LETLAND: TILTRÆDELSESPARTNERSKAB (98/C 202/05)

1. INDLEDNING

Den udtalelse, som Kommissionen forelagde Rådet den 17. juli 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel O i traktaten, indeholder Kommissionens henstilling vedrørende Letlands ansøgning om medlemsskab af Den Europæiske Union. Kommissionen skønner, at der bør indledes forhandlinger om Letlands tiltrædelse af Den Europæiske Union, så snart Letland har gjort tilstrækkeligt fremskridt med hensyn til at opfylde de betingelser for medlemsskab, som Det Europæiske Råd fastlagde i København. Henstillingen bygger på analysen i udtalelsen, i hvilken Kommissionen fremfører det synspunkt, i) at Letland fremstår som et demokrati med stabile institutioner og garanterer retsstaten, menneskerettighederne og respekten og beskyttelsen af mindretallene, men også at der endnu bør tages skridt til at fremskynde naturaliseringen af ikke-lettiske statsborgere, så de kan blive bedre integreret i den lettiske økonomi, ii) at det har gjort et betydeligt fremskridt med hensyn til skabelse af markedsøkonomi, men at landet vil få meget vanskeligt ved at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen på mellemlang sigt, og iii) at der er sket en vis udvikling med hensyn til omsætning og anvendelse af Fællesskabets regelværk, navnlig vedrørende det indre marked, og at Letland med en betydelig ekstra indsats burde være i stand til fuldt ud at deltage i det indre marked på mellemlang sigt.

Europaaftalen skal fortsat danne grundlaget for EU's forbindelser med Letland. Førtiltrædelsesstrategien vil imidlertid blive styrket på en sådan måde, at bistanden vil blive rettet mod specifikke behov i hvert ansøgerland til at afhjælpe særlige problemer, der er omtalt i udtalelsen. Kommissionen siger følgende i Agenda 2000: »Den styrkede førtiltrædelsesstrategi har to hovedmål: For det første at samle EU's forskellige former for bistand inden for samme rammer, tiltrædelsespartnerskaberne, og at arbejde sammen med ansøgerlandene inden for disse rammer på grundlag af et klart defineret program til forberedelse af medlemskab, der omfatter tilsagn fra ansøgerlandene om at prioritere bestemte områder og en tidsplan for gennemførelsen. For det andet at gøre ansøgerlandene fortrolige med EU's politikker og procedurer gennem muligheden for at deltage i EU-programmer.«

På sit møde i Luxembourg i december 1997 besluttede Det Europæiske Råd, at tiltrædelsespartnerskaberne skulle være et nøgleelement i den styrkede førtiltrædelsesstrategi, og at alle former for bistand til ansøgerlandene skulle samles i en enkelt ramme. Kommissionen har vedtaget tiltrædelsespartnerskabet efter konsultation af Letland og på grundlag af de principper, prioriteter, mellemliggende mål og betingelser, som Rådet har vedtaget.

2. MÅL

Formålet med tiltrædelsespartnerskabet er inden for en enkelt ramme at fastlægge de prioriterede områder for det yderligere arbejde, der er omhandlet i Kommissionens udtalelse om Letlands ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union, tillige med de finansielle midler til at hjælpe Letlands med at realisere disse prioriteter samt vilkårene for bistanden. I tiltrædelsespartnerskabet indgår der en række policyinstrumenter, som vil blive benyttet til at hjælpe ansøgerlandene i deres forberedelser på medlemskab. Det drejer sig bl.a. om det nationale program for Letlands overtagelse af Fællesskabets regelværk, den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter, pagten mod organiseret kriminalitet og kortlægningen af det indre marked. Hvert af disse instrumenter er af forskellig art og vil blive forberedt og implementeret efter specifikke procedurer. De vil ikke blive en integrerende del af partnerskabet, men de prioriteter, de indeholder, vil være forenelige med det.

3. PRINCIPPER

De vigtigste prioriterede områder, der er indkredset for hvert ansøgerland, vedrører deres evne til at påtage sig forpligtelserne til at opfylde Københavnerkriterierne, hvorefter:

- ansøgerlandet skal have oprettet stabile institutioner, der kan garantere demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og respekten for og beskyttelsen af mindretal

- ansøgerlandet skal have en fungerende markedsøkonomi og være i stand til at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen

- ansøgerlandet skal være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab og bl.a. tilslutte sig målene for politisk, økonomisk og monetær union.

På sit møde i Madrid pegede Det Europæiske Råd på, at ansøgerlandene skulle tilpasse deres forvaltningsstrukturer for at sikre en harmonisk anvendelse af Fællesskabets politikker efter tiltrædelsen, og i Luxembourg fremhævede det, at omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning var nødvendig, men ikke i sig selv tilstrækkelig; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes.

4. PRIORITETER OG MELLEMLIGGENDE MÅL

Af Kommissionens udtalelser og Rådets behandling heraf kan det udledes, hvilken indsats ansøgerlandene endnu skal gøre på visse områder for at forberede sig på tiltrædelse, og det blev konkluderet, at ingen af landene for nærværende fuldt ud opfylder alle Københavnerkriterierne. Dette betyder, at prioriteterne skal fordeles på mellemliggende stadier, hvert med præcise mål, som skal fastlægges i samarbejde med de berørte lande, og hvis indfrielse vil være betingende for omfanget af den bevilgede bistand og fremskridtene i igangværende forhandlinger med nogle lande og indledningen af forhandlinger med andre. Prioriteterne og de mellemliggende mål er blevet inddelt i to grupper - på kort sigt og på mellemlang sigt. Prioriteterne og målene på kort sigt er blevet udvalgt på det grundlag, at det er realistisk at forvente, at Letland kan indfri dem fuldt ud eller sikre en væsentlig udvikling inden udgangen af 1998. I betragtning af den knappe tid og den administrative kapacitet, der kræves, er der kun udvalgt et begrænset antal prioriteter på kort sigt. Det forventes, at det vil tage mere end et år at realisere prioriteterne på mellemlang sigt, selvom arbejdet hermed vil kunne og bør gå i gang i 1998.

