KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2426/95 af 16. oktober 1995 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse magnetplader (3,5" disketter) med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, Mexico og Malaysia

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1251/95 (2), særlig artikel 7,

efter konsultation i det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) I september 1994 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse magnetplader (3,5" disketter) med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, Mexico og Malaysia, og iværksatte en undersøgelse.

Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af DISKMA (Committee of European Diskette Manufacturers) på vegne af producenter, hvis samlede produktion af 3,5" disketter udgør en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af disse disketter.

Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med oprindelse i nævnte lande, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf; disse beviser ansås for tilstrækkelige til at begrunde indledningen af en procedure.

(2) Kommissionen underrettede officielt de producenter, eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og klagerne og gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt.

En del producenter i de pågældende lande og importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter. Alle parter, der anmodede om det, indrømmedes en høring.

(3) Kommissionen sendte spørgeskemaer til parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog detaljerede oplysninger fra de klagende fællesskabsproducenter, fra nogle producenter i Amerikas Forenede Stater, Mexico og Malaysia og fra de importører i Fællesskabet, som er forretningsmæssigt forbundne med producenter i de berørte lande.

(4) Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos følgende firmaer:

a) Klagende fællesskabsproducenter

- Belgien:

- Sentinel Computer Products Europe NV, Wellen

- Supply House BVBA, Wellen

- Frankrig:

- R.P.S. Media SA, Albi

- R.P.S. International SA, Noisy-le-Grand

- Sentinel France, Boulogne

- Tyskland:

- Boeder AG, Flörsheim am Main

- Italien:

- Computer Support Italy srl, Verderio Inferiore

b) Amerikanske producenter:

- TDK Electronics Corporation, Port Washington

- 3M, Minneapolis

- Verbatim, Charlotte

c) Mexicansk producent:

- Industria Fotográfica Interamericana SA, Guadalajara

d) Malaysiske producenter:

- Disccomp Magnetics Ltd, Kuala Lumpur

- Mega High Tech Ltd, Penang

e) Afhængige importører:

- Frankrig:

- 3M France, Cergy-Pontoise

- Verbatim France SARL, Rueil

- Tyskland:

- 3M Deutschland GmbH, Neuss

- Disccomp Magnetics GmbH, Stutensee

- Verbatim GmbH, Eschborn

- TDK Electronics Europe GmbH, Ratingen

- Irland:

- Verbatim Ltd SA, Limerick

- Italien:

- 3M Italia SpA, Milano

- Verbatim Italia SpA, Milano

- TDK Italia SpA, Milano

- Luxembourg:

- TDK Recording Media Europe SA

- Nederlandene:

- 3M Distribution Services International (DSI) BV, Breda

- 3M Netherland, Leiden

- Spanien:

- Verbatim España SA, Barcelona

- Det Forenede Kongerige:

- Verbatim Ltd, Egham

- TDK UK Ltd, Redhill

- 3M UK plc, Bracknell.

(5) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. august 1993 til 31. juli 1994 (undersøgelsesperioden).

(6) Som følge af de indsamlede og undersøgte datas omfang og indviklede karakter kunne undersøgelsen ikke afsluttes inden for den normale frist på et år.

(7) På grundlag af tidligere antidumpingprocedurer vedrørende importen af visse magnetplader (3,5" disketter) med oprindelse i Japan, Taiwan og Den Kinesiske Folkerepublik og med oprindelse i Hongkong og Republikken Korea, i det følgende benævnt »tidligere procedurer«, indførtes der endelig antidumpingtold i henholdsvis oktober 1993 ved Rådets forordning (EØF) nr. 2861/93 (4) og i september 1994 ved Rådets forordning (EF) nr. 2199/94 (5).

B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE

1. Varebeskrivelse

(8) Den vare, der er omfattet af klagen, og for hvilken proceduren indledtes, er 3,5" disketter, som anvendes til optagelse og oplagring af indkodede digitale edb-data (KN-kode ex 8523 20 90).

(9) De pågældende disketter kunne fås i forskellige typer afhængig af lagerkapacitet og markedsføringsmetoder. Der var dog ikke tale om væsentlige forskelle i de forskellige diskettetypers grundlæggende fysiske egenskaber og teknologi, og de kunne desuden i vid udstrækning erstatte hinanden.

