Kommissionens beslutning

af 17. oktober 2001

om statsstøtte ydet af Tyskland til Deckel Maho Seebach GmbH

(meddelt under nummer K(2001) 3062)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/346/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret de interesserede parter til i overensstemmelse med nævnte artikler at fremsætte deres bemærkninger(1) og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFORLØB

(1) Tyskland anmeldte den 12. februar 1998 en garanti og et lån ydet Deckel Maho Seebach GmbH (i det følgende benævnt "DMS"). Kommissionen modtog den fuldstændige anmeldelse den 27. februar 1998. Anmeldelsen indeholdt også oplysninger om andre tidligere ydede foranstaltninger, og forholdet blev derfor registreret som ikke-anmeldt støtte. Kommissionen sendte den 16. april og 14. august 1998 Tyskland en anmodning om oplysninger, som Tyskland besvarede med breve af 30. juni og 17. september 1998. Et første møde mellem repræsentanter fra Tyskland og Kommissionen om denne sag fandt sted den 15. oktober 1998. Kommissionen gjorde med sit brev af 23. december 1998 Tyskland udførligt opmærksom på sine betænkeligheder og opfordrede Tyskland til at fremsende en redegørelse. Tyskland søgte dernæst med sin meddelelse af 5. marts 1999 at trække sin anmeldelse af garantien og lånet tilbage. Den 23. september 1999 fandt der en yderligere drøftelse sted, og den 2. november 1999 blev der fremsendt yderligere oplysninger.

(2) Kommissionen underrettede med sit brev af 17. maj 2000 Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, på grund af denne støtte. Samtidig udstedte den et påbud om oplysninger i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(2).

(3) Tyskland reagerede med brev af 14. juli 2000 på procedurens indledning og påbuddet om oplysninger.

(4) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3). Samtidig opfordrede Kommissionen de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger.

(5) Bemærkninger fra de interesserede parter er blevet tilstillet Tyskland, der har reageret derpå med brev af 10. august 2001.

2. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

2.1. Støttemodtagerne

(6) I EF-traktatens artikel 87, stk. 1, henvises der til begrebet virksomhed, der defineres som støttemodtager. Som bekræftet af De Europæiske Fællesskabers Domstol(4) forstås der ved en virksomhed i denne artikels betydning ikke blot en enkelt juridisk person, men også en gruppe af selskaber. Afgørende for, om der er tale om en virksomhed som omhandlet i nævnte artikel, er, om den er en "økonomisk enhed". En økonomisk enhed kan bestå af flere juridiske personer. I det foreliggende tilfælde er DMS den juridiske person, der begunstiges af forskellige finansielle foranstaltninger. Noget tyder dog på, at den relevante virksomhed ikke kun omfatter den juridiske person, DMS.

2.1.1. Grundlæggelsen af DMS og ejendomsforholdet

(7) DMS har hovedsæde i Seebach i Thüringen. Det blev grundlagt den 6. juni 1994 under firmanavnet "Vermögensverwaltung SIDEED GmbH" og havde oprindeligt sit hovedsæde i Frankfurt am Main. Selskabsnavnet ændredes den 11. maj 1995 til Deckel Maho Seebach GmbH, og hovedsædet blev flyttet til Seebach.

(8) DMS var først et datterselskab til Deckel Maho GmbH i Pfronten, der siden slutningen af 1994 har hørt under Gildemeister AG. DMS overtog væsentlige aktiver fra et selskab, Maho Seebach GmbH i.L. (i det følgende benævnt "MS"), der var under likvidation. MS var datterselskab til selskabet Deckel Maho Aktiengesellschaft i.K. (i det følgende benævnt "DM"), der var under konkursbehandling. MS var ikke selv under konkursbehandling, men indgik i sit moderselskabs konkursmasse. DMS's erhvervelse af formueaktiverne i MS skete under tilsyn af DM's konkursforvalter, hvorved aktiverne vurderes af en uafhængig taksator.

(9) Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft GmbH & Co. KG (i det følgende benævnt "TIB") indskød i oktober 1996 som led i en kapitalforhøjelse 6 mio. DEM i DMS og blev med 37,5 % af selskabskapitalen næststørste aktionær. I december 1998 overtog Gildemeister AG 62,5 % af DMS, der nu blev et direkte datterselskab til Gildemeister AG.