Letland vil blive opfordret til at udarbejde et nationalt program for overtagelse af Fællesskabets regelværk (POFR) inden udgangen af marts, og dette skal indeholde en tidsplan for realiseringen af disse prioriteter og mellemliggende mål, og for så vidt det er muligt og relevant, skal det nødvendige personale og de fornødne finansielle ressourcer angives.

Tiltrædelsespartnerskabet forudsætter, at Letland tager skridt i alle anliggender, som er behandlet i udtalelsen. Som bilag findes der en liste herover. Omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning er ikke i sig selv tilstrækkeligt; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes på samme måde som i Unionen. På alle nedenfor anførte områder er det nødvendigt med en troværdig og effektiv implementering og håndhævelse af regelværket.

På grundlag af analysen i Kommissionens udtalelse og Rådets behandling heraf er der indkredset følgende prioriteter og mellemliggende mål på kort og mellemlang sigt for Letland.

4.1. Kort sigt (1998)

- Politiske kriterier: foranstaltninger til at lette naturaliseringsprocessen for bedre at integrere ikke-lettiske statsborgere, herunder statsløse børn, og forbedring af lettiskundervisningen af ikke-lettisktalende.

- Økonomisk reform: fastlæggelse af økonomipolitiske prioriteter på mellemlang sigt og fælles vurdering inden for rammerne af Europaaftalen; fremskyndelse af en markedsorienteret virksomhedsomstrukturering, særlig ved fuldførelse af privatiseringsprocessen, fortsat styrkelse af banksektoren, modernisering af landbruget og oprettelse af et matrikel- og ejendomsregister.

- Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: yderligere strukturreform inden for den offentlige forvaltning, særlig told- og skatteforvaltningen, finanskontrolkapaciteten, styrkelse af landbrugsministeriet og udformning af en uddannelsesstrategi for retsvæsenet, styrkelse af dyre- og plantesundhedsforvaltningerne, særlig med hensyn til faciliteter ved de ydre grænser, styrkelse af miljøinstitutionerne, indledning af forarbejdet med oprettelse af de nødvendige strukturer for regional- og strukturpolitikken.

- Det indre marked: yderligere tilpasning, herunder på områderne intellektuel og industriel ejendomsret, offentlige indkøb, finansielle tjenesteydelser, konkurrence, statsstøtte og indirekte beskatning, vedtagelse af en lov om statsstøtte og øget gennemsigtighed gennem en forbedring af opgørelsen over statsstøtte og styrkelse af den nye antitrustmyndighed.

- Retlige og indre anliggender: navnlig yderligere konkrete skridt til at bekæmpe korruption og organiseret kriminalitet og til fortsat reform af retssystemet.

- Miljø: fortsat overtagelse af rammelovgivning, udarbejdelse af detaljerede programmer for indbyrdes tilnærmelse og implementering af strategier i forbindelse med de enkelte retsakter. Planlægning og påbegyndelse af gennemførelsen af disse programmer og strategier.

4.2. Mellemlang sigt

- Politiske kriterier: fremskyndelse af integrationen af ikke-lettiske borgere ved at lette naturaliseringsprocessen, også for statsløse børn.

- Økonomisk reform: befæstelse af privatiseringsprocessen; styrkelse af en markedsorienteret virksomhedsstrukturering, finans- og banksektoren, lovgivning om forsyningsselskaber og finansielle tjenesteydelser og styrkelse af konkurrencepolitikken.

- Økonomisk politik: regelmæssig revision af den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter inden for rammerne af Europaaftalen med fokus på at opfylde Københavnerkriterierne for medlemskab af Unionen og Fællesskabets regelværk om den økonomiske og monetære politik (koordination af den økonomiske politik, forelæggelse af konvergensprogrammer, undgåelse af overdrevne underskud); Letland forventes ikke at indføre euroen straks ved tiltrædelsen, men det forventes at føre en politik, som skal sigte mod virkelig konvergens i overensstemmelse med Unionens mål for økonomisk og social samhørighed, og nominel konvergens, der er forenelig med det endelige mål med indførelsen af euroen.

- Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: gennemførelse af EF's lovgivning vedrørende det indre marked og oprettelse af institutioner til at gennemføre Fællesskabets programmer for regionaludvikling og landbrugspolitik (herunder statistisk kapacitet), inklusive bedrageriinstanser; styrkelse af budgetprocessen og den makroøkonomiske fremskrivningskapacitet, forbedring af retssystemets funktionsmåde, uddannelse inden for retsvæsenet i EF-retten og dens anvendelse; styrkelse af institutionerne for de retlige og indre anliggender (med tilstrækkeligt og ordentligt uddannet personale, særlig politi, grænsevagter, ministerier og domstole), reform af told- og skatteforvaltningerne, så de er klar til at anvende regelværket, og styrkelse af administrationerne for levnedsmiddelkontrol.