(10) Under disse omstændigheder og i overensstemmelse med en holdning, som Rådet tidligere har indtaget, bør alle 3,5" disketter i den foreliggende procedure anses for at være en og samme vare.

2. Samme vare

(11) Det fremgik af undersøgelsen, at de forskellige diskettetyper, der solgtes på det amerikanske, mexicanske og malaysiske hjemmemarked, var samme vare som den, der eksporteredes fra de pågældende lande til Fællesskabet.

(12) Endvidere anvendes der for de forskellige diskettetyper, der fremstilles i Fællesskabet, og for dem, der eksporteres til Fællesskabet fra de pågældende lande, den samme grundlæggende teknologi, og disketterne er identiske i henseende til grundlæggende fysiske genskaber og anvendelsesformål. De må derfor i overensstemmelse med artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 3283/94 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) anses for at være samme vare.

C. DUMPING

1. Amerikas Forenede Stater og Mexico

(13) Kommissionen anså det ikke for påkrævet at fastslå, om der fandt dumping sted for så vidt angår de producenter i Amerikas Forenede Stater og Mexico, som samarbejdede med Kommissionen eftersom det konstateredes, at de skadestærskler, der fastsattes for producenterne i disse lande, som omhandlet i betragtning 53, var uvæsentlige.

2. Malaysia

a) Normal værdi

(14) For den ene af de producenter, der samarbejdede, fastsattes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i grundforordningen på grundlag af den pris, der faktisk var betalt i normal handel ved salg på hjemmemarkedet af samme vare i tilstrækkelige mængder til at sikre en behørig sammenligning.

(15) Den anden producent, der samarbejdede, solgte ikke tilstrækkelige mængder på det malaysiske hjemmemarked (dvs. mindre end 5 % af de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet) til at sikre en behørig sammenligning i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Den normale værdi beregnes derfor på grundlag af den pågældende producents efterprøvede produktionsomkostninger plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste. Dette beløb fastsattes på grundlag af den anden samarbejdende producents faktiske omkostninger og fortjeneste i forbindelse med salg på hjemmemarkedet af samme vare i normal handel.

b) Eksportpris

(16) Eksportprisen blev almindeligvis fastsat på grundlag af den pris, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare ved salg til eksport til Fællesskabet.

(17) Hvad angår varer, som en samarbejdsvillig producent i Malaysia solgte til en med ham forbundet importør i Fællesskabet, beregnedes eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen på grundlag af den pris, hvortil den importerede vare første gang videresolgtes til en uafhængig køber i Fællesskabet. Ved beregningen af eksportpriserne blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem indførsel og videresalg, samt en fortjenstmargen på 5 %, som foreløbigt anses for rimelig på baggrund af den fortjeneste, som uafhængige importører opnåede i denne sektor.

c) Sammenligning

(18) Den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype sammenlignedes med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type i samme handelsled og beregnet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen foretaget justeringer for forskelle i faktorer, som hævdedes og påvistes at påvirke priserne og dermed sammenligneligheden heraf.

(19) En producents krav om justering af den normale værdi for at tage hensyn til forskelle i salgsomkostninger, nemlig i forbindelse med salgsfremme og varemærker, kunne ikke godtages, da det ikke kunne påvises, at de påståede forskelle påvirkede prisernes sammenlignelighed.

(20) En producent forlangte en justering for forskelle i handelsled som følge af, at en del af den pågældendes eksportsalg gik til OEM-selskaber, medens hjemmemarkedssalget fandt sted i et andet handelsled. Ved en nærmere undersøgelse af dette krav fastslog Kommissionen, at der kunne indrømmes en sådan justering, da OEM-eksportsalget gik til et selskab inden for fremstillingsvirksomhed, og eksportpriserne for de pågældende transaktioner var betydeligt og konsekvent lavere end priserne ved eksportsalg af varer af eget mærke i nærmestliggende handelsled. På baggrund af ovenstående og da den normale værdi måtte beregnes for denne producent, fordi hjemmemarkedssalget ikke var repræsentativt, foretog Kommissionen en justering af den normale værdi for OEM-salg, hvor grundlaget for beregningen var produktionsomkostningerne plus et beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en fortjeneste svarende til den, der opnåedes af den anden samarbejdsvillige producent ved salg på hjemmemarkedet i samme handelsled som OEM-salg, som ifølge undersøgelsen fandt sted til priser, der var betydeligt og konsekvent lavere end priserne ved salg på hjemmemarkedet af varer af eget mærke.

