RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 1473/93 af 14. juni 1993 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af magnesiumoxid med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12,

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER (1) Kommissionen indfoerte ved forordning (EOEF) nr. 2800/92 (2), i det foelgende benaevnt forordningen om den midlertidige told, en midlertidig antidumpingtold paa importen af magnesiumoxid (almindeligvis benaevnt kaustisk magnesit) med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og henhoerende under KN-kode ex 2519 90 90.

B. EFTERFOELGENDE PROCEDURE (2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold anmodede fem kinesiske eksportoerer og nogle uafhaengige importoerer om at blive hoert af Kommissionen, hvilket blev imoedekommet. De fremlagde ogsaa skriftlige redegoerelser for deres synspunkter vedroerende de foreloebige resultater paa samme maade som andre uafhaengige importoerer, nogle endelige brugere og de kinesiske myndigheder.

(3) Parterne blev ogsaa underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen agtede at anbefale indfoerelse af en endelig told og endelig opkraevning af de beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told. De fik ogsaa en frist til at fremsaette bemaerkninger efter offentliggoerelsen af disse oplysninger.

(4) Kommissionen tog parternes mundtlige og skriftlige kommentarer i betragtning og aendrede i paakommende tilfaelde sine resultater under hensyn hertil.

C. DEN PAAGAELDENDE VARE - SAMME VARE (5) Visse kinesiske eksportoerer, uafhaengige importoerer og endelige brugere fremfoerte igen argumentet om, at kaustisk magnesit med oprindelse i Faellesskabet og andre steder ikke er samme vare som varen fra Den Kinesiske Folkerepublik. De kinesiske eksportoerer foreslog, at Kommissionen skulle udpege en uafhaengig teknisk ekspert til at afgoere spoergsmaalet om, hvorvidt kinesisk magnesit er eller ikke er »samme vare«, som al anden kaustisk magnesit, med hensyn til mineralforekomsternes kvalitet, brydnings- og forarbejdningsmetoder, kemiske og fysiske egenskaber og slutproduktets anvendelse.

(6) Kommissionen er enig i, at en uafhaengig ekspert eventuelt kan skaffe faktuelle oplysninger om saadanne forskelle mellem kinesisk magnesit og magnesit fra andre lande. Faellesskabets institutioner har imidlertid godtgjort, at saadanne forskelle eksisterer. Det anfaegtes heller ikke, at disse forskelle ikke aendrer den kendsgerning, at de grundlaeggende fysiske og kemiske egenskaber ved alle typer magnesit er identiske. Kun hvis disse grundlaeggende fysiske og tekniske egenskaber var forskellige, ville man kunne fastslaa, at de forskellige typer magnesit ikke er samme vare. At de endelige brugere uden videre kan anvende kaustisk magnesit fra et hvilket som helst land, bekraefter kun, at det er en og samme vare. Derfor og af de grunde, der er angivet i betragtning 10 og 11 i forordningen om den midlertidige told, blev det ikke anset for noedvendigt at udpege en saadan ekspert.

Raadet bekraefter disse resultater og konklusioner.

D. DUMPING a) Referenceland

(7) I forordningen om den midlertidige told fastslog Kommissionen, at Tyrkiet var egnet som referenceland for fastsaettelse af den normale vaerdi for Den Kinesiske Folkerepublik. Efter indfoerelsen af den midlertidige told gjorde nogle eksportoerer indsigelse mod anvendelsen af Tyrkiet som referenceland og foreslog Tjekkoslovakiet som bedre egnet paa grund af arten af forekomsterne i landet, forarbejdningsteknikkerne og udvalget af forskellige MgO (magnesiumoxid)-kvaliteter. De paastod, at det tidligere Tjekkoslovakiet, selv om det er et land med markedsoekonomi, har en oekonomisk struktur, som ligger naermere Kinas.

Kommissionen erindrer imidlertid om, at det tidligere Tjekkoslovakiet i henhold til forordning (EOEF) nr. 1765/82 (3) ikke kunne betragtes som et land med markedsoekonomi i undersoegelsesperioden fra juli 1990 til juni 1991. Ifoelge artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 kan priser og omkostninger i et land uden markedsoekonomi ikke anvendes som grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi.

Kommissionen tager hensyn til flere faktorer, naar den vaelger et land med markedsoekonomi til beregning af den normale vaerdi. Den tager hensyn til faktorer som adgang til raamaterialer, om markedet er repraesentativt i forhold til de maengder, eksportlandene eksporterer, og hvorvidt omkostninger og priser i forbindelse med den paagaeldende vare i det paagaeldende land er skabt af frie markedskraefter.

