Rådets resolution

af 28. oktober 1999

om standardiseringens rolle i Europa

(2000/C 141/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

1. SOM MINDER OM målene i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser, styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed, beskyttelse af arbejdstagere og forbrugere, samt bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten samt industriens konkurrenceevne, og om den rolle, standardiseringen kan spille for opnåelsen af disse mål,

2. SOM MINDER OM sin resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder(1) og sin resolution af 18. juni 1992 om europæisk standardiserings betydning for det europæiske erhvervsliv(2),

3. SOM NOTERER SIG Kommissionens beretning af 13. maj 1998 om effektivitet og ansvarlighed i europæisk standardisering efter den nye metode(3),

4. SOM MINDER OM sine konklusioner af 18. maj 1998(4), hvoraf det bl.a. fremgår, "at der på baggrund af Kommissionens beretning er behov for yderligere overvejelser og drøftelser om standardiseringsspørgsmål i Rådet og andre relevante fora",

5. SOM ANERKENDER, at der er udviklet et stærkt europæisk standardiseringssystem, og at dette navnlig ved hjælp af den nye metode har ydet væsentlige bidrag til det indre markeds funktionsmåde, beskyttelsen af sundhed og sikkerhed, industriens konkurrenceevne og fremme af international handel og har støttet en stadig bredere vifte af fællesskabspolitikker,

6. SOM FINDER, at tiden er inde til at behandle aspekter af gennemførelsen af den nye metode, hvor erfaringerne viser, at en vis forbedring er mulig,

7. SOM ERKENDER, at de betingelser, som standardiseringen udvikler sig under, ændrer sig hurtigt på grund af faktorer i forbindelse med de globale handelsforbindelser, teknologiske fremskridt eller særlige forbrugerønsker, som erkender, at der findes forskellige standardiseringsbegreber på verdensplan, og at der er en stigende tendens hos de berørte parter til at udvikle tekniske specifikationer uden for anerkendte standardiseringsinfrastrukturer, og som erkender, at tiden er inde til at indføre politikker, der kan tage nye udfordringer op og sikre en velfungerende standardisering i fremtiden,

8. SOM MENER, at det for at imødekomme disse behov er vigtigt at bygge videre på den basale standardiseringsstruktur, der allerede findes i Europa, herunder de nationale standardiseringsorganers nuværende status og ansvar i de europæiske og internationale standardiseringsorganer (princippet om national delegation),

9. SOM ERKENDER, at udvidelsen af Den Europæiske Union indebærer nye muligheder for Europa og nye udfordringer for ansøgerlandene og deres standardiseringsorganer, med hensyn til at blive en del af og få den fulde fordel af det europæiske standardiseringssystem,

10. SOM UNDERSTREGER den rolle, den europæiske standardisering spiller som middel til at imødekomme det europæiske markeds specifikke behov, tjene offentlighedens interesse navnlig som støtte for europæiske politikker, udvikle standarder på nye områder, gennemføre internationale standarder på sammenhængende måde og, samtidig med at de nationale standardiseringsorganers uafhængighed respekteres, lette den gensidige forståelse mellem medlemsstaternes standardiseringsorganer og udarbejdelsen af sammenhængende holdninger inden for international standardisering.

ER DERFOR ENIGT OM følgende:

Principper for standardisering

11. BEKRÆFTER, at standardisering er en frivillig, konsensusbaseret aktivitet, der udføres af og for de berørte parter selv, der bygger på åbenhed og gennemsigtighed inden for uafhængige og anerkendte standardiseringsorganisationer, og som fører til vedtagelsen af standarder, som det er frivilligt at overholde,

12. UNDERSTREGER, at standarderne skal være brugbare til formålet, have en høj grad af acceptabilitet som et resultat af, at alle relevante berørte parter inddrages fuldt ud i standardiseringsprocessen, være indbyrdes sammenhængende og give mulighed for teknologisk innovation og konkurrence, at de derfor bør bygge på kvalificeret videnskabelig forskning, ajourføres regelmæssigt og så vidt muligt være resultatbaserede,