- Det indre marked: herunder lovgivningstilpasning vedrørende toldpolitik og politik vedrørende den audiovisuelle sektor, statistikker, finansielle tjenesteydelser, opgradering af standardiserings- og overensstemmelsesvurderingsstrukturerne, indførelse af et markedstilsynssystem og horisontal teknisk lovgivning om industrivarer, yderligere tilpasning af konkurrencelovgivningen, særlig om statsstøtte, styrkelse af antitrust- og statsstøttemyndighederne, fremme af virksomhedsudvikling, herunder SMV'er, tilpasning efter Fællesskabets regelværk inden for telekommunikation, forbrugerbeskyttelse og det interne energimarked.

- Retlige og indre anliggender: udvikling af en effektiv grænseforvaltning, særlig på grænsen mod øst, migrationspolitik og asylprocedurer samt fortsat bekæmpelse af organiseret kriminalitet (særlig pengevask, narkotika og menneskehandel) og korruption, tilpasning af visumpolitikken efter EU's og fuldførelse af tilpasningen til internationale konventioner, navnlig med henblik på anvendelse af Schengen-reglerne.

- Landbrug: herunder tilpasning til regelværket på landbrugsområdet (inklusive dyre- og plantesundhedsanliggender, særlig kontrol ved de ydre grænser), tilgodeseelse af miljøaspekterne af landbrug og biodiversitet, konsolidering af jordstrukturen og udvikling af en politik for landdistrikter. Udvikling af kapaciteten til at gennemføre og håndhæve den fælles landbrugspolitiks bestemmelser, navnlig de grundlæggende forvaltningsordninger og administrative strukturer for overvågning af landbrugsmarkederne og gennemførelse af strukturforanstaltninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, vedtagelse og gennemførelse af bestemmelser på dyre- og plantesundhedsområdet, modernisering af visse brancher i fødevareindustrien og prøvnings- og diagnosefaciliteter, omstrukturering af landbrugsfødevareindustrien.

- Fiskeri: udvikling af kapaciteten til at anvende den fælles fiskeripolitik.

- Transport: yderligere bestræbelser for tilpasning til Fællesskabets regelværk vedrørende vejgodstransport (tekniske regler og afgifter), skibsfart (sikkerhed) og jernbanetransport og for tilvejebringelse af de nødvendige investeringer i transportinfrastruktur, navnlig udvidelse af transeuropæiske net.

- Beskæftigelse og sociale anliggender: udvikling af egnede arbejdsmarkedsstrukturer og fælles undersøgelse af beskæftigelsespolitikken som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen; tilpasning af lovgivningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og opbygning af håndhævelsesinstanser, navnlig hurtig overtagelse af rammedirektivet om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen; ligebehandling mellem mænd og kvinder, yderligere udvikling af en aktiv, autonom dialog mellem arbejdsmarkedets parter; yderligere udvikling af den sociale beskyttelse; foranstaltninger til at bringe folkesundhedsstandarderne på linje med EU-standarderne.

- Miljø: udvikling af overvågnings- og implementeringskontrolstrukturer og -kapacitet, løbende planlægning og gennemførelse af programmer for indbyrdes tilnærmelse med berøring til de enkelte retsakter. Der fokuseres særlig på drikke- og spildevand og affald samt luftforurening. Miljøbeskyttelseskravene og behovet for bæredygtig udvikling skal tages i betragtning ved udformningen og gennemførelsen af national og sektorspecifik politik.

- Regional- og samhørighedspolitik: lovgivning og de administrative og budgetmæssige rammer for en national politik til at angribe de regionale skævheder gennem en integreret tilgang med henblik på deltagelse i EU's strukturprogrammer efter medlemsskab.

5. DE VIGTIGSTE INSTRUMENTER I FÆLLESSKABETS FAGLIGE OG FINANSIELLE BISTAND

5.1. Programmering af de finansielle ressourcer

Phare-tildelingen for perioden 1995-1997 er på i alt 112 mio. ECU. Med forbehold af godkendelse af Phare-budgettet for den resterende periode vil Kommissionen bekræfte tildelingerne for 1998 og 1999. Letland er desuden støtteberettiget i henhold til den for 1998 planlagte »catch-up«-facilitet til finansiering af projekter for privatisering/omstrukturering, fremme af udenlandske investeringer og bekæmpelse af korruption. Phares forvaltningsudvalg vil få forelagt finansieringsforslag i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89. Der vil systematisk blive krævet samfinansiering med ansøgerlandene i forbindelse med alle investeringsprojekter. Kommissionen vil arbejde sammen med Letland, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og de internationale finansieringsinstitutioner, navnlig EBRD og Verdensbanken, med henblik på at lette samfinansiering af projekter med berøring til førtiltrædelsesprioriteterne. Den finansielle bistand fra 2000 og fremefter vil omfatte bistand til landbruget og et strukturinstrument, på basis af hvilket foranstaltninger i lighed med Samhørighedsfonden prioriteres. Desuden vil Letland få adgang til finansiering fra multilandeprogrammer, der direkte relaterer til Fællesskabets regelværk.

Phare-programmet er det vigtigste finansieringsinstrument i den styrkede førtiltrædelsesstrategi. Phares mål er i første række at forberede de central- og østeuropæiske lande på tiltrædelse ved at rette den bistand, der ydes, mod overtagelse af Fællesskabets regelværk og særlig mod de prioriteter, der er indkredset i dette tiltrædelsespartnerskab og i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Kommissionen vil hvert år indgå et finansieringsmemorandum med Letland, hvorved Letland påtager sig at opfylde en række af prioriteterne i dette tiltrædelsespartnerskab, og Kommissionen vil forpligte sig til at bidrage finansielt hertil. Ved programmeringen af Fællesskabets finansielle bistand vil der blive taget hensyn til prioriteterne og tidsplanen i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk.