3. Dumpingmargener

a) Samarbejdsvillige producenter

(21) For de samarbejdsvillige producenter i Amerikas Forenede Stater og Mexico konstateredes der ingen dumpingmargen af de grunde, der er omhandlet i betragtning 13.

(22) Hvad angår de samarbejdsvillige producenter i Malaysia fremgik det af sammenligningen, at der fandt dumping sted, og at dumpingmargenerne var lig med det beløb, hvormed den fastsatte normale værdi oversteg eksportprisen ved salg til Fællesskabet. Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for hver eksportør udtrykt i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse, udgør:

Mega High Tech: 26,8 %

Disccomp: 46,4 %.

b) Ikke-samarbejdsvillige producenter

(23) For de producenter i de pågældende lande, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen på grundlag af de foreliggende oplysninger.

(24) Kommissionen fastslog, at den eksport, der indberettedes af de samarbejdsvillige producenter, tegnede sig for ca. 60 % af den samlede import til Fællesskabet med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, 35 % for Mexico og 68 % for Malaysia. Det konstateredes endvidere, at de ikke-samarbejdsvillige producenters eksportpriser ifølge oplysninger hidrørende fra Eurostat var betydeligt lavere end de i undersøgelsen medvirkende eksportørers priser, og ved sammenligning med EF-erhvervsgrenens priser konstateredes der meget store underbudsmargener.

I betragtning af den betydelige eksport, der ikke er omfattet af undersøgelsen, og den alvorlige mangel på samarbejdsvilje fra de pågældende eksportørers side, fandt Kommissionen, at det var af væsentlig betydning hverken at belønne manglende samarbejdsvilje eller at diskriminere de producenter, som var samarbejdsvillige. I betragtning af, at der ikke forelå pålidelige oplysninger fra anden side, og da det er nødvendigt at sikre, at de foranstaltninger, der indføres, yder EF-erhvervsgrenen effektiv beskyttelse mod illoyal konkurrence, ansås det for påkrævet som foreløbig afgørelse at fastsætte dumpingmargenen for ikke-samarbejdsvillige producenter på et niveau svarende til den højeste dumpingmargen, der er konstateret for en producent i Malaysia, eller den af klageren påståede dumpingmargen for de pågældende lande, alt efter hvilken margen måtte være højest. På dette grundlag er dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige producenter fastsat til 44 % for Amerikas Forenede Stater og Mexico og til 46,4 % for Malaysia. Undersøgelsesresultaterne bekræfter generelt pålideligheden af de påstande, der i klagen er anført vedrørende størrelsen af disse dumpingmargener.

D. ERHVERSGRENEN I FÆLLESSKABET

(25) Der indhentedes oplysninger fra alle kendte producenter af den pågældende vare i Fællesskabet. Som det var tilfælde i de tidligere procedurer tog Kommissionen også i betragtning, at nogle af producenterne i Fællesskabet er forretningsmæssigt forbundet med de producenter i de pågældende lande, som er omfattet af nævnte tidligere procedurer, og for hvilke der konstateredes dumping og deraf følgende væsentlig skade.

(26) Ligesom i de tidligere procedurer fastslog Kommissionen, at vurderingen af virkningerne af dumpingimporten med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico ville blive fordrejet, hvis de EF-producenter, der var forbundet med de producenter, som ifølge det foreliggende dumpede samme vare og påførte klageren væsentlig skade, ikke blev holdt uden for definitionen af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.

(27) Som led i undersøgelsen konstaterede Kommissionen, at et af de klagende selskaber, Datarex, ikke var i stand til at meddele de oplysninger, som Kommissionen anmodede om med henblik på at fastslå, om der forvoldtes skade. Kommissionen holdt derfor dette selskab uden for definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet med henblik på fastlæggelsen af den forvoldte skade.

(28) På baggrund af ovenstående tegnede de klagende producenter sig i undersøgelsesperioden for en andel af den samlede produktion i Fællesskabet på mindst 90 %. Det bekræftes derfor, at klageren tegnede sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare.