13. TILSKYNDER de europæiske standardiseringsorganer TIL, ud over at opretholde rammerne for udarbejdelse af formelle standarder, som er nødvendige bl.a. til støtte for lovbestemmelser om sundhed, sikkerhed og miljø, fortsat at udvikle ny politikker for at tilpasse sig markedets skiftende behov ved:

- at diversificere udbuddet af varer og tjenesteydelser til de berørte parter

- at udvikle et gradueret system af andre produkter end formelle standarder, der omfatter procedurer for udarbejdelse og konsultationsprocesser, der er tilpasset formålet for hvert enkelt produkt, og som sikrer, at disse produkter, hvor det er hensigtsmæssigt, hurtigst muligt bringes i overensstemmelse med formelle standarder

idet de fortsat slutter op om den formelle standardisering,

14. ANMODER Kommissionen OM at undersøge, hvorledes der kan udvikles EF-principrammer for anvendelse inden for EF-politikkerne af specifikationer, der ikke har status af formelle standarder,

15. ANMODER Kommissionen OM at undersøge, om forskelle mellem standardisering inden for informations- og kommunikationsteknologi og standardisering i andre sektorer giver anledning til problemer, og, hvis dette er tilfældet, hvordan disse problemer kan løses,

16. OPFORDRER såvel nationale som europæiske standardiseringsorganer TIL fortsat at støtte den europæiske standardiseringsinfrastrukturs funktion og opfyldelsen af fælles europæiske mål,

Udvidelse

17. UDTRYKKER TILFREDSHED MED de foranstaltninger, ansøgerlandene og deres standardiseringsorganer har truffet med henblik på, med støtte fra EU, at skabe og yderligere udvikle de nødvendige standardiseringsinfrastrukturer for at opfylde betingelserne for at blive medlem af de europæiske standardiserings organer, så de fuldt ud og effektivt kan deltage i europæiske standardisering, opfordrer de europæiske standardiseringsorganer til omhyggeligt at undersøge behovet for at tilpasse deres interne procedurer til udvidelsen,

De offentlige myndigheders rolle

18. BETONER, at de offentlige myndigheder har en legitim interesse i europæiske standardisering, eftersom den har stor indflydelse på samfundet og i betragtning af den nye dimension, den har fået, fordi EF-politikkerne i høj grad benytter sig af standardiseringen, navnlig som støtte for den lovgivning, der udarbejdes efter den nye metode,

19. ANMODER de offentlige myndigheder OM at anerkende standardiseringens strategiske betydning, især ved at opretholde en stabil og gennemsigtig juridisk, politisk og finansiel ramme på europæisk, internationalt og nationalt plan, som standardiseringen kan udvikle sig inden for, ved at sikre, at principperne for standardisering overholdes og ved, om nødvendigt, at bidrage til standardiseringsprocessen,

20. NOTERER, at den nye metode, der blev indført med henblik på gennemførelsen af det indre marked, og som kombinerer det officielle direktiv med europæiske standarder, der anvendes frivilligt, har stået sin prøve og fortsat bør anvendes, og opfordrer Kommissionen til systematisk at undersøge, om den nye metodes principper kan anvendes i sektorer, der endnu ikke er omfattet af den, med henblik på at forbedre og forenkle lovgivningen, hvor det er muligt,

21. FINDER, at samarbejde mellem Fællesskabet og de europæiske standardiseringsorganer bør bygge på et partnerskab, der er karakteriseret ved fælles mål, og at der bør etableres nye mekanismer for samarbejde og gennemsigtighed mellem Kommissionen, de nationale myndigheder og de europæiske standardiseringsorganer, og opfordrer især de europæiske standardiseringsorganer til at vedtage procedurer til i samarbejde med de offentlige myndigheder at løse problemer, der ellers kunne føre til anvendelse af beskyttelsesklausulen,

