,7 0,7 
29 Tilskud og deltagelse i udgifter 5,4 4,8 4,1 0,7 0,7 0,4 
37 Særlige udgifter til visse institutio­
ner og organer 24,4 24,4 6,5 17,9 1,1 0,6 
I alt 377,5 358,7 267,3 91,4 60,9 47,4 
B. Efter institution 
Parlamentet 72,0 67,9 39,0 28,9 12,5 9,2 
Rådet 35,4 32,2 24,8 7,4 9,3 5,3 
Kommissionen (') 252,7 243,2 191,0 52,3 36,5 30,8 
Domstolen 6,7 6,3 4,9 1,4 1,1 1,0 
Revisionsretten 2,7 2,3 1,6 0,7 0,5 0,4 
Det økonomiske og sociale Udvalg 8,0 6,8 • 6,0 0,7 1,0 0,7 
lait 377,5 358,7 267,3 91,4 60,9 47,4 
(') Herunder Publikationskontorets driftsudgifter. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 113 
12.5. Retten har for driftsudgifternes vedkom­
mende foretaget en tværgående revisionsundersø-
gelse i samtlige institutioner af anvendelsen af bevil­
linger til dækning af rengøringsudgifter. Desuden 
blev der især foretaget revision af udgifterne til 
Kommissionens og Domstolens biblioteker, 
Europa-Parlamentets og Kommissionens udgifter til 
fast ejendom, Kommissionens Regnecenter, samt 
Domstolens forvaltning af bevillingerne. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
12.6. I tabel 12.1 gives en oversigt over de i regn­
skabsåret 1982 disponible bevillinger til driftsudgif­
ter samt over deres anvendelse for hvert kapitel og 
for hver institution. 12.10. I Rådet blev en arbejdstager aflønnet over 
rengøringsbevillingerne, men var udelukkende 
beskæftiget med andre opgaver i cafeteriet. Derved 
anvendtes bevillinger på over 150 000 BFR (3 294 
ECU) til et andet formål end det tilsigtede. 
12.11. Kommissionen har i Berlaymont-bygningen 
en rengøringsmedhjælp, der alene er beskæftiget 
med daglig at indsamle brugt service. Udgiften hertil 
beløber sig ved ca. 100 timers månedligt arbejde til 
omkring 360 000 BFR (7 905 ECU) om året. 
12.12. I Det økonomiske og sociale Udvalg blev 
rengøringspersonale, ansat i henhold til kontrakten 
med rengøringsfirmaet, udelukkende anvendt til at 
passe garderoben. Hertil blev der på årsbasis udbe­
talt ca. 1,4 mio BFR (30 743 ECU). Desuden blev fir­
maets rengøringspersonale benyttet ved arbejde i 
forbindelse med flytning. 
12.13. Som de anførte eksempler viser, handles der 
i mange tilfælde i strid med formålet i budgettets 
Rengøringsudgifter artikel 203. 
Generelle bemærkninger 
12.7. I regnskabsåret 1982 var der 15,1 mio ECU 
disponible under budgettets artikel 203 (rengøring 
og vedligeholdelse). Artikel 203 omfatter bl.a. bevil­
linger til rengøring af bygninger samt til specialrens-
ning af gulvtæpper, rengøring, der ikke udføres 
regelmæssigt, og udgifter til snerydning, samt til 
strøning under glatføreforhold. 12.14. Der er i Rådets rengøringskontrakter fastsat 
et dagligt mindsteantal timer for rengøring. Når ren­
gøringsfirmaet ikke op på mindsteantallet, skal det 
indehente de manglende timer. Da revisionen fandt 
sted, var rengøringsfirmaet mere end 5 000 timer 
bagud, for hvilke der allerede var udbetalt et fast 
beløb. På grundlag af en timeløn på ca. 350 BFR 
(ca. 8 ECU) svarer dette til et beløb på ca. 1 750 000 
BFR (38 428 ECU). Aftaler, der forpligter institutio­
nen til forudbetalinger af denne størrelsesorden, er 
uforenelige med en forsvarlig økonomisk forvalt­
ning og bør derfor ikke indgås. 
Formålsstridig anvendelse af bevillinger 
under budgetartikel 203 
12.8. Enkelte institutioner afholdt af bevillingerne 
til rengøring udgifter til formål, som ikke dækkes af 
bevillinger under artikel 203 i budgettet. 
12.9. I Parlamentet aflønnede man over bevillinger 
under artikel 203 en arbejdstager, der af og til var 
beskæftiget med at servere kaffe. En anden rengø­
ringsassistent afryddede service, som personalet 
havde efterladt på deres kontorer. Sidstnævnte tje­
nesteydelse medfører årlige omkostninger på over 
310 000 BFR (6 807 ECU). Udbydelse i licitation 
12.15. Instititionerne anvender ikke eget personale 
til rengøringsarbejde, men overlader dette til speci­
alfirmaer. Kontrakternes varighed er som regel på 
omkring tre år. Bortset fra visse undtagelser udbydes 
kontrakterne i licitation (artikel 50 i finansforord­
ningen ('). De indkomne tilbud overgives før kon­
traktens indgåelse til bedømmelse i Det rådgivende 
Udvalg (artikel 54 i finansforordningen). Parlamen-
(') EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977. 
114 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
tet, Kommissionen, Domstolen og Revisionsretten 
har hidtil haft til regel at indkalde tilbud, som deref­
ter er forelagt Det rådgivende Udvalg. 
12.16. Rådet har ikke siden 1976 udbudt sit rengø-
ringsarbejde i Charlemagne-komplekset og Joseph 
Il-bygningen. Det bør undersøges, om der ikke for 
fremtiden bør finde licitation sted. 
12.17. I Domstolen blev rengøringsarbejdet efter 
en licitation ikke tildelt den lavest bydende, uanset 
at Det rådgivende Udvalg havde udtalt sig positivt 
herfor. I stedet indledte Domstolen forhandlinger 
med et firma, hvis pris lå væsentligt over det gun­
stigste tilbud, og som allerede i flere år havde stået 
for rengøringen i Domstolen. Til slut fik dette firma 
kontrakten, til trods for at de årlige merudgifter efter 
forhandlinger stadig udgjorde 327 000 LFR (7 180 
ECU). Domstolen begrunder sin beslutning med 
den tillid, man har til det udvalgte firma. Dette 
argument er ikke i sig selv tilstrækkelig overbevi­
sende. Derfor må rengøringens frekvens fastlægges ud fra 
et økonomisk synspunkt, og der skal i den forbin­
delse også tages hensyn til midlertidigt ubenyttede 
lokaler og helligdagsperioder. Uden at dette kan for­
klares, afviger intervallerne mellem institutionernes 
rengøring i øvrigt i sammenlignelige tilfælde fra 
institution til institution. Der blev således konstate­
ret betydelige forskelle bl.a. ved vinduespudsningen. 
Ved et fællesskabscenter i Luxembourg blev der 
f.eks. pudset vinduer mellem tre og seks gange om 
året på Parlamentets bygning, seks gange om året på 
Kommissionens bygning, og tolv gange om året på 
Domstolens bygning. 
12.21. Retten har konstateret, at Kommissionen 
oftere end andre institutioner lader foretage special-
rensning af gulvtæpper. Mens andre institutioner 
kun lader foretage intensiv rengøring med halvandet 
års mellemrum, eller efter behov, sker dette i flere af 
Kommissionens bygninger kontraktmæssigt to 
gange om året. 
12.18. Det økonomiske og sociale Udvalg har i 
over 15 år ikke afholdt licitation. Fremfor alt burde 
der have været indkaldt tilbud, da Udvalget i 1973 
flyttede til en ny kontorbygning. 12.22. Kommissionen lod i næsten hele 1982 sit 
tidligere Regnecenter i Luxembourg rengøre, uden 
at dette var påkrævet, idet bygningen delvis stod 
tom (jf. punkt 12.39). Først i december 1982 fik 
Kommissionen aftale om en indskrænkning af ren­
gøringen. 
Anvendelse af klausuler om indeksregulering 
ved ændring af lønomkostninger 
12.19. For at undgå, at rengøringsfirmaerne fra 
starten konsekvent indkalkulerer lønstigninger, der 
måtte opstå i kontraktperioden, er der med de fleste 
virksomheder indgået aftaler om indeksregulering, 
hvorefter lønomkostningsandelen af rengøringsud-
gifterne tilpasses den almindelige lønudvikling. Da 
de rene lønomkostninger andrager ca. 80 % af ren-
gøringsudgifterne, må reguleringen begrønses til 
denne del af udgifterne. Rådet, Revisionsretten og 
Det økonomiske og sociale Udvalg har ikke taget 
hensyn til dette forhold. De pågældende institutio­
ner bør ved førstkommende lejlighed indskrænke 
reguleringen til kun at omfatte lønomkostningerne. 12.23. Den af Domstolen ved udbud af rengørings-
arbejde anvendte arbejdsspecifikation, indeholder 
en lang række poster. Endvidere forekommer rengø­
ringens frekvens for højt ansat. Der forlanges f.eks. 
tømning af. papirkurve og askebægre 301 gange om 
året. Derved overstiger antallet af tømninger langt 
antallet af årlige arbejdsdage. Der er ikke taget hen­
syn til reducering i ferieperioder, mm. 
12.24. Der er ikke i Revisionsrettens kontrakt om 
rengøring i dens bygninger fastsat fragdrag for de 
dele af bygningerne, der midlertidig ikke benyttes. 
Der er derfor udført rengøring, der ikke var påkræ­
vet i det omfang, der er tale om. 
Rengøringsfrekvens og 
arbejdsspecifikationer 
12.20. Tidsplanen for rengørinsarbejder har afgø­
rende indflydelse på rengøringsomkostningerne. 12.25. De nævnte tilfælde viser, at det i en række 
tilfælde skulle være muligt at indskrænke rengø­
ringsfrekvensen og forbedre arbejdsspecifikatio-
nerne. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 115 
Krav om standardkontrakter 
12.26. Da kontrakternes indhold afviger betydeligt 
indbyrdes, ville det være hensigtsmæssigt at udar­
bejde en fælles standardkontrakt, der kan tilpasses 
de givne forhold i de enkelte institutioner. En sådan 
kontrakt skulle især indeholde en ensartet arbejds-
specifikation, faste regler for indeksregulering og 
rengøringsfrekvens, samt bestemmelser om fradrag 
for perioder, hvor visse lokaler står tomme eller ikke 
udnyttes fuldt ud. 
Parlamentet 
Erhvervelse af fast ejendom i Frankrig 
12.27. Europa-Parlamentet erhvervede i 1982 for 
1,8 mio FF (274 600 ECU) en grund i Bazoches sur 
Guyonne, ca. 50 km fra Paris. På grunden ligger et 
hus med ni værelser. Beboelsesarealet udgør ca. 
320 m2. Det fri område, der omgiver huset (ca. 
10 000 m2) kan ikke anvendes som byggegrund. 
Erhvervelsen skete på grundlag af et i den anledning 
fremsat tilbud, samt den omstændighed, at huset 
tidligere har været beboet af Jean Monnet. præsidium sig til at indhente en udtalelse om anven­
delsen fra Udvalget om ungdom, kultur, uddan­
nelse, information og sport. Udvalget anbefaler i sit 
forslag at bevare husets præg af familiebolig. 
12.30. Den endelige afgørelse om erhvervelsen 
blev truffet af Parlamentets præsidium i april 1982, 
uden kendskab til de nødvendige oplysninger om 
grundværdien. Der forelå på det tidspunkt kun en 
skønsmæssig vurdering på 1,8 mio FF (274 600 
ECU) fra den franske ejendomsforvaltning. Der var 
imidlertid her . alene tale om et overslag for den 
bebyggede grund. 
12.31. Som bygning betragtet var huset i en yderst 
ringe forfatning. Parlamentets tjenestegrene fore­
lagde først den 21. juni 1982 en beregning af 
omkostningerne for de mest tiltrængte reparationer 
(især tag, varmeanlæg og sanitære installationer). 
Denne beregning beløb sig til ca. 700 000 FF 
(106 790 ECU). De løbende omkostninger er ikke 
påvist i fuldt omfang. 
12.32. Huset står ubenyttet hen. Det kan næppe 
komme på tale at oprette et museum, da der ikke er 
efterladt konkrete minder om den tidligere ejer. På 
grund af husets oprindelige indretning til bolig vil 
det formodentlig blive overordentlig bekostelig at 
indrette det til studie- eller mødecenter. 
12.33. Retten konstaterer, at det hverken står klart, 
hvorfor grunden blev købt, eller hvad den skal 
anvendes til. 
12.28. Bevilling til erhvervelsen var oprindelig 
opført under kapitel 100 (formålsbestemte reserver) i 
Parlamentets budget for 1981, hvilket var nævnt i 
anmærkningerne. Ved Europa-Parlamentets for­
mands afgørelse af 15. december 1981 blev der over­
ført 350 000 ECU fra kapitel 100 til kapitel 20 (inve­
stering i fast ejendom, leje af ejendomme og andre 
omkostninger i forbindelse hermed), hvor de blev 
opført under artikel 206 (ejendomserhvervelser). Der 
blev ligeledes pr. 15. december 1981 indgået en for­
pligtelse på 350 000 ECU. Dette beløb fremførtes 
automatisk til regnskabsåret 1982. Af disse midler 
blev der pr. 2. december 1982 anvendt 277 652 ECU 
(anskaffelsespris inklusive notaromkostninger). 
12.29. Europa-Parlamentets præsidium havde ikke 
under købsforhandlingerne taget stilling til den 
fremtidige anvendelse af grunden. Ved den endelige 
beslutning om købet indskrænkede Parlamentets Kommissionen 
Tilsidesættelse af finansinspektørens 
nægtelse af påtegning 
12.34. Kommissionen lod i årene 1981-1982 opføre 
en ejendom til sin repræsentation i Canberra. Til 
trods for at en anmodning af 9. september 1981 om 
forpligtelsesbevillinger på 526 000 ECU til bygge­
omkostningerne endnu ikke var påtegnet af finans-
inspektøren, gav en tjenestemand den 23. november 
1981 repræsentationen instruks om at påbegynde 
arbejde. Der forelå ikke skriftlig kontrakt. 
12.35. Endelig, den 15. december 1981 nægtede 
finansinspektøren af ovennævnte grunde at give 
116 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
påtegning. Kommissionen, der allerede havde for­
pligtet sig juridisk over for sin australske kontra­
hent, tilsidesatte nægtelsen den 26. januar 1982. 
Kommissionen begrundede bl.a. sin beslutning 
med, at Det rådgivende Udvalg i 1981 havde taget 
positiv stilling til kontrakten og tilstedeværelsen af 
de nødvendige bevillinger. 
12.36. Retten ser sig på ny nødsaget til at påpege, 
at alene anmodninger om forpligtelsesbevillinger, 
der er påtegnet af finansinspektøren, berettiger til 
indgåelse af kontrakter med tredjemand. omfang, og da de øvrige omkostninger ved bygnin­
gen efter Regnecentrets udflytning stort set er uæn­
drede. Kun udgifterne til rengøring blev fra decem­
ber 1982 efter Rettens anmeldelse af revision i okto­
ber 1982 og efter forhandlinger med rengøringsfir­
maet nedsat fra 139 271 BFR (3 058 ECU) til 
81176BFR (1 782 ECU) pr. måned tøf. Punkt 
12.22). Selv eludgifterne løber stadig på i betydeligt 
omfang, fordi Kommissionen over for ejeren er for­
pligtet til at opretholde en passende drift af kli­
maanlægget (en tredjedel af normal styrke) i den 
tomme maskinhal for at undgå skader på bygnin­
gen. 
Genanvendelse af ledige lokaler efter 
Regnecentrets, udflytning 
12.37. Indtil omkring marts 1982 lå Kommissio­
nens Regnecenter i Luxembourg i en hertil indrettet 
bygning med fem etager og et samlet areal på 
9 097 m2 (herunder garager), hvorefter det flyttede til 
Jean Monnet-bygningen. Den årlige leje for den 
bygning, der husede det tidligere Regnecenter, 
andrager 26,6 mio LFR (584 109 ECU). Lejekon­
trakten blev indgået den 29. juli 1974 for en periode 
af 25 år med mulighed for førtidig opsigelse. Dertil 
kom i 1982 yderligere omkostninger på ca. 13,5 
mio LFR (296 446 ECU), herunder 6,1 mio LFR 
(133 950 ECU) til overvågning, 4,7 mio LFR 
(103 207 ECU) til el og 1,8 mio LFR (39 526 ECU) 
til rengøring. I juni 1982 var flytningen stort set gen­
nemført. 
12.38. I begyndelsen af 1983 blev ca. en etages 
areal benyttet af tjenestemænd fra Kommissionens 
sygekasse samt midlertidigt ansatte i Kommissio­
nen. Endvidere var der i en del af kælderetagen 
oplagret materialer til databehandling. Resten af 
bygningen stod tom. 
12.39. På grund af bygningens særlige indretning 
kan den kun udnyttes optimalt af tjenestegrene eller 
afdelinger på ca. 130 personer, som råder over 
omfangsrigt udstyr til databehandling. Da revisio­
nen fandt sted i februar 1983, var lokalernes fremti­
dige anvendelse endnu ikke endeligt fastlagt. De 
forskellige muligheder, man har overvejet (udnyt­
telse sammen med en anden institution, udnyttelse 
ved et generaldirektorat under samtidig udbygning) 
kan hverken give en hurtig eller økonomisk løsning 
på problemet. I mellemtiden påløber der betydelige 
omkostninger, idet der stadig skal betales leje i fuldt 12.40. Retten erkender, at bygningens særpræg 
måske ikke giver anledning til normal udnyttelse i 
det sædvanlige omfang. Netop derfor burde Kom­
missionen ellerede inden den længe i forvejen plan­
lagte flytning af Regnecentret have planlagt anven­
delsen af disse lokaler. Der bør nu snarest findes en 
økonomisk forsvarlig løsning, og det bør i denne 
forbindelse bl.a. undersøges, om der er mulighed for 
førtidig opsigelse af lejekontrakten. 
Kontrol af bibliotekernes drift, samt af 
udgifter til bøger, tidsskrifter og aviser 
12.41. Kommissionen har to centralbiblioteker i 
Bruxelles og i Luxembourg, samt en række special­
biblioteker i de enkelte generaldirektorater. I 1982 
var der under artikel 225 opført 1 475 000 ECU til 
dokumentation og bibliotek. Kommissionen 
anvendte imidlertid 1 733 745 ECU til dette formål, 
heraf fra budgetartikel 225 alene 1 466 745 ECU. De 
øvrige udgifter blev bogført under kapitel 75 — 
udgifter vedrørende informationsmarked og innova­
tion — (235 000 ECU), samt på konto 6480 — strå­
lingsbeskyttelse — (22 000 ECU) og 6481 — under­
søgelser og aktioner inden for folkesundhed — 
(10 000 ECU). Budgetbevillinger til dokumentation 
og bibliotek bør fremtidig kun opføres under arti­
kel 225. 
12.42. Kommissionens centralbibliotek i Bruxelles 
har kun meget begrænsede midler til nyanskaffelser 
af bøger, idet 958 692 ECU — eller 86,6 % af bevil­
lingerne — er afsat til løbende abonnementer på 
seriéudgivelser, efterleveringer, tidsskrifter og aviser. 
Alene for de 1 246 enkeltabonnementer på aviser 
(herunder ca. 1 000 enkeltabonnementer på dag­
blade) udbetaltes der i 1982 ca. 219 000 ECU. Der 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 117 
var f.eks. tegnet 110 abonnementer på ét dagblad, 93 
på et andet og 46 abonnementer på et tredje blad. 
For løbende abonnementer på ca. 3 400 tidsskrifter 
var der udgifter på 296 000 ECU. Det bør undersø­
ges, om disse mange abonnementer er påkrævede. I 
den forbindelse bør der tages hensyn til, om dette 
forbrug udelukkende har tjenstlig interesse. c) udvekslingen af tidsskrifter og værker med 
andre organisationer (især statistiske kontorer) 
er ikke fast organiseret eller undergivet tilstræk­
keligt tilsyn; 
d) biblioteksbestanden kontrolleres ikke, og der 
føres ikke inventarfortegnelser. 
12.43. Læsesalene på biblioteket i Bruxelles havde 
i 1982 ca. 80 000 besøgende, hvoraf ca. 40 000 ikke 
er ansat ved Fællesskaberne. Der opkræves ikke 
gebyr af disse eksterne brugere. Det er et spørgsmål, 
om Kommissionens bibliotek skal stå til rådighed 
for alle besøgende udefra uden undtagelse. I 
betragtning af de store omkostninger ved biblioteket 
og den service, der ydes (automatisk dokumentsøg­
ning, omkring 300 000 gratis fotokopier om årfet) bør 
det dog overvejes, om der kan opkræves vederlag til 
delvis dækning af, om der af eksterne brugere kan 
kræves erlagt en andel til dækning af udgifterne til 
fotokopiering. 
12.44. 1958-1981 indkøbte centralbiblioteket i 
Bruxelles ca. 336 000 værker. Desuden blev der i 
årene 1959-1981 indbundet ca. 148 000 tidsskrifter. 
Der førtes ikke systematisk kontrol med bestanden 
og med langtidsudlån. Der bør føres kontrol gen­
nem inventarfortegnelser, og der bør føres kontrol 
med udlånet, samt foretages en frasortering i hen­
hold til bestemmelserne. Revision af Regnecentrets driftsudgifter 
12.47. Kommissionen driver i Luxembourg et cen­
tralt regnecenter. Ved udgangen af 1982 arbejdede 
her foruden Kommissionens 88 tjenestemænd 38 
eksterne ansatte i henhold til kontrakter med tredje­
mand. Til eksterne ansatte udbetaltes i 1982 
omkring 110 mio BFR (2 415 490 ECU) som afhold­
tes over budgettets kapitel 21. Efter Kommissionens 
beregninger medfører beskæftigelsen af eksternt per­
sonale en merudgift på omkring 40 % (Kommissio­
nens årsberetning for 1982 vedrørende datamatik, 
del A, kapitel 2, side 4). Retten indser ikke, hvorfor 
Kommissionen, efter selv at have konstateret disse 
forhold, endnu ikke har truffet foranstaltninger til at 
nedbringe disse udgifter. 
12.45. Ved Kommissionen i Luxembourg forvaltes 
bevillingerne ikke alene af biblioteket, men også af 
Generaldirektorat V og XIII. I 73 tilfælde rekvirere­
des de samme tidsskrifter til flere forskellige tjene­
stesteder. For i fremtiden ait undgå dobbeltrekvisi­
tioner, især af tidsskrifter, forekommer det hensigts­
mæssigt, at forvaltningen ved Kommissionen i Lux­
embourg i betragtning af dets beskedne omfang 
overdrager det til biblioteket alene at forvalte disse 
bevillinger. 
12.46. På centralbiblioteket i Luxembourg viser 
der sig bl.a. følgende mangler: 12.48. Forvaltningen har i over 40 tilfælde ved de 
ansattes udtræden af tjenesten forsømt at tilbage­
kalde de magnetkort, der er nødvendige for at få 
adgang til centret, og har endvidere ikke spærret 
disse korts kodenumre. Desuden er der ikke givet 
nøje regler for udlevering af magnetkort. Kommissi­
onen bør omgående træffe passende forholdsregler 
til sikring af magnetkortenes korrekte anvendelse. 
12.49. Der er hidtil ikke foretaget kontrol, om bånd­
arkivet er komplet. For at kunne gennemføre en 
kontrol af magnetbåndarkivet vil det være nødven­
digt at gøre status. 
a) Udvælgelsen af leverandører af periodisk kom­
mende trykte skrifter sker ikke på grundlag af 
udbud; 
b) praksis for nyanskaffelser er ikke helt klar og 
bør begrænses til værker, der er relevante for 
Kommissionens virksomhed i Luxembourg; 12.50. Regnecentret råder over ca. 69 000 magnet­
bånd, hvis materialeværdi andrager ca. 30 mio BFR 
(658 770 ECU). For et meget stort antal bånd gælder 
det, at hverken Regnecentret eller brugerne ved, om 
der igen vil blive brug for dem. Der bør derfor ind­
føres en procedure for sletning af brugt datamateri­
ale, hvorefter slettede bånd kan bruges på ny. 
118 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Domstolen 
Bibliotekets drift 
12.51. Der blev ikke indkaldt tilbud inden ordreaf­
givelse på bogbinderarbejde til et beløb af 
15 540 ECU. Det henstilles, at der i fremtiden tages 
hensyn til finansforordningens bestemmelser (arti­
kel 50 ff.). 
12.52. Biblioteket står også åbent for offentlighe­
den, til trods for at der mangler de hertil nødvendige 
faciliteter. Især savnes de fornødne kataloger. Kon­
trol af bestanden og den årlige status (som fastsat i 
artikel 70 i den interne tjenestevejledning af 
19. februar 1975) fandt ikke sted i 1980 og 1981. For 
1982 var hverken kontrol eller status afsluttet ved 
udgangen af december 1982. Tjenestevejledningen 
bør følges i fremtiden. 
12.53. Bibliotekets drift blev stærkt hæmmet af 
personalemangel, idet to stillinger i kategori A og en 
stilling i kategori B, som er fastsat i organisations­
planen, ikke var besat. Domstolen bør snarest muligt træffe foranstaltninger til besættelse af stil­
lingerne. 
Anvendelse af finansforordningen ved 
forvaltning af bevillingerne 
12.54. Domstolens forvaltning af bevillingerne var 
også i regnskabsåret 1982 i strid med finansforord­
ningens bestemmelser. Det skal især påpeges, at der 
— uanset finansforordningens artikel 19 — ikke er 
udnævnt en finansinspektør, hvilket Retten gjorde 
opmærksom på i årsberetningerne for regnskabså­
rene 1978 og 1980 ('). Dette medfører, at Domstolen 
i et vist omfang ikke følger alle hovedprincipper i 
finansforordningens artikel 32-45 (adskillelse af 
funktionerne). 
12.55. Retten skal henvise til, at forvaltningen af 
bevillingerne ikke må afvige fra den i finansforord­
ningen foreskrevne procedure. Følgelig bør der 
udnævnes en finansinspektør, og desuden må den 
hidtidige forvaltning af bevillingerne tilpasses 
finansforordningens bestemmelser. 
(0 EFT nr. C 326 af 31. 12. 1979, s. 142 ff., punkt 9.3. 
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981, s. 18, punkt 1.26 p). 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 119 
KAPITEL 13 
Eksterne organer og tilskud 
13.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 
Euratoims Forsyningsagentur 
Berlin-Centret og Dublin-Instituttet 
Ændringer af finansforordninger 
Resultater af Rettens revision 
Europaskolerne 
Opfølgning af tidligere bemærkninger 
Bemærkningerom 1981-regnskabet 
Konklusion 
Andre tilskud 
Bemærkninger om Kommissioneris tilsyn 
Bemærkninger om særlige tilskudsberettigede 13.1 
13.5 
13.7 
13.8 
13.9 
13.10 
13.11 
13.12 
13.16 
13.17 
13.19 
13.21 13.4 
13.6 
13.9 
13.16 
13.15 
13.23 
13.20 
13.23 
Indledning 
13.1. Det påhviler Retten at revidere regnskaberne 
for samtlige af De europæiske Fællesskaber, opret­
tede organer, medmindre dette er udelukket af den 
pågældende oprettelsesakt. I medfør heraf foretages 
årlig revision af,følgende organer: 
a) Euratoms Forsyningsagentur 
b) Det europæiske Center for. udvikling af 
Erhvervsuddannelse (Berlin-Centret); 
c) Det europæiske Institut til forbedring af Leve-
og Arbejdsvilkårene (Dublin-Instituttet); 
d) Europaskolerne og sekretariatet for Europasko­
lernes øverste Råd. respektive organers ledelse og dechargemyndighe­
der, men offentliggøres ikke af Retten. Dette kapitel 
giver en oversigt over de vigtigste punkter i disse 
revisionsberetninger. 
13.3. Kapitlet indeholder også en opfølgning af 
bemærkninger i årsberetningen for regnskabsåret 
1980 (') om tilskud under afsnit 2 og 6 i Kommissio­
nens budget. 
13.4. Den 29. marts 1982 vedtog Ministerrådet en 
aftale om oprettelse af Europafonden i Paris. Afta­
len indeholder en bestemmelse om, at Retten skal 
foretage revision, og det vil ske til sin tid. 
13.2. Retten udarbejder en særskilt beretning for 
hvert af disse organer. Beretningerne sendes til de (') EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981. 
120 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Euratoms Forsyningsagentur 
13.5. I 1982 beløb de disponible bevillinger sig til 
1,2 mio ECU. Heraf blev der anvendt 1,1 mio ECU, 
og 0,1 mio ECU bortfaldt. 
13.6. Retten har i tidligere beretninger om agentu­
ret gjort opmærksom på en række forhold omkring 
agenturets økonomiske opbygning og forvaltning, 
og især anvendelsen af den indbetalte kapital og 
opførelsen heraf i status. I beretningen for 1982 
bragtes desuden det spørgsmål på bane, om agentu­
ret i virkeligheden er selvfinansierende, således som 
det er fastsat i vedtægterne. Kommissionen har for 
nylig vedtaget et forslag om ændring af Euratom-
traktatens kapitel VI, hvilket muligvis kan føre til en 
løsning på disse spørgsmål. Retten noterer med til­
fredshed, at udformningen af agenturets status for 
1982 er blevet forbedret. Resultater af Rettens revision 
13.9. Der blev udført en finansiel revision af regn­
skaberne og regnskabssystemerne i begge organer. 
Formålet med en finansiel revision er at kontrollere 
driftsregnskabets nøjagtighed og lovmedholdelighe­
den og den formelle rigtighed af transaktionerne 
heri. Udgifter til undersøgelser og kontrakter blev 
kontrolleret særlig indgående. Regnskaberne fand­
tes i det store og hele at give et sandfærdigt udtryk 
for den finansielle stilling. Der blev dog fundet en 
række svagheder i de administrative og regnskabs­
mæssige procedurer, herunder problemer i forbin­
delse med tildeling og gennemførelse af studie- og 
forskningskontrakter samt udbredelse af oplysninger 
om resultaterne. Ledelsen er blevet gjort opmærk­
som på disse svagheder. 
Europaskolerne 
Berlin-Centret og Dublin-Instituttet 
13.7. De disponible bevillinger for 1982 androg 
4,7 mio ECU til Berlin-Centret og 4,3 mio ECU til 
Dublin-Instituttet. Betalingerne androg henholdsvis 
3,9 og 3,2 mio ECU, 0,6 og 0,9 mio ECU blev frem­
ført til 1983, og der bortfaldt 0,2 og 0,1 mio ECU. 
Forvaltningen af budgetmidler kan betragtes som 
tilfredsstillende. 13-10. I 1982 foretog Retten finansiel revision af 
Europaskolernes (3) regnskaber for 1981. Der blev 
udsendt en foreløbig beretning i december 1982, og 
den endelige udgave tilstilledes skolerne, Det øver­
ste Råd, Kommissionen, Rådet og Parlamentet i maj 
1983. 
Ændringer af finansforordninger 
13.8. I løbet af 1982 behandlede Retten fire forslag 
til rådsforordninger om ændring af de finansielle 
bestémmelser for begge organer. I en officiel udta­
lelse (') henstillede Retten, at disse ændringer tilret­
telægges således, at de falder sammen med den tre­
årlige revision af finansforordningen (2) for Det 
europæiske Fællesskabs almindelige budget, som 
netop var i gang på det tidspunkt. Retten slog bl.a. 
også kraftigt til lyd for, at tidsplanen og proceduren 
for udarbejdelse af revisionsberetningerne bringes 
på linje med bestemmelserne i den generelle finans­
forordning. Opfølgning af tidligere bemærkninger 
13.11. Rettens henstilling om udnævnelse af en 
intern revisor for alle skolerne blev imødekommet i 
september 1982. Datamatiseringen af alle skolernes 
lønningslister skulle være tilendebragt inden udgan­
gen af 1983, og det af Retten tidligere omtalte løn-
ningssystem for lærere behandles nu nærmere i for­
bindelse med Rettens igangværende revision. 
Bemærkninger om 1981-regnskabet 
13.12. De disponible bevillinger i 1981 beløb sig til 
52,7 mio ECU. Heraf blev der anvendt 51,3 mio 
(') EFT nr. C 324 af 10. 12. 1982. 
0 EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977. (3) De ni Europaskoler: Bergen, Bruxelles I, Bruxelles II, 
Culham, Karlsruhe, Luxembourg, Mol, Miinchen og 
Varese. ' 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 121 
ECU, 1,2 mio ECU bortfaldt, og 0,2 mio ECU blev 
fremført til 1982 ('). forordningen. Retten er af den opfattelse, at disse 
problemer viser nødvendigheden af at få udarbejdet 
detaljerede budgetgennemførelsesbestemmelser, og 
Retten noterer med tilfredshed, at Europaskolernes 
interne revisor har taget initiativ hertil. 
13.13. Retten påtalte i sin beretning, at udformnin­
gen af regnskaberne mangler klarhed og afviger fra 
skole til skole og henviste i denne forbindelse især 
til indhold, opstilling, anvendelse af forklarende 
noter, og at der er medtaget poster uden for budget­
tet. Retten indvendte også, at der ikke kan foretages 
sammenholdelse af de ni skolers statusopgørelser, 
hvilket dels skyldes de forskellige opstillinger af sta­
tus, dels at de fem skoler, som normalt ikke anven­
der belgiske francs, omregner deres status til belgi­
ske francs efter en kurs, som var gældende 18 måne­
der tidligere. Retten henstillede, at Det øverste Råd 
opstiller klare retningslinjer for udformningen af 
regnskaberne, og at status omregnes til belgiske 
francs efter kursen pr. 31. december i det pågæl­
dende regnskabsår. Konklusion 
13.16. Selv om flere af Rettens tidligere indvendin­
ger stadig er berettigede, skal Retten dog anerkende, 
at de fleste skoler på tilfredsstillende måde admini­
strerer en række særdeles komplicerede regnskabs­
mæssige regler og procedurer. 
Andre tilskud 
13.14. Ifølge skolernes finansforordning af 
14. april 1962 skal der oprettes en reservefond, som 
ikke må overstige 10% af budgetbevillingerne. Den 
31. december 1981 androg disse fonde i alt 
128,3 mio BFR, og det anførtes, at de især var blevet 
anvendt til at afhjælpe likviditetsproblemer som 
følge af forsinkelser i udbetalingen af kommissions-
tilskuddene til skolerne. Retten anfægtede i sin 
beretning nødvendigheden af reservefonde af denne 
størrelsesorden og henstillede på ny, som i beretnin­
gerne for 1978 og 1979, at Det øverste Råd bør over­
veje fordelene ved en central likvidbeholdning. Ret­
ten har erfaret, at spørgsmålet er taget op til nær­
mere behandling. 13.17. Retten har gennemgået de foranstaltninger, 
som Kommissionen har truffet som følge af de af 
Retten (i punkt 12.34 b) i årsberetningen for regn­
skabsåret 1980) fremsatte bemærkninger om tilskud 
ydet til organisationer under artikel 290-293, 299 og 
254 og konto 6420 og 6421 i 1982-budgettet. 
13.18. De disponible bevillinger i 1982 på disse 
budgetkonti beløb sig til 2,8 mio ECU. Heraf blev 
der anvendt 2,5 mio ECU, og 0,3 mio ECU blev 
fremført til 1983. Tabel 13.1 indeholder en oversigt 
over de af Kommissionen i 1982 bevilgede ydelser, 
og som det fremgår, blev der kun bevilget få større 
ydelser til enkelte organisationer (Det internationale 
Pressecenter, Ungdomsforummet og Det europæiske 
Fagforeningsinstitut), mens de fleste ydelser var ret 
beskedne. 
13.15. Beretningen indeholdt bemærkninger om 
finansforordningens mangel på nærmere forskrifter 
for forpligtelses- og betalingsproCedurer, hvilket har 
bevirket, at praksis afviger fra skole til skole. Retten 
påtalte endvidere den udbredte anvendelse af regn­
skaber uden for budgettet, hvilket medfører, at 
nogle udgifter falder uden for rammerne af finans-
(') Anvendt kurs: 1 ECU = 40,2554 BFR (regnskaberne 
offentliggøres i belgiske francs). Bemærkninger om Kommissionens tilsyn 
13.19. De pågældende tjenestegrene i Kommissio­
nen har i mange henseender forbedret deres forvalt-
ningsprocedurer for bevillinger til tilskud. De 
anvender nu systematisk en bedre skriftlig proce­
dure, der er udgangspunkt for Kommissionens 
bevilling af tilskudsansøgninger, og tilskudsmodta-
122 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 13.1 —Tilskud godkendt af Kommissionen i 1982 (') 
Budget artikel/konto Antal tilskud 
Samlet godkendt beløb (ECU) Budget artikel/konto 
I alt Heraf på over 
10 000 ECU Samlet godkendt beløb (ECU) 
290 Tilskud til højere læreartstalter 29 3 195 750 
291 Tilskud til organisationer med europæisk sigte 31 5 289 750 
292 Deltagelse i tilrettelæggelse af kongresser og af 28 1 83 250 
lejlighedsvise arrangementer 
200 000 293 Tilskud til visse former for virksomhed, der udføres af 8 ' 50 200 000 
ikke-statslige organisationer, som forfølger 
humanitære og menneskerettighedsfremmende formål 
299 Andre tilskud 4 2 300 0000 
254 De europæiske Fællesskabers ungdomsforum 1 1 480 000 
6420 Det europæiske Fagforeningsinstitut 1 1 825 000 
6421 Støtte til små og mellemstore virksomheders 8 8 239 875 
europæiske organisationer til uddannelse og 
oplysning af disses repræsentanter vedrørende 
europæiske spørgsmål 
(') Tilskud godkendt af Kommissionen i forbindelse med bevillinger for budgetåret 1982. 
(2) Der blev ydet et tilskud på 130 000 ECU til et koordineringsudvalg, som fordelte beløbet mellem 29 forskellige organisationer. 
0 Heraf 100 000 ECU til Det internationale Pressecenter og 186 500 ECU til »Journalistes en Europe«. 
geren underskriver et mere forpligtende tilsagn, som 
indeholder bestemmelser om, at Kommissionen og 
Retten kan udføre revision. Det blev konstateret, at 
flere ydelser først blev udbetalt, når tilskudsmodta­
geren havde fremlagt fyldestgørende regnskab for en 
tidligere ydelse. 
13.20. I de fleste tilfælde afgiver modtagerne fyl­
destgørende regnskab for anvendelse af tilskuddet. 
Kommissionen arkiverer imidlertid ikke systematisk 
bilag for, at de indsendte regnskaber er blevet gen­
nemgået. Retten gentager sin i punkt 12.34 b) i års­
beretningen for regnskabsåret 1980 fremsatte hen­
stilling til Kommissionens tjenestegrene om at føre 
notater om deres gennemgang af regnskabsmæssige 
oplysninger. En standardcheckliste bør afcheckes 
for samtlige punkter, der skal kontrolleres hver 
gang, der modtages et regnskab, og listen bør deref­
ter arkiveres. 
Bemærkninger om særlige 
tilskudsberettigede 
13.21. Kommissionens tjenestegrene havde truffet 
særlige foranstaltninger i forbindelse med alle de af Retten tidligere omtalte spørgsmål vedrørende de 
enkelte tilskudsmodtagere. I nogle tilfælde har 
Kommissionen fået gennemført de nødvendige for­
bedringer, i andre tilfælde har der vist sig visse van­
skeligheder. Europabevægelsen indsender nu regel­
mæssigt et fuldstændigt regnskab, som påtegnes af 
et internt revisionsudvalg, og Kommissionen insiste­
rer nu på at få udnævnt en ekstern revisor. Ung-
domsforum's regnskabssystemer er blevet forbed­
ret, og Kommissionen undersøger regelmæssigt, 
hvordan de fungerer. Bortset fra renter er der ikke 
siden 1980 sket nogen forøgelse af forum's lønre­
serve. 
13.22. Kommissionen meddelte Det europæiske 
Fagforeningsinstitut, at den ikke agter at finansiere 
en forøgelse af lønreserven. Udover renter skete der 
ikke i 1981 nogen forøgelse, heraf, men i 1982 tilførte 
instituttet ud over påløbne renter 750 000 BFR af 
andre midler. Instituttet hævder at være berettiget til 
at anvende indtægter på denne måde fra andre kil­
der end Kommissionen, en fremgangsmåde der 
imidlertid ikke kan godtages, da instituttets indtæg­
ter ikke er formålsbestemte til særlige udgifter. Ret­
ten er af den opfattelse, at Kommissionen enten bør 
tage skridt til at inddrive tilskudsbeløbet svarende til 
denne forøgelse af reserven eller foretage en tilsva­
rende nedsættelse af tilskuddet i 1983. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 123 
13.23. Den alvorligste indvending gælder Det 
internationale Pressecenter. Restaurantens under­
skud voksede kraftigt i 1982, og trods drøftelser af 
spørgsmålet er der ikke siden 1980 sket noget posi­
tivt for at få nedsat den urimeligt høje husleje for lokalerne. Retten erkender, at Kommissionen har 
forsøgt at løse disse problemer omkring centret, men 
finder, at man stadig bør gå håndfast til værks. Ret­
ten erfarer, at centret på Kommissionens foranled­
ning udnævnte en ekstern revisor for 1981 og 1982. 
124 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
KAPITEL 14 
Långivning, lånoptagelse og rentegodtgørelser 
14.0. INDHOLD Punkt 
Indledning , 14.1 — 14.5 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 14.6 — 14.7 
Bemærkninger til de regnskabsmæssige oplysninger' 14.8 — 14.18 
Status og resultatopgørelse 14.10— 14.18 
Bemærkninger til regnskabsprocedurerne 14.19— 14.26 
Overensstemmelse med almindeligt gældende regnskabs­
principper 14.20 — 14.21 
Intern finansiel kontrol 14.22 — 14.26 
Indledning 
14.1. Dette kapitel omhandler tre udlånsmekanis-
mer inden for Fællesskabet: 
a) betalingsbalancelån (BB-lån), 
b) Det europæiske Atomenergifællesskabs lån 
(Euratom-lån), og 
c) Det nye Fællesskabsinstrument (NIC-lån). 
14.2. I dette kapitel omtales ligeledes følgende 
rentegodtgørelsesordninger: 
a) rentegodtgørelser inden for Det europæiske 
monetære System (EMS) i forbindelse med 
NIC-lån og Den europæiske Investeringsbanks 
lån (EIB-lån), 
b) rentegodtgørelser i forbindelse med »jord­
skælvs«-^ til Italien og Grækenland. 
14.3. Tabel 14.1 indeholder en oversigt over 
hovedlinjerne i disse ordninger, som Retfen har 
behandlet i en særberetning ('). Der er her lagt mest vægt på beslutningsprocesserne, økonomisk forvalt­
ning og ansvaret for den eksterne revision af meka­
nismerne, især i forhold til Banken. 
14.4. De tre udlånsmekanismer finansieres uden 
for budgettet gennem Kommissionens optagelse af 
lån på Fællesskabets vegne, mens rentegodtgørel­
serne står opført i kapitel 52 (Foranstaltninger til 
mindskelse af de økonomiske forskelle i Fællesska­
bet inden for rammerne af Det europæiske mone­
tære System) og 69 (Støtte til katastroferamte befolk­
ninger i Fællesskabet) i det almindelige budget (2). 
14.5. EIB forvalter Euratom- og NIC-lånene i hen­
hold til samarbejdsoverenskomster med Kommissio­
nen, og Banken udvælger ligeledes på forhånd de 
projekter, hvortil der kan ydes rentegodtgørelse efter 
Kommissionens afgørelse. Retten har i sin særberet­
ning fremsat bemærkninger til disse samarbejdso­
verenskomster ('). I svarene af 2. juli 1982 anførte 
(') EFT nr. C 319 af 6. 12. 1982. (2) EFT nr. L 31 af 8. 2. 1982. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 125 
Tabel 14.1 — Mekanismernes formål og udnyttelse pr. 31. december 1982 
(Mio ECU) 
Låneramme Långivning inden for rammen 
Disponibel 
Mekanisme Formål Låneramme 
Udbetalt Ikke-udbetalt saldo 
(1) (2) (3) 
I" 
NIC I: 
Fremme af investeringer inden for 
infrastruktur og energi- og industri­
sektoren 1 000 797,4 — 202,6 
NIC II: 
Finansiering af projekter inden for 
infrastruktur og energisektoren samt 
projekter med henblik på udvikling af 
små og mellemstore virksomheder 1 000 226,9 318,3 454,8 
NIC NIC: jordskælv i Italien: 
Genopbygning af produktionsappara­
tet og genrejsning af den økonomiske 
og sociale infrastruktur i de i 1980 
jordskælvsramte områder 1 OOO(') 481,8 32,1 486,1 
NIC: jordskælv i Grækenland: 1 
Genopbygning af produktionsappara­
tet og genrejsning af den økonomiske 
og sociale infrastruktur i de i 1981 
jordskælvsramte områder 80 49,4 30,6 — 
Euratom Fremme af udviklingen af kerneenergi til 
produktion af elektricitet 2 000 1 225 — 775 
Betalings­
balance Lettelse af betalingsbalancevanskelighe­
der i medlemsstaterne 3 000 Mio 
USDØ 
6 000 Mio 
ECU 2 547,8 Mio 
USDØ 
— -0 
6 000 Mio 
ECU 
(') Herunder EIB-lån til samme formål. 
(2) Hovedstol og renter. 
(3) Restbeløb der ikke er disponible på grund af foranstaltningens udløb. 
Kommissionen, at den netop var i færd med at finde 
frem til en løsning sammen med Banken. Retten har 
ikke senere modtaget yderligere oplysninger, (jf. 
punkt 1.11). 14.7. I tabel 14.3 vises fordelingen af rentegodtgø­
relser i 1982 i forbindelse med fællesskabslån i min­
dre velstillede medlemsstater, der deltager i Det 
europæiske monetære System, og den årlige betaling 
til dækning af rentegodtgørelser i forbindelse med 
ekstraordinære lån til Grækenland og Italien som 
følge af jordskælvene i 1980 og 1981. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger Bemærkninger til de regnskabsmæssige 
oplysninger 
14.6. Tabel 14.2 giver en oversigt over udviklingen 
i långivning og lånoptagelse i 1982. 14.8. Retten har for regnskabsåret 1982 foretaget 
en nærmere undersøgelse af regnskabsprocedurerne 
126 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Tabel 14.2 — Udviklingen i långivning og lånoptagelse i 1982 
(Mio ECU) 
Løbende lån pr. 31. 12. 1981 Transaktioner i 1982 
Løbende lån pr. 
31. 12. 1982 (') 
Mekanisme ECU-kurs 
pr. 
31. 12. 1981 ECU-kurs 
pr. 
31. 12. 1982 Nye ydede eller 
optagne lån (') Tilbagebetaling 
eller afdrag (') Løbende lån pr. 
31. 12. 1982 (') 
(1) (2) (3) ^ (4) Ill 
tn -—' 
<N 
Långivning: 
NIC 872,4 959,2 631,1 1 590,3 
Euratom 886,1 907,6 361,8 7,6 1 261,8 
Betalingsbalance 1 045,4 1 178,5 — 651,1 527,4 
lait 2 803,9 3 045,3 992,9 658,7 3 379,5 
Lånoptagelse: 
NIC 885,6 973,8 767,6 1 741,4 ' 
Euratom 901,2 917,5 362,5 7,6 1 272,4 
Betalingsbalance 1 045,4 1 178,5 — 651,1 527,4 
I alt 2 832,2 3 069,8 1 130,1 658,7 3 541,2 
(') Efter ECU-kursen pr. 31. 12. 1982. 
Tabel 14.3 — Fordeling af rentegodtgørelser udbetalt i 1982 
(Mio ECU) 
A. Budgetbevillinger 1982 B. Bevillingsfremførsler 
fra 1981 
Budgetartikel Endelige 
bevillinger Betalinger Fremført til 1983 
Bort­
fald Bevil-
lings-
frem-
førsler Betalinger 
Budget Endelige 
bevillinger Modtagerland EIB-
lån NIC-
lån EIB-
lån NIC-
lån Bort­
fald Bevil-
lings-
frem-
førsler EIB-
lån NIC-
lån 
Irland 58,8 13,9 — ,— — — — 
Artikel 520 200,0 209,8 (') — 
Italien 101,5 — 19,8 15,8 41,1 41,1 — 
I alt 160,3 13,9 19,8 15,8 — 41,1 41,1 — 
Artikel 691 . 20,0 3,2 O Italien 0,9 2,2 — — 0,1 — — — 
Artikel 692 p.m. p.m. Grækenland — — 
(') Efter 1 overførsel på 9,8 Mio ECU. 
(2) Efter 2 overførsler på 16,5 og 0,3 Mio ECU. 
og udformningen af de regnskabsmæssige oplysnin­
ger om Euratom- og NIC-lånetransaktionerne. 
14.9. Kommissionens GD XVIII fører regnskab 
over Euratom- og NIC-lånetransaktionerne og frem­lægger status og resultatopgørelse pr. 31. december. 
Disse opgørelser oversendes derefter til Kommissio­
neris GD XIX, hvor de indarbejdes i Fællesskaber­
nes status efter den af Kommissionen foreskrevne 
kontrol. 
/ 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 127 
Status og resultatopgørelse a) gennemgå kontoen, 
b) tilvejebringe et rimeligt forhold mellem overkur­
serne ved udbetaling af lån og det disponible 
overskud, 
Disponibelt overskud 
14.10. På grund af en posteringsfejl i forbindelse 
med lånoptagelse E25 (lånoptagelse i USD med 
swapforretning til belgiske francs) er det disponible 
overskud i forbindelse med Euratom-lånetransaktio-
ner (4,7 mio ECU) og de løbende lån ansat 1,8 mio 
ECU for lavt pr. 31. december 1982. c) tilvejebringe et forhold, lån for lån, mellem 
emissionsomkostningérne ved lånoptagelse og 
det disponible overskud, 
d) opføre fremtidige emissionsomkostninger ved 
lånoptagelse og overkurser ved udbetaling af 
lån på to separate serier konti. 
14.11. Det disponible Euratom-overskud (4,7 mio 
ECU) og det disponible NIC-overskud (9,4 mio 
ECU) svarer til saldoen for samtlige Euratom- og 
NIC-lånetransaktioner. Det havde været bedre at 
trække saldoen for transaktionerne hvert år og hen­
sætte den på en reservekonto til dækning af ekstra­
ordinære udgifter til lignende transaktioner. Retten 
henstiller, at der, når først de i denne beretning 
omtalte uregelmæssigheder er blevet udkonteret, 
hvert år udarbejdes en sådan opgørelse pr. 
31. december. Dette skulle føre en ændring af de disponible Eura-
tom- og NIC-overskudsbeløb. 
Merværdiafgift 
Afskrivelige emissionsomkostninger 14.14. Den merværdiafgift (moms), som indgår i 
regninger på emissionsomkostninger for visse lån­
optagelser, opføres sammen med emissionsomkost-
ningerne på kontoen for »afskrivelige emissionsom­
kostninger ved lånoptagelse«, selv om der findes en 
konto for »momsrefusion«. Denne bogføringsme-
tode er ukorrekt og gør det ikke muligt at sikre, at 
anmodninger om momsrefusion fremsættes i tide til 
den relevante myndighed i medlemsstaten. 
14.12. Eftersom långivning og lånoptagelse bør 
balancere, udlignes emissionsomkostningerne ved 
lånoptagelse nu af indtægter fra lånmodtagerne i 
form af overkurser ved udbetaling af lån. Disse 
udgifter og indtægter bør, ligesom andre udgifter og 
indtægter, opføres i resultatopgørelsen og således 
indgå i det disponible overskud. På grund af disse 
udgifters og indtægters særlige karakter er det dog 
praksis at opføre dem i resultatopgørelsen opdelt i 
lige store rationelt udregnede brøkdele. 14.15. Der bør indføres en forretningsgang, der 
sikrer, at: 
a) alle godkendte regninger med moms tilsendes 
regnskabsafdelingen, 
b) momsen opføres korrekt på en konto for moms­
refusion, 
14.13. GD XVIII har opført emissionsomkostnin­
gerne ved lånoptagelse og overkurserne ved udbeta­
ling af lån på samme konto for »afskrivelige emissi­
onsomkostninger«, og disse udgifter og indtægter er 
følgelig ikke blevet opført i driftsregnskabet på en 
hensigtsmæssig måde. Det er derfor nødvendigt at: c) anmodninger om refusion fremsættes med 
bestemte mellemrum til den relevante myndig­
hed i medlemsstaten, 
d) medlemsstaten foretager refusionen. 
128 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Den fremgangsmåde, som anvendes i øjeblikket, lig­
ger uden for regnskabet og giver ikke indtryk af at 
sikre forsvarlig kontrol med momsrefusionen. 14.18. Bankernes svar (saldobekræftelser) blev som 
sædvanlig fremsendt samtidig til GD XVIII og til 
Retten. GD XVIII burde have korrigeret de bekræf­
telser, der ikke stemte og reageret på udeblevne 
bekræftelser. Dette var endnu ikke sket, da undersø­
gelserne blev afsluttet. Det skal påtales, at Kommis­
sionen ikke har reageret i følgende sammenhæng: 
Kuponbetaling 
14.16. For at sikre betaling af kuponer og obligati­
oner ved forfald udbetaler Kommissionen (GD 
XVIII) det til dækning af gælden påkrævede beløb 
til en række penge- og finansieringsinstitutter. Men 
eftersom de pengeinstitutter, som varetager betalin­
gen af kuponerne, ikke regelmæssigt fremsender fyl­
destgørende oplysninger om de afholdte betalinger, 
giver kontoen for »Forfaldne kuponer og obligatio­
ner, der endnu ikke er præsenteret til betaling« og 
kontoen for »Bankindskud til forfaldne kuponer og 
obligationer, der endnu ikke er præsenteret til beta­
ling« ikke et sandfærdigt billede af den reelle situa­
tion. Selv om det ikke har indflydelse på det dispo­
nible overskuds størrelse pr. 31. december 1982, bør 
Kommissionen (GD XVIII) skride ind over for disse 
pengeinstitutter for at få regelmæssige oplysninger 
for derved at kunne ajourføre sine konti (jf. 
punkt 14.17 og 14.18). a) i nogle tilfælde (underskriftsfuldmagt) ligger 
bankerne inde med helt forkerte oplysninger, 
b) i andre tilfælde (intet bankudtog) var bankernes 
svar absolut påkrævet for at kunne afstemme 
saldoen pr. 31. december 1982; desuden betyder 
manglende bekræftelser fra bankerne, at Retten 
er nødt til at foretage ekstra kontrol; 
c) især i betragtning af omfanget af Kommissio­
nens transaktioner er det kun rimeligt, af Kom­
missionen til tjenesteydende instanser stiller 
krav om præcise og omgående svar samt de 
nødvendige berigtigelser. 
Resultat af svar fra banker 
14.17. Efter Rettens anmodninger til Kornmissio­
nens (GD XVIII) banker om at få saldobekræftelser 
viste det sig, at: 
a) for 5 anfordringskonti, 5 opsigelseskonti og 9 
»kupon«-konti er dej ikke modtaget saldo­
bekræftelser, Bemærkninger til 
regnskabsprocedurerne 
14.19. Hverken i anvendelsen af regnskabsprincip­
perne eller hvad angår tilrettelæggelsen er GD 
XVIII's regnskabsprocedurer altid helt fyldestgø^ 
rende, sådan som det især fremgår af nedenstående 
eksempler. 
b) GD XVIII ikke havde fået kontoudtog pr. 
31. december 1982 for 1 af de 5 opsigelseskonti 
og 6 af de 9 »kupon«-konti, 
c) i 4 tilfælde svarede bankens saldobekræftelse 
ikke til den saldo, GD XVIII havde angivet som 
værende den faktiske banksaldo, og der mang­
lede endog bankudtog pr. 31. december 1982 for 
2 af de 4 konti; Overensstemmelse med almindeligt 
gældende regnskabsprincipper 
Bruttoprincippet 
d) i 15 tilfælde indeholdt de af bankerne frem­
sendte lister over underskriftsblade pr. 31. 
december 1982 endnu navne på ansatte, som 
har forladt institutionen. 14.20. Bruttoprincippet er et almindeligt anerkendt 
regnskabsprincip, der indebærer, at udgifter og ind­
tægter opføres med deres fulde beløb uden modreg­
ning. Dette princip fremhæves i øvrigt i artikel 3 i 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 129 
finansforordningen ('), som omhandler opførelse af 
indtægter og udgifter i budgettet. GD XVIII har i en 
række tilfælde tilsidesat dette princip: udgang) alle konti og bilag. Denne kontrol foretages 
ikke i GD XVIII. Retten henstiller, at Kommissio­
nen (GD XVIII) snarest udfører denne kontrol af 
konti og bilag. 
a) emissionsomkostningerne ved lånoptagelse er 
blevet modregnet overkurserne ved udbetaling 
af lån (jf. punkt 14.12-14.13), 
b) renteudgifter er modregnet renteindtægter i ste­
det for at være opført på en konto for »renteud­
gifter«, Beregning af påløbne, men endnu ikke forfaldne 
renter 
c) en bankindlånskonto i yen er blevet modregnet 
anden bankgæld. 
Rettelser i regnskabet 
14.21. Der er foretaget visse rettelser i status pr. 
31. december 1982, uden at der er rettet i selve regn­
skabet. Der er således uoverensstemmelse mellem 
statusposten og den tilsvarende post i oversigten pr. 
31. december 1982. Denne fremgangsmåde kan ikke 
bifaldes, for det første fordi den strider mod de 
almindeligt gældende regnskabsprincipper, for det 
andet fordi den er i strid med tanken i finansforord­
ningens artikel 76. I denne artikel hedder det netop, 
at Fællesskabernes status ledsages af en oversigt pr. 
samme dato, hvilket indebærer, at alle saldi i over­
sigten, som vedlægges Fællesskabernes status, stem­
mer overens med saldiene i status. 14.23. Påløbne, men endnu ikke forfaldne renter 
beregnes ved hjælp af et edb-program på grundlag 
af det af bankerne anmeldte ved forfald skyldige 
beløb og antal dage indtil forfald. Kontrollen af ren­
ter beregnet efter dette program har ikke afsløret 
væsentlige fejl. Det må dog mod dette program ind­
vendes, at det ikke kan anvendes til en effektiv kon­
trol af de af bankerne beregnede ved forfald skyl­
dige beløb, og at det øger fejlmulighederne, idet det 
forudsætter de samme inddata ved afslutningen af 
hvert regnskabsår. I betragtning af omfanget af GD 
XVIII's transaktioner bør der udarbejdes et hen­
sigtsmæssigt edb-program. 
Intern finansiel kontrol Afstemning af bankkonti 
14.24. GD XVIII foretager ingen afstemning af 
bankkonti, da bankforretningerne bogføres efter 
bankbilagene. Denne fremgangsmåde er misvisende 
og bør opgives. Ved bogføring af transaktioner efter 
bankbilag kan eventuelle fejl begået af bankerne 
ikke påvises. Kun visse særlige transaktioner (beta­
ling af kuponer, kursdifferencer etc.) kan bogføres 
på grundlag af bankbilag efter fornøden kontrol og 
godkendelse. De øvrige transaktioner bør bogføres 
efter egne bilag, og der bør regelmæssigt foretages 
skriftlige og formaliserede bankkontoafstemninger, 
som godkendes ved påtegning af en dertil 
befuldmægtiget. 
Gennemgang af saldi og bilag 
14.22. For at sikre, at alle transaktioner er korrekt 
opført på kontiene, er det nødvendigt regelmæssigt 
at gennemgå (i det mindste ved regnskabsårets Berigtigelsesposteringer 
(') EFT nr. C 356 af 31. 12. 1977. 14.25. Posteringer af diverse transaktioner eller 
berigtigelser foretages ved hjælp af standardformu-
130 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
larer, som anvendes ved sædvanlige posteringer. 
Posteringerne understøttes normalt ikke af bilag for 
berigtigelsesposteringen og godkendes ikke af en 
dertil befuldmægtiget person. Alle transaktions-
eller berigtigelsesposteringer bør underbygges af 
bilag og godkendes ved påtegning af en dertil 
befuldmægtiget person. 
Tilsyn med bogføring af transaktioner 
14.26. Med udgangspunkt i de nye bestemmelser (i 
henhold til overenskomst mellem Kommissionen og Banken og gældende fra begyndelsen af 1982) om 
Bankens forvaltning af NIC-udlånstransaktionerne, 
blev NIC-transaktionerne først, og efter Rettens ind­
griben, opført på tilfredsstillende måde i den tredje 
udgave af status pr. 31. december 1982. Det kan 
eksempelvis anføres, at den betydeligste berigtigelse 
drejede sig om et beløb på 138 mio ECU. Andre fejl, 
der er meddelt GD XVIII og GD XIX, skyldes util­
strækkeligt tilsyn med de i GD XVIII's regnskabsaf­
deling registrerede transaktioner. Dette tilsyn er ikke 
påkrævet i forbindelse med rutinetransaktioner, men 
er absolut nødvendigt i særtilfælde eller ved over­
gang til nye metoder. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 131 
KAPITEL 15 
De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 
15.0. INDHOLD Punkt 
Indledning 15.1 — 15.6 
Finansielle aspekter ved De europæiske Udviklingsfonde 15.7 — 15.17 
Opstilling og fremlæggelse af regnskab 15.7 
Bemærkninger om den anden og tredje EUF 15.8 
Bemærkninger om den fjerde og femte EUF ' 15.9 — 15.11 
Årsregnskab for den 4. EUF 15.12 
Medlemsstaternes bidrag 15.13 
Likviditet 15.14 — 15.15 
Gennemførelse af vejledende programmer 15.16— 15.17 
Eksempler på vanskeligheder ved gennemførelsen af EUF-
finansierede projekter 15.18— 15.47 
Vejanlægsprojektet Sibiti-Niaridalen i Congo 15.19— 15.39 
Regional særforanstaltning til fordel for Burundi og 
Zaire 15.40 — 15.44 
Deltagelse i handelsmesser i Europa 15.45— 15.47 
Teknisk samarbejde: stipendier 15.48— 15.60 
Indledning 15.48 — 15.49 
Bemærkninger til stipendieforvaltningsordningen for stu­
derende i fællesskabslandene 15.50— 15.54 
Bemærkninger til den af Kommissionen indførte økono­
miske forvaltningsordning 15.55— 15.60 
Handelsfremmende foranstaltninger 15.61 — 15.64 
Indledning 15.61 
Bemærkninger til vedtagelsen af årsprogrammet, økono­
misk forvaltning og opfølgning af foranstaltningerne 15.62— 15.64 
Industrielt samarbejde 15.65— 15.70 
Bemærkninger om den administrative og økonomiske 
forvaltning 15.65 — 15.70 
Den europæiske Investeringsbanks (EIB) forvaltning af 
EUF-midler 15.71 — 15.86 
Indledning 15.71 — 15.75 
132 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Fordeling af støtte mellem modtagerlande 15.76— 15.77 
Koordination mellem Kommissionen og Banken 15.78 
Administrationsprocedurer 15.79 — 15.80 
Vederlag til Banken 15.81 — 15.86 
Indledning 
15.1. I regnskabsåret 1982 har Retten koncentreret 
sig om at: 
a) gennemgå EUFs finansielle aspekter; 
b) udvælge 61 investeringsprojekter (der andrager i 
alt 375 mio ECU) og udføre revision på grund­
lag af bilag og besøg på stedet, for at konstatere 
hvordan arbejdet skred frem. Der blev aflagt 
besøg i følgende stater: Gabon, Congo, Tanza­
nia, Comorerne, Seychellerne, Mauritius og i 
det franske departement Réunion. Efter hvert 
besøg udarbejdede Retten en detaljeret rapport 
om hvert projekt og oversendte den til Kommis­
sionen; 
c) gennemgå flere områder, som Retten ikke hidtil 
har underkastet nærmere undersøgelse. Det dre­
jer sig om teknisk samarbejde med AVS-lan-
dene, og specielt stipendier til statsborgere i 
disse lande, handelsfremmende foranstaltnin­
ger, industrielt samarbejde og de af EIB forval­
tede EUF-bevillinger. sin undersøgelse om tre projekter, som viser visse 
svagheder ved forvaltningsordningen for EUF-
finansierede projekter. 
15.4. Ordningen indebærer, at Fællesskabets højt 
specialiserede hierarkiske centraladministration i 
vid udstrækning skal medvirke ikke alene ved det 
politiske valg, ved forberedelse af afgørelsen, ved 
den finansielle revision, men også ved selve gen­
nemførelsen af projekter, der som oftest er særdeles 
komplicerede og til tider beliggende i mange tusind 
kilometers afstand. 
15.5. Denne stort set paritære ordning er et resultat 
af Lomé-signatarernes udtrykte politiske vilje og 
bevirker, at antallet af melleminstanser øges, samt at 
beslutningsprocessen udvandes, hvorved det i den 
sidste ende bliver yderst vanskeligt at placere de 
enkeltes ansvar. 
15.6. Retten har valgt kun at omtale tre i mange 
henseender usædvanlige projekter, men skal dog 
pointere, at de fleste af de øvrige gennemgåede pro­
jekter kun frembød enkelte og nogle projekter 
endda faktisk ingen af de påviste mangler. 
15.2. Siden offentliggørelsen af den første årsberet­
ning om regnskabsåret 1977 har Retten påvist en 
række svagheder, som har haft mere eller mindre 
uheldig indvirkning på de af EUF finansierede inve­
steringer. Rettens kritiske bemærkninger har relation 
til forskellige stadier. Ofte berører de planlægningen 
eller forundersøgelsen, til tider gennemførelsen, 
men som oftest driften. Finansielle aspekter ved De europæiske 
Udviklingsfonde 
15.3. I stedet for igen at foretage en måske mindre 
interessant opremsning af de talrige stedligt konsta­
terede mangler, hvilket i længden kunne komme til 
at virke lemfældigt og ikke egentlig konstruktivt, har 
Retten valgt i nærværende beretning at koncentrere Opstilling og fremlæggelse af regnskab 
15.7. Kommissionen opstiller fortsat driftsregn­
skab og status med stor forsinkelse. Årsregnskabet 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 133 
for 1981 blev først afsluttet den 1. december 1982, 
dvs. otte måneder efter den i finansforordningen 
fastsatte frist. Rettens bemærkninger om regnskabs­
året 1982 tager udgangspunkt i det foreløbige regn­
skab, som blev oversendt til Retten den 24.. marts 
1983. ECU ved at anvende afdrag og renter af lån på sær­
lige vilkår under de fire første EUF. Samme dag 
vedtog Rådet ligeledes at tildele de lande, som 
havde fået tilkendt overførselsret, et supplerende 
beløb på 40 mio ECU, som skal tages af diverse ind­
tægter under den 4. EUF. Ved udgangen af regn­
skabsåret 1982 var der hverken indgået forpligtelser 
for eller afholdt betalinger af disse 40 mio ECU. 
Bemærkninger om den anden og tredje EUF 
15.8. Af bevillingerne på 733,0 mio ECU under 
den 2. EUF henstod uudnyttet 2,9 mio ECU pr. 
31. december 1982 mod 4,0 mio ECU pr. 31. decem­
ber 1981. Ti af de atten endnu ikke afsluttede pro­
jekter vedrører Madagaskar. Af bevillingerne på 
913,8 mio ECU under den 3. EUF henstod der 60,7 
mio ECU pr. 31. december 1982 mod 71,3 mio ECU 
pr. 31. december 1981. De uudnyttede midler omfat­
ter et beløb på 9,4 mio ECU til to projekter i Zaire,, 
som i finansiel henseende næsten ikke har udviklet 
sig siden finansieringsafgørelserne i 1974 og 1978. Årsregnskab for den 4. EUF 
15.12. Den 4. EUFs status indeholder visse unøj­
agtigheder: 
a) en del af forskuddene på i alt 12,1 mio ECU til 
Den europæiske Sammenslutning for Samar­
bejde (ESS) og af forskuddene på 19,6 mio 
ECU til de stipendieforvaltende eksterne orga-
, ner er ikke »omsætningsaktiver«, sådan som det 
synes at fremgå af status. Eftersom en del af for­
skuddene allerede er anvendt af de pågældende 
organer, er der i virkeligheden slet ikke tale om 
»omsætningsaktiver« i regnskabsmæssig for­
stand. Derudover optræder der blandt Kommis­
sionens forskud til ESS et beløb på 0,7 mio 
ECU, som ikke har en modpostering i ESS's 
regnskab; 
Bemærkninger om den fjerde og femte EUF 
15.9. De finansielle oplysninger pr. 31. december 
1982 om den 4. og 5. EUF er indeholdt i statistisk 
bilag (III) i nærværende beretning. 
