KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1092/97 af 16. juni 1997 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af reklametændstikker med oprindelse i Japan

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (2), særlig artikel 23,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 522/94 (4), særlig artikel 11,

efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Indledning

(1) I august 1994 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (5) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af reklametændstikker med oprindelse i Japan og iværksatte en undersøgelse.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af »Fédération Européenne des Fabricants d'Allumettes« (FEFA) på vegne af de største producenter af reklametændstikker i Fællesskabet, hvis samlede produktion udgør en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en antidumpingundersøgelse.

2. Undersøgelse

(3) Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet og klagerne om indledningen af undersøgelsen og gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt.

En række producenter/eksportører i det pågældende land, de klagende EF-producenter og flere importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Parter, der anmodede derom, blev hørt.

(4) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af undersøgelsen, og den modtog svar fra de klagende EF-producenter, fra fire japanske producenter/eksportører og fra fem uafhængige importører i Fællesskabet.

(5) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe foreløbig afgørelse om dumping og skade, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Klagende EF-producenter

- Swedish Match Belgium SA, Geraardsbergen, Belgien

- Fosforera Española SA, Madrid, Spanien (6)

- Fosforeira Portuguesa, Lissabon, Portugal

b) Producenter/eksportører i eksportlandet

- Kobe Match Co. Ltd, Ibo-gun

- Yaka Chemical Industry Co. Ltd, Himeji

- Daiwa Trading & Industrial Co. Ltd, Himeji

- Harima Match Company Co. Ltd, Himeji.

(6) Følgende uafhængige importører i Fællesskabet medvirkede i den foreliggende procedure ved besvarelse af et særligt spørgeskema:

- JNB & Klug, Nærum, Danmark

- Gadget Print PVBA, Bruxelles, Belgien

- Ecodeux NV, Gent, Belgien

- Werbeträger Vertriebs GmbH, Grande, Tyskland

- Zündholz International, Meckesheim, Tyskland.

(7) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden 1. juli 1993 - 30. juni 1994, i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«.

Undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade omfattede perioden 1. januar 1990 - 30. juni 1994.

Undersøgelsesperioden gik ud over den periode, der er fastsat i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EØF) nr. 2423/88 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) på grund af de komplicerede forhold, særlig en indgående kontrol af de mange tal og argumenter, der blev fremført i forbindelse med undersøgelsen. Disse måtte analyseres omhyggeligt hvad angik både erhvervsdrivende i Japan og i Fællesskabet, og hele analysen vedrørende skade måtte vurderes i overensstemmelse med nye redegørelser.

B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE

(8) Den af undersøgelsen omfattede vare er reklametændstikker, der sælges i form af mappe- eller æsketændstikker, i det følgende benævnt »reklametændstikker«, henhørende under KN-kode 3605 00 00. Reklametændstikker sælges i mange forskellige former, størrelser og udførelser. De kan skelnes fra husholdningstændstikker, som henhører under samme KN-kode, ved et reklamelogo eller en reklamemeddelelse, der er påtrykt ydersiden af omslaget eller æsken, alt efter varens art.

(9) Det konstateredes som led i undersøgelsen, at reklametændstikker, der sælges på det japanske marked og eksporteres fra Japan til Fællesskabet, og reklametændstikker, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen, kan anses for at være identiske eller være meget lig hinanden i henseende til fysiske egenskaber, funktion og anvendelsesformål. Alle disse reklametændstikker anses derfor for at være samme vare i overensstemmelse med definitionen i artikel 2, stk. 12, i grundforordningen.

C. DUMPING

1. Normal værdi

(10) For at fastslå, om den normale værdi for de japanske producenter/eksportører i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen kunne fastsættes på grundlag af de priser for de relevante modeller af samme vare, der faktisk var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, undersøgte Kommissionen følgende.

(11) Det undersøgtes først, om de typer af reklametændstikker, som de fire samarbejdsvillige producenter/eksportører solgte på hjemmemarkedet, kunne anses for af være identiske eller direkte sammenlignelige med de typer af reklametændstikker, der solgtes til eksport til Fællesskabet. Det konstateredes, at dette var tilfældet.

(12) Kommissionen undersøgte derefter for hver producent/eksportør, om den pågældendes samlede salg på hjemmemarkedet var repræsentativt set i forhold til det samlede eksportsalg af reklametændstikker til Fællesskabet. Det konstateredes, at hver producents samlede salg på hjemmemarkedet målt i mængde oversteg 5 % af det samlede eksportsalg til Fællesskabet, og det ansås derfor for at være repræsentativt.

(13) For hver af de typer af reklametændstikker, som de pågældende producenter/eksportører solgte på hjemmemarkedet, og som var sammenlignelige med de typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet, undersøgte Kommissionen også, om hjemmemarkedssalget fandt sted i tilstrækkelige mængder. Hjemmemarkedssalget opgjort for hver type ansås for at være tilstrækkeligt repræsentativt, når den mængde af hver type, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af den mængde af samme type, som solgtes til eksport til Fællesskabet.

(14) Kommissionen undersøgte endvidere for hver type, der solgtes på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, om der solgtes tilstrækkelige mængder i normal handel, idet den fastslog, hvor stor en del af salget på hjemmemarkedet der var fortjenstgivende.

(15) For et betydeligt antal typer var ovennævnte betingelser opfyldt. Under disse omstændigheder fastsattes den normale værdi for hver af disse typer på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige købere på hjemmemarkedet, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen.

(16) I de øvrige tilfælde, hvor det konstateredes, at en varetype ikke solgtes i repræsentative mængder, eller salget fandt ikke sted i normal handel på hjemmemarkedet, så det var muligt at foretage en korrekt sammenligning i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen, beregnedes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b) nr. ii), i grundforordningen. Kommissionen benyttede i dette tilfælde som grundlag for beregningen de efterprøvede produktionsomkostninger plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G) samt fortjeneste. SA& G, samt fortjeneste fastsattes som regel på grundlag af SA& G samt fortjeneste på andre reklametændstikker, som solgtes af den pågældende producent/eksportør.

Kommissionen konstaterede, at en producents/eksportørs data vedrørende SA& G og fortjeneste ikke kunne benyttes, da der ikke var tale om et tilstrækkeligt salg på hjemmemarkedet i normal handel for visse varetyper, og fordi producentens/eksportørens egne SA& G samt fortjeneste ikke kunne benyttes som følge af betydelige forskelle i SA& G samt fortjeneste mellem de forskellige varetyper; SA& G samt fortjeneste beregnedes derfor for dette selskab på grundlag af andre samarbejdsvillige selskabers salg på hjemmemarkedet af samme varetype. Dette ansås for at være en rimelig og pålidelig fremgangsmåde, eftersom andre selskabers data vedrørende hjemmemarkedssalget af den tilsvarende varetype kun benyttedes, hvis det pågældende salg var repræsentativt og fandt sted i normal handel.

