RAADETS HENSTILLING af 27. juli 1992 om overensstemmelse mellem maalene og politikken for social beskyttelse (92/442/EOEF)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER -

som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,

som henviser til forslag fra Kommissionen (1),

som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

som henviser til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og

som tager foelgende i betragtning:

Ifoelge artikel 118 i Traktaten har Kommissionen til opgave at fremme et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne paa det sociale omraade;

i faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder, som blev vedtaget af stats- og regeringscheferne for elleve medlemsstater paa Det Europaeiske Raad den 9. december 1989 i Strasbourg, hedder det bl.a. i syvende, trettende og sekstende betragtning samt i punkt 10, 24 og 25:

»gennemfoerelsen af det indre marked skal for arbejdstagerne i Det Europaeiske Faellesskab medfoere forbedringer paa det sociale omraade, navnlig med hensyn til (. . .) social beskyttelse (. . .);«

»(denne pagt) tilsigter (. . .) hoejtideligt at bekraefte, at der ved ivaerksaettelsen af Den Faelles Akt i fuldt omfang skal tages hensyn til Faellesskabets arbejdsmarkedsmaessige og sociale dimension, og at det i den sammenhaeng er noedvendigt paa relevante niveauer at soerge for, at de arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder udbygges i Det Europaeiske Faellesskab, navnlig for loenmodtagere og selvstaendige;«

»den hoejtidelige erklaering om de grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder paa faellesskabsplan maa ikke i forbindelse med sin virkeliggoerelse foere til forringelse i forhold til den nuvaerende situation i den enkelte medlemsstat,«

»Alt efter de saerlige forhold i det enkelte land:

10. Har enhver arbejdstager i Det Europaeiske Faellesskab ret til en passende social beskyttelse, og han skal uanset arten af sit ansaettelsesforhold og stoerrelsen af den virksomhed, hvori han er beskaeftiget, vaere berettiget til sociale sikringsydelser af en tilstraekkelig stoerrelse.

Skal personer, som er udelukket fra arbejdsmarkedet, enten fordi de ikke har kunnet faa adgang til det, eller fordi de ikke har kunnet vende tilbage til det, og som ikke selv har midler til deres underhold, sikres tilstraekkelige ydelser og en tilstraekkelig indkomst, der er tilpasset deres personlige situation.«

»Alt efter de saerlige forhold i det enkelte land:

24. Skal enhver arbejdstager i Det Europaeiske Faellesskab, der bliver pensioneret, kunne faa adgang til midler, der sikrer vedkommende en rimelig levestandard.

25. Skal enhver, der har naaet pensionsalderen, men som ikke er berettiget til pension, og som ikke har andre midler til sit underhold, kunne faa adgang til en tilstraekkelig indkomst samt en social bistand og laegehjaelp, der er tilpasset den paagaeldendes behov.«

det sociale sikringssystem er et vaesentligt element til at skabe solidaritet mellem indbyggerne i de enkelte medlemsstater, i og med at enhver har ret til social beskyttelse;

i handlingsprogrammet om gennemfoerelsen af faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder anfoerer Kommissionen, at forskellene i den sociale beskyttelse kan vaere en alvorlig haemsko for arbejdstagernes frie bevaegelighed og forvaerre de regionale skaevheder, isaer mellem de nordlige og de sydlige lande i Faellesskabet; det er derfor blevet foreslaaet, at der skal ivaerksaettes en strategi, som skal bringe politikken paa dette omraade i overensstemmelse med de maal, der fastsaettes i faellesskab, hvorved ovennaevnte uheldige forhold kan afboedes;

den igangvaerende udvikling i de fleste medlemsstater er paavirket af problemer, som de har til faelles (bl.a. befolkningens aldring, udviklingen i familiemoenstret, den vedvarende hoeje arbejdsloeshed, udviklingen af fattigdommen og nye former for fattigdom), og paa denne baggrund har Raadet paa samlingen den 29. september 1989 foreslaaet, at den faktiske overensstemmelse fremmes yderligere ved at der fastlaegges faelles maalsaetninger til at lede udviklingen i national politik;