Desuden vil det være en forudsætning for senere finansiel bistand, at den lettiske regering indfrier sine tilsagn i henhold til det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Visse førtiltrædelsesaktiviteter kan styrkes allerede nu (f.eks. støtte til opbygning af institutioner), medens andre som f.eks. finansiering af større investeringsprojekter med sigte på at opfylde kravene i henhold til regelværket på områder som miljø og nuklear sikkerhed vil skulle programmeres over en periode på fem-seks år.

Fra 1998 vil Phare-bistanden blive bevilget til følgende typer foranstaltninger:

- Opbygning af institutioner (ca. 30 %), som omfatter styrkelse af de demokratiske institutioner, retsstaten, den offentlige forvaltning og alle instanser, der har ansvaret for offentlig service, for dermed at skabe de nødvendige institutionelle og administrative strukturer og at oplære personale i anvendelsen af regelværket. Støtten til opbygning af institutioner vil bl.a. tage form af uddannelsesaktioner, faglig bistand og twinning af institutioner og forvaltninger i Letland med de relevante organer i medlemsstaterne. Indledningsvis vil denne twinning blive rettet mod prioriterede områder som f.eks. finanssektoren, landbruget, miljø, retlige og indre anliggender.

- Investeringsstøtte (ca. 70 %) for at muliggøre de nødvendige investeringer i en tilpasning af den lettiske infrastruktur til Fællesskabets regelværk. Støtten vil blive koncentreret om: i) strukturforanstaltninger, navnlig omstrukturering inden for landbrug, regionaludvikling og investering i den menneskelige og intellektuelle kapital, i hvilken forbindelse der vil kunne ydes Phare-bidrag til deltagelse i rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, ii) opfyldelse af Fællesskabets standarder, særlig inden for miljø, landbrug, industri, sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, transport og telekommunikation, iii) samfinansiering af større infrastrukturprojekter (1) og iv) udvikling af små og mellemstore virksomheder (2).

5.2. De internationale finansieringsinstitutioners rolle

Tiltrædelsespartnerskabet vil give nye impulser til og sætte nyt lys på samarbejdet mellem Letland og de internationale finansieringsinstitutioner. Gavebistanden i henhold til tiltrædelsespartnerskabet vil tjene som igangsættelsestilskud og virke som en katalysator for større beløb af udviklingsfinansiering fra de internationale finansieringsinstitutioner. Denne proces vil blive udviklet af Kommissionen sammen med ansøgerlandene, EIB og de internationale finansieringsinstitutitoner, navnlig EBRD og Verdensbanken, med sigte på at lette samfinansiering af projekter med berøring til førtiltrædelsesprioriteterne.

I henhold til et nyt långivningsmandat for perioden 1997-1999 kan EIB stille 3 520 mio. ECU til rådighed i Central- og Østeuropa. Med den nye førtiltrædelsesfacilitet, som EIB's bestyrelse godkendte i begyndelsen af 1998, øges dette beløb til 7 mia. ECU. EIB-lånene vil blive brugt i alle sektorer, der er berettigede til EIB-finansiering, for at lette tiltrædelsesprocessen.

6. BETINGETHED

Fællesskabets bistand vil være betinget af, at Letland indfrier sine forpligtelser i henhold til Europaaftalen, tillige med yderligere fremskridt med hensyn til opfyldelse af Københavnerkriterierne og implementeringen af dette tiltrædelsespartnerskab. Indfries disse almindelige betingelser ikke, vil Rådet kunne træffe afgørelse om suspension af den finansielle bistand på grundlag af artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 622/98.

7. GENNEMFØRELSE AF FØRTILTRÆDELSESBISTANDEN

Finansiel støtte til Letland vil afhænge af, hvor modne de projekter, som den lettiske regering foreslår med henblik på et finansieringsmemorandum, er. Hvis projekterne skal udgives i udbud, vil Kommissionen kun finansiere projekter, der allerede er klar til udbud på tidspunktet for underskrivelsen af finansieringsmemorandummet. Desuden skal alle tidligere/bestående tilsagn inden for samme sektor være indfriet eller under afvikling. For at garantere en effektiv gennemførelse af projekter, der skal finansieres, må disse i princippet ikke falde under en tærskel på 2-3 mio. ECU, navnlig for infrastrukturprojekters vedkommende. Hvis dette betyder, at Letland ikke kan optage sin fulde vejledende tildeling, nedsættes den tilsvarende. Differencen mellem den vejledende og endelige tildeling vil blive overført til den horisontale facilitet for SMV'er eller større infrastruktur. Der vil ikke siden blive kompenseret for dette beløb.

Den lettiske regering opfordres til at etablere en implementeringsinstans, som skal sikre sammenhæng i og komplementaritet mellem alle typer finansiel bistand fra Den Europæiske Union og de nationale ressourcer. En national koordinator vil få ansvaret for at sikre en nær forbindelse mellem tiltrædelsesprocessen i almindelighed og programmeringen af Fællesskabets finansielle bistand.