Efter en fuldstaendig gennemgang af forholdene i Tyrkiet paa baggrund af ovenstaaende konkluderede Kommissionen som i betragtning 15 i forordningen om den midlertidige told, at Tyrkiet er egnet som referenceland.

Raadet bekraefter disse resultater og konklusioner.

b) Normal vaerdi

(8) Med hensyn til prissituationen i Tyrkiet fastslog Kommissionen, at det omfattende salg mellem forretningsmaessigt forbundne selskaber gjorde det uhensigtsmaessigt at basere den normale vaerdi paa salgspriserne. Det konstateredes imidlertid som angivet i betragtning 16 i forordningen om den midlertidige told, at den tyrkiske producents produktionsomkostninger fastsaettes ved en udbudsprocedure. Produktionsomkostningerne fastsaettes saaledes i normal handel og danner et passende grundlag for beregningen af den normale vaerdi.

(9) Efter indfoerelsen af den midlertidige told paastod de kinesiske eksportoerer, at den normale vaerdi, der er beregnet for hver MgO-kvalitet og tilpasset forskellene i vilkaar mellem Kina og Tyrkiet, ikke fuldt ud afspejler de naturlige fordele i Kina, idet de haevdede, at det er lettere at udvinde og forarbejde magnesit i Kina end i Tyrkiet.

Kommissionen er til en vis grad enig i dette argument. Med hensyn til forskelle i udvindings- og forarbejdningsmetoder godtager Kommissionen, at nogle bestemte omkostningsfaktorer ved fremstillingen af kaustisk magnesit ikke findes i Kina paa grund af naturlige fordele. I forordningen om den midlertidige told blev den normale vaerdi justeret for forberednings- og sorteringsprocesser, som konstateredes i Tyrkiet, men ikke i Kina. Kommissionen finder nu, at der yderligere boer tages hoejde for den lette adgang til raamaterialer i Kina i forhold til i Tyrkiet. Paa baggrund af det nuvaerende forhold mellem malm og sidesten i Tyrkiet og den justering, de kinesiske eksportoerer foreslog, er omkostningerne til udvinding blevet nedsat med 20 % som konstateret i Tyrkiet.

Paa dette grundlag afspejler den fastlagte normale vaerdi for den tyrkiske producent de naturlige fordele i Kina. De kinesiske eksportoerer paastod, at der yderligere burde justeres for de aabne miners paastaaede naere beliggenhed ved ovnene i Kina. Kommissionen maa her erindre om, at kun forskelle, som stammer fra de forskellige naturlige fordele i Kina og Tyrkiet, kan berettige til en justering af den normale vaerdi paa grundlag af situationen i Tyrkiet. Ovnenes beliggenhed er imidlertid ikke en naturlig fordel for den kinesiske magnesitindustri, men et resultat af kommercielle afgoerelser, der er truffet af den beroerte producentorganisation. Afstanden mellem mine og ovne varierer under alle omstaendigheder konstant, efterhaanden som minen og dens ressourcer udnyttes.

(10) Raadet bekraefter den saaledes fastlagte normale vaerdi.

c) Eksportpris

(11) Raadet bekraefter den metode, der anvendtes til fastlaeggelse af eksportpriserne i betragtning 19 i forordningen om den midlertidige told, da der ikke blev fremfoert vaesentlige bemaerkninger hertil af de interesserede parter.

E. SAMMENLIGNING OG DUMPINGMARGEN (12) De kinesiske eksportoerer paastod, at de kinesiske producenter anvender almindelig braending med koks i skaktovne til lave omkostninger, og at der burde foretages en justering paa 10 % for at afspejle mindre omkostninger i Kina. Kommissionen fastslog imidlertid, at den tyrkiske producent ogsaa anvender skaktovne. Kommissionen accepterede derimod, at der burde foretages en justering for at afspejle den tyrkiske producents hoejere omkostninger til braendselsolie, og produktionsomkostningerne blev saaledes nedsat med 3 %. Ingen andre parter fremsatte bemaerkninger, og Raadet bekraefter derfor resultaterne og konklusionerne i betragtning 20 i forordningen om den midlertidige told.

Det fremgik af den endelige undersoegelse af forholdene, at der finder dumping sted, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet. Dumpingmargenen er lig med 24 ECU pr. ton, hvis den beregnes i procent af de paagaeldende importvarers vejede gennemsnitlige cif-vaerdi udtrykt i ecu.

