Kommissionens beslutning

af 5. marts 2003

om Det Forenede Kongeriges påtænkte statsstøtte til CDC Group plc

(meddelt under nummer K(2003) 651)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2003/590/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 17. januar 2001 underrettede Det Forenede Kongerige Kommissionen om støtten til CDC Group plc. Den sendte Kommissionen supplerende oplysninger i brev af 5. juni 2001, registreret den 8. juni 2001, i brev af 18. september, registreret den 21. september 2001, og i brev af 29. maj 2002, registreret den 7. juni 2002.

(2) Ved brev af 2. juli 2002 underrettede Kommissionen Det Forenede Kongerige om, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ovennævnte støtte.

(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten.

(4) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.

2. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

(5) Det overordnede mål med ordningen er at støtte den britiske regerings internationale udviklingspolitik. Ifølge Det Forenede Kongerige er de fleste udenlandske investeringer i udviklingslande koncentreret om nogle få af de rigere udviklingslande. Man mener, at finanssektorerne i de fattigere lande er underudviklede, og at de officielle og markedsorienterede oplysninger om investeringsmuligheder og afkastpotentialet er utilstrækkelige.

(6) Retsgrundlaget for foranstaltningen er loven CDC Act 1999.

(7) CDC Group plc (CDC) er den britiske regerings vigtigste instrument ved investeringer i de fattigere lande. Formålet med CDC er at styrke oprettelsen af og de langfristede vækstmuligheder i rentable virksomheder i udviklingslandene, især de fattigere lande. CDC er ikke et skatteteknisk instrument og heller ikke et instrument til at hente passive indtægter tilbage til hjemlandet. Ved at omdanne CDC til et partnerskab mellem den offentlige og den private sektor vil den britiske regering fremme private investeringsstrømme til de fattigere lande. CDC skal afhjælpe markedssvigt ved at vise, at der er mulighed for kommercielle afkast af sådanne investeringer. Myndighederne har derfor pålagt CDC driftsmæssige rammer, der siger, at CDC skal foretage 70 % af sine nye investeringer (udtrykt i samlet værdi) i fattigere udviklingslande(3) gennem en femårsperiode og søge at foretage mindst halvdelen af sine nye investeringer i Afrika syd for Sahara og i Sydasien.

(8) De britiske myndigheder ville oprindelig sælge aktiemajoriteten i CDC forholdsvis hurtigt. Imidlertid oplyste de i brev af 12. august 2002 Kommissionen om, at det ikke ville være muligt under de nugældende markedsvilkår at opnå en ordentlig pris ved et sådant salg. Det er stadig målet at sælge aktierne på længere sigt, og der vil blive åben konkurrence og fuld avertering af investeringsmulighederne i CDC.

(9) Støtten består i at give CDC status som investeringsselskab, selv om selskabet ikke opfylder alle den britiske lovgivnings tekniske krav til et investeringsselskab. Dette indebærer i første række, at CDC ligesom investeringsselskaber fritages for beskatning af indtægter og skattepligtige fortjenester af investeringsaktiviteter. Investorerne i CDC betaler skat afhængigt af deres forhold. De britiske myndigheder fremfører, at hvis CDC ikke er skatteeffektiv, vil private investorer ikke være interesseret i partnerskabet.

(10) De britiske myndigheder fremførte også, at ingen kunne vide, hvor længe det ville tage at opnå en demonstrationseffekt, men at man forventede, at det ville tage over ti år. De hævdede derfor, at de ikke ville være i stand til at tiltrække private investorer, hvis Kommissionens foreløbige godkendelse blev begrænset til ti år. Foranstaltningen blev derfor anmeldt for et uspecificeret tidsrum.

