RÅDETS KONKLUSIONER af 7. april 1998 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved at være udsat for asbest (98/C 142/01)

1. Rådet noterer sig Kommissionens meddelelse om resultaterne af den vurdering, som omhandles i Rådets direktiv 83/477/EØF af 19. september 1983 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (andet særdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EØF) (1), og erindrer om, at det heri konkluderes, at de eksisterende rammebestemmelser om kontrol generelt er forsvarlige.

I Kommissionens meddelelse bemærkes desuden:

a) at de gældende bestemmelser i direktiv 83/477/EØF kræver, at alle arbejdsgivere skal vurdere risikoen for at blive udsat for asbest

b) at man ved en eventuel ændring af direktiv 83/477/EØF kan koncentrere forholdsreglerne om de aktiviteter, der på nuværende tidspunkt indebærer den største risiko for at blive udsat for asbest

c) at Kommissionen vil gennemføre yderligere undersøgelser af grænseværdierne for udsættelse for chrysotil-asbest og metoderne for måling af luftens indhold af asbest (under hensyntagen til den metode, som Verdenssundhedsorganisationen (WHO) har vedtaget), og at noget tilsvarende bør gøres for erstatningsfibre

d) at nogle medlemsstater har søgt at løse problemet med uventet udsættelse for asbest ved at forpligte arbejdsgivere eller i visse tilfælde indehavere af bygninger til at undersøge, om der findes asbest i bygningerne. Kommissionen finder, at denne fremgangsmåde indebærer visse fordele, men bemærker dog, at den kan blive en økonomisk byrde for små virksomheder, der har til huse i ældre bygninger.

2. Rådet noterer sig endvidere følgende:

a) de personer, der i dag er udsat for de største risici, er arbejdstagere, der er med til at fjerne asbest, og arbejdstagere, der tilfældigt kommer ud for asbest under deres arbejde, navnlig med vedligeholdelse og eftersyn af f.eks. bygninger, anlæg, skibe og tog

b) for den førstnævnte gruppe af arbejdstagere vil man kunne opnå et højere beskyttelsesniveau, hvis de arbejdstagere og arbejdsgivere, der er involveret i arbejdet med asbest, har vist, at de er kompetente til at udføre sådant arbejde, og er omfattet af særlige kontrolordninger og uddannelsesforanstaltninger

c) for den sidstnævnte gruppe af arbejdstagere vil man kunne opnå et højere beskyttelsesniveau, hvis de på forhånd har kendskab til forekomsten af asbest, og de har modtaget relevant uddannelse

d) behovene for information og uddannelse af arbejdstagerne er forskellige, afhængigt af hvilken form for asbesteksponering der er tale om i forbindelse med deres arbejde (der er med andre ord en forskel mellem arbejdstagere, som regelmæssigt og tilsigtet arbejder med asbest, og arbejdstagere, som tilfældigt kan komme ud for asbest under deres arbejde)

e) alle erstatningsfibre omfattes for øjeblikket af bestemmelserne i direktiv 80/1107/EØF af 27. november 1980 om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet (2) og vil komme til at falde ind under det foreslåede direktiv om kemiske agesner; desuden vil visse typer syntetiske mineralfibre kunne klassificeres som kræftfremkaldende i henhold til direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (3) og vil derfor være omfattet af Rådets direktiv 90/394/EØF af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (4).

3. Uden at det foregriber yderligere foranstaltninger, der eventuelt måtte træffes angående markedsføring og anvendelse af chrysotil-asbest, og som muligvis må tages med i overvejelserne med henblik på en fremtidig indsats til beskyttelse af arbejdstagerne, opfordrer Rådet Kommissionen til:

a) at fremsætte forslag om ændring af direktiv 83/477/EØF, navnlig under hensyn til det hensigtsmæssige i:

i) at koncentrere beskyttelsesforanstaltningerne om dem, der i dag er mest udsatte for risici

ii) at påse, at direktivets bestemmelser om risikovurdering tager behørigt højde for de forskellige risici, der er forbundet med arbejde, hvor asbesteksponering dels er en realitet, dels sker tilfældigt, og de forskellige behov for information og uddannelse af arbejdstagerne, afhængigt af hvilken form for asbesteksponering der er tale om

iii) at understrege, at forebyggelse eller minimering af asbesteksponering kan sikres gennem en række foranstaltninger, herunder sikker vedligeholdelse af asbestholdige materialer for at forebygge frigørelse af fibre, og, hvor det er nødvendigt, fjernelse og bortskaffelse af disse under nøje kontrol

iv) at indføre strengere kontrol i Fællesskabet med arbejde, der indebærer særlige risici under hensyn til de kontrolordninger, der på indeværende tidspunkt anvendes i medlemsstaterne

v) at revidere koncentrationstærsklerne i artikel 3, stk. 2, i direktivet, grænseværdierne for eksponering i artikel 8 og målemetoderne, under hensyn til den seneste videnskabelige videnoplysning og teknologi med henblik på at forbedre minimumsstandarderne for beskyttelse, samt at revidere vurderingen af luftens indhold af asbestfibre for navnlig at tage hensyn til den nye WHO-metode for måling af fibre

b) fortsat at undersøge risiciene ved anvendelse af visse syntetiske fibre, der sædvanligvis benyttes som erstatningsprodukter for asbest, og de eksisterende forskrifter, der gælder for dem, bl.a. med hensyn til grænseværdier for eksponering og målemetoder, for at sikre, at arbejdstagerne er forsvarligt beskyttet mod risici

c) at revidere de gældende bestemmelser og initiativer i medlemsstaterne under hensyn til behovet for at tilvejebringe oplysninger om tilstedevarelse af asbest, herunder i givet fald spørgsmålet om arbejdsgiveres og virksomhedsejeres respektive ansvar.

4. Rådet opfordrer endvidere:

a) Kommissionen til eventuelt via Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur at overveje, hvordan man kan fremme:

i) information af arbejdstagerne med fokus på de specifikke risici, der er forbundet med forskellige arbejdssituationer, og

ii) god praksis for uddannelse af arbejdstagere, der kan tænkes at være udsat for risici på grund af tilfældig eller regelmæssig asbesteksponering

b) Kommissionen og medlemsstaterne, navnlig gennem Udvalget af Højtstående Embedsmænd fra Arbejdstilsynet, til at fremme effektive overholdelses- og håndhævelsesforanstaltninger i de tilfælde, hvor der konstateres asbest på arbejdspladsen, ved at udveksle erfaringer og den bedste praksis.

5. Rådet opfordrer Kommissionen til at fortsætte arbejdet i samråd med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter (navnlig i Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen) samt Europa-Parlamentet.

6. Rådet opfordrer Kommissionen til at holde det underrettet om, hvorledes disse initiativer udvikler sig.

(1) EFT L 263 af 24.9.1983, s. 25.

(2) EFT L 327 af 3.12.1980, s. 8. Direktivet er ændret ved direktiv 88/642/EØF (EFT L 356 af 24.12.1988, s. 74).

(3) EFT L 196 af 16.8.1967, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/69/EF (EFT L 343 af 13.12.1997, s. 19).

(4) EFT L 196 af 26.7.1990, s. 1.