15.10. Restbeløb under den 4. EUF, såsom de 5,8 
mio ECU af bevillingen til mikroprojekter eller de 
uudnyttede 35,5 mio ECU af bevillingen til rente­
godtgørelser, kan eventuelt anvendes på anden * 
måde. I sidstnævnte tilfælde vil der næppe fremover 
blive mulighed for at udbetale rentegodtgørelser, da 
Banken har opbrugt bevillingen til långivning af 
egne midler. 
15.11. I 1982 viste det sig, at Stabex-bevillingen fra 
den 5. EUF (112,1 mio ECU) ikke var tilstrækkelig 
til at dække overførselsanmodninger svarende til et 
beløb på 453 mio ECU. For i nogen grad at råde 
bod på denne knaphed vedtog Rådet den 14. maj 
1982 at forøge Stabex-bevillingen med 30,8 mio b) ligeledes savnes der i perioden fra juli 1981 til 
december 1982 registrering i EUF's bogholderi af 
de af de stipendieforvaltende organer i Belgien 
og Frankrig opførte udgifter. På grund af mang­
lende kontrol gennem årene er der store diffe­
rencer mellem disse forskud, alt efter om man 
går ud fra EUF's eller disse organers regnskaber, 
og man kan derfor ikke kontrollere nøjagtighe­
den af disse talangivelser; 
c) på statuskontoen »regulering af transaktioner« 
optrådte der pr. 31. december 1982 en lang 
række betalinger til et samlet beløb af 3,4 mio 
ECU, for hvilke bogføringen er forløbet over 
mere end et år. 54 af disse transaktioner (1,9 mio 
ECU) vedrørte den samme modtager, nemlig 
øen Mauritius; 
d) fordringer på mange af Kommissionens debito­
rer optræder ikke på status. Disse fordringer 
svarer f.eks. til overskridelser af forpligtelser, 
134 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
som skal inddrives hos modtagerlandene eller til 
visse betalinger for tredjemands regning i for­
bindelse med EUF's samfinansiering af projek­
ter. Da der ikke udstedes opkrævningsordrer, 
når fordringerne konstateres, og de udestående 
beløb ikke bogføres, kan der ikke opstilles et 
overslag over Kommissionens fordringer, eller 
skaffes et overblik over situationen omkring 
inddrivningen af fordringerne. 
Medlemsstaternes bidrag 
15.13. De af Retten i tidligere beretninger frem­
satte bemærkninger har ikke bevirket nogen væsent­
lig ændring af forholdet omkring visse medlemssta­
ters forsinkede indbetaling af bidrag: 
a) fem medlemsstater (Belgien, Frankrig, Italien, 
Luxembourg og Det forenede Kongerige) har 
indbetalt visse eller samtlige kvartalsbidrag hen-
imod tre måneder for sent; 
b) Kommissionen har ikke fremsat forslag om 
ændring af finansforordningen for den 5. 
EUF(') for således at afbøde de økonomiske 
følger af visse medlemsstaters forsinkede indbe­
taling af bidrag. Disse forsinkelser medfører 
ofte betydelige kurstab eller -gevinster, hvorved 
der opstår en forsvarlig ændring af det under 
EUF samlede disponible beløb. 
Likviditet Gennemførelse af vejledende programmer 
15.16. Gennemførelsen af vejledende programmer, 
som ligeledes omtales nærmere i statistisk bilag (III) 
i nærværende beretning, sker stadig i langsomt 
tempo i mange lande: 
a) tre år efter udløbet af Lomé I-konventionen lå 
gennemførelsesprocenten for de vejledende pro­
grammer for betalingernes vedkommende på 
mindre end 65 % i 28 stater, hvoraf 14 var blandt 
de mindst udviklede. Gennemførelsesprocenten 
var endda endnu lavere i følgende stater: Tan­
zania (57,9 %), Comorerne (47,6 %), Zaire 
(46,6%), Uganda (33,2%), Salomon (31,2%), 
Surinam (27,2 %) og Trinidad og Tobago 
(18,5%); 
b) ved udgangen af det andet år under Lomé 
Il-konventionen (5. EUF) havde Kommissionen 
påregnet at kunne indgå forpligtelser for i gen­
nemsnit 38,6% af modtagerlandenes vejledende 
programmer. Forpligtelsesprocenten ligger dog i 
virkeligheden kun på 30,2% og under 15% i 
24 stater, hvoraf 10 er blandt de mindst udvik­
lede. Pr. 31. december 1982 var der for 37 af de 
63 vejledende programmer udbetalt mindre end 
2%. 
15.17. Retten henstiller, at der oprettes d effektivt 
informationssystem, således at de ansvarlige i Kom­
missionen omgående får underretning om større for­
sinkelser i gennemførelsen af de vejledende pro­
grammer eller projekterne. Et sådant system ville 
give mulighed for at analysere årsager til forsinkel­
serne og i givet fald træffe egnede foranstaltninger. 
15.14. Udregningen af Kommissionens likviditets­
behov er heller ikke forbedret væsentligt i forhold til 
1981. I et notat til Rådet af 6. november 1981 
opgjorde Kommissionen sit likviditetsbehov til 130 
mio ECU pr. 31. december 1981. På det tidspunkt 
havde Kommissionen rent faktisk en likvidbehold­
ning på 268 mio ECU. 
15.15. Den gældende praksis med først at bogføre 
betalingerne ved modtagelse af bankudtog herover 
har desuden gjort det nødvendigt for Kommissio­
nens regnskabsafdelinger at opretholde urimeligt 
store banksaldi. 
(') EFT nr. L 101 af 11.4. 1981. Eksempler på vanskeligheder ved 
gennemførelsen af EUF-finansierede 
projekter 
15.18. De fleste af de 61 mangeartede projekter, 
som Revisionsretten gennemgik i 1982 i syv associe­
rede lande, udviste kun en af de så at sige traditio­
nelle mangler, som Retten har opremset i tidligere 
beretninger. Generelt set har disse mangler dog ikke 
haft nogen afgørende indflydelse på projekternes 
egentlige betydning for udviklingen i de pågæl­
dende lande. For at belyse manglerne, især ved den 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 135 
i indledningen omtalte forvaltningsordning, har 
Retten imidlertid udvalgt tre eksempler, der i særlig 
grad anskueliggør mangler som følge heraf. Retten 
skal endnu en gang fremhæve, at disse projekter 
ikke kan danne grundlag for generelle konklusioner 
om resultaterne af alle Kommissionens oversøiske 
aktiviteter. 
Vej anlægsprojektet Sibiti-Niaridalen i 
Congo 
Indledning 
15.19. Som anført i den generelle indledning til 
dette kapitel er vejanlægsprojektet »Sibiti-Niarida­
len« i Congo det første af de tre projekter, Retten i 
år ønsker at fremdrage for at belyse de vanskelighe­
der, som kan opstå i forbindelse med gennemførel­
sen af en investering. Denne vejforbindelse gør det muligt at føre den stadigt større skovbrugsproduk­
tion fra området nord for Sibiti (se kort) frem til 
hovedfærdselsåren mellem Brazzaville og Pointe 
Noire. Dette projekt må i dag i tre henseender anses 
for alvorligt mislykket: 
a) resultater: i stedet for en vej på 75 km er der kun 
anlagt en strækning på 20 km, som allerede er 
75% ødelagt; 
b) forsinkelser: forberedelse, forundersøgelser, vej­
byggeriet, påvisning af vejens hurtige forfald og 
endelig den fremtidige genopbygning vil 
komme til at strække sig over en periode på 
mere end 22 år (1962-1985); 
c) udgifter: Fællesskabet har fire gange finansieret 
forundersøgelsen og to gange anlæggelsen af 
vejstrækningen samt tilsyn med arbejdet. I ste-
Signaturforklaring Vejstrækningen Sibiti-Niaridalen 
Hovedvej 
Bivej 
HH HH Jernbane SIBITI 
km 0 
Fælles 
strækning 
BIHOUA 
km 22 Endnu ikke udbygget 
strækning 
Oprindelig projek­
teret strækning 
LOUDIMA 
km 77 
Mod ^/J\km 86 
No,re f JACOB*^*-4 
MADINGOU km 75 
/U Mod 
Brazzaville VM |« 
136 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
det for de oprindeligt beregnede 3,7 mio ECU 
til forundersøgelse og arbejde, vil vejstræknin­
gen Sibiti-Niaridalen komme til at andrage en 
samlet finansiering på 34,3 mio ECU. 
15.20. Udgifterne til undersøgelse af årsagerne til 
det fejlslagne projekt og dernæst til genopbygning 
af vejstrækningen er afholdt over bevillingerne til 
den 5. EUF, og udgør 74-84 % af det vejledende pro­
gram for Congo ('), som det har været nødvendigt at 
ændre for at kunne indpasse et enkelt projekt af 
sådanne økonomiske dimensioner. Fiaskoen med 
vejprojektet Sibiti-Niaridalen betyder således ikke 
alene, at Congo har måttet være foruden en vigtig 
vejstrækning i godt 15 år, men også at den bistand, 
som Congo med rette kunne forvente til andre pro­
jekter i den af Lomé Il-konventionen omfattede 
femårsperiode, svandt ind til en ubetydelighed. Tildeling af kontrakter 
15.22. Trods modvilje hos de lokale myndigheder 
udsendte Kommissionen den 21. februar 1976 en 
meddelelse om udbud i licitation af arbejderne i for­
bindelse med vejanlægget. Da denne meddelelse 
blev offentliggjort, havde myndighederne endnu 
ikke modtaget udkastet til »le Cahier des Prescripti­
ons Spéciales« (de særlige udbudsbetingelser) og 
havde således ikke haft lejlighed til at udtale sig 
herom. Kommissionen disponerede endda ikke selv 
over hele udbudsmaterialet. Herefter afgav myndig­
hederne den 10. marts 1976 klage til Kommissionens 
delegerede på stedet, over at den af direktoratet i 
Bruxelles udsendte meddelelse havde bragt dem i 
stor forlegenhed over for de entreprenører, som 
havde henvendt sig for at købe det udbudsmateriale, 
som de endnu ikke havde modtaget. 
Planlægning og forundersøgelse 
15.21. Konsulentfirmaet A udførte den første for­
undersøgelse og afleverede i marts 1966 »vej« afsnit­
tet, som ifølge Kommissionens tjenestegrene var 
»acceptabelt«. »Bro«-afsnittet forelå imidlertid først 
i april 1972 og omfattede endda kun nødtørftige 
udkast til den eneste bro over Niari og ikke tegnin­
ger og komplet materiale om fem broer. Den anden 
forundersøgelse, B, førte til et teknisk set uanvende­
ligt resultat, og det blev derfor kun ved udkastet. I 
den tredje forundersøgelse, C, som i sidste ende blev 
valgt, var omfanget af visse arbejder alt for lavt 
skønnet. Det blev nødvendigt at foretage planering 
af jordbunden i 30 og ikke i 10 centimeters dybde. 
Trærydningen blev næsten fire gange så omfattende 
som først antaget. Jordarbejdet kom til at omfatte 
næsten 405 000 m3 og ikke 315 000 m3. Ekstraom­
kostninger ved disse arbejder nåede op på næsten 
232 000 ECU. 
(') Finansieringsgaffel for det vejledende program: 
28-32 mio ECU. 15.23. EUF-forvaltningen fastholdt, at firmaet D 
skulle tildeles entreprisen, eftersom D var den 
lavestbydende. De congolesiske myndigheder gik 
ind for, at kontrakten blev tildelt den næstlavestby­
dende (6,7% dyrere), især da den lavestbydende, 
som ikke havde nogen erfaring med arbejde i 
Afrika, havde undervurderet behovet for materiel og 
skulle bruge 4-5 måneder, inden arbejdet kunne 
påbegyndes, til at få fremsendt sit materiel, som i 
modsætning til konkurrentens endnu ikke forefand­
tes på stedet. Myndighedernes skepsis viste sig vel­
begrundet. D's entrepriseleder havde endda ingen 
erfaring med vejbygning, og ved skønsforretnin­
gerne påvistes en række tekniske fejl begået af 
entreprisen (jf. nedenstående punkt 15.26 og 27). 
Arbejdet blev først påbegyndt 6V2 måned efter med­
delelsen om tildeling af kontrakten (22. oktober 
1976-3. maj 1977). 
15.24. De congolesiske myndigheder havde i første 
omgang pålagt »le Laboratoire national d'études et 
des travaux publics« (LNETP) at foretage alle geo­
tekniske kontrolundersøgelser, både af entreprisens 
arbejde og af det tilsyn, der for egen regning påhvi­
lede myndighederne. Under pres fra Kommissionen 
overlod myndighederne det dog til sidst til entrepri­
sen, selv at vælge et laboratorium. Da entreprisen 
valgte LNETP som underentreprenør til at foretage 
entreprisens kontrol, blev der således ingen adskil­
lelse mellem den kontrollerende og den kontrolle­
rede part — en uforsvarlig situation, og farlig i til­
fælde af dårligt udført arbejde, sådan som det i øv­
rigt viste sig senere. Det var ikke nok at overlade det 
til virksomheden selv at vælge; det burde have 
været erklæret, at de to funktioner var uforenelige. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 137 
Kontraktbestemmelsernes omfang 
15.25. Kontrakten om den af konsulentfirmaet A 
udførte forundersøgelse indeholdt en usædvanlig 
bestemmelse om automatisk betaling i rater af 90 % 
af kontraktbeløbet. Saldoen skulle betales inden 
30 dage efter fremsendelse af udbudsmaterialet, 
uden at det dog blev præciseret, om materialet 
skulle være godkendt. I kontraktens artikel 9 hed 
det desuden, at firmaet skulle være fritaget for 
enhver form for sikkerhedsstillelse, samt at der ikke 
sker tilbageholdelse af garantibeløb. Pr. 13. marts 
1967 havde konsulentfirmaet faktisk modtaget samt­
lige betalinger i henhold til den oprindelige kon­
trakt, selv om »bro«-afsnittet endnu ikke var udført. 
Den tilbageholdelse, som til sidst blev foretaget 
efter henstilling fra Kommissionens delegerede på 
stedet af de under tillægskontrakt nr. 2 skyldige 
beløb, var et urimeligt lille beløb på 1 000 ECU, dvs. 
mindre end 1 % af det samlede beløb betalt under 
den oprindelige kontrakt. 15.27. De lokale mydigheder, der var ansvarlige 
for valget af »bassin«-konstruktionen, undlod endvi­
dere, på grund af vanskeligheder med at fremskaffe 
indenlandsk cement, den i forundersøgelsen anførte 
stabilisering af underlaget med cement, hvilket 
kunne have bødet på manglerne ved de anvendte 
materialer. LNETP, som skulle føre tilsyn med 
arbejdet, lod stik imod fagets regler alle disse fejl 
passere upåtalt. Det kan ligeledes tilskrives de 
ansvarlige på stedet, at anlægsarbejdet blev standset 
i 89 dage, mens undersøgelserne af en alternativ lin­
jeføring på nogle hundrede meter (km 17,130-km 
17,624) stod på. Efter hvad Retten erfarer, skulle det 
højst tage 14 dage at undersøge en sådan alternativ 
linjeføring. Entreprisen rejste et erstatningskrav for 
denne arbejdsstandsning, hvoraf halvdelen til sidst 
blev dækket, dvs. med ca 187 000 ECU. 
Bemærkninger til kontrollen 
15.28. Kommissionen og dens delegation på stedet 
bærer en stor del af ansvaret for, at projektet mislyk­
kedes. Det skyldes manglende kontrol fra deres side, 
Arbejdets udførelse (') at fejl og mangler ikke har kunnet forebygges eller 
udbedres. 
15.26. Fundamentet og rabatterne blev opført af 
uigennemtrængelige lerholdige materialer, som til­
bageholdt sivevand i underlaget. Vejbanen var såle­
des mættet med vand og ustabil på grund af denne 
»bassin«-konstruktion og kunne derfor ikke modstå 
kraftige påvirkninger. Desuden var selve vejbanen 
opbygget af uensartede ofte lerholdige materialer og 
derfor alt for blød. Vejens dræningsanlæg var gene­
relt set helt utilstrækkeligt. På trods af de tekniske 
specifikationer, som foreskrev en ensartet tykkelse 
på 15 cm, havde entreprisen ladet tykkelsen af 
underlaget variere fra 4-15 cm. Entreprisen dækkede 
hele underlaget med et fint lerholdigt materiale 
inden komprimering og asfaltering, hvilket ifølge 
EUF's tjenestegrene (notat af 2. marts 1981) skulle 
være en »alvorlig fagmæssig fejl« og grunden til den 
mellem underlaget og asfaltlaget konstaterede for­
skydning. 15.29. Kommissionens delegation på stedet havde' 
ikke på noget tidspunkt under udførelsen af arbej­
det en forudanelse om, hvor galt det stod til og 
opdagede end ikke de begåede fejl. Delegationen 
bekræftede derimod tillidsfuldt, at arbejdets kvalitet 
måtte betragtes som tilfredsstillende ...., og at man 
allerede da på forhånd kunne sige, at vejstræknin­
gen ville få gode egenskaber. (Kvartalsrapport af 
10. november 1977, dvs. syv måneder efter påbegyn­
delsen af arbejdet). Selv om den delegerede i en rap­
port hævdede, at den rådgivende ingeniør tog ud til 
vejanlægget hver 14. dag, er der ikke registreret 
udgifter til sådanne rejser i delegationens forskuds-
forvaltning for den periode, hvor arbejdet stod på, 
og det til trods for, at vejstrækningen ligger omkring 
300 km fra Brazzaville. 
(') De tekniske oplysninger i punkt 15.26 og 15.27 har 
Rettens tjenestegrene indhentet i Fællesskabets arki­
ver og uddraget af den skønsmandsrapport, som blev 
udarbejdet i juli 1982 af sagkyndige med mandat fra 
Kommissionen. 15.30. Når Kommissionens delegation på stedet 
lod de dårlige materialer passere, må der rejses tvivl 
om delegationens ansvarlighed, idet den ikke gjorde 
sig klart, at den dækkede over en teknisk fejl, da 
den rapporterede den 28. juli 1979, at sparebestræ-
138 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
beiser for — efter delegationens henstilling — at 
respektere bevillingsrammen havde fået entreprenø­
ren til at anbefale anvendelse af lerholdigt sand, da 
transporten af laterit blev for bekostelig på grund af 
afstanden til lejerne. 
15.31. Delegationen sendte ikke tilstrækkeligt ofte 
Kommissionen alle de oplysninger, den havde om 
projektets udvikling. Der var usædvanligt få 
såkaldte »halvårsrapporter«, faktisk kun to, den ene 
af 30. april 1970 og den anden 10. november 1977, 
henholdsvis seks og tretten måneder efter kontrak­
tens ikrafttræden. Derefter forelå der først en rap­
port efter den foreløbige overdragelse den 
17. november 1978. Rapporten blev sendt den 
10. maj 1979 med seks måneders forsinkelse. Gennemførelse af betalingerne 
15.34. De prisændringer, som påvirkede udgifterne 
til materiale og arbejdskraft, er til og med afregning 
nr. 6 angivet med en linje uden nærmere forklarin­
ger om udregningerne. Det er ikke muligt at kontrol­
lere rigtigheden af en prisændring på 20,2 mio 
CFA-fr. (cirka 69 000 ECU) i forbindelse med leve­
ringerne, når beregningsgrundlaget mangler. 
Konklusioner 
15.32. Kommissionen blev også først meget sent 
klar over situationens alvor, i september 1980 i for­
bindelse med et besøg på stedet. Selv om det skete 
meget sent, blev Kommissionen dog til sidst alarme­
ret af delegationen på stedet i juli 1979 og igen ved 
en note af 6. september 1979.. Noten var ledsaget af 
en detaljeret skønsmandsrapport, hvoraf det frem­
gik, at 4,3 km af vejstrækningen allerede var behæf­
tet med alvorlige skader. 15.35. Vejstrækningen Sibiti-Niaridalen er et eks­
tremt tilfælde. Den usædvanlig langtrukne gennem­
førelse af projektet og genfinansiering af de samme 
operationer har forårsaget en i sig selv umådelig 
stigning i udgifterne. 
15.36. Alt i alt vil forberedelse, forundersøgelser, 
ekspertiser og forhandlinger have varet ca. 18 år. 
Hvis nyanlæggelsen, som skal afsluttes i juni 1985, 
ikke forsinkes, vil de to arbejdsperioder i alt andrage 
ca. fire år. 
Kommissoriet for den efterfølgende vurdering 
15.33. Den EUF-finansierede vurdering i juli 1982 
var en ren ekspertise med teknisk besigtigelse på ste­
det, uden at de hovedansvarlige for projektet under 
forundersøgelserne og især under udførelsen af 
arbejdet — Kommissionens delegerede på stedet, 
firmaet — blev hørt, og uden at akter i Fællesska­
bets arkiver blev tilstrækkelig grundigt gennemgået. 
Det havde ellers været let at kontakte den tidligere 
leder af firmaets kontor i Brazzaville, idet han, da 
undersøgelsen fandt sted, var konsulent for en af 
Kommissionens delegationer i et AVS-land. Oven­
nævnte mangler skyldes ikke i så høj grad eksper­
terne, men snarere deres kommissorium, som kun 
omfattede en generel klarlægning af årsager til ska­
derne på vejstrækningen og med henblik herpå kun 
foreskrev en gennemgang på stedet af skaderne, 
samt udtagning og undersøgelse af prøver. 15.37. Med hensyn til udgifterne blev den første 
forundersøgelse ansat til 69 000 ECU og oprindeligt 
finansieret med dette beløb. EUF vil i sidste ende 
have betalt ca. 500 000 ECU til forundersøgelser, 
dvs. 7 gange så meget. Men disse omkostninger vil 
kun have berørt anlæggelsen af 20 km vej, og forun­
dersøgelsen vil således have kostet næsten 24 900 
ECU pr. km, dvs. 27 gange så meget som først 
anslået. Hertil kommer adskillige uforudsete eksper­
tiser og undersøgelser finansieret af Congo eller fra 
anden side. 
15.38. I finansieringsaftalen fra 1968 blev udgif­
terne i forbindelse med arbejdet ansat til 3 646 000 
ECU for 74,5 km, dvs. 48 900 ECU pr. km. Med den 
pr. 7. marts 1983 bevilgede finansiering af nyanlæg­
gelsen vil EUF have betalt 33,8 mio ECU for en vej­
strækning på 77,3 km, dvs. sammenlagt godt 437 000 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 139 
ECU pr. km, næsten 9 gange de oprindelige over­
slag. 
15.39. Som anført i skønsmandsrapporten fra juli 
1982 har projektet kun kunnet falde så mislykket ud, 
fordi der i alle projektfaser er begået en lang række 
fejl af samtlige implicerede. Retten skal dog frem­
hæve, at forsømmelserne skyldes manglende kon­
traktgarantier, mangel på kontraktbestemte eller 
andre sanktioner fra Kommissionens side og isåer 
alvorlige svagheder ved kontrollen, der har åbnet 
muligheder for forsømmelser fra alle parter. b) juli 1981: indgåelse af kontrakt med ekspertvur­
dering; 
c) september 1981: indgivelse af tilbud fra europæ­
iske leverandører; 
d) oktober 1981: udarbejdelse og oversendelse til 
Kommissionen af forslag til indkøbsliste over 
udskiftningsmateriel; 
e) januar 1982: Kommissionens godkendelse og 
afgivelse af ordrer; 
Regional særforanstaltning til fordel for 
Burundi og Zaire 
15.40! Økonomien i Burundi og i det vestlige Zaire 
afhænger ganske af jernbaneforbindelsen fra Dar 
Es-Salaam gennem Tanzania til havnen i Kigoma 
ved Tanganyika-søen. Når denne forbindelse afbry­
des, som det så ofte sker af forskellige årsager, har 
det alvorlige konsekvenser for transporten af disse 
to landes import- og eksportvarer. F.eks. finansie­
rede Fællesskabet således i 1979 med 2 mio ECU en 
luftbro mellem Dar Es-Salaam og Burundi for at 
afværge en total lammelse af dette land, som hårdt 
manglede bl.a. 24 000 t importvarer, som i mange 
måneder henlå i Dar Es-Salaam, samt indtægter fra 
eksport af bl.a. kaffe og te. 
15.41. Da de efterhånden forældede havneanlæg i 
Kogoma ofte var i uorden i længere perioder, anmo­
dede de tanzaniske myndigheder Fællesskabet om 
bistand til finansiering af en hasteforanstaltning 
med henblik på fremskaffelse af nyt udstyr til 
anlæggene (bistand på 0,5 mio ECU godkendt af 
Kommissionen den 8. maj 1981). 
15.42. Trods mange henvendelser fra de tanzani­
ske myndigheder blev denne hasteforanstaltning 
gennemført særdeles langsomt efter Kommissionens 
normale procedure, skitseret i nedenstående over­
sigt: . 
a) maj 1981: finansieringsafgørelse; 0 marts 1982: oprettelse af bankgaranti for igang-
sætningsforskud til leverandørerne; 
g) april-juli 1982: forhandling om leveringsdato, 
transportform og udbetaling af igangsætnings-
forskud; 
h) fra oktober 1982: levering af det bestilte mate­
riel; 
i) marts 1983: istandsætningsarbejderne ved hav­
neanlæggene afsluttet. 
15.43. Ved at anvende den i Lomé-konventionen 
omtalte fremskyndede procedure kunne Kommissi­
onen have gennemført denne foranstaltning meget 
hurtigere og således på kort tid have fjernet flaske­
halsen i Burundi og Zaires udenrigshandel. Admini­
strationen faldt for fristelsen til at følge den slagne 
vej og kompromitterede derved redningsaktionens 
egentlige formål. Ved at anvende den sædvanlige 
procedure bidrog Kommissionens tjenestegrene i 
realiteten til at forlænge den uforsvarlige økonomi­
ske situation, som de skulle afhjælpe. I henhold til 
artikel 19 i den interne aftale om Lomé I kunne kon­
trakterne have været indgået som underhåndsaftaler. 
Således kunne en ingeniør direkte under delegatio­
nens ansvar have foretaget bestillingerne, modtaget 
udskiftningsmateriellet og ført tilsyn med monterin­
gen heraf, og hasteforanstaltningen kunne således 
have været gennemført inden for langt kortere frist. 
15.44. Det skal. i øvrigt bemærkes, at denne haste­
foranstaltning faldt inden for rammerne af en nor­
mal foranstaltning, hvis målsætning var fuldstændig 
istandsættelse af kajen og installationerne i Kigo-
mas havn, og hvorom der var indgået en finansie-
ringsaftale om 5 mio ECU, undertegnet den 18. juni 
140 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
1980, Åbningen af tilbud om opbygning af kajen 
fandt først sted i juni 1983. Der er ikke noteret frem­
skridt med hensyn til levering af materiellet. På 
grund af inflationen er de samlede udgifter ti! aktio­
nen allerede steget mindst 50 %. neme bestemmelser om finansiering af uddannelses­
aktioner, herunder iséer tildeling af stipendier og 
praktikantophold til statsborgere i AVS-staterne. 
Deltagelse i handelsmesser i Europa 
15.45. Kommissionens procedure med henblik på 
associerede staters deltagelse i handelsmesser er et 
nyt eksempel på, hvor trægt administrationsappara­
tet fungerer. 15.49. Under de fire første EUF blev der afsat et 
samlet beløb på 170 mio ECU til dette formål, hvor­
ved der hvert år i gennemsnit har kunnet uddeles 
1 000 nye stipendier til AVS-landene og 150-350 til 
fællesskabslandene. 
15.46. Det fremgik ved kontrol af to dokumenter 
forud for beslutningen om at deltage i en messe i 
Europa, at 
a) efter påtegning af 24 ansatte i generaldirektora­
tet for udvikling tog det mere end to måneder, 
før en af afdelingen med ansvar for messer 
udarbejdet note nåede frem til generaldirektø­
ren, som skulle godkende programmet for delta­
gelse i messen; 
b) et forslag af 22. december 1982 om bevillinger 
til deltagelse i samme messe skulle forsynes 
med ikke mindre end ti forskellige påtegninger, 
før det endelig blev godkendt den 1. marts 1983, 
dvs. fem dage før messen åbnede og således på 
et tidspunkt, hvor de fleste udgifter allerede var 
afholdt. 
15.47. Det tilkommer Kommissionen at drage slut­
ningerne af disse lidet tilfredsstillende forhold, som 
giver anledning til et betydeligt spild af tid og 
penge, og undersøge, om ikke det er hensigtsmæs­
sigt at ændre den nuværende ordning, således at 
papiradministrationen nedskæres og de ansattes 
ansvar udvides. 
Teknisk samarbejde: stipendier Bemærkninger til 
stipendieforvaltningsordningen for 
studerende i fællesskabslandene 
15.50. EF-stipendiemodtagere, som studerer inden 
for Fællesskabet, er i hvert fællesskabsland, undta­
gen i Danmark, undergivet et særligt organ knyttet 
til Kommissionen gennem en aftale. Disse organer 
har til opgave at anvende Kommissionens direktiver 
og almindelige gennemførelsesbestemmelser for den 
administrative, pædagogiske og økonomiske forvalt­
ning. 
15.51. Ved Rettens kontrol i 7 stipendieforvalt-
ningsorganer fremgik det, at der i flere medlemssta­
ter ofte opstår særlige forhold, som ikke senere 
ændres, og at Kommissionen ikke påser, at dens 
egne regler anvendes på ensartet måde. 
Eksempler: 
a) I Italien overskrides den normerede studietid alt 
for ofte. Adskillige studerende har læst til inge­
niør i 8-9 år, uanset at den normerede studietid 
er på 5 år. Nogle medicinstuderende har brugt 
3-4 år ud over den normerede studietid til at 
færdiggøre deres studier. Trods middelmådige 
resultater fortsættes de fleste stipendier, af 
grunde der som oftest ikke har forbindelse med 
egentlige krav om uddannelse; 
Indledning 
15.48. Inden for rammerne af det tekniske samar­
bejde indeholder Lomé I- og Lomé II-konventio-i 4 medlemsstater ^ (Forbundsrepublikken 
Tyskland, Italien, Nederlandene og Det fore­
nede Kongerige) følger forvaltningsorganerne 
ikke det princip, at EF-stipendierne beløbsmæs-
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 141 
sigt skal svare til de nationale eller de bilaterale 
stipendier, men der udbetales højere beløb; 
c) i Forbundsrepublikken Tyskland, i Nederlan­
dene og i Det forenede Kongerige har stipendie-
modtagerne forskellige af reglerne ikke omfat­
tede fordele som f.eks. huslejegodtgørelse, beta­
ling af udgifter til kollektiv nærtrafik, anskaf­
felse af cykler, overskridelse af rammerne for 
godtgørelse af undervisningsmaterialer, etc.; 
d) de fleste forvaltningsorganer indsamler kun del­
vis og ikke med jævne mellemrum de elemen­
tære statistiske oplysninger, hvorved Kommissi­
onen kan udøve retten til kontrol med forløbet 
af de finansierede studier og kan opstille en 
oversigt over de igangsatte uddannelsespro­
grammer. 
15.52. Det er kun i aftalen med det belgiske organ, 
at der findes bestemmelser om godtgørelse af de 
faktiske administrationsomkostninger, som organet 
er forpligtet til at gøre rede for. Bortset fra det dan­
ske organs ydelser er de andre forvaltningsorganers 
ydelser blevet betalt med forskellige faste beløb. 
På grund af den udgiftsopdeling, som sker i Kommissionens regnskabsafdeling, kan omkost­
ningsudviklingen i stipendieforvaltningen i med­
lemsstaterne hverken beregnes eller følges. Det bel­
giske organ har dog til eget brug udregnet forholdet 
mellem de på årsbasis forvaltede midler og organets 
faktiske forvaltningsomkostninger. Denne procent­
sats kommer aldrig over 6 %. Da der ikke foreligger 
sådanne oplysninger hos de andre forvaltningsorga­
ner, indeholder tabel 15.1, til sammenligning, en 
oversigt over forholdet i de enkelte medlemsstater 
mellem de forskellige faste beløb og de universitets­
studerendes månedlige stipendiebeløb. 
15.53. Procentafvigelserne i denne tabel viser, at 
Kommissionen ikke har betalt forvaltningsorganer-
nes ydelser ud fra ensartede eller i det mindste sam­
menlignelige kriterier, hvilket især fremgår af de 
faste beløb til dækning af engangsudgifter i forbin­
delse med sagsoprettelser. Disse beløb svinger mel­
lem 36,2 og 152,6 ECU, selv om de af forvaltnings-
organerne krævede ydelser på det område er fuld­
stændig identiske. 
15.54. Bortset fra Nederlandene sker der en uberet­
tiget forøgelse i alle lande af de til forvaltningsorga-
Tabel 15.1 — Administrationsomkostninger og sammenligning med universitetsstuderendes månedlige stipendiebeløb 
Medlemsstat Månedlige 
stipendiebeløb 
til universitets­
studerende 
i pågældende land (') Engangsudgifter til 
sagsoprettelser (') Månedlige 
administrations­
omkostninger (') Månedlige udgifter 
til sociale og kulturelle 
foranstaltninger (') 
Medlemsstat Månedlige 
stipendiebeløb 
til universitets­
studerende 
i pågældende land (') Beløb 
(ECU) (3) 
% — 
(2) Beløb 
(ECU) (5) 
% — 
(2) Beløb 
(ECU) 0/0^ (2) 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) 
Belgien (2) 362,2 i 
Danmark (3) 320,3 — — — . — 
FR Tyskland 341,5 80,6 23,6 % 48,4 • 14,1 % 12,1 3,5 % 
Grækenland (4) — — — — — — — 
Frankrig 285,3 43,7 15,3% 42,0 14,7% 8,4 2,9 % 
Irland 308,3 73,4 23,8 % 44,0 14,3 % 29,4(5) 9,5 % 
Italien 226,9 • 39,8 17,5% 27,9 • 12,3% 11,9 5,3 % 
Luxembourg (4) — — — — — — — 
Nederlandene 434,5 36,2 8,3 % 36,2 8,3 % 7,2 1,7 % 
Det forenede Kongerige 407,0 152,6 37,5 % 42,4 10,4% 3,4 0,8 % 
(') Beløb i det akademiske år 1981-1982 og ECU-omregningskurs pr. 30. september 1981 (EFT nr. C 251/1 af 1. 10. 1981). 
(2) Godtgørelse af faktiske administrationsomkostninger. 
(3) Ingen godtgørelse af faktiske administrationsomkostninger. 
(4) Intet forvaltningsorgan. 
(5) Maksimumsbeløb. 
142 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
nerne udbetalte skønsmæssigt fastsatte vederlag, 
idet de kvartalsmæssige kontantforskud indsættes 
på rentebærende bankkonti. Kommissionen har 
ikke kendskab til renteafkastets omfang, selv om 
forvaltningsorganerne selv har indrømmet, at ren­
terne udgør en betydelig, men ikke opgjort likvidi­
tetsforøgelse. 
Bemærkninger til den af Kommissionen 
indførte økonomiske forvaltningsordning 
15.55. I Kommissionens regnskab opføres udeluk­
kende de samlede udgifter pr. AVS-stat eller pr. arti­
kel i budgettet. Disse samlede udgifter svarer til den 
samlede opgørelse, forvaltningsorganerne fremlæg­
ger hvert år, over udgifterne pr. studerende. Regn­
skabsmæssige transaktioner og bilag opføres i kro­
nologisk rækkefølge, og det er således ikke muligt at 
foretage udregninger pr. uddannelsesaktion, pr. for­
valtningsorgan eller pr. modtagerland. Det er endvi­
dere ikke muligt for enkelte perioder at udskille hen­
stående udbetalinger, eller endnu ikke modtagne 
opgørelser. 
15.56. Da de samlede forpligtelser pr. stipendiat og 
de samlede udgifter pr. modtagerstat ifølge sagens 
natur er forskellige, er det hverken muligt at sam­
menholde de samlede enkeltforpligtelser med de 
globale forpligtelser eller at afstemme udgifterne 
med enkeltforpligtelserne. 
15.57. Der er alvorlige mangler ved den af Kom­
missionen indførte økonomiske forvaltningsord­
ning. Ved stikprøvekontrol af opgørelser påviste 
Retten differencer mellem Kommissionens og for-
valtningsorganernes saldi. Bag disse beløb ligger en 
mængde fejl og manglende afregninger af forskud 
til forvaltningsorganerne. Før Rettens besøg på ste­
det havde hverken Kommissionen eller forvaltnings­
organerne indbyrdes afstemt deres regnskaber, og 
begge parter havde således intet kendskab til omfan­
get af de konstaterede differencer. 
15.58. Forvaltningen af uddannelsesaktionerne 
varetages af flere særskilte kontorer inden for de for­skellige direktorater i Generaldirektoratet for Udvik­
ling. De økonomiske spørgsmål i forbindelse med 
uddannelsesaktionerne behandles af 3 tjeneste­
mænd, hvis beføjelser er bestemt af oprindelsen af 
de forvaltede midler (EUF eller kapitel 93 og 96 i 
budgettet). Men da de fleste forvaltningsorganer 
ikke giver fyldestgørende oplysninger om udgif­
terne, og da der mangler koordinering mellem disse 
tre tjenestemænd, henstår mange opgørelser helt 
eller delvis uafsluttet. En af det franske forvalt­
ningsorgan forelagt udgift på 85 000 FF er således 
endnu ikke refunderet over 10 år efter, at Kommissi­
onen blev anmodet herom. 
15.59. Forvaltningsorganerne kender ikke deres 
egentlige stilling i Kommissionens regnskabsbøger. 
Kommissionen opstiller, ofte med forsinkelser, 
årlige reguleringsopgørelser ud fra forvaltningsorga-
nernes til tiden misvisende eller ufuldstændige 
anmeldelser. Når Kommissionen berigtiger fejl i for-
valtningsorganernes anmeldelser, får forvaltningsor­
ganerne ikke automatisk underretning herom, såle­
des at de kan berigtige deres egne posteringer. Dette 
forhold ihar i årenes løb bevirket en opsamling af 
store differencer. Årsagerne til disse forskelle er i de 
fleste tilfælde at finde blandt uddannelsesaktioner 
finansieret over det almindelige budget. Hos alle de 
besøgte forvaltningsorganer er Retten stødt på 
uoverensstemmelser eller ikke afregnede udgifter. 
Det er derfor nødvendigt, at der på dette område 
gøres en alvorlig indsats for at bringe orden i regn­
skaberne. 
15.60. Eftersom visse forvaltningsorganer ikke på 
nogen måde er blevet kontrolleret af den ledende 
ansvarsberettigede i den tid, de har forvaltet fælles­
skabsmidler, forbeholder Retten sig sin bedømmelse 
af gyldigheden af de regnskaber, den har fået fore­
lagt over uddannelsesudgifter i medlemsstaterne. 
Handelsfremmende foranstaltninger 
Indledning 
15.61. Retten gennemgik for første gang i 1982 en 
række handelsfremmende foranstaltninger til fordel 
31, 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 143 
Tabel 15.2 — Handelsfremmende foranstaltninger: 
foranstaltninger og samlede forpligtelser pr. 31. december 
1982 
Art foranstaltninger 4. EUF 5. EUF 
Art foranstaltninger Beløb 
(Mio 
ECU) % Beløb 
(Mio 
ECU) % 
a) Handelsfrem­
mende foranstalt­
ninger (generelt) 14,9 42,2 % 9,8 53,8 % 
b) Kommercielle 
strukturer 2,1 5,9 % 2,5 13,8% 
c) Messer 
og udstillinger 14,7 41,7% 3,5 19,2% 
d) Marketing 3,6 . 10,2% 1,9 10,5% 
e) Erhvervs­
uddannelse — — 0,1 0,5 % 
f) Handels-
information — — 0,4 2,2 % 
lait 35,3 100,0 % 18,2 100,0 % 
for AVS-landene. Finansieringsafgørelserne herom 
udgjorde pr. 31. december 1982 et beløb på 35,3 mio 
ECU i forbindelse med den 4. EUF og 18,2 mio 
ECU i forbindelse med den 5. EUF. Tabel 15.2 
indeholder en opdeling af disse afgørelser efter art 
foranstaltninger. 
Bemærkninger til vedtagelsen af 
årsprogrammet, økonomisk forvaltning og 
opfølgning af foranstaltningerne 
15.62. Ved kontrol af en snes handelsfremmende 
foranstaltninger på grundlag af bilag og besøg på 
stedet har Retten påvist en række mangler, som må 
tillægges Kommissionen. a) på trods af de gældende regler blev flere kon­
trakter om ^varelevering eller tjenesteydelser 
først underskrevet efter åbning af messen eller 
udstillingen; 
b) Kommissionens tjenestegrene var ikke i stand til 
at forhandle sig frem til en bedre pris. I de kon­
trollerede tilfælde har Retten ikke kunnet kon­
statere, at Kommissionens tjenestegrene interes­
serede sig for at gennemgå de enkelte poster i de 
indsendte tilbud, selv om de forelå i tide til, at 
der kunne foretages en kritisk gennemgang. 
Økonomisk forvaltning og opfølgning af 
foranstaltningerne 
15.64. Retten har i øvrigt konstateret en række 
andre mangler ved de handelsfremmende foranstalt­
ninger: 
a) leverandørernes regninger betales ofte med over 
6 måneders forsinkelse. De tjenesteydende 
instanser er ikke uvidende om dette forhold, 
som har gjort sig gældende år efter år, og man 
kan derfor nære mistanke om, at de økonomiske 
konsekvenser heraf indregnes i deres tilbud. I et 
givet tilfælde gjorde en leverandør en af Rettens 
repræsentanter opmærksom på, at han ville 
kunne nedsætte sine priser med 10%, hvis kan 
kunne påregne betaling inden for en rimelig 
handelsmæssig frist; 
b) udstillere fra et oversøisk land får ikke tilskud 
fra Fællesskabet til dækning af rejseomkostnin­
ger mod forevisning af de pågældende bilag, 
men modtager et fast beløb, hvad enten hjem­
stedet er 2 000 eller 20 000 km fra Europa 
(2 000 ECU pr. deltagelse), mod blot at afgive 
en kortfattet rapport om deltagelsen i arrange­
mentet; 
Vedtagelsen af årsprogrammet 
15.63. Kommissionen godkender alt for sent listen 
over de messer og udstillinger, som den agter at yde 
bidrag til for at fremme AVS-landenes deltagelse 
heri. I 1982 blev programmet således først vedtaget i 
det pågældende regnskabsår og ikke flere måneder 
før regnskabsårets begyndelse. Denne forsinkelse 
medførte flere ulemper: c) det sker af og til, at en udstiller må opgive at 
deltage i en messe, så sent som et par dage før 
messen åbner. Kommissionen udformede først i 
1982 en procedure, som gør det muligt at lade 
det udeblivende land bære de økonomiske kon­
sekvenser af sådanne aflysninger; 
d) siden 1975 har Kommissionen anvendt et spør­
geskema (fiche de contact), som AVS-deltagere i 
144 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
EUF-finansierede messer eller udstillinger skal 
udfylde for hver kontakt med en potentiel 
kunde, og hvoraf Kommissionen skal have kopi. 
Derudover skal deltagerne sende Kommissio­
nen en sammenfattende rapport om de på 
grundlag af messen eller udstillingen opnåede 
resultater. Kommissionen har endnu ikke bear­
bejdet de således fremsendte oplysninger og har 
aldrig foretaget en generel vurdering af virknin­
gen eller nytten af de handelsfremmende foran­
staltninger. 
Industrielt samarbejde 
Bemærkninger om den administrative og 
økonomiske forvaltning 
15.65. Afsnit V i Lomé Il-konventionen indehol­
der en nærmere omtale af målsætningen for det 
industrielle samarbejde. Tre fællesskabsorganer skal 
påse, at målsætningen opfyldes: Den europæiske 
Investeringsbank, Kommissionen og Centret for 
industriel Udvikling (CIU), som hver har særskilte 
og indbyrdes supplerende funktioner. 
15.66. CIU koncentrerer sin indsats om at støtte 
initiativer fra økonomiske beslutningstagere i Fæl­
lesskabet og AVS-staterne med henblik på oprettelse 
af industrivirksomheder i sidstnævnte lande. Lomé 
I I-konventionen har øremærket en bevilling på 
25 mio ECU til finansiering af CIU's budget. I de 
sidste tre år (1981-1983) har EUF's støtte til CIU 
sammenlagt været på 15,17 mio ECU. 
15.67. Retten har undersøgt CIU's udgifter siden 
Lomé Il-konventionens ikrafttræden. I 1982 udbe­
talte CIU 58,6 % af de budgetterede bevillinger 
(5 596 698 ECU). Denne procentsats er stadig meget 
lav, men dog højere end det foregående regnskabs­
års sats på kun 47,5. Udbetalinger (2,1 mio ECU) til 
dækning af administrationsudgifter udgjorde dog 
76,9 % af de budgetterede bevillinger, mens udgifter 
afholdt (1,1 mio ECU) af de egentlige interventions-bevillinger trods en vis forbedring i 1982 i forhold til 
1981 fortsat kun udgør en beskeden del (40,6%) af 
de tilsvarende budgetbevillinger. Det er absolut 
nødvendigt, at udnyttelsen af interventionsudgif-
terne, som i 1982 udgjorde 50% af CIU's samlede 
budget, og som er en af centrets væsentligste raisons 
d'étre, kommer *il at stå i forhold til omfanget af 
interventionsbevillingerne. 
15.68. Regnskabet føres ikke med tilstrækkelig 
omhu, hvilket især fremgår af de mange rettelser og 
korrektionsposteringer i regnskabsbøgerne ved årets 
udgang. I 1982 bestod 15% af samtlige posteringer 
af forskellige berigtigelser eller rettelser af fejlkonte­
ringer. 
15.69. Hvad angår bilagene tages der ikke tilstræk­
keligt hensyn til kravene om formel rigtighed og lov­
lighed. Der mangler f.eks. ofte dato og endda under­
skrift på betalingsordrerne. De gældende bestem­
melser anvendes ikke med den ønskede akkuratesse, 
og der er mange regnefejl og andre fejl, f.eks. var 
alene for udgifter til tjenesterejser ca. hver tredje 
opgørelse forkert. 
15.70. Der er en alvorlig mangel ved det anvendte 
regnskabssystem, idet dobbeltbetalinger hverken 
kan påvises eller forebygges. Dobbeltbetalinger 
forekommer ofte, og i 1982 var der pr. 31 december 
1982 udbetalt og endnu ikke tilbagebetalt i alt 
40 000 ECU for meget, dvs. 1,2% af regnskabsårets 
samlede udgifter. 
Indledning 
15.71. Det fremgår af punkt 1.10-1.11 i nærvæ­
rende årsberetning, at de af Retten i tidligere årsbeT Den europæiske Investeringsbanks 
(EIB) forvaltning af EUF-midler 
/ 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 145 
retninger omtalte generelle problemer med Bankens 
varetagelse af opgaver på Kommissionens vegne 
ikke er løst. Spørgsmål, der særlig knytter sig til de 
to Lomé-konventioner, behandles i det følgende. 
Der er lignende problemer i forbindelse med de af 
Banken forvaltede budgetbevillinger. Bevillingerne 
under disse konventioner til de af Banken forval­
tede EUF-midler, herunder risikovillig kapital og 
rentegodtgørelser, udgør i alt 673,2 mio ECU, hvoraf 
Kommissionen havde betalt Banken 234,5 mio ECU 
pr. 31. december 1982. I tidligere årsberetninger er 
der blevet omtalt visse utilfredsstillende følger af 
denne overdragelse af opgaver, især mangelfuld rap­
portering fra Banken til Kommissionen, og at Ret­
ten ikke havde adgang til at foretage kontrol. Rettens adgang til at foretage kontrol 
15.74. Rettens adgang til at foretage kontrol på ste­
det omtales tilsyneladende ikke i Bankens finansie-
ringsaftaler med modtagere af støtte fra Fællesska­
bet, hvorimod Verdensbanken og andre regionalud­
viklingsbanker giver Retten fuld adgang til at kon­
trollere dokumenter og foretage stedlig kontrol af de 
for Kommissionen forvaltede projektanlæg. 
15.75. Kommissionen fremførte som svar på årsbe­
retningen for regnskabsåret 1981, at dens erklærede 
hensigt var at anmode om fyldigere rapporter samt 
at behandle spørgsmålet om bilag nærmere. Det har 
imidlertid endnu ikke ført til konkrete aftaler. Ret­
ten har endvidere undersøgt det foreliggende bilags­
materiale og finder det berettiget at fremsætte føl­
gende bemærkninger. 
Bankens oplysninger 
15.72. Oplysningerne i Kommissionens arkiv over 
projekter, hvortil den har ydet EUF-bidrag til Ban­
ken, er ikke tilstrækkelig fyldestgørende til, at Ret­
ten kan varetage det hverv, den er pålagt i henhold 
til traktaterne, og som indebærer, at den reviderer 
samtlige Fællesskabets udgifter og indtægter. Arki­
verne indeholder sjældent finansieringsforslag, og 
når dette dokument foreligger, er det yderst summa­
risk. Der savnes lånekontrakt, oplysninger om licita­
tion eller tildeling af kontrakter, bilag for udbetalin­
ger, situationsberetninger, vurderinger og notat om 
modtagerens anvendelse af den færdige investering. Fordeling af støtte mellem modtagerlande 
15.76. Banken fordeler ikke som Kommissionen 
på forhånd støtten, den forvalter, mellem modtager­
landene, når modtagernes vejledende programmer 
godkendes, men yder i stedet lån fra sag til sag. 
Under Lomé I modtog visse lande således bevillin­
ger til lignende vejledende programmer meget for­
skellige beløb af rentegodtgørelser og risikovillig 
kapital. Tchad modtog f.eks. 7,5 mio ECU i form af 
risikovillig kapital, mens Burundi kun modtog 0,5 
mio ECU. Fem lande modtog alene over halvdelen 
af ydelserne til rentegodtgørelse. 
15.73. Bankens årsberetning til Rådet og Kommis­
sionen omfatter ikke stort andet end en opremsning 
af de i årets løb finansierede projekter. Der er ingen 
situationsrapporter. I modsætning til de større ud­
viklingsbanker offentliggør Banken ikke procedu­
rerne for teknisk og finansielt tilsyn med projektets 
gennemførelse og for eventuelt efterfølgende evalu­
ering af projektet. Verdensbanken og andre regional­
udviklingsbanker giver derimod Kommissionen 
detaljerede oplysninger om de på Kommissionens 
vegne forvaltede projekter og offentliggør fyldige 
oplysninger om deres administrationsprocedurer. 15.77. I henhold til Lomé II kan Kommissionen 
udligne denne skævhed ved at tildele hver modtager 
et ikke nærmere fastsat beløb, som senere kan regu­
leres, hvorved der tages hensyn til størrelsen af det 
af Banken forvaltede støttebeløb. Det vejledende 
program kan for. et land f.eks. være sat til mellem 
43-63 mio ECU. Denne præcise angivelse er i strid 
med artikel 109 i Lomé Il-konventionen, som inde­
holder en bestemmelse om, at hver modtager bør 
have en så klar angivelse som muligt af størrelsen af 
den finansielle støtte, som kan forventes tildelt. 
146 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Koordination mellem Kommissionen og 
Banken 
15.78. Kommissionens delegationer får sjældent 
oplysning om Bankens finansieringsafgørelser og 
projekternes forløb. På Mauritius var det kun gen­
nem den lokale presse, at den delegerede erfarede, 
at der var truffet afgørelse om at yde et EIB-lån med 
EUF-rentegodtgørelse. Banken tager af det tilsvarende lån. I 1981 og 1982 
lå renten af Bankens egne midler på over 12%, så 
Banken tjener tilsyneladende 3 procentpoints på 
forskuddene, hvilket svarer til en fortjeneste på over 
1,7 mio ECU p.a. og derefter mindre, efterhånden 
som forskuddet anvendes, alene på de 58,1 mio 
ECU, som Kommissionen allerede har udbetalt til 
rentegodtgørelser under den 5. EUF. Denne sand­
synlige fortjeneste er over 20 gange så stor som Ban­
kens rentemarginal mellem kommerciel lånopta­
gelse og långivning af egne midler (0,15%) og 8 
gange så stor som den faste rentemarginal på 0,40 %, 
som Banken i øjeblikket har på forskud under 
EMS-rentegodtgørelsesordningen. 
Administrationsprocedurer 
15.79. Efter hvad der foreligger oplyst for Retten, 
ser det ud til, at Bankens administrationsprocedurer 
afviger stærkt fra Kommissionens. Den nationale 
anvisningsberettigede og Kommissionens delege­
rede har ikke længere nogen beføjelser. Det viser 
sig, at selv når det drejer sig om projekter finansieret 
over budgettet eller EUF-midler, kan statsborgere 
ikke blot i AVS- og EF-lande, men også i lande, 
hvor Banken henter sine egne midler (f.eks. USA og 
Japan), deltage i udbud. Da tilslagsmodtagere ikke 
betales direkte af Banken, må den enkelte modtager 
selv forfinansiere betalingerne. 15.82. Desuden overføres forskuddet til Banken 
inden udbetalingen af det tilsvarende lån. I mange 
tilfælde viser forskuddet sig at være for stort eller, 
hvis Bankens lån annulleres, unødvendigt. I disse 
tilfælde yder Banken rente på det refunderede 
beløb, men rentesatserne er meget lavere, end dem 
Banken opnår ved sine egne investeringer. Banken 
yder kun Kommissionen en rente svarende til 3/4 af 
den sats, som låntageren betaler. På et overskydende 
rentegOvdtgørelsesbeløb på 0,3 mio ECU til et 8,1 % 
lån ydet i 1978 gav Banken således i 1982 kun 6,1 % 
rente, mens renten på ECU-markedet for 1 måneds 
indlån i gennemsnit lå på over 13 %. 
15.80. Denne pligt til forfinansiering anvendes nu 
også på de af Kommissionen forvaltede udbetalin­
ger af lån på særlige vilkår, hvilket har medført uhyre 
forsinkelser af projekternes forløb i nogle af de 
mindst udviklede lande med strenge valutarestrik­
tioner. Opkrævning af renter og afdrag 
15.83. Bankens provision for opkrævning af renter 
og afdrag på lån på særlige vilkår, som ellers forval­
tes alene af Kommissionen, andrager 0,40 % af sal­
doen hvert år. For opkrævning af halvårlig rente på 
et 10 mio ECU lån på særlige vilkår modtager Ban­
ken således de første 10 år 40 000 ECU p.a. og der­
efter et faldende beløb i de næste 30 år af løbetiden, 
hvilket i alt svarer til omkring 1 mio ECU. 
Vederlag til Banken 
Rentegodtgørelser Projektforvaltning 
15.81. Banken yder renter på Kommissionens ren-
tegodtgørelsesforskud svarende til 3/4 af den rente, 15.84. Når Banken forvalter gennemførelsen af et 
projekt, modtager den ud over ovennævnte provi-
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 147 
sion 0,35 % p.a. af den udestående lånsaldo og i for­
bindelse med risikovillig kapital desuden et opret­
telsesgebyr på 1,5 % af lånesummen. Disse to geby­
rer svarer til omkring 6 % af den samlede fælles­
skabsstøtte. Når Verdensbanken forvalter projekter 
på Kommissionens vegne sker det vederlagsfrit, og 
Den asiatiske Udviklingsbank og Den interameri-
kanske Udviklingsbank opkræver et engangsgebyr 
på 1 % af fællesskabsstøtten. 
Særlige konti 
15.85. Renter og afdrag på lån på særlige vilkår 
opkræves af Banken og placeres på særlige konti i 
Fællesskabets navn. Uanset gældende markedsren­
tesatser yder Banken kun 5 % rente på disse konti. Bankens samlede indtægter 
15.86. Retten skønner på grundlag af ovenstående, 
at Banken må have haft indtægter i 1982 fra EUF og 
protokollerne med middelhavslandene på ca. 8,18 
mio ECU ('). Dette beløb svarer til 20 % af Bankens 
administrationsomkostninger i 1982, mens aktivite­
terne i forbindelse med udviklingsbistand, ydet både 
af Bankens egne, medlemsstaternes og Fællesska­
bets midler, kun udgjorde 13 % af de samlede ude­
stående lån pr. 31. december 1982. De samlede ind­
tægter fra udviklingsbistand vil andrage ca. 20 mio 
ECU i den næste par år, når Fællesskabets bevillin­
ger er fuldt udbetalt. 
(') Dvs. provision og oprettelsesgebyrer på 3,88 mio ECU 
(projekter finansieret over lån på særlige vilkår og risi­
kovillig kapital), samt fortjeneste på 4,30 mio ECU på 
forskud til rentegodtgørelse. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 149 
BILAG I 
Ansvarsfordeling blandt Revisionsrettens medlemmer 
pr. 30. november 1983 
a) Generelt ansvar for gennemførelsen af Rettens beslutninger og for en forsvarlig for- Pierre LELONG, 
valtning af Rettens forskellige aktiviteter og af dens sektorer. Rettens sekretariat, her- Formand 
under Rettens forretningsorden og interne forskrifter 
b) Forbindelsen med de øvrige fællesskabsinstitutioner, de nationale revisionsorganer og 
andre kontrolorganer. Public relations 
c) Den juridiske tjeneste 
d) Ansættelsesmyndigheden i overensstemmelse med Vedtægten for tjenestemænd og 
øvrige ansatte i De europæiske Fællesskaber 
e) Administration og personaleforvaltning 
0 Rettens budget og bogholderi 
g) Kontoret i Bruxelles 
h) Dokumentation og arkiver 
a) Arbejdsmetoder og videreuddannelse André 
MIDDELHOEK 
b) Studier 
c) Redigering af årsberetningen og andre beretninger 
d) Arbejdsprogrammet og koordinering af revisionsbesøg i medlemsstaterne 
e) Sprogtjenesten 
Revision af: Aldo ANGIOI 
a) Interventionsudgifter på regionalområdet 
b) Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, udviklingssektionen 
(foranstaltninger med regionalt sigte) 
Revision af: Keld BRIXTOFTE 
Egne indtægter 
150 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Revision af: Charles J. CAREY 
a) Udgifter til forskning og investering, energi og industri 
b) Eksterne organer (herunder tilskud) 
Revision af: Paul GAUDY 
a) Den europæiske Socialfond og udgifter i forbindelse hermed 
b) Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, udviklingssektionen 
(andre anliggender) 
c) Fiskeri 
Revision af: Lothar HAASE 
a) Det europæiske Kul- og Stålfællesskab 
b) Hovedbogholderiet 
c) Lånoptagelse og långivning 
Revision af: Marcel MART 
a) Samarbejde med stater, der er associerede med EØF (De europæiske Udviklingsfonde, 
Den europæiske Sammenslutning for Samarbejde); samarbejde med ikke-associerede 
udviklingslande, samarbejde med tredjelande 
b) Fødevarehjælp 
Revision af: Michael N. MURPHY 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, garantisektionen 
Revision af: Stergios VALLAS 
Institutionernes personale- og driftsudgifter, herunder Publikationskontoret og presse-
og informationstjenesterne 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 151 
BILAG II 
Revisionsrettens beretninger og udtalelser 
I overensstemmelse med traktaterne påhviler det Revisi­
onsretten at udarbejde en årsberetning. I henhold til trakta­
terne og gældende forordninger påhviler det endvidere 
Retten at udarbejde årsberetninger for visse af Fællesska­
bets organer og aktiviteter. Retten kan desuden i medfør af 
traktaterne og på begæring fra en af Fællesskabets institu­tioner fremkomme med bemærkninger til særlige spørgs­
mål og afgive udtalelser. I nedenstående fortegnelse næv­
nes de af Retten vedtagne beretninger og udtalelser for den 
femårsperiode, der afsluttes den 30. november 1983; de, 
der er vedtaget mellem den 1. december 1982 og den 
30. november 1983, er mærket med en asterisk (*). 
Titel Vedtaget den: Offentliggørelse 
Udtalelse om: 
• forslag til Rådets forordning (EØF) om forvaltning af fødeva­
rehjælp; 8. marts 1979 EFT nr. C 139 af 
5. 6. 1979 
• forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning 
(EØF) nr. 2052/79, (EØF) nr. 1703/72 og (EØF) nr. 2681/74 om 
fællesskabsfinansiering af udgifterne i forbindelse med levering 
af landbrugsvarer som fødevarehjælp samt om ophævelse af af­
gørelse 72/335/EØF 
Beretning om årsregnskabet 1978 for JET 19. april 1979 Ikke offentliggjort 
Beretning om 1978-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 26. april 1979 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om foranstaltnin­
ger, som skal træffes i tilfælde af uregelmæssigheder vedrørende de i 
afgørelsen af 21. april 1970 fastsatte egne indtægter, samt om indfø­
relse af en ordning for underretning af Kommissionen om sådanne 
"'uregelmæssigheder 17. maj 1979 EFT nr. C 187 af 
25. 7. 1979 
s. 9 
Beretning om 1978-regnskabet for Det europæiske Institut til for­
bedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 7. juni 1979 Ikke offentliggjort 
Beretning om 1978-regnskabet for Det europæiske Center for udvik- 7. juni 1979 
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) Ikke offentliggjort 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1977 13. juni 1979 Ikke offentliggjort 
EKSF-årsberetningen for 1978 — status og regnskab 14. juni 1979 Ikke offentliggjort 
Særberetning om fællesskabsinstitutionernes politik vedrørende lo- 20. juni 1979 
kaier og bygninger EFT nr. C 221 
af3. 9.1979 
152 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Titel Vedtaget den: Offentliggørelse 
Særberetning om regnskaberne for 1977 og 1978 vedrørende kom­
missionsmedlemmernes tillæg og udgifter til receptioner og repræ­
sentation, og vedrørende deres udgifter til tjenesterejser 20. juni 1979 Ikke offentliggjort 
Bemærkninger til hvorledes ordningen til stabilisering af eksportind­
tægterne har fungeret 19. juli 1979 • Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) 
om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende 
De europæiske Fællesskabers almindelige budget 19. juli 1979 EFT nr. C 225 af 
7.9. 1979, 
s. 3 
EKSF-årsberetningen for 1977 — status og regnskab 13. september 1979 Ikke offentliggjort 
Årsberetning for regnskabsåret 1978 november 1979 EFT nr. C 326 
af 31.12.1979 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1978 , 24. januar 1980 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om et forslag til forordning om ændring af finansforord­
ningen af 21. december 1977 og om forslag eller udkast til ændring 
af dertil knyttede tekster 21. februar 1980 EFT nr. C 84 
af 3. 4. 1980 
s. 7 
Beretning om årsregnskabet 1979 for JET 30. april 1980 Ikke offentliggjort 
Særberetning vedrørende forskellige foranstaltninger i forbindelse 
med forvaltningen af Den europæiske Udviklings- og Garantifond 
for Landbruget (EUGFL), garantisektionen (regnskabsåret 1978) 30. april 1980 EFT nr. C 258 
af 6. 10. 1980 
Beretning om 1979-regnskabet for Euratoms forsyningsagentur 30. april 1980 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om: 
• forslag til Rådets forordning om de monetære udligningsbeløb 22. maj 1980 EFT nr. C 165 
af 5. 7. 1980, 
s. 2 
• forslag til Rådets forordning om regningsenhedens værdi og de 
omregningskurser, der skal anvendes inden for den fælles land­
brugspolitik 22. maj 1980 EFT nr. C 165 
af 5. 7. 1980, 
s. 9 
Beretning om 1979-regnskabet for Det europæiske Institut til for­
bedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 5. juni 1980 Ikke offentliggjort 
Beretning om 1979-regnskabet for Det europæiske Center for udvik­
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) 19. juni 1980 Ikke offentliggjort 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 153 
Titel Vedtaget den: Offentliggørelse 
Udtalelse om: 
•. forslag til Rådets forordning om indførelse af supplerende foran­
staltninger til fordel for Det forenede Kongerige; 3. juli 1980 EFT nr. C 233 
af 11.9. 1980, 
s. 7 
• forslag til Rådets forordning om ændring af Rådets forordning 
(EØF) nr. 1172/76 af 17. maj 1976 om indførelse af en finansie­
ringsordning 3. juli 1980 EFT nr. C 233 
af 11.9. 1980, 
s. 6 
Særberetning angående anskaffelse af og kontrol med kontorartikler 
og -udstyr m.v. i institutionerne under De europæiske Fællesskaber 24. september 1980 EFT nr. C 326 
af 15.12.1980 
Beretning om EKSF's status og regnskab for regnskabsåret 1979 24. september 1980 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om almindelige regler for 
levering af andre varer end korn, skummetmælkspulver og butteroil 
som fødevarehjælp til visse udviklingslande og til visse specialisere­
de organisationer 2. oktober 1980 EFT nr. C 326 
af 15.12.1980 
s. 22 
Særberetning om anvendelse af Rådets direktiv nr. 75/268 om land­
brug i bjergområder og i visse ugunstigt stillede områder 30. oktober 1980 EFT nr. C 358 
af 31. 12. 1980 
Særberetning om Fællesskabets fødevarehjælp 30. oktober 1980 Ikke offentliggjort 
Rettens bemærkninger om den første finansielle redegørelse for De 
europæiske Fællesskabers datacenter 6. november 1980 Ikke offentliggjort 
Årsberetning for regnskabsåret 1979 12. november 1980 EFT nr. C 342 
af 31.12.1980 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om udligning af det græ­
ske bidrag til omkostningerne ved den finansielle ordning og ved de 
supplerende foranstaltninger til fordel for Det forenede Kongerige 9. december 1980 EFT nr. C 30 
af 11.2. 1981 
Udtalelse om udkast til finansforordning vedrørende den 5. EUF 9. december 1980 EFT nr. C 45 
af 4. 3. 1981 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om indførelse af en afgift 
på fangster af laks, taget i Østersøen af fællesskabsfartøjer • 18. december 1980 EFT nr. C 358 
af 31. 12. 1980 
Særberetning vedrørende den af institutionerne i De europæiske 
Fællesskaber fulgte praksis for udgivelse, trykning og reproduktion 8. januar 1981 EFT nr. C 150 
af 19. 6.1981 
Bemærkninger om forslag til Rådet forordning om finansiering gen­
nem EUGFL, garantisektionen, af bestemte interventionsforanstalt­
ninger, især interventionsorganernes opkøb, oplagring og salg af 
landbrugsprodukter 19. februar 1981 Ikke offentliggjort 
154 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Titel Vedtaget den: Offentliggørelse 
Undersøgelse af udviklingen i Det europæiske Center for udvikling 
af Erhvervsuddannelse (Berlin) 5. marts 1981 Ikke offentliggjort 
Undersøgelse af udviklingen i Det europæiske Institut til forbedring 
af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 5. marts 1981 Ikke offentliggjort 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1979 9. april 1981 Ikke offentliggjort 
Beretning om 1980-regnskabet for Euratom's Forsyningsagentur 30. april 1981 Ikke offentliggjort 
Beretning om årsregnskabet 1980 for JET 30. april 1981 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til finansforordning om gennemførelse af be­
stemmelserne i aftalen i form af en brevveksling mellem Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab og Den portugisiske Republik om 
ydelse af støtte til Portugal forud for tiltrædelsen 14. maj 1981 EFT nr. C 156 
af 25.6.1981 
s. 10 
Bemærkninger om EKSF's forvaltning i 1979 . 21. maj 1981 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af fi­
nansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De europæiske 
Fællesskabers almindelige budget 21. maj 1981 EFT nr. C 232 
af 11. 9.1981 ' 
Bemærkninger om Informationsnettet for landøkonomisk Bogføring 
(INLB) 18. juni 1981 Kan fås ved henvendelse 
til Retten 
Særberetning om sikkerhed, kautioner og garantier, der stilles for 
transaktioner, som medfører udgifter for EUGFL, garantisektionen 18. juni 1981 EFT nr. C 249 
af 29.9.1981 
Beretning om årsregnskabet pr. 31. december 1980 for EKSF 26. juni 1981 Ikke offentliggjort 
Beretning om 1980-regnskabet for Det europæiske Institut til for­
bedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 26. juni 1981 Ikke offentliggjort 
\ 
Beretning om 1980-regnskabet for Det europæiske Center for udvik­
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) 26. juni 1981 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om udligning af det græ­
ske bidrag til omkostningerne ved den finansielle mekanisme og ved 
de supplerende foranstaltninger til fordel for Det forenede Konge­
rige 10. september 1981 EFT nr. C 282 
af 5.11.1981 
s. 15 
Årsberetning for regnskabsåret 1980 26. november 1981 EFT nr. C 344 
af31. 12. 1981 
31.12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 155 
Titel . Vedtaget den: Offentliggørelse 
Undersøgelse af De europæiske Fællesskabers budget- og regnskabs­
systemer (1981) 26. november 1981 EFT nr. C 342 
af 31.12.1981 
Særberetning om udlandstillæg og det særlige udlandstillæg 4. februar 1982 Kan fås ved 
henvendelse 
til Retten 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om ændring af finansfor­
ordningen af 21. december 1977 vedrørende De europæiske Fælles­
skabers almindelige budget 18. februar 1982 EFT nr. C 122 , 
af 13. 5. 
