EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING Nr. 888/98/EF af 30. marts 1998 om et fællesskabshandlingsprogram til forbedring af afgiftssystemerne i det indre marked (Fiscalis-programmet)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I det indre marked er den faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten af væsentlig betydning for afgiftssystemerne, navnlig for at beskytte medlemsstaternes og Fællesskabets finansielle interesser gennem bekæmpelse af svig og afgiftsunddragelse samt for at undgå konkurrencefordrejninger og for yderligere at nedbringe byrderne for såvel administrationer som skatteborgere;

(2) Fællesskabet og medlemsstaterne har et fælles ansvar for at sikre denne faktiske, ensartede og effektive anvendelse af fællesskabsretten; selv om medlemsstaterne rent ressourcemæssigt har det største ansvar, er det en væsentlig opgave for Fællesskabet at tilvejebringe en passende infrastruktur og skabe den nødvendige tilskyndelse;

(3) et indgående fælles kendskab til fællesskabsretten og dens anvendelse i medlemsstaterne blandt embedsmændene i afgiftsadministrationerne udgør en væsentlig forudsætning for en ensartet anvendelse heraf; dette kan kun opnås gennem en effektiv grund- og videreuddannelse i medlemsstaterne; det er hensigtsmæssigt med en supplerende fællesskabsindsats for at koordinere og fremme denne form for uddannelse;

(4) et effektivt, reelt og omfattende samarbejde mellem medlemsstaterne og mellem disse og Kommissionen er af stor betydning for en korrekt anvendelse af afgiftssystemerne i det indre marked; etablering af en infrastruktur for kommunikation og informationsudveksling på fællesskabsplan er af afgørende betydning for at nå dette mål; gennem tilskyndelse fra Fællesskabets side bliver det lettere at udbygge samarbejdet i tilstrækkeligt omfang;

(5) en yderligere forbedring af de administrative procedurer er af væsentlig betydning for en korrekt anvendelse af afgiftssystemerne i det indre marked; selv om ansvaret herfor først og fremmest ligger hos medlemsstaterne, er der behov for en supplerende indsats på fællesskabsplan for at koordinere og fremme denne forbedring;

(6) det er ikke muligt for medlemsstaterne at opfylde samtlige mål for de foranstaltninger, som er omfattet af denne beslutning, og i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincipperne, jf. traktatens artikel 3B, kan de opstillede mål derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan, og denne beslutning går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål;

(7) erfaringerne fra systemerne for informationsudveksling på fællesskabsplan om afgifter og især moms (VIES), som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 om administrativt samarbejde inden for området indirekte skatter (moms) (4), har vist, at informationsteknologien kan anvendes til at sikre indtægter og samtidig reducere den administrative arbejdsbyrde til et minimum; disse systemer har vist sig at være vigtige samarbejdsredskaber og har tillige tilskyndet medlemsstaterne til at udbygge deres samarbejde;

(8) der bør indføres kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, og driften af dem bør sikres i takt med afgiftssystemernes udvikling og behovet for at sikre yderligere samarbejde;

(9) Fællesskabets erfaringer med det program, der blev indført ved Rådets beslutning 93/588/EØF af 29. oktober 1993 om vedtagelse af et fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af embedsmænd i afgiftsadministrationerne (Matthaeus-Tax) (5), og med de multilaterale kontrolforanstaltninger har vist, at udvekslinger, seminarer og multilaterale kontrolforanstaltninger kan bidrage til at opfylde programmets mål, idet de giver embedsmænd fra forskellige administrationer mulighed for at mødes i en arbejdssammenhæng; sådanne aktiviteter bør derfor videreføres;

(10) seminarerne udgør en ideel ramme for udveksling af idéer mellem embedsmænd fra de nationale administrationer, Kommissionens repræsentanter og om nødvendigt andre eksperter på afgiftsområdet; i løbet af sådanne seminarer kan der fremkomme forslag, som kan forbedre de gældende retsinstrumenter og lette samarbejdet mellem administrationerne om at skabe en konvergerende udvikling af de nationale afgiftssystemer;