(11) De britiske myndigheder forventer, at virkningerne af støtten vil blive begrænsede, fordi værdien af skattefritagelsen antagelig er mindre end 50 mio. GBP (ca. 80 mio. EUR) og dermed beskeden i forhold til den samlede udenlandske direkte investering i udviklingslandene, som i 1997 beløb sig til 100 mia. GBP (ca. 160 mia. EUR). De fleste af disse midler investeres af multilaterale eller europæiske institutioner for udviklingsfinansiering, f.eks. International Finance Institution og Den Europæiske Investeringsbank. Der er tale om overnationale organer uden for skattesystemet. De britiske myndigheder fremfører, at Afrika syd for Sahara og Sydasien modtog mindre end 4 % af alle private investeringsstrømme til udviklingslandene i 1997. CDC's direkte offentlige og private konkurrenter på investorplan er typisk investeringsfonde med speciale i nye markeder, private aktiefonde med speciale i nye markeder og etiske fonde. Mere indirekte kunne konkurrencen komme fra store multinationale selskaber, som rejser midler for at finansiere indkøb i lande, hvor CDC er aktiv. For så vidt angår investeringer, kunne der som alternative aktører optræde andre erhvervsdrivende (f.eks. virksomheder, der er aktive inden for den sektor, hvor CDC investerer), andre venturekapitalfonde, herunder institutioner til udviklingsfinansiering, eller virksomheder, som har øjnet en god mulighed.

2.1. Beslutningen om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2

(12) Den 2. juli 2002 fastslog Kommissionen, at støtten som sådan var forenelig med fællesmarkedet, fordi dens mål var udvikling, og fordi den indeholdt flere af de positive elementer, der er opstillet i meddelelsen om statsstøtte og risikovillig kapital(4). Kommissionen var dog i tvivl om, hvorvidt en støtteordning af uspecificeret varighed kunne være forenelig med fællesmarkedet, og besluttede derfor at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2. Den gav udtryk for følgende betænkeligheder i beslutningen om at indlede procedure:

a) Kommissionen godkender i princippet ikke tidsubegrænset skattemæssig støtte, som ikke kan kvantificeres.

b) Tildeling af statsstøtte må ikke ses som en permanent løsning, men skal betragtes som en midlertidig foranstaltning, der skal løse specifikke problemer. Det endelige mål skal være at skabe et velfungerende marked uden statslig indgriben. Kommissionen finder, at statsstøtteordninger bør undersøges regelmæssigt for at afgøre, om støtten stadig er nødvendig af hensyn til markedsudviklingen.

c) Det hedder i punkt IX i meddelelsen om statsstøtte og risikovillig kapital, at investering af risikovillig kapital er et område i hurtig udvikling inden for EU's økonomi. Det er en af årsagerne til, at meddelelsen kun gælder i fem år, og til at Kommissionen forbeholder sig retten til at tilpasse sin fremgangsmåde i løbet af denne periode. CDC foretager ikke den form for investering af risikovillig kapital, der er omhandlet i meddelelsen, men Kommissionen kan ikke udelukke, at markedet for etiske investeringsfonde vil udvikle sig på en sådan måde, at støtte til CDC kan fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne i en væsentlig større grad, end det er tilfældet i dag.

d) Kommissionen finder ikke de britiske myndigheders argumenter tilstrækkeligt overbevisende til, at den vil afvige sin praksis med at kræve, at alle statsstøtteordninger skal være tidsbegrænsede med en mulighed for genanmeldelse og forlængelse. Kommissionen er især ikke overbevist om, at en godkendelse, der oprindelig er begrænset til ti år, i sig selv vil begrænse private investorers villighed til at investere i CDC væsentligt.

e) Hvis ordningerne var tidsubegrænsede, ville hverken Kommissionen eller andre medlemsstater vide, hvilke støtteelementer der stadig gjaldt i en bestemt medlemsstat. Derfor skaber regelmæssige genanmeldelser af støtteordninger, der igen fører til kommissionsbeslutninger, gennemsigtighed.

f) På Det Europæiske Råds møde i Barcelona den 15.-16. marts 2002 gentog man opfordringen til medlemsstaterne om at begrænse det samlede omfang af statsstøtten. Kravet om en tidsfrist er i overensstemmelse med denne politik.

g) En tidsubegrænset skattefritagelse synes at være vanskeligt forenelig med principperne bag EU's og OECD's initiativer for at bekæmpe skadelig skattekonkurrence, som de fremgår af den adfærdskodeks (vedtaget den 1. december 1997 som en del af skattepakken) i EU og i rapporten fra 1998 om skadelig skattekonkurrence - et nyt globalt problem - i OECD.

h) Flere af de lande, hvor CDC kunne investere, er i øjeblikket kandidatlande, der forhandler om at tiltræde Den Europæiske Union. Kommissionen tvivler på, at CDC fortsat vil være i stand til at investere i disse lande, når de er blevet optaget i EU.

