»BILAG

PARAMETRE, JF. ARTIKEL 3

1. Definitioner

Aktive antennesystemer (AAS): en basisstation og et antennesystem, hvor amplituden og/eller fasen mellem antenneelementerne justeres kontinuerligt, hvilket resulterer i et antenneudstrålingsdiagram, der varierer som reaktion på kortvarige ændringer i radiomiljøet. Dette omfatter ikke langsigtet stråleformning, som f.eks. fast elektrisk downtilt. I AAS-basisstationer er antennesystemet en integreret del af basisstationsystemet eller -produktet.

Ikkeaktive antennesystemer (ikke-AAS): en basisstation og et antennesystem med en eller flere antennetilslutninger, som er forbundet med et eller flere særskilt konstruerede passive antenneelementer til radiospredning. Amplituden og fasen af signalerne til antenneelementerne justeres ikke løbende som reaktion på kortvarige ændringer i radiomiljøet.

Ækvivalent isotropisk udstrålet effekt (EIRP): produktet af den effekt, der sendes til antennen, og antenneforstærkningen i en given retning i forhold til en isotrop antenne (absolut eller isotrop forstærkning).

Samlet udstrålet effekt (TRP): et mål for, hvor stor effekt en kompositantenne udstråler. Det svarer til den samlede effekttilførsel til antennegruppesystemet fratrukket eventuelle tab i antennegruppesystemet. TRP er integralet af den effekt, der udstråles i forskellige retninger over den samlede udstrålingssfære, jf. formelen:

hvor P(θ,φ) er den udstrålede effekt fra et antennegruppesystem i en retning (θ,φ), der fremgår af følgende formel:

hvor PTx angiver den effekt (målt i watt), som er tilført gruppesystemet, og g(θ,φ) angiver gruppesystemets retningsbestemte forøgelse i den pågældende (θ,φ) retning.

Smalbåndssystem: et jordbaseret system, der leverer elektroniske kommunikationstjenester i en kanal på 200 kHz (1), med undtagelse af GSM-systemer.

Bredbåndssystem: er et jordbaseret system, der leverer elektroniske kommunikationstjenester i en kanal, der er større end 200 kHz (2).

2. Frekvensarrangement

I 900 MHz-båndet gælder følgende frekvensarrangement:

1) Duplexdrift skal ske som frekvensdelt duplex (Frequency Division Duplex — FDD). Duplexafstanden skal være 45 MHz, hvor terminalens transmission (900 MHz FDD-uplink) foregår i den nedre del af båndet fra 880 MHz og op til 915 MHz (»nedre 900 MHz-bånd«), og basisstationens transmission (900 MHz FDD-downlink) foregår i den øvre del af båndet fra 925 MHz og op til 960 MHz (»øvre 900 MHz-bånd«).

2) Størrelsen af de tildelte blokke skal generelt give mulighed for adgang til mindst 5 MHz sammenhængende frekvenser. Hvis der tildeles mindre blokke, skal de være i multipler af 200 kHz.

3) Det nedre 900 MHz-bånd eller dele heraf kan anvendes til ren uplink-drift (3) uden parrede frekvenser i det øvre 900 MHz-bånd.

4) Det øvre 900 MHz-bånd eller dele heraf kan anvendes til ren downlink-drift (4) uden parrede frekvenser i det nedre 900 MHz-bånd.

5) Transmissionerne fra basisstationer og terminaler skal opfylde de tekniske vilkår, der er angivet i henholdsvis del 4, 5 og 6. I 1 800 MHz-bånd gælder følgende frekvensarrangement:

6) Duplexdrift skal ske som frekvensdelt duplex (Frequency Division Duplex — FDD). Duplexafstanden skal være 95 MHz, hvor terminalens transmission (1 800 MHz FDD-uplink) foregår i den nedre del af båndet fra 1 710 MHz og op til 1 785 MHz (»nedre 1 800 MHz-bånd«), og basisstationens transmission (1 800 MHz FDD-downlink) foregår i den øvre del af båndet fra 1 805 MHz og op til 1 880 MHz (»øvre 1 800 MHz-bånd«).