Den lettiske regering opretter i 1998 (helst under finansministeriet) en national fond for investeringsfremme og opbygning af institutioner, der skal fungere under en national anvisningsberettigets ansvar. Som den centrale instans, gennem hvilken Phare-bistanden og andre former for EF-bistand skal kanaliseres, skal den nationale fond have ansvaret for forvaltningen af disse midler som led i et decentralt gennemførelsessystem for dermed at øge gennemsigtigheden og hindre en for stor spredning af midlerne. Den skal have det generelle ansvar for forvaltningen af midlerne, også overholdelsen af bestemmelserne i finansieringsmemorandummet, og den skal stå til regnskab over for Kommissionen, hvad angår midlernes anvendelse. Den skal også drage omsorg for og overvåge strømmen af nationale og andre samfinansieringsmidler som omhandlet i finansieringsmemorandummet. Den nationale fonds nærmere opgaver og ansvar vil blive beskrevet i de enkelte finansieringsmemoranda.

Kommissionen vil i samarbejde med den lettiske regering føre en politik for yderligere decentralisering af gennemførelsen af den finansielle bistand, når visse betingelser på forhånd er opfyldt, og for så vidt finansforordningen for De Europæiske Fællesskaber tillader det, navnlig artikel 105, stk. 3. Sigtet hermed er inden for visse grænser og gradvis at etablere et forhold mellem Kommissionen og Letland, hvor ansvaret deles mellem parterne på samme måde som det bestående forhold til medlemsstaterne med hensyn til anvendelsen af strukturfondene.

Kommissionen kan i denne sammenhæng, hvis den lettiske regering anmoder derom, udforske muligheden for at anvende de nationale indkøbsprocedurer i forbindelse med udbud og kontraktindgåelse for Phare-projekter, særlig hvor det drejer sig om investeringer. Kommissionen vil træffe beslutning herom efter bl.a. at have undersøgt den lettiske indkøbslovgivning for at kunne fastslå, om den er i overensstemmelse med grundbestemmelserne i EF's regler om offentlige indkøb og finansforordningen, også hvad angår lige adgang til deltagelse i udbud og bestemmelserne i artikel 118. Kommissionen træffer sine beslutninger om anvendelse af nationale indkøbsregler fra sag til sag, og dette vil blive nedfældet i de enkelte finansieringsmemoranda.

Overvågningen af programgennemførelsen sker i fællesskab med Kommissionen efter procedurerne i de enkelte finansieringsmemoranda. Hvert Phare-program skal omfatte kvantificerede fysiske og finansielle mål, som skal nedfældes i finansieringsmemorandaene, for at sikre en effektiv overvågning af, hvordan bistanden under Phare-programmet gennemføres. Med henblik på at måle, hvor effektive de finansierede foranstaltninger under Phare-programmet har været, skal der foretages en efterfølgende evaluering af deres virkninger i forhold til målene.

8. OVERVÅGNING

Der vil blive ført tilsyn med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet inden for rammerne af Europaaftalen. Dette vil begynde i 1998, inden Kommissionen forelægger Rådet sin første ordinære rapport om Letlands fremskridt, også med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.

De forskellige dele af tiltrædelsespartnerskabet vil blive drøftet i de relevante underudvalg. Associeringsudvalget skal drøfte udviklingen generelt, fremskridt og problemer med opfyldelse af prioriteterne og de mellemliggende mål tillige med mere specifikke anliggender, som indbringes for det af underudvalgene. Associeringsudvalget rapporterer til Associeringsrådet om implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.

Phare-forvaltningsudvalget drager omsorg for, at finansieringsafgørelserne er forenelige med tiltrædelsespartnerskabet.

Tiltrædelsespartnerskabet kan om fornødent ændres i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 622/98. Kommissionen vil stille forslag om nybehandling af partnerskabet inden udgangen af 1999 og derefter med regelmæssige mellemrum. I denne sammenhæng vil det blive overvejet, om det er nødvendigt yderligere at specificere de mellemliggende mål i lyset af de fremskridt, som Letland gør med hensyn til at opfylde målene for partnerskabet.

(1) Hvad angår investeringsprojekter i almindelighed vil Letland skulle opfylde princippet om komplementaritet og bidrage med mindst 25 % til projekter, der finansieres i fællesskab.

(2) Der vil være en horisontal facilitet til rådighed for SMV'er til at afhjælpe manglen på investeringskapital for mindre virksomheder.

BILAG

Letland vil skulle tage fat på alle de punkter, der er identificeret i udtalelsen. Formålet med dette bilag er at fremlægge en kort checkliste over de spørgsmål, der er nævnt i udtalelsen om Letland. De er udformet som henstillinger om indsats. De er opført i samme rækkefølge som i udtalelsen, uden at der er tale om nogen rangorden med hensyn til vigtighed eller presserende karakter. De prioriterede indsatsområder for de enkelte ansøgerlande er fastlagt som prioriteter og mellemliggende målsætninger i selve tiltrædelsespartnerskabet.

1. Politiske kriterier

Der skal gøres en indsats for at forbedre retsvæsenet, forbedre forholdene i fængsler og øge kampen mod korruption.

Der skal træffes særlige foranstaltninger til at fremskynde naturaliseringsprocessen for og forbedre integrationen af personer uden statsborgerskab i det lettiske samfund, herunder en fornyet undersøgelse af »vinduespolitikken« og lettelser i forbindelse med naturalisering af statsløse børn. Letland bør også videreføre bestræbelserne for at sikre en generel ligebehandling af ikke-statsborgere og mindretal, navnlig med hensyn til adgang til erhvervsudøvelse. Indsatsen for at undervise ikke-lettisktalende i lettisk skal videreføres.