(11) erfaringerne med Matthaeus-Tax-programmet har vist, at det gennem koordineret udformning og gennemførelse af et fælles uddannelsesprogram som det, der blev indført ved Kommissionens beslutning 95/279/EF af 12. juli 1995 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets beslutning 93/588/EØF om vedtagelse af et fællesskabshandlingsprogram for faglig uddannelse af embedsmænd i afgiftsadministrationerne (6), blev muligt at opfylde dette programs målsætninger, navnlig ved at skabe større fælles kendskab til fællesskabsretten; uddannelsesprogrammerne bør videreudvikles på de områder, hvor Kommissionen og medlemsstaterne finder det relevant; medlemsstaterne bør derfor sørge for, at alle deres embedsmænd gennemgår en grunduddannelse og regelmæssigt gennemgår en videreuddannelse som fastlagt i de fælles uddannelsesprogrammer;

(12) tilstrækkelige sprogkundskaber blandt embedsmændene i afgiftsadministrationerne har vist sig at være af afgørende betydning for at lette samarbejdet; medlemsstaterne bør derfor tilbyde deres embedsmænd den nødvendige sprogundervisning;

(13) programmet bør være åbent for de associerede central- og østeuropæiske landes deltagelse; programmet bør ligeledes være åbent for Cyperns deltagelse;

(14) udgifterne til programmets finansiering bør deles mellem Fællesskabet og medlemsstaterne, og Fællesskabets finansielle bidrag bør opføres på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (anden del, sektion III, Kommissionen);

(15) i denne beslutning fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 1 i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 om optagelse af finansielle bestemmelser i retsakter (7) udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Fiscalis-programmet

Der indføres for perioden 1. januar 1998-31. december 2002 et flerårigt fællesskabshandlingsprogram (Fiscalis-programmet), i det følgende benævnt »programmet«, for at forbedre afgiftssystemernes virkemåde i det indre marked. Det omfatter de i artikel 4, 5 og 6 nævnte aktiviteter.

Artikel 2

Definitioner

I denne beslutning forstås ved:

a) »afgift«: indirekte skatter, som er omfattet af fællesskabsretten

b) »administration«: medlemsstaternes offentlige administrationer med ansvar for afgiftsområdet

c) »embedsmand«: en embedsmand i en administration med ansvar for anvendelsen af Fællesskabets eller medlemsstaternes retsregler, forskrifter eller procedurer inden for afgiftsområdet

d) »udveksling«: et arbejdsophold, som en embedsmand gennemfører i Fællesskabets interesse i en anden medlemsstats administration, i og som er tilrettelagt inden for rammerne af programmet

e) »multilateral kontrol«: indbyrdes samarbejde inden for Fællesskabets retlige rammer for samarbejde mellem mindst tre administrationer med henblik på at integrere og koordinere deres kontrol med afgiftspligtige personers afgiftsmæssige forpligtelser i de pågældende medlemsstater

f) »Fællesskabets retlige rammer for samarbejde«: samtlige fællesskabsforskrifter for gensidig bistand og administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne vedrørende afgifter.

Artikel 3

Målsætning

Programmet har til formål gennem en fællesskabsforanstaltning at støtte medlemsstaternes bestræbelser på:

a) at sikre, at embedsmændene får et indgående fælles kendskab til fællesskabsretten, navnlig på afgiftsområdet, og dens gennemførelse i medlemsstaterne

b) at sikre et reelt, effektivt og omfattende samarbejde mellem medlemsstaterne og mellem disse og Kommissionen

c) at sikre kontinuerlig forbedring af administrative procedurer under hensyntagen til administrationernes og skatteborgernes behov ved at udvikle og formidle god administrativ praksis.

Artikel 4

Kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger

1. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at de eksisterende kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger, som de anser for nødvendige, kan anvendes på tilfredsstillende måde. De indfører sådanne nye kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, håndbøger og vejledninger, som de anser for nødvendige, og sørger for, at disse kan anvendes på tilfredsstillende måde.

2. Fællesskabselementerne i kommunikations- og informationsudvekslingssystemerne omfatter udstyr, programmel og nettilslutninger, der skal være fælles for samtlige medlemsstater for at sikre systemernes sammenkobling og interoperabilitet, hvad enten disse er installeret hos Kommissionen (eller en udpeget underleverandør) eller hos medlemsstaterne (eller en udpeget underleverandør).

3. De nationale elementer i kommunikations- og informationsudvekslingssystemerne omfatter nationale databaser, som udgør en del af systemerne, nettilslutninger mellem fællesskabselementerne og de nationale elementer samt det programmel og maskinel, som hver medlemsstat måtte anse for hensigtsmæssig for at få det fulde udbytte af systemerne overalt i deres administration.