Effektivitet

22. OPFORDRER de europæiske standardiseringsorganer TIL konstant at ajourføre deres politikker med henblik på at øge standardiseringsprocessens effektivitet, så de inden for en rimelig tid kan udarbejde standarder, der imødekommer markedets, herunder SMV'ernes, krav og i påkommende tilfælde de betingelser, der stilles i Fællesskabets mandat og lovgivning, og til regelmæssigt at aflægge rapport om politikkernes indvirkning på effektiviteten,

23. OPFORDRER i den forbindelse de europæiske standardiseringsorganer TIL at overveje at gøre hyppigere brug af vejledende afstemninger på et tidligere stadium af standardiseringsprocessen for at kontrollere, om der er konsensus i tilfælde, hvor alle tekniske elementer er til stede, hvor der er risiko for, at de aftalte måldatoer ikke kan overholdes, og hvor et forslag sandsynligvis vil kunne få det krævede antal ja-stemmer,

24. OPFORDRER de europæiske standardiseringsorganer TIL at udarbejde og forbedre eksisterende mekanismer, der supplerer konsensus på nationalt plan, og som gør det muligt i vid udstrækning at tage hensyn til holdninger, som udtrykkes af de forskellige interessegrupper under standardiseringsprocessen,

25. OPFORDRER Kommissionen TIL

- at sikre, at mandater til standardisering efter den nye metode udfærdiges præcist og effektivt og dermed giver medlemsstaterne og de europæiske standardiseringsorganer reelle muligheder for at bidrage

- at sikre, at de standardiseringsaktiviteter, der er omfattet af mandaterne, overvåges nøje, og at passende foranstaltninger undersøges sammen med de europæiske standardiseringsorganer for at sikre, at der gøres fremskridt, og

- som led i en fortsat evalueringsproces at gennemføre undersøgelser af standardiseringens samlede indvirkning, og i nært samarbejde med de europæiske standardiseringsorganer at bidrage til udarbejdelse af et system til benchmarking af disse organers indsats og at holde Rådet underrettet om, hvordan dette arbejde skrider frem,

26. OPFORDRER de offentlige myndigheder i medlemsstaterne TIL at yde passende og rettidige bidrag til standardiseringsprocessen, navnlig hvor standardiseringen gennemføres for at støtte Fællesskabets politik eller er i offentlighedens interesse,

27. OPFORDRER alle berørte parter TIL at deltage aktivt i udarbejdelsen af standarder og bidrage til styringen af standardiseringsprocessen,

28. SER MED TILFREDSHED PÅ, at de europæiske standardiseringsorganer har fremlagt fælles, brugervenlig, ajourført og let tilgængelig information om fremskridtene på standardiseringsområdet, og opfordrer standardiseringsorganerne til fortsat at forbedre deres informationsvirksomhed,

29. NOTERER SIG MED BEKYMRING, at udarbejdelsen af europæiske standarder er forsinket i nogle sektorer, og især at der endnu ikke findes harmoniserede standarder i forbindelse med Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer(5), og opfordrer alle berørte parter til at tage de nødvendige skridt til at udarbejde de standarder, der er behov for, for at lette frie varebevægelser i denne sektor,

Finansiering

30. FINDER, at omkostningerne i forbindelse udarbejdelsen af standarder i princippet bør afholdes af de berørte parter selv,

31. BEKRÆFTER, at det har til hensigt fortsat at yde målrettet finansiel EF-bistand til europæisk standardisering inden for de relevante budgetrammer,

32. OPFORDRER de nationale og europæiske standardiseringsorganer og de offentlige myndigheder TIL at undersøge, hvordan det økonomisk bedst kan sikres, at et samlet standardiseringssystem i Europa er levedygtigt i lyset af de hurtigt skiftende europæiske og internationale forhold og forventede ændringer i de traditionelle indtægtskilder,