3. BEMÆRKNINGER FRA DET FORENEDE KONGERIGE

(13) Allerede i deres brev af 29. maj 2002 henviste de britiske myndigheder til, at Kommissionen kan vælge ensidigt at træffe passende foranstaltninger i medfør af traktatens artikel 88, stk. 1, hvis den mener, at målet med ordningen er nået, eller hvis der er sket andre ændringer, som berører CDC's skattemæssige særbehandling.

(14) I deres brev af 12. august 2002, der blev registreret den 19. august 2002, henviser de britiske myndigheder til den fælles erklæring fra Kommissionen og Rådet om Det Europæiske Fællesskabs udviklingspolitik i november 2000(5), hvori man understregede, hvor vigtigt det er, at den private sektor deltager i udviklingen af udviklingslande. CDC spiller en afgørende rolle for de britiske myndigheders tilgang til dette emne. De britiske myndigheder minder endvidere om, at det i traktatens artikel 178 hedder, at Fællesskabet skal tage hensyn til de mål, der er omhandlet i artikel 177, i de politikker, som det iværksætter, og som vil kunne berøre udviklingslandene. De mener, at det ikke at muligt at nå CDC's mål i løbet af ti år, som er den tidsfrist, Kommissionen normalt anvender.

(15) De britiske myndigheder har fremsat følgende bemærkninger til Kommissionens betænkeligheder som beskrevet i betragtning 12:

a) De britiske myndigheder fremfører, at de har kvantificeret den påtænkte støtte og understreget over for Kommissionen, at de vil ophæve den påtænkte skattefritagelse for CDC, når markedssvigtet er afhjulpet, og der ikke længere er behov for støtten.

b) De britiske myndigheder er enige i, at støtten skal være en midlertidig foranstaltning med det endelige mål at opnå et velfungerende marked for tilrådighedsstillelse af kapital til fattigere udviklingslande uden behov for statslig indgriben. De vil ikke yde CDC statsstøtte, som er unødvendig på baggrund af markedsudviklingen.

c) De britiske myndigheder er enige i, at risikokapitalinvestering er et område i hurtig udvikling i EU's økonomi. De håber, at denne hurtige udvikling også vil omfatte eller føre til flere etiske investeringer i de fattigere udviklingslande. De er også enige med Kommissionen i, at CDC ikke foretager den form for risikokapitalinvesteringer, der er tale om i meddelelsen.

d) De britiske myndigheder svarer, at en godkendelse, der i første omgang var begrænset til ti år, ikke ville være praktisk håndterlig. CDC koncentrerer i stigende grad sine aktiviteter om en række fonde efter almindelig praksis i sektoren. De enkelte fonde vil normalt have en levetid på ti år, hvorefter investorerne får udbetalt et afkast. En fond, som blev oprettet et år efter Kommissionens godkendelse, vil derfor ikke give investorerne noget afkast inden for støtteperioden. De britiske myndigheder ville derfor skulle indgive en ny anmeldelse inden oprettelsen af hver enkelt fond. Mere generelt har de britiske myndigheder anslået, at det ville tage 40-50 år at afhjælpe markedssvigtet for tilrådighedsstillelse af kapital for nye markeder. Udviklingen på kapitalmarkederne efter den 11. september 2001 kan betyde, at det får endnu længere udsigter. På baggrund af denne vurdering finder de britiske myndigheder, at en tiårig godkendelse ikke synes at være passende. Kommissionen fremfører, at den ikke er overbevist om, at en godkendelse, der i første omgang var begrænset til ti år, ville mindske private investorers villighed til at investere i CDC betydeligt. Hertil svarer de britiske myndigheder, at denne vurdering er foretaget af den investeringsbank, som den britiske regering benytter som sin finansielle rådgiver om CDC. Det vil ikke være muligt at give private investorer sikkerhed for, at Kommissionen vil forlænge godkendelsen i løbet af den første tiårige periode. Uden en forlængelse af godkendelsen vil værdien af enhver investering blive påvirket betydeligt.

e) Spørgsmålet om, hvilke statsstøtteordninger der stadig gælder, kan belyses særskilt.

