Rådets afgørelse

af 6. december 2001

om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri

(2001/887/RIA)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31 og artikel 34, stk. 2, litra c),

under henvisning til Den Franske Republiks initiativ(1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen(3) fastsættes det, at eurosedler og euromønter skal sættes i omløb fra den 1. januar 2002, og at de deltagende medlemsstater skal sikre, at der findes passende sanktioner mod efterligning og forfalskning af europengesedler og -mønter.

(2) Den beskyttelse af euroen, som de ovennævnte instrumenter yder, bør udbygges og styrkes ved hjælp af bestemmelser, som sikrer et tæt samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, Den Europæiske Centralbank, de enkelte medlemsstaters centralbanker, Europol og Eurojust for så vidt angår bekæmpelse af forfalskning af euroen.

(3) Rådet vedtog den 29. maj 2000 rammeafgørelse 2000/383/RIA om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner i forbindelse med indførelse af euroen(4).

(4) Rådet vedtog den 28. juni 2001 forordning (EF) nr. 1338/2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri(5), og Rådets forordning (EF) nr. 1339/2001 om udvidelse af virkningerne af forordning (EF) nr. 1338/2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen som fælles valuta(6) -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

a) "falske sedler" og "falske mønter": sedler og mønter som defineret i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1338/2001

b) "falskmøntneri og strafbare handlinger, der vedrører falskmøntneri i forbindelse med euroen": de handlinger i forbindelse med euroen, der er beskrevet i artikel 3-5 i rammeafgørelse 2000/383/RIA

c) "kompetente myndigheder": de myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget med henblik på centralisering af oplysninger, navnlig de nationale centralkontorer, og med henblik på påvisning af falskmøntneri og strafbare handlinger, der vedrører falskmøntneri i forbindelse med euroen, retsforfølgning eller domfældelse

d) "Genève-konventionen": den internationale konvention til bekæmpelse af falskmøntneri, der blev undertegnet den 20. april 1929 i Genève, og protokollen hertil

e) "Europol-konventionen": konventionen af 26. juli 1995 om oprettelse af en europæisk politienhed(7).

Artikel 2

Sagkyndig undersøgelse af sedler og mønter

Medlemsstaterne drager i forbindelse med efterforskning af falskmøntneri og strafbare handlinger, der vedrører falskmøntneri i forbindelse med euroen, omsorg for:

a) at et nationalt analysecenter (NAC), som er udpeget eller oprettet i medfør af artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1338/2001, foretager de nødvendige sagkyndige undersøgelser af sedler, der formodes at være falske, og

b) at et nationalt møntanalysecenter (NCAC), som er udpeget eller oprettet i medfør af artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1338/2001, foretager de nødvendige sagkyndige undersøgelser af mønter, der formodes at være falske.

Artikel 3

Videresendelse af resultaterne af de sagkyndige undersøgelser

Medlemsstaterne sikrer, at resultaterne af de undersøgelser, som NAC og NCAC udfører i medfør af artikel 2, meddeles Europol efter bestemmelserne i Europol-konventionen.

Artikel 4

Underretningspligt

1. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale centralkontorer, som er omhandlet i artikel 12 i Genève-konventionen, i overensstemmelse med Europol-konventionen meddeler Europol centraliserede oplysninger om efterforskning af falskmøntneri og strafbare handlinger, der vedrører falskmøntneri i forbindelse med euroen, herunder oplysninger fra tredjelande. Medlemsstaterne og Europol samarbejder om at bestemme, hvilke oplysninger der skal meddeles. Oplysningerne skal mindst omfatte identifikation af de involverede personer, identifikation af de strafbare handlinger, de nærmere omstændigheder ved afsløringen af de strafbare handlinger, beslaglæggelsen og forbindelser til andre sager.

2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder gør, når det er hensigtsmæssigt under efterforskning af falskmøntneri og strafbare handlinger, der vedrører falskmøntneri af euroen, brug af de faciliteter, som den midlertidige retlige samarbejdsenhed tilbyder, og senere af Eurojusts samarbejdsfaciliteter, når denne er oprettet, i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastsat i instrumentet om oprettelse af den midlertidige retlige samarbejdsenhed og Eurojust.

Artikel 5

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i EF-Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2001.

På Rådets vegne

M. Verwilghen

Formand

(1) EFT C 75 af 7.3.2001, s. 1.

(2) Udtalelse afgivet den 23.10.2001 (endnu ikke offentliggjort i EF-Tidende).

(3) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.

(4) EFT L 140 af 14.6.2000, s. 1.

(5) EFT L 181 af 4.7.2001, s. 6.

(6) EFT L 181 af 4.7.2001, s. 11.

(7) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2. Senest ændret ved protokol af 30. november 2000 (EFT C 358 af 13.12.1000, s. 2).