*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 22. oktober 1986

om den belgiske regerings stoette til fordel for bryggeriudstyrsindustrien

(Kun den franske og den nederlandske udgave er autenstisk)

(87/48/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med ovennaevnte artikel at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under hensyn til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

I 1984 besluttede den belgiske regering at oprette finansieringsselskabet Technibra SA via den offentlige virksomhed Société Régionale d'Investissement de Wallonie (SRIW).

Formaalet med Technibra er som naevnt i bilaget til »Moniteur Belge« af 10. november 1984 at fremme kedelindustrien, saerlig bryggeriudstyrsindustrien, ved at erhverve andele i virksomheder inden for denne sektor og ved at yde finansiel stoette eller bistand paa det tekniske, handelsmaessige og forvaltningsmaessige omraade.

Technibras kapital blev fastsat til 125 mio bfr., hvoraf halvdelen blev indbetalt af myndighederne i den vallonske region, som stadig er eneaktionaer.

I 1984 indskoed Technibra kapital paa 50 mio bfr. i en bryggeriudstyrsvirksomhed i Tournai. Dette fremgaar af virksomhedens regnskaber for det paagaeldende aar.

Hverken oprettelsen af Technibra SA eller kapitaltilfoerslen til virksomheden i Tournai blev anmeldt til Kommissionen, som fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3.

Da Kommissionen havde faaet kendskab til oprettelsen af Technibra, som den mente svarede til indfoerelse af en sektorstoetteordning, anmodede den ved telex af 30. september 1985 den belgiske regering om detaljerede oplysninger derom.

Den belgiske regering svarede ved telexmeddelelse af 21. november 1985, hvori den bekraeftede de belgiske regionale myndigheders oprettelse af Technibra SA og kapitaltilfoerslen paa 50 mio bfr. til virksomheden i Tournai og oplyste, at der endnu ikke var gennemfoert andre foranstaltninger via Technibra.

Kommissionen besluttede den 29. januar 1986 at indlede den i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, omhandlede procedure med hensyn til oprettelsen af Technibra SA og dets kapitaltilfoersel til virksomheden i Tournai.

Efter Kommissionens opfattelse svarede oprettelsen af Technibra til indfoerelse af en sektorstoetteordning, og kapitaltilfoerslen til virksomheden i Tournai var en stoetteforanstaltning, som faldt ind under EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1.

Hverken stoetteordningen eller den foerste stoetteforanstaltning i henhold hertil syntes at opfylde de betingelser, der er noedvendige for at bringe en af de i artikel 92, stk. 2 og 3, anfoerte undtagelsesbestemmelser i anvendelse.

Ved skrivelse af 7. februar 1986 opfordrede Kommissionen den belgiske regering til at fremsaette sine bemaerkninger. II

I sin svarskrivelse af 30. maj 1986 gjorde den belgiske regering gaeldende, at Technibra SA havde forsoegt at finde private investorer, der kunne overtage hele Tournai-virksomheden eller dele heraf. Technibra havde ogsaa undersoegt muligheden for sammen med nye industripartnere at udvikle aktiviteter, som kunne supplere den omhandlede virksomheds aktiviteter. Den belgiske regering var af den opfattelse, at Technibras aktiviteter ikke kunne betragtes som stoette, der er uforenelig med bestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 92.

Den belgiske regering understregede endvidere, at Tournai-virksomheden var blevet erklaeret konkurs den 6. januar 1986 og ville blive overtaget af en privat koeber. Denne udvikling ville foere til oploesning af Technibra SA eller til selskabets anvendelse til andre formaal. Samme argument blev fremfoert af SRIW, da det fremsatte sine bemaerkninger som led i den i proceduren efter artikel 93, stk. 2, og hvori det samtidig foreslog, at Technibra eventuelt blev solgt.

Som led i hoeringen af andre interesserede parter udtalte sig tre andre medlemsstaters regeringer samt en national erhvervssammenslutning.

III

Oprettelsen af et finansieringsselskab ved hjaelp af offentlige midler med det formaal at finansiere en industrisektor og dermed produktionen af visse varer svarer til indfoerelse af en sektorstoetteordning.

I betragtning af Technibra SA's formaal og midler, saaledes som de er beskrevet i »Moniteur Belge« af 10. november 1984, er det derfor sandsynligt, at selskabets foranstaltninger skal betragtes som stoette efter EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1.