7) Størrelsen af de tildelte blokke skal generelt give mulighed for adgang til mindst 5 MHz sammenhængende frekvenser. Hvis der tildeles mindre blokke, skal de være i multipler af 200 kHz.

8) Det nedre 1 800 MHz-bånd eller dele heraf kan anvendes til ren uplink-drift3 uden parrede frekvenser i det øvre 1 800 MHz-bånd.

9) Det øvre 1 800 MHz-bånd eller dele heraf kan anvendes til ren downlink-drift4 uden parrede frekvenser i det nedre 1 800 MHz-bånd.

10) Transmissionerne fra basisstationer og terminaler skal opfylde de tekniske vilkår, der er angivet i henholdsvis del 4, 5 og 6.

3. Frekvensadskillelse

Frekvensadskillelse er nødvendig for at sikre sameksistens i mangel af bilaterale eller multilaterale aftaler om frekvenskoordinering mellem systemer, der støder op til hinanden, men udelukker ikke, at operatørerne af sådanne systemer aftaler at anvende mindre strenge tekniske parametre.

Hvis der ikke er indgået aftaler om frekvenskoordinering, anvendes en frekvensadskillelse på 200 kHz mellem de nominelle kanalkanter af systemer, der støder op til hinanden, i følgende tilfælde:

1) et smalbåndssystem og et bredbåndssystem, der begge er i overensstemmelse med BEM (5)

2) to forskellige typer smalbåndssystemer, som begge er i overensstemmelse med BEM

3) et GSM-system og enten et smalbåndssystem eller et bredbåndssystem, der begge er i overensstemmelse med BEM

Hvis et smalbåndssystem drives i beskyttelsesbåndet (6) til et bredbåndssystem, skal der være en frekvensadskillelse på mindst 200 kHz mellem smalbåndssystemets kanalkant og kanten af bredbåndsoperatørens blok, idet der tages hensyn til eksisterende beskyttelsesbånd mellem kanterne af forskellige bredbåndsoperatørers blokke eller til kanten af driftsbåndet (som støder op til frekvensbånd, der anvendes af andre tjenester). Smalbåndssystemet må kun drives i kanalbåndbredder, der tilhører det pågældende bredbåndssystem, på 10 MHz eller derover.

Afhængigt af de nationale forhold med hensyn til indførelse af jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester, og mobilkommunikationssystemer til jernbaner (7), kan der anvendes en frekvensadskillelse på 200 kHz mellem disse systemers nominelle kanalkanter ved frekvensgrænsen 925 MHz i følgende tilfælde:

a) et mobilkommunikationssystem til jernbaner, der drives i en kanal på 200 MHz og støder op til et bredbåndssystem

b) et mobilkommunikationssystem til jernbaner, der drives i en kanal, der er større end 200 kHz, og støder op et smalbåndssystem

c) et mobilkommunikationssystem til jernbaner, der drives i en kanal på 200 MHz og støder op til et smalbåndssystem af en anden type.

Gennemførelsen af frekvensadskillelsen på 200 kHz forvaltes på nationalt plan (8) med det formål at sikre en effektiv udnyttelse af frekvensressourcerne.

4. Tekniske vilkår for basisstationer — Block Edge Mask (BEM)

De tekniske parametre for basisstationer, kaldet Block Edge Mask (BEM), der er beskrevet i denne del, er væsentlige for at sikre sameksistens mellem elektroniske kommunikationsnet, der støder op til hinanden, i mangel af bi- eller multilaterale aftaler mellem operatører af sådanne net. BEM'er vedrører tekniske vilkår, der knyttes til brugsrettigheder til radiofrekvenser og har til formål at undgå interferens mellem radiofrekvensbrugere, der nyder sådanne rettigheder.