Artikel 5

Udvekslinger, seminarer og multilaterale kontrolforanstaltninger

1. Kommissionen og medlemsstaterne tilrettelægger udvekslinger af embedsmænd. Udvekslingerne kan være af forskellig varighed alt efter behov, dog ikke over seks måneder. Hver udveksling målrettes mod et særligt arbejdsområde og forberedes i tilstrækkelig god tid og evalueres efterfølgende af de pågældende embedsmænd og administrationer.

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at de udvekslede embedsmænd kan deltage effektivt i arbejdet i værtsadministrationen; med henblik herpå skal de være bemyndiget til at udføre de opgaver, der svarer til de funktioner, der tildeles dem af værtsadministrationen i overensstemmelse med landets retsorden.

I udvekslingsperioden sidestilles den udvekslede embedsmands civilretlige ansvar i forbindelse med udøvelsen af hans opgaver med værtsmyndighedens nationale embedsmænds. De udvekslede embedsmænd er underlagt samme regler for tavshedspligt som de nationale embedsmænd.

2. Kommissionen og medlemsstaterne tilrettelægger seminarer med deltagelse af embedsmænd fra administrationerne, repræsentanter for Kommissionen og om nødvendigt andre eksperter på afgiftsområdet.

3. Kommissionen og medlemsstaterne kan på forsøgsbasis i det i artikel 11 omhandlede udvalg blandt de former for multilateral kontrol, som medlemsstaterne tilrettelægger inden for Fællesskabets retlige rammer for samarbejde, vælge dem, hvis omkostninger afholdes af Fællesskabet i henhold til artikel 8. De deltagende medlemsstater fremsender deres rapporter og evalueringer angående disse former for kontrol til Kommissionen og til medlemsstaterne.

Artikel 6

Fælles uddannelsesinitiativ

1. For at fremme samarbejdet mellem deres uddannelsesinstitutioner og embedsmændene med ansvar for uddannelsen på afgiftsområdet i administrationerne skal medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen

a) udvikle de eksisterende uddannelsesprogrammer og om nødvendigt udarbejde nye programmer med henblik på at etablere en fælles uddannelseskerne for embedsmænd, således at disse kan erhverve de nødvendige fælles faglige færdigheder og kundskaber

b) åbne de uddannelseskurser på afgiftsområdet, som medlemsstaterne tilbyder deres egne embedsmænd, for embedsmænd fra alle medlemsstater, når det er hensigtsmæssigt

c) udvikle de nødvendige fælles værktøjer for uddannelse på afgiftsområdet, herunder hjælpemidler til brug i sprogundervisningen.

2. Medlemsstaterne sikrer, at deres embedsmænd får den nødvendige grundlæggende uddannelse og regelmæssige videreuddannelse med henblik på erhvervelse af de fælles faglige færdigheder og kundskaber i overensstemmelse med de fælles uddannelsesprogrammer samt den sprogundervisning, som er nødvendig for, at embedsmændene kan tilegne sig tilstrækkelige sprogkundskaber. I overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, underretter de Kommissionen om indholdet og omfanget af den uddannelse, de tilbyder deres embedsmænd.

Artikel 7

De associerede landes deltagelse

Programmet er åbent for de associerede central- og østeuropæiske landes deltagelse i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i Europaaftalerne eller i tillægsprotokollerne hertil om deres deltagelse i fællesskabsprogrammer, og i den udstrækning fællesskabsretten på afgiftsområdet tillader det. Programmet er ligeledes åbent for Cyperns deltagelse, i den udstrækning fællesskabsretten på afgiftsområdet tillader det.

Artikel 8

Udgifter

1. Udgifterne til gennemførelsen af programmet fordeles mellem Fællesskabet og medlemsstaterne som fastlagt i stk. 2 og 3.

2. Fællesskabet afholder følgende udgifter:

a) rejse- og opholdsudgifterne for embedsmænd, der i en anden medlemsstat deltager i de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 5, rejse- og opholdsudgifterne for de andre afgiftseksperter, der deltager i de seminarer, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, samt de omkostninger, der er forbundet med afholdelsen af disse seminarer

b) de omkostninger, der er forbundet med udformningen af de værktøjer for uddannelse på afgiftsområdet, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra c), og af de håndbøger og vejledninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1

c) omkostningerne ved udformning, indkøb, installering og vedligeholdelse af fællesskabselementerne i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, og omkostningerne ved den daglige drift af de fællesskabselementer, som er installeret hos Kommissionen (eller en udpeget underleverandør)

d) udgifter til eventuelt nødvendige eksterne undersøgelser af programmets virkninger, under iagttagelse af oplysningernes fortrolighed.