Særberetning om salg af smør til nedsat pris inden for Fællesskabet 18. marts 1982 EFT nr. C 143 
af 7.6.1982 
Beretning om 1981-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 29. april 1982 Ikke offentliggjort 
Beretning om årsregnskabet 1981 for JET 29. april 1982 Ikke offentliggjort 
Beretning om regnskaberne for Det europæiske Kul- og Stålfælles­
skab for regnskabsåret 1981 (EKSF-traktatens artikel 78f, stk. 5) 27. maj 1982 Ikke offentliggjort 
Særberetning vedrørende Europa-Parlamentet — Medlemmernes 
kasse 6. juli 1982 EFT nr. C 202 
af 5.8.1982 
1 
Særberetning: EØF-Euratom — lånoptagelse og långivning 19. juli 1982 EFT nr. C 319 
af 6. 12.1982 
Særberetning om nyoprettelse eller bevarelse af arbejdspladser ved 
ydelse af støtte til investeringer til regionale formål 30. juli 1982 EFT nr. C 345 
af 31.12.1982 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1980 30. juli 1982 Ikke offentliggjort 
Særberetning om Fællesskabets ordning for aktiv forædling 16. september 1982 EFT nr. C 88 
af 30. 3. 1982 
Udtalelse 1/82 om: 
• forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 om 
oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddan­
nelse; 16. september 1982 EFT nr. C 324 
af 10.12.1982 
• forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 om 
oprettelse af et europæisk institut til forbedring af leve- og ar­
bejdsvilkårene; 
• forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1416/76 om 
finansielle bestemmelser vedrørende Det europæiske Center for 
udvikling af Erhvervsuddannelse; 
• forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1417/76 om 
finansielle bestemmelser vedrørende Det europæiske Institut til 
forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene. 
156 De Europæiske Fællesskabers Tidende i 
31. 12. 83 
Titel Vedtaget den Offentliggørelse 
Særberetning (note) vedrørende »Como«-svigagtige forhold (forelig­
ger ikke på dansk) 16. september 1982 Ikke offentliggjort 
Særberetning: Det fælles Forskningscenter — Økonomisk forvalt­
ning af flerårige programmer 7. oktober 1982 Kan fås ved henvendelse 
til Retten 
Beretning om 1981-regnskabet for Det europæiske Institut til for­
bedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 7. oktober 1982 Ikke offentliggjort 
Beretning om 1981-regnskabet for Det europæiske Center for udvik­
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) 7. oktober 1982 Ikke offentliggjort 
Beretning om lånoptagelse og långivning — rentegodtgørelser (bilag 
til EKSF-årsberetningen for 1980) 12. oktober 1982 Ikke offentliggjort 
Særberetning om afslutning af regnskaberne for EUGFL, garantisek­
tionen, — systemet og dets virkemåde 12. oktober 1982 EFT nr. C 313 
af 29. 11.1982 
Udtalelse 2/82 om forslag til rådsforordning om ændring af Rådets 
forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 2891/77 om gennemførelsen 
af afgørelsen af 21. april 1970 angående udskiftning af medlemssta­
ternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter. 16. november 1982 EFT nr. C 133 
af 20. 5. 1983 
Udtalelse 3/82 om forslag til Rådets forordning om ændring af og 
forlængelse af gyldighedsperioden for forordning (EØF, Euratom, 
EKSF) nr. 2892/77 om anvendelse af afgørelsen af 21. april 1970 an­
gående udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fæl­
lesskabernes egne indtægter på egne indtægter hidrørende fra mer­
værdiafgiften. 16. november 1982 EFT nr. C 151 
af 9.6.1983 
Beretning om lån til boliger (bilag til EKSF-årsberetningen for 1981) 25. november 1982 Ikke offentliggjort 
Årsberetning for regnskabsåret 1981 25. november 1982 • EFT nr. C 344 
af 31.12.1982 
Udtalelse 4/82 om forslag til Kommissionens forordning om finan­
sielle bestemmelser for Det europæiske Samarbejdsagentur samt om 
bestemmelser vedrørende agenturets forbindelser med Kommissio­
nen , 9. december 1982 Ikke offentliggjort 
Udtalelse 5/82 om forslag til Rådets forordning om ændring af for­
ordning (EØF) nr. 2744/80 om indførelse af supplerende foranstalt­
ninger til fordel for Det forenede Kongerige 16. december 1982 EFT nr. C 160 
af 18. 6. 1983 
* Udtalelse 6/82 om forslag til Rådets forordning (EØF) om indførel­
se af et særligt energiudviklingsprogram 16. december 1982 EFT nr. C 199 
af 26. 7. 1983, 
s. 7 . 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 157 
Titel Vedtaget den: Offentliggørelse 
* Udtalelse 7/82 om forslag til Rådets forordning om ændring af for­
ordning (EØF) nr. 2779/78 om anvendelse af ECU i retsakter på 
toldområdet • 2. februar 1983 EFT nr. C 199 
af 26. 7. 1983, 
s. 8 
* Særberetning 1/83 vedrørende Europa-Parlamentets udgifter i for­
bindelse med interparlamentariske konferencer 10. marts 1983 Kan fås ved henvendelse 
til Rettens sekretariat 
* Særberetning 2/83 om gennemførelsen af forordning nr. 1078/77 og , 
1041/78 om indførelse af en præmieordning for ikke-markedsføring 
af mælk og mejeriprodukter og for omstilling af malkekvægsbesæt­
ninger 14. april 1983 EFT nr. C 278 
af 17.10. 1983 
* Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1981 28. april 1983 Ikke offentliggjort 
* Beretning om årsregnskabet 1982 for JET. 28. april 1983 Ikke offentliggjort 
* Særberetning 3/83 om restauranter, kantiner, cafeterier og indkøbs­
centre 18. maj 1983 Ikke offentliggjort 
* Beretning om 1982-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 26. maj 1983 Ikke offentliggjort 
* Særberetning 4/83 om den budgetmæssige forvaltning af program­
met for levering af landbrugsprodukter og fødevarer til Polen 9. juni 1983 EFT nr. C 278 af 
17. 10. 1983 
* Særberetning 5/83 om støtte til skummetmælk forarbejdet til kasein 
og kaseinater 9, juni 1983 Endnu ikke offentliggjort 
* Beretning (artikel 78f, stk. 5) om EKSF's årsregnskab pr. 31. decem­
ber 1982 22. juni 1983 Ikke offentliggjort 
* Beretning om 1982-regnskabet for Det europæiske Institut til for­
bedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 14. juli J 983 Ikke offentliggjort 
* Beretning om 1982-regnskabet for Det europæiske Center for udvik­
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) 14. juli 1983 Ikke offentliggjort 
* Udtalelse 1/83 om forslag til Kommissionens forordning (EØF) om 
funktionen af forskudssystemet for udgifter finansieret over Den eu­
ropæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, garantisektio­
nen (EUGFL) 21. juli 1983 Ikke offentliggjort 
* Beretning om gennemførelsen af konklusionerne fra Det europæiske 
Råd af 18. juni 1983 6. oktober 1983 EFT nr. C 287 af 
24. 10. 1983 
* Årsberetning for regnskabsåret 1982 24. november 1983 Denne udgave 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 159 
BILAG III 
Finansielle ©pflysninger ©m 
De europæiske Fællesskabers almindelige budget 
1. Kildemateriale 
De finansielle oplysninger i dette bilag er taget fra forvaltningsregnskaber og status for De europæiske Fælles­
skaber (i) og De europæiske Udviklingsfonde samt fra andre detaljerede regnskabsoversigter fra Kommissionen. 
2. Regningsenhed 
For så vidt angår det almindelige budget er de finansielle oplysninger udtrykt i den regningsenhed, der var gæl­
dende i de pågældende regnskabsår, dvs. fra 1978 til 1980 i europæiske regningsenheder (ERE) og fra 1981 i 
ECU (for nærmere oplysninger herom se § 1.5). 
For så vidt angår De europæiske Udviklingsfonde er alle finansielle oplysninger udtrykt i ECU. 
Beløbene er udtrykt i millioner (Mio) regningsenheder, dvs. henholdsvis i Mio ERE eller Mio ECU. Tallene er 
afrundet til tiendedele af en million. 
3. Ændret kontoplan for det almindelige budget fra 1982 
I 1982 blev indført en ny kontoplan for det almindelige budget. 
De finansielle oplysninger vedrørende regnskabsåret 1982 og i tidligere årsberetninger vedrørende tidligere 
regnskabsår er derfor ikke direkte sammenlignelige. Retten har valgt at anvende kontoplanen for regnskabsåret 
1982 ved fremstillingen af de retrospektive udviklingsforløb i denne beretning og har derfor tilpasset beløbene 
for regnskabsårene 1978-1981 efter den nye kontoplan. 
Beløbene i § 14-§ 19 kan derfor sammenholdes fra regnskabsår til regnskabsår. 
(1) For så vidt angår regnskabsåret 1982: Forvaltningsregnskab og status vedrørende budgettransaktionerne i regnskabsåret 1982 (dokument 
KOM(83) 223, 224 og 225). 
160 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
4. Forkortelser og tegn 
EF De(t) europæiske Fællesskab(er) 
EKSF Det europæiske Kul- og Stålfællesskab 
EØF Det europæiske økonomiske Fællesskab 
Euratom Det europæiske Atomenergifællesskab 
EUGFL Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget 
BNI Bruttonationalindkomst 
Moms Merværdiafgift 
BFR Belgiske francs 
DKR Danske kroner 
DM Tyske mark 
DR Græske drachmer 
FF Franske francs 
IRL Irske pund 
LIT Italienske lire 
LFR Luxembourgske francs 
HFL Nederlandske gylden 
UKL Pund sterling 
RE Regningsenhed (indtil 1977) 
Mio RE Millioner regningsenheder 
ERE Europæisk regningsenhed (fra 1978 til 1980) 
Mio ERE Millioner europæiske regningsenheder 
ECU Regningsenhed gældende fra 1. 1. 1981 
Mio ECU Millioner ECU 
OB Opdelte bevillinger 
IOB Ikke-opdelte bevillinger 
FB Forpligtelsesbevillinger 
BB Betalingsbevillinger 
BTF Bevillinger til forpligtelser 
BTB Bevillinger til betalinger 
B Belgien 
DK Danmark 
D Tyskland 
GR Grækenland 
F Frankrig 
IRL Irland 
I Italien 
L Luxembourg 
NL Nederlandene 
UK Det forenede Kongerige 
EUR 9/10 De 9/10 medlemsstater af De europæiske Fællesskaber, i alt 
EUF Den europæiske Udviklingsfond 
AVS Stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet 
OLT Oversøiske lande og territorier 
OD Franske oversøiske departementer 
Stabex Stabilisering af eksportindtægter 
Sysmin Stabilisering af eksportindtægter fra mineprodukter 
FFO Finansforordningen af 21. december 1977 
EFT De Europæiske Fællesskabers Tidende 
S Budgetsektion 
A Budgetafsnit 
K Budgetkapitel 
— Ingen oplysninger 
0,0 Mellem nul og 0,05 
% Procent 
§ Paragraftegnet henviser i dette bilag til tekst, diagrammer og tabeller 
31.12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 161 
DndDioOdsifoirtegneDse 
Første del: De europæiske Fællesskabers almindelige budget 
Side 
§ 1. Grundlæggende oplysninger om det almindelige budget 162 
Budgettet for 1982 og regnskabsåret 1982' resultat 
§ 2. Det almindelige budget 1982: Anslåede indtægter 166 
§ 3. Det almindelige budget 1982: Anslåede udgifter — bevillinger til betalinger 167 
§ 4. Det almindelige budget 1982: Bevillinger til forpligtelser 168 
§ 5. Anslåede og faktiske indtægter for 1982 169 
§ 6. Disponible bevillinger til forpligtelser i 1982 og deres udnyttelse 170 
§ 7. Disponible bevillinger til betalinger i 1982 og deres udnyttelse 171 
§ 8. Faktiske egne indtægter i 1982 172 
§ 9. De disponible bevillingers udnyttelsesgrad i 1982 173 
§10. Konsolideret driftsregnskab og saldo for regnskabsåret 1982 174 
§11. Betalinger afholdt i 1982, pr. sektor og pr. modtagermedlemsstat 175 
§12. EUGFL-garanti: Betalinger afholdt i 1982, pr. sektor og pr. modtagermedlemsstat 176 
§ 13. Strukturfondene: Indgåede forpligtelser og afholdte betalinger i 1982, pr. modtagermedlemsstat 177 
Retrospektive oplysninger vedrørende gennemførelsen af det almindelige budget (1978-1982) 
§ 14. Udnyttelsen af bevillinger til betalinger i tidsrummet 1978-1982, pr. sektor 178 
§ 15. Udnyttelsesgraden for bevillinger til betalinger i tidsrummet 1978-1982, pr. sektor 179 
§ 16. Udviklingen i de årlige betalinger, pr. sektor (1978-1982) 180 
§ 17. Udviklingen i forholdet mellem »årlige betalinger pr. sektor« og »samlede årlige betalinger over budgettet« 
(1978-1982) 181 
§18. Årlige betalinger til medlemsstaterne (1978-1982) 182 
§19. Faktiske egne indtægter, pr. medlemsstat (1978-1982) 183 
Ånden del: De europæiske Udviklingsfonde (EUF) (Oversigt pr. 31.12.1982) 
§ 20. Generelle oplysninger om EUF 184 
§ 21. Den 4. og 5. EUF: Tildelinger, finansiering, fordeling af bistanden, udnyttelsesgrad 185 
§ 22. Den 4. EUF: Bistand efter art og pr. modtagerland 186 
§ 23. Den 4. EUF: Bistandens finansielle gennemførelse, pr. modtagerland 187 
§24. Den 5. EUF: Bistand efter art og pr. modtagerland 188 
§ 25. Den 5. EUF: Bistandens finansielle gennemførelse, pr. modtagerland 189 
§26. De 4. og 5. EUF: Udnyttelse af bistanden, pr. økonomisk sektor 190 
§27. De fem EUF: Udviklingen i de årlige betalinger (1960-1982) 191 
162 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Første del: De europæiske Fællesskabers almindelige budget 
§ 1. Grundlæggende oplysninger om det almindelige budget 
1.1. Det almindelige budgets oprindelse 
Det almindelige budget blev indført ved fusionstraktaten (1) (artikel 20). Den 1. januar 1968 trådte det i stedet for de tre sær­
skilte EF-budgetter, der indtil da var gældende: EKSF's administrationsbudget, EØF-budgettet og Euratoms driftsbudget; 
Euratoms forsknings- og investeringsbudget blev optaget på det almindelige budget i 1971 ved Luxembourg-traktaten (2) 
(artikel 10). 
1.2. Retsgrundlag 
Det almindelige budget følger de finansielle bestemmelser, der er indeholdt i Paris-traktaten (3) (artikel 78 EKSF) og Rom­
traktaten (4) (5) (artikel 199-209 EØF og artikel 171-183 Euratom) og ændringer i medfør af fusionstraktaten (1), rådsafgørel-
sen om egne indtægter (6), Luxembourg-traktaten (2), tiltrædelsesakten (7) og Bruxelles-traktaten (8). I en finansforord­
ning (9) er der fastlagt nærmere enkeltheder om opstilling og gennemførelse af budgettet samt om regnskabsaflæggelse og 
revision. Finansforordningen er suppleret ved særlige retsakter, der fastlægger de nærmere enkeltheder for gennemførelsen 
af budgettet. 
1.3. De vigtigste budgetprincipper som foreskrevet i traktaterne og finansforordningen 
Budgettet bevilges forud for et regnskabsår ad gangen (reglen om etårige budgetter). Når budgettet forelægges, skal det 
balancere. Budgetindtægterne skal uden sondring anvendes til finansiering af samtlige udgifter, der er opført på budgettet 
(reglen om ikke-formålsbestemmelse). Alle Fællesskabets indtægts- og udgiftsposter skal opføres på budgettet (reglen om 
et samlet budget). Samtlige indtægts- og udgiftsposter skal opføres med deres fulde beløb på budgettet og i regnskaberne, 
uden at der foretages indbyrdes modregning (bruttoprincippet). Der er visse undtagelser fra disse almindelige principper. 
1.4. Det almindelige budgets indhold og struktur 
Det almindelige budget omfatter overslag over EKSF's administrationsudgifter og de tilsvarende indtægter, EØF's indtægter 
og udgifter samt Euratoms indtægter og udgifter. 
Budgettet indeholder fem forskellige sektioner, der igen er opdelt i (anslåede) indtægts- og udgiftsopgørelser: (I) Parlamen­
tet, (II) Rådet (og som bilag Det økonomiske og sociale Udvalg), (III) Kommissionen, (IV) Domstolen, (V) Revisionsretten. 
Inden for hver sektion er indtægter og udgifter opdelt i budgetposter (afsnit, kapitler, artikler og konti) efter deres art eller 
formål. 
1.5. Regningsenheder i det almindelige budget 
Indtil 1977 blev budgettet opstillet og gennemført i regningsenheder (RE): 1 RE = 0,88867088 g guld (= 1 US-dollar mellem 
1934 og 1972). 
Fra 1978 til 1980 blev budgettet opstillet og gennemført i europæiske regningsenheder (ERE): 1 ERE svarer til summen af 
følgende beløb i Fællesskabets medlemsstaters valutaer: 0,828 DM + 0,0885 UKL + 1,15 FF + 109 LIT + 0,286 HFL + 
3,66 BFR + 0,14 LFR + 0,217 DKR + 0,00759 IRL. 
Siden 1981 opstilles og gennemføres budgettet i ECU. Ligesom ERE er ECU en enhed, der er beregnet på grundlag af en 
kurv af nationale valutaer. I 1981 var værdien af og sammensætningen af kurven for ECU de samme som for ERE. (Den græ­
ske valuta, drachmen, indgik ikke i beregningsgrundlaget for ECU). 
Pr. 31. december 1982 var omregningskurserne mellem ECU og de nationale valutaer som følger: 1 ECU = 45,3207 BFR/LFR 
= 8,11485 DKR = 2,30014 DM = 68,5398 DR = 6,52207 FF = 0,692923 IRL = 1325,70 LIT = 2,54206 HFL = 0,600289 UKL. 
1.6. Finansiering af det almindelige budget (indtægter) 
Det almindelige budget finansieres i hovedsagen af Fællesskabernes egne indtægter (6): told, landbrugsimportafgifter, suk-
ker- og isoglucoseafgifter og momsandele på højst 1 o/o af et ensartet EF-beregningsgrundlag po); der findes visse andre 
mindre betydelige indtægter. 
Ifølge Rådets afgørelse af 21. april 1970 (6) har egne indtægter siden den 1. januar 1971 gradvis afløst den gamle ordning med 
medlemsstaternes finansielle bidrag i henhold til fordelingsnøglen. Indtil det blev muligt at anvende et ensartet momsgrundlag 
betalte medlemsstaterne fortsat finansielle bidrag. Fra 1975 blev disse finansielle bidrag beregnet på grundlag af medlemssta­
ternes andele af Fællesskabets bruttonationalindkomst (BNI). I 1979 indeholdt egne indtægter for første gang momsandele. 
Seks af medlemsstaterne betalte momsandele, hvorimod Tyskland, Irland og Luxembourg fortsat betalte BNI-finansielle 
bidrag. I 1980 betalte alle medlemsstater momsandele. I 1981 betalte samtlige medlemsstater momsandele bortset fra Græ­
kenland, der betalte et BNI-baseret finansielt bidrag. 
(1) Fusionstraktaten (8. april 1965): traktat om oprettelse af et fælles Råd og en fælles Kommission for De europæiske Fællesskaber. 
(2) Luxembourg-traktaten (22. april 1970): traktat om ændring af visse budgetbestemmelser i traktaten om oprettelse af De europæiske Fællesskaber og i 
fusionstraktaten. 
(3) Paris-traktaten (18. april 1957): traktat om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF). 
(4) Rom-traktaten (25. marts 1951): traktat om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab (EØF). 
(5) Rom-traktaten (25. marts 1957): traktat om oprettelse af Det europæiske Atomenergifællesskab (Euratom). 
(6) Rådets afgørelse 70/243/EKSF, EØF, Euratom af 21. april 1970 angående udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne 
indtægter (EFT nr. L 94 af 28. 4.1970). 
(7) Tiltrædelsesakten (22. januar 1972): akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne. 
(8) Bruxelles-traktaten (22. juli 1975): traktat om ændring af visse finansielle bestemmelser i traktaten om oprettelse af De europæiske Fællesskaber og i fusi­
onstraktaten. 
(9) Finansforordningen af 21. december 1977 (EFT nr. L 356 af 31.12.1977). 
(10) Jf. Rådets 6. direktiv af 17. maj 1977, det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT nr. L 145 af 13. 6.1977). 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 163 
1.7. Bevillingernes art 
Der sondres i budgettet mellem (olgende former for bevillinger til dækning af de opforte udgifter: 
a) Opdelte bevillinger (OB) anvendes til finansiering af flerårige foranstaltninger inden for visse sektorer. De omfatter for 
pligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger: 
— forpligtelsesbevillinger (FB) dækker for det lobende regnskabsår de retlige forpligtelser, der er indgået i forbindelse 
med foranstaltninger, hvis gennemforelse strækker sig over flere regnskabsår; 
— betalingsbevillinger (BB) dækker udgifter, til opfyldelsen af de i lobet af regnskabsåret og/eller tidligere regnskabsår 
indgåede forpligtelser. 
b) Ikke-opdelte bevillinger (IOB) dækker for de årlige foranstaltningers vedkommende både forpligtelser og betalinger over 
samme regnskabsår. 
Det er således muligt at foretage folgende to opstillinger for ét og samme regnskabsår: 
— de samlede bevillinger til forpligtelser (BTF) |1) = ikke-opdelte bevillinger (IOB) 
+ forpligtelsesbevillinger (FB); 
— de samlede bevillinger til betalinger (BTB) (1) = ikke-opdelte bevillinger (IOB) 
+ betalingsbevillinger (BB). 
Indtægter, der er optaget på budgettet, skal dække bevillinger til betalinger. Forpligtelsesbevillinger bliver ikke finansieret, for 
de tilsvarende betalingsbevillinger er blevet opfort på budgettet. 
Nedenstående forenklede skema (med fiktive belob) viser virkningen af disse bevillingsarter for hvert budgetår: 
Bevillinger til forpligtelser: Belob opfort pé 
budgetterne for regnskabsår 1. 2. 3 til forplig­
telser inden for disse år 
Tegnforklaring: 
Bevillin­
ger til 
forplig­
telser 
(BTF) | Forpligtelses­
bevillinger (FB) 
I j j Ikke-opdelte 
bevillinger (IOB) 
regnskabs­
år 1 BTF:150 
regnskabs­
år 2 BTF:180 
regnskabs­
år 3 BTF:215 • 
S 
ØFB 65-
IOB 150« Forpligtelses- i 
bevillinger 
fra tidligere i 
regnskabsår | 
Oversigt over samtlige bevillingsarter 
\ f Opdelle 
bevillinger (OB) 
\ > 
\ 4 
i \ CD 
s? 
f! si i s . 03 
Sr ® S, 
ff o 
æ 
11 I si 
i S1 
• f 111 2 CD 
= m 
il 
mS 
(1) <2> (3) Hl + 12) d) + (3) 
regnskabs­
år 1 100 50 27 150 127 
regnskabs­
år 120 60 38 180 158 
regnskabs­
år 3 150 65 75 215 225 Flnansierlngsskema: Dette skema viser, i hvilket regnskabsår hver 
BTF-andel, der er opfort for regnskabsår 1. 2. 3. skal finansieres IOB 
finansieres inden for det regnskabsår, i hvilket de er opfort på budget­
tet. FB finansieres i trancher over fiere regnskabsår 
Belob (trancher) finansieret i 
regnskabs­
år 1 
T 17 
ol 100 10 regnskabs­
år 2 
T 
i 15 
07 120 12 regnskabs­
år 3 
J 
å 20 
1 
Gi 150 16 1 
1 
1 
i 49 
De lodrette totaler i dette skema angiver for hvert regnskabsår de 
bevillinger til betalinger (BTB), der er påkrævet til finansiering af de 
forpligtelser, der i dette regnskabsår folger af BTF For hvert 
regnskabsår er der BTB - IOB + betalingsbevillinger (BB), idet 
regnskabsårets BB udgor det samlede belob for alle FB. der skal finan­
sieres under dette regnskabsår 
Bevillinger til betelinger: 
regnskabs­
år 1 
IBB 
V ' 
IOB 
1100 BTB 
127 . regnskabs­
år 2 
BTB 
158, IBB 
138 
I IOB 
' 20 regnskabs-
BTB 
225 . BB 
75 
IOB 
150 
Tegnforklaring: 
Bevilling- (| 
ger til 
betalinger , r— 
(BTB) (I Betalingsbevillinger 
(BB) 
Ikke-opdelte bevillinger 
(IOB) 
(1) Bemærk: Det er vigtig! at bemærke forskellen på »bevillinger til forpligtelser« og »forpligtelsesbevillinger« og på »bevillinger til betalinger« og »betalingsbe­
villinger«. Forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger anvendes udelukkende i forbindelse med opdelte bevillinger 
164 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
1.8. Opstilling af det almindelige budget 
For hvert regnskabsår (fra den 1. januar til den 31. december) opstiller alle institutionerne inden den 1. juli i det år, der går 
forud for det år, hvor budgettet skal gennemføres, et overslag over deres udgifter. Kommissionen sammenfatter disse over­
slag i et foreløbigt budgetforslag, og dette forelægges senest den 1. september i samme år Rådet, som tillige med Parlamen­
tet et budgetmyndigheden. Rådet udarbejder budgetforslaget og sender det senest den 5. oktober i samme år til Parlamen­
tet. Parlamentet kan stille ændringsforslag til budgettet, for så vidt angår de obligatoriske udgifter C) og vedtage ændringer, 
for så vidt angår ikke-obligatoriske udgifter; disse ændringsforslag og ændringer forelægges Rådet. For så vidt angår obliga­
toriske udgifter, er Rådet sidste instans. For så vidt angår ikke-obligatoriske udgifter, kan Parlamentet, inden for rammerne af 
en maksimalsats for forhøjelser, udøve sin ret til at vedtage ændringer i sidste instans. Parlamentets formand erklærer bud­
gettet for endeligt vedtaget. Parlamentet kan imidlertid forkaste budgetforslaget og begære forelæggelse af et nyt for­
slag (2). 
Såfremt budgettet ikke er vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, gælder der særlige bestemmelser i traktaterne og 
finansforordningen, for så vidt angår anvisning af udgifter (3). 
Budgetmyndigheden kan vedtage ændringsbudgetter (der ikke ændrer det samlede beløb for det årlige budget) eller tillægs­
budgetter (som ændrer det samlede beløb) (4). 
De endelige budgettildelinger til en bestemt budgetpost kan ændres ved overførsler (5) fra andre budgetposter. 
1.9. Gennemførelse af det almindelige budget 
1.9.1. Ansvar for gennemførelsen 
Kommissionen gennemfører budgettet i overensstemmelse med finansforordningen på eget ansvar og inden for bevillin­
gerne. Kommissionen giver de andre institutioner de nødvendige beføjelser til at gennemføre de sektioner af budgettet, som 
vedrører dem (6). Finansforordningen fastlægger gennemførelsesbestemmelserne, især det ansvar, der påhviler institutioner­
nes anvisningsberettigede, regnskabsførere, forskudsbestyrere og finansinspektører (7). 
1.9.2. Indtægter 
De anslåede indtægter opføres i budgettet med forbehold af eventuelle ændringer som følge af ændrings- og tillægsbudget­
ter (4). 
Den budgetmæssige gennemførelse af indtægterne sker ved, at fordringer konstateres og de til Fællesskaberne skyldige 
beløb (egne indtægter og andre indtægter) indkasseres; der gælder særlige regler herfor (8). 
Et regnskabsårs faktiske indtægter defineres som summen af indkasseringer af de i det løbende regnskabsår konstaterede 
fordringer og indkasseringer af udestående fordringer fra tidligere regnskabsår. 
1.9.3. Udgifter 
De anslåede udgifter opføres i budgettet. Alt efter arten af den retlige forpligtelse dækkes de af bevillinger til forpligtelser 
eller bevillinger til betalinger. Den budgetmæssige gennemførelse af udgifterne, dvs. bevillingernes udvikling og udnyttelse 
kan sammenfattes som følger: 
a) Bevillinger til forpligtelser 
— Bevillingernes udvikling: Der kan ske visse ændringer af de bevillinger til forpligtelser, der er opført i det oprindelige 
budget, før der nås frem til de endelige bevillinger til forpligtelser: endelige bevillinger til forpligtelser = oprindeligt 
budget (IOB og FB) ± tillægs- og ændringsbudgetter (4) + ekstra indtægter (9) ± overførsler (5) + tiloversblevne for­
pligtelsesbevillinger fra det foregående regnskabsår po) + ikke-automatiske fremførsler (11) fra det foregående regn­
skabsår (IOB) for hvilke der ikke er indgået forpligtelse + frigjorte forpligtelsesbevillinger (FB) fra foregående regn­
skabsår. 
— Bevillingernes udnyttelse: Der kan i regnskabsåret indgås forpligtelser for de endelige bevillinger til forpligtelser (udnyt­
tede bevillinger til forpligtelser = summen af indgåede forpligtelser). 
— Bevillinger, der forbliver disponible det følgende regnskabsår: Ikke-opdelte bevillinger, for hvilke der ikke er indgået 
forpligtelse, kan blive ikke-automatisk fremført til næste regnskabsår efter bemyndigelse fra Rådet (11). Uudnyttede 
forpligtelsesbevillinger (for hvilke der ikke er indgået forpligtelse ved udgangen af regnskabsåret) forbliver disponible 
det næste regnskabsår (10). 
— Bortfald af bevillinger: Restbeløbet bortfalder. 
b) Regnskabsårets bevillinger til betalinger 
— Bevillingernes udvikling: Bevillinger til betalinger kan ligeledes undergå ændringer, der fører til de endelige bevillinger til 
betalinger: endelige bevillinger til betalinger = oprindeligt budget (IOB og BB) ± tillægs- og ændringsbudgetter (4) + 
ekstra indtægter (9) ± overførsler (5). 
— Bevillingernes udnyttelse: Der kan i regnskabsåret foretages betalinger for de endelige bevillinger til betalinger (udnyt­
tede bevillinger til betalinger i regnskabsåret = summen af betalinger afholdt af regnskabsårets bevillinger). 
— Fremførsel af bevillinger til det følgende regnskabsår: Ikke-udnyttede bevillinger kan fremføres til det næste regnskabs­
år i form af automatiske (12) eller ikke-automatiske (11) fremførsler. 
— Bortfald af bevillinger: Restbeløbet bortfalder. 
c) Bevillinger til betalinger fremført fra det foregående regnskabsår (automatiske og ikke-automatiske fremførsler). 
Der kan i hvert regnskabsår ligeledes foretages betalinger af disse bevillinger (efter eventuelle overførsler). Bevillingsbe-
løb, der stadig ikke er betalt efter fremførsel, bortfalder, bortset fra i visse tilfælde, hvor der kan foretages gentagne frem-
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 165 
førsier (13). De således bortfaldne beløb føjes til regnskabsårets resultat i det konsoliderede driftsregnskab (se pkt. 
1.9.4). 
For så vidt angår de faktiske udgifter, skelnes der mellem to begreber: 
— de i et regnskabsår faktisk afholdte udgifter = samlede betalinger i løbet af regnskabsåret = betalinger over regn­
skabsårets bevillinger til betalinger plus betalinger over bevillinger til betalinger fremført fra det foregående regnskabsår; 
— de faktisk afholdte udgifter vedrørende et regnskabsår = de udgifter, der er opført i det konsoliderede driftsregnskab 
(se pkt. 1.9.4) = betalinger af regnskabsårets bevillinger til betalinger plus regnskabsårets bevillinger til betalinger frem­
ført til det følgende regnskabsår. 
1.9.4, Konsolideret driftsregnskab og regnskabsårets saldo 
Efter afslutningen af hvert regnskabsår opstilles det konsoliderede driftsregnskab. Regnskabsårets saldo, som skal opføres 
på budgettet for det følgende regnskabsår i forbindelse med et ændringsbudget, beregnes (14) (se § 10). 
1.10. Regnskabsaflæggelse 
Senest den 1. juni efter afslutningen af regnskabsåret sender Kommissionen regnskaberne, for det pågældende regnskabsår 
til Parlamentet, Rådet og Revisionsretten; regnskaberne omfatter driftsregnskabet og status, ledsaget af en analyse af den 
økonomiske forvaltning (is). 
1.11. Ekstern revision 
Siden 1977 foretages den eksterne revision af det almindelige budget af Revisionsretten for De europæiske Fællesska­
ber (16). Revisionsretten reviderer regnskaberne vedrørende samtlige indtægter og udgifter under det almindelige budget og 
efterprøver lovmedholdeligheden og den formelle rigtighed af indtægter og udgifter og undersøger, hvorvidt den økonomiske 
forvaltning har været forsvarlig. Revisionen kan finde sted inden afslutningen af det pågældende regnskabsårs regnskaber. 
Revisionen sker på grundlag af regnskabsbilag, og i givet fald på stedet i fællesskabsinstitutionerne og i medlemsstaterne. 
Revisionsretten udarbejder en årsberetning for hvert regnskabsår, og den kan endvidere når som helst fremkomme med 
bemærkninger til særlige spørgsmål og på begæring fra en af Fællesskabernes institutioner afgivne udtalelser. 
1.12. Decharge og opfølgning 
Siden 1977 gælder følgende bestemmelser (17): Parlamentet godkender efter henstilling fra Rådet inden den 30. april det 
andet år efter det pågældende regnskabsår Kommissionens forvaltning af budgettet. Med henblik herpå gennemgår Parla­
mentet og Rådet de af Kommissionen forelagte regnskaber og Revisionsrettens årsberetning. Institutionerne træffer hen­
sigtsmæssige foranstaltninger for at tage de antegnelser til følge, der er anført i beslutningerne om decharge, og skal gøre 
rede for de trufne foranstaltninger (18). 
(1) Obligatoriske udgifter er udgifter, der er en nødvendig følge af traktaterne eller af retsakter udstedt i henhold til disse. 
(2) For yderligere oplysninger om budgetproceduren: artikel 78 EKSF, 203 EØF og 177 Euratom. 
(3) Se artikel 8 i finansforordningen. 
(4) Se artikel 1 (5) i finansforordningen. 
(5) Se artikel 21 i finansforordningen. 
(6) Se artikel 78 d EKSF, 205 EØF, 179 Euratom og artikel 18 (2) i finansforordningen. 
(?) Se artikel 17-49 og 68-72 i finansforordningen. 
(8) Se artikel 23-31 i finansforordningen og Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 2891/77 og 2892/77 af 19. december 1977 (EFT nr. L 336 af 27. 12. 
1977). 
(9) Se artikel 87 i finansforordningen og artikel 91 (2) i den ændrede finansforordning. 
(10) Se artikel 6 (2) (a) og 88 (3) i finansforordningen. 
(11) Se artikel 6 (1) (b) i finansforordningen. 
(12) Se artikel 6 (1) (c), art. 6 (2) (b) og art. 88 (4) i finansforordningen. 
(13) Se artikel 6 (4) og artikel 108 (3) (a) og (b) i finansforordningen. 
(u) Se artikel 27 i finansforordningen og artikel 15 og 16 i Rådets forordning (EKSF; EØF, Euratom) nr. 2891/77 (EFT nr. L 336 af 27.12.1977) 
(15) Se artikel 73-77 i finansforordningen. 
(16) Se artikel 78 e og f EKSF, 206 og 206 a EØF, 180 og 180 a Euratom og finansforordningens artikel 78-84. 
(17) Se artikel 78 g EKSF, 206 b EØF og 180 b Euratom. 
(18) Se finansforordningens artikel 85. 
166 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 2. Det almindelige budget 1982: Anslåede indtægter 
(se endvidere § 5) 
m (O 
1! O. 3 
a> S 
3 8i 
5 5 
Jo s 
</> ro 
O) 
3 J8S0.3 
Mio ecu 
"3,1 o/0( 
Anslåede 
indtægter 
i alt: 
21 984,4 
Mio ECU 
Tegnforklaring: 
Egne indtægter i alt (pr. medlemsstat) 
Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Momsandele/finansielle bidrag 
| Andre indtægter Andre indtægter 
164.5 Mio ECU (0,7%) 
Momsandele og 
finansielle bidrag: 
12 195,8 Mio ECU (55,5%) 
Sukker- og isoglucoseafgifter: 
786,0 Mio ECU (3,6 %) 
II" (O CM 
co 2 
ro Landbrugsimportafgifter: 
1 899,1 Mio ECU (8,6 o/b) " 
Told: 
6 939,0 Mio ECU (31.6 o/o) 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 167 
§ 3. Det almindelige budget 1982: Anslåede udgifter — bevillinger til betalinger 
(for nærmere oplysninger se § 7, kolonne 3) 
4 Fiskeri: 75,8 Mio ECU (0,3 o/o) (heraf IOB: 37.6 Mio ECU) 
3 Landbrugsstrukturer: 772.1 Mio ECU (3,5 •Vo) 
(heraf IOB 11,5 Mio ECU) 
2.10. Agromonetære foranstaltninger: 278,0 Mio ECU (1,3%) 
2.9 Andre sektorer: 581,0 Mio ECU (2.6 <V0) 
2 8 Kod, æg og fierkrækod 1 914,0 Mio ECU (8,7 o/o) 
(') Summen af ikke-opdelte 
bevillinger (18 508.1 Mio 
ECU) + betalingsbevillin­
ger (3 476,3 Mio ECU). 2.7. Mejeriprodukter: 3 929,6 Mio ECU (17,9 o/o) 
2.6 Tobak 618,0 Mio ECU (2,8 o/o) 
2.5. Vin : 416,0 Mio ECU (1,9 0/0) 
2.4 Frugt og gronsager 849,0 Mio ECU (3,9 o/b) 
2.3. Fedtstoffer og proteinholdige afgroder 1 305,0 Mio ECU 
(5,9 o/o) 
2.2. Sukker og isoglucose: 1 225.5 Mio ECU (5,6 °/o) 
2.1 Korn og ris: 2 101,2 Mio ECU (9,5 o/o) 
1. Drift (alle institutioner): 
1 103,2 Mio ECU (5.0 <Vo) 
Ikke-opdelte bevillinger (IOB) Øvrige institutioner 374,5 Mio ECU (1,7 °/o) 
Sektorer med opdelte bevillinger: 
betalingsbevillinger 
Bevillinger til disposition for Kommissionen 
Bevillinger til disposition for de 
ovrige institutioner 209,2 Mio ECU 
121,0 Mio ECU 
28.0 Mio ECU 
16,3 Mio ECU — Parlamentet 
— Rådet: (') 
— Domstolen: 
— Revisionsretten 
f1) Heraf Det økonomiske og sociale Udvalg: 23,4 Mio ECU 
31. 12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 168 
§ 4. Det almindelige budget 1982: Bevillinger til forpligtelser 
(for nærmere oplysninger se § 6, kolonne 3) 
Summen af ikke-opdelte bevillinger 
(18 508,1 MioECU) + forpligtelses­
bevillinger (4 752.0 Mio ECU) < \ 
Bevillinger 
til 
forpligtelser 
i alt: 
23 260,1 
Mio ECU (•) Bemærk: For de sektorer, der har fået tildelt opdelte bevillinger, 
vises i dette diagram belobene for forpligtelsesbevillinger i ste­
det for de i § 3 viste betalingsbevillinger, da belobene for de 
ikke-opdelte bevillinger og fremstillingen heraf i diagrammerne 
er identiske. 
De samlede bevillinger til forpligtelser balancerer ikke med 
budgettets indtægter for 1982. da forpligtelsesbevillingerne 
endvidere omfatter belob. der skal finansieres af budgetindtæg­
ter for senere regnskabsår (se § 1.7). 
Tegnforklaring: 
Bl Ikke-opdelte bevillinger (IOB) 
Sektorer med opdelte bevillinger 
forpligtelsesbevillinger 1. Drift (alle institutioner): 1 103,2 Mio ECU (4,7 o/o) 
(fordelingen af disse bevillinger efter institution fremgår af § 3) 4 Fiskeri 63 0 Mio ECU 10 3 <"ol (heraf IOB 37 6 Mio ECUI 
3 Landbrugsstrukturer 779,4 Mio ECU (3.4 o/o) 
(heraf IOB: 11.5 Mio ECU) 
C) 
(18 
bevillinger (4 2 EUGFL-garanti: 13 217.3 Mio ECU (56.8 o/o) 
(fordelingen af disse bevillinger på 
sektorer fremgår af § 3) 5. Regionalpolitik: 3 483.5 Mio ECU (15.0 o/o) 
(heraf IOB 1 873,0 Mio ECU) Bevillingsreserver: 827.4 Mio ECU (3,6 o/o) (heraf IOB: 469,3 Mio ECU) 
9 Udviklingssamarbejde: 822,4 Mio ECU (3,5 o/o) (heraf IOB: 552,5 Mio ECU) 
8. Refusion til medlemsstaterne: 1 120,9 Mio ECU (4,8 o/o) 
7 Forskning, energi, osv. 485,7 Mio ECU (2,1 o/b) (heraf IOB: 14,5 Mio ECU) 
6 Socialpolitik: 1 357,3 Mio ECU (5.8 o/b) (heraf IOB 108,3 Mio ECU) 10 
169 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 5. Anslåede og faktiske indtægter for 1982 
A. Anslåede og faktiske indtægter for 1982: 
Anslåede indtægter på Faktiske indtægter 
1982-budgettet i 1982 
Mio ECU o/o Mio ECU o/o 
1. Egne indtægter: 
— Told 6 939,0 31,6 6 815,3 31,8 
— Landbrugsimportafgifter 1 899,1 8,6 1 522,0 7,1 
— Sukker-og isoglucoseafgifter 786,0 3,6 705,8 3,3 
— Momsandele 1982 11 998,3 54,6 12 000,4 56,0 
— Finansielle bidrag (BNI) for 
1982, Grækenland 197,5 0,9 197,0 0,9 
— Restsum af momsindtægter 
og af finansielle bidrag før 1982 — — -76,3 -0,3 
Egne indtægter, i alt 21 819,9 99,3 21 164,2 98,8 
2. Andre indtægter 164,5 0,7 263,2 1,2 
(EKSF's bidrag; finansiering af Euratoms 
supplerende programmer; indeholdelser i 
vederlag til personalet; 
diverse indtægter) 
Indtægter i alt 21 984,4 100 21 427,4 100 
B. Anslåede og faktiske egne indtægter for 1982 — pr. medlemsstat: 
(Mio ECU) 
Indtægtsart Bel­
gien Dan­
mark For-
bunds-
repu-
blikken 
Tyskland Græken­
land Frank­
rig Irland Italien Luxem­
bourg Neder­
landene Det for­
enede 
Konge­
rige EUR 10 
Told: 
— anslåede 
— faktiske 415,0 
403,7 140,0 
142,6 1 890,0 
1 966,5 110,0 
108,7 1 150,0 
1 071,2 90,0 
87,8 725,0 
660,8 4,0 
4,3 615,0 
585,2 1 800,0 
1 784,5 6 939,0 
6 815,3 
Landbrugsimportafgifter: 
— anslåede 
— faktiske 190,0 
238,6 10,0 
7,5 255,0 
201,9 70,0 
63,5 140,0 
70,9 4,0 
6,0 435.0 
285.1 0,1 
0,1 245,0 
172,5 550,0 
475,9 1 899,1 
1 522,0 
Sukker- og 
isoglucoseafgifter: 
— anslåede 
— faktiske 56,0 
44,4 25,0 
25,3 200,0 
190,2 17.0 
13.1 258,0 
211,0 11,0 
7,0 95,0 
83,5 57,0 
58,9 67,0 
72,4 786,0 
705,8 
Momsindtægter 1982 (1): 
— anslåede 
— faktiske 471,6 
468,0 245,1 
244,5 3 338,5 
3 347,1 197,5 
197,0 2 913,1 
2 914,8 92,5 
92,4 1 595,3 
1 592,3 22,2 
22,0 638,1 
638,6 2 681,9 
2 680,7 12195,8 
12197,4 
Restsum af 
momsindtægter og af 
finansielle bidrag for 1982: 
— anslåede 
— faktiske -6,4 -17,7 -7,2 -0,7 -42,0 15,3 -134,5 3,7 11,2 102,0 -76,3 
Egne indtægter, i alt: 
— anslåede 
— faktiske 1 132,6 
(5,2 o/o) 
1 148,3 
(5,4 o/o) 420.1 
(1,9 0/o) 
402.2 
(1,9 0/0) 5 683,5 
(26,1 o/o) 
5 698,5 
(26,9 o/o) 394.5 
(1,8 0/0) 
381.6 
(1,8 0/o) 4 461,1 
(20,4 o/o) 
4 225,9 
(20,0 o/o) 197,5 
(0,9 o/o) 
208,5 
(1,0 0/o) 2 850,3 
(13,1 o/o) 
2 487,2 
(11,8 0/o) 26,3 
(0,1 o/o) 
30,1 
(0,1 o/o) 1 555,1 
(7,1 o/o) 
1 466,4 
(6,9 o/o) 5 098,9 
(23,4 o/o) 
5115,5 
(24,2 o/o) 21 819,9 
(100 o/o) 
21 164,2 
(100 o/o) 
(') Grækenland har indbetalt et finansielt bidrag, som er beregnet på grundlag af BNI. 
170 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 6. Disponible bevillinger til forpligtelser i 1982 og deres udnyttelse (Mio ECU) 
Sektor 
(De tilsvarende poster i kontoplanen for 1982 er 
angivet i parantes: sektion (S) og afsnit (A) 
og kapitel (K)) 
Bevillingsart: ikke-opdelte bevillinger (IOB); forpligtelses­bevillinger (FB) OJ 00 05 
a3 O) •o 
Endelige 
bevillinger 1982 f1) sS 0) — 
O) Q) = KT3 P- O) 
Bevillinger, der forbliver 
disponible i 1983 (2) 2 (0 Bevillingsart: 
ikke-opdelte bevillinger (IOB); forpligtelses­bevillinger (FB) CO 
Endelige 
bevillinger 1982 f1) £1 
Bevillinger, der forbliver 
disponible i 1983 (2) CD 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) = 
(4)-(5)-(6) Alle 
institutioner 1. Drift 
1.1. Parlamentet (S I) 
1.2. Rådet (S II) 
(herunder Det økonomiske og sociale Udvalg) 
1.3. Kommissionen (S III, del A) 
1.4. Domstolen (S IV) 
1.5. Revisionsretten (S V) IOB 
IOB 
IOB 
(IOB) 
IOB 
IOB 
IOB 1 103,2 
209,2 
121,0 
(23,4) 
728,7(3) 
28,0 
16,3 1 121,8 
209,8 
121,0 
(23,4) 
746,7(3) 
28,0 
16,3 1 063,9 
199,0 
111,7 
(20,7) 
713,3 
25,8 
14,1 0,0 
0,0 57,9 
10,8 
9,3 
(2,7) 
33,4(3) 
2,2 
2,2 
2. EUGFL-garanti (A 1,2) 
2.1. Korn og ris (K 10) 
2.2. Sukker og isoglucose (K 11) 
2.3. Fedtstoffer og proteinholdige afgrøder 
(K 12,13) 
2.4. Frugt og grønsager (K 15) 
2.5. Vin (K 16) 
2.6. Tobak (K 17) 
2.7. Mejeriprodukter (K 20) 
2.8. Kød, æg og fjerkrækød (K 21-24) 
2.9. Andre produkter (K 14,18, 25) 
2.10. Agromonetære foranstaltninger (K 27, 28) IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 13 217,3 
2 101,2 
1 225,5 
1 305,0 
849,0 
416,0 
618,0 
3 929,6 
1 914,0 
581,0 
278,0 13 286,0 
1 983,9 
1 243,5 
1 500,6 
918,6 
572,0 
633,0 
3 510,2 
1 941,7 
589,5 
393,0 12 371,6 
1 874,8 
1 241,8 
1 296,6 
914,3 
570,6 
622,6 
3 327,8 
1 625,9 
584,1 
313,1 — 914,4 
109,1 
1,7 
204,0 
4.3 
1.4 
10,4 
182,4 
315,8 
5,4 
79,9 
3. Landbrugsstrukturer (A 3) 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
3.1. EUGFL-udvikling (K 30-33) 
3.2. Særlige foranstaltninger (K 38) IOB + FB 
(IOB) 
FB 
IOB + FB 779,4 
(11,5) 
765,3 
14,1 894,0 
(12,5) 
878,9 
15,1 745,7 
(9,5) 
733,6 
12,1 142,1 
(-) 
142,1 
0,0 6,2 
(3,0) 
3,2 
3,0 
CO 
o TJ 4. Fiskeri (A 4) 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
4.1. Markedsordninger (K 40) 
4.2. Andre foranstaltninger (K 41,42, 46) IOB + FB 
(IOB) 
IOB 
IOB + FB 63,0 
(37,6) 
31,8 
31,2 110,8 
(43,6) 
34,2 
76,6 68,8 
(43,2) 
34,0 
34,8 25,1 
(-) 
25,1 16,9 
(0,4) 
0,2 
16,7 
C O 
£ a> CO 
c a> c 5. Regionalpolitik (A 5) 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
5.1. Regionalfonden (K 50, 51) 
5.2. Foranstaltninger til fordel for UK (K 53) 
5.3. Andre foranstaltninger (K 52, 54) IOB + FB 
(IOB) 
FB 
IOB 
IOB 3 483,5 
(1 873,0) 
1 610,5 
1 654,2 
218,8 3 962,3 
(2 032,8) 
1 929,5 
1 804,2 
228,6 3 860,0 
(2 015,2) 
1 844,8 
. 1 804,2 
211,0 84,7 
(-) 
84,7 17,6 
(17,6) 
17,6 
o '#) in 
E 
E o * 6. Socialpolitik (A 6) 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
6.1. Socialfonden (K 60-62) 
6.2. Andre foranstaltninger (K 63-69) IOB + FB 
(IOB) 
FB 
IOB + FB 1 357,3 
(108,3) 
1 242,8 
114,5 1 758,5 
(174,3) 
1 577,8 
180,7 1 689,6 
(173,6) 
1 510,2 
179,4 68,2 
(-) 
67,6 
0,6 0,7 
(0,7) 
0,0 
0,7 
7. Forskning, energi, osv. (A7) 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
7.1. Energi (K 70) 
7.2. Forskning og investering (K 73) 
7.3. Industri og transport (K 77, 78) 
7.4. Andre foranstaltninger (K 71,72, 75) IOB + FB 
(IOB) 
IOB + FB 
FB 
IOB + FB 
IOB + FB 485,7 
(14,5) 
65,0 
345,6 
58,4 
16,7 737,4 
(21,6) 
136,7 
508,3 
74,0 
18,4 557,2 
(21,3) 
83,9 
443,1 
19,3 
10,9 173,3 
(—) 
51,6 
59,8 
54,5 
7,4 6,9 
(0,3) 
1,2 
5,4 
0,2 
0,1 
8. Refusion til medlemsstaterne (A 8) 
8.1. Omkostninger ved opkrævningen af egne 
indtægter (K 80) 
8.2. Andre former for godtgørelse (K 82, 86) IOB 
IOB 
IOB 1 120,9 
962.4 
158.5 1 123,8 
962,4 
161,4 1 068,2 
907,6 
160,6 — 55,6 
54,8 
0,8 
9. Udviklingssamarbejde (A9) 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
9.1. Fødevarehjælp (K 92) 
9.2. Finansiel bistand (K 93-96, 98, 99) IOB + FB 
(IOB) 
IOB 
IOB + FB 822,4 
(552,5) 
499,6 
322,8 1 153,4 
(628,5) 
503,6 
649,8 899,5 
(626,6) 
502.7 
396.8 194,5 
(—) 
194,5 59.4 
(1,9) 
0,9 
58.5 
10. Bevillingsreserver (K 100,101) 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) IOB + FB 
(IOB) 827,4 
(469,3) 402,5 
(264,3) — — 402,5 
(264,3) 
I alt IOB + FB 
(IOB) 
(FB) 23 260,1 
(18 508,1) 
(4 752,0) 24 550,5 
(18 709,2) 
(5 841,3) 22 324,5 
(17 393,1) 
(4 931,4) 687,9 
(0,0) 
(687,9) 1 538,1 
(1 316,1) 
(222,0) 
(') Bevillinger ændret efter hensyntagen til ikke-automatiske fremførsler fra 1981 (Parlamentet 0,6 Mio ECU; Kommissionen 373,7 Mio ECU), forpligtelsesbevillinger, der henstod fra tidligere 
regnskabsår (908,5 Mio ECU), bevillinger svarende til indtægter fra tjenesteydelser for tredjemand (7,6 Mio ECU) og overførsler mellem budgetposter. 
(2) Ikke-automatiske fremførsler til 1983 af ikke-opdelte bevillinger, samt forpligtelsesbevillinger, der henstod ultimo 1982. 
(3) Herunder beløb svarende til formålsbestemte reserver under sektion III, del A. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 171 
§ 7. Disponible bevillinger til betalinger 51982 og deres udnyttelse (Mio ECU) Bevillingsart: 
ikke-opdelte bevillinger 
(IOB); betalingsbevillinger (BB) A. Bevillinger i regnskabsåret 1982 B. Fremførsler fra 1981 
Sektor 
(se § 6, kolonne 1 vedrørende 
de tilsvarende benævnelser og 
budgetposter) 
Bevillingsart: 
ikke-opdelte bevillinger (IOB); betalingsbevillinger (BB) CM 00 <J> 
a> O) "O 3 CD 0) O) c 
> a> n 
03 O) 
®CVJ ^ oo £? S 
o •C to 
O) c = CM CO 00 
OD .1 CO 00 O) 
a> 
m 
o E o u. "O (O 
o CD c Q ~ 
E -® S .fc o L_ t 0) O) o>,_ > 
.£ oo ° = £ ID 
m £ ® S 
o -C ro <5 O) c — CM to 00 0) 
CD .1 CO 00 O) 
<L> in 
Q 
E <D 
£ 2 <o 
O CD C. 
Betalin­
geri 
1982 i alt 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) = 
(4) - (5) 
-(6) (8) (9) (10) (11) = 
(8)-(9) 
-(10) (12) = 
(5) + (9) Alle 
institutioner 1. Drift 
1.1. Parlamentet 
1.2. Rådet 
(herunder Det økonomiske og sociale 
Udvalg) 
1.3. Kommissionen 
1.4. Domstolen 
1.5. Revisionsretten IOB 
IOB 
IOB 
(IOB) 
IOB 
IOB 
IOB 1 103,2 
209,2 
121,0 
(23,4) 
728,7 (') 
28,0 
16,3 1 121,2 
209,2 
121,0 
(23,4) 
746,7 (1) 
28,0 
16,3 957,0 
162,0 
103,2 
(19,9) 
654,4 
24,3 
13,1 106,6 
36,7 
8,5 
(0,8) 
58,9 
1,5 
1,0 57,6 
10,5 
9,3 
(2,7) 
33,4 (1) 
2,2 
2,2 69,9 
16,4 
10,9 
(1,1) 
40,6 
1,2 
0,8 53,3 
11,3 
6,5 
(0,7) 
33,9 
1,1 
0,5 — 16,6 
5,1 
4,4 
(0,4) 
6,7 
0,1 
0,3 1 010,3 
173,3 
109,7 
(20,6) 
688,3 
25,4 
13,6 
2. EUGFL-garanti 
2.1. Korn og ris 
2.2. Sukker og isoglucose 
2.3. Fedtstoffer og proteinholdige 
afgrøder 
2.4. Frugt og grønsager 
2.5. Vin 
2.6. Tobak 
2.7. Mejeriprodukter 
2.8. Kød, æg og fjerkrækød 
2.9. Andre produkter 
2.10. Agromonetære foranstaltninger IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 13 217,3 
2 101,2 
1 225,5 
1 305,0 
849,0 
416,0 
618,0 
3 929,6 
1 914,0 
581,0 
278,0 13 124,3 
1 973,8 
1 243,5 
1 499,0 
915,0 
572,0 
633,0 
3 376,5 
1 929,0 
589,5 
393,0 12 257,3 
1 865,1 
1 241,8 
1 294,9 
912.5 
570.6 
622,6 
3 234,8 
1 618,8 
583,1 
313,1 2,7 
1,7 
1,0 864.3 
108,7 
1,7 
202.4 
2,5 
1,4 
10,4 
141,7 
310,2 
5,4 
79,9 162,4 
10,1 
1,8 
3,6 
133,7 
12,7 
0,5 112,2 
9.7 
0,1 
1.8 
93,0 
7,1 
0,5 — 50,2 
0,4 
1.7 
1.8 
40,7 
5,6 
0,0 12 369,5 
1 874,8 
1 241,8 
1 295,0 
914,3 
570,6 
622,6 
3 327,8 
1 625,9 
583,6 
313,1 
3. Landbrugsstrukturer 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
3.1. EUGFL-udvikling 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
3.2. Særlige foranstaltninger IOB + BB 
(IOB) 
IOB + BB 
(IOB) 
IOB + BB 772,1 
(11,5) 
758,7 
13,4 763,7 
(12,5) 
749,3 
14,4 483,5 
(5,0) 
478,3 
5,2 277,2 
(4,5) 
271,0 
6,2 3,0 
(3,0) 
3,0 302,7 
(215,9) 
295,6 
(209,4) 
7,1 162,6 
(86,5) 
159,9 
(84,4) 
2,7 120,1 
(120,1) 
120,1 
(120,1) 20,0 
(9,3) 
15,6 
(4,9) 
4,4 646.1 
(91,5) 
638.2 
(84,4) 
7,9 
CD 
a> T> 
c 4. Fiskeri 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
4.1. Markedsordninger 
4.2. Andre foranstaltninger IOB + BB 
(IOB) 
IOB 
IOB + BB 75,8 
(37,6) 
31,8 
44,0 81,5 
(43,6) 
34.2 
47.3 50,7 
(42,8) 
34,0 
16,7 30,4 
(0,4) 
30,4 0,4 
(0,4) 
0,2 
0,2 4,1 
(0,0) 
4,1 4,1 
(0,0) 
4,1 — 0,0 
(0,0) 54,8 
(42,8) 
34,0 
20,8 
o S a> æ 
c <D C o 5. Regionalpolitik 
(heraf: ikke opdelte bevillinger) 
5.1. Regionalfonden 
5.2. Foranstaltninger UK 
5.3. Andre foranstaltninger IOB + BB 
(IOB) 
BB 
IOB 
IOB 2 823,0 
(1 873,0) 
950,0 
1 654,2 
218,8 2 957,8 
(1 882,8) 
1 075,0 
1 654,2 
228,6 2 765,8 
(1 828,6) 
937,2 
1 654,2 
174,4 174,4 
(36,6) 
137,8 
36,6 17,6 
(17,6) 
17,6 242,5 
(206,7) 
35,8 
165,0 
41,7 242,5 
(206,7) 
35,8 
165,0 
41,7 (—) 0,0 
(0,0) 
0,0 3 008,3 
(2 035,3) 
973.0 
1 819,2 
216.1 
in in 
E 
E o 6. Socialpolitik 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
6.1. Socialfonden 
6.2. Andre foranstaltninger IOB + BB 
(IOB) 
BB 
IOB + BB 1 022,3 
(108,3) 
911,3 
111,0 1 130,7 
(112,3) 
1 015,8 
114,9 910,0 
(76,9) 
832,6 
77,4 220,0 
(34,8) 
183,2 
36,8 0,7 
(0,6) 
0,7 159,4 
(84,2) 
73,0 
86,4 150,6 
(76,2) 
73,0 
77,6 6,7 
(6,7) 
6,7 2,1 
(1,3) 
2,1 1 060,6 
(153,1) 
905,6 
155,0 
7. Forskning, energi, osv. 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) 
7.1. Energi 
7.2. Forskning og invester 
7.3. Industri og transport 
7.4. Andre foranstaltninger IOB + BB 
(IOB) 
IOB + BB 
BB 
IOB + BB 
IOB + BB 410,4 
(14,5) 
47.3 
318,2 
31.4 
13.5 462,6 
(21,6) 
47.3 
369,4(2) 
31.4 
14.5 345,7 
(7,4) 
16,8 
317,6 
5,0 
6,3 112,9 
(13,8) 
30,4 
48,2 
26,2 
8,1 4,0 
(0,4) 
0,1 
3,6 
0,2 
0,1 107,5 
(10.3) 
31.6 
60,5 
11.7 
3,7 92,0 
0,6) 
27.2 
50,0 
11.3 
3,5 8,6 
(-) 
8,6 6,9 
(0,7) 
4,4 
1,9 
0,4 
0,2 437,7 
(17,0) 
44,0 
367,6 
16,3 
9,8 
8. Refusion til medlemsstaterne 
8.1. Omkostninger ved opkrævningen af 
egne indtægter 
8.2. Andre former for godtgørelse IOB 
IOB 
IOB 1 120,9 
962.4 
158.5 1 123,8 
962,4 
161,4 952,2 
836,1 
116,1 116,0 
71,5 
44,5 55,6 
54,8 
0,8 97.1 
73.2 
23,9 97.1 
73.2 
23,9 — 0,0 
0,0 
0,0 1 049,3 
909,3 
140,0 
9. Udviklingssamarbejde 
(heraf: ikke opdelte bevillinger) 
9.1. Fødevarehjælp 
9.2. Finansiel bistand IOB + BB 
(IOB) 
IOB 
IOB + BB 803,3 
(552,5) 
499.6 
303.7 945,3 
(628,5) 
503.6 
441.7 598,1 
(510,1) 
430,4 
167,7 345,3 
(116,5) 
72,3 
273,0 1,9 
(1,9) 
0,9 
1,0 258,5 
(112,7) 
110.7 
147.8 188,0 
(111.3) 
109,8 
78,2 — 70.5 
(1,4) 
0,9 
69.6 786.1 
(621,4) 
540.2 
245,9 
10. Bevillingsreserver 
(heraf: ikke-opdelte bevillinger) IOB + BB 
(IOB) 636,1 
(469,3) 283,4 
(264,3) — — 283,4 
(264,3) — — — — — 
I alt IOB + BB 
(IOB) 
(BB) 21 984,4 
(18 508,1) 
(3 476,3) 21 994,3 (2) 
(18 334,9) 
(3 659,4) 19 320,3 
(16 637,3) 
(2 683,0) 1 385,5 
(431,9) 
(953,6) 1 288,5 
(1 265,7) 
(22,8) 1 404,1 
959,2 
(444,9) 1 102,4 
(752,9) 
(349,5) 135,4 
(126,8) 
(8.6) 166,3 
(79,5) 
(86,8) 20 422,7 
(17 390,2) 
(3 032,5) 
(') Herunder beløb svarende til formålsbestemte reserver under sektion III, del A. 
(2) Herunder 9,9 Mio ECU svarende til indtægter fra tjenesteydelser for tredjemand. 
172 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§8. Faktiske egne indtægter i 1982 
(for de grundlæggende oplysninger se § 5) 
A. Faktiske egne indtægter i 1982 — etter art 
Z=7 
3 
O 
O 
2 D O 3 
O 
LU O 
5 
C 
O) 
C 
& 
/ 0 I alt: 21 164,2 Mio ECU B. Faktiske egne indtægter i 1982 — efter medlemsstat og art 
S o> 
S D 
O UJ 
O 
5 
D O UJ 
O 
5 
CO D 
O 
o 
5 D 
O UJ 
o 
2 
o> 
a 3 
o 
O 
2 
iøle I D 
O 
O 
S z> o UJ 
CM 
D 
O 
UJ f 
D 
O 
UJ 
^7 
DK GR F IRL I 
— I alt: 21 164,2 Mio ECU — 
3,8 
Q=i C. Medlemsstaternes andele i de forskellige arter egne indtægter 
27 6 Momsandele og finansielle bidrag (O/o) 
23.7 Told (»/o) 
1.6 22.9 
12,0 
0,9 5.4 
0,2 
Landbrugsimportafgifter (°/o) 
B DK D GR F IRL I L NL UK B DK D GR F IRL I L NL UK 
29.9 
26.9 
6.3 
3.6 
1.9 Sukker- og 
isoglucoseafgilter (%) 
11.8 
8.3 10.3 
1.0 
B DK D GR F IRL I L NL UK 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 173 
§ 9. De disponible bevillingers udnyttelsesgrad i 1982 
I. Endelige bevillinger 
til forpligtelser i 1982 
(se § 6, kolonne 4-7) II. Endelige bevillinger 
til betalinger (or 1982 
(se § 7, kolonne 4-7) 
3 Mio ECU Tegnforklaring: 
n - Ikke-opdelte bevillinger 
• - Forpligtelsesbevillinger 
- Betalingsbevillinger 
- Forpligtelser i O/o 
H - Betalinger i <Vto 
- Ikke-udnyttede bevillinger, 
som var disponible for 
1983. i <Vo 
(bevillinger, der henstod 
og/eller var (remfort) 
-- Bortfald 
III. Bevillinger til betalinger 
fremfort fra 1981 
(se §7, kolonne 8-11) lait: 
24 550.5 Mio ECU 
lait: 
1 404.1 Mio ECU 
-I „J — I 
90.9 0/6 78.5 o/o 
2 8 o o 
6,3 o/b 
9.6 0« 
174 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 10. Konsolideret driftsregnskab og saldo for regnskabsåret 1982 
(Anvendelse af artikel 15 i Rådets forordning (EKSF. EØF, Euratom) nr. 2891/77) 
Indtægter: 
Faktisk disponible midler til 
finansiering af regnskabsåret 
1982 
lait: 
21 593,7 Mio ECU Udgifter: 
Udnyttelse af disponible midler 
til finansiering af regnskabs­
året 1982 
lait: 
21 593,7 Mio ECU 
(3) Bortfald af bevillinger 
fremfort fra regnskabs­
året 1981 (se § 7, 
kolonne 11) 
(2) Andre faktiske indtæg­
ter (se § 5) 166.3 Mio ECU 825.3 Mio ECU 
263.2 Mio ECU 
(1) Faktiske egne indtægter i 
1982, i alt: 21 164.2 Mio -< 
ECU (se § 5) Momsandele/ 
finansielle bi­
drag: 
12 121,1 Mio ECU 
705.8 Mio ECU 
Landbrugsimport-
afgifter 
1 522,0 Mio ECU 
Told 
6 815.3 Mio ECU A 
/ 62.6 Mio ECU 
7 1 385.5 Mio ECU 
19 320,3 Mio ECU (7) Saldo for regnskabsåret 
1982, som skal opføres i 
budgettet for 1983 
(6) Andre udgifter 
- Kurstab 
61.2 Mio ECU 
- Øremærkede indtæg­
ter. som skal tilbagebe­
tales 1,4 Mio ECU 
(5) Bevillinger til betalinger 
for regnskabsåret 1982 
fremfort til 1983 (se § 7, 
kolonne 6) 
(4) Betalinger i 1982 af bevil­
linger for regnskabsåret 
1982 (se § 7 kolonne 5) 
Bemærk: Resultatet af regnskabsåret 1982, der er defineret som (1) + (2) — (4) — (5), er på 721,6 Mio ECU. 