(17) I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at et selskab ikke selv fremstillede visse kategorier af reklametændstikker (mappetændstikker), som det eksporterede til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. De pågældende varer indkøbtes hos en uafhængig producent i Japan, som ikke samarbejdede med Kommissionen i forbindelse med den foreliggende procedure. Eftersom den pågældende producent/eksportør ikke havde et repræsentativt salg på hjemmemarkedet af den eksporterede vare, fastsattes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra c), i grundforordningen foreløbigt på grundlag af priserne for tilsvarende typer af reklametændstikker, der fremstilledes og solgtes af en anden samarbejdsvillig producent, idet det konstateredes, at denne anden producent i undersøgelsesperioden solgte betydelige mængder af identiske modeller på hjemmemarkedet.

2. Eksportpris

(18) Alt eksportsalg af reklametændstikker til Fællesskabet gik til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen for alle producenter/eksportører i Japan fastsattes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra a), i grundforordningen på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales, minus alle skatter, rabatter (herunder opsatte rabatter) og prisafslag.

3. Sammenligning

(19) For at sikre en rimelig sammenligning blev der taget behørigt hensyn, i form af justeringer, til forskelle, der angiveligt påvirkede priserne og sammenligneligheden heraf, hvis det inden for de fastsatte frister påvistes, at dette var tilfældet. Justeringerne blev foretaget, når det pågældende selskab i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen var i stand til at godtgøre, at påståede forskelle i henseende til handelsled, garantiomkostninger, transport- og håndteringsomkostninger samt kreditomkostninger og løn til sælgere påvirkede priserne og disses sammenlignelighed.

(20) Tre selskaber gjorde gældende, at den normale værdi udelukkende burde fastsættes på grundlag af salget til uafhængige forhandlere. Kommissionen konstaterede på grundlag af undersøgelsen, at eksporten til Fællesskabet udelukkende fandt sted til forhandlere, hvorimod hjemmemarkedssalget ikke kun gik til uafhængige forhandlere, men for et betydeligt antal transaktioners vedkommende også til uafhængige grossistvirksomheder eller direkte til de endelige brugere. Kommissionen undersøgte under disse omstændigheder, om nogen af disse kategorier af kunder på hjemmemarkedet for så vidt angår den pågældende vare varetog funktioner, der klart adskilte sig fra de funktioner, som forhandlerne i Fællesskabet varetog, og om eventuelle forskelle i funktioner afspejledes på det pågældende marked i henseende til solgte mængder, prisfastsættelsespolitik og prismønster.

Det fremgik af undersøgelsen, at der for salget på hjemmemarkedet til de forskellige kategorier af uafhængige kunder ikke kunne konstateres forskelle af nogen betydning, hverken hvad angår solgte mængder eller prismønster. I de fleste tilfælde er det desuden ikke på tilfredsstillende måde over for Kommissionen påvist, at de forskellige kundekategorier på hjemmemarkedet faktisk har haft forskellige funktioner i distributionskæden fra producent til endelig bruger.

Da der således ikke er fremlagt dokumentation for nogen mærkbar indvirkning på priser, solgte mængder eller funktioner i distributionskæden, afvistes dette krav.

Den normale værdi fastsattes følgelig under hensyntagen til alt salg på hjemmemarkedet til første uafhængige kunde, det være sig grossist, forhandler eller endelig bruger.

(21) Et selskab krævede justering for påløbne garantiomkostninger. Det konstateredes imidlertid under kontrolbesøget, at de varer, der leveredes til kunder i Fællesskabet, og for hvilke kravet fremsattes, ikke var leveret i overensstemmelse med ordrebekræftelsen og derfor måtte fremstilles igen og leveres for anden gang. Kommissionen fandt derfor, at sagen ikke drejede sig om en »garanti« for en leveret vare, men snarere om en vare, der ikke var leveret i overensstemmelse med de aftalte og af den japanske producent bekræftede ordrespecifikationer. Kunderne havde derfor ikke accepteret leverancerne.

Kravet om justering for garantiomkostninger ansås derfor ikke for berettiget og afvistes.

4. Dumpingmargen

(22) Af sammenligningerne i samme handelsled, ab fabrik, fremgår det, at der finder dumping sted for så vidt angår alle de samarbejdsvillige selskaber, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den normale værdi og eksportprisen ved salg til Fællesskabet.

(23) Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der midlertidigt er fastsat for hver producent/eksportør, udgør udtrykt i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse:

>TABELPOSITION>

(24) For selskaber, der ikke besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, finder Kommissionen, at dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen bør fastsættes på grundlag af de faktiske oplysninger, der foreligger.

Disse faktiske oplysninger anses for at være sådanne, som Kommissionen har fastlagt og efterprøvet som led i undersøgelsen. Eftersom Kommissionen ikke har grund til at antage, at dumpingmargenen for ikke-samarbejdsvillige selskaber skulle være lavere end den højeste dumpingmargen, der er fastlagt, og for ikke at belønne manglende samarbejdsvilje, anses det for rimeligt at anvende den højeste dumpingmargen, der var fastlagt for en samarbejdsvillig producent/eksportør, dvs. 63,5 %.

D. DEFINITION AF ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET

(25) I overensstemmelse med artikel 4, stk. 5, i grundforordningen og på grundlag af de foreliggende oplysninger om den samlede produktion af reklametændstikker i Fællesskabet, fortolkes begrebet »erhvervsgren i Fællesskabet« i denne procedure som omfattende de producenter i Fællesskabet af samme vare, hvis samlede produktion udgør en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet, som stod bag klagen, og som aktivt medvirkede i proceduren. EF-erhvervsgrenen, defineret således, tegner sig for ca. 78 % af den samlede produktion i Fællesskabet af reklametændstikker.

(26) Det fremgår af undersøgelsen, at en af de EF-producenter, der støttede klagen, også importerede den af proceduren omfattede dumpingvare. Under disse omstændigheder måtte Kommissionen undersøge, om dette selskab på baggrund af bestemmelserne i artikel 4, stk. 5, i grundforordningen skulle holdes uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen.

(27) Det skal i den forbindelse anføres, at producenter, der selv importerer dumpingvarerne, ifølge artikel 4, stk. 5, i grundforordningen ikke automatisk udelukkes, men det foreskrives, at Kommissionen i hver enkelt sag fastslår, om det i den foreliggende situation er påkrævet at udelukke en producent. Med henblik på at foretage denne undersøgelse i det foreliggende tilfælde må det anses for påkrævet at fastslå, om det pågældende selskab primært er producent med supplerende aktiviteter i form af import, der blot supplerer EF-produktionen, således at det er muligt at udbyde et komplet varesortiment, eller om der er tale om en importør med en forholdsvis begrænset produktion i Fællesskabet.

Det konstateredes, at de varetyper, der importeredes, repræsenterede mindre end 4 % af producentens egen produktion. Dette alene viser, at selskabet forsat havde sine hovedinteresser i Fællesskabet. Det besluttedes derfor, at denne producent ikke skulle holdes uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen.