formaalet med denne strategi er at faa fastsat faelles maalsaetninger for medlemsstaternes politik, saaledes at de forskellige nationale systemer kan bestaa samtidig og udvikle sig i harmoni med hinanden mod Faellesskabets grundlaeggende maal;

de specifikke maalsaetninger, der er fastsat i faellesskab, skal tjene som udgangspunkt for tilpasningen af systemerne til aendringerne i behovene for beskyttelse, navnlig i forbindelse med aendringerne paa arbejdsmarkedet, i familiemoenstret og den demografiske udvikling;

formaalet med at skabe overensstemmelse er ligeledes at soerge for, at den sociale beskyttelse bevares og styrkes i forbindelse med fuldfoerelsen af det indre marked; fuldfoerelsen heraf vil lette mobiliteten for arbejdstagerne og deres familier inden for Faellesskabet, og det boer undgaas, at denne mobilitet haemmes af for store forskelle i den sociale beskyttelse;

paa grund af de meget forskellige sociale beskyttelsesordninger og deres roedder i national kultur er det medlemsstaterne selv, der afgoer, hvorledes deres sociale beskyttelsesordning indrettes, finansieres og organiseres;

denne henstilling beroerer ikke medlemsstaternes og Faellesskabets bestemmelser vedroerende opholdsret;

de maal vedroerende social beskyttelse, som er nedfaeldet i denne henstilling, beroerer ikke den enkelte medlemsstats adgang til at fastlaegge principperne for og opbygningen af dens sundhedsvaesen;

dette initiativ forekommer noedvendigt for inden for faellesmarkedets rammer at virkeliggoere et af faellesskabets maal -

I. HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:

A. at de med forbehold af medlemsstaternes kompetence til at fastlaegge principperne for og varetage tilrettelaeggelse af deres egne ordninger paa de paagaeldende omraader foerer en generel politik paa det sociale beskyttelsesomraade, som er i overensstemmelse med foelgende:

1. Under hensyn til de disponible oekonomiske midler, til prioriteter og ligevaegt inden for de sociale beskyttelsesordninger og alt efter den maade, disse er indrettet og finansieret paa, tilstraebes det, at den sociale beskyttelse loeser foelgende opgaver:

a) i overensstemmelse med principperne i Raadets henstilling 92/441/EOEF af 24. juni 1992 om faelles kriterier i forbindelse med sikring af tilstraekkelige indtaegter og ydelser fra socialbeskyttelsesordninger (4) at sikre enhver et indtaegtsniveau i overensstemmelse med menneskets vaerdighed

b) paa de vilkaar, som hver enkelt medlemsstat fastsaetter, at give enhver, som har taget lovligt ophold paa dens omraade, mulighed for, uanset stoerrelsen af den paagaeldendes indtaegter, at nyde godt af de sundhedsbeskyttelsesordninger, der findes i medlemsstaten

c) at bidrage til at fremme den sociale integration af alle personer, der har lovligt ophold i medlemsstaten, samt integration paa arbejdsmarkedet af de personer, som er i stand til at udoeve loennet beskaeftigelse

d) at sikre loenmodtagere, som traekker sig tilbage fra arbejdsmarkedet efter endt arbejdsforloeb, eller som tvinges til at ophoere med deres erhvervsarbejde paa grund af sygdom, ulykke, moderskab, invaliditet eller arbejdsloeshed, en erstatningsindkomst i form af faste ydelser eller beregnet i forhold til indtaegten fra deres tidligere beskaeftigelse, saaledes at de kan bevare et rimeligt leveniveau i forhold til deres bidrag til relevante sociale sikringsordninger

e) at undersoege muligheden for at indfoere og/eller fremme en passende social beskyttelse for selvstaendige.

2. Ved tildeling af sociale ydelser boer foelgende principper overholdes:

a) ligebehandling, for at undgaa enhver form for forskelsbehandling begrundet i nationalitet, race, koen, religion, livsfoerelse eller politisk overbevisning, naar en ansoeger opfylder de betingelser med hensyn til forsikrings- og/eller bopaelsperioder, som kraeves for at kunne opnaa ydelserne

b) lighed, for at de, der modtager sociale ydelser, ogsaa faar deres del af en forbedring af levestandarden for befolkningen som helhed, under hensyntagen til, hvilke prioriteter der fastlaegges paa nationalt plan.