2. Økonomiske kriterier

Liberaliseringsprocessen skal fortsætte. Navnlig skal de resterende forhindringer for nye firmaers markedsadgang, som f.eks. et for stort bureaukrati og en inkonsekvent lovgivning, fjernes. Privatiseringsprocessen skal afsluttes. Der skal rettes en særlig opmærksomhed mod virksomhedsomstrukturering og mod afskaffelse af strukturelle hindringer for en hurtigere omstrukturering. I denne forbindelse er etableringen af et fungerende register over jord og fast ejendom en prioritet. Konkurrencemyndighederne skal styrkes, og der skal oprettes regulerende organer for offentlige værker og finanssektoren.

Styrkelsen af banksystemet og foranstaltningerne til støtte for en uddybning af finanssektoren bør fortsætte.

Der vil være behov for store investeringer på områder som miljø, energi og transport. Den økonomiske politik skal stimulere en adækvat uddannelse af arbejdskraften med henblik på at øge fleksibiliteten og orienteringen mod markedsøkonomi.

3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab

3.1. Det indre marked uden grænser

De fire friheder

De generelle rammer - Der skal gøres en indsats for at fremskynde lovreformen inden for offentlige indkøb, f.eks. vedrørende offentlige værker samt reglerne for tjenesteydelser og udbudsprocedurer. På området for intellektuel og industriel ejendomsret må lovgivningen og kontrolmekanismerne forbedres betydeligt. Med hensyn til selskabsret skal der sikres fuld overensstemmelse med tredje, ellevte og tolvte direktiv. Lovgivningen om regnskab og revision skal bringes fuldt på linje med EU-kravene, og der skal gøres en indsats for at afhjælpe manglen på kvalificerede bogholdere og revisorer. Beskyttelsen af personoplysninger skal forbedres, så den svarer til beskyttelsesnivauet i EF's rammedirektiv.

Fri bevægelighed for varer - Den rammelovgivning, der vil gøre det muligt for Letland at antage grundprincipperne i EU-systemet, er allerede blevet vedtaget og skal gennemføres. Der er nu behov for at styrke infrastrukturerne for standardisering og overensstemmelsesvurdering. Parallelt hermed skal der ske en hurtigere tilpasning til sektordirektiver, navnlig med hensyn til lægemidler, kemiske stoffer og motorkøretøjer. Når den tekniske lovgivning er fuldt harmoniseret, vil der skulle oprettes en markedsovervågningsmekanisme, der skal blive fuldt funktionsdygtig på længere sigt.

Fri bevægelighed for kapital - Letland har indført konvertibilitet for de løbende poster, har næsten afsluttet liberaliseringen af kapitalbevægelser og bør være i stand til at afskaffe de resterende restriktioner på mellemlang sigt.

Fri bevægelighed for tjenesteydelser - Banksektoren skal styrkes for at kunne fungere som mellemled i finansieringen af indenlandske investeringer. Desuden skal banklovgivningen fuldt ud ændres, så den opfylder EU-kravene, og skal bl.a. indeholde bestemmelser om garantiordninger for bankindlån og hvidvaskning af penge. Lovgivningsændringer for værdipapirer (f.eks. om insiderhandel og optagelse af værdipapirer til notering på fondsbørser) og på forsikringsområdet er også nødvendige for at overholde EF-reglerne.

Fri bevægelighed for personer - Hvad angår gensidig anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer skal der gøres en indsats for at sikre, at der er truffet de nødvendige lovgivnings- og håndhævelsesforanstaltninger. Der skal gøres en yderligere indsats for at sikre de nødvendige lovgivnings- og håndhævelsesmæssige foranstaltninger med hensyn til koordineringen af sociale sikringsordninger.

Konkurrence

Der er behov for en yderligere tilpasning af konkurrenceloven, navnlig på området for kontrol med fusioner. Procedurerne for vedtagelse af lovgivning om kontrol med statsstøtte, herunder både substans- og procedureregler, skal afsluttes. Der er behov for øget gennemsigtighed med hensyn til tildeling af støtte gennem oprettelse og løbende opdatering af en omfattende støtteopgørelse i overensstemmelse med EF-praksis. Alle de eksisterende støtteforanstaltninger skal gennemgås, og de foranstaltninger, der ikke er forenelige med Europaaftalen, må ændres eller ophæves. Nye støtteforanstaltninger skal underkastes et effektivt og systematisk tilsyn. Visse eksklusive rettigheder og statsmonopoler, som ikke er forenelige med Fællesskabets regelværk, skal gradvist justeres og/eller afskaffes.

3.2. Innovation

Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender

For at opnå bedre konkurrenceevne og produktionskvalitet skal der gøres en indsats for at sikre, at der investeres betydeligt i reform af læseplaner, læreruddannelse, lærebøger, udstyr og bygninger.

Forskning og teknologisk udvikling

Der må fortsat ydes støtte til reforminitiativer, der sigter mod at modernisere og rationalisere forskningssystemet.

Telekommunikation

Der kræves betydelige ændringer af politikker og lovgivning for at overholde EF-direktiverne, navnlig for at indskrænke det vigtigste nationale driftsselskabs monopol. Samtidig kræves det nu i regelværket, at myndighederne sikrer, at der overalt er adgang til moderne telefontjenester til en overkommelig pris. Opfyldelsen af denne forpligtelse vil kræve betydelige investeringer i systemet.

Den audiovisuelle sektor

Den eksisterende lovgivning skal ændres, navnlig med hensyn til spørgsmålene om modtagelsesfrihed, fremme af europæiske værker, reklameregler og beskyttelse af mindreårige.