Operatører af elektroniske kommunikationsnet i 900 MHz-båndet eller 1 800 MHz-båndet kan på bilateral eller multilateral basis aftale mindre strenge tekniske parametre, forudsat at de fortsat opfylder de tekniske vilkår, der er fastsat for at beskytte andre tjenester, applikationer eller net, og deres forpligtelser som følge af grænseoverskridende koordinering.

En BEM er en udstrålingsmaske, hvor den udsendte spektraltæthed er defineret som en funktion af frekvensen i forhold til kanten af en frekvensblok, som en operatør har fået tildelt (dvs. har tilladelse til at anvende). Den består af flere elementer som vist i tabel 1.

Effektgrænsen for basisområdet sikrer, at andre operatørers frekvenser i enten 900 MHz-båndet eller 1 800 MHz-båndet beskyttes. Effektgrænsen for det ekstra basisområde er en grænse uden for båndet, som sikrer, at frekvenser til tjenester og applikationer uden for enten 900 MHz-båndet eller 1 800 MHz-båndet beskyttes. Effektgrænsen for overgangsområderne muliggør en gradvis overgang fra effektgrænsen inden for blokken til effektgrænsen for basisområdet og sikrer sameksistens med andre operatører i tilstødende blokke.

De BEM'er, der er fastsat i dette bilag, gælder ikke for GSM-systemer.

Tabel 1

Definition af BEM-elementerne

BEM-element Definition Inden for blokken Tildelt frekvensblok, for hvilken BEM er afledt. Basisområde Frekvenser i enten 900 MHz-båndet eller 1 800 MHz-båndet, der anvendes til jordbaserede systemer, som kan levere elektroniske kommunikationstjenester, bortset fra den tildelte blok og de tilhørende overgangsområder. Overgangsområde Frekvenser, der støder op til en tildelt blok. Ekstra basisområde Frekvenser i bånd, der støder op til enten 900 MHz-båndet eller 1 800 MHz-båndet, hvor der gælder specifikke effektgrænser for at beskytte andre tjenester.

Figur 1 er en generel illustration af en BEM for 900 MHz-båndet og 1 800 MHz-båndet.

Effektgrænserne vises særskilt for ikke-AAS og AAS. For ikke-AAS gælder effektgrænserne den gennemsnitlige EIRP. For AAS gælder de den gennemsnitlige TRP. Den gennemsnitlige EIRP eller den gennemsnitlige TRP måles som et gennemsnit over et tidsinterval og over en frekvensbåndbredde. I tidsdomænet beregnes den gennemsnitlige EIRP eller den gennemsnitlige TRP som gennemsnittet over den aktive del af signalpakkerne (signal bursts) og svarer til én effektindstilling. I frekvensdomænet beregnes den gennemsnitlige EIRP eller den gennemsnitlige TRP over den frekvensbåndbredde, der er angivet i tabel 3, 4 og 5 nedenfor. Generelt (medmindre andet er anført) svarer BEM-effektgrænserne til den samlede effekt, der udstråles af det relevante udstyr inklusive alle sendeantenner. Dette gælder dog ikke for effektgrænserne i basisområdet, overgangsområdet og det ekstra basisområde for ikke-AAS-basisstationer, som er angivet pr. antenne.

De tekniske vilkår for ikke-AAS-basisstationer gælder for jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester ved brug af såvel 900 MHz-båndet som 1 800 MHz-båndet. De tekniske vilkår for AAS-basisstationer gælder for jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester ved brug af 1 800 MHz-båndet. AAS-basisstationer må ikke anvende 900 MHz-båndet.

For udstyr, der anvender enten 900 MHz-båndet eller 1 800 MHz-båndet, kan der også anvendes andre tekniske parametre end de nedenfor anførte, forudsat at der anvendes passende afhjælpningsteknikker. Disse afhjælpningsteknikker skal være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/53/EU (9) og give et beskyttelsesniveau, der som minimum svarer til det, der opnås ved de væsentlige krav i nævnte direktiv.