3. Det boer tilstraebes, at de sociale beskyttelsesordninger tilpasses aendringerne i adfaerd og familiemoenster, naar saadanne aendringer foraarsager, at der opstaar nye krav til den sociale beskyttelse, navnlig i forbindelse med aendringer paa arbejdsmarkedet og i den demografiske udvikling.

4. Endelig boer de sociale beskyttelsesordninger administreres saa effektivt som muligt under hensyntagen til de beroerte personers rettigheder, behov og situation, ogsaa for saa vidt angaar indretning og drift;

B. at der om noedvendigt, med forbehold af medlemsstaternes kompetence til at fastlaegge principperne for og varetage tilrettelaeggelse af deres egne ordninger paa de paagaeldende omraader, sker en tilpasning og en udbygning af de sociale beskyttelsesordninger for dermed gradvis og inden for hvert enkelt omraade at naa foelgende maal og at traeffe de i den anledning noedvendige foranstaltninger.

1. Sygdom

Tilrettelaegge den sociale beskyttelse, saaledes at den medvirker til sygdomsforebyggelse, behandling og genoptraening af de beroerte personer, for at foelgende maal kan naas:

a) paa de vilkaar, som hver enkelt medlemsstat fastsaetter, at soerge for adgang til noedvendig behandling og til sygdomsforebyggende foranstaltninger for alle, der har lovligt ophold paa medlemsstatens omraade

b) at soerge for opretholdelse og om noedvendigt udbygning af et effektivt behandlingssystem, som tilpasses befolkningens behov, og som isaer er rettet mod de behov, som skyldes aeldre personers stigende afhaengighed, og som afpasses efter udviklingen i sygdomsformer og terapier og den noedvendige oegede forebyggelse

c) om noedvendigt at soerge for genoptraening af rekonvalescenter, navnlig efter alvorlig sygdom eller en ulykke, og for deres efterfoelgende genindtraeden i arbejdslivet

d) tildele loenmodtagere, som tvinges til arbejdsophoer paa grund af sygdom, faste ydelser eller ydelser beregnet i forhold til indtaegten fra deres tidligere erhvervsarbejde, saaledes at de kan opretholde et rimeligt leveniveau i forhold til deres bidrag til gaeldende sociale sikringsordninger.

2. Moderskab

a) at soerge for, at alle kvinder, som har lovligt ophold paa medlemsstatens omraade, faar daekket omkostninger til pleje i forbindelse med graviditet, foedsel og foelgerne heraf, med forbehold af, at den paagaeldende kvinde har ydet bidrag til relevante sociale sikringsordninger, og/eller at omkostningerne daekkes af den sociale bistand

b) at soerge for, at kvindelige loenmodtagere, som afbryder deres arbejde paa grund af moderskab, opnaar en passende social beskyttelse.

3. Arbejdsloeshed

a) i overensstemmelse med henstillinger af 24. juni 1992 at sikre personer uden beskaeftigelse, som har lovligt ophold paa medlemsstatens omraade, en mindsteindtaegt, med forbehold af, at de staar til raadighed for arbejdsmarkedet

b) at indfoere mekanismer mod social udelukkelse til fordel for arbejdsloese, isaer unge, som kommer ud paa arbejdsmarkedet, og langtidsledige, for dermed at fremme deres integration paa arbejdsmarkedet, forudsat at de staar til raadighed for arbejdsmarkedet eller er villige til at tage en erhvervsuddannelse med henblik paa at faa beskaeftigelse

c) at sikre loenmodtagere, som har mistet deres beskaeftigelse, faste ydelser eller ydelser beregnet i forhold til deres tidligere erhvervsindtaegt, saaledes at de kan opretholde et rimeligt leveniveau afhaengigt af deres bidrag til relevante sociale sikringsordninger, og forudsat at de staar til raadighed for arbejdsmarkedet eller er villige til at tage en erhvervsuddannelse med henblik paa at faa beskaeftigelse.