31.12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 175 
§ 11. Betalinger afholdt i 1982, pr. sektor og pr. modtagermedlemsstat 
Bemærk: Betalinger afholdt i 1982 = betalinger af bevillinger for 1982 plus betalinger af fremforsier fra 1981 
A. Betalinger pr. sektor (Mio ECU): 
(se også § 7, kolonne 12) 
2. EUGFL —garanti 12 369.5 
1. Drift: 1010.3 
9 Udviklingssamarbejde: 786.1 "* 
8 Refusion til medlemsstaterne 1 049,3 -«— 
7. Forskning, energi, osv : 437,7 6. Socialpolitik: 1 060,6 5. Regionalpolitik: 3 008.3 3 Landbrugsstrukturer: 646.1 
4 Fiskeri: 54.8 
B. Betalinger til medlemsstaterne: 
(for detailoplysninger. se § 12 og § 13) 
4=Z 
W\ m Særlige 
foranstaltninger 
Omkostninger ved 
opkrævning af egne 
indtægter 
EUGFL-udvikling 
Socialfonden 
Regionalfonden 
Fiskeri 
•*— EUGFL-garanti 
(Mio ECU) 
DK GR IRL NL UK 3 71 
EUR 10 V EUGFL-garanti (Al 1-2) (') 535,1 556,7 2 027,5 664,6 2 866.2 496.5 2 502,6 2,6 1 416.7 1 278.3 2,7 12 369,5 
EUGFL-udvikling (K 30-33) 17,7 20,8 107,1 14,5 167,4 84.3 125,0 1.6 32,2 67,6 638,2 
Socialfonden (K 60-62) 16,8 17,6 89,9 23,5 119,3 115,0 235,1 1.1 9,0 278,3 — 905,6 
Regionalfonden (K 50-51) 10.8 14,6 61,6 152,3 130,0 93,5 281,8 0.1 3.2 225,1 — 973,0 
Fiskeri (K 40-42.46) 0.6 3.2 3,7 — 3,6 7,8 8,9 — 8,3 9.8 8,9 54,8 
Omkostninger ved opkræv­
ning af egne indtægter 
(K 80) 68.3 17,6 237,0 18,3 134,7 10,2 102,6 0.4 83,9 236,3 — 909,3 
Særlige foranstaltninger 
(K 52,53,82,86) — — — 92,7 — 72,7 142,6 — — 1 866,5 — 2 174,5 
lait 649,3 630,5 2 526,8 985,9 3 421,2 880,0 3 398,6 5,8 1 553,3 3 961,9 11,6 18 024,9 
(3,6 °to) (3,5 o/o) (14,0 0/0) (5.5 P/b) (19,0 <Vo) (4,9 0/o) (18.8 0/0) (0.0 0A)) (8.6 <Vb) (22,0 o/o) (0,1 o/o) (100%) 
V) De her anfone lal for EUGFL-garanti omfatter korrigerede monetære udligningsbeløb (se § 12(D), fodnote {'). 
176 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 12. EUGFL-garanti: Betalinger afholdt i 1982, pr. sektor og pr. modtagermedlemsstat 
A. Betalinger alholdt i 1982, pr. sektor: 
- O) 
I alt: 12 369,5 Mio ECU B. Betalinger afholdt i 1982, pr. modtagermedlemsstat: 
Tegnforklaring: 
§ o j 
p O 
2 
•n 
8 * Is gCJ - For den til hver 
sektor svarende 
farve, se A 
_ |—i - Øvrige 
'—' sektorer 
IRL I «OUJ^ 
n 2--2Z. 
§ o o 
8 UJ 
2 
2 <0. 
A — ' 
L NL UK 
12 369,5 Mio ECU Tildeling 
foreligger 
— 
C. Andele af betalinger i 1982 som medlemsstaterne har modtaget for de vigtigste sektorer: 
36.3 
Mejeriprodukter (<Vo) 
24,1 
20.9 
6.7 8.8 22.8 
0.0 5,8 Kom og 
ris (»/o) 
f6.0 
8,7 
4,8 
æ 6,9 15,1 
0,3 12,8 Kod, æg og fjerkrækød (<Vo) 
IL5 20.6 
5,5 
0,0 0,1 
B DK D GR F IRL I L NL UK 
Fedtstoffer og prote- 35,9 
inholdige afgrøder (<Vo) 
22.8 
1,3 y 16,7 
6.0 B DK D GR 
Sukker og isoglucose (°m) 
18.5 
64 9 1 
o | aojjfl o.i RL I L NL UK Tildeling B DK D GR F IRL I L NL UK 
foreligger n—-
Frugt og grønsager (°tø) 69.4 
B DK D GR F IRL I L NL UK Tildeling B DK D GR F IRL I L NL UK 
foreligger 
ikke B DK D GR F IRL I L NL UK 
D. Oversigt over betalinger afholdt i 1982, pr. modtagermedlemsstat og pr. sektor: 
(Mio ECU) 
Sektor B DK D GR F IRL 1 L NL UK Tildeling 
foreligger 
ikke 
<*> EUR 10 
21 Korn og ris 90,7 40.3 300.1 129,3 680,8 5.4 282,4 0.1 103.9 240.8 1.0 1 874,8 
2.2. Sukker og Isoglucose 166,7 44.9 229.9 11.7 508.5 5.2 92.7 0,0 87,2 95,0 — 1 241,8 
2.3. Fedtstoffer og 
proteinholdige afgrøder 16.3 21,6 295.7 77.6 216.3 0,5 465,2 0.0 82,4 118.2 1.2 1 295,0 
2 4 Frugt og gronsager 3,8 0.9 15,4 133,8 110.0 0,1 634.2 — 13,3 2.8 — 914,3 
2.5. Vin — 0,0 4.0 20,7 157,7 — 387.8 — — 0.4 — 570,6 
2.6. Tobak 3.8 — 35,9 205.5 878 — 289,3 — 0.3 — — 622,6 
2.7. Mejeriprodukter 222,7 293.9 800.7 1.9 696.7 191.8 69,5 2,8 757,7 290.1 — 3 327,8 
2 8 Kød, æg og fjerkrækød 16,7 113.1 199.6 3,1 350.3 273,4 253,2 0,1 80,7 335.7 — 1 625,9 
2 9 Andre sektorer 17,2 35,1 45.1 100.7 50,8 19,1 37.8 0.1 76.6 200.6 0,5 583,6 
2.10 Agromonetære 
foranstaltninger (') -2.8 6,9 101.1 0.3 7.3 1,0 -9.5 -0,5 214,6 -5,3 — 313,1 
lait 535,1 556,7 2 027,5 684,6 2 866,2 4%,5 2 502,6 2.6 1 416,7 1 278,3 2,7 12 369,5 
(') De agromonetære foranstaltninger omtatter de monetære udlignmgsbelob (MUBI korngeret for virkningen at anvendelsen at artikel 2 i RSdets forordning (EØF) nr 974/71. i 
henhold til hvilken eksportmedlemsstater selv direkte betaler de MUB. der skal ydes ved indforsel I visse importmedlemsstater Korrektionen foregår ved. at importmedlems­
staterne tildeles de belob. der tilkommer dem. 
(?) Direkte betalinger fra Kommissionen (0,6 Mio ECU af fremførsler fra 1981 og 2,1 Mio ECU af bevillinger for 1962} 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 177 
§ 13. Strukturfondene: Indgåede forpligtelser og afholdte betalinger i 1982, pr. modtagermedlemsstat 
Bemærkning: 
Strukturfondene (EUGFL-udvikling. Socialfonden, Regionalfonden) råder over 
opdelte bevillinger (') bestående af forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillin­
ger, hvis finansielle virkning ikke direkte kan sammenholdes (se § 1.7) Forplig­
telser indgået i 1982 vedrorer flerårige projekter, der finansieres i 1982 og efter­
følgende regnskabsår; betalinger afholdt i 1982 vedrorer derimod forpligtelser 
indgået i 1982 og i tidligere regnskabsår 
Den eneste undtagelse er. at tremtorsler fra tidligere regnskabsår under EUGFL-udvik­
ling omfatter ikke-opdeite bevillinger 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger DK GR IRL NL UK EUR 10 
EUGFL-udvikling: 
(a) Forpligtelser (') 
(b) Betalinger 13,7 
17,7 19,2 
20,8 96.1 
107.1 28.5 
14,5 192,1 
167,4 86,1 
84,3 226,7 
125.0 1.6 
1.6 26,9 
32,2 66.9 
67,6 C) 
756,8 
638,2 
Socialfonden: 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger 24,9 
16,8 27,3 
17.6 97.9 
89.9 52,5 
23.5 265.5 
119.3 143.4 
115.0 434,8 
235,1 0.6 
1,1 16.1 
9.0 447.3 
278.3 1 510,3 
905,6 
Regionalfonden 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger 17,8 
10,8 17.4 
14,6 583 
61,6 213.3 
152,3 338,0 
130,0 114,0 
93,5 604,9 
281.8 O 
CM" 
o* 18,3 
3.2 460,8 
225.1 1 844,8 
973,0 
lait 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger 56,4 
45,3 63,9 
53,0 251,3 
258,6 294,3 
190,3 795,6 
416,7 343,5 
292,8 1 266,4 
641,9 <N 
CO 
oi 61,3 
44,4 975,0 
571,0 4 111,9 
2 516,8 
(') Herunder 23.2 Mio ECU. der er frigjort og genanvendt i henhold til artikel 2 i Rådets torordning (EØF) nr 3171/75 at 3 december 1975 
178 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 14. Udnyttelsen af bevillinger til betalinger i tidsrummet 1978-1982, pr. sektor 
(1978-1980: Mio ERE) 
(1981-1982: Mio ECU) 
A. Bevillinger for regnskabsåret B. Fremførsler fra det foregående regnskabsår C. 
Sektor og 
regnskabsår Budget for 
regnskabs­
året (1) Endelige 
bevillinger (2) Betalinger Fremførsler 
til det følgen­
de regn­
skabsår Bortfald Endelige 
fremførs­
ler (3) Betalinger Fremførsler 
til det følgen­
de regn­
skabsår Bortfald (4) Afholdte be­
talinger 1 alt 
(1) (2) (3) (4) (5) = 
(2)-(3)-(4) (6) (7) (8) (9) = 
(6)-(7)-(8) (10) = 
(3)+ (7) 
Det almindelige 
budget 
i alt (5) 1978 
1979 
1980 
1981 
1982 12 362,7 
14 447,0 
16 182,5 
18 434,0 
21 984,4 12 377,5 
14 488,3 
16 233,3 
18 441,5 
21 994,3 10 733,9 
12 925,3 
14 866,7 
16 712,0 
19 320,3 1 527,7 
1 450,7 
1 108,4 
1 172,8 
1 385,5 115,9 
112,3 
258,2 
556,7 
1 288,5 2 007,0 
2 098,9 
1 869,8 
1 435,1 
1 404,1 1 239,2 
1 441,8 
1 423,7 
1 080,8 
1 102,4 601,2 
457,9 
329,4 
231.3 
135.4 166,6 
199.2 
116,7 
123,0 
166.3 11 973,1 
14 367,1 
16 290,4 
17 792,8 
20 422,7 
1. Drift 1978 768,0 770,7 640,3 52,8 77,6 42,1 . 35,2 6,9 675,5 
(samtlige 1979 858,7 860,8 726,9 56,2 77,7 52,8 44,7 — 8,1 771,6 
institutioner) 1980 929,6 896,8 771,5 66,3 59,0 56,2 48,2 — 8,0 819,7 institutioner) 
1981 1 015,7 1 037,7 886,1 69,9 81,7 66,2 56,8 — 9,4 942,9 
1982 1 106,2 1 121,2 957,0 106,6 57,6 69,9 53,3 — 16,6 1 010,3 
2. EUGFL-garanti 1978 8 677,3 8 665,2 8 634,8 30,4 633,8 629,8 — 4,0 9 264,6 2. EUGFL-garanti 
1979 10 384,1 10 387,1 10 387,1 — — 30,4 30,4 — — 10 417,5 
1980 11 485,5 11 482,2 11 283,2 8,7 190,3 — — — — 11 283,2 
1981 11 580,0 11 538,0 10 951,5 162,4 424,1 8,7 8,7 — — 10 960,2 
1982 13 217,3 13 124,3 12 257,3 2,7 864,3 162,4 112,2 — 50,2 12 369,5 
3. Landbrugs­ 1978 431,4 431,2 143,2 286,1 1,9 802,8 183,9 570,3 48,6 327,1 
strukturer 1979 326,7 300,2 93,6 205,4 1,2 856,3 314,5 434,9 106,9 408,1 
1980 320,1 324,2 285,6 38,5 0,1 648,4 316,3 305,2 26,9 601,9 
1981 518,9 553,0 457,0 93,3 2,7 343,7 117,7 209,4 16,6 574,7 
1982 772,1 763,7 483,5 277,2 3,0 302,7 162,6 120,1 20,0 646,1 
4. Fiskeri 1978 18,3 35,7 14,1 21,6 1,6 0,0 1,6 — 14,1 
1979 36,1 53,6 27,4 25,9 0,3 23,3 17,9 0,5 4,9 45,3 
1980 50,7 58,0 29,8 28,1 0,1 17,0 13,9 0,1 3,0 43,7 
1981 49,3 49,9 37,7 4,1 8,1 12,7 12,2 — 0,5 49,9 
1982 75,8 81,5 50,7 30,4 0,4 4,1 4,1 — — 54,8 
5. Regionalpolitik 1978 525,5 525,5 171,9 353,6 0,0 83,3 83,3 — 0,0 255,2 5. Regionalpolitik 
1979 499,5 699,5 318,4 381,1 0,0 353,6 353,6 — 0,0 672,0 
1980 723,2 797,1 722,2 71,8 3,1 381,1 381,1 — — 1 103,3 
1981 1 797,9 2 416,9 2 164,6 242,5 9,8 71,8 71,8 — 0,0 2 236,4 
1982 2 823,0 2 957,8 2 765,8 174,4 17,6 242,5 242,5 — — 3 008,3 
6. Socialpolitik 1978 564,4 565,0 254,2 307,7 3,1 83,2 52,5 29,3 1,4 306,7 6. Socialpolitik 
1979 532,5 560,7 313,0 245,3 2,4 336,8 312,0 22,5 2,3 625,0 
1980 776,6 775,5 522,2 252,8 0,5 267,8 249,6 16,6 1,6 771,8 
1981 732,6 732,7 580,9 148,5 3,3 269,4 255,8 10,9 2,7 836,7 
1982 1 022,3 1 130,7 910,0 220,0 0,7 159,4 150,6 6,7 2,1 1 060,6 
7. Forskning, 1978 263,3 304,1 129,4 173,9 0,8 119,5 73,2 — 46,3 202,6 
energi, osv. 1979 259,9 291,3 147,1 143,3 0,9 174,0 133,5 — 40,5 280,6 energi, osv. 
1980 371,9 384,9 195,4 188,6 0,9 125,8 116,1 7,5 2,2 311,5 
1981 309,0 318,0 214,3 96,5 7,2 193,5 162,9 11,0 19,6 377,2 
1982 410,4 462,6 345,7 112,9 4,0 107,5 92,0 8,6 6,9 437,7 
8. Refusion 1978 689,6 689,6 607,5 60,8 21,3 56,2 54,6 — 1,6 662,1 
til medlems­ 1979 721,1 766,5 681,1 85,4 — 60,9 60,5 — 0,4 741,6 
staterne 1980 847,8 847,8 761,0 86,8 — 85,4 85,4 — 0,0 846,4 
1981 1 431,9 969,1 869,5 97,1 2,5 86,8 86,8 — — 956,3 
1982 1 120,9 1 123,8 952,2 116,0 55,6 97,1 97,1 — — 1 049,3 
9. Udviklings­ 1978 380,6 381,7 138,5 240,8 2,4 184,5 126,7 — 57,8 265,2 
samarbejde 1979 494,6 541,6 230,7 308,1 2,8 210,8 174,7 . — 36,1 405,4 samarbejde 
1980 620,4 666,8 295,8 366,8 4,2 288,1 213,1 — 75,0 508,9 
1981 791,3 816,2 550,4 258,5 7,3 382,3 308,1 — 74,2 858,5 
1982 803,3 945,3 598,1 345,3 1,9 258,5 188,0 — 70,5 786,1 
(') Efter ændrings- og tillægsbudgetter. 
(2) Efter ekstra indtægter og overførsler. 
(3) Efter overførsler mellem budgetposter og »overførsler« fra tidligere regnskabsår til bevillingerne for det løbende regnskabsår. 
(4) Herunder, for visse sektorer, tilpasning af forpligtelsessaldiene på grund af EHE- eller ECU-kurssvingninger. 
(5) Herunder i kolonne (1), (2) og (5) de beløb, der er opført under bevillingsreserver. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 179 
§ 15. Udnyttelsesgraden for bevillinger til betalinger i tidsrummet 1978-1982, pr. sektor 
Tegnforklaring: Fremforsier 
til det folgende 
Betalinger (%) regnskabsår (O/o) 
I Bortfald 
A. Bevillinger for regnskabsåret 
(endelige bevillinger = 100 %) B. Fremforsier fra det foregående regnskabsar 
(fremforte bevillinger = 100 o/o) 
(for de grundlæggende oplysninger se § 14) 
c • B -E m 5, • 
m — u ~ 1978 86.7 40 112.4% 1978 61.7% 
1979 89.2% 10.0% I. 1979 68 7% 21.8% 1 
1980 91.6% 68% i J 1980 76.1 % 1 17.6% 
1981 90.6% 64% 1 J 1981 75.3% 1 16 1 % | 
1982 87.8% 6.3% I- 1 1982 78.5% 9 6%É 
0) a> 1978 83.1 % 6.9% • 
if I ° E 3 1979 84.4% 6.5% I-if I ° E 3 1980 86.0% 74 % J 
® — 1981 85.4% 6,7% ( 
i « c 1982 85.4 % h 1978 
1979 
1980 
1981 
1982 83.6 a* 
847% 
85.8 0« 
85,8«*) 
76.3 »0 
§1 «! 5. 1978 
1979 
1980 
1981 
1982 99,6% 0.4 % - 1978 99,4% 1 
100% 1979 100% 
98.3% 0.1 % 1 1980 
94.9% 1.4% II 1981 100% 
93.4% 1982 69,1 % 
II 
II 1978 33.2% 1978 22 .9 % I 71.0% 
1979 31.2% • 68.4% 1979 36.7% 50.8% 
1980 88 1 % !' 1 8% 1980 48 8% 47.1% 
1981 82.6% 1 16.9 % 1981 34.2% 60.9% 
1982 63 3% 3 6.3% 1982 53.7% I 39.7% 
1978 39.5% 1978 100% 
1979 51,1 % I 48.3% 1 1979 76.8% 
1980 51.4% i _ 48.4% 1980 81.8% 0.6% 1 
1981 75.6% 8.2% • 1981 96 1 % 
1982 | 62.2% I 3 7.3% 1 1982 100% 
11 1978 
1979 
1980 
1981 
1982 1978 100% 
45.5% 54.5 0/D 1979 100% 
90.6% |9 0% 1980 100% 
89.6 % ho.O IH 1981 100% 
93.5% 5,9% |i 1982 100% 
II 19/8 45.0% 
1979 55.8% 43.7% 
1980 67.3% 32.6% 
1981 79.3% ! 20.3 o/o 
1982 80.5% 19.4 om 1978 63,1 % 
1979. 92 6% 6.7% 1 
1980 ' 93.2% 6.2% 1. 
1981 95.0% 4.0% 1-
1982 | 94.5% 4.2% |. 
?> « e ^ r < 1978 42.6% I . 57.2% 1978 61,3% 
1979 50.5 % I 49.2 % 1979 76.7% 
1980 50.8 o/O II 49.0 % 1980 92.3% 6.0% 1 
1961 67 4 % • 30.3 % 1981 84 2% 57% l 
1982 74.7% • 24.4% 1982 85 6% 8.0 O/o i. 
i?s. I-s c tr - E 1978 88.10/0 l8 80al 1978 97.2% 
1979 88.9 0« 111100 1979 99.3% 
1981) 89 8 % 1980 100% 
1981 89 7 % 1981 10?% 
1982 84.7% Il03scri 1982 100% 
M « 
I! il 1978 36.3% 63,1 % 1978 I 68.7% • 
1979 42.6% I 56.9% 1979 82.9% 
1980 44 4% 55,0% 1980 74.0% 
1981 67.4 % I 31.74b 1981 80.6% 
1982 63.3% I 36£%_Z| 1982 1 72,7% 
180 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 16. Udviklingen i de årllige betalinger, pr. sektor (1978-1982) 
Bemærk: 
1. Årlige betalinger = betalinger af bevillinger for regnskabsåret + betalinger af fremførte bevillinger fra det foregående regnskabsår. 
2. Angående budgetposter svarende til kontoplanen i budgettet for 1982 henvises til § 6, kolonne (1). 
Sektor 1978 1979 1980 1981 1982 
Sektor 
Mio ERE o/o Mio ERE o/o Mio ERE o/o Mio ECU o/o Mio ECU o/o 
1. Drift 
1.1. Parlamentet 
1.2. Rådet 
(herunder: Det økonomiske og 
sociale Udvalg) 
1.3. Kommissionen 
1.4. Domstolen 
1.5. Revisionsretten 675,5 5,7 
84,1 0,7 
79,0 0,7 
(14,1) (0,1) 
490,7 4,1 
14,7 0,1 
7,0 0,1 771,6 5,4 
109,0 0,8 
86,5 0,6 
(15,5) (0,1) 
550,6 3,8 
16,3 0,1 
9,2 0,1 819,7 5,0 
135,1 0,8 
94,5 0,6 
(16,8) (0,1) 
560,0 3,4 
19,3 0,1 
10,8 0,1 942,9 5,3 
168,0 0,9 
103,9 0,6 
(20,0) (0,1) 
635,4 3,6 
23,1 0,1 
12,5 0,1 1 010,3 5,0 
173,3 0,9 
109,7 0,5 
(20,6) (0,1) 
688,3 3,4 
25,4 0,1 
13,6 0,1 
2. EUGFL-garanti 
2.1. Korn og ris 
2.2. Sukker og isoglucose 
2.3. Fedtstoffer og proteinhol­
dige afgrøder 
2.4. Frugt og grønsager 
2.5. Vin 
2.6. Tobak 
2.7. Mejeriprodukter 
2.8. Kød, æg og fjerkrækød 
2.9. Andre produkter 
2.10. Agromonetære foranstalt­
ninger 
2.11. Regnskabsafslutning 9 264,6 77,4 
1 196,6 10,0 
770,2 6,4 
583,0 4,9 
227,4 1,9 
89,0 0,7 
313,8 2,6 
3 381,6 28,3 
695,4 5,8 
228,0 1,9 
1 779,6 14,9 10 417,5 72,5 
1 608,3 11,2 
939,8 6,5 
668,2 4,6 
441,5 3,1 
61,3 0,4 
225.5 1,6 
4 521,4 31,5 
931.6 6,5 
310,5 2,2 
709,4 4,9 11 283,2 69,3 
1 719,0 10,6 
575.2 3,5 
747,8 4,6 
687.3 4,2 
299.5 1,9 
309,3 1,9 
4 752,0 29,2 
1 617,9 9,9 
276.6 1,7 
298,6 1,8 10 960,2 61,6 
1951,8 11,0 
767,5 4,3 
1 090,7 6,1 
641,1 3,6 
459,4 2,6 
361,8 2,0 
3 342,7 18,8 
1 867,0 10,5 
400,8 2,3 
238,4 1,3 
-161,0 -0,9 12 369,5 60,6 
1 874,8 9,2 
1 241,8 6,1 
1 295,0 6,3 
914,3 4,5 
570,6 2,8 
622,6 3,0 
3 327,8 16,3 
1 625,9 8,0 
583,6 2,9 
313,1 1,5 
3. Landbrugsstrukturer 
3.1. EUGFL-udvikling 
3.2. Særlige foranstaltninger 327,1 2,7 
323,6 2,7 
3,5 0,0 408,1 2,8 
401,5 2,7 
6,6 0,1 601,9 3,7 
592,9 3,6 
9,0 0,1 574,7 3,2 
566,5 3,1 
8,2 0,1 646.1 3,2 
638.2 3,2 
7,9 0,0 
4. Fiskeri 
4.1. Markedsordninger 
4.2. Andre foranstaltninger 14,1 0,1 
14,0 0,1 
0,1 0,0 45,3 0,3 
17,0 0,1 
28,3 0,2 43,7 0,3 
23.3 0,2 
20.4 0,1 49,9 0,3 
28,0 0,2 
21,9 0,1 54,8 0,3 
34,0 0,2 
20,8 0,1 
5. Regionalpolitik 
5.1. Regionalfonden 
5.2. Foranstaltninger til fordel 
for UK 
5.3. Andre foranstaltninger 255,2 2,1 
254,9 2,1 
0,3 0,0 672,0 4,7 
513,2 3,6 
158,8 1,1 1 103,3 6,8 
726,7 4,5 
174,1 1,1 
202,5 1,2 2 236,4 12,6 
798,7 4,5 
1 248,4 7,0 
189,3 1,1 3 008,3 14,7 
973.0 4,8 
1 819,2 8,9 
216.1 1,0 
6. Socialpolitik 
6.1. Socialfonden 
6.2. Andre foranstaltninger 306.7 2,6 
284.8 2,4 
21,9 0,2 625,0 4,3 
595,7 4,1 
29,3 0,2 771,8 4,7 
735,2 4,5 
36,6 0,2 836.7 4,7 
745.8 4,2 
90,9 0,5 1 060,6 5,2 
905,6 4,4 
155,0 0,8 
7. Forskning, energi, osv. 
7.1. Energi 
7.2. Forskning og investering 
7.3. Industri og transport 
7.4. Andre foranstaltninger 202,6 1,7 
18,6 0,2 
173,1 1,4 
2,2 0,0 
8,7 0,1 280,6 2,0 
28,8 0,2 
225,1 1,5 
18,2 0,2 
8,5 0,1 311,5 1,9 
40,3 0,2 
249,8 1,5 
12,0 0,1 
9,4 0,1 377,2 2,1 
63.1 0,3 
295,6 1,6 
8,3 0,1 
10.2 0,1 437,7 2,1 
44,0 0,2 
367,6 1,8 
16,3 0,1 
9,8 0,0 
8. Refusion til medlemsstaterne 
8.1. Omkostninger ved op­
krævning af egne indtæg­
ter 
8.2. Andre former for godtgø­
relse 662,1 5,5 
662,1 5,5 741,6 5,2 
726,6 5,1 
15,0 0,1 846,4 5,2 
791,2 4,9 
55,2 0,3 956,3 5,4 
807,0 4,6 
149,3 0,8 1 049,3 5,1 
909,3 4,4 
140,0 0,7 
9. Udviklingssamarbejde 
9.1. Fødevarehjælp 
9.2 Finansiel bistand 265,2 2,2 
236,0 2,0 
29,2 0,2 405,4 2,8 
259,0 1,8 
146,4 1,0 508,9 3,1 
318,8 1,9 
190,1 1,2 858,5 4,8 
601.7 3,4 
256.8 1,4 786.1 3,8 
540.2 2,6 
245,9 1,2 
I alt 11 973,1 100 14 367,1 100 16 290,4 100 17 792,8 100 20 422,7 100 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 181 
§ 17. Udviklingen i forholdet mellem »årlige betalinger pr. sektor« og »samlede årlige betalinger over 
budgettet« (1978-1982) 
(for detailoplysninger. se § 16) 
100 o/o A. Det almindelige budget (alle sektorer): 
Samlede årlige betalinger over budgettet - 100 <Vo Log 
50 o/o -
10 o/o 
5 0/B -
1 o/o 
0.5 o/o -
0.1 o/o r.nnuini 
1978 1979 1980 1981 2. EUGFL-garanti 
5 Regionalpolitik 
^ 6. Socialpolitik 
8 Refusioner til medlemsstaterne 
1 Drift 
9. Udviklingssamarbejde 
3. Landbrugsstrukturer 
7. Forskning, energi, osv. 
4 Fiskeri 
1982 
100% B. EUGFL-garanti: (alle produkter): 
Samlede årlige betalinger over budgettet - 100 o/o 
50 otø • 
10 Wb 
5 o/b -• 
1 o/o 
0.5 "Vb -
0.1 O/b Log 
11 
~ * ^ • - , 
\ 
j.rr.\^I^««fTrrrrrrr : ^ — 
,/ / 
/ 
/ 
• V. . s s 2.7. Meieriprodukter 
2.1. Korn og ris 
— 2.8. Kod. æg og fjerkrækod 
2.3. Fedtstofter og proteinholdige afgroder 
2.2. Sukker og isoglucose 
2.4. Frugt og gronsager 
2.6. Tobak 
2.9. Andre produkter 
2.5. Vin 
2.10. Agromonetære foranstaltninger 
1978 1979 1980 1981 1982 
182 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 18. Årlige betalinger til medlemsstaterne (1978-1982) 
Bemærkninger: 
1. Denne tabel giver for alle de vigtigste sektorer en oversigt over de årlige betalinger til medlemsstaterne. Disse betalinger udgør for den 
pågældende periode 88,8 % af de samlede betalinger over budgettet (fås ved sammenlægning af totalerne i § 16). 
2. Årlige betalinger = betalinger over regnskabsårets bevillinger + betalinger over bevillinger fremført fra det foregående regnskabsår. 
3. Betalingerne under EUGFL-garanti omfatter de korrigerede monetære udligningsbeløb (se § 12(D), fodnote 1). 
Regnskabsår/sektor Bel­
gien Dan­
mark FR 
Tysk­
land Græ­
ken­
land Frankrig Irland Italien Luxem­
bourg Neder­
landene Det for­
enede 
Kongeri­
ge Tildeling 
foreligger 
ikke EUR 
9/10 
EUGFL-garanti (A6-7) 558,5 567,4 2 313,6 1 449,7 340,6 1 768,6 23,9 1 092,3 1 150,0 — 9 264,6 
EUGFL-udvikling (A8 uden art. 
830,894) 15,7 16,0 125,1 60,5 16,8 31,3 1,4 16,3 40,5 — 323,6 
Socialfonden (K 50-52) 12,0 3,7 52,7 — 52,2 30,9 29,1 0,1 14,6 89,5 — 284,8 
CC UJ Regionalfonden (K 55) 6.0 1,4 42,2 — 40,6 20,5 78,5 0,2 6,5 59,0 — 254,9 
o Fiskeri (K 47, 71; art. 830,894) 0,3 0,4 2,5 — 1,3 0,7 2,9 — 2,6 3,4 — 14,1 
oo K O) Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter (K 40) 51,0 13,6 180,3 -90,8 5,4 96,1 0,3 86,5 138,1 -662,1 
I alt 643,5 602,5 2 716,4 1 695,1 414,9 2 006,5 25,9 1 218,8 1 480,5 — 10 804,1 
(6,0 o/o) (5,6 o/o) (25,1 o/o) — (15,7 0/o) (3,8 o/o) (18,6 0/o) (0,2 o/o) (11,3 0/0) (13,7 0/o) — (100 o/o) 
EUGFL-garanti (A6-7) 755,8 639,3 2 326,5 2 251,0 456,5 1 639,4 13,6 1 412,6 922,8 — 10 417,5 
EUGFL-udvikling (K 80-85) 17,1 15,1 118,5 — 98,2 27,9 34,7 0,6 25,3 64,1 — 401,5 
Socialfonden (K 50-51) 7,8 24,5 61,4 — 93,7 38,8 156,3 0,3 11,0 201,9 — 595,7 
Regionalfonden (K 55-56) 3,1 9,1 46,0 — 103,6 32,9 143,7 0,3 8,7 165,8 — 513,2 
CC UJ 
o Fiskeri (K 47, 86-89; poste 
8300) 0,3 0,6 3,3 3,1 0,8 3,6 4,3 3,0 26,3 (1) 45,3 
S 
Ol Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter (K 40) 58,8 14,9 197,5 98,9 6,3 96,3 0 4 84,9 168,6 — 726,6 
Ol Særlige foranstaltninger (K 57) — — — 66,1 92,2 — — 15,0 — 173,3 
I alt 842,9 703,5 2 753,2 2 648,5 629,3 2 166,2 15,2 1 546,8 1 541,2 26,3 12 873,1 
(6,5 o/o) (5,5 o/o) (21,4 0/0) — (20,6 o/o) (4,9 o/o) (16,8 0/o) (0,1 o/o) (12,0 0/0) (12,0 0/o) (0,2 o/o) (100 o/o) 
EUGFL-garanti (A6-7) 571,1 614,5 2 451,4 2 827,6 563,6 1 824,0 11,6 1 538,8 880,5 0,1 (2) 11 283,2 
EUGFL-udvikling (K 80-83) 25,2 24,5 142,1 — 133,0 39,8 97,0 1,0 26,4 103,9 — 592,9 
Socialfonden (K 50-52) 12,1 14,7 80,5 — 195,8 72,5 194,4 0,4 5,1 159,7 — 735,2 
Regionalfonden (K 55-56) 6,6 9,4 50,4 — 99,7 69,6 249,1 1,0 7,7 233,2 — 726,7 
UJ CC Fiskeri (K 86-89) 0,7 1,3 3,1 — 2,5 6,3 4,6 — 6,2 6,7 12,3C) 43,7 
Omkostninger ved opkrævning 
106,7 0,5 82,9 189,8 791,2 2 af egne indtægter (K 40) 61,5 15,7 212,7 — 113,8 7,6 106,7 0,5 82,9 189,8 — 791,2 
S Særlige foranstaltninger (K 57, 
229,3 431,1 O) 58) — — — — — 67,1 134,7 229,3 431,1 
I alt 677,2 680,1 2 940,2 3 372,4 826,5 2 610,5 14,5 1 667,1 1 803,1 12,4 14 604,0 
(4,6 o/o) (4,7 o/o) (20,1 o/o) (23,1 o/o) (5,7 o/o) (17,9 0/o) (0,1 o/o) (11,4 0/o) (12,3 0/0) (0,1 o/o) (100 o/o) 
EUGFL-garanti (A6-7) 489,1 507,8 2 031,5 146,2 3 014,2 437,9 2 092,1 4,1 1 157,2 1 080,1 — 10 960,2 
EUGFL-udvikling (K 80-83) 21,7 20,7 134,1 — 120,8 57,6 78,5 2,3 21,9 108,9 — 566,5 
Socialfonden (K 50-52) 15,3 18,5 72,3 6,6 155,3 60,4 207,1 0,6 14,3 195,4 745,8 
Regionalfonden (K 55-56) 9,2 10,7 36,2 122,0 66,8 80,3 211,7 0,9 5,7 255,2 798,7 
O Fiskeri (K 86-89) 0,8 1,4 2,8 4,3 5,4 6,7 — 8,4 8,2 ' 1.9;'; 49,9 
o Omkostninger ved opkrævning 
0,4 77,3 190,2 807,0 S af egne indtægter (K 40) 61,8 16,2 225,4 6 3 123,1 8.8 94,9 0,4 77,3 190,2 — 807,0 
Særlige foranstaltninger (K 49, 
122,3 1 286,7 1 586,6 a> 57, 58) — — — 111,0 — 66,6 122,3 
~ 1 286,7 1 586,6 
I alt 597,9 575,3 2 502,3 394,7 3 484,5 717,0 2 813,3 8,3 1 284,8 3124,7 11,9 15 514,7 
(3,9 o/o) (3,7 o/o) (16,1 o/o) (2,5 o/o) (22,5 o/o) (4,6 o/o) (18,1 o/o) (0,1 o/o) (8,3 o/o) (20,1 o/o) (0,1 o/o) (100 o/o) 
EUGFL-garanti (A1-2) 535,1 556,7 2 027,5 684,6 2 866,2 496,5 2 502,6 2,6 1 416,7 1 278,3 2,7(2) 12 369,5 
EUGFL-udvikling (K 30-33) 17,7 20,8 107,1 14,5 167,4 84,3 125,0 1,6 32,2 67,6 — 638,2 
Socialfonden (K 60-62) 16,8 17,6 89,9 23,5 119,3 115,0 235,1 1,1 9,0 278,3 — 905,6 
3 Regionalfonden (K 50-51) 10,8 14,6 61,6 152,3 130,0 93,5 281,8 0,1 3,2 225,1 973,0 
O UJ Fiskeri (K 40-42,46) 0,6 3,2 3,7 3,6 7,8 8,9 — 8,3 9,8 8,3 ( ; 54,8 
o 
S Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter (K 80) 68,3 17,6 237,0 18 3 134,7 10,2 102,6 0,4 83,9 236,3 — 909,3 
M 
S u> Særlige foranstaltninger (K 52, 
53,82,86) - - -92,7 72,7 142,6 -1 866,5 2 174,5 
lait 649,3 630,5 2 526,8 985,9 3 421,2 880,0 3 398,6 5,8 1 553,3 3 961,9 11,6 18 024,9 
(3,6 o/o) (3,5 o/o) (14,0 0/o) (5,5 o/o) (19,0 0/0) (4,9 o/o) (18,8 0/o) (0,0 o/o) (8,6 o/o) (22,0 o/o) (0,1 o/o) (100 o/o) 
(') K 87, 89. 
(2) Beløb betalt direkte af Kommissionen. 
(3) K 41, 42. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 183 
§19. Faktiske egne indtægter, pr. medlemsstat (1978-1982) 
Bel­
gien Dan­
mark FR Tysk­
land Græken­
land Frankrig Irland Italien Luxem­
bourg Neder­
landene Det for­
enede 
Kongeri­
ge EUR 
9/10 
IH CC III Told 
Landbrugsimportgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
BNI-baserede finansielle bidrag 295,6 
184,5 
22,2 
239,8 107,9 
9,7 
19,4 
138,2 1 376,0 
289,3 
146,0 
1 716,1 -649,5 
142,2 
117,5 
1 275,5 46,7 
5,1 
3,7 
32,2 400,8 
507,7 
46,3 
700,3 3,6 
0,2 
9,5 444,3 
395.3 
33,2 
320.4 1 066,5 
338,7 
22,3 
897,7 4 390,9 
1 872,7 
410,6 
5 329,7 
0 
s 
» f-I alt 742,1 
(6,2 o/o) 275,2 
(2,3 o/o) 3 527,4 
(29,4 o/o) _ 2184,7 
(18,2 0/o) 87,7 
(0,7 o/o) 1 655,1 
(13,8 0/o) 13,3 
(0,1 o/o) 1 193,2 
(9,9 o/o) 2 325,2 
(19,4 0/o) 12 003,9. 
(100 o/o) 
Efter finansiel udligning mellem 
medlemsstaterne foretaget uden 
for budgettet (') 776,2 
(6,5 o/o) 275,2 
(2,3 o/o) 3 737,6 
(31,1 o/o) -2 315,0 
(19,3 0/o) 69,3 
(0,6 o/o) 1 734,5 
(14,4 0/o) 14,2 
(0,1 o/o) 1 238,1 
(10,3 0/o) 1 843,8 
(15,4 0/o) 12 003,9 
(100 o/o) 
Told 335,7 124,4 1 586,6 754,2 57,1 497,2 3,8 485,6 1 344,5 5189,1 
Landbrugsimportafgifter 229,7 8,0 263,7 — 96,5 3,6 410,6 0,1 313,2 353,2 1 678,6 
Sukker- og isoglucoseafgifter 30,8 21,1 146,3 — 152,3 4,6 45,9 — 37,8 26,1 464,9 
ui Moms 329,6 183,9 — — 1 720,4 — 747,6 — 453,6 1 302,6 4 737,7 
UJ BNI-baserede finansielle bidrag — 2 245,6 — — 41,6 — 14,9 — — 2 302,1 
5 I alt 925,8 337,4 4 242,2 2 723,4 106,9 1 701,3 18,8 1 290,2 3 026,4 14 372,4 
K 0> (6,4 o/o) (2,4 o/o) (29,5 o/o) — (19,0 0/0) (0,7 o/o) (11,8 0/o) (0,1 o/o) (9,0 o/o) (21,1 o/o) (100 o/o) 
Efter finansiel udligning mellem 
medlemsstaterne foretaget uden 966,5 337,4 4 407,2 — 2 886,5 104,6 1 793,2 19,4 1 344,1 2 513,5 14 372,4 
for budgettet (1) (6,7 0/o) (2,4 o/o) (30,7 o/o) — (20,1 o/o) (0,7 0/o) (12,5 0/o) (0,1 o/o) (9,3 o/o) (17,5 0/o) (100 o/o) 
Told 392,6 130,2 1 799,1 900,0 67,1 636,9 4,3 535,5 1 440,1 5 905,8 
oc Landbrugsimportafgifter 193,1 7,5 223,7 — 91,6 3,9 379,3 0,1 234,7 401,5 1 535,4 
Sukker- og isoglucoseafgifter 27,2 19,1 130,7 — 158,0 4,6 54,4 — 40,8 32,1 466,9 
s Moms (2) 337,7 189,4 2 456,7 — 1 842,4 63,7 858,7 •5.2 461,6 1 294,1 7 519,5 
i I alt 950,6 346,2 4 610,2 2 992,0 139,3 1 929,3 19,6 1 272,6 3 167,8 15 427,6 
(6,2 o/o) (2,2 o/o) (29,9 o/o) — (19,4 0/o) (0,9 o/o) (12,5 0/o) (0,1 o/o) (8,3 o/o) (20,5 o/o) (100 o/o) 
Told 408,4 135,2 1 943,8 84,6 977,3 81,9 633,0 4,5 572,8 1 550,9 6 392,4 
O Landbrugsafgifter 178,4 10,1 179,9 17,4 103,1 4,3 247,6 0,1 175,4 348,6 1 264,9 
UJ Sukker- og isoglucoseafgifter 27,8 19,3 126,9 1,0 154,5 4,6 62,5 — 39,1 46,9 482,6 
S Moms (2)(3) 375,9 189,8 2 806,5 151,5 2 256,2 68,1 1 582,9 22 6 499,8 1 930,8 9 884,1 
5 I alt 990,5 354,4 5 057,1 254,5 3 491,1 158,9 2 526,0 27,2 1 287,1 3 877,2 18 024,0 
(5,5 o/o) (2,0 o/o) (28,1 o/o) (1,4 0/o) (19,4 0/o) (0,9 o/o) (14,0 0/o) (0,1 o/o) (7,1 o/o) (21,5 0/o) (100 0/o) 
3 O 111 
O 
S Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Moms (2)(3) 403,7 
238,6 
44,4 
461,6 142,6 
7,5 
25,3 
226,8 1 966,5 
201,9 
190,2 
3 339,9 108,7 
63,5 
13,1 
196,3 1 071,2 
70,9 
211,0 
2 872,8 87,8 
6,0 
7,0 
107,7 660,8 
285,1 
83,5 
1 457,8 4,3 
0,1 
25,7 585,2 
172,5 
58,9 
649,8 1 784,5 
475,9 
72,4 
2 782,7 6 815,3 
1 522,0 
705,8 
12121,1 
i I alt 1 148,3 
(5,4 o/o) 402,2 
(1,9 0/o) 5 698,5 
(26,9 o/o) 381,6 
(1,8 0/o) 4 225,9 
(20,0 o/o) 208,5 
(1,0o/o) 2 487,2 
(11,8 0/o) 30,1 
(0,1 o/o) 1 466,4 
(6,9 o/o) 5115,5 
(24,2 o/o) 21 164,2 
(100 o/o) 
(1) I henhold til artikel 131 i traktaten vedrørende Danmarks. Irlands og Det forenede Kongeriges tiltrædelse. 
(2) Herunder saldi og justeringer fra tidligere regnskabsår. 
(3) Grækenland har indbetalt et finansielt bidrag, som er beregnet på grundlag af BNI. 
184 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Anden del: De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 
(Oversigt pr. 31.12.1982) 
§ 20. Generelle oplysninger om EUF 
DE TRE FØRSTE EUF 
20.1. Sidst, der blev givet grundlæggende og detaljerede finansielle oplysninger om de tre første EUF, som blev oprettet i 
henhold til de mellen 1959 og 1976 gældende konventioner, var i Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1980. Der 
henstår endnu under den 2. og 3. EUF nogle mindre beløb, som skal gøres op. 
I § 27 gives en oversigt over de årlige betalinger under de tre første EUF. 
DEN 4. OG 5. EUF 
20.2. Juridiske foranstaltninger 
a) Retsgrundlaget for AVS-staterne: 
— den 4. EUF: AVS-EØF-konventionen, undertegnet i Lomé den 28. februar 1975 (Lomé I) 
— den 5. EUF: Den anden AVS-EØF-konvention undertegnet i Lomé den 31. oktober 1979 (Lomé II). 
b) Retsgrundlag for OLT og OD: 
— den 4. EUF: Rådets afgørelse 76/568/EØF af 29. juni 1976 
— den 5. EUF: Rådets afgørelse 80/1186/EØF af 16. december 1980 (omfatter ikke længere OD). 
c) Oprettelse af EUF: 
— den 4. EUF: Intern aftale af 11. juli 1975 
— den 5. EUF: Intern aftale af 20. november 1979. 
d) Finansforordninger: 
— den 4. EUF: Rådets afgørelse 76/647/EØF af 27. juli 1976 
— den 5. EUF: Rådets afgørelse 81/215/EØF af 17. marts 1981. 
20.3. Tildelinger, finansiering, bistandens fordeling og art 
EUF's tildelinger ser efter Rådets ændringer (1) således ud: 
— den 4. EUF: 3 155,9 Mio ECU 
— den 5. EUF: 4 802,3 Mio ECU. 
EUF finansieres af EF's medlemsstater (bortset fra Grækenland for den 4. EUF) efter en fordelingsskala, som er fastsat i de 
interne aftaler. 
I henhold til de ovennævnte interne aftaler skal tildelingerne under den 4. og 5. EUF fordeles mellem AVS-staterne og OLT-
OD-landene og på gavebistand, lån på særlige vilkår, risikovillig kapital, Stabex (2) samt på Sysmin (3), for så vidt angår den 5. 
EUF. 
En del af tildelingen til gavebistand er forbeholdt ekstraordinær bistand og rentegodtgørelse på lån ydet af Den europæiske 
Investeringsbank. Den resterende del af tildelingen til subventioner og tildelinger til lån på særlige vilkår fordeles på modta­
gerlandene, med undtagelse af beløb, der er afsat til regionalprojekter, administrative omkostninger (4. EUF) og til en reserve. 
De beløb, der således er tildelt modtagerlandene, og som i tilfælde af AVS-staterne betegnes som indikative programmer, 
anvendes til finansiering af de fastsatte aktioner. 
20.4. Monetær enhed 
EUF-beløbene er fastsat i ECU; ved omregning af de tidligere gældende monetære enheder til ECU vedtoges det, at 1 RE = 
1 ERE = 1 ECU. 
20.5. Dato for ikrafttræden 
— den 4. EUF: 1. april 1976 
— den 5. EUF: 1. januar 1981. 
20.6. Finansiel gennemførelse 
Kommissionen fastsætter forfaldstider for indbetaling af EF-medlemsstaternes bidrag, som i princippet skal betales hvert 
kvartal (den 4. EUF: halvårligt). Udnyttelsen af EUF-midlerne opføres i regnskaberne på tre stadier: (I) finansieringsbeslut-
ning, (II) underskrivelse af kontrakter og aftaler over bevillinger til de nationale anvisningsberettigede, (III) anvisning af beta­
ling til tilslagsmodtagere. 
20.7. Ekstern kontrol 
Revisionsretten er ansvarlig for den eksterne kontrol med EUF (i overensstemmelse med traktaten). 
20.8. Dechargemyndighed 
Europa-Parlamentet giver efter henstilling fra Rådet decharge for den økonomiske forvaltning af EUF (i overensstemmelse 
med de interne aftaler). 
(') De oprindelige tildelinger blev ændret ved Rådets afgørelse, og er blevet forøget ved forskellige indtægter, såsom genoprettelse af Stabex-overførsler og bankrenter. 
(2) Ordning, som skal sikre en stabilisering af indtægter fra eksport fra AVS-stater til Fællesskabet (Lomé I, artikel 16, og Lomé II, artikel 23). 
(3) Ordning, i henhold til hvilken der ydes bistand til de AVS-stater, hvis økonomi i høj grad afhænger af minesektoren, især for at hjælpe dem i tilfælde af et fald i eksporten af mineproduk­
ter til Fællesskabet (Lomé II, artikel 49). 
31. 12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 185 
§ 21. Den 4. og 5. EUF: Tildelinger, finansiering, fordeling af bistanden, udnyttelsesgrad 
Tildeling og finansiering Bistandes fordeling Udnyttelse pr. 31.12.1982 
Den 4. EUF: 
Tildeling: 
3 155,9 Mio ECU 
Finansieret 
af: 
DK : 2,40 o/o 
IRL: 0.60 o/o -> 
L: 0.20 o/o B: 6,25 o/O 
D: 25,95 % 
F: 25.95 o/o 
1:12.00 o/b 
NL: 7.95% 
UK: 18,70 O/o Bistandens art 
Lån på sær­
lige vilkår: 
469.5 
Gavebistand: 
2 195,6 
S O) 
I 
143,8 
101" 
Stabe*: 
389.8 Planlagt 
>• bistand: 
2 419,7 CM 
s 
2 < _ 
|S 
E ffl n — 
Q."" 
O) o> 
> £ 
CD A> 
"O 
f a 
OLT-OD 67.5 Planlægning 
af bistanden 
AVS-stater: 
2 352.2 
L E ® o 
OJ II 
5. 2 ^ 
(D (/) <D 
i §, l CT C V) Q) O n ® CC <9 CL 
Risikovillig 
kapital Ikke-plan­
lagt bi­
stand 
736.2 Udnyttelse 
Betalinger 
1 529.0 
163,2 °to) Endnu ikke 
udnyttet 
Finansierings-
)>- afgorelser 
2 284,2 (94.4 O/b) 
Betalinger 
676.8 (92.0 o/b) , Endnu ikke 
udnyttet 
Finansierings-
afgorelser 
698,9 (94,9 o/o) 
Den 5. EUF: 
Tildeling: 
4 802,3 Mio ECU 
Finansieret af: 
DK: 
2,47 o/o 
GR: . 
1,34 0/0 
IRL 
0.59 o/o 
L: 0,20 O/b B : 5,82 O/o 
D: 27.92 O/b 
F: 25,26 O/o 
I 11.34 0/0 
NL 7,30 O/b 
UK: 17,76 0/o Bistandens art: 
Lån på særlige vilkår: 
545.0 
Gavebistand: 
3 037.0 
fSi 
I. 
6 ® o 
op 2. 
_205.2 
179.6" 
Stabex: 
647.3 
Sysmin: 282.0 Planlagt 
>-bistand 
3 197.2 2 < 
is< 
oS 
0) O) 
> C 
flj 0> 
1° 
OLT 60.2 Planlægning af 
bistanden 
AVS-stater 
3 137,0 
Heraf: 
Regionalprojekter 
631,5 
Ikke-planlagt 
bistand 
1 605.1 Udnyttelse 
Endnu ikke 
udnyttet 
Finansiermgs-
afgorelser 
954,2 (29,8 <W» 
Betalinger 101,2 (3,2 o/o) 
Endnu ikke 
udnyttet 
Betalinger 
424.8 (26,5 <Vb) Fmansierings-
afgorelser 
597,5 (37,2 0<b) 
186 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 22. Den 4. EUF: Bistand efter art og pr. modtagerland 
(Den finansielle gennemførelse pr. 31.12.1982) (Mio ECU) 
Modtagerland A. Ikke-planlagt bistand B. Planlagt bistand (Indikative 
programmer AVS og anden bistand) lait (A + B) 
Modtagerland Finarisieringsafgørelser 
m O) 
c 
"S 
a> 
.o 
d) 
•S 
o sz 
< a> O) c 
0) 
2 p Finarisieringsafgørelser 
d) O) 
c 
"S 
n <D 
•S 
o •sz 
< in at c C 0) a) in 
in o> 
ro O C O) 
LL «j d) O) 
c 
ro 
.O 
O) 
T3 
O •C 
< Modtagerland <D tf) 
<D ^ 
O "O 
S1 S 
*o O .<2 
o n <D Q> 
c S 
£ £ O) 
> _ 
O CD JX .t: 
'</> jj}-— to CC ^ S •o 
| I 
g T3 n P C 0) OJ > 
i2 .2 3 w .o X <D 
n (O 
CO lO 
+ 
+ 
CO 
- + 
(O CM m O) 
c 
"S 
a> 
.o 
d) 
•S 
o sz 
< a> O) c 
0) 
2 p "O c 
2 «5 • 
(D > ro 
. C3 '> 
_ a> 
Q. .j? 
•S æ _i in O 
+ 
2-
"5 d) O) 
c 
"S 
n <D 
•S 
o •sz 
< in at c C 0) a) in 
in o> 
ro O C O) 
LL «j d) O) 
c 
ro 
.O 
O) 
T3 
O •C 
< 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) = 
(6)+ (11) (14) = 
(7)+ (12) 
I. AVS-Stater 
herunder: 
Etiopien 
Tanzania 
Zaire 
Sudan 
Uganda 
Mali 
Kenya 
Madagaskar 
Niger 
Øvre Volta 
Malawi 
Guinea 
Somalia 
Senegal 
Rwanda 
Burundi 
Cameroun 
Tchad 
Ghana 
Zambia 
Benin 
Elfenbenskysten 
Den centralafr. Rep. 
Togo 
Mauretanien 
Sierra Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica 
Botswana 
Surinam 
Mauritius 
Guyana 
Swaziland 
Gambia 
Papua Ny Guinea 
Fiji 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Andre AVS-Stater: 
Bahamas 
Barbados 
Kap Verde 
Comorerne 
Djibouti 
Dominica 
Grenada 
Ækvatorialguinea 
Kiribati 
Såo Tomé og Principe 
St. Lucia 
St. Vincent 
Vestsamoa 
Seychellerne 
Tonga 
Trinidad og Tobago 
Tuvalu 
Vanuatu 
(Andre stater i alt) 
II. Regionalprojekter 
Administrationsomkost­
ninger 
Reserve 61,9 
0,8 
9.0 
1.1 
1,6 
2,2 
0,6 
2,3 
4.2 
2,1 
1.7 
7,6 
0,4 
3,6 
1,2 
1.3 
2,2 
2,0 
1,1 
4.2 
9.8 
1.3 
1,6 
(2,9) 
2,6 91,2 
7,8 
5.3 
6.5 
0,3 
6.4 
1,2 
2.3 
0,8 
7.6 
1,2 
0,3 
0,3 
8.5 
3.0 
0,5 
4.6 
7.5 
0,2 
3.4 
0,3 
0,9 
3.1 
3.1 
0,3 
0,1 
1.7 
0,0 
3.2 
1,2 
2,4 
1.6 
0,2 
3,6 
0,0 
1,0 
! 0,2 
0,6 
(5,4) 
6,1 130,0 
4.6 
0,3 
19.3 
4,9 
3.5 
1,0 
1,4 
1.7 
9.6 
2,6 
3.0 
13.4 
4.7 
6,0 
2.1 
2,3 
0,3 
2,7 
17,0 
0,0 
0,1 
1,1 
1,7 
0,2 
1,2 
0,5 
1,2 
2,7 
4,9 
0,0 
0,7 
3,6 
0,0 
1,3 
2,9 
1,3 
3,9 
0,5 
0,3 
0,3 
1,0 
0,2 
(11,7) 
13,3 377,5 
14,4 
20.7 
41.8 
20,6 
9,8 
5.8 
22,7 
7,3 
1.9 
65.1 
0,6 
1.5 
4,0 
7.3 
5,2 
20,4 
15,0 
7,8 
3.6 
37,0 
4.0 
7.4 
7.6 
11,3 
13.2 
7.5 
2.1 
6.7 
1,2 
2.8 
1,2 
(5,2) 660,6 
19.0 
29,6 
24,6 
53,2 
24.4 
17,2 
11,6 
9.8 
34.2 
16.5 
6,0 
3.9 
15.6 
80,6 
9.6 
4,1 
15.1 
15.1 
10.2 
22,1 
20.7 
23.6 
8,9 
7,1 
42.3 
4.0 
10.7 
9.1 
1,3 
11.8 
1.2 
5.7 
7.1 
3.2 
16.4 
10,6 
2,7 
10,1 
6.7 
9.8 
1.3 
6,1 
2.9 
2.3 
3,9 
. 0,5 
0,3 
0,3 
1.2 
2,8 
0,6 
1.4 
1,6 
. (25,2) 
22,0 641,5 
19,0 
29.4 
23.0 
53.1 
24.2 
16,6 
11,2 
9.5 
32.1 
16.5 
6,0 
3.6 
15,5 
77,7 
9.5 
3.8 
14,5 
14,7 
10.2 
21.3 
20.5 
23,2 
8,8 
7.1 
42.1 
4,0 
10.6 
9.0 
1,3 
11,7 
1.1 
5.6 
4.9 
2.5 
15.2 
8.6 
2.7 
10,0 
6.7 
9.8 
1,3 
6,1 
2,6 
2.3 
3.9 
0,5 
0,2 
0,3 
1.2 
2,8 
0,6 
1.4 
1.5 
(24,7) 
20,0 1 934,2 
117,5 
103,4 
96.5 
90.6 
73,6 
73,5 
72,0 
69.2 
68.5 
68,0 
67,9 
64,0 
63.6 
59.0 
58.7 
58.1 
55.3 
51,9 
48.0 
45.1 
44,3 
40.0 
37,3 
35.7 
33.6 
31.1 
25,0 
25,0 
22,0 
20,0 
20,0 
19,0 
18,0 
15,3 
12.8 
12,0 
11,3 
10,0 
9,9 
9.5 
9,3 
9,0 
1,8 
2.6 
4,0 
6.3 
3,9 
2,5 
2,0 
7,0 
3.5 
1,8 
3,2 
4.6 
2.4 
3,2 
10,3 
•0,6 
(59,7) 
303,9 
101,4 
12.7 1 501,0 
115,2 
69.3 
87.8 
74.9 
59.0 
69.2 
34.1 
62,6 
. 66,3 
60.4 
54,1 
37,1 
55,7 
39,4 
56.0 
47,9 
33.3 
.44,4 
28.4 
27.1 
,34,0 
16.5 
36.7 
33.3 
33.4 
27.2 
18.3 
19.8 
18,7 
18.7 
9.0 
17.8 
3.6 
4.7 
6,0 
8,4 
11,3 
5.6 
3.2 
2,0 
0,7 
8.3 
.. 0,7 
1.1 
4,0 
6.3 
2,2 
0,5 
2,0 
6.8 
3.4 
1,8 
0,8 
3.7 
2,2 
2,6 
2,9 
0,6 
(41,6) 
219,1 
101,4 338,5 
32,9 
8,0 
15,0 
9.7 
1,2 
37,8 
6,0 
7,0 
11.7 
25.4 
19,3 
2,6 
3,0 
17.5 
7.5 
19.6 
17,6 
0,4 
22.8 
2,3 
3.8 
6.7 
8.6 
0,6 
4.0 
7.6 
6.8 
3,5 
3,5 
6.7 
7,5 
6,0 
1.1 
0,9 
0,9 
0,1 
2.9 
(5,9) 
69,6 1 839,5 
115,2 
102,2 
95.8 
89.9 
68.7 
70,4 
71,9 
68,6 
66.3 
67.4 
65.8 
62.5 
55,7 
58.7 
58.6 
50.9 
50.8 
51.9 • 
48,0 
44.7 
34,4 
39.3 
36.7 
35.6 
33.4 
31,0 
25,0 
19.8 
18.7 
18.7 
17,6 
18,4 
7.6 
12,3 
12.8 
11.9 
11,3 
9.1 
9,9 
9.5 
6.7 
.8,3 
1.8 
2,0 
4,0 
6.3 
2.2 
0,5 
2,0 
6,8 
3.4 
1,8 
0,8 
4.6 
2,2 
2.7 
5.8 
0,6 
(47,5) 
288,7 
101,4 1 244,1 
59.8 
59.9 
45,0 
51,9 
24.5 
62,0 
57,4 
43.2 
55,0 
47.3 
50,9 
49.4 
38,0 
43.7 
53,4 
36,0 
34.0 
35,3 
31.8 
33,7 
25.9 
21.1 
28,3 
28,0 
25.0 
19,3 
23.6 
• 13,0 
13,2 
16,0 
10.7 
13,7 
4,9 
7.7 
10,2 
9.8 
9,1 
1,8 
6,6 
7.1 
2.9 
3.2 
0,6 
1,8 
3,2 
3.0 
1,7 
0,4 
1,4 
5.1 
0,3 
1,4 
0,7 
4,1 
2,0 
2,7 
1,9 
0,5 
(30,8) 
158,6 
92.1 2 500,1 
134.2 
131,8 
120.4 
143,1 
93.1 
87,6 
83.5 
78,4 
100.5 
83,9 
71.8 
66.4 
71.3 
139.3 
68.2 
55,0 
65.9 
67.0 
58.2 
66,8 
55.1 
62,9 
45.6 
42.7 
75,7 
35.0 
35.7 
28,9 
20,0 
30.5 
18.8 
24.1 
7.6 
19.4 
16,0 
28.3 
21,9 
11,8 
20,0 
16.2 
6.7 
18,1 
1.8 
3.3 
10,1 
9,2 
4,5 
4.4 
2.5 
7,1 
3,4 
2,1 
2,0 
7,4 
2,8 
4,1 
7,4 
0,6 
(72,7) 
310,7 
101.4 1 885,6 
78,8 
89.3 
68,0 
105,0 
48,7 
78.6 
68,6 
52.7 
87,1 
63.8 
56.9 
53,0 
53,5 
121,4 
62,9 
39,8 
48.5 
50,0 
42,0 
55.0 
46.4 
44,3 
37.1 
35,1 
67.1 
23,3 
34.2 
22,0 
14.5 
27.7 
11.8 
19.3 
4,9 
12.6 
12,7 
25,0 
17.7 
4.5 
16.6 
13.8 
2,9 
13.0 
0,6 
3,1 
9,3 
5.6 
4.0 
4,3 
1,9 
5.3 
0,3 
1.7 
1,9 
6,9 
2,6 
4.1 
3.4 
0,5 
(55,5) 
178,6 
92.1 
AVS i alt (l + ll) 
III. OLT-OD 64,5 
1,6 97,3 
1,9 143,3 
0,5 377,5 
12,3 682,6 
16,3 661,5 
15,3 2 352,2 
67,5 1 821,5 
34,8 408,1 
19,8 2 229,6 
54,6 1 494,8 
34,2 2 912,2 
70,9 2 156,3 
49,5 
Den 4. EUF i alt 66,1 99,2 143,8 389,8 698,9 676,8 2 419,7 1 856,3 427,9 2 284,2 1 529,0 2 983,1 2 205,8 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 187 
§ 23. Den 4. EUF: Bistandens finansielle gennemførelse pr. modtagerland (31.12.1982) 
(for detailoplysninger, se § 22) 
A. Ikke-planlagt bistand B. Planlagt bistand 
(Indikative programmer AVS og anden bistand) 
Mio ECU Mio ECU Modiagerland 
Etiopien 
Tanzania 
Sudan 
Uganda 
Kenya 
Madagaskar 
øvra volta 
Ma awi 
Guinea 
Somalia 
Senegal 
Rwanda 
Burundi 
Cameroun 
Tchad 
Ghana 
Zambia 
Benin 
Elfenbenskysten 
Den centralafr Rep 
Mauretanien 
Sierra Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica 
Tegnforklaring: 
Tildelinger Tegnforklaring: 
Botswana 
Surinam Finansierings-
afgorelser Finansierings-
afgorelser Mauritius 
Guyana 
Swaziland Betalinger Betalinger 
Gambia 
Papua Ny Guinea 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Andre AVS stater 
Regionalproiekter 
Administrations 
omkostninge 
QLT-OD 
188 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 24. Den 5. EUF: Bistand efter art og pr. modtagerland 
(Den finansielle gennemførelse pr. 31.12.1982) (Mio ECU) 
Modtagerland A. Ikke-planlagt bistand B 
prog Planlagt bistand (Indikative 
rammer AVS og anden bistand) lait (A + B) 
Modtagerland Finansieringsafgørelser 
Q> O) C 
ro 
S A 
£ T5 
o A 
< <5 ro c 
a> 
2 
K Finansierings-
afgørelser 
<D ro c 
ro 15 A 
£ TJ 
o c. 
< </> 
ro C 
'h- 0) .O) tn (O Q) 
(0 o c o> 
LL OJ (i) O) c 
TO <3 A 
S TJ 
O A 
< Modtagerland 
T3 , C 
£5 « 
o .52 O) <5 a Q) <0 0) 
C £ s O) 
> _ O ro JÉ 
« s-
ir 2 i 
O 
(B ro f 
.es £ 
^ts o T3 T3 !o 2 C C O) S ro ro > 
J2 2.« a ID .Q -Q _ X 0) A ro 
55 c 
E c/> >< w + <£ 
S2 + 
~ + S2. 
™ S + Q> O) C 
ro 
S A 
£ T5 
o A 
< <5 ro c 
a> 
2 
K "O c TO 
A <D > TO CD •ro 
> 0) ro 
8 u> 
•ro a 
c •TO _l + <D ro c 
ro 15 A 
£ TJ 
o c. 
< </> 
ro C 
'h- 0) .O) tn (O Q) 
(0 o c o> 
LL OJ (i) O) c 
TO <3 A 
S TJ 
O A 
< 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) = 
(7)+ (12) (15) = 
(8)+ (13) 
I. AVS-stater, 
herunder: 
Etiopien 
Tanzania 
Zaire 
Sudan 
Uganda 
Mali 
Kenya 
Madagaskar 
Niger 
Øvre Volta 
Malawi 
Guinea 
Somalia 
Senegal 
Rwanda 
Burundi 
Cameroun 
Tchad 
Ghana 
Zambia 
Benin 
Elfenbenskysten 
Den centralafr. Rep. 