3.3. Økonomiske og fiskale anliggender

Økonomisk og monetær union

Bestemmelser og praksis for finansieringen af centralbankens budgetunderskud skal ændres, så der sikres fuld overensstemmelse med EF-reglerne. Bestræbelserne for at styrke banksektoren, der stadig er sårbar, skal videreføres.

Beskatning

Der må foretages betydelige ændringer af lovgivningen om moms og forbrugsafgifter, der skal bringes i fuld overensstemmelse med EU's krav, så der sikres en konsekvent og mindre generel anvendelse. Der skal især gøres en indsats i forbindelse med rækkevidden af momsfritagelser og momsrefusionsordningen for udenlandske afgiftspligtige.

Der skal tages fat om forskellene mellem Letlands afgiftssystem og EU-kravene. Hvad angår forbrugsafgifter skal der især udvises opmærksomhed om indførelsen af et oplagssystem for varers bevægelighed inden for rammerne af afgiftssuspensionsordninger. Afgiftssatsernes struktur og niveau skal tilpasses til Fællesskabets model.

Statistik

Der skal gøres en indsats inden for de officielle statistikker, særligt med hensyn til virksomhedsstatistikker, national- og landbrugsregnskaber og anvendelsen af klassifikationer og nomenklatur.

3.4. Sektorpolitik

Industri

For at forbedre konkurrenceevnen bør der udfoldes yderligere bestræbelser for at føre politikker, der fremmer åbne og konkurrenceprægede markeder, samt for at antage instrumenterne i EU's industripolitik, vedrørende både markeders funktion (produktspecifikation og markedsadgang, handelspolitik, statsstøtte og konkurrencepolitik) og foranstaltninger i forbindelse med industriens evne til at tilpasse sig forandringer (et stabilt makroøkonomisk klima, teknologi, uddannelse osv.).

Landbrug

Der skal gøres en betydelig indsats for at sikre, at den lettiske lovgivning bringes på linje med EU's krav. Hvad angår de veterinære og plantesundhedsmæssige krav, skal der udvises særlig opmærksomhed om moderniseringen af virksomhederne og inspektions- og kontrolordningerne for beskyttelse af EU's ydre grænser. De administrative strukturer skal udbygges for at sikre gennemførelsen og håndhævelsen af instrumenterne under den fælles landbrugspolitik, herunder importordningerne. Den agroindustrielle sektor skal omstruktureres yderligere, således at dens konkurrenceevne sikres.

Fiskeri

Fiskeriadministrationen skal styrkes for at sikre, at den fælles fiskeripolitik gennemføres på effektiv vis, specielt hvad angår bevarelse og forvaltning af ressourcer, gennemførelse af et tilsyns- og kontrolsystem, forvaltning af den fælles markedsordning for fiskeri- og akvakultursektoren, gennemførelse af en strukturpolitik for fiskeri- og akvakultursektoren, opretholdelse af et fiskerfartøjsregister, indsamling af statistiske data samt gennemførelse af EU's fiskeripolitik inden for miljøbeskyttelse.

Energi

De nuværende bestræbelser skal intensiveres, navnlig med hensyn til tilpasning af lovgivningen, justering af monopoler, herunder på import og eksport, netadgang, energiprissætning, miljøstandarder og beredskab, herunder opbygning af obligatoriske olielagre.

Transport

Der skal gøres en yderligere indsats for at overtage EF-lovgivningen på transportområdet, så den nødvendige lovgivning og den effektive gennemførelse heraf sikres, især vedrørende vejgodstransport (adgang til erhvervet, vægt og dimensioner, vejafgifter), i søfartssektoren (sikkerhed) og for jernbanernes vedkommende (offentlig tjeneste og standardisering af regnskaberne). Letland har behov for at investere i infrastruktur, der anvendes af international trafik, f.eks. i forbedringer af jernbanenettet mellem øst og vest, og for at forbedre grænsepassageinfrastrukturerne ved alle grænser samt i landets havne. Letland rådes til at forbedre landets administrative strukturer, herunder inspektionsorganer f.eks. på sikkerhedsområdet. På nationalt plan er der behov for at udarbejde specifikke strategier for udvikling og finansiering af transportinfrastrukturer.

Små og mellemstore virksomheder

Der skal gøres en indsats for at forbedre og øge kohærensen i SMV-politikken yderligere, forenkle de lovgivningsmæssige og administrative forhold, så de bliver mere SMV-venlige, styrke støttestrukturerne og forbedre afgiftsforholdene og SMV'ernes adgang til finansiering.

3.5. Økonomisk og social samhørighed

Beskæftigelse og sociale anliggender

Lovgivningen skal bringes på linje med fællesskabskravene på områder som sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdsret og lige muligheder for mænd og kvinder, og der må udvikles strukturer for at sikre en effektiv gennemførelse af denne lovgivning. De sociale reformer skal videreføres, og investeringerne i det offentlige sundhedssystem skal øges betydeligt. Der skal udarbejdes aktive arbejdsmarkedspolitikker i konsultation mellem arbejdsmarkedets parter som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen. Der skal udvikles en aktiv, selvstændig social dialog, og den sociale beskyttelse skal forbedres.

Regionalpolitik og samhørighed

Letland må indføre en integreret og effektiv regionalpolitik. Landet skal udvikle de administrative strukturer og budgetprocedurer, som er nødvendige for i fuldt omfang at kunne deltage i EU's strukturpolitik og effektivt kanalisere strukturfondsmidlerne efter medlemsskab.