2.1.2. Integrationen af DMS i Gildemeister-koncernen

(10) DMS har fra sin grundlæggelse været en del af Gildemeister-koncernen. Gildemeister AG med sæde i Bielefeld, Tyskland, er hovedselskab for virksomhederne i Gildemeister-koncernen. Gildemeister-koncernen beskæftiger sig med design, konstruktion og eksport af præcisionsværktøjsmaskiner. Koncernen undergik i tiden frem til udgangen af 1997 en omstrukturering. I denne forbindelse modtog koncernen statsstøtte, som Kommissionen tog stilling til med beslutning af 18. november 1997(5) (i det følgende benævnt "beslutningen fra 1997"). I 1998 beskæftigede virksomheden 2500 medarbejdere og havde en omsætning på over 1 mia. DEM.

(11) Ifølge selskabsberetningen fra 1998 bestod koncernen af Gildemeister AG og følgende virksomheder med deres datterselskaber:

- Gildemeister Drehmaschinen GmbH, Bielefeld (100 % ejet af Gildemeister AG)

- Deckel Maho GmbH, Pfronten (100 % ejet af Gildemeister AG)

- Deckel Maho Geretsried GmbH, Geretsried (100 % ejet af Gildemeister AG)

- DMS, Seebach (62,5 % ejet af Gildemeister AG)

- DMG Vertriebs und Service GmbH Deckel Maho Gildemeister, Bielefeld (100 % ejet af Gildemeister AG)

- a & f Stahl und Maschinenbau GmbH, Würzburg (51 % ejet af Gildemeister AG).

(12) Desuden findes der yderligere seks salgs- og serviceselskaber i Tyskland, ni i det øvrige Europa, syv i Asien og tre i Amerikas Forenede Stater. Hertil kommer fem selskaber, der præsterer forskellige "tekniske ydelser".

(13) Indtil 1997 var DMS fuldstændig afhængig af de andre virksomheder i Gildemeister-koncernen, fordi virksomheden ikke markedsførte og solgte sine produkter selv. Efter de oplysninger, som Kommissionen har til rådighed, blev der ikke indgået kontrakter med virksomheder uden for koncernen. DMS arbejdede inden for rammerne af leverings- og ydelseskontrakter i forlængelse af aktiviteterne i Deckel Maho GmbH, Pfronten. Ifølge Tysklands oplysninger blev DMS' produkter solgt efter "armslængdeprincippet".

(14) En af de foranstaltninger, som indgik i omstruktureringen af Gildemeister-koncernen, og som også blev gennemført, var omdannelsen af Deckel Maho-selskaberne til selvstændige profitcentre. Ved udgangen af 1997 blev DMS indrømmet større uafhængighed. Det fremgår af oplysningerne fra årsberetningen fra 1998, at DMS stadig er stærkt integreret i Gildemeister-koncernen.

(15) I Gildemeister-koncernens årsberetning bliver koncernen beskrevet som bestående af fire produktionsanlæg, hvoraf DMS er det ene. DMS beskrives sammen med Deckel Maho Geretsried GmbH og Gildemeister Drehmaschinen GmbH som produktionsanlæg for dreje- og fræsemaskiner. Af samme beretning fremgår det, at alle selskaber forvaltes strengt som profitcentre for at optimere produktionen. For at virksomheden kan koncentrere sig fuldt ud om sine kerneaktiviteter, benytter Gildemeister en integreret enhedsstruktur for dataforarbejdning til alle administrative opgaver. Tværfaglige nøglefunktioner varetages af centrale kontorer. Hertil hører kontrol- og finansfunktionerne samt personaleforvaltning og marketing.

(16) Desuden skal DMS forsyne andre virksomheder inden for Gildemeister-koncernen med avancerede produkter til markedspriser og sikre koncernens knowhow i forarbejdningssektoren. Koncernens organisation hviler på princippet om insourcing af bestemte mængder. Dette viser, at DMS er stærkt forankret i Gildemeister-koncernen, selv om den arbejder som uafhængigt profitcenter. Desuden bliver alle DMS' indtægter og tab direkte overført til Gildemeister AG som følge af en aftale om profitoverførsel.

