Kommissionens forordning (EF) nr. 1042/2000

af 18. maj 2000

om ændring af forordning (EF) nr. 2342/1999 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende præmieordningerne for oksekød

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(1), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 907/2000(2), særlig artikel 4, stk. 8, artikel 6, stk. 7, artikel 11, stk. 5, artikel 12, stk. 3, og artikel 50, andet led, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I forbindelse med den særlige præmie ved slagtning og slagtepræmien viser fristen på mindre end en måned for slagtning, forsendelse eller udførsel efter udløbet af den periode, hvor dyrene skal holdes, jf. henholdsvis artikel 9, stk. 1, og artikel 37, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne(3), sig utilstrækkelig navnlig til opfyldelse af visse veterinærkrav ved udførsel. Der bør derfor i dette tilfælde indrømmes en længere frist. Af rimelighedsgrunde bør denne foranstaltning desuden på producentens anmodning kunne anvendes fra indførelsen af den nye præmieordning.

(2) Sproglig set anvendes der i artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter(4), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 749/2000(5), og i artikel 16, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(6) udtrykket "til rådighed" om den individuelle referencemængde for mælk. I artikel 17 og 31 i forordning (EF) nr. 2342/1999 anvendes imidlertid udtrykket "tildelt" om samme kriterium. Af hensyn til den juridiske klarhed bør der altid anvendes samme udtryk om samme kriterium. Det er derfor hensigtsmæssigt at få dette sproglige spørgsmål afklaret, og det allerede fra indførelsen af den nye præmieordning.

(3) Anvendelsen af den bestemmelse om højst 20 % kvier i en ansøgning om ammekopræmie, der er fastsat i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/1999, medfører, at små producenter, der indgiver en præmieansøgning, for hvilken anvendelsen af nævnte sats på 20 % giver et tal under 1, ikke kan udnytte muligheden for at medtage udskiftningskvier i deres præmieansøgning. Men jf. forordningens syvende betragtning er formålet med foranstaltningen at begrænse antallet af kvier til den normale forholdsmæssige udskiftning. Forordningens artikel 50 giver mulighed for at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke praktiske problemer. For at undgå forskelsbehandling af producenter er det derfor ved de præmieansøgninger for ammekøer, der vedrører mindst to dyr, hensigtsmæssigt fra og med den nye ordnings indførelse at tillade, at en udskiftningskvie kan nyde godt af nævnte præmie for sådanne små producenters vedkommende.

(4) For den særlige præmie og ammekopræmien kan medlemsstaterne ifølge artikel 30 i forordning (EF) nr. 2342/1999 fastlægge perioder og datoer for præmieansøgningernes indgivelse og det antal ansøgninger, som en producent kan indgive pr. præmieordning pr. kalenderår. Det begrundes med hensynet til god administrativ forvaltning og kontrollen med disse præmier. Da samme hensyn gør sig gældende for slagtepræmien, bør nævnte bestemmelser også omfatte denne præmie.

(5) Den individuelle referencemængde for mælk, der er fastlagt i artikel 16, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1255/1999, og som anvendes til at bestemme antallet af køer, der er berettigede til ammekopræmien inden for rammerne af blandede besætninger, jf. artikel 6, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1254/1999, samt inden for rammerne af den belægningsgrad, der omhandles i sidstnævnte forordnings artikel 12, henviser til den referencemængde, der bedst anses for at afspejle det faktiske antal ammekøer på bedriften, dvs. den disponible mængde henholdsvis den 31. marts eller den 1. april alt efter om producenten frigiver eller overtager denne referencemængde. Hvis en overførsel af en individuel referencemængde imidlertid først får virkning fra starten af det efterfølgende produktionsår, dvs. fra den 1. april, opnås dette mål kun ved, at der i beregningen benyttes referencemængden pr. 1. april. Derfor fører en streng anvendelse af ovennævnte bestemmelser i de nævnte tilfælde til uoverstigelige problemer. I disse tilfælde må der indføres særlige foranstaltninger efter bestemmelserne i artikel 50 i forordning (EF) nr. 1254/1999 for at hindre en forskelsbehandling af producenter. Denne foranstaltning, som er frivillig for de berørte medlemsstater, vil blive anvendt fra 2001, og indtil de direkte betalinger i mejerisektoren reelt anvendes. Dette gælder dog ikke for producenterne i de medlemsstater, som beslutter at anvende foranstaltningen fra og med 2000, såfremt disse producenter allerede nu anmoder om foranstaltningens anvendelse, idet foranstaltningen for disse producenters vedkommende vil kunne anvendes efter den nye præmieordnings indførelse.

(6) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 2342/1999 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 9, stk. 1, første punktum, affattes således:"Uanset artikel 5 udbetales præmien til den producent, der har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, som slutter mindre end en måned inden slagtningen eller forsendelsen eller mindre end to måneder inden udførslen af dyret."

2) I artikel 17, stk. 1, litra a), og artikel 31, stk. 2, litra a), og stk. 3, litra b), ændres udtrykket "tildelt" til "rådighed [for]".

3) I artikel 17 indsættes som stk. 3:

"3. Såfremt en præmieansøgning efter den nedjustering til det individuelle loft, der er fastsat i artikel 10, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 af 23. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger(7), giver et antal på 2-5 dyr, fastsættes antallet af kvier, der kan nyde godt af denne præmie til én."

4) I artikel 35, stk. 1, andet afsnit, indsættes som andet punktum:"Uden at det berører ovennævnte frist kan medlemsstaterne fastlægge perioder og datoer for støtteansøgningernes indgivelse og det antal ansøgninger, som en producent kan indgive pr. kalenderår."

5) Artikel 37, stk. 1, affattes således:

"1. Præmien udbetales til den producent, der har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, som slutter mindre end en måned inden slagtningen eller mindre end to måneder inden udførslen af dyret."

6) Efter artikel 44 indsættes som artikel 44a:

"Artikel 44a

Fastsættelse af den individuelle referencemængde for mælk

En medlemsstat kan indtil den 31. december 2004 uanset artikel 17, stk. 1, litra a), og artikel 31, stk. 2, litra a), beslutte at for de mælkeproducenter, der inden for rammerne af artikel 8, litra b), i forordning (EØF) nr. 3950/92 eller i henhold til nationale gennemførelsesbestemmelser til artikel 7, artikel 8, litra a), d) og e), eller artikel 8a i førnævnte forordning helt eller delvist frigiver eller overtager individuelle referencemængder med virkning fra henholdsvis den 31. marts eller den 1. april, er den dato, der bestemmer:

- maksimumsgrænsen for den individuelle referencemængde for mælk, der er til rådighed, og som er berettiget til ammekopræmien, samt maksimumsantallet af ammekøer

- ydelsen af de supplerende betalinger pr. dyr for ammekøer og

- belægningsgraden

den 1. april.".

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra ikrafttrædelsen. Dog anvendes

- artikel 1, nr. 6, fra den 1. januar 2001

- artikel 1, nr. 1, 2, 3 og 5 samt såfremt den pågældende medlemsstat beslutter at anvende foranstaltningen, på producentens anmodning nr. 6 fra den 1. januar 2000.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2000.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.

(2) EFT L 105 af 3.5.2000, s. 6.

(3) EFT L 281 af 4.11.1999, s. 30.

(4) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1.

(5) EFT L 90 af 12.4.2000, s. 4.

(6) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48.

(7) EFT L 391 af 31.12.1992, s. 36.