(22)

Som svar på dette bekræfter Kommissionen, at i Rusalgruppens tilfælde bør en justering for en rimelig margen til dækning af SA&G og fortjeneste i henhold til artikel 2, stk. 9, andet og tredje afsnit, anvendes på alle typer transaktioner. Selv om leveringen af varer ved CIF-transaktioner sker, inden de overgår til fri omsætning, og selv om ansvaret for fortoldning ligger hos køberen (i modsætning til transaktioner med DDP-betingelser), ændrer dette ikke ved det forhold, at salget foretages af den forretningsmæssigt forbundne forhandler, som afholder SA&G og som regel søger at opnå fortjeneste med sine tjenesteydelser. I betragtning af at forhandleren er forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent, indebærer grundforordningens artikel 2, stk. 9, at oplysninger fra en sådan forhandler pr. definition er utroværdige, og at dens SA&G og fortjeneste bør fastsættes af undersøgelsesmyndigheden på et rimeligt grundlag. Grundforordningens artikel 2, stk. 9, udelukker desuden ikke, at der foretages justeringer for omkostninger, der er afholdt forud for import, eftersom disse omkostninger normalt afholdes af importøren. En fuldstændig udelukkelse af justeringer for SA&G og fortjeneste i forbindelse med salg under CIF-betingelser er derfor ikke berettiget. Det, at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed kun udfører visse funktioner forhindrer ikke Kommissionen i at foretage justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, men det kunne afspejles i, at der kan fratrækkes et lavere beløb for SA&G fra prisen for videresalg af den pågældende vare til den første uafhængige køber. Under alle omstændigheder ligger bevisbyrden hos den interesserede part, som påtænker at anfægte omfanget af de justeringer, der blev foretaget på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 9. Hvis denne part anser justeringerne for at være urimelige, skal den derfor fremlægge specifikke beviser og udregninger, som begrunder påstandene. For så vidt angår DAP-transaktioner, bør det nævnes, at leveringsstederne ligger inden for EU's toldområde, og forskellen vedrørende forhandlerens involvering sammenlignet med ved salg under DDP-betingelser er derfor endnu mindre. Hvad angår de tidligere sager, som Rusalgruppen nævner, er det for det første vigtigt at bemærke, at Kommissionens holdning er i overensstemmelse med EU-retspraksis. For det andet har Kommissionen vide skønsbeføjelser i forbindelse med foranstaltninger til beskyttelse af handel, og under udøvelsen af disse beføjelser er den ikke bundet af tidligere skøn. Under alle omstændigheder var de faktiske omstændigheder forskellige i hver af de sager, som Rusalgruppen henviste til. Endelig, hvad angår det alternative krav om at anvende grundforordningens artikel 2, stk. 8, henviser Kommissionen til ræsonnementet i denne betragtning og i betragtning 19 og gentager, at selve forholdet mellem eksportøren og den forretningsmæssigt forbundne virksomhed er nok til, at Kommissionen kan behandle de faktiske eksportpriser som upålidelige, idet forholdet mellem eksportøren og den forretningsmæssigt forbundne virksomhed er en af mange årsager til, at de faktiske eksportpriser kan betragtes som upålidelige.