E. SKADE

(29) Det skal anføres, at Rådet i forordning (EØF) nr. 2861/93 og forordning (EF) nr. 2199/94 fastslog, at der påførtes den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet væsentlig skade som følge af virkningerne af dumpingimporten fra Japan, Taiwan, Den Kinesiske Folkerepublik, Hongkong og Republikken Korea. I den foreliggende procedure undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten af samme vare fra Amerikas Forenede Stater, Mexico og Malaysia også bidrog til den væsentlige skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen.

1. Kumulering af dumpingimportens følgevirkninger

(30) Med henblik på at fastlægge følgevirkningerne af dumpingimporten fra Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet tog Kommissionen hensyn til virkningerne af den samlede dumpingimport fra de pågældende lande. For at fastslå, om en sådan kumulering ifølge artikel 3, stk. 4, i grundforordningen er rimelig, tog Kommissionen i betragtning at de dumpingmargener, der er fastsat for importen fra hver af de pågældende lande langt fra var uvæsentlige (nemlig henholdsvis 44 %, 46,4 % og 44 %), og at de importerede mængder fra hvert land ikke er ubetydelig som omhandlet i artikel 5, stk. 7, i grundforordningen (de respektive markedsandele udgør således 19,1 %, 5,4 % og 2,3 %). Kommissionen undersøgte desuden vilkårene for konkurrencen mellem de importerede varer og samme vare fremstillet i Fællesskabet på grundlag af følgende kriterier: lighedspunkter i fysiske egenskaber, kan de forskellige varer erstatte hinanden til samme anvendelsesformål, størrelsen af de importerede mængder, indbyrdes konkurrence på EF-markedet og med samme vare fremstillet af EF-erhvervsgrenen, og om producenterne i de berørte lande anvendte samme distributionskanaler og prispolitik på EF-markedet.

(31) Efter en gennemgang af de faktiske oplysninger kunne det fastslås, at 3,5" disketter, der importeredes fra de berørte lande, type for type i alle henseender var identiske, de kunne erstatte hinanden og markedsførtes i Fællesskabet inden for samme periode og på grundlag af stort set samme afsætningspolitik. De importerede varer konkurrerede indbyrdes og med samme vare fremstillet af EF-erhvervsgrenen. Det konstateredes desuden, at der ikke var tale om nogen klar forskel i den prispolitik, som producenterne i de berørte lande førte i Fællesskabet.

Under disse omstændigheder og i overensstemmelse med fællesskabsinstitutionernes faste praksis kunne det fastslås, at der forelå en tilstrækkelig begrundelse for at kumulere importen fra de berørte lande.

2. Forbrug i Fællesskabet, dumpingimportens omfang og markedsandel

Kommissionen anvendte samme metode som i den tidligere procedure. På dette grundlag udgjorde forbruget i Fællesskabet i 1990 398 mio. enheder, i 1991 582 mio., i 1992 788 mio., i 1993 1 054 mio. og i undersøgelsesperioden 1 335 mio., dvs. en vækst på 235 % mellem 1990 og undersøgelsesperioden. Dumpingimporten til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico udgjorde i 1990 100 mio. enheder, i 1991 146 mio., i 1992 185 mio., i 1993 252 mio. og i undersøgelsesperioden 357 mio., svarende til en forøgelse af dumpingimporten på 256 % mellem 1990 og undersøgelsesperioden.

(32) Set på baggrund af det synlige forbrug i Fællesskabet svarede denne importudvikling til en samlet markedsandel i Fællesskabet for Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico på 25,2 % i 1990, 25 % i 1991, 23,4 % i 1992, 23,9 % i 1993 og 26,8 % i undersøgelsesperioden.

3. Priserne på dumpingvarerne

(33) For hver af de af undersøgelsen omfattede producenter i de berørte lande konstateredes det, om der var tale om prisunderbud ved en sammenligning mellem de vejede gennemsnitlige priser ved salg til første uafhængige køber i Fællesskabet og det vejede gennemsnit af EF-erhvervsgrenens priser. I almindelighed fandt sammenligningerne sted for markederne i Frankrig, Tyskland, Italien, Det Forenede Kongerige og Spanien, der tilsammen udgør hovedparten af EF-markedet for den pågældende vare, og hvortil hovedparten af den pågældende dumpingimport leveres. Der blev foretaget en sammenligning for hver af de importerede varetyper, som blev taget i betragtning med henblik på at fastlægge dumping.