(17) På denne baggrund drager Kommissionen den slutning, at hele Gildemeister-koncernen skal betragtes som støttemodtager. På grund af ejerstrukturen og DMS' økonomiske integrering i Gildemeister-koncernen kan DMS ikke betragtes som selvstændig økonomisk enhed, men Gildemeister-koncernen er snarere en samlet økonomisk enhed. DMS kan ikke betragtes selvstændigt, da den er en del af koncernen. Derfor skal hele Gildemeister-koncernen betragtes som støttemodtager. Dette er også i overensstemmelse med beslutningen fra 1997.

2.1.3. Støttemodtagerens økonomiske situation

(18) I det følgende et overblik over Gildemeister-koncernens finansielle situation mellem 1994 og 1999:

Tabel 1

>TABELPOSITION>

(19) Fra 1991 har Gildemeister-koncernen kæmpet mod den dybe krise inden for værktøjsmaskinebranchen. I 1992 registrerede koncernen således et tab på over 70 mio. DEM. Dette tab androg i 1991 29 mio. DEM. Omsætningen beløb sig i 1992 til 378 mio. DEM og i 1993 til 254 mio. DEM. I 1993 led koncernen stadig tab, og en gruppe af banker, herunder Westdeutsche Landesbank (i det følgende benævnt "WestLB"), der var aktionær i Gildemeister AG, gav derfor afkald på deres fordringer, samtidig med at de ydede Gildemeister-koncernen nye lån. Disse foranstaltninger til fordel for den samlede Gildemeister-koncern omfattedes af beslutningen fra 1997. Den omstruktureringsperiode, som der refereres til i denne beslutning, er årene 1994 til 1997. Tyskland har bekræftet, at omstruktureringen som forudset blev afsluttet ved udgangen af 1997. Kommissionen kan derfor allerede nu konkludere, at Gildemeister-koncernen kan betragtes som en kriseramt virksomhed indtil afslutningen af 1997, fordi den befandt sig i en omstruktureringsfase.

(20) Fra 1998 kan koncernen ikke længere betragtes som en kriseramt virksomhed. Omstruktureringen var blevet gennemført med held og havde medført, at virksomheden igen var blevet rentabel.

2.1.4. Koncernens omstrukturering

(21) Som tidligere omtalt i beslutningen fra 1997 var formålet med omstruktureringsplanen for Gildemeister-koncernen, at aktiviteter og produktionsprogrammer samt arbejdssteder og selskaber skulle koncentreres, og at der skulle foretages en drastisk nedskæring af personalet. Følgende mål skulle nås:

- Produktionen skulle nedbringes.

- Forskellige produktionssteder skulle sammenlægges med produktionen af drejebænke samlet i Bielefeld.

- Salget skulle omorganiseres.

- Produktionen i forskellige virksomheder skulle indstilles.

- Arbejdsstyrken skulle begrænses betydeligt.

(22) Planen omfattede tre faser. Under første fase af konsolideringsstrategien blev produktionen på anlægget i Hannover indstillet og lukket. Følgen deraf blev, at markedet mistede et produktionsareal på ca. 20000 m2 og en omsætning på 90 mio. DEM. I begyndelsen af 1993 blev sværmaskindivisionen solgt til den tidligere førende fabrikant inden for branchen som led i en management-buy-out. Derfor kunne der på resultatopgørelsen for Gildemeister AG i 1992 undgås udgifter på ca. 4 mio. DEM. Gildemeister-koncernens resterende drejebænksaktiviteter blev afgivet til et nyoprettet selskab ved navn Gildemeister Drehmaschinen GmbH. Samtidig blev produktionskapaciteten og personalet væsentligt reduceret.

(23) I november 1992 solgte Gildemeister AG sine interesser i Witzig & Frank Turmatic GmbH (i det følgende benævnt "WFT GmbH"). Dette salg medførte et provenu på 25 mio. DEM, der blev anvendt til finansiering af omstruktureringen.

(24) Ud over de nævnte foranstaltninger grundlagde Gildemeister sammen med Friedrich Deckel AG et nyt salgsfirma, Deckel Gildemeister Vertriebs GmbH.

(25) Anden fase af omstruktureringsplanen omfattede følgende foranstaltninger:

- optimering af produktionsprocessen inden for virksomheden. Dette medførte omstilling til en moderne produktionsorienteret teamorganisation

- fornyelse af produktudvalget

- produktionen, der var organiseret i "profitcentre" for de relevante produktgrupper, blev effektiviseret, trimmet og markedsorienteret

- ved optimering af leverancer og logistik opnåedes omkostningsbesparelser.