3.6. Livskvalitet og miljø

Miljø

Der må tages skridt til at sikre en fuldstændig gennemførelse af miljøregelværket samt gøres betydelige fremskridt med hensyn til en effektiv overholdelse heraf. Der må rettes en særlig opmærksomhed mod en hurtig gennemførelse af rammedirektiverne om luft, affald og vand og af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC). Investeringerne skal øges, især vedrørende behandling af byspildevand, drikkevand, aspekter af affaldsbehandling og lovgivningen om luftforurening. Der skal gøres en stor indsats for at udvikle adækvate gennemførelses- og håndhævelsesstrukturer.

Forbrugerbeskyttelse

Lovgivningen må ændres på områder som f.eks. beskyttelse af forbrugerens økonomiske interesser (salg uden for forretningslokaler, fjernsalg, timeshare og forbrugerkredit). Der er også behov for ændringer for at tilpasse lovgivningen om vildledende reklame, urimelige kontraktvilkår og produktsikkerhed i nogle sektorer. Tilnærmelsen af lovgivningen om pakkerejser og prisangivelse skal afsluttes. Det er nødvendigt, at der udvikles en stærk og uafhængig forbrugerbevægelse, som støttes af de offentlige myndigheder.

3.7. Retlige og indre anliggender

Der er stadig store mangler, der skal dækkes i Letlands lovgivnings- og gennemførelsessystemer. Kampen mod økonomisk kriminalitet skal styrkes. Med hensyn til forvaltningen af landets grænse mod øst er der behov for betydelige forbedringer af de menneskelige og tekniske ressourcer samt kontrolstrukturer. Den fysiske markering af grænsen mellem Letland og Belarus er endnu ikke afsluttet. Det må sikres, at Genève-konventionen af 1951 og flygtningeloven gennemføres på effektiv vis. Kampen mod organiseret kriminalitet må intensiveres på områder som narkotikahandel, handel med kvinder, prostitution, hvidvaskning af penge og smugleri. Håndhævelsen af lovgivningen om bekæmpelse af narkotika skal forbedres yderligere. Det lettiske retsvæsen skal forberedes til medlemskab af EU. Der skal gøres en indsats over for den institutionelle ressourceknaphed, manglen på erfarent personale og forvaltningsmæssige svagheder, der fører til ineffektivitet og nogen korruption.

3.8. Eksterne politikker

Handel og internationale økonomiske forbindelser

Der skal træffes forberedelser, således at landet ved tiltrædelsen kan anvende Fællesskabets forskellige samarbejds- og præferenceaftaler, multilaterale og bilaterale handelspolitiske forpligtelser samt dets autonome handelsmæssige beskyttelsesinstrumenter. Samtidig må den nationale lovgivning på dette område ophæves.

Udvikling

Der skal træffes forberedelser, således at Letland ved tiltrædelsen kan anvende Lomé-handelsordningen for AVS-staterne og sammen med de øvrige medlemsstater deltage i finansieringen af Den Europæiske Udviklingsfond.

Told

Toldlovgivningen skal tilpasses EF's forskrifter, og organiseringen af personalet og dets opgaver skal svare til den struktur, der kendetegner en moderne toldadministration. Der er behov for en stor indsats for at sikre redeligheden i toldtjenesten som helhed. Der skal gøres en indsats for at indføre edb-systemer med henblik på fuld deltagelse i toldunionen og det indre marked. Der skal lægges særlig vægt på at forberede toldadministrationerne til at håndtere alle toldprocedurer af økonomisk betydning, toldsuspensionsordningen og forvaltningen af toldkontingenter og toldlofter. I den strategiske planlægning skal der tages hensyn til styrkelsen af grænseposter langs den ydre grænse, som Letland på tiltrædelsestidspunktet vil have med de lande, der ikke er EU-medlemsstater.

3.9. Finansielle spørgsmål

Der skal etableres de finansielle forvaltnings- og kontrolmekanismer, der er nødvendige for at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af fællesskabspolitikkerne. Det nuværende regnskabssystem bør ligesom toldsystemet ændres, således at man opnår en effektiv forvaltning af systemet med »egne indtægter«. Det skal sikres, at nationalregnskaberne er pålidelige, således at der kan foretages en nøjagtig beregning af BNI.

4. Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk

For at opnå en effektiv gennemførelse og håndhævelse af Fællesskabets regelværk skal der gennemføres omfattende reformer for at styrke Letlands administrative strukturer inden for praktisk taget alle EU-relevante sektorer. Der skal gøres en særlig indsats for at styrke toldmyndighederne og de myndigheder, som skal sørge for, at Fællesskabets forskrifter vedrørende det indre marked anvendes korrekt. De regulerende og tilsynsførende organer skal styrkes på områder som f.eks. konkurrence, værdipapirer, forsikring, banker, hvidvaskning af penge, offentlige indkøb, forbrugerbeskyttelse, transportsikkerhed, standarder og certificering, miljø, finanskontrol, veterinær og plantesundhedsmæssig kontrol, levnedsmiddelkontrol samt arbejdstilsyn.

Der skal udfoldes større bestræbelser for at forbedre personalets kvalifikationer inden for EU-relaterede anliggender og generelt set sikre en effektiv offentlig forvaltning. Med henblik herpå bør der bl.a. udarbejdes en omfattende national uddannelsesstrategi for offentlige tjenestemænd.

Retsvæsenet skal styrkes for så vidt angår ressourcer og relevant ekspertise. Der skal gennemføres en omfattende højnelse af dommeres kvalifikationer, navnlig hvad angår EF-anliggender.