Der blev imidlertid set bort fra virkningerne af ovennævnte import ved fastlæggelsen af de skadesfaktorer, der var relevante for EF-erhvervsgrenen. Det konstateredes desuden, at ingen af de klagende EF-producenter var forretningsmæssigt forbundet med de japanske eksportører af den pågældende vare.

E. SKADE

1. Forbrug i Fællesskabet

(28) Med henblik på denne undersøgelse er forbruget fastlagt på grundlag af de de vigtigste markedsdeltageres salg under hensyntagen til EF-erhvervsgrenens samlede salg af reklametændstikker, minus deres indberettede eksport, plus import med oprindelse i Japan, idet der ikke forelå fyldestgørende oplysninger vedrørende de producenter i Fællesskabet, der ikke havde indgivet klage, og der forelå heller ingen oplysninger om import fra andre tredjelande i løbet af den periode, der ligger til grund for undersøgelsen af spørgsmålet om skade.

(29) I overensstemmelse hermed faldt forbruget af reklametændstikker mellem 1990 og undersøgelsesperioden fra 441,2 mio. enheder til 383,8 mio., dvs. med 13 % målt i mængde, medens markedsværdien steg med 3 %.

2. Dumpingimporten

a) Omfang og værdi

(30) Selv om husholdningstændstikker, der ikke er omfattet af den foreliggende undersøgelse, henhører under samme KN-kode som den pågældende vare, ansås al import fra Japan henhørende under KN-kode 3605 00 00 for at være reklametændstikker, da der ikke blev fremlagt dokumentation for, at der importeredes husholdningstændstikker med oprindelse i Japan til Fællesskabet.

(31) Importen af reklametændstikker fra Japan faldt fra 161,2 mio. enheder i 1990 til 139,8 mio. enheder i undersøgelsesperioden, altså med 13 %.

(32) Målt i værdi (ecu) steg denne import med 31 %.

Det skal imidlertid bemærkes at de fleste af de importerede varer faktureredes i yen til kunderne i Fællesskabet. Udviklingen skal derfor ses i lyset af opskrivningen af yen i forhold til ecu i perioden mellem 1992 og 1993.

b) Markedsandel

(33) I hele den betragtede periode lå de japanske eksportørers markedsandel i Fællesskabet, målt i mængde, stabilt på ca. 36 %. Målt i værdi forøgedes andelen med 24 %, idet den i undersøgelsesperioden nåede op på 35,7 % mod 29 % i 1990.

c) Priserne på dumpingvarerne

(34) Med henblik på prisundersøgelsen blev der taget hensyn til fire basismodeller, der af det pågældende erhverv defineredes som BX1, BX2, BX3 og BX3A. Disse modeller tegner sig for over 50 % af den samlede import til Fællesskabet af reklametændstikker fra de samarbejdsvillige japanske eksportører.

(35) Som nævnt i betragtning 32 faktureredes det japanske eksportsalg til Fællesskabet hovedsagelig i japanske yen. På dette grundlag udgjorde den gennemsnitlige prisstigning for dumpingimporten kun 3 % i tiden fra 1991 til undersøgelsesperioden.

Mellem 1993 og undersøgelsesperioden var der tale om et fald på ca. 2 %.

Omregnes de japanske eksportpriser til ecu, steg de japanske priser ifølge undersøgelsen med 40 %, hvilket afspejler den betydelige opskrivning af yen i forhold til ecu.

d) Prisunderbud

(36) Det fremgik af undersøgelsen, at reklametændstikker solgtes i Fællesskabet til tre kategorier af kunder inddelt efter ordrestørrelse:

- den første kategori omfatter kunder, hvis ordrer ikke overstiger 5 000 enheder

- den anden kategori omfatter kunder, der køber fra 5 001-55 000 enheder

- den tredje kategori omfatter alle ordrer, der er større end ovennævnte.

Disse forskellige kategorier fremgår af prislister udarbejdet af de forskellige sælgere af reklametændstikker i Fællesskabet.

(37) Det konstateredes endvidere, at hvor de japanske salg er koncentreret på ordrer på ikke over 10 000 enheder, dvs. små og mellemstore ordrer, solgte EF-erhvervsgrenen til alle ovennævnte kundekategorier.

Dette fremgår af den omstændighed, at 46 % af de japanske varer, målt i mængde, sælges til første kundekategori, 44 % til anden kategori og kun 10 % til kunder henhørende under den tredje kategori.

EF-erhvervsgrenen solgte 16 % til første kategori, 30 % til anden kategori og 54 % til kunder, der afgiver ordre på over 55 000 enheder.

(38) I overensstemmelse med denne fordeling blev der på EF-markedet for hver af ovennævnte tre kategorier foretaget en sammenligning mellem de japanske eksportørers priser ved salg til uafhængige kunder og EF-erhvervsgrenens priser for identiske modeller af reklametændstikker.

(39) Eftersom de japanske varer importeredes via uafhængige importører, der videresolgte dem til brugerne, medens hovedparten af EF-erhvervsgrenens salg gik direkte til sådanne brugere, var det for at sikre en rimelig sammenligning nødvendigt at justere de gennemsnitlige japanske salgspriser til første uafhængige importør i Fællesskabet for hver enkelt model for at nå frem til prisen i samme handelsled som det, der var gældende for EF-erhvervsgrenen.

For at nå frem til denne pris i samme handelsled undersøgte Kommissionen de data, der var fremlagt af de samarbejdsvillige, uafhængige importører af samme vare.

En importør fremlagde tilstrækkelige, repræsentative og pålidelige data med henblik herpå; importpriserne, frit Fællesskabets grænse, forhøjedes på dette grundlag med 33 %.

(40) Det konstateredes endvidere, at seks identiske typer reklametændstikker, nemlig: 5L-BX3/BX3A, BX1, 5H-BX5/BX5A, BM20-BK2, BMJ18-BK3 og BMJ20, var repræsentative for både EF-erhvervsgrenen og det japanske eksportsalg i Fællesskabet, og de benyttedes derfor til prissammenligningen.

På denne måde omfattede undersøgelsen ca. 84 % af EF-erhvervsgrenens salg, målt i mængde, og ca. 65 % af de samarbejdsvillige japanske eksportørers salg.

Det fremgik af denne sammenligning, at der var tale om underbud for alle japanske eksportørers vedkommende, og at den gennemsnitlige underbudsmargen udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens salgspris udgjorde 6,2 %. For de forskellige salgssegmenter fastsattes den gennemsnitlige underbudsmargen til henholdsvis 5,5 % for små ordrer, 6,5 % for mellemstore ordrer og 7,2 % for store ordrer.