(26) Tredje fase af omstruktureringsprocessen omfatter en omorganisering af edb-systemet, yderligere foranstaltninger i forbindelse med logistikken og salg af overflødige aktiver i 1997.

(27) Gildemeister-koncernens omstrukturering omfattede også omorganisering af den underordnede Deckel Maho-gruppe. Især blev DMS organiseret som uafhængigt profitcenter med sit eget produktområde og egne regnskaber.

(28) Omstruktureringen af Gildemeister-koncernen medførte en væsentlig begrænsning af koncernens produktionskapacitet. I alt blev produktionsarealet til fremstilling af drejebænke nedbragt fra 42500 til 29400 m2 (31 %). Konsolideringsforanstaltningerne blev ledsaget af en betydelig personalereduktion. Det samlede antal medarbejdere til produktion af drejebænke blev nedsat, således at kapacitetsnedsættelsen i forbindelse med fremstillingen af drejebænke i forhold til 1991 androg over 75 %.

(29) Gildemeister-koncernens omstrukturering afsluttedes som forudset ved udgangen af 1997.

2.2. Beskrivelse af de statslige foranstaltninger

2.2.1. Til fordel for MS ("foranstaltning A")

(30) Da proceduren blev indledt, havde Kommissionen hverken oplysninger om art, størrelse og oprindelse af likviditetstilførslen til MS. Tyskland meddelte i sit svar på indledningen af proceduren og påbudet om oplysninger, at denne likviditet var blevet tilført MS fra dets moderselskab, Deckel Maho AG, i form af kapitalforhøjelser.

(31) Tyskland bekræftede, at MS ikke havde modtaget yderligere statsstøtte ud over den investeringsstøtte, der var blevet ydet over den godkendte støtteordning.

2.2.2. Til fordel for DMS

(32) De relevante foranstaltninger blev truffet af TIB og Thüringer Aufbaubank (i det følgende benævnt "TAB")(6), der begge er offentlige organer. Der skal her skelnes mellem foranstaltninger, der blev gennemført mellem 1994 og 1996, da Gildemeister-koncernen befandt sig i omstruktureringsfasen (omstruktureringsforanstaltninger), og de nye foranstaltninger, som Tyskland planlagde som erstatning for og til forlængelse af omstruktureringsforanstaltningerne. Foranstaltning B og C består af forlængelse af to lån ydet af TAB i 1994, som Kommissionen i sin beslutning fra 1997 ikke anså for støtte. De relevante foranstaltninger er følgende:

(33)

Tabel 2

>TABELPOSITION>

(34) Som det fremgår af tabel 2, ydede TAB i 1994/95 lån på 34 mio. DEM. Efter Tysklands oplysninger blev disse lån ydet på markedsvilkår, hvilket også gjaldt for forlængelsen. Tyskland henviste til, at DMS tidligere har betalt TAB renter på 13,4 mio. DEM, og at DMS skulle udrede sagsbehandlingsomkostninger på markedsvilkår ved forlængelsen.

(35) Med hensyn til de foranstaltninger, der blev gennemført af TIB, har Tyskland i sit brev begrundet DMS's anmodning om TIB's deltagelse i DMS med den likviditetsknaphed under aktivitetsudvidelsen, som var opstået som følge af stigningen i behovet for omsætningskapital. Før deltagelsen i DMS pålagde TIB et konsulentfirma at undersøge firmaets rentabilitet og udsigterne for en deltagelse. PME Projekt Management Eschbach GmbH (i det følgende benævnt "PME") forelagde sit responsum i juni 1996. Ifølge dette responsum måtte DMS kæmpe med forskellige vanskeligheder, fordi virksomheden var nyoprettet og ikke havde økonomisk uafhængighed. Især fastslog PME, at væsentlige funktioner, som gør, at en virksomhed er uafhængig, manglede. Deltagelse er kun økonomisk rentabel, hvis virksomheden kan udvise et vist mål af uafhængighed. Efter PME's opfattelse kan denne betingelse betragtes som opfyldt, hvis DMS' ejere forpligter sig til at omdanne DMS til et uafhængigt profitcenter, og hvis de kan garantere, at vigtige driftsspørgsmål, som f.eks. produktudvikling, kan afgøres selvstændigt. Ifølge Tyskland er disse betingelser blevet opfyldt, fordi der siden udgangen af 1996 er blevet truffet adskillige foranstaltninger til omdannelse af DMS til en uafhængig virksomhed.