f) De britiske myndigheder minder om topmødet i Barcelona i marts 2002 og understreger, at det britiske statsstøtteniveau stemmer overens med konklusionerne fra Barcelona. De britiske myndigheder fremhæver desuden, at man i konklusionerne fra Barcelona ikke opfordrer til en ubetinget tidsbegrænsning af statsstøtteforanstaltninger (selv om Det Forenede Kongerige erkender, at der kan være gode grunde til at tidsbegrænse støtteforanstaltninger), men anmoder medlemsstaterne om at rette statsstøtte mod markedssvigt, som CDC har gjort.

g) De britiske myndigheder mener ikke, at den påtænkte foranstaltning er et tilfælde af "skadelig skattekonkurrence", som omhandlet i initiativerne fra EU og OECD. I initiativet til bekæmpelse af skadelig skattekonkurrence benyttes dette udtryk til at beskrive en urimelig foranstaltning, som har væsentlig betydning for placeringen af forretningsaktiviteter i EU. En sådan beskrivelse passer ikke på den påtænkte foranstaltning, hvis mål ikke er at koncentrere erhvervsaktiviteter i en enkelt medlemsstat, men at øge investeringerne i de fattigere udviklingslande.

h) De britiske myndigheder er enige i, at CDC ikke skal investere i lande, som er blevet optaget i EU. Dette spørgsmål vil de behandle, når det bliver relevant.

3.1. Nye oplysninger - omorganisering af CDC Group plc

(16) Ved brev af 27. september 2002, registreret den 7. oktober 2002, og af 18. november 2002, registreret den 22. november 2002, fremlagde de britiske myndigheder nye oplysninger, som de anmodede Kommissionen om at tage hensyn til ved sin beslutning om at afslutte proceduren.

(17) De nye oplysninger vedrørte planer om at omorganisere CDC, fordi der under den nuværende ledelsesstruktur ikke er konkurrence om forvaltning af CDC's kapital. På lidt længere sigt vil den påtænkte omorganisering skabe et mere konkurrencepræget marked for forvaltning af investeringer i fattigere udviklingslande.

(18) Som følge af omorganiseringen vil CDC blive opdelt i to særskilte selskaber:

- "CDC-Investco"(6) (det nuværende CDC med visse ændringer af vedtægterne), som fortsat vil eje CDC's og selskabets datterselskabers kontante og investeringsmæssige aktiver på samme grundlag som nu. CDC-Investco får fordel af den påtænkte skattefritagelse, som denne procedure omhandler.

- Et nyt investeringsselskab ("Manco"(7)). Manco skal oprette investeringsfonde med et geografisk eller sektormæssigt udgangspunkt, i første række for Afrika, Sydasien, elproduktion og små og mellemstore virksomheder. Hver fond skal være enten et selskab, et selskabslignende foretagende eller et partnerskab, som investorerne ejer andele i i forhold til deres indskud, og fonden skal have vedtægter, der svarer til dens formål. Hver fond vil blive forvaltet af fondsforvaltere ("Fundcos") med de rette færdigheder og den rette erfaring, som Manco udpeger.

(19) Manco vil i første omgang være 100 % offentligt ejet (af Department for International Development, DFID). Man forestiller sig imidlertid, at en del af Mancos aktiekapital hurtigst muligt udbydes til private investorer på åbne og konkurrencemæssige vilkår. De britiske myndigheder har fra deres rådgivere fået oplyst, at salg af Mancos aktiekapital, som er en mindre og enklere transaktion end salg af hele CDC's aktiekapital, er muligt under de nugældende markedsforhold. CDC-Investco vil fortsat være 100 % offentligt ejet under omstruktureringen, men myndighederne ønsker at inddrage private investorer i CDC-Investco, når forholdene tillader det. Transaktionens struktur fremgår af nedenstående diagram(8):

>PIC FILE= "L_2003199DA.003201.TIF">

(20) En struktur med et forvaltningsselskab og en familie af fonde er en anerkendt norm inden for den internationale fondsforvaltning. Fordelene ved denne struktur for CDC skal være følgende. For det første vil potentielle private investorer kunne udpege fonde, som passer ind i deres investeringsstrategi, fordi der for hver fond er angivet forventet afkast, risikoprofil og andre karakteristika. For det andet vil den overdrevne frygt for risikoen ved at investere i fattigere lande bedre kunne dæmpes ved at vise, at specialiserede fonde har succes på specifikke markeder. For det tredje vil fondsstrukturen give myndighederne mere gennemsigtighed og bedre tilsyn med forvaltningsomkostningerne og resultaterne - samt mulighed for at gribe ind i tilfælde af manglende resultater.