(13) I forbindelse med den foreloebige afgoerelse fastlagde Kommissionen en enkelt dumpingmargen for alle kinesiske eksportoerer. De kinesiske eksportoerer, som medvirkede ved undersoegelsen, anfaegtede denne margen og paastod, at Kommissionen burde beregne en dumpingmargen for hver enkelt eksportoer, som samarbejdede ved undersoegelsen.

Kommissionen minder imidlertid om, at individuel behandling for saa vidt angaar eksporten fra et land uden markedsoekonomi fortsat maa betragtes som en helt speciel undtagelse, som kun anvendes i tilfaelde, hvor den beroerte producent har foert bevis for, at det er muligt at fastsaette eksportpriserne uden paavirkning fra de statslige myndigheders side. Staten kan gennem sin kontrol aendre produktions- og handelsmoenstret for at drage fordel af den laveste dumpingmargen og saaledes underminere enhver foranstaltnings effektivitet. Som anfoert i betragtning 22 i forordningen om den midlertidige told kunne de paagaeldende eksportoerer ikke bevise, at de handler uafhaengigt af statslig indflydelse, og at de frit kan fastsaette deres eksportpriser. Der er derfor kun fastlagt en enkelt dumpingmargen for alle kinesiske eksportoerer. Raadet bekraefter ovenstaaende resultater og konklusioner.

F. SKADE (14) Kommissionen konkluderede i forordningen om den midlertidige told (se betragtning 23 til 33), at erhvervsgrenen i Faellesskabet havde lidt vaesentlig skade som foelge af dumpingimporten af kaustisk magnesit med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. Importen af den paagaeldende vare fra Den Kinesiske Folkerepublik steg fra 72 000 tons i 1988 til over 120 000 tons i undersoegelsesperioden fra den 1. juli 1990 til den 30. juni 1991, og faellesskabsproducenternes markedsandel mindskedes paa et marked i udvidelse, og deres priser blev trykket betydeligt. Faellesskabsproducenternes salg var tabsgivende eller gav kun ringe fortjeneste. De interesserede parter fremfoerte ikke nye argumenter hertil. Raadet bekraefter derfor Kommissionens resultater og konklusioner i betragtning 33 i forordningen om den midlertidige told.

(15) De kinesiske eksportoerer mente, at der ikke kan vaere tale om skade i forbindelse med varer med indhold paa over 91 % MgO, da EF-producenterne af disse kvaliteter fortsat oegede - paastaas det - deres salg, produktionsmaengde og kapacitetsudnyttelse.

Som angivet i betragtning 35 i forordningen om den midlertidige told konstaterede Kommissionen ikke, at den paagaeldende eller andre faellesskabsproducenter havde oeget salget, produktionsmaengden og kapacitetsudnyttelsen i forbindelse med disse kvaliteter. Desuden ses der i argumentet helt bort fra, at skadens omfang ifoelge artikel 4, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 fastlaegges i forhold til produktionen i Faellesskabet af samme vare, hvilket omfatter alle typer og kvaliteter af magnesit, som i vidt omfang kan erstatte hinanden. Hvis faellesskabsproducenter af visse kvaliteter har et salg i Faellesskabet, som ikke er beroert af dumpingimporten paa samme maade som salget af andre kvaliteter, maa det ses globalt i sammenhaeng med faellesskabsindustriens praestation paa markedet i Faellesskabet for samme vare som et hele, hvilket betyder alle typer og kvaliteter. Dette argument maa derfor afvises. Raadet bekraefter ovenstaaende resultater og konklusioner.

G. AARSAG TIL SKADE (16) Som anfoert i betragtning 34 og 35 i forordningen om den midlertidige told konstaterede Kommissionen, at erhvervsgrenen i Faellesskabet paafoeres vaesentlig skade paa grund af dumpingimporten som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Efter indfoerelsen af midlertidige foranstaltninger paastod de kinesiske eksportoerer og nogle importoerer imidlertid, at faellesskabsproducenternes stigende omkostninger var tegn paa, at skaden var selvforskyldt og ikke kunne tilskrives importen fra Kina. De paastod ogsaa, at der var forvoldt skade som foelge af import af varer fra Nordkorea.

(17) Med hensyn til det foerste argument mener Kommissionen ikke, at faellesskabsproducenternes omkostninger steg meget mellem 1988 og undersoegelsesperioden. Faellesskabsproducenternes finansielle situation forvaerredes som et resultat af pristrykket fra dumpingimporten fra Kina, medens omkostningerne var stabile. Kommissionen kan derfor ikke godtage, at der var tale om selvforskyldt skade fra faellesskabsproducenternes side som foelge af stigende produktionsomkostninger, og denne paastand maa derfor afvises.