4. Erhvervsudygtighed

a) i overensstemmelse med bestemmelserne i henstillingen af 24. juni 1992 at sikre handicappede, som har lovligt ophold paa medlemsstatens omraade, mindsteindtaegter

b) at fremme den sociale og oekonomiske integration af personer, der rammes af langvarig sygdom eller erhvervsudygtighed

c) at tildele loenmodtagere, som tvinges til at begraense eller ophoere med deres arbejde paa grund af invaliditet, faste ydelser eller ydelser beregnet i forhold til deres tidligere erhvervsindtaegt eventuelt afpasset efter graden af erhvervsudygtigheden, saaledes at de kan opretholde et rimeligt leveniveau afhaengigt af deres bidrag til relevante sociale sikringsordninger.

5. Alderdom

a) i overensstemmelse med henstillingen af 24. juni 1992 at sikre aeldre, som har lovligt ophold paa medlemsstatens omraade, mindsteindtaegter

b) at traeffe passende sociale beskyttelsesforanstaltninger under hensyn til aeldres saerlige behov, hvis de bliver afhaengige af andres pleje og tjenester

c) traeffe foranstaltninger til at undgaa aeldres sociale udelukkelse

d) under hensyntagen til de saerlige forhold i medlemsstaterne vedroerende arbejdsloeshed og demografisk situation at goere en indsats for at fjerne de vanskeligheder, som hindrer aeldre, der har naaet den laveste pensionsalder, i at udoeve et erhverv

e) indfoere mekanismer til at sikre tidligere loenmodtagere, som pensioneres efter at have vaeret fuldt beskaeftigede i hele den erhvervsaktive periode, en rimelig erstatningsindkomst under hele pensionsperioden, eventuelt under hensyntagen til de lovmaessige og supplerende pensionsordninger, idet ligevaegten mellem erhvervsaktives og pensionisters interesser bevares

f) med hensyn til beregningen af pensionsrettigheder at goere situationen mindre ugunstig, bl.a. gennem muligheden for indbetaling af frivillige bidrag, for loenmodtagere, som ikke har vaeret fuldt beskaeftigede paa grund af sygdomsperioder, invaliditet eller langvarig arbejdsloeshed, samt for loenmodtagere, som i perioder har afbrudt deres beskaeftigelse for at opdrage deres boern eller eventuelt i overensstemmelse med medlemsstatens lovgivning at tage sig af andre personer, som vedkommende har forsoergerpligt overfor

g) at tilpasse pensionsordningerne til aendringerne i adfaerd og familiestruktur

h) at fremme, om noedvendigt, tilpasningen af betingelserne for at opnaa pensionsrettigheder, navnlig ret til supplerende pension, for at undgaa, at loenmodtagernes mobilitet haemmes

i) i god tid at tilpasse pensionssystemerne til den demografiske udvikling og samtidig bibeholde de lovmaessige pensionsordningers centrale rolle.

6. Familie

a) at forbedre ydelserne:

- til familier, som har meget svaert ved at forsoerge deres boern, f.eks. paa grund af antallet af boern, og/eller

- til de daarligst stillede familier

b) at medvirke til at fremme integrationen af personer, som efter at have opdraget deres boern oensker at indtraede eller genindtraede paa arbejdsmarkedet

c) gennem foranstaltninger, som goer det muligt at forene familiemaessige og arbejdsmaessige forpligtelser, at bidrage til at fjerne hindringerne for, at foraeldre kan udoeve erhvervsmaessig beskaeftigelse.

II. OG ANMODER I DEN ANLEDNING KOMMISSIONEN OM:

1. regelmaessigt at forelaegge Raadet en rapport med en evaluering af de fremskridt, der er gjort i retning af disse maalsaetninger, og i samarbejde med medlemsstaterne at afpasse og udbygge anvendelsen af egnede kriterier i dette oejemed

2. at soerge for en regelmaessig udveksling med medlemsstaterne vedroerende deres politik med hensyn til social beskyttelse.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. juli 1992.

Paa Raadets vegne

N. LAMONT

Formand

(1) EFT nr. C 194 af 25. 7. 1991, s. 13.(2) EFT nr. C 67 af 16. 3. 1992, s. 206.(3) EFT nr. C 40 af 17. 2. 1992, s. 91.(4) Se side 46 i denne Tidende.