3.1.1. Den påtænkte kontrakt mellem CDC-Investco og Manco

(21) Det er foreslået, at CDC-Investco skal indgå en femårig kontrakt om at binde kapital i fonde oprettet og forvaltet af Manco. Det er nødvendigt for at sikre, at Mancos oprindelige forretningsplan kan gennemføres, og at det nye selskab bliver økonomisk rentabelt. Kontrakten vil også indeholde betingelserne for forvaltning af CDC's hidtidige portefølje, der skal sikre den fortsatte udvikling af de eksisterende projekter.

(22) Efter fem år udløber hovedkontrakten, og CDC-Investco vil frit kunne investere sin ubundne kapital i fonde oprettet af andre selskaber eller af Manco og skaffe sig investeringsforvaltning på konkurrencevilkår. I nogle tilfælde kan den investeringsforvalter, som CDC-Investco vælger, være Manco. Andre gange vil man antagelig vælge et alternativ. Derfor vil CDC-Investco om f.eks. ti år benytte en række selskaber, blandt andet Manco. Samtidig forventer de britiske myndigheder, at Manco vil forvalte kapital for en række investorer, herunder CDC-Investco. CDC-Investcos og Mancos særlige interesse i udvikling af fattigere lande vil blive bevaret efter udløbet af kontrakten mellem dem.

(23) Der findes tilnærmelsesvis standardbetingelser, eller typiske kontraktvilkår, for aftaler om forvaltning af investeringsfonde, og det forventes i det store og hele, at CDC-Investcos kontrakt med Manco vil indeholde sådanne betingelser. Atypiske vilkår vil kun forekomme inden for følgende områder:

a) Manco vil blive forpligtet til at holde sig inden for "CDC's landeunivers" de socialt ansvarlige forretningsprincipper og CDC's øvrige politiske værdier.

b) CDC-Investco vil afgive et betinget tilsagn om at investere i bestemte Manco-forvaltede fonde, der oprettes i de første fem driftsår.

c) Der kan være forskellige gebyrer for forvaltning af fondene, afhængigt af om CDC-Investco er eneinvestor i en fond eller en af mange. CDC-Investco forbliver eneinvestor i de mindst attraktive fonde. For disse fonde vil gebyret måske blive noget højere, men ikke højere end i den nuværende struktur. Når CDC-Investco investerer i en fond sammen med private investorer, betaler alle samme forvaltningsgebyr.

3.1.2. Bemærkninger fra de britiske myndigheder

(24) Uden omorganiseringen ville CDC's ledelse have tidsubegrænset ret til at forvalte hele CDC's kapital, mens den påtænkte kontrakt bliver af begrænset varighed. Derfor mener de britiske myndigheder, at deres fremgangsmåde er konkurrencefremmende.

(25) Udtalelserne i de britiske myndigheders anmeldelse af CDC's skattefritagelse gælder fortsat. Mere specifikt vil omorganiseringen ske i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om statsstøtte og risikovillig kapital, fordi Manco bliver et nyt og innovativt selskab med særlig interesse for markedssvigt på markeder for risikovillig kapital i fattigere udviklingslande, der træffer investeringsbeslutninger på forretningsmæssigt grundlag og ikke modtager driftsstøtte eller fordrejer fællesmarkedet. Man håber, at organiseringen vil fremskynde den proces, der skal sætte CDC i stand til at afhjælpe markedssvigt i forbindelse med tilrådighedsstillelse af risikovillig kapital i fattigere lande.