(36) Ud over overtagelsen af 37,5 % af DMS har TIB som sovende partner indskudt 4 mio. DEM. TIB deltager ligeledes med en forrentning på 6,5 % årligt i selskabets overskud, hvis det er over 500000 DEM.

(37)

Tabel 3

>TABELPOSITION>

(38) Ifølge Tyskland blev lån I ydet på markedsvilkår. Konsortiepartnerne indgik aftale om en sikkerhedspool som sikkerhed for lånet. Derved blev beløbet for den til sikkerhed tjenende prioritet hævet fra 35 til 45 mio. DEM.

(39) Foranstaltning J har til formål at træde i stedet for TAB's lån på 34 mio. DEM. Det er planlagt, at alle TAB-lån skal ydes på samme vilkår som foranstaltning I. Denne udskiftning skal føre til en nedsættelse af den overgennemsnitligt høje rentesats for de lån, der blev ydet af TAB i 1994 og 1995. Ifølge Tyskland har DMS/Gildemeister AG kun accepteret denne høje rentesats på grund af denne nye finansieringsmulighed.

(40) Anmodningen om foranstaltning K blev trukket tilbage den 17. juli 2000.

(41) Foruden denne foranstaltning blev DMS ydet et beløb på 8,3 mio. DEM som investeringsstøtte og -tilskud fra godkendte støtteordninger(7).

2.3. Det relevante marked

(42) Det fagligt relevante marked er i dette tilfælde markedet for udvikling og konstruktion af fræse- og boremaskiner. Det geografisk relevante marked er hele verden og omfatter således alle medlemsstaterne.

(43) Mere end de fleste andre industrigrene er maskinbygningsindustrien udsat for konjunkturbestemte udsving, fordi den i høj grad er afhængig af virksomhedernes investeringsaktiviteter, som igen reagerer meget følsomt på den samlede økonomiske udvikling.

(44) Efter investeringsboomet i 1989 og 1990 faldt investeringerne betydeligt mellem 1991 og 1993, hvilket førte til en drastisk mindre efterspørgsel efter maskiner. Recessionen inden for maskinbygning, der varede indtil 1993, ramte branchen hårdt. For at sikre overlevelse greb virksomhederne til omkostningssænkende rationaliseringsforanstaltninger, som især medførte en forstærket automatisering.

(45) Fra 1994 blev markedssituationen mindre spændt. Således steg investeringerne uden for Europa allerede i 1993, og medlemsstaterne og de øvrige vesteuropæiske lande oplevede fra begyndelsen af 1994 en efterspørgselsstabilisering. Ligeledes begyndte ordretilgangen igen at stige for maskiner og udstyr.

(46) I anden halvdel af 1995 oplevede de fleste medlemsstater imidlertid en forbavsende brat tilbagegang i investerings- og forbrugslysten, som blev efterfulgt af et efterspørgselsfald i Fællesskabet. Samtidig faldt tempoet i efterspørgslen fra tredjelande. Ved udgangen af 1990'erne forstærkede fabrikanterne af maskiner og udstyr deres automatiseringsindsats og fortsatte dermed rationaliseringsprocessen.

(47) Ifølge de tyske oplysninger var konkurrenceklimaet for det marked, der var i 1998 var relevant for DMS, præget af stigende priskonkurrence, og markedsudviklingen var i første halvdel af 1997 i lettere tilbagegang.

2.4. Begrundelse for procedurens indledning

(48) Trods forskellige oplysningspåbud har Tyskland ikke fremlagt oplysninger, der er tilstrækkelige til, at Kommissionen kan vurdere, hvilke finansielle foranstaltninger DMS har nydt godt af. Især forblev nogle spørgsmål ubesvaret vedrørende modtagerens identitet og finansielle situation samt om de foranstaltninger, der var truffet til fordel for MS og DMS.