(34) Af ovennævnte sammenligning fremgik det, at der var tale om ubetydelige underbudsmargener for de samarbejdsvillige producenter i Amerikas Forenede Stater og Mexico. For Malaysias vedkommende konstateredes der for de samarbejdsvillige producenter underbudsmargener på mellem 8 og 25 %.

(35) Kommissionen søgte også at fastlægge, hvor store underbud der var tale om for de producenter i de berørte lande, som ikke medvirkede i undersøgelsen, og som grundlag herfor benyttedes oplysningerne om eksportpriserne i de officielle statistikker vedrørende den pågældende imports omfang og værdi. Det fremgik heraf, at der for de ikke-medvirkende producenters vedkommende var tale om underbudsmargener på over 100 % for import med oprindelse i hver af de berørte lande.

4. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktion og kapacitetsudnyttelse

(36) EF-erhvervsgrenens produktion af den pågældende vare steg fra 48 mio. enheder i 1990 til 69 mio. i 1991, 105 mio. i 1992, 177 mio. i 1993 og 230 mio. i undersøgelsesperioden, svarende til en forøgelse på 379 % i perioden siden 1990. Kapacitetsudnyttelsesgraden svingede fra 60 % i 1990 til 76 % i 1991, 57 % i 1992, 62 % i 1993 og ca. 86 % i undersøgelsesperioden.

b) Salg og markedsandel

(37) EF-erhvervsgrenens salg steg fra 44 mio. enheder i 1990 til 198 mio. i undersøgelsesperioden og fulgte således den kraftige udvidelse af forbruget i Fællesskabet af den pågældende vare.

Det skal imidlertid tilføjes at EF-erhvervsgrenens investeringsbeslutninger med henblik på at tilfredsstille den øgede efterspørgsel i en periode med kraftig vækst ikke gav de forventede resultater som følge af dumpingimporten. EF-erhvervsgrenens andel af markedet var, omend den øgedes fra 11,2 % til 14,9 % mellem 1990 og undersøgelsesperioden, under det niveau, der kunne forventes, da beslutningerne om at udvide kapaciteten blev truffet. Det skal bemærkes, at EF-erhvervsgrenens markedsandel faktisk faldt en smule mellem 1993 og undersøgelsesperioden, nemlig fra 15,0 % til 14,9 %.

c) Priser

(38) De klagende fællesskabsproducenters priser faldt generelt med 44 % mellem 1990 og undersøgelsesperioden. I bestræbelserne på at opnå en rimelig kapacitetsudnyttelse og markedsandel gav de priser, hvortil EF-erhvervsgrenen i denne periode solgte sine varer, almindeligvis ikke mulighed for at opnå en rimelig fortjeneste.

d) Rentabilitet

(39) Udviklingen i priser og produktionsomkostninger førte til tab i perioden fra 1990 og fremefter for hovedparten af de pågældende producenter i Fællesskabet. I undersøgelsesperioden opnåede EF-erhvervsgrenen i gennemsnit en fortjeneste, der lå lige over nulpunktet. Betragtes situationen for den enkelte EF-producent, registrerede én betydelige finansielle tab, medens de øvrige opnåede en indtjening, der var utilstrækkelig til at sikre dækning for de investeringsomkostninger, der allerede var påløbet, samt de yderligere investeringer, der var nødvendige for at sikre en fortsat tilstedeværelse i denne højteknologisektor i hastig udvikling.

5. Konklusioner vedrørende skade

(40) På baggrund af bemærkningerne i betragtning 29 samt ovenstående analyse fastslår Kommissionen foreløbigt, at der påføres EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

I det væsentlige er situationen fortsat den samme som omhandlet i betragtning 62 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 920/93 (6) og i betragtning 43 i Kommissionens forordning (EF) nr. 534/94 (7) om indførelse af midlertidig antidumpingtold i de tidligere procedurer. Selv om visse kvantitative indikatorer, såsom produktion, salg og kapacitetsudnyttelse, udviste en positiv udvikling, som i vid udstrækning skyldtes udvidelsen af markedet, er udbyttet af denne positive udvikling fuldstændig udlignet af de lave priser, som holdt sig under det niveau, der var nødvendigt for at opnå en fortjeneste, som var tilstrækkelig til at finansiere de nødvendige investeringer til at sikre, at EF-erhvervsgrenen kunne holde trit med de hastigt skiftende vilkår, der gør sig gældende inden for informationsteknologien.