4. VURDERING

4.1. Statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1

4.1.1. Skattefritagelsen

(26) Kommissionen modtog ingen nye oplysninger i løbet af proceduren, der kan ændre dens oprindelige opfattelse af, at skattefritagelsen indeholder statsstøtte til CDC Group plc. Skattefritagelsen vil medføre et tab af indtægter for staten og omfatter derfor statsmidler(9). Foranstaltningen er kun åben for CDC og er derfor specifik. Det er en fordel for CDC at få status som investeringsselskab og dermed opnå skattefordelen. Uden den ville CDC ikke kunne tiltrække privat kapital til nogen form for investering. Hvad angår påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne, er det Kommissionens generelle opfattelse, at når staten griber ind for at skabe en ny aktør på de internationale finansmarkeder, får det virkninger for investeringsstrømmene mellem medlemsstaterne. I dette tilfælde er virkningerne for samhandelen og konkurrencen dog begrænset på grund af CDC Group plc's særlige investeringsprofil.

I det efterfølgende omtales modtageren af denne støtte som "CDC-Investco".

4.1.2. Omorganiseringen

(27) Som de britiske myndigheder fremfører, indeholder kontrakten mellem CDC-Investco og Manco atypiske betingelser inden for tre områder.

a) Manco vil fortsat være forpligtet til at holde sig inden for "CDC's landeunivers", de socialt ansvarlige forretningsprincipper og CDC Group plc's øvrige nuværende politiske værdier. Denne foranstaltning indeholder ikke statsmidler og udgør derfor ikke statsstøtte.

b) CDC-Investco afgiver tilsagn om at investere i bestemte Manco-forvaltede fonde, der oprettes i de første fem driftsår. Hvis de investerede beløb skal betragtes som statsmidler i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, skal tre betingelser opfyldes i henhold til Domstolens retspraksis: i) der skal være tale om offentlige midler, ii) foranstaltningen skal kunne tilskrives staten, og iii) pengene skal investeres på en måde, som en markedsøkonomisk investor ikke ville have gjort(10).

I den foreliggende sag vurderer Kommissionen opfyldelsen af de tre betingelser på følgende måde:

i) CDC-Investco vil i første omgang stadig være 100 % ejet af staten, og privatiseringen er udsat på ubestemt tid. Når beslutningen om placeringen af midlerne træffes, vil de offentlige myndigheder afgjort udøve dominerende indflydelse over CDC-Investco, og selskabets midler er derfor offentlige midler.

ii) Foranstaltningen er udarbejdet og anmeldt af staten.

iii) De britiske myndigheder fremfører, at kontrakterne om moderselskabets outsourcing af en kernefunktion er usædvanlige, og at den påtænkte kontrakt derfor ligger uden for visse markedsnormer.

Foranstaltningen indeholder derfor statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1.

CDC-Investco afgiver kun tilsagn over for Manco, og foranstaltningen er derfor specifik. En del af Mancos aktiekapital skal privatiseres hurtigst muligt, og et femårigt tilsagn om midler er en fordel for ethvert privat investeringsselskab, fordi det sikrer en vis indtægt og fortjeneste gennem forvaltningsgebyrer. Forvaltning af aktiver på det plan, som Manco vil operere på, er en international aktivitet. Foranstaltningen skal sikre selskabets rentabilitet på dette marked. Foranstaltningen fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen finder derfor, at CDC-Investcos tilsagn til Manco udgør statsstøtte til Manco, som er omfattet af traktatens artikel 87, stk. 1. Denne form for støtte kan ikke kvantificeres.

Manco vil blive privatiseret på åbne og konkurrencemæssige vilkår. Derfor finder Kommissionen, at der ikke er tale om selektivitet på dette plan, og at støtten ikke gives videre til private investorer i Manco.

c) Selv om forvaltningsgebyrerne varierer fra den ene fond til den anden, vil de afspejle omkostningerne. Når CDC-Investco investerer i de samme fonde som private investorer, vil forvaltningsgebyrerne være de samme for alle investorer. Kommissionen finder derfor ikke, at hverken Manco eller de private investorer har nogen fordel, og differentieringen af forvaltningsgebyrerne fra den ene fond til den anden indeholder ikke statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1.

4.2. Støttens forenelighed i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c)

(28) Traktatens artikel 87, stk. 3, litra c) tillader Kommissionen at indrømme en undtagelse for "støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsevilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse". I den foreliggende sag skal støtten fremme udviklingen af private EU-investorers risikovillige investeringer i virksomheder i de fattigere udviklingslande. De to støtteforanstaltninger vurderes særskilt nedenfor.