International standardisering

33. BEKRÆFTER - idet det anerkender de internationale standarders voksende betydning, efterhånden som markederne globaliseres - sine forpligtelser til international standardisering og over for Verdenshandelsorganisationens aftale om tekniske handelshindringer (WTO-TBT-aftalen) og mener navnlig, at anvendelsen af fuldstændige internationale standarder bør fremmes yderligere gennem denne aftale, og noterer sig, at Kommissionen, medlemsstaterne og de europæiske standardiseringsorganer har skabt instrumenter til en effektiv gennemførelse af disse forpligtelser,

34. OPFORDRER Europas handelsparterne TIL at give konkret udtryk for deres forpligtelse til international standardisering ved at indføre standardegnede lovgivningsmodeller og til at fremme standardernes sammenhæng ved at trække nationale standarder tilbage, der strider mod internationale standarder, undtagen når sådanne internationale standarder vil være ineffektive eller uhensigtsmæssige, f.eks. på grund af et utilstrækkeligt beskyttelsesniveau eller grundlæggende klimatiske eller geografiske faktorer eller grundlæggende teknologiske problemer,

35. UNDERSTREGER, at Wien-aftalen (mellem ISO og CEN) og Dresden-aftalen (mellem IEC og Cenelec) er eksemplariske, og tilskynder standardiseringsorganerne i Europas handelspartnerlande til at vedtage tilsvarende mekanismer for samarbejde med internationale standardiseringsorganer og for gennemførelse af internationale standarder,

36. UNDERSTREGER behovet for, at de europæiske deltagere i internationale standardiseringsorganer bestræber sig på at sikre, at disse organer er effektive og ansvarlige, og at internationale standarder er af tilstrækkelig høj kvalitet til at kunne spille den rolle, som de tildeles i WTO-TBT-aftalen,

37. FREMHÆVER, at det, samtidig med at de nationale standardiseringsorganers uafhængighed respekteres, må sikres, at interesser, der er defineret på europæisk plan, præsenteres på sammenhængende vis i såvel internationale standardiseringsorganer som mellemstatslige fora, og at der med henblik herpå indføres passende mekanismer for udveksling af relevant information og for forberedende konsultationer af Kommissionen, medlemsstaterne og de europæiske standardiseringsorganer,

38. MINDER de europæiske parter OM,

- at det er nødvendigt at tage fuldt hensyn til EF-lovgivningens væsentlige krav, og

- at medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten, bl.a. artikel 137, har ret til at gøre opmærksom på nationale krav vedrørende arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, miljøbeskyttelse, forbrugerbeskyttelse og andre relevante politikker

når harmoniserede standarder udarbejdes på grundlag af internationalt arbejde,

39. UNDERSTREGER, at berørte parter som arbejdstager-, forbruger- og miljøinteressegrupper skal inddrages fuldt ud i standardiseringsprocessen på alle relevante niveauer, når standarderne udarbejdes på internationalt plan,

40. ANMODER Kommissionen OM i samråd med medlemsstaterne at udarbejde retningslinjer for en europæisk standardiseringspolitik i international sammenhæng, som tager hensyn til de elementer, der er nævnt i punkt 33-39 ovenfor, og aflægge beretning til Rådet inden juli 2001. Sådanne retningslinjer bør bygge på europæisk standardiserings erfaringer og styrke samt udgøre et bidrag til udvikling, i nært samarbejde med Europas handelspartnere, af internationale standarder, som spiller en væsentlig rolle i afskaffelsen af tekniske handelshindringer,

Konklusion

41. OPFORDRER Kommissionen TIL at aflægge beretning til Rådet inden den 30. juni 2001 om, hvilken indsats den har gjort i overensstemmelse med denne resolution;

42. ER BESLUTTET PÅ AT UNDERSØGE gennemførelsen af denne resolution på grundlag af bl.a. Kommissionens beretning og til at træffe afgørelse om en yderligere indsats, hvis det er nødvendigt.

(1) EFT C 136 af 4.8.1985.

(2) EFT C 173 af 9.7.1992.

(3) KOM(98) 291.

(4) Dok. 8884/98 MI 60 ECO 91.

(5) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12.