27)

Følgende artikler indsættes: »Artikel 27a Retsembedsmænd som forbindelsespersoner udstationeret i tredjelande 1. Med henblik på at lette det retlige samarbejde med tredjelande i sager, hvor Eurojust yder bistand i overensstemmelse med denne afgørelse, kan kollegiet udstationere retsembedsmænd som forbindelsespersoner i et tredjeland under forudsætning af, at der indgås en aftale med det pågældende tredjeland som omhandlet i artikel 26a. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, skal give sit samtykke, inden der indledes forhandlinger med et tredjeland. Eurojust orienterer Rådet om eventuelle planer om at indlede sådanne forhandlinger, og Rådet kan drage de relevante konklusioner. 2. Den i stk. 1 omhandlede forbindelsesretsembedsmand, skal have erfaring med at arbejde med Eurojust og have en passende viden om retligt samarbejde og om, hvordan Eurojust fungerer. Udstationeringen af en retsembedsmand som forbindelsesperson for Eurojust er betinget af, at forbindelsesretsembedsmanden og dennes medlemsstat giver deres forudgående samtykke. 3. Hvis den forbindelsesretsembedsmand, der udstationeres af Eurojust, udvælges blandt nationale medlemmer eller stedfortrædende eller assisterende medlemmer: i) erstatter den pågældende medlemsstat vedkommende i dennes funktion som nationalt medlem eller stedfortrædende eller assisterende medlem ii) mister den pågældende retten til at udøve de beføjelser, vedkommende har fået tildelt i overensstemmelse med artikel 9a-9e. 4. Kollegiet udarbejder regler om udstationeringen af retsembedsmænd som forbindelsespersoner og vedtager de fornødne gennemførelsesbestemmelser i denne henseende i samråd med Kommissionen, jf. dog artikel 110 i vedtægten for tjenestemænd i De europæiske Fællesskaber i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (17). 5. De aktiviteter, der udføres af forbindelsesretsembedsmænd, som er udstationeret af Eurojust, er underlagt Den Fælles Kontrolinstans’ tilsyn. Forbindelsesretsembedsmændene aflægger rapport til kollegiet, der på passende vis i årsrapporten orienterer Europa-Parlamentet og Rådet om deres aktiviteter. Forbindelsesretsembedsmændene underretter de nationale medlemmer og de kompetente nationale myndigheder om alle sager, som vedrører deres medlemsstat. 6. Medlemsstaternes kompetente myndigheder og de forbindelsesretsembedsmænd, der er omhandlet i stk. 1, kan kontakte hinanden direkte. I så fald underretter forbindelsesretsembedsmanden det pågældende nationale medlem om disse kontakter. 7. De forbindelsesretsembedsmænd, der er omhandlet i stk. 1, forbindes med sagsforvaltningssystemet. Artikel 27b Anmodninger om retligt samarbejde til og fra tredjelande 1. Eurojust kan med samtykke fra de berørte medlemsstater koordinere fuldbyrdelsen af anmodninger om retligt samarbejde fra et tredjeland, såfremt disse anmodninger indgår i samme efterforskning og kræver fuldbyrdelse i mindst to medlemsstater. Anmodninger efter dette stykke kan også fremsendes til Eurojust af en kompetent national myndighed. 2. I hastetilfælde og i overensstemmelse med artikel 5a kan koordineringsvagten modtage og behandle anmodninger efter stk. 1 i denne artikel fra et tredjeland, som har indgået en samarbejdsaftale med Eurojust. 3. Uden at dette berører artikel 3, stk. 2, kan Eurojust også, hvis der fremsættes anmodninger om retligt samarbejde, der vedrører den samme efterforskning og kræver fuldbyrdelse i et tredjeland, lette det retlige samarbejde med dette tredjeland med samtykke fra de berørte medlemsstater. 4. Anmodninger efter stk. 1, 2 og 3 kan fremsendes gennem Eurojust, hvis det er foreneligt med de instrumenter, der gælder for forbindelsen mellem tredjelandet og Den Europæiske Union eller de pågældende medlemsstater. Artikel 27c Ansvar bortset fra ansvar for uautoriseret eller ukorrekt behandling af oplysninger 1. Eurojusts ansvar i kontraktforhold fastlægges efter den nationale lov, der finder anvendelse på den pågældende kontrakt. 2. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold, erstatter Eurojust uanset et eventuelt ansvar efter artikel 24 enhver skade, som er forvoldt af Eurojusts kollegium eller ansatte under udøvelsen af deres hverv, for så vidt de kan tilskrives dem, uanset de forskellige procedurer for skadeserstatningskrav, der findes i henhold til medlemsstaternes lovgivning. 3. Stk. 2 finder også anvendelse på skader, som et nationalt medlem eller stedfortrædende eller assisterende medlem forvolder under udøvelsen af sit hverv. Når vedkommende handler på grundlag af beføjelser, som er tillagt ham i medfør af artikel 9a-9e, tilbagebetaler vedkommendes hjemland dog Eurojust de beløb, som Eurojust har betalt som erstatning for sådanne skader. 4. Skadelidte kan kræve, at Eurojust undlader at foretage en handling eller indstiller en allerede foretaget handling. 5. Spørgsmålet om, hvilke nationale domstole i de enkelte medlemsstater der har kompetence til at behandle tvister, hvori Eurojust har et ansvar i medfør af denne artikel, afgøres under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (18).