4.2.1. Skattefritagelsen

(29) I sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, stillede Kommissionen ikke spørgsmålstegn ved, om støtten som sådan var forenelig. Støtte til CDC-Investco gives i overensstemmelse med EU's udviklingspolitik i henhold til traktatens artikel 177. Ordningen indeholder desuden en række positive elementer, som beskrevet i Kommissionens meddelelse om statsstøtte og risikovillig kapital. En række af disse kriterier skal sikre, at midlerne investeres og forvaltes på markedsvilkår. Oprettelsen og privatiseringen af et særskilt forvaltningsselskab vil derfor blot forbedre støttens muligheder for at opfylde de relevante kriterier.

(30) Betænkelighederne vedrørte især støttens varighed, da den blev anmeldt for et ubestemt tidsrum. I princippet godkender Kommissionen ikke tidsubegrænset skattemæssig støtte, som ikke kan kvantificeres. Kort sagt mener Kommissionen, at denne form for støtte skal være midlertidig, fordi det endelige mål er at opnå et velfungerende marked uden statslig indgriben. Generelt udvikler markedet for risikovillig kapital sig hurtigt, så det kan ikke udelukkes, at den anmeldte støtte vil fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne i større grad end i dag.

(31) Hvis den hurtige udvikling af markederne for risikovillig kapital imidlertid også fører til øgede etiske investeringer i de fattigere udviklingslande, vil støttetildelingstidsrummet blive afkortet. Dette skyldes, at staten vil opgive sin andel i CDC, som skattefritagelsen er forbundet med, når de britiske myndigheder mener, at de relevante markeder er udviklet. Hvis de relevante markeder imidlertid ikke udvikles, forbliver fordrejningen af konkurrencen begrænset, og varigheden vil derfor også være af mindre betydning.

(32) Kommissionen henviste også til Det Europæiske Råds møde i Barcelona den 15.-16. marts 2002, hvor man opfordrede til at mindske det samlede støtteniveau, og til EU- og OECD-initiativer for at begrænse skadelig skattekonkurrence. Det er sandt, at man på Det Europæiske Råds møde i Barcelona også opfordrede medlemsstaterne til at rette statsstøtten mod påviste markedssvigt. Den anmeldte foranstaltning har dog ikke til formål at koncentrere forretningsaktiviteter i en enkelt medlemsstat og kan heller ikke forventes at ville få denne virkning. Da investorerne i CDC beskattes efter deres egne forhold, har de ingen grund til at flytte, fordi CDC-Investco har fået en skattefritagelse.

(33) I sin beslutning om at indlede proceduren nærede Kommissionen desuden tvivl om, hvorvidt "CDC's univers" kunne omfatte lande, som antagelig ville blive medlemmer af EU i 2004. De britiske myndigheder vil sikre, at CDC-Investco ikke investerer i lande, som er blevet optaget i EU. Denne betænkelighed er dermed fjernet. Endvidere indgår der ingen EØS-lande i CDC's univers.

(34) Afslutningsvis mener Kommissionen fortsat, at især skattemæssig støtte ikke må gives på ubestemt tid. Kommissionen finder dog, at støtte i dette exceptionelle tilfælde kan godkendes for en indledende periode på 20 år på grund af støttens specificitet og mål, de britiske myndigheders ønske om at ophæve foranstaltningen, så snart den ikke længere er nødvendig, den begrænsede fordrejning af konkurrencen, og fordi man ikke har modtaget bemærkninger fra tredjemand. Hvorvidt støtten kan godkendes for en længere periode, som de britiske myndigheder anmoder om, kan bedre vurderes på et senere tidspunkt, hvor man bedre kan inddrage eventuelle udviklinger på markedet. Hvis de britiske myndigheder ønsker det, kan de derfor meddele Kommissionen, at støtten er blevet forlænget efter udløbet af den første tiårsperiode.

4.2.2. Det femårige tilsagn om midler til Manco

(35) Kommissionen bemærker, at omorganiseringen af CDC Group plc er passende under de nuværende markedsvilkår og vil gøre det lettere at nå målet med ordningen, nemlig at tiltrække privat kapital til investeringer i virksomheder i de fattigere udviklingslande. Strukturen med et forvaltningsselskab og en familie af fonde er anerkendt inden for international fondsforvaltning.