(41) Disse forholdsvis begrænsede prisunderbudsmargener bør ses på baggrund af udviklingen i EF-erhvervsgrenens rentabilitet og priser, som analyseres nærmere nedenfor, og også under hensyntagen til prisudviklingen for importen fra Japan. Det konstateredes således, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet konstant forringedes, og at der fortrinsvis registreredes tab i de salgssegmenter, hvor de japanske varer især gjorde sig gældende.

Hvad angår prisudviklingen konstateredes det, at EF-erhvervsgrenens salgspriser fra 1991 og indtil undersøgelsesperioden kun steg med 4 %, medens de japanske priser, udtrykt i ecu, steg med 40 %, men stadig var lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

3. EF-erhvervsgrenens situation

a) Salg målt i mængde og værdi

(42) EF-erhvervsgrenens salg af reklametændstikker målt i mængde - idet der ses bort fra køb af japanske varer - faldt mellem 1990 og undersøgelsesperioden med 36 mio. enheder, svarende til en nedgang på 12,8 %. I 1990 solgtes der 280 mio. enheder mod 244 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Salgsværdien faldt i samme periode med ca. 3 %.

b) Markedsandel

(43) På grundlag af ovennævnte tal kunne det fastslås, at EF-erhvervsgrenens markedsandel i Fællesskabet målt i mængde var stabil (63,4 % i 1990 og 63,5 % i undersøgelsesperioden). Målt i værdi faldt markedsandelen fra 70,9 % til 64,2 %, altså med ca. 10 %.

c) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(44) EF-erhvervsgrenens produktion lå i den af undersøgelsen omfattede periode konstant på ca. 306 mio. enheder. Den faldt med 8,2 % fra 1990 til 1992, men steg med 13 % fra 1992 til 1993.

Hvad angår produktionskapacitet og udnyttelsesgrad fremgik det af Kommissionens undersøgelse, at der ikke forelå noget relevant grundlag for fastlæggelsen heraf. Dette skyldtes hovedsagelig den meget alsidige udnyttelse af det pågældende produktionsudstyr og de forskellige produktionsserier, der følger af ordrer af forskellig størrelse og den dermed forbundne omstillingstid.

d) Udviklingen i EF-erhvervsgrenens priser

(45) Udviklingen i EF-erhvervsgrenens priser vurderedes på grundlag af priserne på EF-markedet for de typer af reklametændstikker, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, og som svarer til dem, der eksporteres af de eksporterende japanske producenter.

De fleste af de typer af reklametændstikker, der benyttes til denne prisundersøgelse (80 %), svarer til de japanske, som er omhandlet i betragtning 34, og der er således tale om en betydelig overlapning mellem de forskellige typer, der indgår i undersøgelsen.

(46) Selv om EF-producenternes gennemsnitlige salgspriser steg med 4,3 % mellem 1991 og undersøgelsesperioden, var prisniveauet ikke tilstrækkeligt til at sikre den pågældende erhvervsgren dækning for sine omkostninger i undersøgelsesperioden. Det skal endvidere tilføjes, at EF-erhvervsgrenen ikke kunne hæve sine priser i perioden fra 1992 til 1993, og de var således 4 % lavere end i 1991.

e) Rentabilitet

(47) Kommissionen har gennemgået de af EF-erhvervsgrenen fremlagte oplysninger om intern omkostningsfordeling og den dermed forbundne rentabilitetsvurdering. Ved vurderingen af rentabiliteten i undersøgelsesperioden blev der set bort fra visse omkostninger, der vedrørte tidligere år, såsom omstruktureringsomkostninger, fordelingen af omkostninger, der vedrørte 1993, og andre omkostninger, der ikke kunne begrundes.

(48) Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens samlede rentabilitet med hensyn til den pågældende vare forringedes fra en fortjeneste på 2,6 % i 1992 til et tab på 0,9 % i undersøgelsesperioden. For imidlertid at nå til et meningsfyldt resultat er de faktiske oplysninger og tal, der vedrører rentabiliteten, blevet analyseret på baggrund af den særlige markedssituation for disse varer, dvs. pr. salgssegment som defineret i betragtning 36.

(49) De japanske salg er koncentreret på ordrer på ikke over 55 000 enheder, dvs. små og mellemstore ordrer (jf. betragtning 37), hvor de tegnede sig for over 90 % af det samlede japanske salg, målt i mængde, til Fællesskabet eller mere end 32 % af det samlede marked. Kommissionen nåede derfor til den konklusion, at de japanske producenters salg af reklametændstikker sigter mod særlige segmenter af EF-markedet.

(50) I overensstemmelse hermed konstateredes det, at udviklingen i EF-erhvervsgrenens rentabilitet også var afhængig af de forskellige kundekategorier. Den gennemsnitlige rentabilitet i forbindelse med små og mellemstore ordrer, som repræsenterede ca. 46 % af EF-erhvervsgrenens samlede solgte mængder, faldt fra en fortjeneste på 3,36 % af omsætningen i 1991 til et tab på 8,9 % i undersøgelsesperioden.

For så vidt angår store ordrer, hvor de japanske varer ikke gør sig gældende i samme grad som i de to andre segmenter var salget fortsat rentabelt, idet der i samme periode opnåedes en fortjeneste på ca. 6 % af omsætningen.

Selv i denne kategori registrerede EF-erhvervsgrenen imidlertid tab på salget af en af de vigtigste typer reklametændstikker, der indgik i undersøgelsen af spørgsmålet om underbud, jf. betragtning 40, og en anden type solgtes med en betydeligt lavere fortjenstmargen. Det kan derfor konkluderes, at dette segment var mindre berørt af dumpingimporten fra Japan, men der var stadig tale om en forringelse af rentabiliteten.

f) Likviditet

(51) Likviditeten blev fastlagt på selskabsplan, idet der ikke forelå tal for de pågældende varer. De aktiviteter, som EF-erhvervsgrenen varetog ud over dem, der var forbundet med den pågældende vare (nemlig salg af husholdningstændstikker og handelsvirksomhed), repræsenterede over 20 % af den samlede virksomhed.

Den samlede likviditet faldt med over 22 % fra 1992 til 1993. Dette peger allerede i retning af, at EF-erhvervsgrenens muligheder for selvfinansiering begrænsedes betydeligt. Da driftsoverskuddet for den pågældende vare faldt, kan nedgangen i likviditeten ikke tilskrives den pågældende erhvervsgrens øvrige aktiviteter, som forblev rentable.

g) Investeringer

(52) Trods forringelsen af EF-erhvervsgrenens generelle finansielle situation investerede den i perioden fra 1990 til 1993 hovedsagelig i udstyr til trykning. Der var planlagt yderligere investeringer for de følgende år, men de vil afhænge af forbedring af likviditeten og EF-erhvervsgrenens generelle negative finansielle situation.

h) Beskæftigelse

(53) Beskæftigelsen i reklametændstiksektoren faldt mellem 1990 og undersøgelsesperioden med 13 %, og EF-erhvervsgrenens vanskelige finansielle situation i undersøgelsesperioden indebærer risiko for tab af yderligere flere hundrede arbejdspladser.