(49) Kommissionen havde især indtryk af, at der for DMS i dette tilfælde nok ikke var tale om hele den relevante virksomhed, både på grund af dennes forbindelse med en tidligere oprettet juridisk person, nemlig MS, og på grund af dens forbindelse med andre dele af Gildemeister-koncernen.

(50) Da det også var uklart, hvor stor den relevante virksomhed var, var det ligeledes uklart, i hvilket omfang oplysningerne om DMS' resultat alene kunne betragtes som betegnende for den samlede relevante virksomheds tilstand. Desuden forelå der kun begrænsede, selektive oplysninger om DMS.

(51) Kommissionen havde ligeledes tvivl med hensyn til, om de forskellige foranstaltninger var forenelige med Fællesskabet. Oplysningerne om de foranstaltninger, der var ydet MS og DMS, var ufuldstændige. Foranstaltningernes formål og betingelser var ofte ikke anført, og det var ikke altid klart, om disse foranstaltninger allerede var ydet eller ikke.

(52) Kommissionen kom den konklusion, at det var vanskeligt at vurdere foranstaltningerne på grundlag af de oplysninger, som Tyskland havde indsendt, og som var utilstrækkelige på forskellige punkter. Forskellige oplysninger fra Tyskland havde fået Kommissionen til at tro, at modtageren på det pågældende tidspunkt måske var kriseramt, og at der kunne være ydet statsstøtte. Kommissionen besluttede derfor at indlede en procedure på grund af foranstaltning A til K og ved et påbud at opfordre Tyskland til at fremskaffe oplysninger.

3. UDTALELSER FRA DE INTERESSEREDE PARTER

(53) Kommissionen modtog den 24. august 2000 et brev fra Gildemeister AG, hvori denne virksomhed udtalte sig om procedurens indledning. DMS' moderselskab henviste til Tysklands udtalelse og ville minde om bestemte forhold vedrørende DMS, dens økonomiske situation og de foranstaltninger, der var blevet indført til fordel for DMS.

(54) Med hensyn til DMS fastslog Gildemeister AG i sit brev, at DMS juridisk var uafhængig af både MS og Deckel Maho AG i.K. Gildemeister AG anførte, at DMS ikke havde modtaget nogen støtte, der skulle anmeldes.

(55) Gildemeister AG henviste også til, at DMS kun havde tab ved begyndelsen af sin aktivitet. Allerede efter to år havde virksomheden overskud og i 1998 en 8 %-forrentning på omsætningen.

(56) Ifølge Gildemeister AG er de forskellige foranstaltninger kun kommet DMS til gode og ikke andre virksomheder inden for Gildemeister-koncernen. Alle koncernvirksomheder er organiseret som uafhængige profitcentre med egne regnskaber. En tværsubventionering til fordel for Gildemeister AG var derfor udelukket.

(57) Gildemeister AG betonede, at TIB først havde engageret sig efter en kontrol af, om investeringer i DMS var rentable. TAB-lånene var ydet på markedsvilkår. Da virksomheden ikke kunne anses for at være kriseramt, var disse foranstaltninger ikke støtte.

4. TYSKLANDS BEMÆRKNINGER

(58) Tyskland fastholdt i sine bemærkninger af 14. juli 2000 vedrørende indledningen af proceduren, at DMS skulle betragtes som et nyoprettet firma. Tyskland gav nærmere oplysninger om DMS' grundlæggelse og udvikling samt om DMS' retlige forbindelse med MS, Deckel Maho Pfronten GmbH og Gildemeister AG. Yderligere informerede Tyskland om DMS' økonomiske situation og fastslog afslutningsvis, at DMS ikke var en kriseramt virksomhed.

(59) På Kommissionens anmodning oplyste Tyskland, hvilke foranstaltninger der var blevet truffet til fordel for MS og DMS. Ifølge disse oplysninger er TAB- og TIB-foranstaltningerne over for DMS ikke statsstøtte, fordi de blev ydet på markedsvilkår til en virksomhed, der ikke var kriseramt. Tyskland gav desuden oplysninger om de renter, som DMS havde betalt TAB og TIB.

(60) Tyskland mindede om, at Gildemeister AG var blevet omstruktureret ved nyoprettelsen af DMS. Kommissionen havde dengang vurderet, at omstruktureringsstøtten til Gildemeister havde været forenelig med fællesmarkedet. Omstruktureringen blev ifølge Tyskland planmæssigt afsluttet ved udgangen af 1997.