(36) Kommissionen bemærker også, at de britiske myndigheder mener, at det er nødvendigt for CDC-Investco at give tilsagn om at investere i bestemte Manco-forvaltede fonde i de første fem år, den nye driftsstruktur anvendes. På denne måde vil Manco være garanteret en vis indtægt i form af forvaltningsgebyrer. Kommissionen erkender, at det er vigtigt at sikre Mancos rentabilitet i den første tid, da selskabet er et instrument i den britiske udviklingspolitik.

(37) Kommissionen finder, at det femårige tilsagn om midler kan betragtes som rimeligt i forhold til det mål, man søger at nå. Støtten til Manco er derfor forenelig med fællesmarkedet i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Denne beslutning stemmer desuden overens med traktatens artikel 178, der siger, at Fællesskabet tager hensyn til de i artikel 177 omhandlede mål i de politikker, som det iværksætter, og som vil kunne berøre udviklingslandene.

5. KONKLUSION

(38) Kommissionen konkluderer, at støtten til CDC-Investco i form af en skattefritagelse er forenelig med fællesmarkedet i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Den kan på nuværende tidspunkt imidlertid kun godkendes for en indledende periode på 20 år fra sin ikrafttræden. Ved udløbet af den første tiårsperiode kan de britiske myndigheder anmelde en forlængelse af ordningen ud over de første 20 år.

(39) Støtten til Manco i form af et tilsagn fra CDC-Investco om at investere i bestemte fonde, som Manco har oprettet, er også forenelig med fællesmarkedet i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og kan godkendes for den femårsperiode, den blev anmeldt for.

(40) Kommissionen lægger stor vægt på det igangværende arbejde med at bekæmpe skadelig skattepraksis på såvel EU-plan (adfærdskodeksgruppen) som i OECD (OECD's forum om skadelig skattepraksis). Da CDC imidlertid kun vil foretage reelle, aktive investeringer i tredjelande, synes ordningen at være i overensstemmelse med EU's praksis på dette område. Kommissionen vil nøje kontrollere dette i de årlige rapporter fra de britiske myndigheder -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte i form af en skattefritagelse, som blev anmeldt den 17. januar 2001, og som Det Forenede Kongerige vil yde på grundlag af loven CDC Act 1999 om oprettelse af et investeringsselskab gennem omorganisering af CDC Group plc, midlertidig betegnet som "CDC-Investco", er forenelig med fællesmarkedet i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

Skattefritagelsen godkendes i en indledende periode på 20 år fra sin ikrafttræden.

Den statsstøtte i form af et tilsagn fra det investeringsselskab, der midlertidigt betegnes som "CDC-Investco", om at investere i bestemte fonde, som Det Forenede Kongerige vil gennemføre til fordel for et forvaltningsselskab, som skal oprettes gennem omorganisering af CDC Group plc, og som midlertidigt betegnes som "Manco", er forenelig med fællesmarkedet i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Støtten godkendes for en periode på fem år fra ikrafttræden af den relevante kontrakt mellem de to selskaber.

Gennemførelsen af støtten godkendes dermed i de anførte tidsrum.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 5. marts 2003.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 223 af 19.9.2002, s. 6.

(2) Se fodnote 1.

(3) "Fattigere udviklingslande" er lande, som Verdensbanken i 1998 klassificerede som "low income", og lande, som den i 1998 betegnede som "lower middle income", hvis BNP pr. capita er lavere end det vægtede gennemsnit for lande med "lower middle income". Definitionen omfatter også 11 lande, som Verdensbanken ikke i øjeblikket indsamler BNP-data om.

(4) EFT C 253 af 21.8.2001, s. 3.

(5) "EU-Bulletin EU" 11-2000, Udviklingssamarbejde (1/10) 1.6.43. Erklæring fra Rådet og Kommissionen om Det Europæiske Fællesskabs udviklingspolitik.

(6) Selskabsnavnene "CDC-Investco" og "Manco" er kun midlertidige.

(7) Se fodnote 5.

(8) Kilde:

De britiske myndigheder.

(9) Skatteprovenuets omfang afhænger af, i hvilken grad investorerne i CDC er skattepligtige i Det Forenede Kongerige. Se også Kommissionens beslutning i sag N 56/2001 (EFT C 223 af 19.9.2002, s. 6).

(10) Se f.eks. Domstolens dom i sag C-482/99, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 2002 I, s. 4397.