4. Konklusion vedrørende spørgsmålet om skade

(54) Fra 1990 og frem til undersøgelsesperioden tabte EF-erhvervsgrenen som følge af konkurrencen fra dumpingimporten til lave priser af reklametændstikker med oprindelse i Japan en betydelig andel af markedet, nemlig ca. 10 % målt i værdi, medens de fra Japan importerede varer øgede deres andel med 24 %. Importen tegnede sig i hele perioden for en betydelig markedsandel.

På trods af den omstændighed, at det var muligt at opretholde produktionen og hæve priserne i beskedent omfang, konstateredes det, at EF-erhvervsgrenens salgspriser i undersøgelsesperioden var lavere end produktionsomkostningerne, samt at salgspriserne for varer af japansk oprindelse var væsentligt lavere end EF-erhvervsgrenens salgspriser. Det fremgår af analysen af rentabiliteten, at resultaterne er yderst negative inden for visse segmenter af markedet.

(55) Desuden faldt likviditeten betydeligt, og de nødvendige investeringer i f.eks. trykketeknologi kunne ikke gennemføres uden at bringe hele EF-erhvervsgrenens finansielle situation i fare. Endvidere måtte beskæftigelsen beskæres betydeligt, og der er fortsat risiko for de tilbageværende arbejdspladser som følge af den vanskelige finansielle situation inden for denne sektor.

(56) Under disse omstændigheder fastslog Kommissionen, at den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet har lidt væsentlig skade som defineret i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

F. ÅRSAGEN TIL SKADEN

(57) Kommissionen undersøgte, i hvor vid udstrækning den væsentlige skade, der var påført EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af dumpingimporten fra Japan, og om andre faktorer havde forårsaget eller bidraget til denne skade, idet den måtte sikre, at skade, der var forårsaget af sådanne andre faktorer, ikke blev tilskrevet den pågældende dumpingimport.

Sådanne andre faktorer indbefattede udviklingen i forbruget, konkurrencen fra andre producenter i Fællesskabet, anden import, EF-erhvervsgrenens eksportresultater og de vigtigste økonomiske aktørers optræden i den af undersøgelsen omfattede periode.

1. Følgevirkninger af dumpingimporten fra Japan

(58) Det er fastslået, at reklametændstikker, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, er i direkte konkurrence med reklametændstikker, der importeres fra Japan, og at der ikke er tale om kvalitetsforskelle mellem dem. Varerne har de samme brugere som målgruppe, og de afsættes gennem tilsvarende salgskanaler. I betragtning af gennemsigtigheden på markedet havde dumpingimporten til lave priser en direkte negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.

(59) For fuldt ud at vurdere følgevirkningerne af dumpingimporten fra Japan skal det for det første bemærkes, at selv om de importerede mængder ikke er steget siden 1990, har importen altid tegnet sig for en betydelig andel af EF-markedet (over en tredjedel).

For det andet steg den japanske andel af markedet målt i værdi med 24 %, medens EF-erhvervsgrenens andel faldt med 10 %.

(60) Det konstateredes endvidere, at de japanske priser i hele den af undersøgelsen omfattede periode var lavere end EF-erhvervsgrenens priser. Selvom førstnævnte steg betydeligt i løbet af undersøgelsesperioden, var de stadig i gennemsnit 6,2 % lavere end sidstnævnte. Samtidig var EF-erhvervsgrenens rentabilitet for den pågældende vare negativ trods en mindre stigning i dens gennemsnitlige salgspriser, og den var især negativ for salget til de segmenter, hvor de japanske varer gjorde sig stærkt gældende.

Det fremgår således af situationen, af EF-erhvervsgrenen i hele den af undersøgelsen omfattede periode har måttet holde sine priser på et meget lavt niveau som følge af dumpingimporten til lave priser.

(61) Hvad angår salget til kunder, der afgiver ordre på små eller mellemstore mængder af reklametændstikker, hvor hovedparten af salget af de japanske varer er koncentreret, var EF-erhvervsgrenens rentabilitet således stærkt negativ (-8,9 %). På salget til store kunder, hvor det japanske salg var ubetydeligt, opnåedes der i gennemsnit en fortjeneste på 6 %.

Dette viser, at EF-erhvervsgrenens vanskeligheder er direkte forbundet med tilstedeværelsen af den japanske dumpingimport på markedet.

(62) Dumpingimportens følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen skal også ses på baggrund af størrelsen af den foreliggende dumpingmargen for de pågældende eksportører, som i gennemsnit udgjorde 28 %.

2. Følgevirkninger af andre faktorer

a) Forbrugsudviklingen

(63) Mellem 1990 og undersøgelsesperioden faldt forbruget i Fællesskabet med ca. 13 % målt i mængde, men værdien steg med 7 %. Nedgangen i forbruget skyldes flere faktorer, såsom nedgangen i antallet af rygere, forbuddet mod tobaksreklamer i nogle af medlemsstaterne, konkurrence fra andre reklamevarer (f. eks. reklametændere) og en generel lavkonjunktur på EF-markedet (1992-1993).

Det skal imidlertid igen påpeges, at EF-erhvervsgrenens markedsandel i denne periode faldt med 10 % målt i værdi, medens de japanske eksportører øgede deres andel med 24 %.

Desuden er japanske reklametændstikker koncentreret på særlige salgssegmenter, og efter 1990 styrkede de deres markedsposition inden for visse segmenter i en sådan grad, at de efter perioden med lavkonjunktur var bedre repræsenteret end EF-erhvervsgrenen.

Det forhold, at de japanske eksporterende producenters samlede markedsandel målt i mængde stadig er højere end markedsandelen målt i værdi, viser, at de japanske salgspriser i gennemsnit er lavere end EF-erhvervsgrenens priser, og peger i retning af, at den japanske dumpingimport til lave priser konstant havde en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenen i den af skadesundersøgelsen omfattede periode i modsætning til udviklingen i forbruget.

b) Andre EF-producenter af reklametændstikker

(64) De øvrige producenter af reklametændstikker i Fællesskabet har hovedsagelig deres hjemsted i Italien, Spanien og Frankrig og tegnede sig for 22 % af den samlede produktion i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Der forelå ingen oplysninger og blev ikke fremlagt dokumentation, der påviser, at denne produktion kan have påført den klagende EF-erhvervsgren væsentlig skade, eller at disse producenters økonomiske situation udviklede sig anderledes end EF-erhvervsgrenens.