(61) Tyskland fremhævede især, at det kunne udelukkes, at finansielle fordele var blevet overført til andre virksomheder inden for Gildemeister-koncernen via de finansielle foranstaltninger til fordel for DMS (spill-over). De offentlige foranstaltninger tiltænkt DMS kunne kun blive til fordel for denne virksomhed, fordi der var tale om interventioner til fordel for virksomheder i Thüringen. Myndighederne i Thüringen havde truffet de foranstaltninger, der var nødvendige for at sikre, at foranstaltningerne opfyldte deres formål. Desuden var alle forretninger mellem DMS og andre selskaber inden for Gildemeister-koncernen blevet afsluttet på markedsvilkår, efterhånden som DMS blev stadig mere selvstændigt. Alle selskaber inden for Gildemeister-koncernen var organiseret som uafhængige profitcentre.

(62) Endelig fastslog Tyskland i sit brev, at DMS kun havde haft succes på grund af Gildemeister-koncernens stærke engagement. Mellem 1994 og slutningen af 1999 havde Gildemeister-koncernen investeret 41,3 mio. DEM i DMS og deltaget væsentligt i udviklingen af virksomhedskonceptet og i udviklingen af nye produkter.

5. VURDERING AF STØTTEN

5.1. Er foranstaltning A til K støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1?

(63) EF-traktatens artikel 87, stk. 1, læses som følger: "Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne."

5.1.1. "Støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler"

(64) Foranstaltning A bestod i en likviditetstilførsel fra Gildemeister AG til MS. Da denne foranstaltning ikke blev ydet af statsmidler, er der ikke tale om støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

(65) Foranstaltning B til F, hhv. G og H, blev ydet af TAB og TIB, der begge er offentlige organer. Foranstaltning I blev ydet af et bankkonsortium. TAB og Landesbank Hessen-Thüringen (i det følgende benævnt "Landesbank") er offentlige kreditinstitutter. Deutsche Genossenschaftsbank (i det følgende benævnt "DG Bank") har siden 1998 været et aktieselskab. I øjeblikket handles dette selskabs aktier ikke, og selskabet noteres ikke på børsen. Over 90 % af aktiekapitalen ejes direkte eller indirekte af kooperativer eller holdingselskaber. DG Banks lån kan derfor ikke anses for at være ydet af offentlige midler. Foranstaltning J skal være ydet af samme konsortium. Af de 34 mio. DEM stammer 29 mio. DEM fra statsmidler.

(66) Ansøgningen om foranstaltning K blev trukket tilbage og omfattes derfor ikke af denne beslutning.

5.1.2. "Som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner" og "påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne"

(67) Hele Gildemeister-koncernen skal betegnes som støttemodtager, da koncernen synes at have en opbygning, hvor ingen dele kan fungere som selvstændig økonomisk enhed.

(68) For at kunne afgøre, om de foranstaltninger, som blev ydet af TIB, TAB og Landesbank, begunstigede modtageren således som omhandlet i artikel 87, stk. 1, skal modtagerens økonomiske situation vurderes på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet. Kommissionen konstaterer, at TIB, TAB og Landesbank er statsorganer, men at de kan handle som private virksomheder. For at afgøre, om dette var tilfælde her, skal det først efterprøves, om den modtagende virksomhed var kriseramt. Er dette tilfældet, kan foranstaltningen betragtes som støtte. Er det ikke tilfældet, kan foranstaltningen kun betragtes som støtte, hvis den ikke er blevet ydet på markedsvilkår.

(69) Fra 1994 til 1997 befandt Gildemeister-koncernen sig i en omstruktureringsfase. I 1994 og 1995 havde den tab. Selv om koncernen fra 1996 har haft et positivt resultat, måtte den betragtes som kriseramt, så længe omstruktureringen, der delvis finansieredes af statsmidler, ikke var afsluttet. Omstruktureringen afsluttedes først ved udgangen af 1997. Fra 1998 kan koncernen ikke længere betragtes som kriseramt.

(70) Med hensyn til handelen mellem medlemsstaterne må den betragtes som "påvirket", fordi Gildemeister-koncernen driver virksomhed på et grænseoverskridende marked.