Togo 
Mauretanien 
Sierra Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica 
Botswana 
Surinam 
Mauritius 
Guyana 
Swaziland 
Gambia 
Papua Ny Guinea 
Fiji 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Zimbabwe 
Andre AVS-stater: 
Antigua og Barbuda 
Bahamas 
Barbados 
Belize 
Kap Verde 
Comorerne 
Djibouti 
Dominica 
Grenada 
Ækvatorialguinea 
Kiribati 
Såo Tomé og Principe 
St. Lucia 
St. Vincent 
Vestsamoa 
Seychellerne 
Tonga 
Trinidad og Tobago 
Tuvalu 
Vanuatu 
(Andre stater i alt) 
II. Regionalprojekter 
Reserve 61,1 
5,1 
3,6 
5.6 
6,8 
8,5 
4.7 
1,5 
4.1 
0,7 
1,9 
1,4 
4,0 
7.2 
3,9 
0,9 
1,2 
(2,1) 
1.3 101,8 
7,5 
6,0 
10,0 
1.5 
2,2 
3,0 
2.6 
4.2 
6,5 
6,0 
1,5 
3,0 
10,0 
0,7 
3,0 
5,0 
0,5 
13,8 
1,8 
0,4 
0,4 
1,8 
0,2 
2.3 
1,0 
0,2 
3,3 
1,0 
1,3 
0,1 
1,0 
(12,2) 
8,9 43.8 
2,0 
0,1 
2,8 
1,7 
3,4 
0,9 
0,7 
1.3 
1,1 
0,0 
0,6 
0,5 
15.9 
0,2 
2,0 
3.0 
0,2 
1.1 
0,4 
0,5 
0,1 
0,1 
0,0 
0,0 
0,1 
0,3 
0,2 
1,0 
1,0 
0,2 
0,1 
0,5 
0,2 
0,2 
1.4 
(3,6) 277,2 
0,8 
6,8 
21,9 
3,1 
26.5 
3,9 
1,8 
2,6 
59,1 
7.1 
11,0 
13.6 
2,5 
25,6 
46,8 
2.2 
1,8 
0,5 
1,5 
3.2 
8,5 
13,8 
1.3 
0,6 
0,2 
1,1 
2,9 
0,2 
0,5 
0,8 
1.4 
2,9 
0,6 
0,1 
(10,7) 95,0 
40,0 
55,0 
(-) 578,9 
2,8 
14,4 
48,8 
23,6 
13.4 
4.0 
33,8 
7,4 
4,7 
0,0 
5.4 
0,5 
21,1 
69.1 
9.1 
17.5 
20.4 
5.5 
31,8 
66,1 
0,4 
51.5 
2,7 
4.5 
0,1 
11,8 
0,7 
3.6 
1.5 
8.2 
4.1 
1.2 
1,9 
8.6 
29,0 
7.4 
7.2 
1,0 
0,2 
5.3 
0,9 
3,0 
1.5 
2.4 
4,4 
0,2 
0,7 
0,8 
1,4 
0,2 
6,2 
1,2 
3,3 
1,2 
0,2 
1,0 
(28,6) 
10.2 415,0 
2,0 
11,8 
5.0 
23.6 
2,8 
3.6 
33.3 
6,8 
4,3 
0,0 
2,0 
0,5 
15,2 
64,9 
9.1 
13,1 
20.4 
5,5 
25.7 
34,1 
0,4 
51.5 
2.7 
1,5 
1.8 
0,7 
1.3 
1.5 
3.2 
4.1 
0,8 
1,9 
8.6 
19,1 
5.3 
7.2 
0,6 
1,0 
0,9 
1,2 
1,5 
1.7 
3.4 
0,2 
0,5 
0,8 
1.4 
0,2 
2,9 
0,5 
2.8 
0,1 
(18,1) 
3,0 2 328,7 
125,0 
115,0 
100,0 
100,0 
85,0 
85,0 
74,0 
73,0 
73,0 
78,0 
76,0 
74,0 
73,0 
65,0 
72,0 
70,0 
65,0 
62,0 
55,0 
53,0 
52,0 
46,0 
49,0 
40,0 
40,0 
45,0 
28,0 
29,0 
26,0 
23,0 
24,0 
22,0 
18,0 
18,5 
13,0 
17,0 
13,0 
22,0 
12,0 
14,0 
11,0 
50,0 
40,0 
2.7 
2,0 
3,5 
5,5 
15,0 
13,0 
4.8 
3,2 
3,2 
8.5 
3.6 
3,6 
3,5 
3,5 
5.5 
3,2 
3.6 
10,0 
0,8 
4,5 
(103,2) 
631,5 
176,8 713.1 
92.6 
50.3 
4.5 
43.8 
18,8 
25.1 
21.7 
13.9 
28.4 
40,4 
4,4 
12,9 
25.8 
23.9 
33,3 
9.1 
15,3 
7.7 
13,7 
23.2 
10.3 
11,0 
23,9 
19,9 
15.4 
16,0 
4,4 
1,0 
8,4 
10,9 
5.2 
7,2 
2.8 
9.4 
5.2 
3.6 
5,6 
3.5 
1,8 
7.5 
3.4 
1.6 
2,8 
0,1 
0,4 
1,8 
0,1 
1,2 
1.3 
1,3 
0,5 
0,6 
0,0 
0,3 
2,2 
1.5 
2,9 
5,1 
0,1 
0,1 
1,1 
0,4 
2,5 
(23,5) 
138.2 79.8 
5,0 
7,5 
6,3 
0,3 
13,4 
9,0 
10,3 
2,0 
8,0 
4.7 
2,3 
6.3 
2.4 
0,5 
1.8 
(-) 
17.9 792,9 
97.6 
57.8 
10,8 
44.1 
18,8 
38.5 
30.7 
13.9 
28,4 
40,4 
4,4 
12,9 
25.8 
34.2 
33.3 
9.1 
15,3 
7.7 
13,7 
25.2 
10.3 
19,0 
28.6 
22,2 
21,7 
18.4 
4,4 
1,0 
8,4 
11,4 
5.2 
7,2 
2.8 
9.4 
5.2 
3,6 
5,6 
3.5 
1,8 
9.3 
3.4 
1.6 
2,8 
0,1 
0,4 
1,8 
0,1 
1,2 
1,3 
1,3 
0,5 
0,6 
0,0 
0,3 
2,2 
1.5 
2,9 
5,1 
0,1 
0,1 
1,1 
0,4 
2,5 
(23,5) 
156,1 73,9 
0,4 
5,8 
0,2 
12,4 
0,7 
7,7 
0,9 
2.3 
2.4 
3,7 
0,5 
0,9 
11,1 
1,6 
4,4 
0,3 
0,0 
0,3 
0,4 
0,2 
0,8 
0,0 
1,3 
5,7 
0,5 
0,3 
0,6 
0,8 
0,2 
0,2 
0,2 
0,0 
1,3 
0,0 
0,4 
0,1 
0,7 
0,6 
0,0 
0,1 
0,3 
0,0 
0,2 
0,1 
0,2 
0,1 
0,1 
0,0 
0,1 
0,2 
1,2 
0,9 
0,1 
0,0 
0,0 
0,2 
0,2 
0,0 
(3,6) 
26,9 1 371,8 
100,4 
72,2 
59.6 
67.7 
32.2 
42,5 
64.5 
21.3 
33.1 
40.4 
9.8 
13,4 
46,9 
103,3 
42.4 
26.6 
35,7 
13.2 
45.5 
91.3 
10,7 
70.5 
31.3 
26.7 
21.8 
30.2 
4.4 
1.7 
12,0 
12,9 
13.4 
11.3 
2.8 
10.6 
5,2 
5.5 
14.2 
32.5 
9,2 
16,5 
4,4 
1,8 
8,1 
0,1 
0,4 
2.7 
0,1 
4.2 
2.8 
3,7 
4.9 
0,8 
0,0 
1,0 
3.0 
2,9 
3.1 
11.3 
1.3 
3.4 
2,3 
0,6 
3.5 
(52,1) 
166,3 488,9 
2.4 
17,6 
5.2 
36,0 
3.5 
11,3 
34.2 
9,1 
6,7 
3,7 
2,5 
1.4 
26.3 
66,5 
13,5 
13.4 
20.4 
5.5 
26,0 
34.5 
0,6 
52,3 
2.7 
2.8 
5.7 
2.3 
0,3 
0,7 
1,9 
2.3 
3.4 
4,3 
0,2 
0,8 
1,3 
1,9 
9.0 
19,2 
6,0 
7.8 
0,6 
0,1 
1,3 
0,0 
1.1 
1,3 
1,7 
1.7 
3.5 
0,3 
0,0 
0,6 
1,0 
2.6 
1,1 
3,0 
0,5 
2.8 
0,2 
0,3 
0,0 
(21,7) 
29,9 
AVSialt (l + ll) 
III. OLT 62,4 
0,8 110,7 
1,8 43,8 
0,4 277,2 
5,4 95,0 589,1 
8,4 418,0 
6,8 3 137,0 
60,2 851,3 
4,7 97,7 
0,5 949,0 
5,2 100,8 
0,4 1 538,1 
13,6 518,8 
7,2 
Den 5. EUF i alt 63,2 112,5 44,2 282,6 95,0 597,5 424,8 3 197,2 856,0 98,2 954,2 101,2 1 551,7 526,0 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 189 
§ 25. Den 5. EUF: Bistandens finansielle gennemførelse, pr. modtagerland (31.12.1982) 
(for detailoplysninger, se § 24) 
A. Ikke-planlagt bistand 
Mio ECU 
Tegnforklaring: 
Finansierings 
afgorelser 
Betalinger Modtagerland B. Planlagt bistand 
(Indikative programmer AVS og anden bistand) 
H 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1-
Etiopien 
Tanzania 
Zaire 
Sudan 
Uganda 
Mali 
Kenya 
Madagaskar 
Niger 
Øvre Voila 
Malawi 
Guinea 
Somalia 
Senegal 
Rwanda 
Burundi 
Cameroun 
Tchad 
Ghana 
Zambia 
Benin 
Elfenbenskysten 
Den centralafr. Rep 
Togo 
Mauretanien 
Sierra Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica 
Botswana 
Surinam 
Mauritius 
Guyana 
Swaziland 
Gambia 
Papua Ny Guinea 
Fij. 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Zimbabwe 
Andre AVS-stater 
Regionalprojekter 
Reserve 
OLT 50 100 Mio ECU 
Tegnforklaring: 
Tildelinger 
Finansierings-
afgorelser 
Betalinger 
'56.1 
X 631.5 
190 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
§ 26. Den 4. og 5. EUF: Udnyttelse af bistanden, pr. økonomisk sektor (pr. 31.12.1982) 
Tildelinger og udnyttelse i alt Finansieringsafgørelser og betalinger pr. økonomisk sektor 
Den 4. EUF: 
Tildeling: 
3 155.9 Mio ECU (100%) 
o. 
Finansierings-
afgorelser 2 983,1 Mio ECU 
(100 «o) 703.3 
<23.6 <Vo) 702.1 
{23.5 Oo) 241,4 
(6,1 0«) 163.5 
15.5 Oo) 17.5 
(0.6 o« | 246.6 
(8.3 OO) 69.01 109.8 | 35.3 
(2.3 00) (3.7 Ml) (1.2 mi) 143.8 
(4.8 00) 389.8 I 55.6 I 
(13,1 <Vo) (1.8 Oo) 105,4 
(3,5 <Vt» 
Betalinger 2 205,8 Mio ECU 
(100 <Vo> 461,1 
(20.9 <Vo) 450.0 
(20.4 OB) 192.7 
(8.7 0*0) 135.8 
(6.2 OO) 15.5 
(0,7 <Wl) 157,0 
(7.1 Ml) 36.5 70.6 20.8 
(1.6«»i)| (3.2 0*i) | (0,9 Oo) 134.5 
(6,1 OO) 389.8 45.4 96.1 
(17.7 Wo) | (2.100)1 (4.4 o,ty 
Den 5. EUF: 
Tildeling 
4 802.3 Mio ECU (100 %) 
Finansierings-
afgorelser: 
Betalinger 
526,0 Mio 
ECU 
(11,0%) 
V" o 
S 
C o Cl 
o > : 8 X 
S CD 
U) 
r S S > 
O 
$ 
Finansierings-
atgorelser 1 551,7 Mio ECU 
(100 00) 431,2 
(27,8 Ob) 174.4 
(11.2O0) 130.5 
(8.4 Ob) 74.0 
(4.8 0«) 140.3 
I9.0<») 88.0 
(5.7 08) 18.6 
(1.2 0*» 129.4 
(8.30*1) 18.2 
(1,2%) 44.2 
(2.9 OO) 282.6 
(18.2 0*)| 20.3 
(1.3 OO) 
Betalinger 526,0 Mio ECU 
(100 0«) 52,6 
(10.0 Olo) 21.5 
(4.1 <Vb) 37.9 
(7.2 0*0) 37,0 
(7.0 0«) 40.3 
(7.7 Oo) 5.4 
(1.0 0*1) 2.3 
(0.4 0«) 4.0 
(0.8 0«) 2.6 
(0.5 0«) 36,1 
(6.9 0*1) 282.1 
(53.6 OO) 4.2 
(0.8 oo) 
31.12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 191 
Mio ECU § 27. De fem EUF: Udviklingen i de årlige betalinger (1960-1982) 
600 -
500 -
400 -
300 -
200 -
100 -Bemærk: 
I denne paragraf gives en oversigt over de årlige betalinger under samtlige EUF 
Der er sidst givet detailoplysninger om de tre forste EUF i årsberetningen tor 
1980. bl a om tordelingen al bistanden efter art og pr. modtagerland 
Tegnforklaring: 
5. EUF 
S1 
•< I 4 EUF 
3 EUF 
2 EUF 
1. EUF 
'IMio ECU) 
1960 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 Total 
1 EUF 3.4 15,8 53,3 65.3 83.4 84.8 76.7 61.7 38.6 25.6 16.1 11.4 10.1 9.9 5.5 2.4 2.9 0.6 0.8 0.4 0.3 0.4 569.4 
2 EUF 21.9 31.6 429 67.9 894 129.5 120.5 78.6 49 4 25.9 23.3 17.2 16.3 7,9 4.1 2.5 0,9 0.4 730.2 
3 EUF 22.5 42.8 98.5 140.6 182.7 131.0 79.8 66.0 37.4 19.8 20.7 11.2 853.0 
4 EUF 97.5 148.0 326,3 423.4 459.3 445 8 305.5 2 205.8 
5 EUF 195.9 330.1 526.0 
lait 3,4 15,8 53,3 65,3 83,4 106,7 108,3 104,6 106,5 115,0 145,6 154,4 131,5 157,8 172,0 208,4 248,6 244,7 401,0 465,3 481.9 663,7 647,2 4 884,4 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 193 
BILAG IV 
Institutionernes svar til Rettens bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1982 
Den institution, der afgiver svar, er enten nævnt i begyndelsen af hvert kapitel (hvis formålstjen­
ligt) eller før det eller de enkelte svar inden for hvert kapitel (jf. °gså punkt 11 indledningen). 
Generelle bemærkninger 
Europa-Parlamentet 
1. Parlamentet gør opmærksom på, at det i løbet af 1983 
allerede har truffet foranstaltninger, som følger mange 
af de direkte og indirekte henstillinger, der er indeholdt 
i Revisionsrettens bemærkninger til regnskabsåret 
1982. 
Bemærkningerne vedrører i alt væsentligt to nøgle­
punkter: 
(i) regnskabsføringen i forbindelse med forskudsfor-
valtningerne, hvoraf der bør være endnu færre, er i 
visse tilfælde under de acceptable normer; 
(ii) reguleringen, dvs. budgetkonteringen af udbetalin­
ger, der er foretaget i forbindelse med forskudsfor-
valtningen, er fortsat langsommelig. 
Institutionens myndigheder er opmærksomme på disse 
problemer og vil gøre en stærk indsats for at frem­
skynde løsningen heraf. Ganske vist kan der i henhold 
til finansforordningen kun betales udgifter ved for-
skudsordninger i ganske særlige tilfælde, men dertil må 
siges, at Parlamentet befinder sig i en ganske særlig 
situation med sine tre sædvanlige arbejdssteder. 
2. I 1983 indledtes ordningen med kvartalsvise rapporter, 
i hvilken forbindelse de anvisningsberettigede mødes 
med generalsekretæren for at drøfte anvendelsen og 
reguleringen af bevillingerne. Budgetkontroludvalget 
og dets ordfører, som også deltager i disse møder, 
informeres regelmæssigt om resultaterne. 
Med skrivelse af 9. juni 1983 til de anvisningsberetti­
gede har generalsekretæren henstillet, at de anvisnings-
berettigede, som forestår oprettelsen af forskudsforvalt-
ninger, skal drage omsorg for, at de beløb, der udbeta­
les ved en forskudsordning, reguleres rimeligt hurtigt, 
og dette i samarbejde med institutionens regnskabsfø­
rer. 
I denne forbindelse må det nævnes, at regnskabsafde­
lingen kontrollerer, at forskudsbestyrerne overholder 
fristen for forelæggelse af afregninger, og at de nød-Europa-Parlamentet (fortsat) 
vendige bilag vedrørende de pågældeiide udgifter fore­
findes. Regnskabsafdelingen underretter de anvis­
ningsberettigede om beløb, der har henstået i en læn­
gere periode uden at blive reguleret. 
3. Forvaltningerne vedrørende »Rejse- og opholdsudgif­
ter« (medlemmerne), »Udgifter i forbindelse med 
møder« og »Tjenesterejser« (personale) er de mest 
omfattende. 
4. For så vidt angår forvaltningen vedrørende medlem­
mernes rejser er der gennemført følgende forbedringer i 
1983: 
, (i) fristen for anvisning af betalinger, som denne for­
valtning skal foretage, er nedsat til to en halv 
måned; 
(ii) for at lette forbindelserne mellem forskudsforvalt-
ningen og hovedbogholderiet er det vedtaget, at 
beløb, der skal reguleres, udestående beløb og 
disponible bevillinger under ordningen skal være 
klart adskilte i forvaltningen og i hovedbogholde­
riet. 
5. Blandt de forbedringer, der er gennemført i 1983 med 
hensyn til godtgørelse af tjenesterejseudgifter til perso­
nalet, kan nævnes følgende: 
(i) edb-behandling af forskud, der er betalt, men 
endnu ikke reguleret; 
(ii) konsekvente opgørelser under de forskellige faser 
af forskudsbetalingen og -reguleringen. 
6. Disse forbedringer, der er sket inden for et meget kort 
tidsrum, er så meget vigtigere, når man tænker på, at de 
udgifter, der betales under disse ordninger, normalt 
står i forbindelse med møder, der ikke blot holdes på 
de tre sædvanlige arbejdssteder, men også forskellige 
andre steder i og uden for Europa. 
7. Præsidiet har vedtaget at gøre mere udstrakt brug af 
edb. Den 6. juli 1983 vedtog præsidiet at pålægge 
administrationen at drage omsorg for, at der i 1985 kan 
\ 
194 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Europa-Parlamentet (fortsat) 
indføres edb-behandling af Parlamentets budget. En 
arbejdsgruppe, der ledes af finansdirektøren, har alle­
rede indledt arbejdet på grundlag af en plan udarbej­
det af Parlamentets finanskontrolinstanser. 
Indførelsen, af edb-behandling af budgetgennemførel­
sen vil medføre: 
— rationalisering af den administrative arbejdsgang Europa-Parlamentet (fortsat) 
— styrkelse af kontrollen med gennemførelsen af 
budgettet 
— en bedre regnskabsføring 
Rådet 
Rådet fremsætter på ny ønske om, at Revisionsrettens 
bemærkninger vedrørende de enkelte institutioner samles i 
en særskilt del af Rettens beretning. 
Institutionernes svar til kapitel 1 
Generelle betragtninger 
Kommissionen Kommissionen (fortsat) 
Punkt 1.5 
Med begrundelsen i det foreløbige forslag til tillægs- og 
ændringsbudget nr. 1 for 1983 (') er , foranstaltningens 
berettigelse fuldt ud dokumenteret og Revisionsrettens 
bemærkning derved på forhånd gendrevet: 
»Der mindes om, at et regnskabsårs saldo først er endelig 
opgjort i regnskabsmæssig henseende på tidspunktet for 
den endelige regnskabsafslutning i henhold til, bestemmel­
serne i artikel 15 i forordning nr. 2891/77: som følge af 
'supplementsperioden' vedrørende EUGFL, garantisektio­
nen, der afsluttes den 31. marts i regnskabsår 'n+ 1', indgår 
den endelige beregning imidlertid som bekendt førsl; i det 
forvaltningsregnskab, som Kommissionen opstiller inden 
1. juni. 
Derfor er det da også i finansforordningens artikel 27 fast­
sat, at saldoen opføres 'på budgettet for det følgende regn­
skabsår i forbindelse med det ændringsbudget, der 
omhandles i artikel 16, stk. 2, i forordning nr. 2891/77' (det 
drejer sig om det ændringsbudget, som opstilles under hen­
syntagen til berigtigelserne vedrørende momsindtægterne 
for det foregående år). 
En snæver fortolkning af denne artikels ordlyd ville såle­
des betyde, at overskuddet fra 1982 først ville blive opført 
på budgettet i efteråret 1983; under de nuværende omstæn­
digheder er det imidlertid 
— dels i betragtning af, at man allerede nu ved, at der er 
et betydeligt overskud i 1982, hovedsagelig som følge 
af bortfald af en række bevillinger til EUGFL, garanti­
sektionen, 
— dels i betragtning af, at det vil være hensigtsmæssigt at 
kunne dække ekstra udgifter vedrørende 1983 uden at 
(') KOM(83) 23 endelig udg., s. 13. skulle forhøje momssatsen, hvilket ville være overflø­
digt på nuværende tidspunkt, indlysende, at der er god 
grund til allerede nu at opføre den skønnede saldo for 
1982 som et acontobeløb på budgettet. 
Kommissionen har derfor opstillet et forsigtigt skøn, såle­
des som det fremgår af foranstående tabel; Kommissionen 
er af den opfattelse, at det er dens pligt at foreslå denne 
fremgangsmåde, således at budgetmyndigheden i forbin­
delse med vedtagelsen af tillægs- og ændringsbudget 
nr. 1/83 får mulighed for at udføre et bemyndigelses- og 
vurderingsarbejde, der er så objektivt og pålideligt som 
muligt på grundlag af de tal, der kendes på nuværende tids­
punkt«. 
Det er derfor berettiget, at budgetmyndigheden, dvs. såvel 
Rådet som Parlamentet, har ment, at det i det pågældende 
tilfælde ikke var hverken nødvendigt eller hensigtsmæssigt 
med et andet retsgrundlag. 
Punkt 1.6-1.7 
Kommissionen henviser til sine begrundelser i de forskel­
lige svar på hver enkelt af Revisionsrettens bemærkninger i 
de tilsvarende kapitler. Det fremgår af disse svar, at de af 
Revisionsretten nævnte foranstaltninger ikke har den ure­
gelmæssige karakter, som den tillægger dem. Under alle 
omstændigheder forbeholder Kommissionen sig ret til, for 
så vidt der er behov herfor, at fremlægge yderligere oplys­
ninger under den fortsatte dechargeprocedure. 
Punkt 1.8 
Det arbejde, der er blevet udført siden slutningen af 1982 
for at afslutte regnskaberne for EUGFL, garantisektionen, 
har gjort det muligt at mindske forsinkelsen. Den 14. ja­
nuar 1983 blev regnskaberne vedrørende 1976 og 1977 nem­
lig afsluttet. Beslutningsudkastene vedrørende afslutnin­
gen af regnskaberne vedrørende 1978 og 1979 skal normalt 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 195 
Kommissionen (fortsat) 
forelægges for Kommissionen i løbet af 1983, medens 
beslutningsudkastene vedrørende regnskabsårene 1980 og 
1981 skal forelægges i. løbet af første halvår af 1984. 
Punkt 1.10-1.11 
Visse opgaver, bl.a. banktransaktionerne, hører til EIB's og 
ikke til Kommissionens ansvarsområde. I de af Rådet ved­
tagne juridiske bestemmelser om NIC og om det finansi­
elle samarbejde med AVS-landene og middelhavslandene 
bekræftes og præciseres denne fordeling af opgaverne, som 
foregår enten ved fuldmagt eller ved direkte tildeling af 
beføjelser. Det drejer sig således i realiteten om »overdra­
gelse af visse erhverv til EIB». 
Det er ikke på »Kommissionens«, men på »Fællesskabets« 
vegne, åt Banken udfører transaktioner inden for ram­
merne af de beføjelser, den har fået tildelt. De tre basisaf­
gørelser vedrørende NIC samt alle bestemmelserne vedrø­
rende de finansielle transaktioner til fordel for AVS-lan­
dene og middelhavslandene bygger på dette princip. Skal 
man give en korrekt definition af EIB's beføjelser og det 
dermed forbundne institutionelle ansvar, må man nødven­
digvis præcisere, at »EIB ... udfører visse hverv ... og ... 
udøver sine funktioner... på Fællesskabets vegne«. 
Det institutionelle og juridiske grundlag for EIB's beføjel­
ser er følgelig så klart, at der ikke kan være tvivl om, hvor­
dan Kommissionen skal anvende dem (punkt 10.30 og 
15.72-15.75). 
Inden for rammerne af disse beføjelser er forholdet mellem 
Banken og Kommissionen som mellem en fuldmagtshaver 
og en fuldmagtsgiver. Banken er over for Fællesskabet for­
pligtet til at overholde alle fuldmagtshaverens forpligtelser, 
herunder at aflægge regnskab over for fuldmagtsgiveren på 
de vilkår, der er fastsat i fuldmagten. Alle de dokumenter, 
som er oversendt til Kommissionen, er til rådighed for 
Revisionsretten, soni således kan udøve sin kontrolvirk­
somhed. 
I overensstemmelse med Kommissionens svar på Revisi­
onsrettens årsberetning 1981 og på særberetningen er der 
gennemført eller foreslået følgende foranstaltninger for at 
efterkortime Revisionsrettens konkrete krav: 
a) basisafgørelsen vedrørende NIC III indeholder' nye 
bestemmelser, som bl.a. indebærer, at: 
— anmodninger om lån indgives samtidig til Kom­
missionen og Banken; 
— låneaftalerne underskrives af såvel EIB som Kom­
missionen; 
— Rådet og Parlamentet hvert semester underrettes 
om tranchernes udnyttelse; 
— der foretages en årlig vurdering af alle aspekter 
vedrørende NIC's funktionsmåde. (Revisionsretten 
er i besiddelse af denne afgørelse); 
b) /en ny samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB 
blev undertegnet den 29. juni 1983 i anledning af Kommissionen (fortsat) 
ikrafttrædelsen af NIC III; den indebærer en væsentlig 
styrkelse af Kommissionens rolle; 
c) en række »retningslinjer« vedrørende NIC III-transak-
tionerne, som er udarbejdet af Kommissionen i hen­
hold til artikel 5 i samarbejdsaftalen mellem Kommis­
sionen og EIB, blev oversendt til EIB den 25. juli 1983 
(Revisionsretten har ligeledes modtaget dette doku­
ment); 
d) en række konkrete bestemmelser om indførelse og for­
valtning af en NIC-fond, som er vedtaget af Kommis­
sionen og EIB, og som trådte i kraft den 26. april 1982, 
er blevet oversendt til Revisionsretten; 
e) tilbagediskonteringsmetoden for EMS-rentegodtgørel-
serne blev ændret med virkning fra 1. januar 1983, såle­
des at forskellen mellem den faktiske rente for et lån 
og kalkulationsrenten ikke overstigier 0,4 points (Revi­
sionsretten har modtaget den således ændrede »EMS-
aftale« af 30. december 1982); 
0 »Regnskabsbilagene« vedrørende betalingen af rente­
godtgørelser, som EIB oversender til Kommissionen, 
vil få karakter af fuldgyldigt bevis, når bestemmelserne 
om, at de skal underskrives af to af EIB bemyndigede 
signatarer, hvis navne EIB på forhånd meddeler Kom­
missionen, er blevet vedtaget. 
Punkt 1.12 
I oversigten, som indeholder en række bemærkninger, som 
Revisionsretten finder særlig betydningsfulde, peges der på 
visse generelle.træk, som er fælles for en række enkeltstå­
ende tilfælde, som Kommissionen skal tage stilling til. 
Denne oversigt kræver følgende bemærkninger og forkla­
ringer fra Kommissionens side: 
a) De af Revisionsretten nævnte transaktioner kan ikke 
betegnes som uregelmæssige, jf. svarene på de enkelte 
bemærkninger. 
b) Som det fremgår af anmærkningen til 1983-budgettet, 
tager provenuet af medansvarsafgifterne ikke udeluk­
kende sigte på specifikke foranstaltninger, men bidra­
ger ligeledes til at dække EUGFL, garantisektionens, 
udgifter inden for denne sektor, inkl. udgifterne til 
visse allerede eksisterende afsætningsforanstaltninger 
samt udgifterne vedrørende støtte til mindre producen­
ter. Med henblik på en opfølgning af bl.a. en beslut­
ning truffet af Europa-Parlamentet har Kommissionen 
foreslået og Rådet vedtaget en fremførsel på 100 mio 
ECU. Kommissionen har i sit svar under punkt 4.38 
dokumenteret anvendelsen af et beløb på 88,2 mio 
ECU. 
c) Kommissionen fremkommer med dokumentation 
under de tilsvarende punkter. 
d) Kommissionen drager omsorg for, at regionaludvik­
lingsprogrammerne er anvendelige som koordinerende 
196 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionen (fortsat) Kommissionen (fortsat) 
instrument for medlemsstaternes og Fællesskabets regi- nemførelse. Kommissionens opgave består i at sørge 
onalpolitik og som referenceramme for de projekter, for, at transaktionerne gennemføres efter reglerne, dvs. 
der forelægges med henblik på EFRU-støtte (6.21- i overensstemmelse med Lomé-konventionens bestem-
6.27), og den sikrer sig, at de investeringer, hvortil der melser. 
ydes støtte fra EFRU, er velbegrundede og berettigede, 
således at forstå, at de stemmer overens med Fælles­
skabets programmer og mål. 
e) i) Revisionsrettens bemærkning vedrører de:n ord­
ning, som Rådet vedtog som følge af den politiske 
aftale af 30. maj 1980; ifølge denne ordning tilbagebe­
tales nationale og offentlige udgifter, som på det tids­
punkt, hvor der træffes afgørelse om ydelse af fælles­
skabsstøtte, er afholdt til igangværende eller allerede 
afsluttede investeringer, men ikke udgifter til nye eller 
ikke-påbegyndte investeringer (punkt 6.57). 
ii) Kommissionen har måttet træffe sine beslutninger 
under hensyntagen til den til enhver tid givne situa­
tion; den har i øvrigt begrundet disse beslutninger i 
sine svar. Den har handlet i overensstemmelse med 
Fællesskabets interesser. 
0 Aftalen med den italienske regering var tilstrækkelig 
klar til, at de bevillinger, der var opført på budgettet, 
kunne anvendes. Bevillingerne til Super-SARA-projek­
tet er af samme art som de øvrige bevillinger, hvilket 
vil sige, at de anvendes i de tilfælde, hvor de tilsva­
rende bidrag fra en medlemsstat endnu ikke er blevet 
indbetalt til Fællesskabet. 
g) Gennemførelsen af den nye rammeforordning 
nr. 3331/82 skulle forbedre afviklingen af fødevarepro­
grammet. I øvrigt skal det bemærkes, at det tidsrum, 
der forløber mellem vedtagelsen af programmet og 
anmodningen om igangsætning, hovedsagelig afhæn­
ger af modtagernes ønske eller beslutsomhed, idet der 
må tages hensyn til indførsel af varer eller fødevare­
hjælp, som de modtager andetsteds fra. 
De omtalte emballageforanstaltninger er truffet. 
Emballageinstitutterne gennemfører en streng kontrol. 
Kommissionens delegationer på de pågældende steder 
har modtaget instrukser om at være særlig opmajrksom 
på disse problemer. 
h) For så vidt angår det ene punkt, der vedrører Kommis­
sionen (punkt 11.12), kan det oplyses, at sidstnævnte 
har indført et kontrolsystem, således at den kan kon­
trollere, at tjenestemandsvedtægtens præcise bestem­
melser om invaliditet overholdes. De øvrige ni punkter 
vedrører de andre institutioner. 
i) Ud af 61 projekter af enhver art, som Revisionsretten 
har kontrolleret, har den som eksempel valgt tre pro­
jekter, som ifølge Revisionsrettens egen udtalelse ikke 
er repræsentative og derfor ikke kan danne grundlag 
for en generalisering. Det er derfor fuldstændig forkert 
af Revisionsretten at konkludere, at der har været for­
sinkelser i gennemførelsen af bistandsprogrammer for 
en række udviklingslande. 
Kommissionen minder i øvrigt om, at den enkelte 
AVS-stat bærer det fulde ansvar for projekternes gen-Punkt 1.13-1.14 
Teksten til disse passager, der uden forskel er rettet til alle 
institutioner, gør det uhensigtsmæssigt for ikke at sige 
umuligt for hver af disse institutioner at reagere på en 
sådan måde, at de på gyldig vis udøver deres svarret. Kom­
missionen begrænser sig for sit eget vedkommende til at 
konstatere, at de afsnit, som disse tekster henviser til, ikke 
indeholder elementer, der kan berettige prædikaterne i 
disse punkter i beretningen. 
Punkt 1.15 
Revisionsretten tager i sine bemærkninger ikke hensyn til 
en række forbedringer, som Kommissionen er ved at gen­
nemføre på de områder, der er genstand for Revisionsret­
tens bemærkninger. Disse forbedringer er omtalt i svarene 
til punkt 3.5, 4.59-4.60 og 10.8. 
Med hensyn til strukturforanstaltningerne inden for vin­
sektoren mener Kommissionen, at det nye system, som 
erstatter den obligatoriske vinavlsmatrikel, vil kunne give 
fyldestgørende oplysninger og frembyde tilstrækkelig sik­
kerhed (punkt 5.32). 
Punkt 1.17 
Hver gang interne regler og bestemmelser kan gøres mere 
præcise, således at den økonomiske forvaltning får bedre 
rammer, tager Kommissionen de forholdsregler, den kan, 
det gælder også opfølgningen af de af Revisionsrettens 
bemærkninger, den anser for at være berettigede. Imidler­
tid rummer denne upræcise og umådeholdent generalise­
rende bemærkning en fundamental og stærkt overdreven 
kritik, som Kommissionen må afvise på det bestemteste. 
Punkt 1.18 
Kommissionen henviser til sine svar vedrørende de nævnte 
særberetninger. 
Kommissionen beklager, at disse beretninger gengives i 
form af uddrag på nogle få linjer, hvilket kan resultere i, at 
læseren modtager ufuldstændige oplysninger, og det så 
meget mere, som svarene, hvormed Kommissionen tilbage­
viser kritikken eller ændrer eller begrænser dens række­
vidde, overhovedet ikke nævnes. Kommissionen er ude af 
stand til at afgive tilstrækkeligt detaljerede svar Den må i 
det følgende begrænse sig til meget korte besvarelser: 
a) For så vidt angår beretningen om salg af smør til ned­
sat pris inden for Fællesskabet: 
i) Selv om det ikke er lykkedes at øge forbruget, har 
den foranstaltning, der kritiseres, dog bremset for­
brugsnedgangen inden for Fællesskabet. 
31. 12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 197 
Kommissionen (fortsat) < 
ii)-iii) Kommissionen har en oversigt over omkostnin­
gerne ved afsætningen af smør. Således er eksport med 
restitution, når den betragtes som et supplerende afsæt-
ningsmiddel, meget effektiv, idet omkostningerne som 
regel er lavere end omkostningerne ved afsætning på 
det interne marked. 
iv) Det er først og fremmest medlemsstaterne, der er 
ansvarlige for foranstaltningernes gennemførelse; 
Kommissionen undersøger, om kontrolforanstaltnin­
gerne opfylder de krav, der er fastsat i fællesskabslov­
givningen. 
b) For så vidt angår de særlige foranstaltninger til fordel 
for den polske befolkning: 
i) På grund, af sagens hastende karakter havde Rådet 
valgt at gennémføre og finansiere transaktionerne til 
fordel for Polen ved hjælp af de eksisterende landbrugs­
ordninger og finansielle instrumenter inden for Fæl­
lesskabet, selv om den vidste, at de eksisterende ord­
ninger ikke åbnede mulighed for at fremskaffe de 
detaljerede regnskabsmæssige oplysninger, som Revisi­
onsretten ønsker i øjeblikket. 
ii) Beløbet på 159 mio ECU, som Revisionsretten har 
beregnet særskilt, er ikke repræsentativt for de pågæl­
dende transaktioner, da det ikke blot inkluderer den 
særlige prisnedsættelse, som er muliggjort ved det sam­
lede beløb på 96,4 mio ECU, som Rådet har givet 
bemyndigelse til, men også den normale restitution. 
iii) Det er muligt at kontrollere, om beslutningerne 
overholdes, men sådanne kontrolforanstaltninger er 
mere besværlige og mindre præcise end budgetsyste­
met. 
c) For så vidt angår beretningen om skummetmælk forar­
bejdet til kasein og kaseinater: 
i) Det primære formål med støtten til skummetmælk 
forarbejdet til kasein og kaseinater er at få afsat råva­
ren mælk, hvoraf Fællesskabet har overskud, og at 
reducere leveringen af skummetmælkspulver til offent­
lig oplagring. 
ii) Kommissionen bekræfter, at der anvendes en ord­
ning baseret på en fast mælkemængde, hvilket fremby­
der. fordele med hensyn til kontrollen og opmuntrer 
virksomhederne til at forbedre deres produktivitet. 
iii) Kommissionen råder over de oplysninger og fakto­
rer, som er nødvendige for at fastsætte støttebeløbene 
og tilpasse dem regelmæssigt. I visse tilfælde drejer det 
sig naturligvis om handelsmæssige oplysninger, som 
nødvendigvis må være behæftet med en vis usikkerhed. 
Kommissionen forsøger at mindske disse usikkerheds­
momenters indflydelse på fastsættelsen af støttebelø­
bene. 
iv) Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at 
der er sket en koncentration af mere konkurrencedyg­
tige virksomheder, hvilket er forenligt med foranstalt­
ningens første mål, nemlig afsætning af skummetmælk 
til de lavest mulige omkostninger. Produktets kvalitet 
opfylder de fleste brugeres behov. En stimulering af 
kvaliteten skal undersøges i lyset af foranstaltningens Kommissionen (fortsat) • 
første mål og særlig under hensyntagen til omkostnin­
ger og kvantitet. 
v) Kommissionen fortsætter sine bestræbelser for at 
harmonisere kontrolog analysemetoderne og at udar­
bejde supplerende forklaringer til fællesskabslovgiv­
ningen, særlig for at undgå konkurrenceforvridninger 
mellem producenterne. 
Punkt 1.19 
Kommissionen henviser til svarene på Revisionsrettens 
bemærkninger vedrørende de forskellige konkrete tilfælde, 
som nærværende bemærkning tager sigte på. Det bemær­
kes, at enkelte af disse tilfælde atter nævnes under 
punkt 1.20. 
Punkt 1.20 
Kommissionen svarede i sin tid på de bemærkninger, som 
Revisionsretten havde fremsat i sine beretninger vedrø­
rende tidligere regnskabsår. Den har desuden bestræbt sig 
på at rette sig efter dechargebeslutningerne, og den har 
underrettet alle institutionerne om opfølgningen heraf. 
Disse foranstaltninger er ikke omtalt i Revisionsrettens 
oversigt. Det er ikke muligt at gengive Revisionsrettens 
svar vedrørende hvert enkelt punkt, ej heller de øvrige 
institutioners reaktioner. 
Hver gang Kommissionen har fundet det berettiget eller 
hensigtsmæssigt, har den handlet i overensstemmelse med 
Revisionsrettens bemærkninger, Rådets henstillinger og 
Parlamentets beslutninger. 
Dette kan illustreres med nogle eksempler,: 
a) Kommissionen har tilrettelagt kontrollen af de anvis-
ningsberettigedes og regnskabsførernes ansvarsområde 
i overensstemmelse med reglerne i finansforordningen. 
b) Kommissionen er gået i gang med at omorganisere tje­
nestegrenen »Finansforvaltning og kasse«. De ansatte i 
denne tjenestegren udfører hver især velafgrænsede 
opgaver. 
c) En foranstaltning som den, Revisionsretten anmoder 
om, forudsætter supplerende tekniske hjælpemidler og 
en ændring af prioriteterne, der ikke vil stemme over­
ens med Kommissionens nuværende prioriteter. Endvi­
dere går Revisionsrettens krav videre end kravene i 
finansforordningen. 
d) I erkendelsen af de ulemper, som er forbundet med de 
monetære udligningsbeløb, som anvendes i henhold til 
Rådets forordninger, fortsætter Kommissionen sine 
bestræbelser for at reducere eller fjerne disse beløb. 
e) De omhandlede foranstaltninger er meget fåtallige og 
ofte midlertidige. De tager som regel sigte på at klare 
særlige situationer som f.eks. afsætningen af oversky­
dende smør, eller de er blevet indført for at bane vejen 
198 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionen (fortsat) 
for nye foranstaltninger såsom den fælles markedsord­
ning for fårekød. Derfor mener Kommissionen ikke, at 
disse foranstaltninger bør berøre selve princippet om 
en finansiering af den fælles landbrugspolitik. 
0 Udgifterne til de planlagte aktioner er juridisk en del af 
interventionsudgifterne og er derfor omfattet af den 
almindelige ordning vedrørende EUGFL, garantisekti­
onen. Indførelsen af opdelte bevillinger til disse aktio­
ner, som repræsenterer en meget lille del af EUGFL's 
udgifter, ville bringe ensartetheden i den finansielle 
ordning for denne sektor til ophør og vanskeliggøre 
forvaltningen heraf. I øvrigt har Kommissionen inden 
for rammerne af de forslag, som den netop har over­
sendt Rådet, og med henblik på at sikre en mere effek­
tiv og mere gennemsigtig forvaltning af landbrugsud­
gifterne anmodet om, at den del af bevillingerne til 
EUGFL, garantisektionen, som ikke er blevet anvendt 
i løbet af et regnskabsår, fremføres automatisk til 
EUGFL, garantisektionen, i det følgende regnskabsår. 
Spørgsmålet om konteringen af medansvarsafgifterne 
kan ikke behandles isoleret, men må undersøges i sam­
menhæng med alle problemerne vedrørende Fællesska­
bets fremtidige finansiering og tilpasningen af den fæl­
les landbrugspolitik. 
g) Kommissionens forslag om forbedring er stadig til 
behandling i Rådet. Kommissionen har fremsat nye 
forslag om hele landbrugsstrukturpolitikken. 
Med hensyn til problemerne vedrørende planlægnin­
gen af projekterne, skal det for det første bemærkes, at 
forordning nr. 17/64 er blevet afløst af andre mere spe­
cifikke foranstaltninger, som ikke er behæftet med de 
samme mangler. For det andet er færdiggørelsen af 
gamle projekter skredet hastigt frem, således som det 
fremgår af følgende tal: 
Igangværende projekter ved udgangen af 1980 — 
1 860; 1981 — 1 234; 1982 — 709; (1980 — 5.17). 
Som anført i Kommissionens bemærkninger vedrø­
rende 1981-beretningen har Kommissionen indledt en 
overtrædelsesprocedure over for Italien i anledning af 
dette spørgsmål (1981 — 5.22). 
• Foranstaltningen er afsluttet, og ethvert forsøg på at 
gennemføre de forskellige faser af projekterne hurti­
gere end oprindeligt fastsat ville være nytteløst. Med 
hensyn til afslutningen af igangværende projekter har 
Kommissionen annulleret støtten til tre projekter, som 
aldrig nåede længere end til planlægningsstadiet, og 
den lægger et stadig større pres på modtagerne og på 
de italienske myndigheder for at få dem til at afslutte 
de resterende projekter (1981 — 5.25). 
h) I de tre tilfælde, som Revisionsretten har nævnit, var 
Kommissionen uenig med Revisionsretten om 
bemærkningerne i 1981-beretningen. 
i) Kommissionen holder sig nøje til bestemmelserne i 
EFRU-forordningen. Derfor har den altid været i stand 
til over for budgetmyndigheden at påvise det velbe-Kommissionen (fortsat) 
grundede i de investeringer, der er gennemført i hen­
hold til programmerne. 
i 
j) Kommissionen er rede til at behandle Revisionsrettens 
anmodning (punkt 10.8). 
k) Kommissionen undersøger i øjeblikket det komplekse 
problem vedrørende kontrollen af udnyttelsen af de 
midler, der indkommer som modydelse. 
1) Med hensyn til chaufførernes overarbejde undersøger 
Kommissionen i øjeblikket sammen med visse andre 
institutioner muligheden for at ændre de gældende reg­
ler. Der føres i øjeblikket drøftelser, som skulle resul­
tere i, at de nye bestemmelser herom gennemføres sam­
tidig i de berørte institutioner. 
Rådet 
m) Rådet bestrider Revisionsrettens talanalyse i forbin­
delse med kontrollen vedrørende regnskabsåret 1981 
(jf. Rådets svar på Rettens beretning for dette regn­
skabsår), men skal som tidligere ikke undlade at træffe 
alle sådanne foranstaltninger, som vil kunne føre til en 
bedre produktivitet på skrivestuerne. ( 
Kommissionen \ 
m) I Bruxelles sker der nu en bedre opfølgning af arbejdet 
i skrivestuerne, efter at disse er blevet henlagt under 
cheferne for de enkelte sprogafdelinger. Man er her­
med gået bort fra den centrale styring af skrivestuerne. 
I Luxembourg er den funktionelle samordning blevet 
styrket mellem de ansvarlige for de nye sprogafdelinger 
og lederne af skrivestuerne. 
n) Det skal understreges, at adgang til motionscentret sker 
mod betaling, og at den desuden kontrolleres af en af 
Kommissionens ansatte. 
Desuden kan personalet kun anvende faciliteterne 
uden for dets normale arbejdstid. Disse bestemmelser 
er blevet offentliggjort i Personaleposten. 
o) Som Kommissionen har anført i sine svar på Revisi­
onsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 1981, er 
de regler, der er blevet udarbejdet i tidens løb, altid 
blevet baseret på tidligere erfaringer, selv om Kommis­
sionen ikke har nogen »databank«. 
Hele dokumentationen, som består af tekniske rappor­
ter fra delegationerne, evalueringsrapporter vedrørende 
de enkelte sektorer og projekter samt rapporter vedrø­
rende den interne og den eksterne kontrol, kunne 
betragtes som grundlag for en egentlig databank, som 
Kommissionen benytter i overensstemmelse med de 
enkelte projekters karakteristika. 
p) Som fastsat i Lomé-konventionen aflægger delegatio­
nerne ikke længere rapport om projekternes gennemfø­
relse hver tredje måned, men kun hver sjette måned; 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 199 
Kommissionen (fortsat) Kommissionen (fortsat) 
denne bestemmelse er indført under hensyntagen til, at 
arbejdsopgaverne er vokset hurtigere end personale­
styrken. Det er sikkert, at den delegerede, såfremt der 
opstår betydelige vanskeligheder under gennemførel­
sen af et projekt, er forpligtet til at meddele dette 
omgående uden at afvente den halvårlige termin. q) Delegationerne følger generelt de afsluttede projekter 
nøje på grundlag af præcise instrukser, som vil blive 
medtaget i den nye instrukssamling, som i øjeblikket er 
under udarbejdelse, og som sandsynligvis vil blive 
uddelt til delegationerne indem udgangen af første halv­
år af 1984. 
Institutionernes svar til kapitel 2 
Regnskaberne 
Europa-Parlamentet 
Punkt 2.7 
Det er rigtigt, at der er tale om 5,2 mio ECU og ikke 
4,2 mio ECU. Der er allerede truffet konkrete foranstalt­
ninger med henblik på at rette op herpå inden for hoved­
bogholderiet, hvor de disponible bevillinger under forvalt­
ningerne og beløb, der skal reguleres, nu holdes klart 
adskilt. For fremtiden vil endnu ikke regulerede forskud og 
endnu ikke bogførte udgifter blive opført under en særlig 
rubrik i finansstatus. 
Punkt 2.10 
i) På diskussionsmødet med Revisionsretten fik institutio­
nen at vide, at det med hensyn til de betalinger, som Ret­
ten hævder er blevet foretaget uden finansinspektørens 
påtegning, drejer sig om de stående ordrer, som er oprettet 
med henblik på at sikre en hurtig afvikling af de løbende 
udgifter (f.eks. elektricitet, telefon, leje osv.), hvor mang­
lende betaling af regningerne inden for de fastsatte frister 
kan få uheldige følger. Finansinspektøren er altid underret­
tet om dem. Europa-Parlamentet (fortsat) 
Punkt 2.11-2.12 
De ansvarlige inden for finanssektoren agter at overdrage 
en enkelt europæisk bank af internationalt format alle Par­
lamentets banktransaktioner uden for Luxembourg. Med 
en sådan omstrukturering af Parlamentets bankforbindel­
ser vil det blive muligt at: 
— afvikle en lang række bankkonti; 
— gå bort fra saldoer i fremmedvaluta og i stedet koncen­
trere midlerne på en ECU-konto; 
— opnå de højest mulige renteindtægter for Parlamentet; 
— overføre midler mellem medlemsstaterne til dagskur­
sen; 
— mindske farerne for kurstab. 
Der vil inden for de nærmeste uger blive offentliggjort en 
meddelelse herom i en omfattende del af den europæiske 
fagpresse. 
ii) For så vidt angår godtgørelse af medlemmernes sekreta­
riats udgifter vedrører beløbet på 0,2 mio ECU ganske vist 
udgifter, der er afholdt i 1982, men er opført på Parlamen­
tets budget for 1983 i stedet for på 1982-budgettet. De 
bevillinger, der blev afsat til sekretariatsgodtgørelser i 1982, 
slog ikke til og det følgende grunde: 
(a) kurstab som følge af de nærmere bestemmelser for 
betaling af godtgørelser; 
(b) sekretariatsgodtgørelser til sekretærer for medlemmer, 
der træder ud af Parlamentet inden mandatperiodens 
udløb. Det er vanskeligt at anslå udgifterne hertil nøj­
agtigt. 
iii) For bedre at kunne forudse bevillingernes udnyttelse, 
anmodes medlemmerne om at indgive deres anmodninger 
om sekretariatsgodtgørelser til de kompetente tjenestegrene 
i god tid inden årets udgang. Punkt 2.8 og 2.13 
i) Efter henstilling fra formanden af 3. januar 1983 har 
regnskabsafdelingen undersøgt behovet for forskudsfor-
valtningerne. På grundlag af denne undersøgelse har man 
vedtaget at ophæve de tre følgende forskudsforvaltninger: 
— forvaltningen vedrørende godtgørelse af medlemmer­
nes sekretariatsudgifter, som vil være endeligt afviklet 
inden årets udgang; 
— forvaltningen af barernes og restauranternes driftsom­
kostninger, som er overdraget eksterne virksomheder, 
blev afviklet den 30. september 1983; 
— forvaltningen af indkøb af småmateriale til barerne og 
restauranterne blev endeligt afviklet den 30. september 
1983. 
200 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Europa-Parlamentet (fortsat) 
ii) FY. 30. august 1983 er der således følgende »aktive« per­
manente forvaltninger udstyret med midler: 
— De ni forvaltninger, der forestås af de ni pressebu­
reauer i hovedstæderne, og som Revisionsretten har 
fundet berettiget 
— Audio-visuel tjeneste (loft på 440 ECU) 
— Besøgende fra tredjelande (loft på 44 029 ECU) 
— Post- og fragtudgifter (loft på 73 ECU) 
— Nødindkøb til lægetjenesten (loft på 132 ECU) 
— Social bistand (loft på 1 100 ECU) 
— Indkøb af kontormateriale (loft på 440 ECU) 
— Indkøb af svarkuponer — biblioteket (loft på 110 
ECU) 
— Indkøb af teknisk småmateriale (loft på 220 ECU) 
— Faglig uddannelse (loft på 220 ECU) 
— Afdelingen for bygninger og infrastruktur Strasbourg 
(loft på 293 ECU) 
— Postjeneste (loft på 110 ECU) 
— Teknikere (loft på 220 ECU) 
— Forvaltning Bruxelles (loft på 330 ECU) 
— Protokol (loft på 440 ECU) 
— Formandens rejser (loft på 5 503 ECU) 
— Fortoldning — de luxembourgske jernbaner (loft på 
110 ECU) 
— Rejse- og opholdsudgifter — medlemmerne (lofl: på 4,9 
mio ECU pr. 31. juli 1983, men nu med et loft på 4,5 
mio ECU). 
iii) Der er følgende forskudsforvaltninger uden midler: 
— Studierejser og journalister (loft på 100 000 ECU) 
— Journalister (loft på 20 000 ECU) 
— Sikkerhedsudgifter — Strasbourg-mødeperioder (loft 
på 20 000 FF) 
— Taxaudgifter — mødeperioder (loft på 5 000 BFR + 
2 000 FF) 
— Chauffører (loft på 30 000 ECU) 
— Post (loft på 5 000 ECU) 
— Udgifter til tjenesterejser — personale (loft på 900 000 
ECU) 
— Forskud indretning og flytning (loft på 2 000 00 BFR) Europa-Parlamentet (fortsat) 
iv) Behovet for alle disse forvaltninger og bevillingsloftet 
vil blive taget op til fornyet overvejelse. Revisionsretten er 
blevet underrettet om resultatet af den undersøgelse, som 
formanden havde anmodet om (se punkt i) ovenfor). 
Punkt 2.14, 2.15, 2.17 og 2.18 
i) Med henblik på den nært forestående afvikling af for­
valtningen for sekretariatsgodtgørelser til medlemmerne er 
bankafstemningerne ajourført og var ajourført den 
31. december 1982; siden 1. januar 1983 føres der dobbelt 
bogholderi. 
ii) I forbindelse med posten medlemmernes »rejse- og 
opholdsudgifter« vil bankafstemningerne, som i særlig 
grad ønskes foretaget, være afsluttet inden udgangen af 
1983. 
iii) Da Revisionsretten har kritiseret, at de forskud, der , 
udbetales til dækning af medlemmernes rejse- og opholds­
udgifter, samt de forskud, der udbetales til dækning af 
mødeudgifter (f.eks. leje af lokaler), og som henhører 
under to adskilte forvaltninger, ikke desto mindre er blevet 
registreret ved hjælp af et og samme hjælpebogholderi 
(punkt 2.17), har de kompetente tjenestegrene sammenlagt 
disse to forvaltninger i 1983. 
iv) Der vil straks blive sendt skriftlige instrukser til tjene­
stemændene ved medlemmernes kasse og ved hovedkassen 
med henblik på at undgå fejlagtige eller ufuldstændige 
udbetalingsbilag eller tilsvarende dokumenter og for at 
sikre, at der foretages regelmæssige og systematiske kasse­
opgørelser. 
I medlemmernes kasse vil der for fremtiden ske en adskil­
lelse mellem de tejenestemænd, der har ansvaret for 
udformningen af betalingsanvisninger, og dem, der har 
ansvaret for den faktiske udbetaling af godtgørelserne. 
v) Anvendelse af bankoverførsler mellem forvaltningen 
for »rejse- og opholdsudgifter« og forvaltningen for »sekre-
tariatsgodtgørelse« er kun sket sjældent (når en forvaltning 
havde overskud i en valuta, som den anden havde stor 
mangel på). Sådanne transaktioner har dog været optaget i 
det almindelige regnskab, men de vil herefter ikke blive 
gentaget, hvis Parlamentet ved rationaliseringen af sine 
bankkonti som hovedregel ikke længere har valutakonti. 
Punkt 2.19-2.20 
Med hensyn til forvaltningen af »barernes og restauranter­
nes driftsomkostninger« og det forhold, at barer og restau­
ranter i Strasbourg og Bruxelles drives af private virksom­
heder, kan det oplyses, at der er indført hjælpebogholderi 
pr. 1. januar 1983, og at metoden for indkassering af ind­
tægter fra »klient«-konti derved er blevet forbedret. Forma­
liteterne i forbindelse med en anmodning om overførsel af 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 201 
Europa-Parlamentet (fortsat) 
bevillinger (overførsel nr. C/4) har bidraget til forsinkelsen 
i betalingen af talrige fakturaer. Efter en række betalinger i 
juli 1982 har forvaltningen først kunnet rekonstitueres i 
. november 1982. Denne forvaltning er i øvrigt blevet ned­
lagt den 30. september 1983. 
Punkt 2.6 og 2.21 
Administrationen har fået pålagt at undersøge, hvorledes 
udbetalingsprocedurerne kan rationaliseres med henblik 
på at sikre hurtig afstemning af udbetalingen af forskud til 
dækning af udgifter i forbindelse med tjenesterejser. Det 
vil ske efter følgende retningslinjer: 
— forskud betales kun ved bankoverførsel 
, — forskuddets størrelse fastsættes skønsmæssigt på bag­
grund af tjenesterejsens sandsynlige varighed og under 
hensyntagen til, hvortil rejsen går 
— såfremt tjenesterejseordren ikke indsendes behørigt 
udfyldt til forskudsforvaltningen senest 3,0 dage efter 
tjenesterejsen, inddriver denne det udbetalte forskud. 
Til sikring af afstemningen mellem hjælpebogholderiet og 
hovedbogholderiet, har regnskabsførerne i disse to forvalt­
ninger holdt regelmæssige møder siden 1. januar 1983. 
Punkt 2.22 
Revisionsretten konstaterer, at der figurerer en lang række 
gamle eller forkert posterede beløb på kontiene »diverse 
debitorer«, »ikke bevillingsposterede forskud« og »diverse 
kreditorer«. Der er udsendt instrukser med henblik på at få 
disse konti berigtiget eller udlignet inden årets udgang 
samt at få indført en regelmæssig opfølgning. Der er imid­
lertid ofte tale om beskedne beløb. Da inddrivning er kost­
bar og undertiden dyrere end de skyldige beløb, forbehol­
der institutionen sig ret til at henholde sig til artikel 24, stk. 
2, i finansforordningen. 
Rådet 
Punkt 2.23-2.25 
For så vidt angår spørgsmålet om kontant refusion til de 
delegerede, ønsker Rådet at bemærke, at denne kun udgør 
16 % af de samlede refusioner. 
Rådet er ikke for tiden i stand til at efterkomme Rettens 
bemærkninger med hensyn til at udvide ordningen med 
betaling ved overførsel til samtlige delegerede, da en sådan 
udvidelse vil kunne skabe problemer for visse delegationer. 
Det vil tage dette spørgsmål op til nærmere overvejelse, 
specielt hvad angår kontrollen med disse udgifter. Kommissionen 
Punkt 2.27 
I betragtning af de begrænsede midler, den har til rådig­
hed, mener Kommissionen, kontrollen med bankkontiene 
er ved at være fuldt tilfredsstillende. 
Regnskabets og bankens saldooplysninger er blevet 
afstemt gennemsnitligt mindst tre gange om året, idet 
denne proces første gang strakte sig over en længere peri­
ode, da der var en del at indhente, og de følgende gange 
fandt sted med kortere mellemrum. 
a) Afstemningen af de konti, hvor der er flest bevægelser, 
er overordentlig kompliceret og er gennemført grun­
digt. 
b) For seks bankkontis vedkommende stod et lille antal 
posteringer åbne, fordi banken var blevet bedt om 
yderligere oplysninger, som ikke var fremkommet den 
1. juni 1983, hvilket betød, at afstemningen ikke kunne 
fuldføres. 
Punkt 2.28 
Det beløb, der nævnes af Revisionsretten, opfyldte ikke 
betingelserne i artikel 5, stk. 1, i finansforordningen for at 
blive betragtet som en indtægt i regnskabsåret. Kommissio­
nen er imidlertid rede til at følge Revisionsrettens forslag. 
Punkt 2.29 
Iværksættelsen af den planlagte databehandling, der 
anmodes om, kræver en vis frist, fordi andre højtpriorite-
rede behov er ved at blive opfyldt (tilstræbt gennemførelse 
inden 1988 — professor Bodarts rapport). 
Punkt 2.30 
Stigningen i antallet af bankkonti skyldes, at der er oprettet 
flere valutakonti (ti fællesskabsvalutaer og tre eller fire 
tredjelandsvalutaer). Formålet er at kunne imødekomme 
de løbende forpligtelser i forbindelse med forvaltningen. 
Kommissionen mener i øvrigt, at det er absolut nødvendigt 
at lade bankerne konkurrere indbyrdes. 
Punkt 2.31 
Formålet med den nye praksis er at forbedre sikkerheden 
og gennemskueligheden i bogføringen under hensyntagen 
til den væsentlige komplikation, at der anvendes ECU. 
Da Revisionsretten ikke anser denne udformning for hen­
sigtsmæssig, har Kommissionen taget skridt til at vende til­
bage til tidligere praksis. 
202 De Europæiske FællessHabers Tidende .31. 12. 83 
Kommissionen (fortsat) 
Punkt 2.32 
På grund af Revisionsrettens bemærkninger vil Kommissi­
onen på ny gennemgå vedtægt og praksis for den pågæl­
dende forskudsforvaltning for bedre at kunne overholde 
gældende regler. Det bemærkes, at transaktionerne bogfø­
res særskilt, skønt det tilstræbes at forbedre denne bogfø­
ring. 
Punkt 2.33 
Der er gjort rede for betingelserne for afslutning af regn­
skaberne for forskudsforvaltninger i note 5.11, der er bilag 
til den konsoliderede status, bind V, s. 24, i forvaltnings­
regnskabet og status for regnskabsåret 1978, hvori det hed­
der: 
»For så vidt angår Kommissionens forskudsforvaltninger, 
skal det bemærkes, at regnskaberne afsluttes pr. 3. decem­
ber, for at status kan opstilles pr. 31. december i det pågæl­
dende regnskabsår. Heraf følger, at alle transaktioner fore­
taget efter denne dato indgår i regnskaberne for det føl­
gende regnskabsår«. 
Da de eksterne kontorer og delegationerne er beliggende så 
langt væk, er det i praksis ikke muligt at bogføre de udgif­
ter, der er afholdt af de pågældende kontorer, på fyldestgø­
rende måde, før afslutningen af institutionens regnskaber. 
Kommissionen beder Revisionsretten om at behandle 
denne sag på ny. Kommissionen (fortsat) 
For at overvinde disse vanskeligheder og gennemføre til­
fredsstillende kontrol med delegationernes og de eksterne 
kontorers forskudsforvaltning har Kommissionen truffet 
yderligere dispositioner, og den fortsætter undersøgelsen af 
en ny procedure for denne kassekontrol inden for ram­
merne af den samlede kontrol met delegationerne. 
Hovedkassen inspiceres regelmæssigt af tjenestegrenens 
chef. 
Punkt 2.39 
Kommissionen har mindet tjenestegrenene om sine 
instruktioner og påpeget nødvendigheden af regelmæssig 
opfølgning. Den erkender imidlertid, at dens elektroniske 
bogføringssystem er uegnet og gør det vanskeligt at analy­
sere visse konti. Den har derfor nedsat en arbejdsgruppe, 
der går på tværs af tjenestegrenene, og som har fået til 
opgave at undersøge reorganiseringen af det elektroniske 
bogføringssystem. Der vil formentlig i begyndelsen af 
regnskabsåret 1986 kunne tages et nyt system i brug, der 
kan opfylde kravene i forbindelse med en kompliceret bog­
føring, der anvender moderne forvaltningsmetoder. 
Indtil dette nye system kan tages i brug, vil Kommissionen 
bestræbe sig på at sikre bedre opfølgning af kontiene med 
de meget begrænsede midler, den råder over. 
Punkt 2.34 
Kassens aktiviteter indskrænkes i stadig højere grad på 
grund af stigende anvendelse af banker og som følge af de 
reorganiseringsbestræbelser, der udfoldes med henblik på 
snarlig afskaffelse af kassen. 
Alle andre nødvendige forholdsregler er blevet truffet. 
Punkt 2.35-2.36 
Det drejer sig om tilfælde med små beløb, der er en følge 
af anvendelsen af finansforordningens artikel 42, stk. 3. 
Disse sager er ved at blive gennemgået på ny, som ønsket 
af Revisionsretten. 
Punkt 2.37-2.38 Punkt 2.40 
De 40 000 ECU, hvormed bevillingerne er overskredet, er 
af Kommissionen blevet bogført under en særlig konto 
med titlen »udgifter, der skal efterbevilges«, så de klart kan 
adskilles fra andre udgifter, der skal opføres under bevil­
linger. De skyldes visse eksterne kontorers betaling af 
absolut nødvendige udgifter, som telefon, telex, porto osv., 
og først efter at de var blevet omregnet til ECU med hen­
blik på opførelse, på budgettet, kunne det konstateres, at 
bevillingerne var utilstrækkelige. 
Skulle det blive aktuelt, vil Kommissionen i fremtiden 
følge Revisionsrettens henstilling og indføje en særlig post 
i status med teksten »udgifter afholdt uden bevillinger«. 
Da der i den konsoliderede status efter Revisionsrettens 
udtrykkelige henstilling kun opføres millioner ECU med 
en enkelt decimal, vil Kommissionen medtage denne type 
udgifter under den generelle post »udgifter til kontering« 
og nævne eksistensen og størrelsen af disse irregulære 
udgifter i en note. 
Antallet af forskudsforvaltninger og afstanden mellem 
hovedsædet og det sted, hvor disse anvendes på den ene 
side og personalemangelen i bogholderiet på den anden 
side, gør det sammen med den kraftige nedskæring i udgif­
terne til tjenesterejser meget vanskeligt at anvendu arti­
kel 53 og 54 i gennemførelsesbestemmelserne til finansfor­
ordningen. Punkt 2.41 
Uden at bestride det juridiske grundlag for Revisionsret­
tens principielle standpunkt, minder Kommissionen i 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 203 
Kommissionen (fortsat) 
denne forbindelse om, at der har fundet en række drøftel­
ser sted i budgetinstanserne. I regnskabet for regnskabsåret 
1982 har den ligesom de øvrige institutioner anvendt den 
metode, den foreslog i forbindelse med revisionen af 
finansforordningen, som for øjeblikket behandles af Parla­
mentet. Den minder desuden om, at forslaget, i henhold til 
hvilket nettobeløbet for de kursdifferencer, der hovedsage­
lig vedrører anvendelsen af ECU, skal opføres i en fodnote 
til status og forvaltningsregnskab for det pågældende regn­
skabsår, ikke har mødt principiel modstand fra budget­
myndighedernes side under drøftelserne. Kommissionen (fortsat) 
Punkt 2.44 
Kommissionen udtrykker sin glæde over, at Revisionsret­
ten har konstateret en bedring i udformningen af dens 
regnskaber for regnskabsåret 1982. Den vil fortsætte sine 
bestræbelser på dette område og vil som foreslået af Revi­
sionsretten medtage alle de konti, der er opført i status, i 
den almindelige oversigt over kontiene. 
Punkt 2.45-2.47 
Punkt 2.42 
Visse transaktioner bogføres direkte i ECU og fremkom­
mer derfor i regnskaberne til den historiske kurs, der blev 
anvendt ved bogføringen. Da det elektroniske bogførings-
system ikke kender den oprindelige valuta, har der ikke 
kunnet foretages fornyede vurderinger af disse transaktioner 
til kursen den 31. december. Hvis Revisionsrettens henstil­
ling skal følges, skal bogføringsprocedurerne og -meto­
derne ændres, og hele bogføringen skal ske i de forskellige 
valutaer, hvilket betyder, at der skal føres særskilt regnskab 
for hver enkelt valuta med egen oversigt, og at beløbene 
kun konverteres til ECU, når der udarbejdes regnskabs-
oversigter. Europa-Parlamentet (2.45-2.47) 
De kompetente tjenestegrene har i 1981 oprettet en data­
base med oplysninger om kontormaskiner. Der er samtidig 
blevet gennemført en fysisk optælling af disse maskiner. 
Resultaterne heraf sammenlignet med databasen viser kun 
små forskelle. I maj og juni 1983 har de kompetente tjene­
stegrene foretaget en generel optælling af Parlamentets 
materiel, opdelt i tre kategorier: a) biler, b) kontormaskiner 
og c) møbler. 
Resultaterne heraf er ved at blive kørt på edb, og når det er 
sket, vil der blive foretaget en sammenligning mellem disse 
resultater og de eksisterende inventarlister. 
Det er ikke for øjeblikket muligt at gå frem på denne 
måde, idet de anvendte dataprogrammer ikke er udformet 
med henblik på bogføring i forskellige valutaer. Ved den 
reorganisering af det elektroniske bogføringssystem, som 
for øjeblikket undersøges, kunne dette tages med i overve­
jelsen. Det må dog bemærkes, at visse konti bevidst holdes 
på deres historiske omregningskurs (f.eks. ejendomme, 
inventar og udstyr samt bevillinger, der skal fremføres. Der 
er gjort nærmere rede for dette spørgsmål i note 2.2.3 i bind 
V, side 6 i forvaltningsregnskabet). Revisionsretten vil i løbet af 1984 blive underrettet om 
konklusionerne af denne overensstemmelse. 
Rådet (2.45-2.46) 
Rådet er klar over de problemer, som Revisionsretten har 
peget på på dette område og agter at løse disse ved i nær 
fremtid at indføre edb-forvaltning. 
Transaktioner mellem Fællesskabets institutioner og orga­
ner udføres direkte i ECU og skal derfor ikke genvurderes 
ved udarbejdelsen af oversigter over regnskabssituationen. 
Til syvende og sidst vedrører Revisionsrettens bemærkning 
kun delvis en række konti, der figurerer på status med et 
samlet beløb på 66,9 mio ECU ud af et beløb på 6,7 mia 
ECU, dvs. ca. 0,76 %. Kommissionen (2.45-2.46) 
Metoderne til udarbejdelse af en fortegnelse over Kommis­
sionens faste ejendom og løsøre og vurdering deraf er 
beskrevet i Samlingen af forskrifter vedrørende inventaret 
(dok. 1313 l/X V/1968 F). De kan resumeres som følger: 
Punkt 2.43 
Kommissionen deler Revisionsrettens opfattelse og har for 
at opnå gennemskuelighed i regnskabet instrueret sine tje­
nestegrene om, at fra 1983 skal kursdifferencer opføres på 
særskilte konti efter art. a) På grundlag af et modtagelsescertifikat eller en bekræf­
tet faktura opføres genstanden i fortegnelsen over fast 
ejendom og løsøre, hvis den opfylder betingelserne 
(varige goder skal have en værdi, der er lig med eller 
over en tærskel). Af forvaltningsmæssige hensyn med­
tages endvidere visse varige goder, hvis værdi ligger 
under tærsklen. 
204 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionen (fortsat) 
Parallelt med opførelsen i fortegnelsen sendes deir hver 
måned data til Regnecentret (inventarnummer, dato 
for modtagelsen, ordresedlens nummer, anskaffelses­
pris pr. enhed, fabrikantens eller sælgerens navn, evt. 
fremstillingsnummer, genstandens placering, en kort­
fattet beskrivelse osv.). 
b) Ændringer i genstandens placering eller andre ændrin­
ger indføjes i fortegnelsen eller konstateres under 
optællinger. 
' c) Sletning af fortegnelsen sker efter en beslutning, der 
påtegnes af finanskontrollen og undertegnes af den 
kompetente anvisningsberettigede. Sletningen betyder 
ikke, at dataoplysningerne slettes, men at de arkiveres 
med en særlig kode, der bevirker, at der ikke kan fore­
tages yderligere ændringer. 
d) Regnecentret tilsender inventarforvaltningen: 
— kontrollister vedrørende referencemåneden (hver 
måned) 
— komplette lister over bl.a. antallet af genstande, 
den samlede afskaffelsespris og kortfattede stati­
stikker (hvert halve år). 
e) 1 overensstemmelse med finansforordningens artikel 59 
lader Kommissionen sine tjenestegrene kontrollere, om 
inventarregnskabet svarer til de faktiske forhold. 
Budget- og kontrolmyndighederene kan hos deri kom­
petente tjenestegren konsultere fortegnelsen over fast 
ejendom og løsøre, der består af et mikrofilmet doku­
ment på næsten 40 000 sider. 
Domstolen (2.46) 
Efterprøvelsen af eventuelle uoverensstemmelser mellem 
de løbende fortegnelser og de faktiske forhold vil blive 
afsluttet til udgangen af regnskabsåret 1983. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (2.45-2.46) 
Det økonomiske og sociale Udvalg har hidtil ikke haft 
rådighed over det edb-personale og -udstyr, der kræves for 
at kunne opfylde Revisionsrettens målsætning; i øvrigt Det økonomiske og sociale Udvalg (fortsat) 
forekommer det os, at den revision, der foreslås gennem­
ført, er mere relevant i private virksomheder. 
