1)

Artikel 3 affattes således: »Artikel 3 1. Det er forbudt: a) direkte eller indirekte at yde teknisk bistand i tilknytning til de varer og den teknologi, der er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr (4) (»den fælles liste over militært udstyr«), og i tilknytning til levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af varer på denne liste, til personer, enheder eller organer i Libyen eller til brug i Libyen b) direkte eller indirekte at yde teknisk bistand eller mæglerservice i tilknytning til udstyr, der kan bruges til intern undertrykkelse, jf. listen i bilag I, til personer, enheder eller organer i Libyen eller til brug i Libyen c) direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til de varer og den teknologi, der er opført på den fælles liste over militært udstyr eller listen i bilag I, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, til salg, levering, overførsel eller udførsel af sådanne varer eller til ydelse af dertil knyttet teknisk bistand til personer, enheder eller organer i Libyen eller til brug i Libyen d) direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, finansieringsbistand og finansiel bistand, mæglerservice eller transporttjenester i tilknytning til levering af bevæbnede lejesoldater i Libyen eller til brug i Libyen e) bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, der har til formål eller til følge at omgå de i litra a)-d) omhandlede forbud. 2. Uanset stk. 1 finder de forbud, der er omhandlet heri, ikke anvendelse på ydelse af teknisk bistand, finansieringsbistand og finansiel bistand vedrørende ikke-dødbringende militærudstyr, der udelukkende er bestemt til humanitære formål eller beskyttelsesformål, eller på salg og levering af våben og tilknyttet materiel som godkendt på forhånd af Sanktionskomitéen. 3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen i bilag IV, tillade ydelse af teknisk bistand, finansieringsbistand og finansiel bistand i tilknytning til udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse på sådanne betingelser, som de skønner hensigtsmæssige efter at have konstateret, at det pågældende udstyr udelukkende er bestemt til humanitære formål eller beskyttelsesformål. 4. Uanset stk. 1 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen i bilag IV, tillade ydelse af teknisk bistand, finansieringsbistand og finansiel bistand i tilknytning til de varer og den teknologi, der er opført på den fælles liste over militært udstyr, eller i tilknytning til udstyr, som kan bruges til intern undertrykkelse, til personer, enheder og organer, hvis den kompetente myndighed skønner, at en sådan tilladelse er nødvendig for at beskytte civile og civilt befolkede områder i Libyen, som trues af angreb, forudsat at den pågældende medlemsstat, i tilfælde vedrørende levering af bistand relateret til varer eller teknologi opført på den fælles liste over militært udstyr, har givet FN's Generalsekretær forudgående meddelelse herom. 5. Stk. 1 finder ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og hjelme, der midlertidigt eksporteres til Libyen af FN-personel, personale fra Unionen eller dens medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale, udelukkende til deres personlige brug.