De foreliggende oplysninger vedrørende den største af de EF-producenter, der ikke havde indgivet klage, viser tværtimod, at den pågældendes salg og produktion faldt betydeligt i den af undersøgelsen omfattede periode. Det kan derfor konkluderes, at de øvrige producenter i Fællesskabet havde de samme vanskeligheder som de klagende producenter, samt at deres eventuelle bidrag til den skade, der er påført sidstnævnte, var meget begrænset.

c) Anden import til Fællesskabet

(65) På grundlag af de foreliggende statistikker konstateredes det, at der havde været tale om anden import til Fællesskabet henhørende under samme KN-kode som reklametændstikker. Denne import omfattede kun forsendelser med oprindelse i Polen og Kroatien, og disse forsendelser ansås for at omfatte husholdningstændstikker, idet der ifølge de foreliggende oplysninger ikke produceres reklametændstikker i disse lande.

Importen af den pågældende vare fra andre tredjelande ansås følgelig for ubetydelig, og den kan således ikke have bidraget til forværringen af EF-erhvervsgrenens situation.

d) EF-erhvervsgrenens eksport og andre aktiviteter

(66) EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet har altid repræsenteret en begrænset andel af dens samlede omsætning. Fra 1990 til undersøgelsesperioden udgjorde eksporten til lande uden for Fællesskabet ca. 14 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg af de pågældende varer, og dette tal var stort set uændret i hele perioden. Forværringen af EF-erhvervsgrenens situation kan derfor ikke tilskrives et fald i eksportsalget.

(67) EF-erhvervsgrenens andre erhvervsaktiviteter repræsenterede ca. 20 % af dens samlede omsætning i undersøgelsesperioden. Det konstateredes, at disse andre aktiviteter (nemlig handel med reklametændstikker samt produktion og salg af husholdningstændstikker) var fortjenstgivende, og at EF-erhvervsgrenens vanskelige situation således ikke kunne tilskrives disse aktiviteter.

e) Udviklingen i den generelle økonomiske situation

(68) Med henblik på en fuldstændig vurdering af udviklingen i de vigtigste økonomiske aktørers optræden på markedet er der foretaget en kronologisk, detaljeret analyse af den af undersøgelsen omfattede periode.

(69) Den generelle negative udviklingstendens på EF-markedet forårsagede også en vis afmatning på markedet for reklametændstikker i den af undersøgelsen omfattede periode. I betragtning af en økonomisk nedgangsperiodes generelle karakter må den forventes at berøre alle økonomiske aktører på samme måde. Det fremgår imidlertid af resultaterne af den foreliggende undersøgelse, at dette ikke var tilfældet.

(70) Set i forhold til 1990 faldt forbruget i 1992 således målt i mængde med ca. 9 % i Fællesskabet som helhed. I løbet af samme periode sænkede EF-erhvervsgrenen sine priser med 4 % i gennemsnit; de solgte mængder faldt med 14 %, den relative markedsandel med 5 %, og produktionen med 8 %.

I samme periode faldt de japanske eksportpriser, som konstant var væsentligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser, med i gennemsnit 7 % uden negative følger for de importerede mængder, som holdt sig på et uændret niveau. Resultatet var tværtimod, at de japanske eksportører i et vigende marked øgede deres markedsandel med 8 %.

(71) I nævnte periode, hvor forbruget i Fællesskabet målt i værdi også faldt, nemlig med 3 %, faldt EF-erhvervsgrenens salg med 11 % med en relativ nedgang i markedsandelen på 8 %. I modsætning hertil øgedes værdien af importen fra Japan med 16 % og den relative markedsandel med 21 %.

(72) I 1993, hvor der i forhold til 1992 var tegn på økonomisk fremgang for EF-erhvervsgrenen (stigning i produktion og markedsandel, både i mængde og værdi, og en lille stigning i salgspriserne), hæmmedes alle forbedringer stærkt af dumpingimportens betydelige andel af markedet (over 34 %) kombineret med de af undersøgelsen omfattede eksportørers lave priser, som faldt yderligere med 2 %, hvis beregningen baseredes på den valuta, hvori varerne faktureredes, dvs. yen.

Som følge af det lave prisniveau, som skyldtes importen fra Japan, var priserne i Fællesskabet i 1993 4 % lavere end i 1991; EF-erhvervsgrenens finansielle situation var følgelig forværret.

(73) Fra 1993 og indtil undersøgelsesperioden faldt forbruget målt i mængde igen, nemlig med 9 %, og EF-erhvervsgrenen forhøjede efter to år med meget lave priser sine gennemsnitlige salgspriser, men de nåede fortsat ikke op på et fortjenstgivende niveau. Dette skyldtes en nedgang i de solgte mængder på 11 %, en nedgang i markedsandelen på 2,5 % og et produktionsfald på 4 %.

(74) I samme periode faldt forbruget målt i værdi med 5 %, værdien af EF-erhvervsgrenens salg faldt med 4 % og markedsandelen med 3 %. Samtidig øgedes markedsandelen for den japanske import med over 2 % målt i mængde og 10 målt i værdi.

(75) Ovenstående kronologiske analyse fra 1990 til undersøgelsesperioden er betegnende for den betydelige forskel, der altid har været på de japanske priser og EF-erhvervsgrenens priser. Det står klart, at de japanske priser før opskrivningen af yen var langt lavere end EF-erhvervsgrenens priser. I undersøgelsesperioden lå de japanske priser stadig under EF-erhvervsgrenens, selv efter en stærk opskrivning af yen og de deraf følgende stigninger i ecu. EF-erhvervsgrenen befandt sig således i en skadeforvoldende situation i alle de år, der har været genstand for undersøgelsen.

3. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng

(76) Den af undersøgelsen omfattede import havde væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation på grund af de kombinerede følgevirkninger af en stor markedsandel, især inden for visse salgssegmenter, de lave importpriser og de deraf følgende negative resultater for EF-erhvervsgrenen, navnlig inden for de segmenter, hvor dumpingimporten til lave priser var stærkest repræsenteret.

(77) I betragtning af, at reklametændstikker teknisk set er en simpel vare, som udbydes gennem de samme salgskanaler til de samme brugere i Fællesskabet, finder Kommissionen, at lavprisimporten havde en betydelig negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation. Da markedet er gennemsigtigt, var EF-erhvervsgrenens nuværende og potentielle kunder fuldt ud bekendt med de lave priser på de importerede varer.

(78) Af alle de grunde, der er anført ovenfor, må det fastslås, at selv om EF-erhvervsgrenens negative situation ikke udelukkende er forårsaget af importen af den pågældende vare fra Japan, har de lave importpriser og dumpingimportens betydelige andel af markedet særskilt betragtet påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

G. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Generelle bemærkninger

(79) På grundlag af alle foreliggende oplysninger undersøgte Kommissionen, om det klart kunne konkluderes, at det ikke ville være i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger.

Med henblik herpå undersøgte Kommissionen følgevirkningerne af eventuelle foranstaltninger og følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.

2. Følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen

(80) Ved vurderingen af Fællesskabets interesser er der taget særligt hensyn til, at det er nødvendigt at afhjælpe den fordrejning af handelen, som skyldes skadelig dumping, og at genskabe en situation med effektiv konkurrence. Kommissionen fastslog således, at EF-erhvervsgrenen i løbet af undersøgelsesperioden har udfoldet bestræbelser for at rationalisere produktionen og har foretaget investeringer for fortsat at være konkurrencedygtig og fastholde markedsandelen. Dette viser, at EF-erhvervsgrenen ikke er rede til at opgive den pågældende produktion.

(81) Det fremgår således af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen stadig er konkurrencedygtig og rentabel set om helhed. Som følge af den store dumpingimport til lave priser er EF-erhvervsgrenens økonomiske situation imidlertid forringet betydeligt siden 1990, som det klart fremgår af den ringe fortjeneste på salget til små kunder, de lave priser på EF-markedet og de manglende muligheder for at forhøje dem. Denne negative situation kan ikke vare ved i det lange løb.

(82) Ved fastlæggelsen af Fællesskabets interesse i henseende til EF-erhvervsgrenen må Kommissionen vurdere den fremtidige udvikling for denne erhvervsgren, hvis dumpingimporten fra Japan får lov til at fortsætte. De faktiske oplysninger, der foreligger, peger i retning af, at en sådan situation vil have yderligere negative følgevirkninger for rentabilitet, investeringer og beskæftigelse.

3. Følgevirkninger for importører og handlende

(83) Kun et begrænset antal importører tilkendegav deres synspunkter over for Kommissionen. Nogle af dem medvirkede fuldt ud i forbindelse med den foreløbige fastlæggelse af dumping og skade, medens andre foretræk ikke at medvirke. Alle fremlagte oplysninger er gennemgået nærmere som anført nedenfor.

(84) Et selskab i Det Forenede Kongerige, som fremstiller og importerer den pågældende vare, var imod indførelsen af antidumpingforanstaltninger på importen fra Japan. Det anførte, at foranstaltninger ikke alene ville have negative følger for den japanske eksport, men også for datterselskabets aktiviteter i Det Forenede Kongerige og ville medføre forsyningsknaphed for små kunder.

Nævnte selskab gjorde endvidere gældende, at den største EF-producent, som var en del af den klagende EF-erhvervsgren, ikke var interesseret i kunder, der afgav ordrer på under 10 000 enheder, og at de eneste sikre leverandører til opfyldelse af små ordrer derfor var de japanske eksportører.

(85) Selv om dette særlige selskab ikke samarbejdede med Kommissionen om gennemførelse af den foreliggende undersøgelse, således at ovennævnte påstande ikke dokumenteredes og ikke kunne efterprøves, konstateredes det på grundlag af de faktiske oplysninger, som EF-erhvervsgrenen havde fremlagt i løbet af undersøgelsesperioden, at selskabets samlede salg målt i mængde til kunder, der afgav ordrer på under 10 000 enheder, udgjorde ca. 28 % af det samlede salg i undersøgelsesperioden. Målt i værdi repræsenterede dette salg over 37 % at dets samlede salg i Fællesskabet. Dette understreger, at EF-erhvervsgrenen i modstrid med ovennævnte påstand fuldt ud gør sig gældende inden for dette markedssegment.

(86) En anden importør gjorde gældende, at der foreligger aftaler mellem nogle EF-producenter og visse østeuropæiske lande om flytning af produktionen til disse lande. Under disse omstændigheder vil foranstaltninger ikke kunne have nogen positiv indvirkning på den fremtidige beskæftigelse i Fællesskabet. Eventuelle foranstaltninger vil tværtimod yderligere øge arbejdsløsheden i Fællesskabet i importørleddet. EF-producenterne vil således opnå en sådan fordel, at den japanske konkurrence og alle uafhængige importører i Fællesskabet elimineres endeligt.

(87) Kommissionen modtog ingen dokumentation for denne påstand. I betragtning af dens højst spekulative karakter, anses det ikke for påkrævet at tage den i betragtning.

(88) Andre uafhængige importører, der gav sig til kende, og som samarbejdede med Kommissionen, fremførte i det væsentlige følgende og konkluderede, at det ville være i modstrid med Fællesskabets interesser at indføre foranstaltninger.

Eventuelle foranstaltninger ville have direkte negative følgevirkninger for importørerne af reklametændstikker fra Japan som følge af en forøgelse af deres omkostninger og en nedgang i deres fortjeneste. Denne udvikling ville følgelig også være negativ for brugerne, som ville være nødsaget til at betale højere priser for den pågældende vare. Foranstaltninger til beskyttelse af EF-erhvervsgrenen ville derfor have negative følger for priser, omkostninger og beskæftigelse.

(89) Kommissionen finder, at de fordele, som ikke-indførelse af foranstaltninger vil indebære for et meget begrænset antal importører, skal ses på baggrund af de samlede ulemper for EF-erhvervsgrenen som helhed og dennes økonomiske situation. Indføres der således ikke foranstaltninger, er det sandsynligt, at der bliver tale om fabrikslukninger i Fællesskabet med de negative følger for økonomien, som dette indebærer.

4. Følgevirkninger for brugerne

(90) For at vurdere, hvilke følger det vil få for brugerne, hvis der indføres, henholdsvis ikke indføres, foranstaltninger, undersøgte Kommissionen, hvem de potentielle brugere af reklametændstikker på EF-markedet er. Der er tale om restauranter, hoteller og barer (47 %), forskellige andre sektorer (finanssektoren, industri, tjenesteydelser osv.) (35 %) og tobaksproducenter (18 %).

(91) Brugerne vil hovedsagelig mærke følgevirkningerne af indførelsen af foranstaltninger i form af en stigning i salgspriserne på reklametændstikker. I betragtning af, at reklametændstikker kun tegner sig for en meget lille del af ovennævnte brugeres reklamebudgetter, er Kommissionen af den opfattelse, at følgevirkningerne af en eventuel prisforhøjelse vil være begrænsede.

Desuden skulle konkurrencen fra forskellige andre reklameartikler, f. eks. reklametændere, kuglepenne m. v. sikre, at prisforhøjelserne på reklametændstikker bliver ret ubetydelige.

(92) På grundlag af ovenstående og i betragtning af, at indførelsen af foranstaltninger ikke vil medføre udelukkelse fra EF-markedet, kan det konkluderes, at en eventuel prisforhøjelse ikke vil indebære ulemper for brugerne i Fællesskabet.

5. Følgevirkninger for konkurrencesituationen på EF-markedet

(93) Nogle importører af dumpingvarerne gjorde gældende, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger vil styrke den klagende erhvervsgrens stilling, selv om den allerede tegner sig for 78 % af den samlede produktion i Fællesskabet og har en andel på over 50 % af EF-markedet som helhed. De anførte navnlig, at EF-erhvervsgrenen efter indførelsen af foranstaltninger ville fastsætte så lave priser på EF-markedet, at importørerne ganske enkelt ville blive udkonkurreret.