Når Det økonomiske og sociale Udvalg fra 1984 får rådig­
hed over mere ydedygtigt edb-udstyr, vil det imidlertid 
udarbejde et program, hvormed man kan udføre forskellige 
kontrolopgaver. I øvrigt skal det understreges, at der regel­
mæssigt gennemføres en partiel eller stikprøvevis kontrol i 
forbindelse med udarbejdelsen af budgetoverslagene samt 
i forbindelse med udskiftning af materiel. 
Revisionsretten (2.46) 
Den interne administration har allerede fået besked om at 
afslutte afstemningen mellem de løbende fortegnelser og 
den fysiske tilstedeværelse. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (2.47) 
Når Det økonomiske og sociale Udvalg i forbindelse med 
vurdering af anlægsaktiverne baserer sig på de skøn, der 
anvendes i forsikringerne, er det fordi det har konstateret, 
at der er en række tvivlspørgsmål, som først må løses af 
institutionerne i fællesskab. Det drejer sig specielt om 
afskrivningsregler, fastlæggelse af normer og definitioner 
samt tilpasning af regnskabsoversigten (f.eks. er det et 
problem, om der skal anvendes oprindelsesværdi eller 
ECU-værdi). 
Kommissionen 
Punkt 2.48 
Oplysningerne om beholdningen af kontorartikler, der 
opført i Kommissionens status med 1,974 mio ECU, hidrø­
rer fra den løbende fortegnelse over mængder og værdi, der 
føres af den anvisningsberettigede, der forvalter bevillin­
gerne. På grund af det store antal genstande er det utænke­
ligt at foretage en særlig optælling af alle genstande f.eks. 
pr. 31. december med henblik på udarbejdelse af status. 
I Forskningscentret i Ispra er der for øjeblikket bestræbel­
ser i gang på at sikre, at værdien af lagrene af forbrugsma­
terialer foreligger og opføres på Forskningscentrets status 
fra regnskabsåret 1983. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 205 
Kommissionens svar på kapitel 3 
Indtægter 
Punkt 3.5-3.11 
Kommissionen har taget stilling til alle disse spørgsmål i 
de rapporter, den har forelagt Rådet og Parlamentet om 
gennemførelsen af forordningerne (EØF, Euratom, EKSF) 
nr. 2891/77 og 2892/77, i dens ændringsforslag til disse to 
forordninger og under drøftelserne om disse ændringsfor­
slag i Rådet og Europa-Parlamentet. 
Den understreger, at man i forbindelse med gennemførel­
sen af de nugældende bestemmelser har haft hele sin 
opmærksomhed henvendt på de af Retten rejste spørgsmål, 
og at det på grundlag af den erfaring, der er gjort i de første 
år, hvor bestemmelserne om egne momsindtægter har 
været anvendt, har været muligt at gøre store fremskridt 
med hensyn til en præcis og hurtig beregning af grundlaget 
for disse egne momsindtægter. 
Punkt 3.12-3.17 
Kommissionen gør opmærksom på, at de aspekter af den 
generelle præferenceordning, som Revisionsretten omtaler, 
blot repræsenterer en side af en samlet politik for handelen 
med udviklingslandene. 
Punkt 3.16 
Den 13. juli 1983 forelagde Kommissionen Rådet et for­
slag (dok. KOM(83) 441 endelig udg.) om ændring af for­
delingen af toldkontingenter mellem medlemsstaterne. 
Punkt 3.17 
De varer, der er omfattet af den generelle præferenceord­
ning (GSP), inddeles i tre kategorier. Størstedelen betragtes 
som »ikke-følsomme«, idet de ikke kan volde vanskelighe­
der for EF-producenterne; denne varekategori er i almin­
delighed fuldt ud omfattet af præferenceordningen. Den anden kategori omfatter såkaldte »følsomme« varer, idet en 
ubegrænset indførsel heraf vil kunne skade EF-producen-
ternes interesser alvorligt; for disse produkter gælder de i 
punkt 3.15 i beretningen nævnte toldkontingenter. 
For den sidste kategori af disse produkter, der betragtes 
som »næsten følsomme« varer, gælder en ordning med 
individuelle »lofter«. For disse varer kan der genindføres 
told, når importen når »loftet«. 
Genindførelsen af tolden, når loftet er nået, må dog på 
ingen måde betragtes som værende automatisk. Det skal 
nemlig erindres, at lofternes størrelse inden for rammerne 
af GSP indebærer en minimumsgaranti for præferencelan­
dene. Tolden genindføres, når en eller flere medlemsstaters 
virkelige interesser kræver det, eller hvis det konstateres, at 
der her er en risiko for en skade. Denne praksis kan ikke 
siges at være i modstrid med FTT's målsætning eller ord­
ningen for opkrævning af de egne indtægter. 
Punkt 3.18-3.19 
Kommissionen tillægger opbygningen af de nationale 
myndigheder, der skal foretage den i artikel 18 i forordning 
nr. 2891/77 omhandlede revision, den allerstørste betyd­
ning. 
Gennem bilaterale kontakter med den italienske admini­
stration drager Kommissionen omsorg for, at de i artikel 2 i 
forordning nr. 1430/79 (godtgørelse) fastsatte frister over­
holdes. 
Punkt 3.22-3.23 
1 overensstemmelse med Revisionsrettens forslag vil Kom­
missionen undersøge, hvorledes den kan skærpe de interne 
procedurer, især med hensyn til fremlæggelse af sager, 
således at kontrollen hermed lettes. 
Kommissionens svar på kapitel 4 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, garantisektionen 
Punkt 4.6 
a) Den nuværende opstilling over bevillingerne og deres 
anvendelse gør det muligt på tilfredsstillende måde at 
følge budgetforvaltningen. Eksempelvis er alle bevillin­gerne under afsnit I og II sammenfattet efter afsnit II i 
fodnoter og bemærkninger. Endvidere er forskudsbeløbene 
opført som samlede foreløbige forpligtelser på ad hoc-
konto B 2999 i regnskabsoversigten i nøje overensstem­
melse med bestemmelserne i finansforordningens artikel 
206 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
96. Denne fremgangsmåde gør det muligt altid at holde 
udgifterne inden for de samlede disponible bevillinger. 
b) Begrebet negative bevillinger, som anvendes ved bogfø­
ring af indtægter hidrørende fra medansvafcafgiften i meje­
risektoren, blev indført i 1977 ved Rådets forordning 
(EØF) nr. 1979/77. Formålet var at sikre, at disse indtægter 
blev anvendt inden for denne sektor. De negative bevillin­
ger har frembudt fordele af økonomisk karakter, men har 
samtidig mindsket budgetklarheden. 
c) Kommissionen finder, at den har anvendt de mest hen­
sigtsmæssige principper for bogføringen af udgifterne i 
sektorerne olivenolie og spændgarn. Fradragene er nemlig 
ikke en indtægt som omhandlet i finansforordningens arti­
kel 3, men en nedsættelse af den bevilgede støtte, som 
foretages under forudsætning af, at der afholdes yderligere 
udgifter il nærmere fastlagte formål. 
d) Det skal bemærkes, at medlemsstaternes udgiftsoplys-
ninger i visse tilfælde allerede nu er mere detaljerede end 
kontoplanen for budgettet. Fordelen ved denne sondring i 
retning at en mere detaljeret gennemførelseskontoplan som 
supplement til bemyndigelseskontoplanen er nemlig, at det 
bliver muligt at foretage mere dybtgående analyser af de 
udgifter, som medlemsstaterne eklærer at have afholdt. 
e) Formålet med budgetposter af typen »andre foranstalt­
ninger« var at skabe den nødvendige smidighed i forvalt­
ningen af de forskellige markedsordninger, således at man 
kunne iværksætte nye foranstaltninger i en bestemt sektor 
uden først at skulle afvente en ændring af budgettet. Kom­
missionen mener ligesom Revisionsretten, at sådanne bud­
getposter ikke bør anvendes i forbindelse med meget 
udgiftskrævende foranstaltninger, som allerede er under 
gennemførelse på tidspunktet for budgettets opstilling. I 
øvrigt kunne man forestille sig den mulighed, at Kommis­
sionen underrettede budgetmyndigheden, når en ny foran­
staltning gør det nødvendigt at anvende disse budgetpo­
ster. 
Punkt 4.10 
Kommissionen henviser til sine svar på Revisionsrettens 
bemærkninger vedrørende vurderingen af de fa.ktiske 
udgifter og især vedrørende de negative bevillinger; disse 
svar er anført i punkt 4.36 og 437 i årsberetningen for regn­
skabsåret 1979. I øvrigt henviser Kommissionen til sine 
svar i punkt 4.6, b) og c), i nærværende: årsberetning. 
Punkt 4.12 
Kontoplanen er blevet ændret som følge af Revisionsret­
tens bemærkninger, således at udgifter og indtægter på samme budgetpost ikke længere medregnes. Der sker 
under ingen omstændigheder modregning mellem udbe­
talte op opkrævede beløb i indberetningerne fra medlems­
staterne. 
Punkt 4.13 
Kommissionen skal minde om sine forslag og bestræbelser 
på at reducere de monetære udligningsbeløb, som gør det 
vanskeligt for de fælles markedsordninger at fungere på til­
fredsstillende måde. 
På baggrund af de vanskeligheder, som Kommissionen har 
med at indhente detaljerede oplysninger fra visse med­
lemsstater om de beløb, som opkræves i de enkelte sektorer 
som led i samhandelen med landbrugsvarer, er det sand­
synligt, at de samme vanskeligheder vil gøre sig gældende 
for så vidt angår opkrævede M. U. B., og dette vil gøre det 
vanskeligt at få et overblik over den samlede virkning i de 
enkelte sektorer. Kommissionen bemærker i øvrigt, at den 
nuværende praksis er i overensstemmelse med de gæl­
dende regler. 
Punkt 4.14 
Kommissionen henviser til de svar, som den har afgivet 
om dette spørgsmål i de tidligere årsberetninger. Det er 
upraktisk at operere med dobbelte vekselkurser på samme 
budgetpost, da der skal anvendes forskellige typer ECU i 
samme budget. Kommissionen foretrækker derfor at lade 
den finansielle virkning fremgå af finansberetningen 
vedrørende EUGFL. For 1982 er denne virkning anslået til 
180 mio ECU. 
Punkt 4.15-4.18 
Kommissionen deler ikke den opfattelse, som Revisions­
retten giver udtryk for i disse punkter. 
På kontiene for EUGFL bør der registreres udgifter i ECU 
til de gældende vekselkurser eksklusive forskud, som er 
ydet for at dække udgifterne i en måned, men som ikke er 
blevet anvendt. 
Kommissionen gør opmærksom på disse kursforskelles 
særlige regnskabsmæssige karakter, som gør det nødven­
digt at opføre positive eller negative differencer på en 
konto »uden for budgettet«, således at kun denne kontos 
saldo figurerer på budgettet. 
Den af Revisionsretten foreslåede fremgangsmåde ville 
bevirke, at størrelsen af udgifter, som opføres på budgettet 
for EUGFL, garantisektionen, kommer til at afhænge af, 
hvor nøjagtigt medlemsstaternes udbetalende administra­
tive organer anslår udgifterne. 
Kommissionen er af den opfattelse, at den anvender 
bestemmelserne i finansforordningens artikel 95, 96 og 97 
korrekt i ånd såvel som i bogstav. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 207 
Punkt 4.19-4.23 
De omstændigheder, hvorunder behovene i december blev 
dækket, afspejler den forsigtighed, hvormed Kommissio­
nen handlede for at kunne imødekomme en eventuel brat 
stigning i medlemsstaternes finansielle behov på et tids­
punkt, hvor forslaget til tillægsbudget nr. 1/72 var under 
behandling hos budgetmyndigheden. Kommissionen er 
ansvarlig for, at de forskud, der ydes i henhold til de af 
Rådet fastsatte. bestemmelser, især finansforordningens 
artikel 95 til 101 forvaltes på bedst mulig måde. Kommissi­
onen har et vist spillerum, især i usædvanlige situationer, 
og det var dette spillerum, Kommissionen gjorde brug af, 
da den ydede forskud i december. Punkt 4.27 
Samtidig med at Kommissionen træffer passende foran­
staltninger til at begrænse medlemsstaternes revolverende 
fond til det absolutte minimum, skal den undgå, at der i 
dens egne tjenestegrene eller i medlemsstaternes forvalt­
ninger opstår administrative og finansielle problemer på 
grund af alt for restriktive fremgangsmåder. 
Kommissionen finder Rettens bemærkninger ubegrun­
dede, både de bemærkinger, der går på, at artikel 4, stk. 2, i 
forordning (EØF) nr. 729/70 ikke skulle være overholdt, og 
de, der går på, at fremgangsmåden med forskud i årets løb 
kunne risikere at medføre en bevillingsoverskridelse ved 
årets slutning. 
Punkt 4.24-4.25 
Korntransporten fra Forbundsrepublikken Tyskland til Ita­
lien skulle have været foretaget inden udgangen af decem­
ber, og den havde medført et udgiftsoverslag i Tyskland og 
et indtægtsoverslag i Italien. Disse overslag var blevet bog­
ført under EUGFL, garantisektionen. Da den pågældende 
transport først fandt sted i januar, opstod der en uoverens­
stemmelse mellem overslaget og de faktiske tal,, hvilket har 
givet anledning til en positiv saldo for Tysklands vedkom­
mende og en negativ saldo for Italiens vedkommende. 
Kommissionen henleder opmærksomheden på, at der ikke 
kan ske individuel tildeling af bevillinger til medlemssta­
ter. Derfor opvejes Italiens saldo rigeligt af de øvrige med­
lemsstaters saldi, i særdeleshed af Forbundsrepublikkens 
saldo. På denne baggrund er udgiften korrekt opført på 
1982-budgettet. 
Kommissionen minder om, at den inden udgangen af 
regnskabsåret 1983 har til hensigt at indføre bestemmelser, 
som gør det muligt at undgå den risiko for overforbrug af 
midler, som ligger i den nuværende ordning for finansie­
ring af offentlige interventionsudgifter. 
Med disse bestemmelser vil de ønsker, som Revisionsretten 
har givet udtryk for i punkt 4.30, også til en vis grad blive 
imødekommet. 
Punkt 4.26 
Kommissionen finder det normalt, at der inden for ram­
merne af det finansieringssystem, der anvendes for 
EUGFL, garantisektionen, optræder månedlige finansielle 
saldi i medlemsstaterne. Den anfægter på den anden side 
Rettens vurderinger om, at visse medlemsstaters saldi ved 
månedernes udgang er betydelige og konstante. 
Da det er vanskeligt at opstille overslag på dette område, 
finder Kommissionen gennemsnitsudnyttelsen (88,6 %) og 
udnyttelsen pr. 31. 12. 82 (99 %) tilfredsstillende (')• Punkt 4.32 
Som anført i svaret på Revisionsrettens bemærkninger i de 
foregående årsberetninger er Kommissionen ikke enig med 
Revisionsretten i, at de direkte udbetalinger, som Kommis­
sionen har fortaget i visse tilfælde, er uforenelige med 
bestemmelserne i finansforordningen. Under alle omstæn­
digheder agter Kommissionen i forbindelse med revisionen 
af finansforordningen at tage hensyn til den af Europa-
Parlamentet foreslåede ændring, som udtrykkeligt tager 
sigte på at gøre det muligt for Kommissionen i særlige til­
fælde at foretage direkte udbetalinger. Sådanne udbetalin­
ger vil således blive omfattet af de generelle bestemmelser i 
finansforordningen. 
Punkt 4.33-4.34 
For så vidt angår bogføringen af indtægter, henvises til 
Kommissionens svar i punkt 4.6, b). 
For så vidt angår budgettets udformning, skal det bemær­
kes, at budgettet for 1983, i modsætning til budgettet for 
1982, indeholder en bemærkning, hvori der er gjort rede for 
de formål, som midler hidrørende fra medansvarsafgiften 
skal anvendes til: 
a) fuldstændig eller delvis finansiering af særlige foran­
staltninger i overensstemmelse med årlige programmer 
(foranstaltninger vedrørende udvikling af markedet, 
salgsfremme, reklame og afsætningsforanstaltninger 
vedrørende mælk og mælkefedt); 
b) finansiering af en del af garantisektionens udgifter i 
sektoren for mælk og mejeriprodukter, herunder alle­
rede eksisterende og prioriterede foranstaltninger (for­
bedring af eksportvilkårene, afsætningsforanstaltninger 
for smør, støtte til og særlige salg af skummetmælks­
pulver). 
I øvrigt fremlægger Kommissionen i finansberetningen 
vedrørende EUGFL tal vedrørende gennemførelsen af de 
under a) omhandlede foranstaltninger. 
Punkt 4.35-4.37 
(') Jf. Tolvte Finansberetning vedrørende EUGFL, garantisektio­
nen, s. 13 og 35 KOM(83) 531 endelig udg. af 15. 9. 1983. Støtten til mindre mælkeproducenter har til formål at 
opretholde indkomsterne. 
208 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Da der ikke er tale om en foranstaltning, som skal anvendes 
ens på alle markeder, men under hensyntagen til de særlige 
problemer på regionalt plan, har Kommissionen foretruk­
ket at overlade det til medlemsstaterne at fastsætte kriteri­
erne for fordelingen af denne støtte. Kriterierne skal dog 
godkendes af Kommissionen. 
Punkt 4.38-4.39 
På baggrund af stigningen i lagrene af skummetmælkspul­
ver har Kommissionen for at øge afsætningen genindført 
støtten til skummetmælkspulver, som anvendes til svine-
og fjerkræfoder. Efter høring af Den rådgivende Komité 
for Mælk og Mejeriprodukter er der opnået enighed om at 
anvende op til 100 mio ECU af midlerne fra medansvars-
afgiften til finansiering af denne foranstaltning (som alle­
rede nævnt under punkt 4.34, b)). 
Kommissionen har foreslået ikke-automatisk bevillings-
fremførsel af 100 mio ECU i medfør af finansforordnin­
gens artikel 6, stk., litra b), for at kunne imødekomme en 
udtrykkelig anmodning som Europa-Parlamentet har frem­
sat i sin beslutning af 19. november 1981. Kommissionen 
har i sit forslag anført, at det pågældende beløb skal 
anvendes til foranstaltninger, der tager sigte på at mindske, 
de offentlige lagre af skummetmælkspulver. Fremførslen er 
blevet godkendt af Rådet og Europa-Parlamentet i over­
ensstemmelse med den procedure, som er fastsat i artikel 6, 
stk. 3. 
Fremførslen til budgetposten »andre foranstaltninger« har 
som anført af Revisionsretten ganske rigtigt givet anled­
ning til konteringsproblemer. I 1983 vil disse problemer 
imidlertid ikke mere eksistere. 
Kommissionen er således ikke enig med Revisionsretten i 
kritikken af bevillingsoverførslen som sådan. Desuden var 
budgetmyndigheden i detaljer orienteret om, hvorledes de 
fremførte bevillinger tænkes anvendt. 
Punkt 4.41-4.42. 
Den tekniske værdiforringelse er foretaget på grundlag af 
artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 1883/78, sorn inde­
holder følgende bestemmelse: Såfremt de pågældende pro­
dukter som følge af oplagring undergår en værdiforrin­
gelse, fastsættes og bogføres den finansielle virkning af 
den forringelse, når produktet overgår til intervention. Med 
henblik herpå fastsættes forringelseskoefficienterne og de 
priser, for hvilke de finder anvendelse af Kommissionen 
efter høring af forvaltningskomiteen. 
I forordning (EØF) nr. 230/79 har Kommissionen siden 
1.1. 1979 fastsat værdiforringelsen for ikke-udbenet okse­
kød til 20 %. 
For andre produkters vedkommende er muligheden for at 
gennemføre en teknisk værdiforringelse også blevet under­
søgt. For smørs vedkommende er eksperterne således enige 
om, at udviklingen af fryseteknikkerne ikke længere gør en 
sådan værdiforringelse berettiget. For tobaks vedkom­
mende indtræder en eventuel kvalitetsforringelse først efter lang tids oplagring; dette kan vanskeligt forenes med en 
teknisk værdiforringelse på købstidspunktet, således som 
det er fastsat i artikel 7 i forordning nr. 1883/78. 
Punkt 4.44-4.45 
Efter Kommissionens opfattelse var der i 1982 ikke grund 
til at anvende muligheden for at foretage en finansiel ned­
skrivning af interventionslagrene af landbrugsvarer i hen­
hold til artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1883/7.8. 
Når Kommissionen på ny skal gøre brug af denne bestem­
melse, vil den være særlig opmærksom på gennemførelses­
bestemmelserne og især på nødvendigheden af i det føl­
gende år at måtte afsætte landbrugsprodukter i offentlige 
lagre til reduceret pris. 
Punkt 4.46 
a) I finansberetningen vedrørende EUGFL, garantisektio­
nen, offentliggør Kommissionen værdien af de mæng­
der landbrugsprodukter, som pr. 31. 12. hvert år ligger 
på interventionslagre. 
b) I visse tilfælde kan udgifter til særlige salgsforanstalt-
ninger opgøres på grundlag af indberetningerne fra 
medlemsstaterne. Muligheden for separat angivelse af 
sådanne udgifter vil bl.a. kunne undersøges i forbin­
delse med en eventuel forbedring af gennemførelses-
kontoplanen. (jf. punkt 4.6 d)). 
Punkt 4.47 
Den 14. januar 1983 traf Kommissionen afgørelse om 
afslutning af regnskaberne for 1976 og 1977. 
Kommissionen skal tage stilling til afslutning af regnska­
berne for 1978 og 1979 i løbet af 1983 og afslutning af 
regnskaberne for 1980 og 1981 i løbet af første halvår 1984. 
Bestræbelserne på at indhente forsinkelsen fortsætter såle­
des. 
Punkt 4.50 
Kommissionen har altid haft betænkeligheder ved med­
lemsstaternes fortolkning af forordning (EØF) nr. 283/72 
og har øget sine bestræbelser på dette område, hvilket nok 
skal ses i sammenhæng med stigningen i antallet af indbe­
retninger i 1982, som Revisionsretten ganske rigtigt bemær­
ker i punkt 4.48. 
Problemet vedrørende især en medlemsstats anvendelse af 
andre indberetningsprocedurer, som nævnt under c), er 
ved at blive løst. 
Punkt 4.51-4.58 
Generelt skal det bemærkes, at det er medlemsstaternes 
opgave og ansvar at inddrive skyldige beløb som følge af 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 209 
konstaterede uregelmæssigheder, og at disse beløb fratræk­
kes EUGFL's udgifter. 
Så længe proceduren vedrørende ansvarsfordelingen mel­
lem medlemsstaterne og Fællesskabet i tilfælde af uerhol­
delige fordringer — det er den procedure, som omtales i 
punkt 4.56 — ikke er blevet indført, indgår de største beløb 
i proceduren vedrørende afslutning af regnskaberne. 
For så vidt angår de i punkt 4.53, b) og c), omhandlede 
beløb kan Kommissionen meddele, at hver enkelt med­
lemsstat endnu er ved at undersøge de administrative eller 
juridiske muligheder for at inddrive beløbene. Kommissio­
nen følger hver enkelt sag med stor opmærksomhed. 
For så vidt angår de i punkt 4.53, a), omhandlede beløb vil 
der blive foretaget en grundig undersøgelse, således at der i 
hvert enkelt tilfælde vil kunne træffes en afgørelse snarest 
muligt. 
I évrigt er Kommissionen ved at tilvejebringe muligheder 
for at kunne foretage en effektiv kontrol på dette område. 
Den er bl.a. ved at oprette et edb-kartotek over uregelmæs­
sighederne. 
Punkt 4.59-4.60 
De konstaterede uregelmæssigheder i forbindelse med 
EUGFL, garantisektionen, vedrører beløb, der ikke, såle­
des som Revisionsretten anfører, kan sammenlignes med fordringer som de i finansforordningens artikel 24 
omhandlede. For det første er der tale om fejlagtigt udbe­
talte beløb, som juridisk set ikke kan betragtes som Fælles­
skabets fordringer hos modtagerne af disse betalinger. 
For det andet vedrører den nævnte artikel fordringer, som 
Kommissionen skal inkassere direkte, medens det i hen­
hold til artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) 
nr. 729/70 er medlemsstaterne, der skal gennemføre tilba­
gebetaling af beløb, der er udbetalt med urette på grund af 
uregelmæssigheder eller forsømmelser. 
Med hensyn til den praktiske side af sagen har finanskon­
trollen naturligvis reageret over for de utilstrækkelige 
muligheder, der for øjeblikket er for en opfølgning af ind­
drivelsen af for meget udbetalte beløb som følge af ure­
gelmæssigheder. -
Finanskontrollen har, som anført i »Rapport sur la Realisa­
tion de la reorientation du Controle financier« (dok. 
SEK(81) 424), siden 1981 gået stærkt ind for, at der blev 
oprettet et centralt kartotek med oplysninger om de i fore­
gående punkt nævnte uregelmæssigheder. 
Finanskontrollen har desuden udarbejdet en rapport om 
»Følgerne for Fællesskabernes budget af tilfælde af uregel­
mæssigheder og svig i forbindelse med EUGFL og egne 
indtægter« (dok. SEK(82) 854). Foranlediget af denne rap­
port besluttede Kommissionen at prioritere arbejdet i den 
tværtjenstlige gruppe, der har til opgave at oprette det cen­
trale kartotek. 
Kommissionens svar på kapitel § 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
udviklingssektionen 
Punkt 5.9 
For ikke at skulle lave om på tidsplanen for gennemførel­
sen af foranstaltningen tilstillede Kommissionen i erken­
delse af det af Revisionsretten rejste problem allerede den 
4.3. 1983 Rådet er forslag til ændring af forordningen, 
hvorved aktionen kunne løbe i alle fem år fra <|atoen for 
godkendelsen af det seneste rammeprogram. Dette forslag 
blev vedtaget af Rådet den 18. juli 1983. 
Punkt 5.10-5.11 
Udgifterne til foranstaltningen, der skal finansieres via 
Fællesskabets budget, anslås til 125 mio ECU. Dette 
omkostningsoverslag udgør på ingen måde et retligt bin­
dende rammebeløb. Budgetmyndigheden har ret til at fast­
sætte beløbet i det årlige budget, navnlig da det drejer sig 
om en ikke-obligatorisk udgift. 
Inden for de bevillingsmæssige rammer, der er fastlagt ved budgetproceduren, foretager Kommissionen et valg blandt 
de fremsendte projekter. 
Det er indlysende, at spørgsmålet om, hvorvidt et givet 
projekt kan accepteres eller ej, skal vurderes ikke blot på 
basis af, om det indgår i et program, men også ud fra dets 
særlige forudsætninger. Desuden indebærer en' godken­
delse af et program ikke automatisk en forpligtelse til at 
finansiere alle projekter, der fremsendes i henhold til dette 
program. Visse projekter kan nemlig være uforenelige med 
bestemmelserne i forordningen; andre kan blive trukket til­
bage eller annulleret. 
Punkt 5.15 
De af Retten anførte forsinkelser skyldes forsinkelsen i 
fremsendelsen af programmerne. 
Siden programmerne blev godkendt er forpligtelsesbevil­
lingerne steget stærkt, således som det fremgår af Revisi-
210 De Europæiske*1 Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
onsrettens tal i tabel 5.2.1 1983 har Kommissionen allerede 
indgået forpligtelse for 22 mio ECU og er ved at udarbejde 
en ny gruppe projekter med det formål at anvende de reste­
rende bevillinger på 10 mio ECU. 
Punkt 5.16 
Revisionretten giver i dette afsnit sin godkendelse til Kom­
missionens aktion, men følgende oplysninger kan alligevel 
være nyttige: 
a) En administrativ omorganisering, der er blevet gen­
nemført i Calabria, skulle forhindre at problemet med 
manglende budgetbevillinger opstår igen. 
b) Det er rigtigt, at visse, projekter i Basilicata, for hvilke 
der blev ydet støtte i henhold til forordning nr. 17/64, 
ikke kunne gennemføres som planlagt. Efter aftale 
med Kommissionen er disse støtteforanstaltninger nu 
blevet ophævet og de tilsvarende forpligtelsesbevillin­
ger frigivet. Der er fremsendt et nyt projekt til Kom­
missionen, der omfatter visse dele af det arbejde, der 
oprindeligt var planlagt. 
c) Kommissionen har været klar over disse mangler og 
har, som anført af Revisionsretten, inddraget forskud­
dene. Der overvejes ingen nye støtteforanstaltninger til 
den pågældende region, før situationen er forbedret. 
Punkt 5.18 
En landbefolkning vil typisk bestå af: 
i) de erhvervsaktive i landbruget (f.eks. landmænd, 
ansatte i landbruget samt) de af disse afhængige perso­
ner; 
b) den del af landbefolkningen, der er beskæftiget i de 
lokale serviceerhverv og således indirekte er afhængige 
af den første gruppe; 
c) den del af landbefolkningen, hvis økonomiske aktivitet 
hverken er knyttet til landbrug eller til lokale serviceer­
hverv. 
Den af Revisionsretten anførte grænse på 35 % vedrører 
kun gruppen linder a). Såfremt man medtager den del af 
landbefolkningen under b), der beskæftiger sig med servi­
ceydelser til de erhvervsaktive i landbruget, vil den del af 
landbefolkningen, der direkte eller indirekte er afhængig af 
landbrug være på over 50 %. 
Punkt 5.19 
Kommissionen har anmodet de franske myndigheder, 
(landbrugsministeriet) om præciseringer, og vedrørende de 
af Revisionsretten omtalte tilfælde er det blevet bekræftet, 
at de pågældende områder kan karakteriseres som land­
brugsområder. 
Punkt 5.20-5.23 
Kommissionens aktion i forbindelse med elforsyningspro-
jejkter i Italien er i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen. Ifølge forordningen skal der ydes støtte på 
40 % af investeringen i projektet. Dette skal, som det er til­
fældet med andre foranstaltninger i forbindelse med pro­
jekter, forstås som investeringer, til hvilke Fonden kan yde 
støtte og ekslusive omkostninger såsom køb af fast ejen­
dom, administrationsomkostninger og personaleomkost­
ninger for medlemsstaten eller for den støtteberettigede. 
Med hensyn til elforsyningsprojekter til landdistrikter i Ita­
lien, og for den sags skyld i Frankrig, har Kommissionen 
meget nøje undersøgt situationen vedrørende de midler, 
der kommer fra de nationale elforsyriingsmyndigheder 
(ENEL og EDF) og har konkluderet, at der hverken er tale 
om nationale støtteordninger eller om den støtteberettige­
des bidrag. Disse midler udgør reelt et bidrag fra tredje­
mand, der forventer at få dette bidrag tilbage via driftsind­
tægterne, og det vil ikke være rimeligt, om Fællesskabet 
skulle finansieres den del af omkostningerne. 
Punkt 5.32 
Et komplet register over vinmarker ville gøre det lettere at 
kontrollere anvendelsen af omstruktureringsforanstaltnin­
ger. Men et sådant register er afgjort ikke en absolut nød­
vendighed, idet beplantning af vinmarker omfattes af 
beplantningsanmeldelser, og der kan på basis heraf gen­
nemføres kontrol på stedet, ligesom der i henhold til natio­
nal lovgivning kan blive tale om pålæggelse af bøder i 
tilfælde af ulovlig beplantning. Revisionsretten fører ikke 
bevis for sin påstand om, at dette system ikke »er et middel 
til at sikre, at det nuværende forbud mod at udvide vinare­
alerne overholdes«. 
Punkt 5.34 
De præmier, der ydes i henhold til forordning nr. 1163/66 
og forordning nr. 456/80 varierer i forhold til udbyttet for 
de vinarealer, der ryddes. Derfor er foranstaltningerne ikke 
blevet begrænset til vinstoksorter med ringe udbytte. Kun 
ca. 20 % af de foranstaltninger, der blev gennemført i hen­
hold til forordning nr. 1163/76 og 10 % af de foranstaltnin­
ger, der hidtil har været gennemført i henhold til forord­
ning nr. 456/80, har omfattet vinstoksorter med ringe 
udbytte. 
Det er ligeledes vigtigt at bemærke, at rydning af uproduk­
tive vinstoksorter ganske vist kun har en ringe direkte virk­
ning, men at det alligevel i betydeligt omfang reducerer 
produktionskapaciteten, fordi genbeplantningsretten, 
eventuelt med mere produktive vinstoksorter, fortabes. 
Punkt 5.38 
.Kommissionen deler Rettens bekymring over betalingsfor-
sinkelserne i Italien. Som følge heraf har den allerede ind­
ledt en overtrædelsesprocedure i henhold til forordning nr. 
1163/76 og en overtrædelsesprocedure i henhold til forord­
ning nr. 456/80. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 211 
Punkt 5.39-5.40 
Kommissionen forstår, at visse personer kan have en inte­
resse i at fremsætte sådanne påstande, men kan ikke frem­
komme med bemærkninger om den påståede modstri­
dende brug af Fællesskabets midler i Armagnac-området, 
uden at den har fået forelagt de nærmere enkeltheder. I denne forbindelse skal der ved enhver undersøgelse af de 
relevante retsforskrifter tages hensyn til, at der i realiteten 
er tale om kompensation for mistet genbeplantningsret, og 
ikke blot om støtte til rydning. Denne ret kan overdrages 
uafhængigt for selve arealet. Det er følgeligt for det meste i 
Fællesskabets interesse at sikre, at denne geneplantningsret 
bortfalder og således at nedbringe produktionskapaciteten. 
Kommissionen anførte nemlig i det svar på Revisionsret­
tens bemærkninger, som generaldirektoratet for landbrug 
den 18. 4. 1983 tilstillede Retten, at den må kende identite­
ten af de personer, der har udtalt sig på producentsammen­
slutningernes vegne, deres præcise kommentarer, vinarea­
lernes beliggenhed og det pågældende projekt. Hidtil har 
Retten ikke reageret og ikke forsynet Kommissionen med 
oplysninger, der kan gøre det muligt for denne at vurdere 
rækkevidden af Revisionsrettens spørgsmål. 
Med hensyn til meddelelse til offentligheden om præmi­
erne i henhold til forordning nr. 456/80, tyder de oplysnin­
ger, som Kommissionen modtog fra de nationale myndig­
heder den 15. 2. 1983, på, at.de normale metoder til offent­
liggørelse er anvendt, dvs. pressemeddelelser og meddelel­
ser til vinproducentorganisationerne. b) Medlemsstaterne er blevet mindet om, at de skal gen­
nemføre de krævede kontrolbesøg og sende resultaterne til 
Kommissionen. De er ligeledes blevet anmodet om at give 
Kommissionen meddelelse om foranstaltninger, der har 
truffet med henblik herpå. Disse oplysninger vil blive til­
stillet Revisionsretten. 
I Italien gennemføres disse kontrolbesøg af Ispettorato 
Provinciale dell'Aggricoltura, hvis ansvarsområder ikke 
kun er begrænset til vinsektoren. 
I Frankrig gennemfører myndighederne kontrolbesøg ved 
stikprøver, hvor man koncentrerer sig om de departemen­
ter, der er mest udsatte, dvs. departementer, hvor der sker 
rydning i stort omfang, og som er egnet til frugtavl. 
Punkt 5.41 
a) Forordning nr. 456/80 omhandler først og fremmest 
vinstokke, der anvendes til produktion af bordvin. Den 
finder imidlertid anvendelse i to etaper, idet der kan ydes FISKERISEKTOREN 
Punkt 5.46 
en midlertidig nedlæggelsespræmie til producenter, 
der rydder vinarealer i kategori 2 og 3, og som undlader 
yderligere dyrkning i otte vinproduktionsår; 
en endelig nedlæggelsespræmie, der betales som kom­
pensation for endeligt ophør af genbeplantningsret, 
hvorved Fællesskabets samlede vindyrkningskapacitet 
nedbringes (denne præmie kan ydes til dyrkere, der 
ligeledes modtager midlertidig nedlæggelsespræmie, 
eller til visse andre, såsom dyrkere, der har ryddet deres 
vinmarker i overensstemmelse med forordning nr. 
1163/76). 
For vinarealer, der ikke har været normalt vedligeholdt, 
eller som giver meget ringe udbytte, kan der kun ydes 
endelig nedlæggelsespræmie. På basis af resultaterne af de undersøgelser, som Revisi­
onsretten har gennemført i producentorganisationerne i 
Det forenede Kongerige, har Kommissionen anmodet de 
nationale kompetente myndigheder om straks at træffe de 
nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at de 
pågældende organisationers vedtægter og bestemmelser 
vedrørende driften er i overensstemmelse med Fællesska­
bets regler. 
Punkt 5.48 
Den af Revisionsretten beskrevne situation skulle kunne 
normaliseres i de kommende år med gennemførelsen af en 
fælles fiskeripolitik, om hvilken Rådet i begyndelsen af 
1983 vedtog en principbeslutning. 
Kommissionens svar på kapitel 6 
Interventionsudgifter på regionalområdet 
Punkt 6.3 
Grundlaget for forvaltningen af EFRU i 1982 var EFRU-
forordningen af 18. marts 1975 som ændret den 6. februar 
1979 og den 16. december 1980, idet denne forordning gyl­
dighedsperiode ikke er tidsbegrænset. Derfor har Kommis­sionen i 1982 forvaltet EFRU i overensstemmelse med 
denne forordnings bestemmelser. Hvad specielt angår kvo­
terne, har Kommissionen som følge af, at der ikke i forord­
ningen var fastsat kvoter for 1982, anvendt de disponible 
bevillinger på en ud fra et forvaltningsmæssigt synspunkt 
forsvarlig måde. Den har således baseret kvoterne for regn-
212 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
skabsåret 1982 på den fordeling af EFRU-ressourcerne, 
som Rådet besluttede midlertidigt at anvende i 1981. 
Punkt 6.9-6.10 
Kommissionen skal erindre om, at dens beslutning med 
hensyn til udnyttelsen af kvoterne er behørigt begrundet i 
en sund finansiel forvaltning, og skal samtidig henvise til 
det svar ('), den har givet under punkt 7.10-7.13 på den 
samme bemærkning i Revisionsrettens beretning for 1981. 
Der er givet decharge for gennemførelsen af budgettet for 
1981. 
Punkt 6.11 
Kommissionen henviser til det svar (2), den har givet under 
punkt 7.16 på den samme bemærkning i Revisionsrettens 
beretning for 1981, og hvortil Europa-Parlamentet i øvrigt 
ikke har fremsat nogen kommentarer i sin beslutning om 
decharge for regnskabsåret 1981. Kommissionen skal hen­
lede opmærksomheden på, at i henhold til fondsforordnin-
gens artikel 4, stk. 1, litra b), skal procentsatsen på 70 over­
holdes over en treårsperiode, hvilket i det pågældende 
tilfælde vil sige 1981-1983, og at denne procentsats kan 
overskrides ved afgørelse truffet af Rådet på forslag af 
Kommissionen. 
Punkt 6.12-6.20 
Det er rigtigt, at der har været en del vanskeligheder i for­
bindelse med iværksættelsen af de første særlige fælles­
skabsaktioner, dels som følge af den forsinkede vedtagelse 
af retsgrundlaget i Rådet, og dels fordi disse aktioner i flere 
henseender er en nyskabelse. Til belysning heraf har Revi­
sionsretten valgt det særlige program for Frankrig vedrø­
rende udvidelsen. Selv om Kommissionen ikke har kunnet 
træffe de første beslutninger om støtte fra EFRU's kvota­
frie afdeling og indgå de budgetmæssige forpligtelser i for­
bindelse hermed før i juni 1981, skal det dog understreges, 
at siden da er iværksættelsen af aktionerne forløbet som 
planlagt i det mindste globalt set. Pr. 31. december 1982, 
dvs. 18 måneder efter Kommissionens godkendelse af de 
første særlige programmer, var der således indgået forplig­
telser for et samlet beløb på 73,328 mio ECU, hvilket sva­
rer til 34 % af den samlede bevilling på 216 mio ECU, som 
udgør EFRU's støtte over en femårig periode. På samme 
dato beløb betalingerne sig til 29,7 mio ECU, hvilket svarer 
til 40,5 % af de indgåede forpligtelser, 
Hvad specielt angår det særlige program for Frankrig 
vedrørende udvidelsen, skal det bemærkes, at 
— den kendsgerning, at der i programmet ikke er nogen 
henvisning til de i EFRU-forordningens artikel 6 
omhandlede regionaludviklingsprogrammer (punkt 
6.15), betyder ikke, at Kommissionen har undladt at 
vurdere dets overensstemmelse med disse programmer 
som led i de beføjelser, EFRU-forordningen giver den 
på dette område; 
(') EFTnr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 194. 
(2) EFTnr. C 344af 31. 12. 1982, s. 194og 195. — de nævnte vanskeligheder (punkt 6.16-6.20) er blevet 
konstateret i forbindelse med en autonom kontrol fra 
Revisionsrettens side, og må følgelig gøres til genstand 
for en mere dybtgående undersøgelse sammen med 
Revisionsretten som led i den i 1981 aftalte informati­
onsprocedure (3), og i givet fald må Kommissionen 
følge sagen op sammen med den pågældende med­
lemsstat. 
Punkt 6.21-6.27 
Idet Kommissionen i øvrigt henviser til det svar(4), den 
har givet under punkt 7.17-7.21 på Revisionsrettens 
bemærkninger i 1981-beretningen, skal den understrege: 
— at den inden for rammerne af de beføjelser, den har på 
dette område i henhold til EFRU-forordningen, drager 
omsorg for, at regionaludviklingsprogrammerne er 
anvendelige som koordinerende instrument mellem 
medlemsstaternes og Fællesskabets regionalpolitik og 
som referenceramme for de projekter, der forelægges 
med henblik på EFRU-støtte, og 
— at det faktum, at gennemgangen af visse 2. generations 
programmer efter de i EFRU-forordningen fastsatte 
procedurer endnu ikke var afsluttet ved udgangen af 
1982, ikke giver grundlag for at konkludere, at der har 
været en total mangel på en gyldig referenceramme for 
EFRU-interventionerne (punkt 6.24). 
Med hensyn til investeringsbeslutningernes overensstem­
melse med den nationale lovgivning (punkt .6.27) er det 
medlemsstaten selv, der har hovedansvaret. Hvad angår 
afgasningsanlægget i Messina, som Revisionsretten frem­
drager som eksempel, skal det bemærkes, at dette anlæg 
udtrykkeligt figurerer i det regionalundviklingsprogram for 
Mezzogiorno, som de italienske myndigheder har fremlagt 
for perioden 1977-1980 i løbet af hvilken der blev truffet 
beslutning om ydelse af støtte fra EFRU til det pågæl­
dende anlæg. 
Punkt 6.28-6.30 
Gennemgangen af de af Revisionsretten omtalte samlede 
støtteansøgninger og undersøgelsen af de projekter, der er 
omfattet af sådanne ansøgninger, sker i henhold til den 
forenklede procedure, der udtrykkeligt er fastsat i EFRU-
forordningen for projekter på under 10 mio ECU. 
Det skal i den forbindelse bemærkes, at de få eksempler — 
i betragtning af at ca. 18 000 projekter hidtil er blevet støt­
tet af EFRU — som Revisionsretten nævner (punkt 6.29), 
og som i øvrigt alle vedrører beslutninger om støtte truffet 
før regnskabsåret 1982 — som det her alene drejer sig om 
— i tide er blevet gjort genstand for en justering i det 
omfang, det har været nødvendigt. 
(3) Se punkt 7.3 i Kommissionens svar på Revisionsrettens 
bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1980; EFT nr. C 344 
af 31. 12. 1981, s. 230. . 
(4) EFTnr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 195. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 213 
Punkt 6.31-6.38 
Det forhold, at en investering finansieres ved en leasing-
ordning (punkt 6.31-6.35) er i henhold til EFRU-forord-
ningen ikke afgørende for, hvorvidt den kan komme i 
betragtning ved tildeling af EFRU-støtte. Leasing er blot 
en finansieringsmetode — ligesom f.eks. finansiering véd 
lån — og denne fremgår i øvrigt ikke altid af støtteansøg­
ningen. 
Det faktum, at det i støtteansøgningen ikke nævnes, at 
finansieringen sker ved leasingkontrakt, er ifølge erfarin­
gen ingen hindring for udførelsen af fællesskabskontrollen 
på stedet (punkt 6.35.). 
For så vidt angår den rammekontrakt for levering af tele­
kommunikationsmateriel, som de irske myndigheder har 
indgået med et svensk firma (punkt 6.36-6.38), er fastlæg­
gelsen af dens indhold og dermed indføjelsen af en kurs­
sikring til fordel for det nævnte firma, da det drejer sig om 
en kontrakt, der løber over et vist tidsrum, et handelsanlig-
gende og henhører følgelig først og fremmest under med­
lemsstatens ansvar, og denne har i det foreliggende tilfælde 
uden tvivl forhandlet sig frem til de bedst mulige vilkår. 
Det skal endvidere bemærkes, at rammekontrakten går til­
bage til 1972 og er følgelig indgået, inden Irland tiltrådte 
De europæiske Fællesskaber. . 
Punkt 6.39-6.45 
Som led i de beføjelser, Kommissionen har i henhold til 
EFRU-forordningen på det pågældende område, sikrer 
den sig, at de af EFRU støttede investeringer er velbegrun­
dede set ud fra de kriterier, der er fastsat i forordningens 
artikel 5, navnlig for så vidt angår deres bidrag til udviklin­
gen af regionen og deres overensstemmelse med Fællesska­
bets programmer og mål. rende anvendelsen af bestemmelserne i henholdsvis arti­
kel 9, stk. 1, og artikel 9, stk. 6, i EFRU-forordningen 
vedrørende fremgangsmåden ved tilbagesøgning af 
EFRU-støtte. Der er givet decharge for gennemførelsen af 
budgettet for 1980. 
Ifølge dette svar har Kommissionen i det af Revisionsret­
ten nævnte tilfælde — som i øvrigt i mellemtiden har været 
genstand for en justering — fulgt den i artikel 9, stk. 6, 
fastsatte fremgangsmåde, og dette gælder også i alle andre, 
lignende tilfælde. 
Ganske vist er der ved denne fremgangsmåde ikke sat 
nogen frist for tilbagesøgningen af EFRU-støtten, men 
denne tilbagesøgning finder normalt sted inden for en kor­
tere frist end den, der er fastsat i EFRU-forordningens arti­
kel 9, stk. 1. 
Punkt 6.52-6.64 
De supplerende foranstaltninger til fordel for Det forenede 
Kongerige gennemføres i form af finansiel støtte til visse 
investeringskategorier i forbindelse med 8 særlige program­
mer, som Det forenede Kongerige forelagde i 1980, og som 
består af flerårige delprogrammer strækkende sig over de 
tre britiske finansår 1980-1981, 1981-1982 og 1982-1983. 
De bestemmelser, der er blevet vedtaget desangående, efter 
at der den 30. maj 1980 blev opnået politisk enighed 
herom, har — som Kommissionen allerede har understre­
get det i sit svar (2) til Revisionsrettens bemærkninger 
vedrørende regnskabsåret 1981 — til formål efterfølgende 
at reducere det britiske bidrag til EF-budgettet. Ordningen 
indebærer tilbagebetaling af udgifter, som de britiske myn­
digheder på tidspunktet for beslutningen om støtte fra Fæl­
lesskabet allerede har afholdt til igangværende eller alle­
rede afsluttede investeringer og ikke til nye eller ikke-påbe-
gyndte investeringer (punkt 6.57). 
Det skal endvidere nævnes, at de af Revisionsretten frem­
satte bemærkninger alle vedrører beslutninger om støtte, 
der er truffet i regnskabsår forud for 1982, som det her 
alene drejer sig om. Da der er tale om flerårige programmer, som per definition 
har en vejledende karakter, og som ikke må forveksles med 
endeligt fastlagte lister over veldefinerede projekter, kan 
det ikke forbavse, at de faktisk afholdte udgifter afviger en 
smule fra overslagene (punkt 6.58 og 6.59). Disse afvigelser 
er blevet udlignet ved modificerende beslutninger truffet i 
overensstemmelse med artikel 3 i forordning nr. 2744/80. 
Punkt 6.46-6.51 
Kommissionen henviser til det svar('), den har givet på 
Revisionsrettens bemærkning i 1980-beretningen vedrø-Med hensyn til de udgifter, som Revisionsretten nævner 
(punkt 6.60), har Kommissionen, eftersom de udgør en del 
af investeringsomkostningerne, betragtet dem som 
værende støtteberettiget i henhold til artikel 3 i forordning 
nr. 2744/80. 
(') Se punkt 7.21 i Kommissionens svar på Revisionsrettens 
bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1980, EFT nr. C 344 
af 31. 12. 1981, s. 232. (2) Se punkt 14.12-14.14 i Kommissionens svar på Revisionsret­
tens bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1981. EFT 
nr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 206 og 207. 
214 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionens svar på kapitel 7 
Den europæiske Socialfond og andre udgifter på det sociale område 
Punkt 7.3 
Den ordning vedrørende forpligtelser, som anvendes på 
bevillingerne i kapitel 62, afviger fra den ordning, der 
anvendes på kapitel 60 og 61. Kommissionen godkendte i 
løbet af 1982 projekter under kapitel 62 til et samlet beløb 
af 4,18 mio ECU, hvilket svarer til 91 %, men selve forplig­
telsen indgås budgetmæssigt set først, når en kontrakt 
undertegnes og godkendes i forståelse med finanskontrol­
len. En del af disse kontrakter undertegnes ikke i løbet af 
det regnskabsår, hvor Kommissionen har godkendt dem. ling til et af programmerne ikke foretaget, men i forbin­
delse med den sidste gennemgang af den samlede sag blev 
de resterende beløb betalt eller annulleret. Under den kon­
trolordning for betalingerne, som er under forberedelse, 
ville den endelige betaling til et program som dette være 
sket meget før. I det andet tilfælde anmodede en medlems­
stat pr. fjernskriver om, at sagen ikke blev afsluttet, men 
Kommissionen har nu foretaget de endelige betalinger og 
afsluttet sagen. I det tredje tilfælde modtog Kommissionen 
en anmodning om forskudsbetaling. Medlemsstaten ind­
gav ikke den endelige anmodning, hvorefter Kommissio­
nen afsluttede sagen på grundlag af de foreliggende oplys­
ninger. 
Punkt 7.4 
Man havde håbet at kunne udnytte alle betalingsbevillin­
gerne fuldt ud i 1982. Imidlertid forhindrede den sene 
meddelelse om den sidste serie godkendelser, at anmod­
ningerne om forskudsbetalinger (der anslås til ca. 100 mio) 
kunne indgives inden den 31. december 1982. Endvidere 
tildelte budgetmyndigheden 40 mio ECU ud over det 
beløb, som Kommissionen havde anmodet om, i slutnin­
gen af 1982. 
For så vidt angår kapital 62, bemærkes det, at fremførslen 
fra 1982 svarede til 50% af den samlede tildeling for 1982, 
og at dette beløb på 2 mio ECU blev udbetalt fuldt ud i 
løbet af 1982. Af det samlede beløb, der var afsat i 1982 (6 
mio ECU) under kapitel 62, blev der udbetalt 40 %. b) I disse tilfælde var der en række forviklinger, herunder i 
et tilfælde spørgsmålet om en tilbagebetaling. Arbejdet 
med dette problem har krævet tid, men man er nu i færd 
med at foretage de endelige betalinger i disse tilfælde. 
c) I de af Revisionsretten omtalte to sager modtog Kommissi­
onen ingen anmodning om endelig betaling. I henhold til 
Domstolens dom. (som omtalt i beretningens punkt 7.18) 
var Kommissionen imidlertid nødt til at forlænge tidsrum­
met for indgivelse af disse endelig anmodninger. Men da 
der heller ikke inden den nye dato (4. februar 1983), som 
blev fastsat i henhold til Domstolens dom, var modtaget 
nogen anmodninger, traf Kommissionen de nødvendige 
foranstaltninger med henblik på at afslutte sagerne. 
Punkt 7.6 
De forpligtelser på i alt 101,7 mio ECU, som blev annulle­
ret, stammer fra en række år forud for 1981, især forud for 
1978, da den nuværende ordning for tilbagebetalinger blev 
oprettet på grundlag af ordningen med opdelte bevillinger 
indførtes i 1977. 
Endvidere forekommer der ofte besparelser i forhold til de 
oprindeligt anslåede udgifter, men fordi modtagerne gen­
nemfører flere foranstaltninger i en medlemsstat, kendes 
den endelige stilling ikke, før de endelige regnskaber er 
opstillet, hvilket almindeligvis gøres af medlemsstaterne 
længe efter datoen for meddelelse om tilbagebetalinger til 
genanvendelse. d) Som det påpeges i beretningen, giver Kommissionen 
hver måned medlemsstaten meddelelse om de endelige betal­
inger, som har fundet sted i månedens løb, samtidig med 
at den gør opmærksom på, at et hvilket som helst restbeløb 
vil bortfalde, medmindre medlemsstaten inden de følgende 
to måneder giver anden besked. I mange tilfælde indgår de 
programmer, som skal bortfalde, i samlede programmer, 
der ikke afsluttes, og i nogle tilfælde var det, fordi sagens 
dokumenter var i omløb med henblik på betaling osv., ikke 
muligt at træffe de nødvendige foranstaltninger efter de to 
måneders forløb. I alle de af Revisionsretten omtalte sager 
er der nu foranstaltet bortfald. 
Punkt 7.21 
a) Som følge af, at en sag var meget sammensat, idet den 
bestod af mange delprogrammer, blev den endelige beta-Punkt 7.22 
Kommissionen er klar over nødvendigheden af regelmæs­
sigt af kontrollere udestående beløb og, som allerede 
anført i svaret på punkt 7.21 (a), vil der med den nye kon­
trolordning for betalingerne ske en forbedring. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 215 
Kommissionens svar på kapitel 8 
Forskning, energi osv. 
Punkt 8.14-8.15 Punkt 8.5 
Med hensyn til underudnyttelsen af betalingsbevillinger 
under kapitel 70 skal Kommissionen oplyse, at der ligger 
følgende vanskeligheder til grund for dette beklagelige 
fænomen: 
— For det første træffer Rådet, som det er tilfældet i øje­
blikket i forbindelse med demonstrationsprojekterne, 
først sent på året sine beslutninger, og dette er til hin­
der for en tilfredsstillende gennemførelse af det pågæl­
dende budget, eftersom Kommissionen kun har få 
måneder til rådighed til at udvælge projekter, for­
handle om og indgå kontrakter og derefter tage de nød­
vendige skridt til at sikre en forsvarlig finansiel forvalt­
ning. 
— For det andet er der tidskravet med hensyn til projek­
ternes gennemførelse (2 til 4 år), i hvilken periode 
Kommissionen skal tage hensyn til, hvorledes kon­
trakthavernes arbejde skrider frem, før den kan fore­
tage udbetalinger. 
— Endelig kan det forekomme, at igangværende arbejde 
standses. I overensstemmelse med FFC's opbygning, som er afpasset 
efter programbudgettet, henføres en stor del af udgifterne 
imidltertid til samlekontiene og fordeles på ny på forsk­
ningsdelprogrammerne (personaleudgifter, der skal afhol­
des via et delprogram, omkostninger ved hjælpefunktio­
nerne). Kun omkostningerne ved de administrative og tek­
niske infrastrukturer på ca. 28 % af de samlede omkostnin­
ger fordeles med faste beløb på forskningsdelprogram­
merne, hovedsagelig fordi de skal behandles som alle de 
øvrige personaleudgifter. Kun ca. 18% af omkostningerne 
henføres til delprogrammerne; det drejer sig om udgifter 
vedrørende tredjemand eller primære udgifter. 
Samlekontiene opgøres ved årets udgang som fastsat i 
finansforordningens artikel 91, stk. 4. 
Punkt 8.16 
Kommissionen er tilfreds med arbejdsdossierne i deres 
nuværende form, hvilket dog ikke er til hinder for, at den 
har anmodet sine tjenestegrene om at bestræbe sig på at 
forbedre dem. 
Punkt 8.7 
Kommissionen forsøger sammen med det berørte medlem 
af Revisionsretten at finde frem til en praktisk løsningsmu­
lighed, der kan sikre en effektiv kontrol. Kommissionen 
finder, at Revisionsretten, for så vidt det drejer sig om 
bilag, der indgår i den anvisningsberettigedes dokumenta­
tion vedrørende en budgetudgift (eller -indtægt), skal 
kunne få adgang hertil. Bilagene skal befinde sig i den 
anvisningsberettigedes aktsamling, når denne stilles til 
rådighed for Revisionsretten. 
Punkt 8.8-8.13 
Kommissionen indser fordelene ved programbudgetsyste­
met og det deraf afledte programregnskab; den kan til­
slutte sig Revisionsrettens opfattelse, at dette system bør 
udnyttes bedre og anvendes på flere områder. 
Kommissionen er også klar over, at programbudgettet er et 
kompliceret system. Procedurerne er ganske vist anderle­
des end dem, der gælder for et traditionelt budget, men dér 
hører forskellen op. 
Kommissionen er rede til at samle de forskellige eksiste­
rende elementer (finansforordningen, gennemførelsesbe­
stemmelserne dertil, de interne regler, budgettet, finanspla-
nen) under ét for bedre at imødekomme Revisionsrettens 
anmodning. Punkt 8.17 
Som Revisionsretten anfører, er finanskontrollens vigtigste 
opgave at kontrollere individuelle sager med henblik på 
påtegning af forpligtelsesforslag og betalingsanvisninger. 
Det er nøjagtigt, hvad finansforordningen foreskriver, at 
den skal gøre og uden undtagelse. 
Finanskontrollen er meget opmærksom på nødvendighe­
den af at rette sin kontrol mod problemerne med ansvarlig 
forvaltning. Dens arbejdskapacitet udnyttes dog i vid 
udstrækning til ovennævnte obligatoriske opgaver, og det 
er kun takket være en betydelig ændring af metoderne, at 
finanskontrollen har kunnet påtage sig andre opgaver. 
Det er således på finanskontrollens initiativ og med dens 
deltagelse, at der for øjeblikket foregår en del aktioner i 
FFC, bl.a. med hensyn til personaleforvaltning, ændring af 
regnskabssystemet og forvaltning af programbudgettet. 
I betragtning af de mangeartede opgaver og den geografi­
ske spredning af de steder, hvor FFC's finanskontrol vir­
ker, er det op til den ansvarlige for finanskontrollen på 
stedet at træffe beslutning om, hvad der skal gøres for 
bedst af afpasse finanskontrollens virksomhed efter FFC's 
situation og behov. 
Arbejdsprogrammerne for finanskontrollens forskellige 
enheder bliver drøftet regelmæssigt på tjenstelige møder, 
uden at disse programmer dog, altid fastlægges skriftligt. 
216 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Punkt 8.18 
Finanskontrollen er klar over betydningen af de opgaver 
udover kontrollen med de enkelte sager, som Revisionsret­
ten omtaler, og vil ligesom tidligere gøre, hvad den formår 
for at kontrollere forvaltningssystemerne, tage stilling til, 
om forvaltningen har været forsvarlig, og bidrage til en for­
bedring af forvaltningen. Det nuværende personaleantal 
begrænser imidlertid rækkevidden af dens aktioner. 
Punkt 8.20 
Dé tydeligt unormale forhold, Revisionsretten omtaler, 
skyldes hovedsagelig de muligheder, artikel 26 i Kommissi­
onens forretningsorden giver med hensyn til afløsning af 
fraværende overordnede. 
Punkt 8.21 
Ved indførelsen af det nye elektroniske regnskabssystem i 
begyndelsen af 1'984 vil man få lejlighed til at foretage en 
detaljeret efterprøvning. 
Punkt 8.22 
Samtlige bilag, som Revisionsretten henviser til, har været 
genstand for en behørig anvisning under overholdelse af 
artikel 26 i Kommissionens forretningsorden, således at 
kritikken om uregelmæssigheder med hensyn til et beløb 
på 1,2 mio ECU er helt ubegrundet. Finansinspektøren og 
regnskabsføreren har handlet korrekt i deres ekspedition af 
sagerne. 
Punkt 8.23-8.25 
De foreløbige forpligtelser har i kraft af deres art karakter 
af et skøn. Hvis de faktiske anvisninger andrager et mindre 
beløb, giver finansforordningen mulighed for at frigøre 
dem, og hvis dette ikke sker, følges de særlige regler for 
ikke-udnyttede bevillinger (bevillinger, der henstår i for­
bindelse med ordningen for forskningsbevillinger). 
Punkt 8.26-8.27 
De anvisningsberettigede følger finansforordningens for­
skrifter, inden de tillader betalinger, og de påtager sig 
ansvaret herfor. Stemplet »bon å payer« (til udbetaling) er 
en bekræftelse af, at der er foretaget kontrol. Så vidt Kom­
missionen ved, har der hidtil aldrig fundet nogen ukorrekt 
udbetaling sted. 
Punkt 8.30 
Kommissionen mener, at den italienske regerings sam­
tykke var tilstrækkelig klart til, at det var rimeligt at 
anvende de på budgettet afsatte bevillinger. Punkt 8,31-8.35 
/ 
Ifølge Kommissionens opfattelse er Italiens ekstraordinære 
bidrag ikke en »indtægt til et bestemt formål«, jf. finansfor­
ordningens artikel 3. Der er tværtimod tale om en af res­
sourcerne til finansiering af budgettet. 
Bevillingerne på budgettet til finansiering af denne opera­
tion er bevillinger som alle andre og kan dermed anvendes 
til gennemførelse af budgettet, også selv om Italiens bidrag 
endnu ikke er kommet Fællesskabet i hænde. 
Det præciseres endvidere i anmærkningen til konto 73-30 
på 1983-budgettet, at yderligere indtægter kan forhøje 
bevillingerne, i overensstemmelse med finansforordnin­
gens artikel 91, stk. 2. 
Punkt 8.32 
Selv om man går ud fra, at der for hele transaktionens ved­
kommende er tale om arbejde for fremmed regning, er ind­
kassering af indtægterne ikke nogen forudsætning for 
anvendelse af bevillingerne, idet der i denne artikel i 
finansforordningen præciseres følgende: 
»I tilfælde af overførsler eller afsættelse af beløb som følge 
af en ekstra indtægt fra tredjemand kan udgifterne forhøjes 
i samme omfang: 
— for forpligtelser, inden for de refusionsbeløb, som er 
fastsat i kontrakter indgået med ordregivende tredje­
mand, 
— for betalinger, inden for de konstaterede fordringer 
vedrørende disse refusionsbeløb.« 
Efter Kommissionens fortolkning, som deles af budget­
myndigheden, mister Revisionsrettens bemærkninger 
ethvert grundlag. 
Punkt 8.37 
De kompetente myndigheder har truffet beslutning om 
disse overførsler med fuldt kendskab til sagens enkelthe­
der. 
Punkt 8.38-8.39 
Parlamentet stillede som betingelse for denne overførsel, at 
der skulle disponeres over disse bevillinger i 1982. Dette er 
sket, og den omstændighed, at afslaget på påtegning ikke 
er taget til efterretning, skal ses på denne baggrund. 
Punkt 8.40-8.41 
I december 1982 skulle Super Sara-projektet betragtes som 
et program under FFC. Beslutningen om at opgive det blev 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 217 
truffet i marts 1983. Kommissionen mener at have over­
holdt principperne vedrørende forsvarlig forvaltning, der er 
fastsat i finansforordningen, ved ikke officielt at indgå 
disse aftaler. 
Punkt 8.48 
Kommissionen modtager Revisionsrettens henstilling og 
vil gøre sit yderste for, at oplysningerne leveres, så snart 
det nye elektroniske regnskabssystem giver mulighed her­
for. 
Punkt 8.49 
Forordningernes gyldighedsperiode indebærer ikke nogen 
begrænsning af varigheden af projekternes gennemførelse. 
Når der indgås en kontrakt i medfør af en beslutning, der 
træffes i løbet af en forordnings gyldighedsperiode, kan 
den ikke siges at være uden retsgrundlag. 
Punkt 8.51-8.52 
Kommissionen fastsætter nu med henblik på at afkorte 
den tid, der forløber mellem tidspunktet for beslutningen 
og tidspunktet for indgåelsen af kontrakterne, tvingénde 
frister for afslutning af forhandlingerne med kontrahen­
terne. Datoen for indgåelsen af kontrakterne skal for frem­
tiden ligge så tæt op ad tidspunktet for arbejdets påbegyn­
delse, og dermed bliver det problem, Revisionsretten har 
rejst, mindre presserende. 
Kommissionen skal dog anføre, at den i sine forbindelser 
med kontrakthaverne aldrig har haft problemer med hen­
syn til teknisk og finansiel efterprøvning af arbejdet forud 
for undertegnelsen af kontrakterne. Punkt 8.57 
Enhver kontrolmission forberedes omhyggeligt på grund­
lag af modtagne rapporter og det i kontrakten fastsatte 
arbejdsprogram. Kravet om et standardarbejdsprogram 
forekommer ikke på nogen måde berettiget. 
Kontrolrapporterne vil i fremtiden — både på det finansi­
elle og tekniske område — blive standardiseret for så vidt 
muligt at sikre, at kontrollen bliver ensartet. 
Punkt 8.58 
Større kontrakter kontrolleres, hver gang et projekt er 
afsluttet. Det er således Kommissionens opgave at kontrol­
lere sine kontrakthavere, men ikke medlemmerne af et 
konsortium eller underkontrahenter, som i dette specielle 
tilfælde er genstand for intern og gensidig streng efterprøv­
ning. 
Revisionsrettens forslag om at undersøjge den nævte kon­
trakthavers finansielle forbindelser med sine kompagno­
ner, ligger uden for formålet med Kommissionens kontrol, 
der udelukkende går ud på at kontrollere udgifter, der er 
afholdt i forbindelse med gennemførelsen af projekter. 
Ethvert yderligere indgreb vil kræve et meget større perso­
nale og ekstraudgifter, som Kommissionen ikke finder 
berettigede. 
Punkt 8.59 
Kommissionen har i de nye kontrakter indføjet en klausul 
om, at der skal indbetales et forskud på en rentebærende 
4 bankkonto med henblik på eventuel tilbagebetaling. 
Punkt 8.55 
Kommissionen kontrollerer samtlige finansielle data, som 
Revisionsretten nævner. 
Desuden mener den ikke, at det ville være absolut ønske­
ligt at standardisere de finansielle bilag, hvis det overhove­
det kan lade sig gøre, eftersom det, da der ikke findes 
EF-retsbestemmelser på dette område, er de forskellige 
nationale lovbestemmelser der gælder. 
Punkt 8.56 
Kommissionen har allerede for at efterkomme Revisions­
rettens henstilling indført en ordning for officiel godken­
delse af de periodiske tekniske rapporter forud for enhver 
udbetaling. Punkt 8.60 
Kommissionen er i øjeblikket i færd med at undersøge 
problemerne i forbindelse med den kommercielle udnyt­
telse og vil foretage sig det fornødne for at sikre, at dossie­
ret systematisk indeholder en evaluering af de tekniske og 
kommercielle resultater. 
Punkt 8.61 
Kommissionen bekræfter, at der vil blive foretaget en eva­
luering af projektet, før den endelige udbetaling til kon­
trakthaveren. Den kommercielle udnyttelse finder ofte 
først sted flere år efter udløbet af kontrakten. Kommissio­
nen mener, at det i disse tilfælde er tilstrækkeligt med en 
kontrol pr. korrespondance, idet der ellers skulle sættes 
yderligere personaleressourcer og bevillinger ind, hvad den 
i øjeblikket ikke råder over. 
218 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionens svar på kapitel 9 
Budgetmæssige kompensationer til fordel for Tyskland og Det forenede 
Kongerige 
Punkt 9.2 
Med hensyn til udbetalingerne i 1982 er det ikke rigtigt at 
henvise til Rådets afgørelse af 25. maj 1982. Med denne 
afgørelse var der nemlig udelukkende tale om en principaf­
gørelse, for det var på dette tidspunkt endnu ikke blevet 
fastlagt, at den skulle gennemføres over bevillingerne på 
1982-budgettet. Dette skete først langt senere, ved Rådets 
afgørelse af 26. oktober 1982. Det var derfor ikke muligt at 
træffe nogen forberedende finansiel foranstaltning før den 
26. oktober 1982. 
Punkt 9.4 
Det må understreges, at der er tale om en konto tilhørende 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, og det er 
således kun Kommissionen, der kan råde over de indestå­
ende beløb. Dette er af fundamental betydning for forståel­
sen af sagen. 
Punkt 9.5 
Overførselsplanen tog hensyn til de samlede behov for de 
forskellige valutaer. Denne fremgangsmåde var den eneste 
rigtige, hvis man skulle undgå kurstab i regnskaberne (som 
føres i ECU). 
Punkt 9.6 
Opkøbene af britiske pund kunne ikke overraske nogen, da 
der forelå en politiske forpligtelse som bandt de medlems­
stater, der havde givet deres tilsagn i Rådet, og ifølge hvil­
ken der inden udgangen af 1982 skulle foretages udbetalin­
ger i britiske pund. 