(18) Hvad angaar importen fra Nordkorea, noterer Kommissionen, at Kina er langt den stoerste forsyningskilde, naar det drejer sig om import af kaustisk magnesit til Faellesskabet. Nordkorea tegnede sig for 8 % af importen af kaustisk magnesit til Faellesskabet i referenceperioden, medens Kina tegnede sig for 54 %. Selv om det ikke kan udelukkes, at andre faktorer end dumpingimporten fra Kina ogsaa har haft negative virkninger for erhvervsgrenen i Faellesskabet, maa det dog konkluderes, at den meget omfattende udvidelse af den kinnteresser er der taget hensyn til to grundlaeggende elementer. For det foerste, at formaalet med antidumpingforanstaltninger er at hindre konkurrencefordrejning, som skyldes illoyal handelspraksis, og saaledes genskabe aabne og loyale konkurrencevilkaar paa markedet i Faellesskabet, hvilket grundlaeggende er i Faellesskabets almene interesse. For det andet, at det under de saerlige omstaendigheder i denne procedure vil bringe magnesitindustriens fremtidige eksistens i fare, hvis man undlader at genskabe et loyalt marked, eftersom faellesskabsindustrien i oejeblikket er ude af stand til at opnaa den noedvendige fortjeneste til at fortsaette handelen. Faellesskabets industri for kaustisk magnesit ville saaledes ikke laengere vaere en kilde til teknisk ekspertise, beskaeftigelse og investering, jf. betragtning 43 i forordningen om den midlertidige told.

(22) Visse importoerer og endelige brugere fremfoerte, at omkostningsstigninger for de endelige brugere i papir- og papirmasseindustrien alvorligt villegaeldende typer magnesit til disse brugere, hvorimod de kinesiske eksportoerer kunne paa grund af deres lave priser, hvilket er endnu et tegn paa, at erhvervsgrenen i Faellesskabet blev paafoert skade af dumpingimporten fra Kina.

Raadet bekraefter ovenstaaende resultater og konklusioner.

H. TOLD (20) Hvad angaar tolden, fastslog Kommissionen i betragtning 45 i forordningen om den midlertidige told, at kun en told, der svarer til hele dumpingmargenen (som fastlagt i betragtning 12), og som vil bringe de kinesiske priser op til den normale vaerdi, er tilstraekkelig til at afhjaelpe den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Faellesskabet som foelge af dumpingimporten. Der er ikke fremfoert argumenter vedroerende toldens stoerrelse efter indfoerelsen af den midlertidige told, og Raadet bekraefter derfor Kommissionens resultater og konklusioner.

Hvad angaar toldens form, finder Kommissionen, at strukturen i en statskontrolleret oekonomi giver de kinesiske eksportoerer et betydeligt spillerum til at saenke deres priser yderligere, og at et saadant fald i de kinesiske eksportoerers priser faktisk er forekommet siden 1988. Markedet for magnesit er meget foelsomt over for manglende prisstabilitet, og tolden boer derfor indfoeres i en saadan form, at den kan forhindre, at de kinesiske eksportoerer saenker priserne yderligere. Hverken en fast told eller en vaerditold synes derfor egnet.

Under disse omstaendigheder boer der fastsaettes en mindstepris ved salg af kinesisk magnesit paa markedet i Faellesskabet. Denne mindstepris beregnes paa grundlag af den vejede gennemsnitlige normale vaerdi for kaustisk magnesit som fastlagt i betragtning 9 og justeret til cif-vaerdien Faellesskabets graense. Denne mindstepris fastsaettes til 112 ECU pr. ton for alle kvaliteter. Tolden boer derfor vaere lig med forskellen mellem denne mindstepris og nettoprisen for varen, frit Faellesskabs graense, ufortoldet. Raadet bekraefter dette.

I. FAELLESSKABETS INTERESSER (21) Ved vurderingen af Faellesskabets interesser er der taget hensyn til to grundlaeggende elementer. For det foerste, at formaalet med antidumpingforanstaltninger er at hindre konkurrencefordrejning, som skyldes illoyal handelspraksis, og saaledes genskabe aabne og loyale konkurrencevilkaar paa markedet i Faellesskabet, hvilket grundlaeggende er i Faellesskabets almene interesse. For det andet, at det under de saerlige omstaendigheder i denne procedure vil bringe magnesitindustriens fremtidige eksistens i fare, hvis man undlader at genskabe et loyalt marked, eftersom faellesskabsindustrien i oejeblikket er ude af stand til at opnaa den noedvendige fortjeneste til at fortsaette handelen. Faellesskabets industri for kaustisk magnesit ville saaledes ikke laengere vaere en kilde til teknisk ekspertise, beskaeftigelse og investering, jf. betragtning 43 i forordningen om den midlertidige told.

