RAADETS RESOLUTION

af 19. juni 1990

om forebyggelse af ulykker, der medfoerer havforurening

(90/C 206/01)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER -

som beklager de store skader paa Faellesskabets havoekosystem foraarsaget af udslip paa mere end 100 000 tons olie som foelge af de ulykker, der i de sidste 14 dage af 1989 ramte tankskibene Aragon, der foerer spansk flag, og Khark-V, der foerer iransk flag, i dele af Atlanterhavet, der ligger naer oegrupper tilhoerende to af Faellesskabets medlemsstater, samt af den ulykke af samme karakter, der ramte B/T Seawind Dos,

som er af den opfattelse, at saadanne skader kan faa katastrofale foelger for fauna og flora saavel som for andre naturressourcer i omraadet,

som tager hensyn til, at de omtalte ulykker paa havet har vakt betydelig bekymring i offentligheden, idet der er en risiko for, at de truer den retmaessige anvendelse af kysterne til rekreative formaal med de deraf foelgende negative virkninger for de turistmaessige ressourcer i medlemsstaterne,

som erindrer om de enorme materielle og miljoemaessige skader, der har ramt andre omraader i Faellesskabet i forbindelse med ulykker af samme art, saasom de soergeligt beroemte ulykker med tankskibene Torrey Canyon og Amoco Cadiz,

som er bekymret over den foruroligende hyppighed, hvormed der sker ulykker af denne art paa havet,

som tager i betragtning, at verdens flaade af supertankere er blevet nedslidt, uden at der paa kort sigt er planlagt nogen renovering, at en forringelse og utilstraekkelig vedligeholdelse af et stort antal supertankere goer sig gaeldende, og at der hertil kommer den fare, der er forbundet med sejlads i farvande under daarlige og undertiden ekstreme meteorologiske forhold og paa ruter med meget taet trafik,

som er sig bevidst, at den mest velegnede metode til bekaempelse af skibsfartsulykker er i videst muligt omfang at saette ind paa de forebyggende aspekter, idet den mest effektive bekaempelse af havforurening er at undgaa, at den opstaar,

som er sig bevidst, at Faellesskabet maa vaere behoerigt forberedt til at saette ind mod uheld af denne art i Faellesskabets farvande, og som tager i betragtning, at omfanget af de skader, der sker ved forurening, staar i direkte forhold til den hurtighed, hvormed der gribes ind, samt til den grad af samordning, der foreligger mellem de til raadighed staaende nationale og internationale tjenester,

som erkender, at Den Internationale Soefartsorganisation (IMO) udgoer et centrum for forebyggelse og bekaempelse af havforurening paa internationalt plan,

som erindrer om, at IMO har udarbejdet saerlige regler og bestemmelser med henblik paa forebyggelse og bekaempelse af havforurening, og at en raekke lande, herunder alle EF-medlemsstaterne, i Paris er naaet til enighed om at foere tilsyn med de skibe, der anloeber deres havne, og

som henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 17. marts 1989 om sikkerhed til soes, samt til Kommissionens henstilling, forelagt Raadet den 2. august 1989, om en effektivisering af havnestaternes tilsyn i Faellesskabet -

VEDTAGER FOELGENDE RESOLUTION:

1. Medlemsstaterne skal bestraebe sig paa at have en tilstraekkelig og effektiv soefartsadministration, der er i stand til at sikre noeje overholdelse af de tekniske krav til sikkerheden paa havet og til forebyggelsen af havforurening foraarsaget af skibe, der foerer de respektive medlemsstaters flag, i overensstemmelse med bestemmelserne i de gaeldende internationale konventioner, i saerdeleshed SOLAS- og MARPOL-konventionerne.

2. Medlemsstaternes soefartsadministrationer skal intensivere deres tilsyn med de fremmede skibe, der anloeber Faellesskabets havne, saaledes at det saa vidt muligt kan sikres, at disse ikke udgoer en uacceptabel risiko for menneskers sikkerhed paa havet eller for havoekosystemets bevarelse. I saerdeleshed skal maalsaetningerne vedroerende minimumsantallet af de inspektioner, der er foreskrevet i Paris-memorandummet om havnestatskontrol, vaere opfyldt.

3. Medlemsstaterne sikrer sig, at deres skibsinspektoerer i forbindelse med de i afsnit 2 og 3 omhandlede aktiviteter foretager en efterproevning, isaer ved hjaelp af sikkerhedsbemandingslisten, for saa vidt angaar kvalifikationerne hos de personer, der udgoer skibenes besaetning, herunder navnlig tankskibenes besaetning, idet det isaer paases, at reglement nr. 13 i kapitel V i SOLAS-konventionen saavel som forskrifterne i STCW-konventionen af 1978 overholdes.

4. Medlemsstaterne boer altid, i det omfang det er muligt, yde hinanden gensidig bistand ved bestemmelse af oprindelsen til en havforurening med olie eller andre stoffer, der er skadelige for Faellesskabets havmiljoe, samt ved overvaagning og bekaempelse heraf. Medlemsstaterne skal saaledes navnlig traeffe foranstaltninger, som kan anses for noedvendige for at sikre, at der ved enhver skibsulykke, som udgoer en trussel mod faellesskabsfarvandenes oekosystem, kommer en hurtig, effektiv og samordnet reaktion fra alle medlemsstaternes administrationer med indsaettelse af de midler, der alt efter omstaendighederne er de mest velegnede og tilgaengelige.

5. Kommissionen opfordres til at indlede arbejdet med henblik paa fremme og forbedring af det organ for en faellesskabsaktion, der findes i form af den saakaldte Task Force, idet det tillaegges de noedvendige midler og de praecise befoejelser, der er noedvendige for en samordnet og hurtig reaktion.

6. Endvidere opfordres Kommissionen til saa hurtigt som muligt at fortsaette sine undersoegelser i forbindelse med projektet om oprettelse af et system for sikkerhed for skibsfarten baseret paa kontrolposter og kystbaserede navigationshjaelpesystemer, i overensstemmelse med de generelle rammer for COST-aktion 301 og 311, med henblik paa en passende beskyttelse af farvande, der udgoer vigtige ruter for Faellesskabets skibstrafik.