Der må i øvrigt erindres om, at Parlamentet på intet tid­
spunkt har rejst tvivl om rigtigheden af udbetalingerne til 
Det forenede Kongerige og Tyskland, hverken med hensyn 
til princippet eller beløbet. Da udbetalingerne i henhold til 
den af Revisionsretten nævnte afgørelse af 26. oktober 
1982 og princippet om, at budgettet skal gennemføres 
inden for det pågældende regnskabsår, rent faktisk måtte 
ske inden den 31. december 1982, var de forudgående 
opkøb af britiske pund berettiget af følgende to årsager: 
1) det var nødvendigt at beskytte sig imod kursrisici, 
2) der måtte gås forsigtigt til værks, idet et massivt opkøb 
af pund i juleferien ville have ført til meget bratte og 
kraftige forstyrrelser på valutamarkederne. Transaktio­
nerne er i øvrigt foretaget i samarbejde med medlems­
staternes centralbanker. Efter at Parlamentet havde forkastet tillægs- og ændrings­
budget 2/82, og efter at man havde indgået en forpligtelse 
til ikke at anfægte princippet om tilbagebetalinger til Det 
forenede Kongerige, så snart de nye betingelser for gen­
nemførelsen af bevillinger var opfyldt i overensstemmelse 
med Parlamentets ønsker, var det på samme måde af hen­
syn til en forsvarlig økonomisk forvaltning nødvendigt at 
træffe finansielle foranstaltninger til gennemførelse af til­
lægs- og ændringsbudget nr. 1/83, som alle institutuio-
nerne allerede ventede vedtaget i nær fremtid. Da den poli­
tiske forpligtelse var fastsat i ECU, var det magtpåliggende 
for Kommissionen at sikre sig bedst muligt mod kursrisici 
ved i foreløbige forslag til tillægs- og ændringsbudget nr. 
1/83 at foreslå, at man ved udbetalingen anvendte de gæl­
dende kurser i december 1982. 
Punkt 9.7 
For at forstå, hvorfor disse ret ubetydelige opkøb af briti­
ske pund måtte foretages, efter at tillægs- og ændringsbud­
get 2/82 var blevet forkastet, må man også tage hensyn til 
alle Fællesskabets betalingsforpligtelser over for Det fore­
nede Kongerige. Disse beløb (herunder også et betydeligt 
forskud i forbindelse med EUGFL, garantisektionen for 
januar 1983) skulle betales i britisk valuta i samme tidsrum. 
Punkt 9.17 
Kommissionen kan ikke dele Reyisionsrettens opfattelse 
vedrørende Kommissionens konto »Treasury Chambers 
EEC 1«. I virkeligheden var saldoen på denne konto i peri­
oden fra slutningen af december 1982 til marts 1983 
væsentlig lavere end det beløb, der nævnes af Retten, idet 
det højeste beløb, saldoen har lydt på, var 181 mio ECU i 
slutningen af januar. 
Punkt 9.18-9.19 
Efter Revisionsrettens opfattelse (punkt 9.12) burde man 
have »fordelt disse beløb mellem medlemsstaterne«. Selv 
ikke i dette tilfælde ville de have kunnet bære renter, så 
længe der ikke er foretaget nogen ændring af forordning 
nr. 2891/77, således som Kommissionen har foreslået det 
med støtte fra Parlamentet. 
De valutaoverførsler, der er foretaget, er en direkte følge af 
den afgørelse, der blev vedtaget af de ti finansministre, 
hvori det hedder, at det må sikres, at »de pågældende to 
lande (Tyskland og Det forenede Kongerige) ikke stilles 
ringere i forhold til den situation, der fremgår af konklusio­
nerne af 26. oktober 1982«. De indgik som et led i de poli­
tiske aftaler, der blev indgået mellem medlemsstaterne 
(Rådets afgørelse af 17. december 1982). 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 219 
Den omfordeling af valutaer mellem medlemsstaterne, som 
Revisionsretten ville have ønsket, ville i betragtning af den 
pågældende valutas svage stilling i denne periode ikke 
kunne ske, uden at Fællesskabet led store kurstab. 
De foranstaltninger, Kommissionen traf efter finansmini­
strenes afgørelse, var således i Fællesskabets interesse og i 
overensstemmelse med en forsvarlig økonomisk forvalt­
ning. Selv om dette kunne føre til en gevinst for to med­
lemsstater og et tab for de otte andre, må det fremhæves, at 
det var, hvad alle finansministrene havde foretrukket 
under drøftelserne i Rådet den 17. december 1982. 
Tabel 9.1 og bemærkningerne under punkt 9.10-9.22 viser 
klart, at hvis man havde handlet som ønsket af Revisions­
retten, ville man have solgt britiske pund svarende til et 
beløb på 799,6 mio ECU. 
Dette ville uvægerligt have påført Fællesskabet meget 
betydelige tab. Desuden kunne det i den daværende situa­
tion — som man ikke må glemme — have ført til yderst 
kraftige forstyrrelser på valutamarkederne. Dette ville have 
været helt utilbørligt i betragtning af kravet om en fornuf-
.tig forvaltning af EF's midler. Kommissionen må kraftigt 
understrege dette forhold, som er af den allerstørste betyd­
ning. 
Punkt 9.23 
Den betydelige valutafortjeneste på 9,8 mio ECU, Revisi­
onsretten henviser til, skyldes overførselsmekanismen, som 
Revisionsretten i øvrigt stærkt kritiserer (punkt 9.4-9.7). Punkt 9.24-9.25 
Budgetmyndighedens beslutning om at anvende valutakur­
sen i december 1982, som førte til en valutagevinst på 77,3 
mio ECU, skal ses i lyset af Rådets (finansministrenes) 
afgørelse af 17. december 1982 og af, at Kommissionen i 
december måned havde bestræbt sig på at undgå, at Fæl­
lesskabet led et større valutatab som følge af de kraftige 
udsving i flere valutaer og navnlig i det britiske pund, der 
fandt sted i den pågældende periode. 
Man må nemlig ikke glemme, at hvis man var nået til enig­
hed under budgetsamrådet den 15. og 16. december 1982 
— hvilket Europa-Parlamentet og Kommissionen har gjort 
alt for, at man ville — skulle den budgetmæssige gennem­
førelse have fundet sted inden årets udgang (dvs. ved 
anvendelse af valutakurserne i december). 
Revisionsretten går let hen over, at Kommissionen har for­
hindret et betydeligt valutatab ved ikke at sælge de købte 
britiske pund, før forslaget til tillægs- og ændringsbudget 
2/82 var blevet forkastet, og mens man ventede på vedta­
gelsen af tillægs- og ændringsbudget 1/83, men lægger der­
imod stor vægt på, at kursen på det britiske pund faldt i 
marts måned, hvorved man efter Revisionsrettens opfat­
telse kunne have købt disse britiske pund billigere. Hvis 
Kommissionen havde fulgt den fremgangsmåde, Revisi­
onsretten går ind for, ville der have været tale om spekula­
tion, hvilket Kommissionen ikke kan give sig af med. Og 
hvad nu, hvis kurserne havde udviklet sig i modsat ret­
ning? 
For så vidt angår især punkt 9.25, mener Kommissionen 
ikke, at Revisionsretten i sit ræsonnement tager hensyn til 
følgende væsentlige faktor: Kommissionen skulle udbetale 
Storbritannien 1 092 mio ECU, hvilket (på grundlag af kur­
serne pr. 1. 12. 1982) svarer til 630,9 mio UKL. Skulle 
Kommissionen have gjort det i marts, altså på grundlag af 
de på dette tidspunkt gældende kurser (kurserne pr. 1. 3. 
1983), skulle den have udbetalt (1 092 mio x 0,622101) 
UKL, dvs. 679,3 mio UKL. 
Kommissionens svar på kapitel 10 
Samarbejde med udviklingslande og tredjelande 
Punkt 10.4 
Den konstaterede forsinkelse med hensyn til anvendelsen 
af betalingsbevillingerne er koncentreret om fire artikler på 
budgettet (930, 933, 941, 950) og skyldes for tre af de fire 
artiklers vedkommende hovedsagelig, at budgetmyndighe­
den frigav bevillingerne meget sent på året. 
I alt er der fremført betalingsbevillinger på ca 165 mio 
ECU til disse artikler for regnskabsåret 1983. Som Revisi­
onsretten selv understreger i punkt 10.5, henstod der bety­
delige uudnyttede bevillinger svarende til tillægsbevillin­
ger, som blev tildelt af budgetmyndigheden i sidste kvartal 
1982. Efter at Rådet havde forkastet det foreløbige forslag til tillægsbudget, som Kommissionen fremlagde i juni 
1982, blev følgende tillægsbevillinger ved overførsel 
nr. 30/82 opført på nedenstående budgetposter: 
Overførsler Fremførte betalings­
bevillinger 
Artikel 930 •+• 58 115,3 
Artikel 941 + 8 9,6 
Artikel 950 + 35 40,4 
lait 101 165,3 
220 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Eftersom disse tillægsbevillinger (101 mio ECU) blev til­
delt i midten af oktober, var det på grund af de planlagte 
foranstaltningers karakter udelukket, at der kunne foreta­
ges udbetalinger inden 31. december 1982. 
Under artikel 933 blev der disponeret over samtlige bevil­
linger (1,5 mio ECU); da der imidlertid var tale om kon­
trakter med ratebetalinger, frigøres udbetalingerne på nor­
mal vis i trancher i løbet af 1983, efterhånden som de 
pågældende undersøgelser gennemføres. 
Det er endvidere klart, at de strukturelle forhold, som tidli­
gere var årsagen til den manglende anvendelse af beta­
lingsbevillingerne, også gjorde sig gældende i regnskabså­
ret 1982. Disse strukturelt betingede forhold, som Kommis­
sionen til stadighed forsøger at rette op på, kan kort beskri­
ves således: 
— mangelen på en flerårig programmering gør det van­
skeligt at indkredse støtteberettigede projekter på lang 
sigt; 
— antallet af modtagerlande er øget, hvilket gør det nød­
vendigt for Kommissionen at sætte sig ind i forholdene 
i lande, som den ikke tidligere havde løbende relatio­
ner med; 
— de administrative procedurer i modtagerlandene er 
generelt langsomme og komplicerede; 
— Fællesskabet har meget begrænsede lokale aktionsmu­
ligheder i forhold til de opgaver, som venter; 
— i visse tilfælde vanskeliggøres eller lammes planlagte 
aktioner af de politiske forhold; 
— de personalemæssige forhold er meget vanskelige, idet 
der trods anmodninger om forstærkninger stadig ikke 
er personale nok til at varetage de stadig større og mere 
vanskelige opgaver. 
Punkt 10.6-10.7 
Maghreb- og Machrak-landene: ud af annullerede beta­
lingsbevillinger på 69,1 mio ECU under kapitel 96, er det 
kun 16,4 mio ECU, som vedrører finansprotokollerne med 
Maghreb-landene (5,8 mio CCU annulleret under arti­
kel 965) og Machrak-landene (10,6 mio ECU annulleret 
under artikel 966). Dette afspejler det langsomme tempo 
og problemerne i forbindelse med gennemførelse af pro­
jekter i disse lande, hvilket gør den årlige budgettering sær­
lig usikker. ' 
Tyrkiet (artikel 963): annulleringen af de 15 mio ECU, son 
var afsat i den tredje finansprotokol, skyldtes problemer i 
forbindelse med gennemførelsen af projekter som følge af 
den politiske og økonomiske situation i Tyrkiet. Situatio­
nen i Tyrkiet har ligeledes påvirket gennemførelsen af sær­
hjælpen (konto 9632), idet bevillinger på 21 mio ECU 
fremført fra 1981 er blevet annulleret. 
For så vidt angår de øvrige bevillinger, har støtten til Por­
tugal forud for tiltrædelsen (konto 9601) måttet annulleres, 
fordi indkredsningen og gennemgangen af projekter har 
trukket ud (jf. punkt 10.28, c)). For Cyperns vedkommende (artikel 964) skyldtes annulleringen af bevillinger på 
1,2 mio ECU bl.ai. problemer med at efterkomme finans­
protokollens bestemmelser. I henhold til disse bestemmel­
ser skal midlerne nemlig komme hele øens befolkning til 
gode. 
Annullering af formålsbestemte reserver opført under kapi­
tel 100: ud af de 130 mio ECU i form af forpligtelsesbevil­
linger og de 8 mio ECJJ i form af betalingsbevillinger 
under afsnit 10, som ikke var blevet udnyttet, var 50 mio 
ECU i form af forpligtelsesbevillinger og 5 mio ECU i 
,form af betalingsbevillinger blevet opført som reserve med 
henblik på iværksættelsen af de finansprotokoller, som er 
indgået med Maghreb- og Machrak-landene (anden 
finansprotokol i begge tilfælde). 
Da programmeringsmissionerne i forbindelse med disse 
protokoller var planlagt til første halvår af 1982, kunne 
man ikke udelukke, at der ville blive disponeret over i 
hvert fald forpligtelsesbevillingerne i årets udgang. 
At dette ikke blev til noget, betyder ikke, at det var uberet­
tiget at tage højde for denne situation. 
For så vidt angår de 3 mio ECU i form af betalingsbevillin­
ger og de 80 mio ECU i form af forpligtelsesbevillinger, 
som ikke er blevet anvendt som led i den fjerde finanspro­
tokol med Tyrkiet, kan Kommissionen oplyse, at disse 
bevillinger blev opført i forventning om, at protokollen 
ville blive indgået og undertegnet. Til dato er dette imidler­
tid ikke sket. 
Punkt 10.8 
» 
En gennemførelse af Revisionsrettens forslag forudsætter, 
at regnskabsafdelingerne får stillet yderligere personale og 
især edb-udstyr til rådighed. Kommissionen er ikke desto 
mindre indstillet på at undersøge mulighederne for at imø­
dekomme Revisionsrettens forslag i størst muligt omfang. 
Punkt 10.9 
a) Revisionsrettens bemærkning vedrører udbetalingen af 
et beløb på 250 000 ECU til »Centre for European policy 
studies«, som skete i slutningen af regnskabsåret 1982 på 
grundlag af artikel 942 (Det rådgivende Udvalg for Udvik­
lingspolitik). 
I virkeligheden er der både tale om et program og et over­
slag, idet begge blev fremsendt af CEPS's direktør til 
Edgard Pisani véd skrivelse af 29. oktober 1982. Ud over 
et samlet overslag over programudgifterne på 350 000 ECU 
om året i to år modtog Kommissionen et dokument med 
en beskrivelse af de forskellige bestanddele af et internati­
onalt forskningsprogram inden for udviklingspolitik. På 
side 5 i dette dokument var opstillet et foreløbigt budget 
for gennemførelsen af programmet i det første år. Kommis­
sionen blev anmodet om at dække godt 70 % dette budget 
med et bidrag på 250 000 ECU. 
For hVert enkelt punkt i forskningsprogrammet har Kom­
missionen senere modtaget mere detaljerede dokumenter 
med henblik på godkendelse. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 221 
b) Det er korrekt, at kapitel 93 i princippet er forbeholdt 
bevillinger til det finansielle samarbejde med de ikke-asso-
cierede udviklingslande. I anmærkningerne til konto 9341 
hedder det imidlertid, at »denne bevilling skal anvendes til 
tilrettelæggelse af kortvarige praktikophold (to til tre måne­
der) for embedsmænd fra tredjelande«. 
I finansieringsoversigten i bind 7 i det foreløbige budget­
forslag ér det udtrykkeligt nævnt, at arabiske embedsmænd 
udgør en særlig kategori, for så vidt angår de planlagte 
praktikophold. 
Årsagen til, at denne konto er opført under kapitel 93, er, 
at hovedparten af udgifterne i realiteten anvendes til fordel 
for statsborgere fra ikke-associerede udviklingslande. Selv 
om Revisionsretten måtte mene, at kontoplanen er uhen­
sigtsmæssig og bør ændres, er der under ingen omstændig­
heder tale om en ukorrekt kontering. 
Punkt 10.12 
Baggrunden for den forsinkede mobilisering af fødevare­
hjælpen ligger i en række strukturelle forhold, som for­
mentlig vil blive ændret ved iværksættelsen af den nye 
rammeforordning nr. 3331/82. 
Punkt 10.13 
a) Når der først er disponeret over de bevillinger, som er 
opført under kapitel 92, kan de automatisk fremføres, men 
det samme gælder ikke de bevillinger, der er opført under 
afsnit VI. 
Det eneste, der ud fra et budgetmæssigt synspunkt kan for­
bedre situationen, er en strukturel reform af den tvedelte 
måde, hvorpå finansieringen af fødevarehjælpen foregår. 
Et sådant reformforslag blev fremlagt som led i udkastet til 
ny rammeforordning, men det blev forkastet. 
c) Kommissionen henviser til sit svar på samme bemærk­
ning vedrørende regnskabsåret 1981 (EFT nr. C 344 af 
31. 12. 1982, s. 199, punkt 9.9, c)). Endvidere kan den med­
dele, at afgørelserne om afslutning af regnskaberne for 
1975 vil blive truffet inden den 31. 12. 1983. 
Med hensyn til afslutningen af regnskaberne for 1976 og 
senere regner Kommissionen med at kunne indhente for­
sinkelserne om meget kort tid takket være de forholdsreg­
ler, som er indført på dette område: omgruppering af regn­
skabsår, begrænset kontrol på stedet samt stikprøvekon­
trol. 
d) For fremtiden vil de nye bestemmelser vedrørende 
mobilisering af mælkeprodukter gøre det muligt at 
anvende en større del af de bevillinger, som er afsat, til 
kvalitetskontrol. 
e) Anmodningerne om tilbagebetaling af skyldige beløb, 
som Kommissionen har rettet til lande, der har modtaget 
fødevarehjælp, har kun givet positivt resultat i ét tilfælde i 
1982. I en række velbegrundede tilfælde har Kommissio­
nen indledt den i finansforordningens artikel 24, stk. 2, 
fastsatte procedure. f) Kommissionen har udarbejdet et samordnet system, 
som dels har til formål at gøre det lettere at konstatere, 
hvorledes counterpart-midlerne anvendes, og som dels skal 
sikre, at modtagerlandene overholder de forpligtelser, som 
de har indgået på dette område. 
Punkt 10.14 
Tabel 10.4 
c) At anmodningen om mobilisering af fødevarehjælp 
først er indgået så lang tid efter programmets vedtagelse, 
afspejler ofte hovedsagelig modtagerlandenes forsigtighed 
under hensyntagen til den kommercielle import og den 
fødevarehjælp, som de modtager fra andre bistandsydere. 
Punkt 10.15 
Mobilisering af levnedsmidler på verdensmarkedet sker ud 
fra to særskilte målsætninger: 
— når fødevarehjælpsaktioner er af hastende karakter, 
foretages indkøb i den region, som modtagerlandet er 
beliggende i, for derved at afkorte leveringsfristerne, 
— man undgår den situation, at identiske produkter ikke 
er disponible på EF-markedet og støtter samtidig mar­
kedet i udviklingslandene. 
I det første tilfælde er det ikke altid muligt at føre formelle 
forhandlinger med de forskellige leverandører, men bilate­
rale kontakter gør det dog muligt at foretage sammenlig­
ninger. 
Kommissionen er klar over dette problem og er i øjeblikket 
ved at gennemføre et række forsøg med henblik på at for­
bedre struktureringen af indkøb på verdensmarkedet, bl.a. 
ved at udarbejde standardkontrakter og ved at anmode den 
delegerede i modtagerlandet — når en sådan findes — om 
forsøgsvis at foretage prissonderinger hos andre potentielle 
leverandører i regionen. Endvidere skal det bemærkes, at 
verdensmarkedsprisen til tider kun er retningsgivende for 
en bestemt region, idet denne ikke er afgørende for udbud 
og efterspørgsel på regionalt plan. 
Punkt 10.16 
Kommissionen er bekendt med udlosningsforholdene i 
havnen Moroni på Comorerne. Derfor blev der i forbin­
delse med en leverance for nylig på lOOt sukker indkøbt 
på Mauritius som led i fødevarenødhjælp indgået to kon­
trakter: dels med sælgeren vedrørende indkøb og levering 
cif ulosset og dels med en speditør på Comorerne med 
henblik på losning og videreforsendelse til bestemmelses­
stedet. 
Delegationens afdeling i Moroni er nævnt i de to kontrak­
ter som medkontrahent for at sikre samordningen, og det 
betyder også, at Kommissionen får tilfredsstillende oplys-
222 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
ninger. For så vidt angår anvendelsen af counterpart-mid-
lerne henvises Revisionsretten til punkt 10.13, f)-
Punkt 10.17 
Det er korrekt, at salget af mælkeprodukter leveret af Fæl­
lesskabet og visse andre bistandsyere som fødevarehjælp er 
blevet belagt med samme afgift som erhvervsmæssig 
import. Kommissionen har meddelt Tanzanias regering, at 
den for fremtiden ikke vil betale disse afgifter, og forhand­
lingerne herom mellem Kommissionens delegation og de 
nationale myndigheder er i øjeblikket ved at blive afsluttet. da vareemballagen opfyldte kvalitetsnormerne, eller skride 
ind for at ordne problemet, da der var tale om et mellem­
værende mellem modtagerlandet og speditøren. 
d) Vareemballagen var både ensartet og reglementeret. Da 
der ikke generelt er blevet klaget fra andre modtagere, 
mener Kommissionen, at den langvarige oplagring under 
dårlige forhold og håndteringsvilkårene ikke er uden 
betydning for de konstaterede skader. Kommissionens 
delegation på stedet er instrueret om at holde særlige øje 
med situationen. 
Punkt 10.18 
Kommissionen er i færd med at undersøge mulighederne 
for at afkorte beslutningsprocessen i forbindelse med sær­
lig tildeling af fødevarehjælp. Hensynet til princippet om 
fri konkurrence sætter imidlertid visse grænser for, hvor 
langt man kan gå. 
Punkt 10.19 
Det er rigtigt, at gennemførelsen af denne særlige fødeva-
rehjælpsaktion har taget lang tid. Den nye rammeforord­
ning nr. 3331/82 skulle gøre det muligt at gennemføre 
disse foranstaltninger hurtigere. 
Punkt 1.0.20 
Der blev truffet passende foranstaltninger så hurtigt, det 
var praktisk muligt, for at rette op på den situation, Revisi­
onsretten beskriver. I betragtning af de ulemper, der er for­
bundet med mindre børns indtagelse af ikke-vitaminiseret 
mælk, har uddelingen af denne mælk været forbeholdt 
voksne. 
Punkt 10.21 
Ved levering fob skal modtagerlandet befragte et transport­
middel for egen regning, og det indgår med henblik herpå 
en kontrakt med en speditør, uden at Kommissionen med­
virker. Den langvarige oplagring af 500 t mælkepulver og 
2001 butteroil i Casablancas havn skyldes vanskeligheder i 
forbindelse med gennemførelsen af en sådan kontrakt. 
Punkt 10.22 
a) og c) Hvis det er korrekt, at oplagring af 
skummetmælkspulver i 6 måneder — under de forhold, der 
råder det pågældende sted — kan ændre mælkepulverets 
indhold af vitaminer, så kan det ikke samtidig være urime­
ligt at lade modtageren anvende en del af dette pulver til 
fremstilling af frisk ost, da indholdet af vitamin A og D 
ikke påvirkes af mælkens koagulering. 
b) Kommissionen havde kendskab til de skader, Retten 
omtaler. Den kunne imidlertid hverken drages til ansvar, Punkt 10.23 
Risikoen for, at butteroil erstattes med vegetabilsk olie 
under vorarbejdningen af butteroil til smør, undgås ved 
vølgende foranstaltninger, der er indeholdt i forordnin­
gerne (EØF) nr. 262/79 og 1932/81, hvad fremstilling af 
konditorvarer og is angår, og i forordning (EØF) 
nr. 1354/83 om levering af fødevarehjælp i form af mejeri­
produkter: 
a) Tilsætning af vegetabilsk fedtstof til butteroil er her 
udtrykkeligt udelukket. I øvrigt er en af de nødvendige 
betingelser for godkendelsen af en virksomhed, der 
fremstiller butteroil, at eventuelle lagre af vegetabilsk 
fedtstof opbevares adskilt i særlige lokaler og kan iden­
tificeres som sådanne. 
b) Kommissionen minder om, at det er medlemsstaterne, 
der skal gennemføre den nødvendige kontrol. Dette er 
i øvrigt udtrykkeligt nævnt i foordningerne (EØF) nr. 
303/77 og 1354/83. Desuden er medlemsstaterne ble­
vet gjort opmærksom på, at denne kontrol bør følge 
samme mønster som andre kontrolforanstaltninger, der 
er fastsat på området for mejeriprodukter. 
Punkt 10.24 
a) Emballeringen af det vitaminiserede skummetmælks­
pulver sker for fremtiden (forordning nr. 1354/83) i sække, 
hvor polyethylenlagets tykkelse (0,12 mm) frembyder en 
modstand, der opfylder kravene ved transport over hav 
eller land under vanskelige vilkår. 
b) Fremstillingsmåneden og -datoen er anført på sækkene. 
Det er vanskeligt at tilføje anvendelsesfristen, da denne 
afhænger af de vilkår, under hvilke produktet oplagres, og 
derfor er stærkt varierende. 
c) Mangfoldigheden af sprog, der tales af fødevarehjæl­
pens modtagere, i forbindelse med analfabetismen gør det 
vanskeligt at finde en effektiv løsning på dette problem. 
Desuden skal mælkepulveret ikke altid anvendes til 
samme formål (rekombinering af mælk, tilføjelse til føde­
varer osv.). 
d) og e) Kommissionen har taget Revisionsrettens henstil­
linger til følge, og den nye forordning nr. 1354/83 gør det 
muligt at rette op på de påpegede svagheder. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 223 
f) Informationskredsløbet følger en særdeles lang og ind­
viklet rute: interventionsorganet, generaldirektoratet for 
landbrug, generaldirektoratet for udvikling (to særskilte 
faser), delegationen. Det kan ikke undgås, at foranstaltnin­
gerne derved til tider trækkes i langdrag og at der optræder 
huller. Kommissionen er for øjeblikket ved at undersøge, 
hvilken form for dokument der bedst vil kunne anvendes 
til at formidle denne information. 
g) En harmonisering er ikke altid ønskelig på dette 
område, da de særlige forhold, hvorunder produkterne skal 
anvendes af modtagerne, meget ofte gør det nødvendigt at 
stille særlige betingelser. 
h) Den nye forordning om tilvejebringelse af mejeripro­
dukter åbner mulighed for en sådan foranstaltning. 
i) Aftalerne med modtagerne udmøntes i afsendelsen af en 
»officiel skrivelse«, der fastlægger vilkårene for ydelse af 
fødevarehjælpen, og i modtagerens anerkendelse af disse. I 
forbindelse med leveringsbetingelserne (fob, cif eller frit 
bestemmelsessted) nævnes det udtrykkeligt i den officielle 
skrivelse, at Kommissionen og modtagerlandet aftaler 
leveringsperioden. Denne kan hverken fastsættes lang tid i 
forvejen eller lægges helt fast, da den afhænger af adskil­
lige faktorer (eksisterende lager, transportmidler, pristilbud 
osv.). Det må derfor foretrækkes at fastsætte den faktiske 
leveringsdato uafhængigt at den officielle skrivelse, når de 
nødvendige forudsætninger er til Stede for tilvejebringelse 
og afsendelse af fødevarehjælpen. 
Punkt 10.27 
De finansprotokoller, der er indgået med landene syd for 
Middelhavet (Maghreb-Machrak-Israel), udløb den 
31. oktober 1981. ^ 
I disse protokollers artikel 5 er det fastsat, at »det samlede 
beløb, der hvert år skal anvendes til de forskellige former 
for støtte, bør så vidt muligt fordeles så regelmæssigt som 
muligt over hele protokollens gyldighedsperiode«. Kom­
missionen havde vurderet, at der kunne være endeligt 
disponeret over samtlige midler i protokollerne ved udgan­
gen af regnskabsåret 1982. Dette er grunden til, at hele det 
beløb, der endu ikke var blevet disponeret over, blev opført 
ud for samtlige relevante budgetposter i budgettet for 1981. 
Det er korrekt, at 26 mio ECU i forpligtelsesbevillinger 
bortfaldt ved afslutningen af regnskabsåret 1982, idet ved­
tagelsen af adskillige projekter var blevet forsinket, uden at 
Kommissionen kan drages til ansvar. b) Malta: den første finansprotokol løb fra 1. november 
1978 til 31. oktober 1983. Af budgetmidler omfattede pro­
tokollen 10 mio ECU, heraf 5 mio ECU i form af lån på 
særlige vilkår og 5 mio ECU i form af gavebistand. Pr. 
31. december 1980 var der disponeret over hele beløbet til 
lån på særlige vilkår og 98 % af gavebistanden. 
Det forventede omfang af disse forpligtelser i 1980 oversteg 
de forpligtelsesbevillinger, der var opført på 1980-budgettet 
for Malta, og det viste sig nødvendigt at foretage en over­
førsel på 2 024 000 ECU af bevillingerne til Cypern, der 
ikke var blevet udbyttet. En sådan overførsel kan foretages 
i henhold til finansforordningens artikel 8. Eftersom bud­
getoverslagene for 1981 allerede var ved at blive udarbej­
det og ikke længere kunne tilpasses for at tage hensyn til 
denne overførsel, var forpligtelsesbevillingerne til Malta i 
1981 større end nødvendigt. 
Da disse opdelte bevillinger ikke kunne udnyttes i 1981, 
blev de fremført til 1982-budgettet og bortfaldt automatisk 
ved udgangen af dette regnskabsår. 
c) Portugal: de bevillinger, der er fastsat i finansprotokol­
len af 1976 i form af lån fra EIB af dens egne midler, var 
blevet udnyttet fuldt ud den 17. 12. 1981 (datoen for under­
tegnelsen af det sidste lån); den hertil svarende rentegodt­
gørelse blev allerede i december 1981 betalt til Banken 
(med virkning fra 17.2. 1982). Restbeløbet af de 31 mio 
ECU har ikke kunnet udnyttes, da der ikke længere har 
været disponible EIB-bevillinger. Det skal erindres, at i 
henhold til protokollen (artikel 2, stk. 2) er beløbet på 
30 mio ECU et loft, der ikke kan overskrides, og som kun 
kan udnyttes til rentegodtgørelser. Protokollen var kun 
nævnt i 1982-budgettet »pro memoria« og uden at det 
havde nogen praktisk betydning. 
Aftalen om støtte forud for tiltrædelsen trådte i kraft den 
1.1. 1981, men den første finansieringsaftale blev først 
undertegnet den 16. 12. 1981, bl.a. på grund af langsomme­
lige procedurer såvel fra portugisisk side som fra Fælles­
skabets side i forbindelse med forelæggelse, behandling og 
godkendelse af projekterne. Der har kunnet undertegnes 
andre finansieringsaftaler i 1982, men problemet med de 
langsommelige procedurer er fortsat aktuelt, selv om der 
har kunnet gennemføres forbedringer til fremskyndelse af 
processen. At betalingerne forløber relativt langsomt er i 
første række en direkte følge af disse forsinkelser, men 
skyldes ligeledes projekternes art (det drejer sig ofte om 
projekter, der omfatter en række faglige bistandsforanstalt-
ninger), de langvarige udbudsprocedurer især ved interna­
tionale udbud, der anvendes i forbindelse med projekter, 
som omfatter infrastrukturarbejder, samt arten af de fore­
tagne betalinger (refusion af allerede afholdte udgifter). 
Der må således regnes med, at betalingsrytmen ikke kan 
fremskyndes væsentligt, før projekterne kommer i den 
endelige gennemførelsesfase. 
Punkt 10.28 
a) Tyrkiet: restbeløbet på 29 mio ECU af den særlige 
bistand bortfaldt af de grunde, som der er redegjort for i 
svaret på punkt 10.6-10.7. Det er klart, at disse bemærkninger vedrører beløbet på 
100 mio ECU, der forvaltes direkte af Kommissionen, 
hvorimod spørgsmålet om rentegodtgørelserne hænger 
sammen med forløbet af EIB's indgåelse af låneaftaler. 
224 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Punkt 10.30 
Rådet har endnu ikke vedtaget finansforordningen for 
anvendelsen af finansprotokollerne med de nordlige mid­
delhavslande (Tyrkiet, Malta og Cypern). Som følge heraf 
anvendes der en ad hoc-procedure, der kræver enstemmig­
hed i stedet for fleretalsafgørelser. Denne procedure har 
ikke øget effektiviteten, idet projekter kan blokeres eller 
forsinkes af en enkelt medlemsstat. 
Det er Kommissionens synspunkt, at Rådet bør vedtage 
dens forslag til forordninger snarest muligt. 
Kommissionen mener ikke, at der er noget grundlag for 
Revisionsrettens betænkeligheder. Kommissionen har ube­
strideligt de nødvendige beføjelser til at overdrage EIB for­
valtningen af en del af bevillingerne. 
Punkt 10.32 
a) Hvad angår lån, som EIB forvalter for Kommissionen, 
har Kommissionen været tilfreds med den faglige og finan­
sielle ekspertise, hvormed Banken har foretaget forvaltnin­
gen. Såvidt det er Kommissionen bekendt, fører EIB nøje tilsyn med de projekter, den forvalter på Kommissionens 
vegne. 
b) og c) For øjeblikket modtages der kun renter på allerede 
ydede lån. I begyndelsen af 1983 aftalte Kommissionen 
med Banken, at der skulle ske automatisk overførsel af kre­
ditsaldoerne på de særlige konti for samtlige middelhavs­
lande ved udgangen af hvert halvår. Siden 30. september 
sker overførslerne hver tredje måned efter anomodning fra 
Kommissionen, og overførslerne vil kunne ske hver 
måned, når tilbagebetalingen af hovedstolen begynder. Det 
har ikke kunnet undgås, at indførelsen af dertne ordning 
har trukket noget ud, da der først måtte fastlægges en pro­
cedure, der var acceptabel både for Kommissionen og for 
EIB. 
d) I aftalen mellem Kommissionen og Banken om forvalt­
ningen af den finansielle bistand, der ydes som led i 
finansprotokollerne med Grækenland, Tyrkiet, Portugal, 
Malta og Cypern, er det i artikel 9 fastsat, at EIB har ret til 
provision for sine tjenesteydelser og at EIB er berettiget til 
automatisk at hæve denne provision på Kommissionens 
særlige konti hos EIB. Efter Kommissionens opfattelse er 
denne modregningordning ikke i modstrid med finansfor­
ordningen (artikel 22). 
Institutionernes svar til kapitel 11 
Personaleudgifter 
Punkt 11.8 
Kommissionen 
I enhver organisations budget findes der uundgåeligt en 
række konti, som det er vanskeligt at operere med i budget­
mæssig henseende, hvilket normalt skyldes forhold som 
fratrædelse og afskedigelse, pensionering, invaliditet eller 
andet — samt ansættelser. Det er klart, .at man ønsker at 
holde disse konti på sa lavt et niveau som muligt i overens­
stemmelse med god finansforvaltning. 
I 1982 bevirkede en række sammenfaldende omstændighe­
der, at der opstod en særlig vanskelig situation. I løbet af 
1983 har Kommissionen bestræbt sig for at afholde et 
større antal udvælgelsesprøver med henblik på at udfylde 
reservelisterne hurtigst muligt, og situationen vil som hel­
hed være langt mere tilfredsstillende hen imod slutningen 
af indeværende år. 
Kommissionen agter at føre en ny ansættelsespolitik, hvis 
mål er en bedre planlægning af kommende ansættelser, og 
regelmæssig afholdelse af udvælgelsesprøver samt en hurti­
gere anvendelse af reservelisterne. Endvidere fortsætter 
Kommissionen sine bestræbelser med henblik på at udar­
bejde en fællesinstitutionel fremgangsmåde. Revisionsretten 
Som anført af Retten, bevirkede vedtægtens træge ansæt­
telsesprocedurer, at ikke alle på budgettet bevilgede stillin­
ger blev besat. Et stort antal ledige stillinger er imidlertid 
allerede besat nu, og de fleste af de på budgettet bevilgede 
stillinger vil være besat ved årets udgang. 
Punkt 11.10-11.13 
Europa-Parlamentet (11.10-11.13) 
I overensstemmelse med Revisionsrettens henstilling i 
punkt 11.13 vil Parlamentet rejse dette spørgsmål på mødet 
mellem administrationscheferne med henblik på at få fast­
lagt fælles tilsynsregier for alle institutioner. 
Rådet (11.10-11.13) 
Rådet er rede til sammen med de øvrige institutioner at 
undersøge spørgsmålet om indførelse af fælles regler for 
tilsyn med, at betingelserne for at modtage invalidepension 
fortsat er til stede. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 225 
Kommissionen (11.12) 
Kommissionen har indført en ordning med regelmæssig 
kontrol af de betingelser, der skal opfyldes for fortsat at 
modtage invalidepension. 
Domstolen (11.12) 
Domstolen kan tiltræde Revisionsrettens bemærkninger og 
vil træffe foranstaltninger med henblik på kontrol. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (11.12-11.13) 
Udvalget fører kontrol med, om betingelserne for invalide­
pension til stadighed opfyldes — hvilket Revisionsretten 
da også anerkender — og det ser ikke, at, der skulle være 
noget til hinder for, at der indføres fælles regler på områ­
det. Der knytter sig imidlertid visse vanskeligheder til den 
kendsgerning, at invaliditetsårsagerne varierer fra tilfælde 
til tilfælde, hvorfor kontrolintervallerne — og undertiden 
også selve spørgsmålet om, hvorvidt der overhovedet skal 
gennemføres en kontrol — tillige må bestemmes ud fra den 
lægelige udtalelse. 
Kommissionen (11.13) 
Kommissionen vil endvidere tage kontakt med de øvrige 
institutioner med henblik på at udarbejde fælles regler 
herom. 
Punkt 11.14-11.17 
Europa-Parlamentet 
Præsidiet har forbeholdt sig mulighed for undtagelsesvis 
efter forslag fra generalsekretæren at forfremme på grund­
lag af personlig fortjeneste. Denne praksis blev ikke kriti­
seret af Domstolen i dens dom i sag 4/79 Loebisch mod 
Rådet (Samling af Domstolens Afgørelser 1979, s. 3679), 
hvori Domstolen anerkender ansættelsesmyndighedens 
kompetence til at forfremme efter skøn på grundlag af tje­
nestemændenes personlige fortjenester. 
Desuden er der et gyldigt og væsentligt juridisk grundlag 
med vedtagelsen af budgettet, der bekræfter ansættelses­
myndighedens forslag om at give stillinger med personlig 
indplacering til særlig fortjenstfulde tjenestemænd. 
Rådet 
Under hensyn til Revisionsrettens bemærkninger kan 
Rådet oplyse, at der siden 1982 er taget initiativ til gradvis 
at nedbringe antallet af disse indplaceringer i de tilfælde, 
hvor der ikke længere foreligger et klart funktionelt behov 
herfor; således er to Al-stillinger med personlig udnæv­
nelse blevet nedlagt i forbindelse med henholdsvis regn­
skabsåret 1982 og 1983. Endvidere agter Rådet på ny at 
undersøge den juridiske stilling for ansatte med personlig 
udnævnelse i forhold til de gældende vedtægtsmæssige og 
administrative bestemmelser. Kommissionen 
Med undtagelse af de tilfælde, der er omhandlet i 
punkt 11.15 i Revisionsrettens beretning (anvendelse af 
Rådets forordning nr. 259/68), er de stillinger, hvis indeha- • 
vere udnævnes personligt, faste stillinger, der er underka­
stet nøjagtig de samme vedtægtsmæssige bestemmelser 
som enhver anden stilling. Den omstændighed, at den stil­
ling, der i visse tilfælde står anført i listen over antallet af 
stillinger, henhører i den lønklasse, der ligger umiddelbart 
under den lønklasse, den pågældende indehaver af stillin­
gen har fået tildelt, ændrer ikke noget ved stillingens status 
som fast stilling, der vedvarer mindst lige så længe som 
den samme tjenestemand besætter den omtalte stilling. 
Den forskel, der findes mellem faste stillinger og stillinger, 
hvis indehavere udnævnes personligt, har kun betydning 
på det budgetmæssige plan. Budgetmyndigheden har klart 
givet tilladelse til en såctøn fremgangsmåde. 
Europa-Parlamentet 
Punkt 11.21 
Institutionen forpligter sig til, i forbindelse med den ratio­
nalisering af systemet for betaling af tjenesterejseudgifter, 
der er nævnt i det generelle svar fra institutionen under 
punkt 2.6 og 2.21, at tage præsidiets afgørelse af 9. marts 
1982 om fastfrysning af omregningskursen for BFR til 
andre valutaer op til fornyet behandling. 
Punkt 11.22-11.23 
Parlamentets ekstraordinære situation med tre ordinære 
arbejdssteder og afholdelse af møder i hele Fællesskabet 
og i lande uden for Europa gør det nødvendigt for dettes 
tjenestemænd at foretage hyppige og talrige tjenesterejser 
(ca. 25 000 tjenesterejser årlig). Desuden går der omkring 
to år fra tidpunktet for Kommissionens undersøgelse og til 
Rådets fastsættelse af de gældende satser. Derfor er de 
gældende satser altid væsentligt bagud i forhold til virke­
ligheden. 
Rådet 
Punkt 11.26 
For så vidt angår den manglende organisationsplan for tje­
nestegrenene i Rådets Generalsekretariat har Rådet alle­
rede udført det forberedende arbejde, som sætter det i 
stand til at opfylde Revisionsrettens ønsker. 
Punkt 11.27-11.30 
I Generalsekretariatet for Rådet er praksis og tidsplan for 
forfremmelser og disses ikrafttræden resultatet af forskel­
lige omstændigheder — hvoraf nogle ikke afhænger af 
ansættelsesmyndigheden — som hidtil har bevirket, at de 
rådgivende forfremmelsesudvalg først har kunnet indlede 
deres arbejde sidst på året, hvilket forklarer, at visse for­
fremmelser er sket med tilbagevirkende kraft. Dette var 
226 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Rådet (fortsat) 
endnu tilfældet for regnskabsåret 1982, og i mindre 
udstrækning for regnskabsåret 1983, for hvilket de rådgi­
vende forfremmelsesudvalg trådte sammen i maj og juni. 
Generalsekretariatet for Rådet har imidlertid besluttet at 
sikre nøje overensstemmelse mellem forfremmelsesrunden 
og regnskabsåret fra regnskabsåret 1984, hvorefter der ikke 
længere vil kunne forekomme forfremmelser med tilbage­
virkende kraft. 
Punkt 11.31-11.32 
Med hensyn til Revisionsrettens bemærkninger vedrørende 
arbejdstiden, ønsker Rådet at gøre opmærksom på, at der 
ikke er sket nedsættelser i tjenestegrenenes ugentlige 
arbejdstid, men at der derimod i 1981 indførtes nye møde­
tider, som tager hensyn til den særlige karakter af General­
sekretariatets opgaver, som svarer til et konferencecenters. 
Rådet har i øvrigt undersøgt spørgsmålet om overarbejdsti­
mer. Det fremgår ikke af denne undersøgelse, at de nye 
mødetider skulle have medført overarbejdstimer, som tvært­
imod i meget stor udstrækning skyldes arbejdsvilkårene i 
Generalsekretariatet for Rådet, som ikke har deres side­
stykke i de øvrige institutioner. 
Punkt 11.33-11.36 
For så vidt angår vederlag for overarbejde ønsker Rådet at 
gøre opmærksom på, at der for kategori C og D kun undta­
gelsesvis må gives fordele efter de interne regler ud over de 
vedtægtsmæssige bestemmelser. Det kan kun forsvares, 
såfremt det sker i tjenestens interesse eller af hensyn til de 
pågældende ansattes helbred. 
For så vidt angår overarbejde for ansatte i kategori A, LA 
og B er Rådet rede til atter at undersøge de retlige aspekter, 
som Retten anfægter. 
Punkt 11.37-11.39 
Rådet er for tiden ved at undersøge mulighederne for at 
forbedre finanskontrollen i overensstemmelse med Rettens , 
ønske. 
Revisionsretten 
Punkt 11.41 
Denne fremgangsmåde er ikke anvendt siden begyndelsen 
af 1983. 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Punkt 11.46 
a) Selv om forpligtelsen på lønningsområdet, i finansfor­
ordningens forstand, kun er af relativt begrænset regn-Det økonomiske og sociale Udvalg (fortsat) 
skabsmæssig betydning, vil Det økonomiske og sociale 
Udvalg fremover holde sig til finansforordningens bogstav 
ved at udarbejde foreløbige forpligtelsesforslag. 
b) Visse af de øvrige bemærkninger under punkt 11.46 
knytter sig kun til den ganske særlige omstændighed, som 
personaleafdelingen og regnskabsafdelingen stod over for, 
da der skete en ændring i tjenestemændenes og de øvrige 
ansattes lønsedler,- i forbindelse med de ændringer, der 
skete i lønregnskabet, da man gik over til et nyt edb-
system. 
Igennem nogen tid er sedlerne vedrørende ændringer i det 
månedlige vederlag blevet underskrevet af den anvisnings-
berettigede, inden de videresendes til regnetjenesten, og 
generelt er der truffet de fornødne foranstaltninger for, at 
de anvisningsberettigede, finansinspektøren og regnskabs­
føreren udfører deres opgave i den af finansforordningen 
fastsatte rækkefølge. 
Hertil kommer, at bilagene er vedføjet den betalingsordre, 
der forelægges den anvisningsberettigede og finansinspek­
tøren til underskrift. 
Punkt 11.48-11.49 
a) Betalingsordren på 426 154 BFR, som blev udført i 
1981, omfattede: 
— efterreguleringer, som bl.a. havde baggrund i beslutnin­
ger, truffet af Rådet på lønområdet, og som indebar 
efterbetalinger over en længere periode; 
— godtgørelse for overarbejde udført i 1980 af tjeneste­
mænd, som forlod Det økonomiske og sociale Udvalg i 
1981, hvor de ikke kunne nå at få udbetalt disse overar­
bejdspenge. Da regnskabsåret 1980 var afsluttet, kunne 
princippet om udbetaling i kalenderåret vanskeligt 
overholdes. 
b) I flertallet af tilfældene ydes overtidsbetaling i Det øko­
nomiske og sociale Udvalg i form af afspadsering. I januar 
1982 fremgik det, at denne form for kompensation ikke var 
mulig for de pågældende overarbejdstimer (præsteret i 
december 1981). 
c) Som Revisionsretten selv angiver, har konteringen af 
betalingerne for arbejdstimerne præsteret i december 1981 
nødvendiggjort en bevillingsoverførsel på 20 000 ECU; 
man indgav anmodning om denne overførsel til Rådet den 
16. september 1981, men bevillingen blev først tildelt i 
november 1981. 
For at undgå, at de således ydede bevillinger bortfaldt, 
foretoges udbetalingen, så snart opgørelserne i de enkelte 
tilfælde var foretaget, dvs. december 1981, kort efter at 
finansinspektøren havde påtegnet de enkelte afregnings-
sedler. 
Det må derfor anses for godtgjort, at afregning og kontrol 
er sket inden for de i finansforordningen fastsatte frister, 
selv om betalingsordren først blev underskrevet af finans­
inspektøren og den anvisningsberettigede den 22. resp. den 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 227 
Det økonomiske og sociale Udvalg (fortsat) 
26. januar 1982. Den økonomiske og sociale Udvalg vil 
imidlertid bestræbe sig på at anvende finansforordningens 
bestemmelser mere stringent på dette område. 
Punkt 11.50-11.51 
Så snart det nye mere avancerede edb-lønregnskabssy-Det økonomiske og sociale Udvalg (fortsat) 
stem kommer op at stå, forventeligt i 1984, vil skolepen­
gene lige som de øvrige tillæg til lønnen blive udbetalt på 
månedsbasis. 
Den omstændighed, at konteringen af skolepengene følger 
kalenderåret og ikke skoleåret, forekommer os at være i 
overensstemmelse med de vedtægtsmæssige og budget­
mæssige regler. 
Institutionernes svar til kapitel 12 
Driftsudgifter 
Det økonomiske og sociale Udvalg (fortsat) 
Punkt 12.7-12.26 
Europa-Parlamentet (12.9) 
(i) Skønt institutionen erkender, at Revisionsrettens 
bemærkning om at holde en streng og korrekt kontering af 
udgifterne i hævd, påpeger den, at den ansatte i rengø­
ringsselskabet kun bruger gennemsnitligt 20 timer om 
måneden på »oprydningsarbejde«. 
(ii) Indsamlingen af dette service, som i sig selv udgør et 
rengøringsarbejde, foretages samtidig med den egentlige 
rengøring og af det samme personale fra det pågældende 
rengøringsselskab. 
Rådet (12.10) 
I de sidste to måneder af 1980 arbejdede en ansat i det ren­
gøringsfirma, med hvilket Rådet har indgået en kontrakt, 
fast i cafeteriet 3 timer dagligt. Siden da har det pågæl­
dende firma kun stillet vikarierende personale til rådighed 
ved fravær af personale i restauranten. Under hensyn til 
Revisionsrettens bemærkninger vil udgifterne til sådanne 
timer herefter blive opført budgettets konto 1172. 
Kommissionen (12.11) 
Kommissionen vil træffe de nødvendige dispositioner med 
henblik på at opføre de pågældende udgifter på en anden 
budgetpost. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (12.12) 
Lønudgifterne til to personer fra rengøringsfirmaet, som 
bl.a. er beskæftiget i garderoben, andrager 117 000 BFR pr. 
måned — svarende til en timelønssats på 385,50 BFR (inkl. 
alle tillæg og afgifter). Disse personer varetager også en del 
af den tekniske side af forberedelsen af mødesalene (vand­
karafler og glas, fjernelse af papir etc.), dvs. arbejde, der 
minder stærkt om egentligt rengøringsarbejde. Dersom man i stedet brugte et vikarbureau, ville dette 
indebære betydeligt højere udgifter, og der kan under alle 
omstændigheder ikke blive tale om at ansætte en tjeneste­
mand eller midlertidig/hjælpeansat. 
Rengøringsfirmaets personale har ikke til opgave at udføre 
flyttearbejde. Hvis det imidlertid er nødvendigt i forbin­
delse med hovedrengøring at flytte møbler i et kontor, gør 
personalet naturligvis dette. 
Rådet (12.14) 
Rådet har fastsat mulighed for at betale timer, som ikke er 
præsteret af rengøringsfirmaet, for at kunne imødekomme 
de hyppige behov for rengøring, som langt overstiger de 
kontraktligt fastsatte ydelser. Det drejer sig konkret om det 
arbejde, som skal udføres i forbindelse med samlingerne i 
Ministerrådet, Det europæiske Råd og andre vigtige 
møder, idet dette arbejde normalt må udføres under meget 
vanskelige forhold (meget kort tid til arbejdets udførelse 
uden for normal arbejdstid). 
For så vidt angår antallet af ikke-præsterede timer, skal det 
bemærkes, at de næsten udelukkende skyldes ikke-præste-
rede timer i august, og ikke en dårlig planlægning af det 
daglige arbejde. Generalsekretariatet har nemlig på Rådets 
vegne aftalt med rengøringsfirmaet, at præstationerne i 
denne feriemåned begrænses til ca. halvdelen af de nor­
male præstationer for at skabe mulighed for, uden at kon­
traktens samlede lofter overskrides, at få opfyldt oven­
nævnte særlige rengøringsbehov. Det er derfor normalt, at 
overskudet af ikke-præsterede timer når sit maksimum 
umiddelbart efter august måned. 
Imidlertid er Rådet indstillet på fremover at foretage fra­
drag i de månedlige beløb for ikke ydede præstationer. 
Rådet vil tage hensyn til Rettens bemærkninger ved udar­
bejdelsen af budgetoverslaget for det kommende regn­
skabsår. , 
228 
Rådet (12.16) 
Grunden til, at Rådet ikke siden 1976 har udbudt rengø-
ringsarbejdet i sine ejendomme i licitation er, at kontrakt­
vilkårene med rengøringsfirmaet er meget fordelagtige på 
baggrund af de nuværende markedsforhold. Rådet finder 
det derfor uhensigtsmæssigt på ny at udbyde arbejdet i lici­
tation i nær fremtid, da dette vil indebære en vis risiko for 
en forøgelse af udgifterne. 
Imidlertid er der indledt forhandlinger med rengøringsfir­
maet for at rationalisere og eventuelt reducere visse præsta­
tioner, som er omfattet af den nuværende kontrakt, med 
henblik på at nedsætte de samlede omkostninger. 
Domstolen (12.17)' 
Ydelsernes pris er blot et af de forhold, der undersøges ved 
gennemgangen af licitationstilbud. Det valgte firma, der 
sikrer indsættelse af en arbejdsstyrke på 29-31 personer, 
imod 21 personer for den laveste tilbudsgivers vedkom­
mende, leverer en ydelse af højere kvalitet bedømt ud fra 
en faktisk sammenligning, som Domstolen halr foretaget i 
samme bygning. Hertil kommer, at justitspalæet, der mod­
tager et stort antal besøgende og advokater, må holdes 
upåklageligt rengjort. Opmærksomheden, henledes på, at 
Domstolen skal være åben for offentligheden. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (12.18) 
Da Det økonomiske og sociale Udvalgs sekretariat i sin tid 
blev overflyttet til de lokaler, som Rådet havde forladt, var 
det nødvendigt at udføre større istandsættelsesarbejder. 
Et rengøringsfirma blev bestilt til at udføre specifikke 
arbejder i den nye Ravenstein-kontorbygning. 
I oktober 1972 forhandlede vi med et rengøringsfirma om 
en månedlig betaling, eftersom vi på basis af en sammen­
ligning med de rengøringstakster, som andre institutioner 
betalte, havde konstateret, at den pris, vi blev tilbudt, var 
yderst fordelagtig. 
Vi er bekendt med, at rengøringsarbejdet efter reglerne skal 
udbydes i licitation. Dette kan imidlertid først lade sig 
gøre, når allé ombygningsarbejder er tilendebragt, forment­
lig ved udgangen af 1983 (eftersom en licitationsbeskri-
velse jo er påkrævet). 
Indtil da udføres rengøringsydelserne på basis af en 
månedlig bestillingsseddel, der har gyldighed som skriftlig 
aftale. 
Rådet (12.19) 
Rådet vil drage konsekvensen af Revisionsrettens bemærk­
ninger. 31. 12. 83 
Det økonomiske og sociale Udvalg (12.19) 
Som De påpeger, kan stigningen i rengøringsudgifterne 
naturligvis kun være proportional med stigningen i lønnin­
ger og lønrelaterede arbejdsgiverbidrag, således at andre 
lønomkostningselementer end disse ikke kan inddrages. 
Udvalget vil sørge for, at denne regel iagttages fremover. 
Konstateres må det imidlertid, at Udvalget i årenes løb har 
opnået betydelige besparelser, fordi man ikke har skullet 
overholde faste forpligtelser, der normalt vil knytte sig til 
en kontrakt. 
Det kan således konstateres, at taksten i tiårsperioden — 
fra 1972 til 1982 — ville være steget fra indeks 100 til 281, 
såfremt Udvalget havde accepteret enhver anmodning om 
forhøjelse, hvor det i stedet har haft mulighed for at for­
handle sig til rette, hvorved stigningen har kunnet be­
grænses til indeks 205. 
Revisionsretten (12.19) 
I juni 1983 blev der undertegnet en tillægskontrakt, som 
tager hensyn til Rettens bemærkninger. 
Rådet (12.20) 
Det er Rådets principielle opfattelse, at det nuværende ren-
gøringsniveau så vidt muligt bør opretholdes. I betragtning 
af den almindelige økonomiske situation og de nuværende 
budgetmæssige krav bestræber det sig imidlertid for at 
finde visse muligheder for at nedsætte de kontraktlige ren-
gøringspræstationer uden derved at skade institutionens 
særlige behov på dette område. I den forbindelse vil Revi­
sionsrettens forslag blive skænket særlig opmærksomhed. 
Domstolen (12.20) 
Domstolen er indstillet på at undersøge problemet. 
Kommissionen (12.21) 
Kommissionen vil behandle Revisionsrettens forslag om at 
mindske tæpperensningens hyppighed. 
Kommissionen (12.22) 
Fraflytningen fra det tidligere Regnecenter skete gradvis 
mellem juni og november 1982. 
Kommissionen (12.23) 
I efteråret 1982 forhandlede man sig frem til en nedsæt­
telse af rengøringsfirmaets tjenesteydelser, som fik virkning 
fra den 1. december, hvor fraflytningen var afsluttet. De Europæiske Fællesskabers Tidende 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 229 
Domstolen (12.23-12.25) 
Licitationsvilkårene, der er udfærdiget i 1972 efter indgå­
ende undersøgelser, vil blive gennemgået af Domstolen i 
lyset af Revisionsrettens bemærkninger. Kommissionen (fortsat) 
for de anvisningsberettigede, for at et sådant brud på reg­
len om forudgående forpligtelse ikke kan ske i fremtiden. 
Rådet (12.26) 
Rådet er rede til sammen med de øvrige institutioner at 
undersøge mulighederne for at udarbejde en fælles stan­
dardkontrakt, som tager hensyn til de særlige behov, som 
den enkelte institutions virksomhed medfører. 
Kommissionen (12.26) 
Der har allerede været afholdt møder mellem institutio­
nerne med henblik på at harmonisere disse kontrakter. 
Dette arbejde fortsættes, specielt hvad angår de tekniske 
specifikationer. 
Europa-Parlamentet 
Punkt 12.27-12.33 
Erhvervelsen af Jean Monnets tidligere bopæl har først og 
fremmest til formål at ære mindet om en mand, som 
Europa skylder så meget. Kommissionens formand, 
Gaston Thorn, bemyndigede Kommissionen til at erhverve 
ejendommen i henhold til artikel 211 EØF, 185 Euratom 
og 6 EKSF og skrev i forbindelse hermed, at dette initiativ 
vil bidrage til vore to institutioners fælles bestræbelser på 
at gøre den europæiske offentlighed lydhør over for den 
europæiske tanke. 
Da Parlamentets præsidium godkendte forslaget om 
erhvervelsen, var det sig samtidig bevidst, at det var umu­
ligt straks at finde anvendelse for ejendommen. På bag­
grund heraf har det pålagt sin formand sammen med de 
øvrige institutioner at undersøge de forskellige muligheder, 
der kan komme på tale. Der er allerede foreslået flere 
mulige anvendelsesområder. 
Parlamentet var ikke i stand til at vurdere alle de påløbne 
udgifter (f.eks. energiudgifter), eftersom der ikke var truffet 
nogen afgørelse om bygningens endelige anvendelse. 
Med hensyn til den endelige købspris for ejendommen er 
den blevet fastsat på grundlag af en vurdering foretaget af 
afdelingen for ejendomsspørgsmål i skattedirektoratet, og 
det fremkomne beløb på 1,8 mio FF er desuden blevet 
bekræftet af en ejendomsmægler, der anslog ejendommens 
salgsværdi til mellem 1,8 og 2 mio FF. Kommissionen vil imidlertid gerne fremhæve, at den opnå­
ede to ting ved: at forpligte sig over for den australske 
partner inden en bestemt dato dels at blokere kontrahen­
tens honorarer på et fast beløb, dels at overholde de oprin­
deligt fastsatte frister for opførelsen. 
Dette forhindrede således alle prisforhøjelser — med hen­
syn til både lønninger og råmaterialer — som ville være 
kommet, såfremt opførelsen var blevet forsinket. 
Punkt 12.37-12.40 
Kommissionen begyndte allerede i 1981 at beskæftige sig 
med det tidligere Regnecenters fremtidige anvendelse, det 
vil sige længe før flytningen af direktoratet for databe­
handling til de nye lokaler i Jean Monnet-bygningen. 
Kommissionens hensigt var at anvende denne bygning — 
på grund af dens nære beliggenhed — til direktoratet for 
sikkerhedskontrol inden, for Euratom, hvis specifikke 
aspekter passer særlig godt til bygningen; i mellemtiden er 
bygningen blevet taget i anvendelse som et supplement til 
Jean Monnet-bygningen, der nu er helt udnyttet. 
Man har imidlertid måttet forudse en udvidelse af hus-
ningskapaciteten og en forbedring af sikkerhedsinfrastruk-
turen, da det tidligere Regnecenter viste sig ikke at kunne 
huse personalet — 180 personer — og det betydelige 
videnskabelige og tekniske udstyr — en datamaskine og 
mange laboratorier, det hele underlagt meget specielle sik­
kerhedsbestemmelser — i direktoratet for sikkerhedskon­
trol inden for Euratom. De første henvendelser til ejeren 
fandt sted i marts 1981. 
Imidlertid er tilladelsen til disse ændringer blevet forsinket 
af drøftelser, der — efter Rådets opfordring i april 1982 — 
er blevet indledt mellem Domstolen og Kommissionen for 
at finde frem til den løsning på de to'institutioners ejen­
domsproblemer. 
Det er herefter blevet bekræftet, at det tidligere Regnecen­
ter under hensyntagen til såvel Kommissionens behov som 
bygningens form skulle forbeholdes Kommissionens tjene­
stegrene i overensstemmelse med det oprindelige projekt. 
Kommissionen 
Punkt 12.34-12.36 
Efter en detaljeret undersøgelse af de omstændigheder, 
hvorunder procedurefejlen er opstået i dette tilfælde, har 
Kommissionen truffet de fornødne foranstaltninger over Punkt 12.41 
Bevillingerne hidrører i al væsentlighed fra to forskellige 
artikler (225 og 758) efter sammenlægningen i 1974 af de to 
daværende biblioteker for EØF og Euratom. Den af Revi­
sionsretten nævnte sondring opretholdes af praktiske årsa­
ger, fordi der fortsat føres to adskilte lister med videnska­
belige og ikke-videnskabelige abonnementer. På denne 
230 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Kommissionen (fortsat) 
baggrund bidrager anvendelsen af forskellige poster til at 
forbedre budgetgennemsigtigheden idet bevillingernes 
oprindelse tydeligt kan fastslås. Kommissionen er rede til 
at gennemgå Revisionsrettens forslag. 
Punkt 12.42 
Det samlede beløb på 958 692 ECU, der nævnes for Brux­
elles, omfatter ikke blot kategorierne »værker« og »tids-
skrifter/avisér«, men også abonnementer hos visse meget 
vigtige nyhedstjenester: 
— nyhedsbulletiner (f.eks. Agence Europe) — konto 2253, 
— fjernskrivertjenester (f.eks. Reuter, Agence France-
Presse) — konto 2253, 
— nyheder vis skærmterminal (f.eks. Reuter) — konto 
2255. 
Hvad angår specielt aviserne, er Kommissionen fuldt ud 
klar over, at antallet af abonnementer er stort, og den gør 
konstant en indsats for at begrænse det. Det bør fremhæ­
ves, at 770 af de i alt 1 246 abonnementer i 1982 er bestemt 
for kabinetterne, generalsekretariatet og visse tjeneste­
grene, der har et særligt behov for en grundig avisdækning. 
Antallet af abonnementer til de øvrige generaldirektorater 
er begrænset til det nødvendigste (i gennemsnit seksten 
abonnementer pr. generaldirektorat). 
Tidsskrifterne udvælges endvidere i vidt omfang på grund­
lag af tjenestegrenenes udtrykte behov. Hvert år cirkulerer 
tidsskriftslister i tjenestegrenene med angivelse af udgifts­
loft. Tjenestegrenene vælger i henhold til dette kriterium 
og efter eget behov de tidsskrifter, der skal abonneres på. 
Antallet af abonnementer faldt fra 1981 til 1983 med ca. 
20 %. Kommissionen (fortsat) 
biblioteket i Luxembourg, skyldes, at et betydeligt antal 
tjenestemænd samtidig skal konsultere visse videnskabe­
lige og tekniske tidsskrifter, således at der må tegnes abon­
nementer i flere eksemplarer og dette uafhængigt af, at 
bevillingerne administreres af forskellige tjenestegrene. 
Kommissionen er rede til at gennemgå Revisionsrettens 
forslag med henblik på at forbedre sin koordination. 
Punkt 12.46 
a) Kommissionen er rede til at undersøge, om Revisions­
rettens forslag kan praktiseres af centralbiblioteket i. Lu­
xembourg. 
b) Der blev indført nye kriterier ved årets begyndelse. 
c) Dette problem vil blive løst takket være samarbejdet 
mellem biblioteket og generaldirektoraterne, der har truffet 
aftale om udveksling med eksterne organer. 
d) Der er nu indført kontrol med bibliotekets midler, og 
der er også indført et mere pålideligt beholdningsopgørel-
sessystem. 
Punkt 12.47 
Der har i flere år været gjort en indsats for at begrænse 
antallet af eksterne medarbejdere i Regnecentret, og dette 
antal faldt fra 60 i 1980 til 36 i begyndelsen af 1983. Trods 
stigningen i Regnecentrets kapacitet og forøgelsen af antal­
let af konfigurationer, vil denne indsats blive fortsat frem­
over. 
Punkt 12.43 
Kommissionen mener, at biblioteket spiller en vigtig rolle 
ved at stille basisoplysninger til rådighed, og den finder, at 
det ikke er hensigtsmæssigt at begrænse denne rolle ved at 
kræve betaling. Punkt 12.48 
Regnecentret påtager sig ansvaret for administrationen og 
ajourføringen af lister og magnetkort, herunder planlæg­
ningen af kontrolsystemet. Når personer forlader centret 
uden at aflevere disse kort, slettes de i sikkerhedssystemets 
hukommelse. 
Punkt 12.44 
Det påtænkes at oprette et moderne system til udlånskon­
trol inden for rammerne af planerne om at udvide bibliote­
kets nuværende automatiserede system. Revisionsrettens 
øvrige forslag vil blive gennemgået. Punkt 12.49 
Den konstaterede situation skyldes gentagne driftsændrin-
ger og flytninger; i disse måneder vil der blive indledt en 
beholdningsopgørelse i samarbejde med brugerne. Dette 
vil på grund af opgavens omfang tage en vis tid. 
Punkt 12.45 
De dubletter, der har været konstateret i erhvervelsen af 
tidsskrifter i generaldirektoraterne V og XII samt central-Punkt 12.50 
Forskellige forholdsregler til at afhjælpe denne situation 
undersøges. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 231 
Domstolen 
Punkt 12.51 
Når man tidligere ikke har fulgt nogen formel procedure 
ved indhentning af tilbud på indbindingsarbejder, skyldes 
det ikke mindst det forhold, at valget af den nuværende 
bogbinder er sket på grundlag af de af biblioteket ind­
vundne erfaringer med andre bogbindere nær Domstolens 
sæde, hvis arbejde og punktlighed ikke var lige så tilfreds­
stillende. Domstolen har imidlertid til hensigt for fremti­
den at berigtige dette forhold. Domstolen (fortsat) 
Endelig er grunden til, at registreringsarbejdet ikke har 
kunnet gennemføres inden udgangen af 1982, alene mang­
len på personale, som Revisionsretten i øvrigt selv berører 
under punkt 12.53. Vedkommende tjenestemand, som 
dette arbejde kunne overdrages, tiltrådte først tjenesten sep­
tember 1982. 
Punkt 12.53 
Ansættelsesproceduren til afhjælpning af personalemang­
len er ved at blive afsluttet. 
Punkt 12.52 
Biblioteket har kun været åbent for offentligheden i 1982. 
Dets indretning svarede til dets særlige formål og kunne 
derfor ikke før dette tidspunkt udformes ligesom i bibliote­
ker, der tillige står til rådighed for private undersøgelser. I 
øvrigt er den øjeblikkelige placering af biblioteket, der ikke 
råder over sammenhængende lokaler, men er spredt over 
rum fordelt på flere etager og uden direkte, intern forbin­
delse indbyrdes, af afgørende betydning for behovet for en 
kontrol med og effektiv forvaltning af dets samlinger. Punkt 12.54 
Domstolen har indledt en procedure til udnævnelse af en 
finansinspektør. 
Punkt 12.55 
De interne regler vedrørende bevillingernes forvaltning vil 
blive ændret efter udnævnelsen af finansinspektøren med 
henblik på overholdelse af finansforordningens bestem­
melser. 
Kommissionens svar på kapitel 13 
Eksterne organer og tilskud 
Punkt 13.6 
Det spørgsmål, som Revisionsretten har rejst, behandles i 
agenturets svar på Revisionsrettens oprindelige beretning. 
Punkt 13.8. 
