1.

Vedrørende landinger: a) Den medlemsstat, på hvis område første salg foregår, er ansvarlig for at sikre, at der gennemføres biologisk prøveudtagning efter normerne fastlagt i dette fællesskabsprogram. Medlemsstaterne samarbejder om nødvendigt med myndighederne i tredjelande om etablering af programmer for biologisk prøveudtagning af landinger fra fartøjer, der fører de pågældende tredjelandes flag. b) Hvad angår prøveudtagning er det kun nødvendigt at inddrage de vigtigste metierer. For at bestemme, hvilke metierer der skal udtages prøver fra, anvender medlemsstaterne på nationalt plan følgende prioriteringssystem på niveau 6 i den matrix, som er opstillet i tillæg IV (1-5), idet gennemsnitsværdien af de 2 foregående år anvendes: — Cellerne for metierer prioriteres først efter deres andel af de samlede kommercielle landinger. Dernæst lægges andelene sammen startende med den største, indtil de når et cut-off-niveau på 90 %. Alle metierer, der tilhører disse 90 %, udvælges til prøveudtagning. — Dernæst foretages samme regnestykke for de kommercielle landingers samlede værdi, og regnestykket gentages atter for den samlede indsats (havdage). De metierer i top 90 %, der ikke var med i den foregående top 90 %, udvælges også. — STECF kan udvide udvalget med metierer, der ikke er medtaget som følge af prioriteringssystemet, men som er af særlig forvaltningsmæssig betydning. c) Enheden for prøveudtagning er en fangstrejse, og antallet af fangstrejser, der udtages prøver fra, skal sikre en god dækning af metieren. d) Præcisionsværdierne og prioriteringssystemet anføres på samme niveau som prøveudtagningsprogrammerne, dvs. på nationalt metierniveau for data, der indsamles via nationale programmer, og på regionalt metierniveau for data, der indsamles via regionalt samordnede prøveudtagningsprogrammer. e) Prøveudtagningsdensiteten skal stå i rimeligt forhold til den pågældende metiers relative indsats og fangstvariationer. Der skal som minimum udtages prøver fra mindst en fangstrejse pr. måned i fangstperioden for fangstrejser, der varer under to uger, og en fangstrejse pr. kvartal i øvrigt. f) Når der udtages prøver fra en fangstrejse, skal der udtages prøver samtidig af arterne i overensstemmelse med følgende: — Hver art i en region som defineret i tillæg II klassificeres i en gruppe efter følgende regler: — Gruppe 1: Arter, der har stor betydning i den internationale forvaltningsproces, herunder arter omfattet af EU-forvaltningsplaner eller EU-genopretningsplaner eller langsigtede flerårige EU-planer eller EU-handlingsplaner for bevarelse og forvaltning baseret på Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (3). — Gruppe 2: Andre internationalt regulerede arter og vigtige bifangstarter, der ikke er internationalt regulerede — Gruppe 3: Alle øvrige bifangstarter (fisk og skaldyr). Listen over gruppe 3-arter udarbejdes på regionalt plan på det relevante regionale samordningsmøde og godkendes af STECF. g) Arterne klassificeres i gruppe 1 og 2 som angivet i tillæg VII. Valget af prøveudtagningsplan afhænger af de pågældende arters forskelligartethed og de operationelle betingelser for prøveudtagningen. Prøveudtagningsplanen pr. metier skal omfatte såvel tidsintervaller for prøveudtagningstilfældene som valg af prøveudtagningsplan. Der er tale om følgende mulige prøveudtagningsplaner, der beskrives i skema 1: — Plan 1: Komplet prøveudtagning af alle arter. — Plan 2: I hvert tidsstratum deles prøveudtagningstilfældene i to dele. Den ene del af prøveudtagningstilfældene (x %) omfatter udtagning af prøver af alle arter på land, mens den anden del af prøveudtagningstilfældene (100-x %) kun omfatter udtagning af prøver af alle gruppe 1-arter. — Plan 3: I hvert tidsstratum deles prøveudtagningstilfældene i to dele. Den ene del af prøveudtagningstilfældene (x %) omfatter udtagning af prøver af alle gruppe 1- og gruppe 2-arter på land, mens den anden del af prøveudtagningstilfældene (100-x %) kun omfatter udtagning af prøver af gruppe 1-arter. I forbindelse med denne plan skal prøver af gruppe 3-arter udtages til havs. Skema 1 Oversigt over planer for samtidig prøveudtagning Prøvetagningsplan Frekvens Gruppe 1 Gruppe 2 Gruppe 3 Plan 1 Alle prøveudtagningstilfælde Plan 2 x % af prøveudtagningstilfældene (100-x) % af prøveudtagningstilfældene Plan 3 x % af prøveudtagningstilfældene Prøveudtagning til havs (100-x) % af prøveudtagningstilfældene h) For en given prøve registreres, hvilken prøveudtagningsplan (skema 1) der er blevet anvendt, sammen med oplysninger om, hvor komplet prøveudtagningen er: — Når der udtages prøver af en art, skal antallet af målte individer sikre kvalitet og nøjagtighed i forbindelse med den resulterende længdefrekvens. Antallet af længdeklasser i en prøve kan estimeres ud fra det omtrentlige længdeinterval i den, og på basis heraf skal antallet af målte fisk ligge mellem 3 gange antallet af længdeklasser og 5 gange antallet af længdeklasser som en første approksimering, hvis der ikke findes en statistisk optimering af prøveudtagningsplanen. i) Der kan anvendes andre prøveudtagningsprocedurer, forudsat at det er videnskabeligt dokumenteret, at man med disse procedurer kan nå samme mål som dem, der er beskrevet i punkt 3.1, litra g). j) En sammenfatning af prøveudtagningsprotokollerne, der gennemføres af medlemsstaterne, gøres disponibel for STECF via de nationale programmer for hver af de metierer, der udtages prøver af.