Det skal endelig bemærkes, at vurderingen af ovenstående faktorer skal ses på baggrund af, at EF-erhvervsgrenen på undersøgelsestidspunktet var inde i en periode, hvor den søgte at overvinde virkningerne af den dumping, der var konstateret på grundlag af de tidligere procedurer.

F. ÅRSAGEN TIL SKADEN

(41) Kommissionen undersøgte, om den væsentlige skade, der var påført EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af dumpingimporten fra USA, Malaysia og Mexico, og om andre faktorer kunne have forårsaget eller bidraget til denne skade.

1. Virkningerne af dumpingimporten fra Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico

(42) På grundlag af sin undersøgelse fastslog Kommissionen, at den stadig større dumpingimport, målt i absolutte tal (en lidt hurtigere stigningstakt end stigningen i forbruget) svarede til en stabil markedsandel i det meste af den undersøgte periode på et niveau, der kan betegnes som meget betydeligt, nemlig fra 23,4 - til 26,8 %. Denne meget betydelige dumpingimport har uundgåeligt haft meget negative følger for EF-erhvervsgrenen, eftersom det af undersøgelsesresultaterne fremgår, at importpriserne, med undtagelse af importen fra de samarbejdsvillige producenter i Amerikas Forenede Stater og Mexico, altid var væsentligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser. Denne situation faldt tidsmæssigt sammen med den vanskelige finansielle situation, som EF-erhvervsgrenen fortsat befandt sig i, idet den måtte sænke sine priser i et forsøg på at modstå det pres, der udgik fra dumpingimporten, og for at opretholde en så stor andel af EF-markedet, at produktionen kunne holdes på et niveau, der muliggjorde en økonomisk udnyttelse af ressourcerne. Det deraf følgende prisfald førte til en generelt utilfredsstillende rentabilitet, jf. betragtning 39.

2. Virkningerne af andre faktorer

(43) Kommissionen undersøgte også, om andre faktorer end dumpingimporten fra de berørte lande kunne have forårsaget eller bidraget til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen. Den undersøgte navnlig det argument, der fremførtes af en af de samarbejdsvillige amerikanske producenter, nemlig at import fra lande, der ikke var omfattet af den foreliggende procedure, var årsagen til den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, og at den forvoldte skade for en af fællesskabsproducenternes vedkommende kunne skyldes interne faktorer uden forbindelse med dumpingimporten.

(44) Hvad angår import fra andre lande end dem, der er omfattet af denne procedure, har Rådet allerede fastslået, at importen af samme vare fra Japan, Taiwan, Den Kinesiske Folkerepublik, Hongkong og Korea fandt sted til dumpingpriser og havde påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet væsentlig skade.

Andres landes andel af EF-markedet svingede noget i den betragtede periode. Hvad angår priserne på de varer, der importeredes fra disse lande, kan der ikke drages nogen konklusion på grundlag af de oplysninger, som Kommissionen har fået forelagt som led i den foreløbige undersøgelse.

Selv om det antages, at importen fra andre lande end dem, der er omfattet af denne og tidligere procedurer, havde påført EF-erhvervsgrenen en vis skade, ville dette imidlertid ikke ændre den kendsgerning, at den skade, der er forvoldt af den af den foreliggende procedure omfattede dumpingimport, særskilt betragtet må anses for væsentlig.

Hvad angår påstaden om, at den usunde finansielle situation, som en af EF-producenterne befandt sig i, ikke havde nogen tilknytning til dumpingimporten, er det rimeligt at antage, at denne EF-producents situation, hvis han ikke havde været udsat for den foreliggende dumping, ville have bedret sig som resultat af den told, der indførtes som led i de tidligere procedurer.