For saa vidt angaar interventionen i form af kapitaltilfoersel boer erindres, at EOEF-traktatens bestemmelser paa dette omraade tager sigte paa statsstoette eller stoette, som ydes ved hjaelp af statsmidler under enhver taenkelig form, jf. artikel 92, stk. 1.

Det foelger heraf - saaledes som det blev fastslaaet i Domstolens dom af 14. november 1984 (1) - at der i princippet ikke kan foretages nogen sondring mellem stoette i form af laan og stoette i form af kapitaltilfoersel. Begge former for stoette falder ind under undtagelsesbestemmelserne i artikel 92, hvis de deri anfoerte betingelser er opfyldt.

For at faa afklaret spoergsmaalet, om kapitaltilfoersel til en virksomhed, der ejes af de offentlige myndigheder, skal betragtes som statsstoette, vil det vaere hensigtsmaessigt at undersoege, om en privat aktionaer under lignende omstaendigheder ville foretage en saadan kapitaltilfoersel paa grundlag af forventet rentabilitet; der maa i denne forbindelse ses bort fra sociale faktorers art og fra politik, der foeres paa regionalt eller sektorplan.

Den eneste foranstaltning, som Technibra har gennemfoert, var kapitaltilfoerslen paa 50 mio bfr. i 1984 til fordel for en virksomhed i Tournai, som hovedsagelig fremstillede bryggeriudstyr. Det boer her tages i betragtning, at denne virksomhed var handicappet paa grund af sin finansielle situation i de senere aar og paa grund af den aktuelle overskudskapacitet inden for sektoren for bryggeriudstyr; det var derfor naeppe sandsynligt, at den paa det private kapitalmarked ville kunne tilvejebringe den kapital, der var noedvendig for, at den kunne overleve.

Den omhandlede virksomhed kunne notere vaesentlige tab i en aarraekke. Disse tab androg 85,502 mio bfr. i 1979, 20,390 mio bfr. i 1980, 33,341 mio bfr. i 1981, 91,242 mio bfr. i 1982, 43,852 mio bfr. i 1983 og 85,144 mio bfr. i 1984, hvilket svarer til henholdsvis 20 %, 4 %, 6 %, 30 %, 12 % og 20 % af selskabets samlede omsaetning fra 1979 til 1984.

Via de regionale myndigheder i Vallonien ydede den belgiske regering kapitaltilfoersler paa 40 mio bfr. i 1979, 150 mio bfr. i 1980, 125 mio bfr. i 1983 og 20 mio bfr. i 1984, tilsyneladende med det formaal at udligne tab.

Siden 1980 har den vallonske region vaeret eneaktionaer i selskabet.

Den 17. april 1984 vedtog Kommissionen en negativ beslutning med hensyn til de sidste to kapitaltilfoersler paa 145 mio bfr., som de belgiske regionale myndigheder havde besluttet at bevilge til Tournai-virksomheden i 1983, idet Kommissionen var af den opfattelse, at disse kapitaltilfoersler udgjorde stoetteforanstaltninger, som var uforenelige med faellesmarkedet, og den forlangte, at stoetten blev ophaevet. Denne beslutning blev ikke efterkommet, idet den belgiske regering indbragte den for Domstolen, hvilket foerte til sag 234/84. Klagen blev afvist ved Domstolens dom af 10. juli 1986.

Hvis stoetten paa 145 mio bfr., som blev udbetalt i 1983 og 1984, var blevet ophaevet, saaledes som Kommissionen havde fastsat i sin beslutning af 17. april 1984, ville firmaets finansielle situation have vaeret endnu vaerre ved udgangen af 1984.

Under disse omstaendigheder ville det naeppe have vaeret muligt for virksomheden i Tournai at skaffe de midler, der var noedvendige for at overleve paa private kapitalmarkeder; den omhandlede kapitaltilfoersel maa derfor betragtes som stoette efter EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1.

I 1984 var der ca. 25 bryggeriudstyrsfabrikanter i Faellesskabet, hvoraf halvdelen heraf var beliggende i Tyskland og tre, herunder Tournai-virksomheden, i Belgien. Da antallet af bryggerier i Faellesskabet er faldet, og da de nye gaerings- og oplagringstanke af rustfrit staal har en meget laengere effektiv levetid, har faellesskabsproducenterne maattet tilpasse sig en aftagende efterspoergsel inden for Faellesskabet; der er foelgelig haard konkurrence mellem bryggeriudstyrsfabrikanterne i Faellesskabet.