Tabel 2

Effektgrænser inden for blokken for ikke-AAS- og AAS-basisstationer

BEM-element Ikke-AAS EIRP-grænse AAS TRP-grænse (kun for 1 800 MHz-båndet) Inden for blokken Ikke obligatorisk. Hvis en medlemsstat fastsætter en øvre grænse, kan der anvendes en værdi på mellem 63 dBm/(5 MHz) og 67 dBm/(5 MHz) pr. antenne for bredbåndssystemer, og for smalbåndssystemer kan der anvendes en værdi på mellem 60 dBm/(200 kHz) og 69 dBm/(200 kHz) pr. antenne. Ikke obligatorisk. Hvis en medlemsstat fastsætter en øvre grænse, kan der anvendes en værdi på 58 dBm/(5 MHz) pr. celle (*1).

Forklarende bemærkning til tabel 2:

For lokaliteter, hvor der anvendes en procedure for koordinering med tilstødende tjenester, kan medlemsstaterne fastsætte en øvre grænse for den udstrålede effekt.

Tabel 3

Effektgrænser i basisområdet for ikke-AAS- og AAS-basisstationer

BEM-element Frekvensområde Maksimal gennemsnitlig EIRP-grænse pr. antenne for ikke-AAS Maksimal gennemsnitlig TRP-grænse pr. celle for AAS (kun for 1 800 MHz-båndet) (*2) Basisområde FDD-downlink-blokke + 3 dBm/MHz - 6 dBm/MHz





Tabel 4

Effektgrænser i overgangsområdet for ikke-AAS- og AAS-basisstationer

BEM-element Frekvensområde Maksimal gennemsnitlig EIRP-grænse pr. antenne for ikke-AAS (*3) Maksimal gennemsnitlig TRP-grænse pr. celle for AAS (kun for 1 800 MHz-båndet) (*4) Overgangsområde 0-0,2 MHz fra blokkanten 32,4 dBm/(0,2 MHz) 17,4 dBm/(0,2 MHz) 0,2-1 MHz fra blokkanten 13,8 dBm/(0,8 MHz) 4,7 dBm/(0,8 MHz) 1-5 MHz fra blokkanten 5 dBm/MHz -4 dBm/MHz 5-10 MHz fra blokkanten 12 dBm/(5 MHz) 3 dBm/(5 MHz)





Tabel 5

Effektgrænser i det ekstra basisområde for ikke-AAS-basisstationer

BEM-element Relevant frekvensområde Maksimal gennemsnitlig EIRP-grænse pr. antenne for ikke-AAS (*5) (*6) Ekstra basisområde 0-0,2 MHz fra blokkanten 32,4 dBm/(0,2 MHz) 0,2-1 MHz fra blokkanten 13,8 dBm/(0,8 MHz) 1-5 MHz fra blokkanten 5 dBm/MHz 5-10 MHz fra blokkanten 12 dBm/(5 MHz) 0-10 MHz fra blokkanten (*7) 3 dBm/MHz

Forklarende bemærkning til tabel 5:

Tabel 5 gælder kun for området uden for båndet, jf. figur 1 og tabel 1. Det betyder, at hele det relevante frekvensområde ligger i området uden for båndet.

For AAS-basisstationer gælder effektgrænserne uden for blokken i tabel 3 og 4 også uden for båndet i området 0-10 MHz fra båndkanten, alt afhængigt af den tildelte frekvensbloks placering.

5. Andre vilkår

Området med tilfældig udstråling (spurious emission) for basisstationer i 900 MHz-båndet og 1 800 MHz-båndet begynder ved en frekvensafstand på 10 MHz fra den respektive båndkant (10).

Jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester ved brug af AAS, må ikke ydes bedre beskyttelse mod systemer i tilstødende frekvensbånd end jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester ved brug af ikke-AAS.

6. Tekniske vilkår for terminaler

AAS-terminaler må hverken anvende 900 MHz-båndet eller 1 800 MHz-båndet.

Tabel 6

Effektgrænse inden for blokken for terminaler