3. Medlemsstaterne afholder følgende udgifter:

a) de omkostninger, der er forbundet med den grund- og videreuddannelse og den sprogundervisning, som de tilbyder deres embedsmænd, som omhandlet i artikel 6. Medlemsstaterne afholder omkostningerne i forbindelse med deres embedsmænds deltagelse i eventuelle yderligere aktiviteter, der tilrettelægges inden for rammerne af artikel 5, ud over de omkostninger, der afholdes af Fællesskabet

b) de omkostninger, der er forbundet med indførelsen og driften af de nationale elementer, der indgår i de kommunikations- og informationsudvekslingssystemer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, og omkostningerne ved den daglige drift af de af systemernes fællesskabselementer, som er installeret hos medlemsstaterne (eller en udpeget underleverandør).

Artikel 9

Finansieringsramme

Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette program er for perioden 1. januar 1998-31. december 2002 fastlagt til 40 mio. ECU. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

Artikel 10

Gennemførelsesbestemmelser

De foranstaltninger, der er nødvendige til gennemførelsen af dette program, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 11. Gennemførelsesforanstaltningerne berører ikke fællesskabsbestemmelserne vedrørende opkrævning og kontrol eller vedrørende administrativt samarbejde og gensidig bistand på afgiftsområdet.

Artikel 11

Udvalg

1. Kommissionen bistås af Det Stående Udvalg vedrørende Administrativt Samarbejde inden for området indirekte skatter, der er nedsat ved artikel 10 i forordning (EØF) nr. 218/92.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. a) Kommissionen vedtager foranstaltningerne, der straks finder anvendelse.

b) Er foranstaltningerne ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, underretter Kommissionen dog straks Rådet om dem. I så fald:

- udsætter Kommissionen gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på tre måneder regnet fra datoen for underretningen

- kan Rådet med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i første led.

4. Foruden de i artikel 10 nævnte foranstaltninger behandler udvalget spørgsmål, som forelægges af formanden, enten på eget initiativ eller på anmodning af repræsentanten for en medlemsstat, og som vedrører anvendelsen af denne beslutning.

Artikel 12

Evaluering

1. Programmet evalueres løbende af Kommissionen og medlemsstaterne i fællesskab. Evalueringen sker på grundlag af de beretninger, der er omhandlet i stk. 2 og 3.

2. Medlemsstaterne fremsender følgende til Kommissionen:

a) senest den 30. juni 2000 en foreløbig beretning, og

b) senest den 31. december 2002 en endelig beretning om programmets gennemførelse og virkninger.

3. Kommissionen forelægger følgende for Europa-Parlamentet og Rådet:

a) senest den 30. juni 2001 på grundlag af medlemsstaternes foreløbige beretninger en meddelelse om, hvorvidt programmet bør videreføres, i givet fald ledsaget af et forslag hertil, og

b) senest den 30. juni 2003 en endelig beretning om programmets gennemførelse og virkninger.

Beretningerne tilsendes ligeledes Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget til orientering.

Artikel 13

Ikrafttræden

Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 1998.

Artikel 14

Adressater

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 1998.

På Europa-Parlamentets vegne

J. M. GIL-ROBLES

Formand

På Rådets vegne

Lord SIMON OF HIGHBURY

Formand

(1) EFT C 177 af 11. 6. 1997, s. 8 og EFT C 1 af 3. 1. 1998, s. 13.

(2) EFT C 19 af 21. 1. 1998, s. 48.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 20. november 1997 (EFT C 371 af 8. 12. 1997), Rådets fælles holdning af 26. januar 1998 (EFT C 62 af 26. 2. 1998, s. 38) og Europa-Parlamentets afgørelse af 18. februar 1998. (EFT C 80 af 16. 3. 1998). Rådets afgørelse af 3. marts 1998.

(4) EFT L 24 af 1. 2. 1992, s. 1.

(5) EFT L 280 af 13. 11. 1993, s. 27.

(6) EFT L 172 af 22. 7. 1995, s. 24.

(7) EFT C 102 af 4. 4. 1996, s. 4.