(45) Under disse omstændigheder fastslår Kommissionen med henblik på den foreløbige fastlæggelse af de faktiske omstændigheder, at uanset den skade, der ifølge det foreliggende er forårsaget af dumpingimport fra Japan, Taiwan, Den Kinesiske Folkerepublik, Hongkong og Korea, har dumpingimporten fra Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico som følge af de lave priser på disse varer og deres andel af EF-markedet særskilt betragtet påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet væsentlig skade.

G. FÆLLESSKABETS INTERESSER

(46) Ved fastlæggelsen af Fællesskabets interesser må der tages hensyn til to grundlæggende forhold. For det første må der tages særligt hensyn til nødvendigheden af at fjerne de handelsfordrejende virkninger af den skadevoldende dumping og genskabe en situation med effektiv konkurrence. For det andet vil en undladelse af at træffe midlertidige foranstaltninger i den foreliggende procedure forværre den pågældende EF-erhvervsgrens allerede vanskelige situation, der navnlig er kendetegnet ved manglende rentabilitet. Dette har bragt denne erhvervsgrens fortsatte beståen i fare. Nødsages erhvervsgrenen til at indstille produktionen, vil Fællesskabet blive næsten fuldstændig afhængigt af leverancer fra tredjelande på et område i hastig udvikling og af stadig større teknologisk betydning. Dette kunne endvidere få alvorlige følger for producenter i Fællesskabet, der fremstiller komponenter til 3,5" disketter.

(47) Det bør også bemærkes, at Rådet i to tidligere procedurer anså det for at være i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingtold på importen af samme vare fra Japan, Taiwan, Den Kinesiske Folkerepublik, Hongkong og Republikken Korea, og at der ikke siden er fremkommet nye oplysninger, der ville kunne medføre en ændring af de tidligere undersøgelsesresultater. Endvidere er det af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets interesser påkrævet, at der for at undgå forskelsbehandling af lande, for hvilke der er konstateret dumping med deraf følgende væsentlig skade indføres beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til dumpingimporten af de 3,5" disketter, der er omfattet af den foreliggende procedure.

(48) Selv om Kommissionen imidlertid ikke modtog konkrete oplysninger eller bemærkninger vedrørende spørgsmålet om Fællesskabets interesser, undersøgte den på et generelt grundlag beskyttelsesforanstaltningers potentielle virkninger for brugerne og for forsyningerne til fællesskabsmarkedet.

Hvad angår forbrugernes interesser, og navnlig programmelindustrien, må eventuelle prisfordele på kort sigt afvejes imod de langsigtede virkninger af ikke at genskabe redelige konkurrencevilkår. Hvis der således ikke træffes foranstaltninger, vil det indebære en trussel mod EF-erhvervsgrenens fortsatte beståen, og forsvinder den, vil det være ensbetydende med en begrænsning af udbud og konkurrence til skade for forbrugerne, også programmelindustrien.

Det er yderligere korrekt, at med den nuværende kapacitetsudnyttelse i Fællesskabet er import nødvendig for at tilfredstille den hastigt voksende efterspørgsel på fællesskabsmarkedet, men antidumpingforanstaltninger afhjælper blot de skadelige virkninger af dumping og er derfor ikke en hindring for, at efterspørgslen kan tilfredsstilles gennem import fra tredjelande til redelige priser. I de tilfælde, hvor antidumpingtolden er lig med dumpingmargenen, men er lavere end den sats, der er nødvendig for fuldt ud at afhjælpe den forvoldte skade, er det således kun det illoyale element i eksportørernes prisfordel, der fjernes. Under disse omstændigheder vil der stadig være konkurrence fra import på grundlag af faktiske konkurrencemæssige fordele, og det er derfor ikke sandsynligt, at eksportørerne ikke fortsat vil kunne opretholde deres tilstedeværelse på EF-markedet.

(49) Efter en vurdering af de involverede parters interesser konkluderes det foreløbigt, at indførelse af foranstaltninger i den foreliggende sag vil genskabe en situation med redelig konkurrence gennem afhjælpning af dumpingimportens skadelige virkninger, og den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet får derved mulighed for at opretholde og udvikle denne betydningsfulde teknologi. Samtidig vil leverandørerne i Fællesskabet af komponenter opnå en vis sikkerhed.

(50) Kommissionen er derfor af den opfattelse, at det er i Fællesskabets interesse at vedtage antidumpingforanstaltninger for at hindre, at den pågældende dumpingimport forvolder yderligere skade under undersøgelsen.