Denne situation har tvunget adskillige virksomheder til helt eller delvis at indstille produktionen af gaerings- og oplagringstanke og at kanalisere deres eksport til tredjelande. Dette fremgaar klart af produktionstallene for industrisektoren i Tyskland, som er faldet fra 126,377 mio DM i 1980 til 75,205 mio DM i 1985.

SRIW bekraeftede ligeledes i sin aarsberetning for 1982, at Tournai-virksomheden var tvunget til at tilpasse sin struktur til markedsforholdene, der er praeget af haard konkurrence som foelge af overskydende produktionskapacitet.

Kommissionen er ikke i stand til at angive den noejagtige markedsandel for de belgiske bryggeriudstyrsfabrikanter inklusive virksomheden i Tournai. De belgiske myndigheder anslaar Tournai-virksomhedens andel af det belgiske marked til 5-10 %.

Der er heller ikke mange oplysninger at hente i NIMEXE-handelsstatistikkerne, da bryggeriudstyr kun er et enkelt punkt under NIMEXE-nummer 84.30-50, som daekker maskiner og apparater til tilberedning af fisk, frugt og groensager samt brygning.

Tournai-virksomhedens salg androg 418,516 mio bfr. i 1979, 562,167 i 1980, 525,495 i 1981, 305,645 i 1982, 374,126 i 1983, 434,088 i 1984 og 609,961 i 1985, hvoraf henholdsvis 78,83 %, 80,78 %, 82,66 %, 69,38 %, 76,71 %, 76,44 % og 80,75 % blev eksporteret. 17-30 % af dens produktion gik til det belgiske marked. Virksomhedens eksport til tredjelande androg i 1979 23,90 %, i 1980 35,19 %, i 1981 40,49 %, i 1982 21,49 %, i 1983 27,45 %, i 1984 41,09 % og i 1985 72,59 % af dens samlede produktion.

Ifoelge Tournai-virksomhedens aarsregnskaber for 1984 tegnede bryggeriudstyret sig for 71 % af dens samlede produktion, medens fremstillingen af termiske materialer tegnede sig for 24 % og forskellige aktiviteter for de resterende 5 %.

I betragtning af ovenstaaende paavirker de stoetteforanstaltninger, der gennemfoeres via Technibra, og hvoraf den foerste utvivlsomt begunstigede den omhandlede virksomhed i Tournai, samhandelen mellem medlemsstaterne, og de fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkaarene i faellesmarkedet efter traktatens artikel 92, stk. 1.

I henhold til artikel 92, stk. 1, er stoette, som opfylder de deri anfoerte kriterier, i princippet uforenelig med faellesmarkedet. De i artikel 92, stk. 2, anfoerte undtagelsesbestemmelser finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfaelde paa grund af arten af den foreslaaede stoette, som ikke tager sigte paa at opfylde de deri anfoerte maal.

I traktatens artikel 92, stk. 3, opregnes de former for stoette, der kan betragtes som forenelige med faellesmarkedet. Om en given stoetteforanstaltning er forenelig med traktaten, maa vurderes ud fra hensynet til Faellesskabet som helhed og ikke ud fra hensynet til den enkelte medlemsstat. For at sikre, at faellesmarkedet fungerer tilfredsstillende, og under hensyntagen til det i traktatens artikel 3, litra f), fastsatte princip, maa de i artikel 92, stk. 3, anfoerte undtagelsesbestemmelser fortolkes snaevert, naar der skal tages stilling til en stoetteordning eller til et individuelt stoetteprojekt i henhold til en generel ordning.

Det maa isaer understreges, at de kun kan finde anvendelse, saafremt Kommissionen er overbevist om, at markedskraefterne alene ikke ville vaere tilstraekkelige til at faa de begunstigede virksomheder til at traeffe dispositioner, som kunne tjene til virkeliggoerelsen af et af de maal, der er naevnt i undtagelsesbestemmelserne.

Anvendes undtagelsesbestemmelserne i tilfaelde, hvor der ikke opnaas en saadan kompenserende fordel, eller hvor stoetten ikke er noedvendig for virkeliggoerelsen af et af de naevnte maal, vil industrierne i visse medlemsstater opnaa urimelige fordele, idet deres finansielle situation vil blive forbedret; endvidere vil samhandelen mellem medlemsstater paavirkes, og konkurrencevilkaarene fordrejes, uden at dette er begrundet i hensynet til Faellesskabets interesse efter artikel 92, stk. 3.