Kommissionen forstår de motiver, der har foranlediget 
Revisionsretten til, i sin udtalelse af 16. september 1982 om 
fire forslag til Rådets forordninger om ændring af visse 
bestemmelser vedrørende Det europæiske Center for 
udvikling af Erhvervsuddannelse og Det europæiske Insti­
tut til forbedring af Leve-og Arbejdsvilkårene, at foreslå en 
parallelisme mellem revisionen af den almindelige finans­
forordning og revisionen* af finansforordningerne vedrø­
rende Berlin-centret og Dublin-instituttet. Den forbindelse, 
som Revisionsretten hermed foreslår, vil dog indebære en 
række alvorlige praktiske problemer. 
I de berørte forordninger har en række bestemmelser, 
blandt andet bestemmelserne om decharge-proceduren, 
vist sig at være forældet; de bør derfor ajourføres, hvilket 
Revisionsretten i øvrigt også ønsker. 
Efter Revisionsrettens udtalelse følte Parlamentets budget­
udvalg sig foranlediget til at udsætte behandlingen af dette 
forslag om en midlertidig ajourføring, indtil revisionen af den almindelige finansforordning er afsluttet, og indtil der 
er forelagt et forslag om de ændringer, som denne revision 
vil afstedkomme for de to decentraliserede organer. 
Den reelle konsekvens af denne situation vil være, at teks­
ter, der i vidt omfang er forældede, fortsat vil være i kraft, 
hvilket er beklageligt ud fra en budgetteknisk synsvinkel, 
samt at den omtalte ajourføring stadig vil kunne blive for­
sinket flere år. 
Punkt 13.12-13.16 
Under henvisning til Europaskolernes vedtægter har Revi­
sionsrettens bemærkninger ikke adresse til Kommissionen. 
Punkt 13.20 
Kommissionen undersøger hvert tilfælde på basis af bilag, 
der er forskellige for de enkelte modtagere. Tilskuddet kræ­
ves tilbagebetalt i de tilfælde, hvor modtageren ikke har 
anvendt dette til det meddelte formål. 
Man er i øvrigt for øjeblikket i færd med at udarbejde en 
standardformular med henblik på kontrol af de modta­
gende indsendte bilag, og denne vil i den nærmeste fremtid 
blive anvendt i en forsøgsperiode. 
232 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Punkt 13.22 
Kommissionen konstaterer, at de på status opførte udgifter 
er højere end Fællesskabets tilskud, og at ETUI har andre indtægter. Inden der træffes afgørelse om godkendelse af 
forhøjelsen af reserven, vil man anmode instituttet om 
nærmere oplysninger om de forskellige indtægts- og 
udgiftsposter ifølge regnskabsoversigten. 
Kommissionens svar på kapitel 14 
Långivning, lånoptagelse og rentegodtgørelser 
Punkt 14.5 
For så vidt angår de midler, som EIB har fået mandat af 
Kommissionen til at forvalte, kunne EIB's formand i sin 
redegørelse af 24. juni 1982 til udvalget for budgetkontrol 
bekræfte, at banken i sin egenskab af mandater var til 
disposition for Kommissionen med alle præcise oplysnin­
ger, som denne måtte have behov for som mandat med 
henblik på over for Europa-Parlamentet at kunne redegøre 
for især budgetmidlernes anvendelse. 
Kommissionen fortsætter sine bestræbelser på at imøde­
komme Revisionsretten på dette område. 
For at kunne udøve en effektiv intern kontrol har Kommis­
sionen endvidere pålagt finansinspektøren i samarbejde 
med uafhængige eksperter at undersøge de ordninger,.som 
anvendes i øjeblikket, og fremlægge en rapport med hen­
stillinger vedrørende den fremtidige kontrol af Fællesska­
bets lånoptagelse og långivning. Rapporten vil blive fore­
lagt Kommissionen inden udgangen af oktober 1983. 
Punkt 14.10 
Den teoretiske manko på 1,8 mio ECU er blevet udlignet i 
regnskaberne pr. 1. januar 1983: Der er ikke tale om en 
bogføringsfejl, men derimod om, at Kommissionen har 
opgivet sin egen fortolkning af den pågældende transak­
tion og accepteret Revisionsrettens. 
Med de nuværende retsforskrifter på lånoptagelse under 
NIC og Euratom får denne udligning ingen indflydelse på 
budgetsaldoen i den i finansforordningens artikel 27 
nævnte forstand. 
Punkt 14.11 
Kommissionen har besluttet at gennemføre Revisionsret­
tens henstilling allerede med virkning fra den 31. 12. 1983. 
Der vil blive oprettet en reserve til dækning af eventuelle 
udestående fordringer og driftsudgifter. 
Punkt 14.12-13 
Efter at have drøftet spørgsmålene med sine tjenestegrene 
har Kommissionen besluttet at acceptere Revisionsrettens forslag til forbedringer, som de pågældende tjenestegrene 
derefter har fået til opgave at gennemføre. 
Punkt 14.14-15 
Efter at have drøftet spørgsmålene med sine tjenestegrene 
har Kommissionen besluttet at acceptere Revisionsrettens 
forslag til forbedringer, som de pågældende tjenestegrene 
derefter har fået til opgave at gennemføre. 
Punkt 14.16 
Kommissionen vil rette fornyet henvendelse til de pågæl­
dende finansielle institutioner og på det kraftigste påtale, 
at de ikke giver regelmæssige og fuldstændige oplysninger 
om deres udbetalinger på Komissionens vegne af forfaldne 
renter og indløsning af obligationer. 
Kommissionen er endvidere ved at undersøge mulighe­
derne for kontraktligt at forpligte sådanne finansielle insti­
tutioner til at give oplysninger om deres renteudbetalinger. 
Punkt 14.17 
a) Denne bemærkning har adresse til bankerne og ikke til 
Kommissionen. 
b) Visse banker fremsender kun kontoudtog i tilfælde af 
bevægelser på kontoen. 
c) De nødvendige foranstaltninger er nu blevet truffet. 
d) Der er foretaget alle nødvendige rettelser i listerne over 
underskriftsberettigede. Der er givet instrukser for at sikre 
en løbende ajourføring af disse lister. 
Punkt 14.18 
For så vidt angår den eksterne kontrol, sørger Kommissio­
nen for, at alle Revisionsrettens anmodninger og spørgs­
mål går videre til bankerne, herunder anmodninger om 
yderligere oplysninger. 
Der er eller vil blive taget alle nødvendige skridt til at sikre 
kontrollen af bankernes oplysninger gennem kontakterne 
mellem Revisionsretten og Kommissionen, men Kommis­
sionen vil kun rette henvendelsen til bankerne efter 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 233 
anmodning fra Revisionsretten, da der ellers vil kunne 
blive tale om utidig indblanding i Revisionsrettens kon­
trolprocedurer. 
Selv om Kommissionen retter indtrængende henvendelser 
til bankerne, kan den i øvrigt ikke gøres ansvarlig for disses 
manglende eller fejlagtige svar. 
Punkt 14.19 
Kommissionen bestræber sig forsat på at forbedre regn-
skabsprocedurerne i overensstemmelse med Revisionsret­
tens synspunkter og i samarbejde med denne ,for dermed at 
kunne udnytte ethvert praktisk forslag, som Revisionsret­
ten måtte fremsætte. 
Punkt 14.20 
Kommissionen godtager Revisionsrettens bemærkninger i 
punkt 14.20 Revisionsrettens forslag er blevet iværksat 
allerede for regnskabsåret 1983, selv om den nuværende 
finansforordning ikke finder anvendelse på de rejste 
spørgsmål. 
Punkt 14.21 
Den nuværende finansforordning finder ikke anvendelse 
på de af Revisionsretten nævnte tilfælde, og der er ikke i 
det foreliggende tilfælde nogen grund til at offentliggøre 
den almindelige balance. De ændringer, som er foretaget, 
fremgår nemlig klart af sagens bilag. For at kunne etablere 
en bedre samordning som ønsket af Revisionsretten er 
Kommissionen imidlertid indstillet på fremover at følge 
Revisionsrettens forslag. 
Punkt 14.22 
Kommissionen foretager systematisk en gennemgang og 
kontrol af visse hovedkonti. Andre konti kontrolleres ved 
hjælp af stikprøver ved regnskabsårets slutning. Revisionsrettens ønske om en mere dybtgående analyse 
kan ikke imødekommes, medmindre personalet forøges. 
Punkt 14.23 
Med det nye edb-system, som etapevis indføres, bliver det 
muligt at beregne påløbne, men endnu ikke forfaldne ren­
ter. 
Punkt 14.24 
Kommissionen er klar over, at disse spørgsmål er af stor 
betydning og den fortsætter derfor sine bestræbelser på at 
skabe forbedringer som led i de procedurer, som i øjeblik­
ket er ved at blive undersøgt. 
Punkt 14.25 
De fleste udligningsposteringer vedrører rettelse af konte­
ringsfejl, som afsløres ved en kontrol af posteringerne. 
Bilagene vedlægges altid grunddokumenterne, og det kor­
rigerede dokuments referencenummer anføres på det doku­
ment, som vedrører udligningsposteringen. Disse posterin­
ger vil for fremtiden blive godkendt af en behørigt befuld­
mægtiget tjenestemand. 
Punkt 14.26 
Efter at have taget kontakt med Revisionsretten er Kom­
missionen begyndt at klassificere statuskontiene på en ny 
måde. Der er således på ingen måde tale om korrektion af 
fejl, men om en ny fortolkning af posteringerne på kon­
toen for løbende mellemværender med EIB, en fortolk­
ning, som er mere i overensstemelse med ånden i den 
aftale, der er indgået med EIB. 
Kommissionens svar på kapitel 15 
De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 
Punkt 15.4-15.5 
Det forvaltningssystem, der loyalt anvendes af Kommissio­
nen , følger af retsakter, deriblandt en række internationale 
aftaler, der er ratificeret af parlamenterne, og finansforord­
ninger, der er vedtaget af Rådet. Det er ikke Kommissio­
nen, der har valgt, at f.eks. »det politiske valg, forberedelse 
af beslutningen og finanskontrollen« skal ske centrålt. 
Eksistensen af en central administration i Bruxelles er ikke 
til hinder for, at man i Lomé-konve.ntionen er nået langt i 
bestræbelserne på at decentralisere beføjelserne og orga­nerne til fordel for både modtagerlandenes nationale myn­
digheder og Kommissionens 45 delegationer og 11 endnu 
mere decentraliserede underafdelinger i udviklingslandene. 
Hvis Kommissionen i øvrigt ønskede at centralisere og 
gribe ind i detaljer, hvordan skulle den kunne gøre det med 
det personale, den har til sin rådighed. Der findes intet­
steds udviklingsmyndigheder, som administrerer en 
bistand, der af Retten anslås til 1,6 mia ECU for 1982 (jf. 
punkt 10.3 i kapitel 10), med 350 A- og B-tjenestemænd i 
generaldirektoratet for udvikling og 250 tjenestemænd på 
samme niveau i de oversøiske delegationer. 
234 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Punkt 15.7 
Kommissionen kan kun bekræfte de svar, den har afgivet 
tidligere (jf. svar i punkt 15.11, tredje og fjerde led — 
opstilling af regnskaberne og deres form — på bemærknin­
gerne vedrørende regnskabet for 1981, EFT nr. C 344 af 
31. 12. 1982, s. 208), nemlig at det hovedsagelig skyldes 
tekniske og administrative vanskeligheder, at offentliggø­
relsen af disse omfangsrige dokumenter i EFT og deres 
officielle fremsendelse til Retten, Rådet og Europa-Parla-
mentet forsinkes. 
Kommissionen overholder imidlertid omhyggeligt finans­
forordningens bestemmelser, der som tidligere nævnt ikke 
er tilpasset, og den gør opmærksom på, at for regnskabså­
ret 1982 blev forslaget til EUF's regnskab (status og for­
valtningsregnskab) overgivet til Retten allerede den 
24. marts 1983, dvs. inden for den i forordningerne fast­
satte frist. Regnskabet blev endeligt afsluttet af Kommissi­
onen den 20. juli 1983. For regnskabsåret 1983 vil en række 
tekniske dispositioner bevirke, at Kommissionen på ny vil 
kunne fremskynde fremsendelsen af disse dokumenter. EUF-udvalget underrettedes ved Kommissionens note af 
1. juli 1983 om, hvilke forpligtelser der allerede var ind­
gået, samt om, hvilke der kunne forventes indgået. 
Punkt 15.12 
a) Selv om Kommissionen ikke finder, at det drejer sig om 
en uregelmæssighed, men om spørgsmål om klassificering, 
vil den ikke modsætte sig, at den af Retten anvendte termi­
nologi anvendes for fremtiden ved bogføring af forskud til 
ESS og de eksterne organer, der forvalter stipendierne. 
Problemet vedrørende det forskud på 0,7 mio ECU, der 
ikke kunne genfindes i ESS's regnskab, er opstået på grund 
af en tidsforskydning i bogføringen af transaktioner mel­
lem Kommissionen og Sammenslutningen. Situationen 
blev bragt i orden og bogført den 17. 3. 1983. 
b) Dette punkt er udtømmende besvaret i punkt 15.55-
15.60. 
Punkt 15.8 
Kommissionen bestræber sig på at afslutte alle aktioner 
under 2. EUF snarest og forhåbentlig inden udgangen af 
regnskabsåret 1983. For så vidt angår de endnu ikke afslut­
tede projekter på Madagaskar, skal det oplyses, at seks 
projekter har kunnet afsluttes i løbet af første halvår 1983. 
De andre fire projekter kan først afsluttes, når der er afreg­
net forskud eller ér indkasseret visse usikre tilgodehaven­
der. Der vil snarest blive truffet beslutning vedrørende 
dette spørgsmål. 
Beløbet på 9,4 mio ECU fra 3. EUF vedrører ganske rigtigt 
to projekter i Zaire, hvis iværksættelsesperiode virkelig har 
været meget langvarig. Et af de to projekter, der finansieres 
ved hjælp af lån på særlige vilkår, drejer sig imidlertid om 
fortsættelse af en aktion, der samtidig finansieres over 
4. EUF ved hjælp af støtte kombineret ved risikovillig 
kapital. Lånet på særlige vilkår fra 3. EUF har i øvrigt 
netop været genstand for en anmodning om bistand fra 
modtagerlandet til EIB. For så vidt angår det andet pro­
jekt, der ganske vist er det største (7,6 mio ECU), er 
anlægsarbejdet blevet iværksat i år. 
Punkt 15.11 
Ved udgangen af regnskabsåret 1982 var der hverken ind­
gået forpligtelser eller foretaget betalinger vedrørende de 
40 mio ECU, der var afsat til visse AVS-lande i form af 
overførsler fra Stabex 1981 til finansiering af hurtigt gen­
nemførlige projekter. 
Efter at Rådet havde besluttet at bevilge disse nye midler, 
skulle de forskellige modtagerlande informeres og opfor­
dres til hurtigt at indgive anmodninger om finansiering af 
projekter, der ville kunne godkendes af EUF-udvalget. De 
første beslutninger blev truffet allerede i januar 1983. c) Bortset fra en halv snes betalinger, der endu ikke har 
kunnet afvikles på grund af tvistemål, er alle udestående 
transaktioner afviklet ved udgangen af 1983. For så vidt 
angår Mauritius, drejer det sig hovedsalig om transaktioner 
vedrørende forskellige særlige bistandsprojekter, for hvilke 
der manglede en række bilag. 
d) Beløb udestående hos Kommissionens debitorer, som 
har givet anledning til udstedelsen af indtægtsbeviser, bog­
føres under en konto med titlen »andre transaktioner, der 
skal afvikles«. Der blev i begyndelsen af 1983 — efter 
finanskontrollens samtykke — udarbejdet nøjagtige for­
skrifter med regler og procedurer for udstedelse af indtægt-
sordrer i overensstemmelse med artikel 13-14 i EUF'S 
finansforordninger. 
Punkt 15.13 
a) Forsinkelsen i visse medlemsstaters indbetaling af deres 
bidrag til EUF er en stadig årsag til bekymring for Kom­
missionen, som ikke vil undlade på et passende tidspunkt 
at foreslå, at der i retsakterne indføjes regler om, at med­
lemsstater, der ikke opfylder deres betalingsforpligtelser, 
pålægges morarenter. 
b) Kommissionen har ikke fremsat forslag om revision af 
finansforslaget, fordi det ikke er kutyme at foreslå en 
sådan revision, navnlig ikke vedrørende et så specielt 
spørgsmål, midt under gennemførelsen af en konvention. 
Kurstab opvejes af kursgevinster samt af renteindtægter, 
således at Fondens samlede beløbsramme aldrig er blevet 
formindsket, snarere tværtimod. 
Punkt 15.14 > , , 
Retten gentager i sin rapport vedrørende 1982 en bemærk­
ning, den fremsatte i 1981 om likviditeten pr. 31. december 
1981. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 235 
Kommissionen minder om, at den siden 1982 har fastsat sit 
likviditetsbehov på grundlag af to faktorer: forpligtelsessi-
tuationen og den forventede gennemførelsesrytme samt 
udviklingen i EUF's udgifter år for år siden begyndelsen, 
således at tendensen i et regnskabsår videreføres til det 
næste. 
Som oplyst i Kommissionens meddelelse til Rådet fra 
november 1982 om forfaldsplanen for indkaldelse af 
bidrag for 1983 skulle det efter dens overslag være muligt 
at nedbringe likviditeten til det nødvendige ved udgangen 
af 1983. 
Punkt 15.15 
Det er først ved modtagelsen af bankudtogene, at beta-
lingstidspunkterne og dermed kursen for omregningen af 
beløbene til ECU kendes. 
I overensstemmelse med aftalen med medlemsstaterne 
overstiger de samlede banksaldi ved et kvartals slutning 
aldrig 100 mio ECU i Europa og 30 mio i.AVS-landene. 
For den likvide beholdning som helhed er forskydningen 
mellem selve betaling og modtagelsen af bankudtoget 
almindeligvis ikke over fire-fem dage og har derfor kun 
liden betydning for banksaldienes samlede størrelse. 
Punkt 15.16 
a) Der var pr. 31. 12. 1982 indgået forpligtelser for i alt 
96% af de vejledende programmer for 4. EUF, dvs. for 
næsten alle de til rådighed stående midler. Samtidig 
androg betalingerne 66 %, dvs. to tredjedele af de til rådig­
hed stående midler. Denne forskel mellem forpligtelser og 
betalinger må betragtes som normal på grund af forsinkel­
sen i genenmførelsen af visse projekter, som kan strække 
sig over flere år. 
For de nævnte lande er der andre elementer, der bidrager 
til at øge forsinkelsen, og Kommissionen er naturligvis 
rede til at give Retten alle enkeltheder, hvis den måtte 
ønske det. 
b) Ved udgangen af 1982 var der disponeret over ca. 32 %, 
dvs. en tredjedel af minimumstildelingerne under de vejle­
dende programmer for 5. EUF. På grund af den tid, det 
tager at forhandle med AVS om de vejledende programmer 
og at iværksætte programmeringen, må denne andel anses 
for rimelig, selv om Kommissionen oprindelig havde for­
udset en noget hurtigere rytme. Rytmen med hensyn til 
indgåelse af forpligtelser er i øvrigt accellereret i løbet af 
første halvår 1983, og andelen var pr. 31. 7. 1983 ca. 50 %. 
Det er ikke overraskende,'at andelen af betalinger ved 
udgangen af 1982 ligger på et meget lavt niveau, fordi 
hovedparten af de projekter, der finansieres under 5. EUF, 
og som for øjeblikket er opført på programmet, stadig er i 
første gennemførelsesfase. 
Finansieringen af EUF's projekter og programmer sker 
efter meget strenge procedurer, som i de første gennemfø­
relsesfaser kræver en vis tid. Punkt 15.17 
Kommissionen er bekendt med de undertiden meget nega­
tive følger af forsinkelserne. Den modtager hurtigt under­
retning om årsagerne til disse og træffer de nødvendige 
foranstaltninger i det omfang, det er den muligt, men hvor 
initiativet udelukkende påhviler modtagerstaten, er den 
ofte magtesløs. 
Punkt 15.18 
Gennemførelsen af projekterne er som bekendt først og 
fremmest de enkelte AVS-landes ansvar. Kommissionens 
opgave er at sikre gennemførelse af projekterne og at over­
våge, at transaktionerne opfylder Lomé-konventionens 
bestemmelser. 
Punkt 15.19 
a) Den finansiering, de congolesiske myndigheder oprin­
deligt anmodede om, vedrørte udbygningen af en jordvej 
på 75 km mellem Sibiti og Jacob via Bihoua. 
Da de lokale myndigheder gik bort fra projektet med 
udbygning af strækningen Sibiti-Bihoua-Jacob til fordel 
for forbindelsen Sibiti-Bihoua-Loudima, rettedes de con­
golesiske myndigheders opmærksomhed mod den stræk­
ning, der er fælles for de to vejføringer, nemlig strækknin-
gen fra Sibiti til Bihoua på 20 km. 
På dette tidspunkt håbede congoleserne, at Verdensbanken 
ville finansiere anlægget af en asfaltvej fra Sibiti nordpå 
mod Zanaga. Verdensbankens bistand var imidlertid betin­
get af, at der forinden var iværksat arbejde på strækningen 
fra Sibiti mod syd til Bihoua og derfra mod jernbanelinjen 
(Jakob eller Loudima). Verdensbankens betingelse bevir­
kede, at de congolesiske myndigheder anmodede Kommis­
sionen om finansiering af anlægget af en asfaltvej på 
20 km fra Sibiti til Bihoua ved hjælp af de bevillinger, der 
oprindeligt var afsat til anlæg af jordvejen Sibiti-Jacob 
(75 km). 
b) og c) De to første undersøgelser, hvoraf den ene var en 
ekspertudtalelse, vedrørte vejen Sibiti-Jacob. Den tredje 
undersøgelse vedrørte anlægget af en asfaltvej på stræknin­
gen på 20 km mellem Sibiti og Bihoua. Den fjerde under­
søgelse vedrørte anlægget af den asfalterede vejstrækning 
Bihoua-Loudima og reparation af vejstrækningen Sibiti-
Bihoua. Det drejer sig om forskellige undersøgelser af de 
forskellige vejføringer, og der er anvendt forskellige teknik­
ker. Alle disse undersøgelser, hvis kvalitet i øvrigt er ujævn, 
skyldes bl.a. de congolesiske myndigheders ønske om i 
anden omgang at vælge forbindelsen Sibiti-Bihoua-Lou-
dima i stedet for linjeføringen Sibiti-Jacob, som havde 
været genstand for den oprindelige ekspertudtalelse og 
undersøgelse. 
De bevillinger, der oprindeligt var afsat til anlæg af jordve­
jen Sibiti-Bohoua-Jacob (75 km), blev endelig anvendt til 
anlæg af en asfaltvej på den vejstrækning, der er fælles for 
de to linjeføringer, nemlig vejstrækningen Sibiti-Bihoua. 
På grund af det vanskelige terræn mellem Sibiti og Bihoua, 
inflationen fra 1966 til 1976 og tanken om anlæg af en. 
asfalteret kørebane i 7 m bredde, har der for de bevillinger, 
236 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
der oprindelig var afsat til jordvejen Sibiti-Jacob kun kun­
net anlægges en asfalteret vejstrækning på 20 km mellem 
Sibiti og Bihoua. 
Punkt 15.20 
Forbindelsen Sibiti-Bihoua-Loudima fandtes i form af en 
jordvej med de begrænsninger, der selvfølgelig gælder for 
alle jordveje i en fugtig tropisk region. Trafikken har altså 
altid kunnet afvikles ad denne vej, når den er blevet vedli­
geholdt. 
Omkostningerne er fastsat ved udbud. De er blevet påvir­
ket i opadgående retning af en række omstændigheder, 
heriblandt ikke mindst de forsinkelser, der skyldes det 
ændrede valg. Til syvende og sidst stod valget mellem at 
anlægge vejen til den pris, der var fremkommet ved udbu­
det, eller slet ikke at anlægge den. Myndighederne valgte 
at anlægge den. 
Punkt 15.21 
Det er korrekt, at der opstod vanskeligheder under under­
søgelserne vedrørende vejstrækningen Sibiti-Jacob. 
For så vidt angår undersøgelse C, dvs. den undersøgelse, 
der blev iværksat efter, at de congolesiske myndigheder 
havde besluttet at forlade forbindelsen Sibiti-Jacob, er Ret­
ten nået til den konklusion, at omkostningerne ved visse 
arbejder i høj grad var blevet undervurderet ved denne 
undersøgelse. For at der skal kunne foretages en sådan 
vurdering, skulle den pågældende undersøgelse være fulgt 
op, og der skulle have vist sig forskelle mellem overslaget 
og de størrelser, der fremgik af gennemførelsen. Myndig­
hederne har imidlertid på eget initiativ ændret kørebanens 
tekniske data og har fulgt en anden vejføring end den, der 
var valgt af den undersøgende instans. 
Punkt 15.22 
Det er rigtigt, at udbudet gav anledning til nogen forvir­
ring. Kommissionen fulgte den sædvanlige procedure, men 
der var nogle misforståelser mellem den instans, der skulle 
udarbejde udbudsmaterialet, og de nationale myndigheder 
vedrørende udsendelsen af dokumenter til salg. 
Punkt 15.23-
Kommissionen kan ikke ved at anføre manglende oversø­
isk erfaring afvise alle de laveste bud, idet dette ræsonne­
ment, hvis det drives til det yderste, ville afskære europæi­
ske firmaer, der kun har erfaring i Europa, fuldstændigt fra 
at deltage i EUF-finansieret arbejde. Dette ville være i 
modstrid med Lomé-konventionens ånd. 
Når det er sagt, træffes der alle forholdregler for at sikre, at 
firmaerne stiller tilstrækkelig sikkerhed finansielt og fag­
ligt. Der blev gået frem på denne måde vedrørende det budgi-
vende firma, og det må fremhæves, at firmaet medbragte 
betydelige mængder nyt materiel, der mere end opfyldte 
arbejdets behov. 
Det kunne derimod formodes, at firmaets ansvarlige byg­
gepladsleder ikke havde tilstrækkelig erfaring i vejbyg­
ningsarbejde, og det ville da i henhold til udbudsbetingel­
serne påhvile myndighederne at anmode om, at han blev 
udskiftet. 
Punkt 15.24 
Kommissionen havde hos de congolesiske myndigheder 
udvirket, at firmaet frit kunne vælge, hvilket laboratorium 
den ville samarbejde med. Når dette er fastslået, var firma­
ets valg af laboratorium til udførelse af dens egne prøver 
naturligvis udelukkende dets ansvar. Det påhvilede ikke 
Kommissionen at gribe ind i dette valg, der blev foretaget 
på firmaets ansvar. Endvidere drejede det sig om levering 
til firmaet af objektive analyser, som laboratoriet, der fik 
faglig bistand fra en medlemsstat, principielt skulle være i 
stand til at gennemføre. 
Punkt 15.26 
Revisionsrettens bemærkninger stammer ganske rigtigt fra 
de forskellige tekniske rapporter, og de er korrekte. 
Punkt 15.28-15.31 
Med hensyn til denne kontrakt fik Kommissionen og den 
lokale delegation et yderst gunstigt indtryk af forholdene, 
hvilket indgav navnlig delegationens medlemmer al for 
stor tillid til den måde, hvorpå arbejdet forløb. 
Firmaet havde nemlig et godt ry i Italien og havde sendt en 
betydelig mængde nyt udstyr til stedet. 
Laboratoriet i ministeriet for offentlige arbejder i Brazza­
ville blev ledet af personale udsendt fra en af medlemssta­
terne som led i den tekniske bistand. 
Ud over alle disse tillidsvækkende vilkår må nævnes, at 
vejarbejdet fandt sted i løbet af regntiden, som var usæd­
vanlig tør. Som følge heraf kunne de observatører, der var 
udsendt til stedet, kun konstatere, at arbejdet blev udført 
korrekt; de kunne ikke se, hvorledes det i virkeligheden 
stod til. Derimod burde det ikke ved den geotekniske kon­
trol være undgået opmærksomheden, at der blev anvendt 
materialer af ringe kvalitet. 
I denne forbindelse må fremhæves, at de tekniske opgaver, 
en delegation har, ikke er lig med opsyn eller kontrol med 
arbejdet. Delegationens konsulent var ikke klar over en 
række svage punkter i arbejdet, hvilket kan forklares med, 
at han rådede over begrænsede midler, at han kun kunne 
aflægge kortvarige besøg på stedet, og at der var tale om 
usædvanlige vejrforhold. Man kan kun beklage, at han 
ikke havde mere »flair«. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 237 
Punkt 15.32 
På grundlag af delegationens første oplysninger fra juli 
1979 om, at 3-4 km af vejen var i dårlig stand, var det ikke 
muligt at få noget endeligt overblik over ødelæggelsernes 
nøjagtige omfang. At undersøge, hvorfor vejen ødelægges, 
kræver nemlig en længere periode, omfattende mindst en 
regntid, ligesom det er nødvendigt at gennemføre analyse-
og forsøgskampagner for at få klarlagt årsagerne hertil 
samt mulighederne for afhjælpning heraf. 
Kommissionen er bekendt med de foranstaltninger, der på 
det pågældende tidspunkt blev truffet for at få fastlagt et 
reparationsprogram efter fælles overenskomst mellem 
ministeriet og firmaet. behandles særskilt. Undersøgelsernes langvarighed er ikke 
nødvendigvis i sig selv kritisabel, stigningen i omkostnin­
gerne er desværre en kendsgerning, man kun kan tage til 
følge, den ekspertundersøgelse, der blev gennemført i juli 
1982, omfattede kun de rent tekniske aspekter ved de 
20 km asfalteret vej, og der kan ikke drages nogen konklu­
sioner med hensyn til udviklingen i projektet siden 1968, 
navnlig fordi projektet har ændret sig totalt fra den oprin­
delige udformning og til den nuværende. Der er her tale 
om et meget godt og meget typisk eksempel på alle de van­
skeligheder, der må overvindes for at gennemføre et udvik­
lingsprojekt, navnlig i et land, hvor Kommissionen i 
sagens natur ikke har nogen beføjelser med hensyn til pro­
jektets gennemførelse. Revisionsretten har selv understre­
get, at dette eksempel ikke var repræsentativt. 
Perioden mellem slutningen af regntiden 1979-1980 (maj 
1980), og september 1980, hvor ødelæggelsernes fulde 
omfang viste sig, var præget af en mangel på information. 
Punkt 15.33 
Kommissionen har aldrig opfattet den ekspertundersø­
gelse, der blev gennemført i juli 1982, som en ex post-vur­
dering. Det er rigtigt, at der blev udsendt eksperter, som på 
grundlag af undersøgelser på stedet og analyser af prøver 
skulle klarlægge de fysiske årsager til vejens ødelæggelse. 
Der var tale om en helt normal undersøgelse under 
sådanne omstændigheder. 
På grundlag af disse undersøgelser blev det konstateret, at 
kontrollen på arbejdsstedet og den geotekniske kontrol 
ikke havde opfyldt deres funktioner. De kastede desuden 
mere lys over firmaets ansvar. 
De congolesiske myndigheder noterede sig konklusionerne 
af denne ekspertundersøgelse og meddelte, at det pågæl­
dende firma ikke længere måtte arbejde i republikken 
Congo. De congolesiske myndigheder har imidlertid ikke 
anlagt sag mod firmaet. 
Punkt 15.34 
Den første anmodning om udbetaling af beløb som følge 
af prisrevisioner blev indgivet og godkendt med betalings­
oversigt nr. 4 fra juni 1977. Det er rigtigt, at der alene i 
denne oversigt er opført et variationsindeks, som førte til 
udbetaling af 9 021 812 CFA-fr. I alle betalingsoversigter 
fra og med nr. 7 er beregningerne af prisrevisionen deri­
mod beskrevet indgående og seriøst méd indekser og tabel­
ler indtil den endelige udregning af prisrevisionen, som i 
alt beløb sig til 74 346 376 CFA-fr. 
Punkt 15.36-15.39 
I sine konklusioner skelner Revisionsretten ikke mellem en 
række faktorer, der efter Kommissionens opfattelse bør Punkt 15.42-15.44 
Denne foranstaltning kritiseres for at være gennemført 
»yderst langsommeligt«, men dette må ses i lyset af føl­
gende betragtninger. 
Projektets betegnelse kan give anledning til den misforstå­
else, at der skulle være tale om »katastrofebistand«, men 
det er klart, at denne foranstaltning ifølge sin natur ikke på 
nogen måde kan sidestilles med foranstaltninger i henhold 
til Lomé-konventionens artikel 137. Revisionsrettens kritik 
tager åbenbart udgangspunkt i denne misforståelse. 
På grundlag af følgende oplysninger vil det desuden ses, at 
istandsætningen af havneanlæggene i Kigoma ikke kunne 
ske så hurtigt som nævnt af Revisionsretten. 
(i) Efter finansieringsafgørelsen måtte man henvende sig 
til et rådgivende ingeniørfirma, der skulle analysere 
behovene. Fra det tidspunkt, hvor finansieringsafgørel­
sen blev truffet (maj 1981), og til det tidspunkt, hvor 
Kommissionen fik forelagt listen over leverancer, gik 
der imidlertid fem måneder, idet det var nødvendigt 
først at forhandle kontrakter vedrørende ekspertunder­
søgelser, finde leverandører og anmode om priser. 
(ii) Kommissionen tog øjeblikkelig stilling til det rådgi­
vende ingeniørfirmas forslag, og alle kontrakter blev 
udformet, undertegnet og notificeret i januar 1982, 
altså inden der var gået 3 måneder. 
(iii) Leveringen af reservedelene blev påbegyndt i" oktober 
1982 til trods for den tid, det tog at fremstille dem, 
transportere dem og levere dem i Kigoma. I mellemti­
den blev den fuldstændige undersøgelse af istandsæt­
ningen af havnen i Kigoma afsluttet, således at man 
kunne offentliggøre udbud i marts 1983. 
(iv)De havneanlæg, foranstaltningen vedrører, blev sat i 
drift i marts 1983, altså 22 måneder efter at finansie­
ringsafgørelsen blev truffet. Kommissionen finder, at 
dette program er gennemført så hurtigt, det var muligt, 
når man tager hensyn til dets komplicerede karakter, 
afstandene og de særlige vanskeligheder ved sådanne 
projekter. 
238 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Punkt 15.45 
Revisionsretten aflagde besøg på 1TB i Berlin i marts 1983. 
Ud fra et rent administrativt synspunkt er der ikke tale om 
nogen typisk messe. I 1983 var der indgået særskilte aftaler 
med leverandører for forskellige geografiske områder. 
Kredsen af deltagere i messen er desuden usædvanlig bred 
og varieret. 
Punkt 15.46 
Det er rigtigt, at administrationen arbejder tungt, men i 
dette tilfælde må man huske, at GD VIII blev omorganise­
ret i slutningen af 1982. De enkelte lande fik tilsendt 
opfordringen til at fremsende deres lister over messer 
senere end sædvanligt, og det var desuden nødvendigt at 
indhente udtalelse om hvert lands deltagelse, hvilket bevir­
kede yderligere forsinkelser. 
ITB-messen i Berlin 1983 blev afholdt så tidligt på året, at 
det ikke var muligt at få den med i det samledé finansie­
ringsforslag. For de oversøiske territorier måtte man 
benytte fremgangsmåden med forslag om bevillingsanven­
delse, og AVS-landenes deltagelse blev finansieret med 
restbeløbet fra 1982-programmet. 
Forslagene om bevillingsanvendelse skal godkendes af den 
tjenestegren, der har ansvaret for den pågældende region, 
af de forskellige afdelinger for de pågældende geografiske 
områder og af direktoratet for finanser. At man måtte stille 
særskilte forslag for de oversøiske territorier og de ikke-
associerede lande gjorde ikke tingene lettere, men dette er 
nødvendigt af hensyn til forvaltningen af bevillingerne. aldrig været indeholdt fordele, som ikke var fastsat i reg­
lerne. For at kaste lys over dette punkt er der derfor iværk­
sat en undersøgelse hos forvaltningsorganerne. 
d) Det er rigtigt, at Kommissionen har vanskeligheder med 
at opnå alle de statistiske oplysninger, den ønsker, fra for­
valtningsorganerne. Opmærksomheden er gentagne gange 
blevet henledt herpå, og det blev på ny understreget på det 
seneste møde i forvaltningsorganerne i oktober 1982. 
Punkt 15.52 
Da stipendierne i Belgien forvaltes af Den europæiske 
Sammenslutning for Samarbejde (ESS), udbetales der intet 
forskud til dækning af dette organs administrationsom­
kostninger, de refunderes i henhold til de faktisk afholdte 
udgifter. 
De øvrige forvaltningsorganer får derimod udbetalt de af 
Revisionsretten nævnte forskellige forskud. 
I øvrigt fører disse organers monopollignende stilling til en 
betydelig begrænsning af forhandlingsmulighederne. 
Punkt 15.53 
Variationen i satserne skyldes, at selv om man anmoder 
organerne om de samme ydelser, yder de langt fra den 
samme indsats. Nogle organer gør en meget stor indsats for 
3t få anbragt en studerende og følger herefter den pågæl­
dende under hele uddannelsen. 
Punkt 15.47 
Det er rigtigt, at de nuværende procedurer er tunge, og at 
Kommissionen bør søge at forbedre dem. 
Punkt 15.51 
a) De hyppige overskridelser af den normerede studietid 
skyldes uddannelsessystemerne i visse medlemsstater, heri­
blandt Italien. Der findes faktisk ingen årlige stopprøver 
under et uddannelsesforløb. For at erhverve et bestemt 
eksamensbevis skal den studerende efter et bestemt antal 
år bestå i en række fag, men ikke nødvendigvis samtidig. 
Dette er forklaringen på, at en uddannelse kan blive for­
længet med flere år. 
b) Kommissionen sørger for at holde satserne for de 
månedlige ydelser, der udbetales til EUF-stipendiaterne, 
på globalt samme niveau som stipendier tildelt af de 
enkelte medlemsstater eller i forbindelse med den bilate­
rale bistand. Det er derfor også muligt, at nogle af de ele­
menter, der indgår i disse satser, afviger betydeligt og synes 
væsentligt højere, men analysen må foretages globalt. 
c) Ved tildelingen af et stipendium indgår Kommissionen 
en finansiel forpligtelse på grundlag af en opgørelse frem­
lagt af forvaltningsorganet. I disse opgørelser har der hidtil Punkt 15.54 
De aftaler, der hidtil er indgået mellem Kommissionen og 
forvaltningsorganerne, indeholder ingen bestemmelse om, 
at disse organers eventuelle renteindtægter skal lægges til 
de forskud, der udbetales med faste mellemrum. Dette 
skyldes dels, at organerne også har udgifter ved at indsætte 
forskuddene på bankkonti, hvorved disse indtægter for­
mindskes, og dels at nogle af organerne, som hidtil ikke 
har villet åbne særskilte konti, ikke er i stand til at opgive 
korrekte tal for disse renteindtægter. 
For at løse problemet har Kommissionen til hensigt at 
foretage en revision af førnævnte aftaler, bl.a. således, at 
der indføres nye regler for indsættelse af midler på Kom­
missionens forskellige konti og kontrol hermed. 
Punkt 15.55-15.57 
Revisionsrettens beskrivelse af den form for finansiel for­
valtning af stipendierne, Kommissionen har indført, synes 
at bero på en række misforståelser. 
Det må først og fremmest fremhæves, at EUF-stipendier og 
stipendier finansieret over Kommissionens budget (Magh­
reb- og Machrak-landene og Israel samt ikke-associerede 
udviklingslande) forvaltes helt adskilt fra hinanden, både 
med hensyn til bevillinger og med hensyn til udbetalinger 
og bogføring af udgifter. I begge tilfælde indgås forpligtel-
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 239 
serne for bevillingerne i tre faser. I første fase »blokeres« i 
regnskaberne et globalt beløb, der for EUF-stipendiers 
vedkommende tages over det vejlededende program for 
hvert enkelt land, medens det for stipendier tildelt i hen­
hold til en kommissionsafgørelse tages over den budget­
post, der er afsat hertil. 
På grundlag af de bevillinger, der således er gjort dispo­
nible, udarbejder de ansvarlige afdelinger i generaldirekto­
ratet for udvikling ved begyndelsen af hvert akademisk år 
eller regnskabsår et forpligtelsesforslag, der er baseret på 
udgiftsoverslagene for den pågældende periode og atteste­
ret af finanskontrollen. På basis af dette forslag opføres 
beløbene i EUF's eller Kommissionens regnskaber som 
endelige forpligtelser (2. fase). 
For hvert stipendium, der er tildelt af direktoratet for det 
pågældende geografiske område, bogfører den ansvarlige 
tjenestegren uden for regnskaberne det anslåede beløb i 
ECU, som anføres i hvert enkelt telex om tildeling af sti­
pendium. Dette beløb tages over den endelige forpligtelse 
(3. fase). 
Forskuddene udbetales enten til forvaltningsorganerne, 
eller de indbetales på en særlig konto i en bank i et AVS-
land på grundlag af kvartalsvise udgiftsoverslag og under 
hensyntagen til det restbeløb, der henstår. 
Ved slutningen af hvert akademisk år eller ved udløbet af 
stipendieperioden, såfremt denne er af kort varighed, skal 
forvaltningsorganet fremlægge bilag over afholdte udgifter 
for hver enkelt stipendiat og for hvert enkelt land. En over­
sigt over disse udgifter sendes til Kommissionen, som på 
stedet fører kontrol med udgifternes rigtighed. 
Siden regnskabsåret 1983 har Kommissionen i øvrigt — for 
at skabe endnu større gennemsigtighed i regnskaberne — 
besluttet, at beløbene fra' den tredje fase i indgåelsen af 
forpligtelser, som hidtil blev bogført uden for regnskaberne 
for ikke at besværliggøre edb-arbejdet, nu skal opføres i 
regnskaberne for 5. EUF. 
Det er rigtigt, at der med hensyn til afslutning af regnska­
berne, som kræver forudgående kontrol med bilagene, kan 
konstateres en vis forsinkelse, men betydningen heraf bør 
dog ikke overdrives. 
De berørte tjenestegrene i Kommissionen håber, at der 
snart vil blive ansat mere personale, således at det bliver 
muligt at klare den stadig stigende arbejdsmængde. 
Punkt 15.58 
Siden den omorganisering af generaldirektoratet for udvik­
ling, der fandt sted i løbet af 1982, er ansvaret for gennem­
førelse af uddannelsesforanstaltningerne fordelt på de 
enkelte geografiske direktorater. Det er imidlertid den tje­
nestegren, som fastlægger samarbejdspolitikken med hen­
syn til menneskelige ressourcer, der har ansvaret for disse 
foranstaltningers tilrettelæggelse og generelle udformning. 
De finansielle spørgsmål på dette område henhører under 
den særlige afdeling for betalingsanvisning og regnskabs­føring i direktoratet for finanser. Denne fordeling af ansva­
ret, som er baseret på den særlige karakter af de fonde, der 
forvaltes i dette generaldirektorat, er helt igennem rationel. 
Kommissionen er ikke enig i, at denne organisationsform 
skulle resultere i manglende koordination og forsinkelser i 
regnskabsafslutningen. Nogle forvaltningsorganer har gan­
ske vist haft vanskeligheder med at fordele udgifterne rig­
tigt under hensyntagen til fondenes oprindelse, men Kom­
missionen har truffet foranstaltninger til at løse disse prob­
lemer og udstedt retningslinjer, som er blevet gentaget på 
flere møder med forvaltningsorganerne, hvoraf det seneste 
blev afholdt den 25.-26. oktober 1982. 
Revisionsrettens bemærkning om, at Kommissionen efter 
10 års forløb endnu ikke havde afviklet udbetalingen af et 
beløb på 15 532 ECU til et forvaltningsorgan, er ikke rigtig. 
En analyse af Kommissionens regnskaber viser nemlig, at 
der med hensyn til dette beløb er foretaget modregning 
med en fordring på 17 153 ECU, Kommissionen havde på 
dette forvaltningsorgan, som gav sit samtykke hertil. 
Punkt 15.59 
Det bogførings- og regnskabsafslutningssystem, der anven­
des, giver altid forvaltningsorganerne mulighed for at sam­
menholde deres posteringer med Kommissionens opgørel­
ser, som fremsendes til dem. I de fleste tilfælde anfægtes 
disse opgørelser ikke, og Kommissionen har ikke kendskab 
til noget konkret tilfælde, hvor der skulle være tale om 
uoverensstemmelser eller ikke-afviklede udgifter. Kommis­
sionen er naturligvis rede til at uddybe ethvert regnskab, 
som Revisionsretten måtte finde unormalt. 
Punkt 15.60 
Til og med det akademiske år 1979/1980 blev udgiftsbilag 
systematisk sendt til Kommissionen, som kontrollerede 
dem. Siden er man med forvaltningsorganerne enedes om, 
at de kunne beholde udgiftsbilagene, som så skulle kon­
trolleres på stedet af Kommissionens tjenestegrene. Denne 
nye fremgangsmåde blev dels indført i betragtning af det 
stadig stigende antal stipendier under de flerårige uddan­
nelsesprogrammer og dels som følge af den pligt, visse for­
valtningsorganer har til at opbevare bilag i flere år. 
Hvor ofte, der gennemføres kontrol på stedet, afhænger af 
det til rådighed værende personale, og personalemangelen 
har ført til, at man har foretrukket stikprøvekontrol, som 
generelt giver gode resultater. 
Punkt 15.63 
Normalt starter planlægningen af messedeltagelsen i sep­
tember, og målet er at fremlægge finansieringsforslag for 
EUF-udvalget i december, således at midlerne er tilveje­
bragt i januar. 
240 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
Når man ser bort fra de særlige omstændigheder i 1982, er 
der mange deltagere, som finder denne planlægningsfrist 
for kort. Derfor indgiver støttemodtagerne ofte først deres 
endelige anmodninger i december eller januar og nøjes 
med at fremsende en vejledende liste til den fastsatte frist. 
Der foretages ofte ændringer i løbet af et program. 
a) Den eneste messe, hvor kontrakterne ikke var endeligt 
afsluttet før åbningsdagen, var ITB Berlin. For alle 
andre messer i 1982 var kontrakterne undertegnet, før 
messen åbnede. 
b) Dette gælder også ITB Berlin. Forsinkelsen i kontrak­
terne skyldtes hovedsagelig, at man ønskede at udnytte 
de mest positive erfaringer fra tidligere messer. 
Navnlig stillede de tyske myndigheder, som betalte for den 
plads, deltagerne fra AVS-landene lejede på GTZ-mes-
sen ('), den betingelse, at disse deltagere skulle samles i en 
afrikansk landsby og en stillehavslandsby i lighed med den 
vestindiske landsby, der var en stor succes. Koordinatio­
nen i forbindelse med disse landsbyer sorterede under 
GTZ. 
I modsætning til, hvad der var tilfældet med den vestindi­
ske landsby havde hverken de deltagende lande eller GTZ 
imidlertid udpeget en koordinator, og de forskellige perso­
ner, som havde udtalt sig om deltagelse fra landene i 
Afrika og Stillehavet, trak deres koordinationsbistand til­
bage i sidste øjeblik. Som følge heraf måtte Kommissionen 
nogle få uger inden messen anmode messearrangørerne om 
at stille stande til rådighed til standardpris. Det gjorde de, 
og omkostningerne oversteg ikke det godkendte budget. 
Ved den vestindiske landsby blev der desuden med hensyn 
til leje af plads opnået besparelser i forhold til den oprin­
deligt fastlagte beløbsramme, netop fordi Kommissionen 
foretog kontrol af de enkelte udgiftsposter. Med det perso­
nale, der er til rådighed, udøver Kommissionen faktisk en 
omfattende kontrol og har ved adskillige lejligheder nægtet 
at udbetale beløb til dækning af udgifter, der ikke fandtes 
berettiget. Ved begyndelsen af 1983 blev der på ny givet 
instrukser om at skærpe kontrollen yderligere. 
På det mere generelle plan må det understreges, at kontrak­
terne tildeles efter udbud, og at der er hård konkurrence i 
industrien. 
Punkt 15.64 
a) Kommissionen undrer sig over, at Revisionsretten kla­
ger over, at Kommissionen ikke foretager tilstrækkelig 
kontrol af de regninger, den får forelagt, men samtidig kri­
tiserer forsinkelserne, som netop skyldes den kontrol, 
Kommissionen foretager. 
En leverandørregning må naturligvis kontrolleres, og er der 
fejl, må de rettes eller fjernes. 
b) De 2 000 ECU er et tilskud til transportomkostningerne 
og til udgifterne ved at medbringe prøver osv. Det udbeta­
les med tilbagevirkende kraft, efter fremlæggelse af en rap-. 
port. 
(') Gesellschaft fur technische Zusammenarbeit. Kommissionen agter ikke at betale transportomkostnin­
gerne, fordi den mener, at de lande, der ønsker at deltage i 
messerne, gør det for at opnå en gevinst herved. Kommissi­
onen finder det rimeligt, at deltageren selv betaler en del af 
omkostningerne ved at komme til messen. Hvis den for­
ventede gevinst bliver mindre end prisen på en flybillet, 
må man spørge sig selv om, hvorfor landet så deltager. 
Påstanden om, at de 2 000 ECU udbetales automatisk, har 
ingen bund i virkeligheden. Regnskaberne for 1982 viser 
klart, at Kommissionen ikke foretager automatiske og ube­
hørige udbetalinger. 
c) Kommissionen har allerede anmodet to lande, der fik 
støtte fra regionalprogrammet for 1983, men som ikke del­
tog i nogen messe, om at tilbagebetale de beløb, de fik 
udbetalt til dækning af omkostningerne. I andre tilfælde af 
tilsvarende art vil det blive undersøgt nærmere, om der 
skal træffes lignende foranstaltninger. 
d) Eksterne konsulenter er i færd med at foretage en vurde­
ring af de markedsfremmende foranstaltninger, og resulta­
terne ventes at foreligge i begyndelsen af 1984. 
Vanskelighederne ved at vurdere enkelte foranstaltninger 
skyldes, at Kommissionen ikke har nogen indflydelse på 
opfølgningen. F.eks. kan en udstiller skabe mange lovende 
kontakter på en messe, men det kan vare mange måneder, 
før han kan høste en kommerciel gevinst heraf, og dette vil 
afhænge af godt mangement efter messen samt en god 
præsentation på messen. Ved andre aktiviteter er det ofte 
meget vanskeligt at fastslå, hvilken enkelt foranstaltning 
blandt en række foranstaltninger der har været hovedårsa­
gen til et kommercielt gennembrud. Kommissionen har 
imidlertid tilstrækkelig mange konkrete beviser på hande­
ler, der er indgået umiddelbart i forbindelse med eller efter 
en markedsfremmende foranstaltning, til at kunne vurdere, 
hvilken form for foranstaltning der har de bedste chancer 
for succes, og til at fraråde andre, der virker mindre 
lovende. Som eksempel herpå kan nævnes, at lædermessen 
i Paris i 1982 førte til, at der blev indgået handeler for 
mindst 5,77 mio ECU, Milano-messen førte til handeler på 
5,2 mio ECU, ITB-messen i Berlin gav 12 mio ECU, og om 
Barcelona-messen vides, at der blev handlet store 
mængder. 
Bemærkningerne om markedsfremmende foranstaltninger 
vedrører således hovedsagelig tilrettelæggelsen af messe­
deltagelsen. 
Af tabel 15.2 fremgår imidlertid, at 53,8 % af 5. EUF's mid­
ler til markedsfremmende foranstaltninger er gået til »gene­
relle« aktiviteter. I rapporten lægges hovedvægten på mes­
ser som den eneste specifikke markedsfremmende foran­
staltning, og Revisionsretten overser herved, at der fra 4. til 
5. EUF er gjort store fremskridt med hensyn til at mindske 
denne aktivitets betydning, ligesom den åbenbart fortsat 
svæver i den vildfarelse, at messer er den eneste form for 
markedsfremmende foranstaltning. 
Punkt 15.68-15.70 
Da Centret for industriel Udvikling (CDI) er et paritetisk 
organ under tilsyn af AVS/EØF-udvalget for industrielt 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende -241 
Samarbejde, har Kommissionen ikke selv nogen kontrolbe­
føjelser. Hvis Revisionsretten som følge af sin kritik bl.a. af 
den økonomiske forvaltning ønsker en finansiel kontrol 
med dette organ, er det op til medlemsstaterne i Udvalget 
for industrielt . Samarbejde, som er tilsynsorganet, at 
kræve, at der indføres en regulær finansiel kontrol med 
CDI. 
Punkt 15.72-15.75 
Efter Kommissionens opfattelse må de problemer, Revisi­
onsretten peger på, være knyttet til følgende forhold: I arti­
kel 29, stk. 2, i den interne finansaftale, hvorved 5. EUF 
blev oprettet, som blev undertegnet den 29. november 1979 
af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer og 
ratificeret af disse medlemsstaters parlamenter samtidig 
med anden AVS-EØF-konvention, hedder det, at »med 
forbehold af stk. 4 udøver den i traktatens artikel 206 
oprettede Revisionsret ligeides sine beføjelser i forbindelse 
med Fondens transaktioner. De betingelser, under hvilke 
Revisionsretten udøver sine beføjelser, fastsættes i den i 
artikel 28 nævnte finansforordning«. 
Ifølge stk. 4 i samme artikel er de »transaktioner, der finan­
sieres af de af Fondens midler, som administreres af Ban­
ken, omfattet åf de kontrol-og godkendelsesprocedurer, 
der er fastsat i Bankens vedtægter for dens samlede trans­
aktioner. Banken sender hvert år Kommissionen og Rådet 
en beretning om gennemførelsen af de transaktioner, der 
finansieres af Fondens midler, og som banken administre­
rer«. 
Det fremgår således helt klart, at medlemsstaterne med 
stk. 2 og 4 i artikel 29 i den interne finansaftale, hvorved 
5. EUF blev oprettet, ønskede at fordele beføjelserne såle­
des, at Revisionsretten fører kontrol med og godkender de 
af fondens transaktioner, som forvaltes af Kommissionen, 
medens Bankens vedtægtsmæssige organer fører kontrol 
med og godkender transaktioner foretaget med de midler 
fra Fonden, som administreres af Banken. 
De transaktioner, som revisionsudvalget, der er oprettet i 
medfør af artikel 14 i Bankens vedtægter, fører kontrol 
med, er anført i artikel 14 i den interne finansaftale, som, 
ganske vist med andre ord, men dog således, at det ikke 
kan misforstås, omfatter transaktioner foretaget med mid­
ler fra Fonden, hvis »finansielle gennemførelse« varetages 
af Banken. Der er tale om transaktioner i form af risikovil­
lig kapital (artikel 14, stk. 2) og transaktioner foretaget med 
Bankens egne midler, med rentegodtgørelser over Fondens 
midler (artikel 14, stk. 3). I henhold til artikel 14, stk. 1, 
sondres der mellem disse transaktioner og transaktioner 
foretaget over de af Fondens midler, hvis »finansielle gen­
nemførelse« varetages af Kommissionen på Fællesskabets 
vegne. 
I medfør af artikel 28 i den interne finansaftale er gennem­
førelsesbestemmelserne til denne aftale indeholdt i den af 
Rådet vedtagne finansforordning vedrørende EUF. Arti­
kel 67, stk. 1, hvori det hedder, at Revisionsrettens revision 
udelukkende »vedrører transaktioner og projekter, som finansieres ved hjælp af EUF-midler, hvis forvaltning vare­
tages af Kommissionen«, følger blot bestemmelserne i arti­
kel 29, stk. 2 og 4, i den interne finansaftale. Det ville have 
været i direkte modstrid med artikel 29, stk. 4, at udvide 
Revisionsrettens beføjelser til også at omfatte de transakti­
oner, der finansieres med EUF-midler, som administreres 
af Banken. 
Denne fortolkning af betemmelserne blev i øvrigt bekræf­
tet af Rådet, da den afgav sit svar på Revisionsrettens 
udtalelse vedrørende artikel 67 i finansforordningen vedrø­
rende EUF. 
Når man ser bort fra transaktioner foretaget med Bankens 
egne midler, svarer forholdet mellem Banken og Kommis­
sionen til det forhold, der består mellem en mandatar og 
en mandant. Banken har over for Fællesskabet alle de plig­
ter, en mandatar normalt har, herunder bl.a. at aflægge 
regnskab til mandanten i henhold til sit mandat. 
At Kommissionen kontrolleres af Revisionsretten giver 
ikke denne beføjelse til at kontrollere de.projekter, der helt 
eller delvis gennemføres med midler fra EUF, som forval­
tes af banken. Hvis Revisionsretten ønsker, at de transakti­
oner, der foretages af Banken med midler fra EUF, ikke 
blot skal kontrolleres af Kommissionen i dennes egenskab 
af mandant, men også af Revisionsretten, vil den kun 
kunne foretage sin revision ved hjælp af de dokumenter, 
Banken har pligt til at sende Kommissionen og medlems­
staterne, og eventuelt anmode Kommissionen om yderli­
gere oplysninger, som denne kan sende Banken. 
Kommissionen har imidlertid anmodet Banken om i for­
bindelse med de regnskaber, der blev afsluttet ved udgan­
gen af 1981 og 1982, at vedlægge: 
— udtalelserne fra Artikel 22-udvalget, når den fremsen­
der sin beretning til Kommissionen og Rådet (i medfør 
af artikel 31 i den interne finansaftale af 1979), 
— uddrag af de endelige långiveres eller låntageres status, 
når den sender Kommissionen beretningerne om hvert 
enkelt lån på særlige vilkår i henhold til det mandat, 
den har fået af Fællesskabet, idet Kommissionen altid 
har mulighed for at få samtlige regnskabsdokumenter 
tilsendt fra Banken. 
Disse oplysninger kan give et væsentligt bedre indblik i de 
projekter, som forvaltes af EIB. Ud fra ønsket om at skabe 
større gennemsigtighed agter Kommissionen at opfordre 
Banken til at uddybe sine beretninger på visse punkter. 
Kommissionen minder om, at Banken i medfør af arti­
kel 25 i den interne finansaftale fra 1979 skal deltage i 
udarbejdelsen af en beretning om de vilkår, hvorunder den 
fællesskabsstøtte, der er ydet i forbindelse med Lomé-II 
konventionen, iværksættes. Denne beretning, som Kom­
missionen sender Rådet, indeholder en række oplysninger, 
bl.a. vedrørende Bankens praksis med hensyn til udbud, de 
vanskeligheder, der opstår ved gennemførelsen af dens 
projekter, Bankens metoder vedrørende kontrol med pro­
jekter og forvaltning af lån samt problemer i forbindelse 
med tilbagebetalingen af Visse lån. 
Da de projekter, som kan finansieres inden for de sektorer, 
hvor Banken i henhold til Lomé Il-konventionen har de 
væsentligste beføjelser, er af en særlig art, har Kommissio-
242 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
nen, medlemsstaterne og AVS-landene erkendt, at disse 
foranstaltninger ikke kunne planlægges på samme vis som 
visse former for finansiel støtte, der forvaltes af Kommissi­
onen. 
Den geografiske fordeling blandt AVS-landene af den 
støtte, EIB yder såvel med egne midler som med de midler, 
den forvalter som mandatar, skal ses i lyset af sektorbe­
stemte kriterier og kravet om, at støtten skal supplere Kom­
missionens foranstaltninger. Den skyldes desuden, ag 
nogle projekter kun gennemføres i visse lande, og at de 
enkelte landes gældsætningsevne er forskellig. 
Det er naturligvis ikke for at tage hensyn til den ulige for­
deling mellem de enkelte AVS-lande, der er konstateret 
med hensyn til den støtte i form af risikovillig kapitel, som 
ydes af Banken i henhold til Lomé I-konventionen, at 
Kommissionen ved sin planlægning umiddelbart efter 
Lomé I I-konventionens ikrafttræden indførte vejledende 
overslag over de nationale- kvoter med en gaffel, der fast­
lægges nærmere under konventionens løbetid. 
Det endelige kvotabeløb fastsættes på grundlag af en 
række kriterier, herunder størrelsen af den ikke-forudsige-
lige støtte, den pågældende stat endeligt vil modtage. Til 
den ikke-forudsigelige støtte hører faktisk også den støtte, 
der forvaltes af Banken. 
Punkt 15.78 
Med hensyn til den særlige og usædvanlige sag, den dele­
gerede på Mauritius har indberettet, har Kommissionen 
sikret, at hver enkelt delegeret 
— modtager et eksemplar af Bankens fortrolige beretning 
til Artikel 22-udvalget direkte fra Banken, så snart dens 
bestyrelse har udtalt sig om et projekt. 
— pr. telex får sendt pressemeddelelsen vedrørende finan-
sieringsaftalen, så snart den er undertegnet. 
Det er vanskeligt på grundlag af enkeltstående oplysninger 
at drage globale konklusioner vedrørende graden af 
samordning eller kvaliteten af samarbejdet mellem Kom­
missionen og Banken. 
Punkt 15.79 
Banken følger sine egne fremgangsmåder, der er tilpasset 
de interventionsregler, der gælder for den, og som svarer til 
dem, der normalt'gælder for banker. Den følger disse frem­
gangsmåder ved de transaktioner, hvor den har fået beslut­
nings-, forvaltnings- og kontrolmyndighed (jf. punkt 1). 
Disse fremgangsmåder adskiller sig naturligvis på en 
række punkter fra Kommissionens fremgangsmåder, hvil­
ket bl.a. skyldes finansforordningen vedrørende EUF, hvor 
en lang række bestemmelser specifikt kun gælder transakti­
oner med EUF-midler, som forvaltes af Kommissionen. 
Medlemsstaterne og Kommissionen holdes fuldt underret­
tet om EIB's fremgangsmåder vedrørende udbud. Med hensyn til udbetaling af lån følger Banken flere for­
skellige fremdgangsmåder ud fra ønsket om gennem disse 
udbetalinger at kunne følge gennemførelsen af de projek­
ter, den finansierer. Kommissionen har ikke kendskab til 
noget tilfælde, hvor disse fremgangsmåder skulle have ført 
til uberettigede forsinkelser i afviklingen af de finansierede 
projekter. 
Punkt 15.80 
Fra og med regnskabsåret 1983 anvendes procedurerne for 
gavebistand også ved udbetaling af lån på særlige vilkår. 
Punkt 15.81-15.86 
Kommissionen, Rådet og Banken har aldrig været af den 
opfattelse, at de regler for udbetaling og neddiskontering 
af rentegodtgørelser, der gælder bl.a. i henhold til Lomé 
Il-konventionen, kunne virke som et indirekte vederlag til 
Banken til gengæld for dennes ydelser i sin egenskab af 
mandatar med hensyn til lån på særlige vilkår. 
De fremgangsmåder, der anvendes ved beregning, udbeta­
ling og regulering af rentegodtgørelser, fastlægges i hen­
hold til bestemmelserne i artikel 104 i Lomé II-konventio-
nen, artikel 53 i finansforordningen vedrørende 5. EUF, 
som blev vedtaget af Rådet den 17. marts 1981 og, med 
hensyn til fastsættelsen af »kalkulationsrenten«, suppleret 
ved brevveksling af 27. november og 18. december 1980 
mellem formanden for Rådet og formanden for Banken i 
overensstemmelse med resultaterne af det arbejde, der var 
foregået i Rådet på dette område. 
Kommissionen kan kun bekræfte, at Banken altid nøje har 
fulgt og overholdt de gældende bestemmelser, både i ånd 
og bogstav. Den vil desuden gerne erindre om, at de 
nugældende regler blev vedtaget bl.a. i betragtning af 
denne konventions begrænsede gyldighedsperiode. 
Man kan ikke ud fra et enkelt eksempel sige noget generelt 
om de endelige virkninger af anvendelsen af ordningen 
med forudbetaling og regulering af rentegodtgørelser. 
Dette er først muligt, når alle lån ydet i forbindelse med en 
konvention er fuldt tilbagebetalt, og der må tages hensyn 
til de kurssvingninger, der har fundt sted mellem de valu­
taer, der anvendes til udbetaling af rentegodtgørelserne, og 
de valutaer, lånet udbetales og tilbagebetales i. 
Punkt 15.83-15.84 
Det vederlag, Banken i henhold til Lomé Il-konventionen 
får for at varetage dels forvaltningen og den finansielle 
gennemførelse af den støtte, der ydes i form af risikovillig 
kapital, og dels inddrivningen af renter og afdrag på EUF-
lån på særlige vilkår er fastlagt i den ovennævnte brevveks­
ling mellem Rådets formand og formanden for Banken, 
efter en indgående undersøgelse af de udgifts- og indtægts-
overslag, Banken har forelagt Kommissionen og Rådet. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende 243 
Provisionen på 0,40 % om året ved EUF-lån på særlige vil­
kår beregnes på grundlag af det samlede lånebeløb, der er 
udbetalt (og endnu ikke tilbagebetalt), idet lånene som 
regel udbetales over flere år. 
Som følge af forværringen af de fleste låntagende AVS-
landes økonomi og virkningerne heraf for deres valutare­
server er det stadig vanskeligere at inddrive renter og 
afdrag på disse lån til forfaldstiden, og de interventioner, 
Banken har været nødt til at foretage som følge heraf, bli­
ver stadig hyppigere og mere kostbare. 
Med hensyn til støtte ydet i form af risikovillig kapital er 
det almindeligvis Banken, der alene undersøger, om krite­
rierne er opfyldt, varetager sagsbehandlingen og fastsætter 
finansieringsvilkårene. Denne form for støtte ydes til pro­
jekter, der er forbundet med særlige vanskeligheder, eller 
som gennemføres i lande, der har en meget ringe gældsæt-
ningsevne, eller som ikke råder over menneskelige ressour­
cer til projektplanlægning, hvilket kræver en endnu grundi­
gere undersøgelse af alle væsentlige elementer. Ved støtte i 
form af risikovillig kapital opkræves sagsbehandlingsgeby-
ret endvidere kun i de tilfælde, hvor der faktisk indgås en 
finansieringsaftale, og det skal også dække Bankens 
omkostninger ved det arbejde, den udfører i forbindelse 
med alle andre projekter, som af tekniske, økonomiske 
eller finansielle årsager ikke resulterer i en finansieringsaf­
tale. 
Det vederlag, Banken får i forbindelse med støtte ydet i 
form af risikovillig kapital, er således i nøje overensste-
melse med arten og omfanget af det arbejde, der skal udfø­
res ved denne form for transakioner. 
I betragtning af de udgifter, Banken i sin egenskab af man­
datar i henhold til Lomé-konventionen eller finansproto­
kollerne for middelhavslandene har afholdt eller må 
afholde i de første år, og som i en lang periode er langt 
større end de indtægter, den får i form af.forvaltningspro-
vision, ser det som helhed ud til, at Banken endnu ikke har 
opnået ligevægt mellem udgifter og indtægter i forbindelse 
med de transaktioner, den gennemfører på Fællesskabets 
vegne uden for Fællesskabet. Punkt 15.85 
Indtil 1978 blev disse konti betragtet som anfordringskonti, 
som Kommissionen eller medlemsstaterne til enhver tid 
kunne hæve på. Det var på "Bankens forslag, at der blev 
åbnet mulighed for en forrentning af de indestående beløb, 
når der er tale om ECU-konti, som kan betegnes som opsi-
gelseskonti. 
Forrentningen er fastsat under hensyntagen til, at Kommis­
sionen i henhold til beslutning truffet af medlemsstaterne 
skal kunne disponere over det indestående beløb med kort 
varsel, hvilket bl.a. har været tilfældet i regnskabsåret 1982. 
Der er imidlertid åbnet mulighed for en revision af rente­
sats, og det kan drøftes nærmere. 
Det må bemærkes, at Banken anvender samme rentesats 
på 5 % om året for de konti, der udviser underskud 
(Lomé II). 
Punkt 15.86 
Ifølge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, 
modtog EIB i 1982 3,88 mio ECU i forvaltningsprovision 
og sagsbehandlingsgebyr i forbindelse med de transaktio­
ner, der vedrører Lomé-konventionerne samt de finanspro­
tokoller, i henhold til hvilke der over Fællesskabets budget 
ydes støtte til landene i middelhavsområdet. Bankens sam­
lede udgifter og administrationsomkostninger lå samme år 
på lidt over 39 mio ECU. 
Som tidligere nævnt (under punkt 15.81, 1. afsnit) kan Ban­
kens vederlag for det arbejde, den udfører i sin egenskab af 
mandatar ved særlige transaktioner, kun bestå i provision 
for forvaltning af projekter, der finansieres med lån på sær­
lige vilkår og risikovillig kapital, samt sagsbehandlingsge­
byr. Det er de ovennævnte 3,88 mio ECU, der er tale om. 
Når alt dette tages i betragtning, og selv om der senere 
skulle ske mindre ændringer, kan Bankens indtægter ved 
forvaltning af særlige transaktioner med midler fra EUF 
eller fra Fællesskabets budget for middelhavslandene ikke 
på nuværende tidspunkt siges at være unormalt store i for­
hold til den indsats og de udgifter, dette arbejde kræver.