H. TOLD

(51) Kommissionen finder, at der bør indføres foranstaltninger i form af en midlertidig værditold. Med henblik på at fastsætte størrelsen af denne midlertidige told tog Kommissionen hensyn til de fastlagte dumpingmargener og størrelsen af den told, der ville være nødvendig for at afhjælpe den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.

(52) Da der hovedsagelig forvoldes skade som følge af for lave priser, tab af markedsandele og især tab eller manglende rentabilitet, er det for at afhjælpe sådanne skadelige virkninger påkrævet, at den pågældende erhvervsgren sættes i stand til at hæve priserne til et fortjenstgivende niveau uden tilbagegang i salget. For at nå dette mål bør priserne på dumpingvarerne forhøjes så den skadelige dumping afhjælpes.

Med henblik på at beregne den nødvendige prisforhøjelse fandt Kommissionen at de nuværende importpriser måtte sammenlignes med salgspriser, der afspejler de klagende fællesskabsproducenters produktionsomkostninger plus en rimelig fortjeneste.

(53) Med det formål tog Kommissionen udgangspunkt i den pågældende erhvervsgrens repræsentative produktionsomkostninger samt den fortjeneste, der benyttedes i forbindelse med den tidligere procedure, dvs. en margen på 12 % af omsætningen, som er nødvendig for at sikre EF-erhvervsgrenens overlevelse, og som erhvervsgrenen ville kunne forvente at opnå, hvis der ikke var tale om dumpingimport.

De priser, der beregnedes på grundlag af nævnte omkostninger og fortjeneste, sammenlignedes med de priser på dumpingvarerne, som benyttedes til fastlæggelse af underbudsmargenen, jf. betragtning 33.

Forskellen mellem ovennævnte priser, der fastsattes som vejede gennemsnit og udtryktes i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse, viste sig at være uvæsentlig for de samarbejdsvillige producenter i Amerikas Forenede Stater og Mexico. For så vidt angår de samarbejdsvillige malaysiske producenter, Mega High Tech og Disccomp, udgjorde forskellen henholdsvis 13 % og 24,8 %. Der bør følgelig ikke indføres midlertidig told på importen af samme vare, som fremstilles og eksporteres af de samarbejdsvillige amerikanske og mexicanske producenter, medens den midlertidige told, der pålægges de malaysiske producenter, bør være lig med ovennævnte skadestærskler, som er lavere end de foreløbigt fastsatte dumpingmargener.

(54) Ved fastsættelsen af tolden for producenter i Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico, som ikke besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fandt Kommissionen af de grunde, der er omhandlet i betragtning 24, at den midlertidige antidumpingtold bør være lig med de dumpingmargener, der er fastsat i betragtning 24 for import med oprindelse i de pågældende lande, nemlig henholdsvis 44 %, 46,4 % og 44 %.

(55) Af forvaltningsmæssige grunde bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal endvidere anføres at alle undersøgelsesresultater med henblik på denne forordning er foreløbige og eventuelt skal tages op til yderligere undersøgelse med henblik på indførelse af en endelig told, som Kommissionen måtte foreslå -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af 3,5" disketter, som anvendes til optagelse og oplagring af indkodede digitale edb-data, henhørende under KN-kode ex 8523 20 90 (Taric-kode: 8523 20 90*10) og med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, Malaysia og Mexico.

2. Tolden fastsættes til nedenstående satser beregnet af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

med undtagelse af import af den pågældende vare, som fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af følgende selskaber, for hvilke tolden fastsættes til nedenstående satser:

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser om told finder anvendelse, medmindre andet er anført.

4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er om handlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt af Kommissionen, jf. artikel 20 i forordning (EF) nr. 3283/94.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. oktober 1995.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 1.

(2) EFT nr. L 122 af 2. 6. 1995, s. 1.

(3) EFT nr. C 246 af 2. 9. 1994, s. 4.

(4) EFT nr. L 262 af 21. 10. 1993, s. 4.

(5) EFT nr. L 236 af 10. 9. 1994, s. 2.

(6) EFT nr. L 95 af 21. 4. 1993, s. 5.

(7) EFT nr. L 68 af 11. 3. 1994, s. 5.