Den belgiske regering har ikke kunnet anfoere, og Kommissionen har ikke kunnet finde, nogen begrundelse for, at de i artikel 92, stk. 3, fastsatte undtagelsesbestemmelser finder anvendelse paa den omhandlede stoette.

Med hensyn til artikel 92, stk. 3, litra a) og c), som omhandler stoette til fremme af visse omraader, falder foranstaltningerne i henhold til stoetteordningen ikke ind under den i artikel 92, stk. 3, litra a), anfoerte undtagelsesbestemmelse, idet levestandarden ikke er usaedvanlig lav, ligesom der heller ikke hersker en alvorlig underbeskaeftigelse i Belgien. Belgien tilhoerer Faellesskabets centrale regioner, som maalt med Faellesskabets maalestok ikke har de alvorligste oekonomiske og sociale problemer, og hvor der er stoerre fare end andetsteds for en optrapning af stoette, som fordrejer konkurrencevilkaarene, og stoette, som paavirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Der er heller ikke i finansieringsselskabet Technibras vedtaegter fastsat begraensninger, som kunne sikre, at dets foranstaltninger omfattede de elementer, der var noedvendige for, at de kunne betragtes som stoette til fremme af udviklingen af visse oekonomiske regioner efter artikel 92, stk. 3, litra c), for saa vidt som de ikke er betinget af nyinvestering eller jobskabelse som fastsat i Kommissionens meddelelse fra 1979 om samordningsprincipperne for stoetteordninger med regionalt sigte.

Stoetteforanstaltningen kan heller ikke betragtes som et »projekt af faelleseuropaeisk interesse« eller et projekt, som kan »afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse« i den belgiske oekonomi, saaledes at den kunne falde ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 92, stk. 3, litra b).

Med hensyn til undtagelsesbestemmelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), vedroerende »stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene« indeholder Technibras vedtaegter ingen bestemmelser, som kunne bibringe Kommissionen den opfattelse, at selskabets finansielle foranstaltninger til fordel for bryggeriudstyrsindustrien i Belgien ikke ville paavirke samhandelsvilkaarene paa en maade, som strider mod den faelles interesse, idet alle selskaberne inden for denne sektor skal tilpasse deres produktion og salg til aendringer i markedsvilkaarene.

Forholdene inden for kedel- og bryggeriudstyrssektoren, saerlig den overskudskapacitet, som praeger denne industri i Faellesskabet, peger desuden i retning af, at det vil stride mod den faelles interesse at bevare produktionskapaciteten kunstigt ved at yde stoette. Dette har vist sig at vaere tilfaeldet, idet den kapital paa 50 mio bfr., som de regionale myndigheder i Vallonien tilfoerte Tournai-selskabet via finansieringsselskabet Technibra SA, holdt virksomheden kunstigt i live indtil dets konkurs i januar 1986 og derfor maa betragtes som stoette til redning af en virksomhed.

I betragtning af ovenstaaende opfylder den stoetteordning, som den belgiske regering via oprettelsen af Technibra SA har indfoert til fordel for bryggeriudstyrssektoren, ikke de betingelser, som er noedvendige for, at de i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, naevnte undtagelsesbestemmelser kan finde anvendelse. Skoent Tournai-selskabet blev erklaeret konkurs den 6. januar 1986, er Kommissionen af den opfattelse, at det er noedvendigt at vedtage en endelig negativ beslutning vedroerende de omhandlede stoetteforanstaltninger. Denne beslutning indeholder et krav om, at stoetteordningen ophaeves, og at den stoette paa 50 mio bfr., som er blevet udbetalt ulovligt, kraeves tilbagebetalt, samt at konkurrerende firmaers rettigheder beskyttes, for saa vidt som de paagaeldende firmaer har lidt tab eller skade som foelge af overtraedelsen af traktatens bestemmelser om statsstoette -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den sektorstoetteordning, der blev indfoert ved oprettelsen af finansieringsselskabet Technibra SA, betragtes som uforenelig med faellesmarkedet efter EOEF-traktatens artikel 92 og skal foelgelig ophaeves.

Artikel 2

Den belgiske regering kraever de 50 mio bfr., som blev udbetalt ulovligt til firmaet i Tournai i 1984, tilbagebetalt, for saa vidt som firmaets konkurs aabner mulighed herfor.

Artikel 3

Den belgiske regering underretter inden to maaneder fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, som den har truffet for at efterkomme den.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til kongeriget Belgien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. oktober 1986.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) Intermills mod Kommissionen, sag 323/82, sml. s. 3809.