(94) Kommissionen erkender, at EF-erhvervsgrenen indtager en dominerende stilling på EF-markedet, men det kan ikke på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger konkluderes, at antidumpingforanstaltninger vil resultere i, at de klagende parter vil misbruge en sådan stilling.

Hvad angår den prispolitik, som EF-erhvervsgrenen angiveligt vil følge, skal det anføres, at for at en sådan lavprispolitik skal lykkes, vil det være nødvendigt at følge den på lang sigt. I betragtning af EF-erhvervsgrenens vanskelige finansielle situation finder Kommissionen, at en sådan politik vil være selvødelæggende og derfor højst usandsynlig.

Endvidere er EF-markedet så langt det vigtigste marked for EF-erhvervsgrenen og den vigtigste indtægtskilde, medens det kun spiller en sekundær rolle for de japanske eksportører, og de vil derfor kunne modstå en ikke-fortjenstgivende lavprispolitik meget længere end EF-erhvervsgrenen.

(95) Med hensyn til de uafhængige importører i Fællesskabet, for hvilke EF-markedet også er meget vigtigt, skal det påpeges, at selv om deres prispolitik i overvejende grad afhænger af de japanske leverandørers politik, drager de fortsat fordel af dumpingimporten fra Japan og dermed af illoyal konkurrence sammenlignet med andre aktører på EF-markedet.

Desuden blev det fastslået, at videresalgspriserne på japanske reklametændstikker stadig er lavere end EF-erhvervsgrenens priser, også selv om de blev justeret på grundlag af de finansielle oplysninger, der blev indgivet af de samarbejdsvillige uafhængige importører.

På grundlag af ovennævnte faktiske omstændigheder kan Kommissionen ikke konkludere, at en genskabelse af redelige konkurrencevilkår vil have negative følger for konkurrencen eller for importørerne selv.

(96) Det skal således bemærkes, at de foreslåede foranstaltninger ikke vil udelukke de japanske varer fra EF-markedet. Disse varer forventes fortsat at være til stede på markedet. Desuden vil nye konkurrenter måske få adgang til EF-markedet, når først der er genskabt en situation med redelige konkurrencevilkår.

Under alle omstændigheder vil importører og brugere af den pågældende vare fortsat have adgang til de fordele, der er forbundet med et marked, hvor mindst to store grupper af udbydere er i indbyrdes konkurrence.

6. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser

(97) På grundlag af ovenstående kendsgerninger og betragtninger og efter en gennemgang af de argumenter, der er fremført af importørerne af den pågældende vare, samt under særlig hensyntagen til nødvendigheden af at afhjælpe den skadelige dumpings handelsfordrejende virkninger og genskabe redelige konkurrencevilkår, fandt Kommissionen, at der alt i alt ikke foreligger tvingende grunde til ikke at træffe midlertidige antidumpingforanstaltninger mod den pågældende import.

H. MIDLERTIDIG TOLD

1. Skadestærskel

(98) Med henblik på at fastsætte niveauet for de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger, sammenlignede Kommissionen eksportpriserne for dumpingvarerne for hver enkelt type med den pris, der vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at få dækning for sine omkostninger og opnå en rimelig fortjeneste.

(99) Eksportprisen for en given type reklametændstikker, der importeredes fra Japan, behørigt justeret til samme handelsled som EF-erhvervsgrenens priser, jf. betragtning 39, sammenlignedes derfor med EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige faktiske produktionsomkostninger med tillæg af en fortjenstmargen på 5 % af omsætningen. En sådan fortjeneste kunne betragtes som et rimeligt minimum under hensyntagen til investeringsbehovet og det beløb, som EF-erhvervsgrenen vil kunne forvente at opnå på et marked, hvor der ikke finder skadevoldende dumping sted.

(100) Den individuelle skadestærskel for hver af de samarbejdsvillige japanske eksportører fastsattes ved at udtrykke den prisforhøjelse, der var nødvendig for at nå til ikke-skadevoldende eksportpriser, i procent af den vejede gennemsnitlige værdi af de importerede reklametændstikker, frit Fællesskabets grænse.

2. Midlertidige foranstaltninger

(101) I henhold til artikel 13, stk. 3, i grundforordningen skal den midlertidige told være lig med dumpingmargenen eller det beløb, der er nødvendigt for at afhjælpe skaden, hvad der måtte være lavest.

(102) Det konstateredes, at de individuelle skademargener for de samarbejdsvillige japanske producenter svingede mellem 9,4 og 42,1 %.

Eftersom de foreløbigt fastsatte dumpingmargener for tre japanske eksportører var højere end deres respektive skadestærskler, bør satsen for den midlertidige antidumpingtold for disse eksportører fastsættes på grundlag af de fastlagte skadestærskler.

(103) Den foreløbigt fastsatte dumpingmargen for en japansk eksportør var lavere end skadestærsklen for den pågældende, og satsen for den midlertidige antidumpingtold bør følgelig være lig med den fastlagte dumpingmargen.

(104) For producenter i det pågældende land, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, finder Kommissionen, at der rettelig bør fastsættes en antidumpingtold svarende til den højeste dumpingmargen, der er fastlagt, eller den højeste skadestærskel, hvilken der måtte være lavest.

Den højeste skadestærskel, dvs. 42,1 %, er lavere end den højeste dumpingmargen, der er fastlagt, og resttolden for ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører bør derfor være lig med den højeste skadestærskel, der er konstateret.

I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(105) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal endvidere bemærkes, at alle undersøgelsesresultater med henblik på denne forordning er foreløbige og eventuelt skal tages op til yderligere undersøgelse med henblik på indførelse af eventuelle endelige foranstaltninger, som Kommissionen måtte foreslå -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af reklametændstikker, henhørende under KN-kode ex 3605 00 00 (Taric-kode: 3605 00 00* 10) og med oprindelse i Japan.

I denne forordning forstås ved »reklametændstikker« mappe- eller æsketændstikker, med anden reklame end fabrikantens logo eller oplysninger vedrørende denne eller reklame i tilknytning dertil.

2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til 42,1 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, med undtagelse af import af den pågældende vare, som fremstilles og eksporteres af følgende selskaber, for hvilke tolden fastsættes således:

a) 23,7 % for varer, der fremstilles og eksporteres af Daiwa Trading & Industrial Co. Ltd (Taric-kode: 8022)

b) 12,2 % for varer, der fremstilles og eksporteres af Kobe Match Co. Ltd (Taric-kode: 8023)

c) 9,4 % for varer, der fremstilles og eksporteres af Yaka Chemical Industry Co. Ltd (Taric-kode: 8024).

3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2423/88.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i fire måneder, medmindre Rådet vedtager endelige foranstaltninger inden udløbet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EØF) nr. 2423/88.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juni 1997.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT nr. L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.

(2) EFT nr. L 317 af 6. 12. 1996, s. 1.

(3) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(4) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10.

(5) EFT nr. C 214 af 4. 8. 1994, s. 6.

(6) Fuldt ejet af Swedish Match.