(22) Visse importoerer og endelige brugere fremfoerte, at omkostningsstigninger for de endelige brugere i papir- og papirmasseindustrien alvorligt ville beroere deres evne til at konkurrere med andre producenter uden for Faellesskabet.

Kommissionen er enig i, at disse industrier for oejeblikket staar i en vanskelig handelssituation, baade i og uden for Faellesskabet, som vil blive forvaerret, hvis prisen paa kaustisk magnesit stiger. Kommissionen finder imidlertid, at en told i form af en mindstepris pr. ton som fastlagt i betragtning 20 vil saette brugerne i industrien, saasom brugerne i papir- og papirmasseindustrien, i stand til at koebe kaustisk magnesit til priser, som ikke er meget hoejere end konkurrenternes uden for Faellesskabet, og saaledes til at bevare deres konkurrenceevne. De endelige brugere kunne faa en prisfordel paa kortere sigt, hvis der ikke indfoeres told, men det vil generelt foere til mindre konkurrence og hoejere priser paa laengere sigt, hvis man undlader at genskabe loyale konkurrencevilkaar paa markedet i Faellesskabet.

(23) Nogle importoerer paastod, at der ikke var grund til at beskytte industrien i Faellesskabet mod forsyninger af kaustisk magnesit, som den ikke selv kan levere. De antydede, at faellesskabsindustriens nuvaerende kapacitet ikke er tilstraekkelig til at daekke hele efterspoergslen i Faellesskabet.

Det er rigtigt, at produktionen i Faellesskabet i oejeblikket ikke er tilstraekkelig til at daekke efterspoergslen efter den paagaeldende vare, men Kommissionen fastslog dog, at faellesskabsindustrien for oejeblikket arbejder under en rimelig kapacitetsudnyttelse og har store reserver. Kun dumpingimporten fra Kina til lave priser forhindrede faellesskabsindustrien i at udnytte den eksisterende kapacitet og mulighederne for produktionsudvidelse. Argumentet er endvidere baseret paa en fejlagtig opfattelse af virkningerne af antidumpingtold. Selv om der anvendes told, vil brugerne i Faellesskabet fortsat kunne koebe kinesisk magnesit til konkurrencedygtige priser. Som i denne procedure, hvor tolden er lig med dumpingmargenen, men lavere end det beloeb, der er paakraevet for fuldt ud at afhjaelpe skaden, er det kun det illoyale element i eksportoerernes prisfordel, der vil blive fjernet. I en saadan situation kan eksportoererne konkurrere helt paa grundlag af deres aegte sammenlignelige fordele. Paa Faellesskabets marked er der desuden mange andre leverandoerer af kaustisk magnesit, som ikke kommer fra Faellesskabet. Kommissionen ser ikke nogen grund til at frygte for forsyningsmangel.

(24) De kinesiske eksportoerer gentog argumentet om, at det ikke er i Faellesskabets interesse at indfoere foranstaltninger, som ikke er effektive, da en antidumpingtold paa kinesisk kaustisk magnesit vil resultere i en betydelig foroegelse af importen af lavprisvarer fra Nordkorea. Som anfoert i betragtning 42 i forordningen om den midlertidige told vil Kommissionen vaere opmaerksom paa, om den kinesiske eksport i vidt omfang bliver erstattet af paastaaet dumpingimport fra Nordkorea, og undersoege, om der boer traeffes passende forholdsregler under saadanne omstaendigheder.

(25) Ud fra de grunde, der er angivet i betragtning 41, 42 og 43 i forordningen om den midlertidige told, konkluderer Kommissionen, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind i dette tilfaelde. Raadet bekraefter ovenstaaende resultater og konklusioner.

J. OPKRAEVNING AF MIDLERTIDIG TOLD (26) Paa baggrund af aendringen af formen for tolden, finder Raadet det ikke hensigtsmaessigt i denne sag endeligt at opkraeve den midlertidige antidumpingtold -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af magnesiumoxid henhoerende under KN-kode ex 2519 90 90 (Taric-kode 2519 90 90*10) og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

2. Tolden fastsaettes til forskellen mellem 112 ECU pr. ton og prisen for varen, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, hvis denne pris er lavere.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 14. juni 1993.

Paa Raadets vegne

J. TROEJBORG

Formand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 282 af 26. 9. 1992, s. 23.

(3) EFT nr. L 195 af 5. 7. 1982, s. 1.