5.1.2.1. Foranstaltning B til F

(71) I forbindelse med foranstaltning B og C er der tale om en forlængelse af to lån, der oprindeligt blev ydet i 1994. De oprindelige lån beløb sig til 23,5 mio. DEM. Renten var 8 %, og virksomhedens grund samt alle produktionsmaskiner tjente som sikkerhed. Lånene skulle tilbagebetales inden 31. marts 1995. Kommissionen nåede ved sin beslutning om indledning af proceduren som følge af, at der var ydet statsstøtte til Gildemeister-koncernen(8) (beslutning fra 1996), til den konklusion, at de oprindelige lån ikke var statsstøtte, men var i overensstemmelse med almindelig forretningspraksis. Efter Tysklands opfattelse var både forlængelsen af de oprindelige lån og ydelsen af yderligere lån (foranstaltning D til F) ligeledes i overensstemmelse med almindelig forretningspraksis.

(72) Ganske vist kom Kommissionen i sin beslutning fra 1996 til den konklusion, at foranstaltning B og C ikke var støtte, men forlængelsen af dette låns løbetid kan betragtes som en ekstra økonomisk fordel, der skal lægges til det oprindelige låns. Hvis denne yderligere fordel ydes af et statsorgan uden rimelig forrentning, kan forlængelsen være støtte, også selv om det oprindelige lån ikke betragtedes som støtte. Lignende overvejelser gælder også for ydelsen af de yderligere lån.

(73) Foranstaltning B til F androg 34 mio. DEM. De er alle blevet forlænget årligt siden 1995. Tyskland har ikke begrundet, hvorfor de to oprindelige lån blev forlænget, og der måtte ydes yderligere lån. Det blev kun meddelt, at lånene ydedes til finansiering af investeringer og til omsætningskapital samt til finansiering af opbygningen af et distributionssystem, og at de derfor skulle være langfristede lån. Trods forlængelsen af lånet og ydelsen af yderligere finansielle midler til modtageren ændredes kreditvilkårene og især rentesatsen på mellem 6,50 og 8,50 % ikke væsentligt.

(74) Foranstaltning B til F ydedes DMS på et tidspunkt, hvor modtageren var kriseramt og ved at gennemføre en omstrukturering. De vilkår, som disse lån blev ydet på, var de markedsvilkår, som også gælder for sunde virksomheder. Kommissionen gør opmærksom på, at ifølge Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten(9) skal referencesatsen for kriseramte virksomheder ligge mindst 4 % højere, hvis støtte skal udelukkes.

Tabel 4

>TABELPOSITION>

(75) Som tabel 4 viser, lå udlånsrenten under eller en smule over referencesatsen for sunde virksomheder. Kommissionen kan ikke gå ud fra, at en markedsøkonomisk orienteret virksomhed skulle have ydet en kriseramt virksomhed en sådan finansiel støtte på markedsvilkår. På grund af modtagerens økonomiske situation må det konkluderes, at foranstaltning B til F ikke blev ydet på forretningsmæssige vilkår og derfor begunstiger modtageren. Der er derfor tale om støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

5.1.2.2. Foranstaltning G og H

(76) Foranstaltning G og H blev ydet af TIB. Da TIB købte sig ind i DMS og indskød 6 mio. DEM deri samt ydede virksomheden et lån på 4 mio. DEM i juni 1996, var det relevante selskab kriseramt. Kommissionen kom i sin positive beslutning af 8. august 1994 vedrørende program N 183/94 om TIB's aktiviteter til den konklusion, at deltagelsen i den kriseramte virksomhed var en statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Denne støtte kan anses for at være i overensstemmelse med fællesmarkedet, hvis bestemte betingelser er opfyldt. I tilfældet med DMS har Tyskland ikke opfyldt sin forpligtelse til på forhånd at anmelde sin deltagelse i virksomheden. Der må derfor ad hoc tages stilling til den pågældende støtteforanstaltning, og om den er i overensstemmelse med fællesmarkedet.

(77) Tyskland har indleveret et responsum udarbejdet af PME med en undersøgelse af, om en deltagelse i DMS er rentabel. Ifølge Tyskland fremgår det af dette responsum, at der for så vidt angår DMS ikke er tale om en kriseramt virksomhed som fastsat i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(10) (i det følgende benævnt "rammebestemmelserne af 1994"), og at TIB har optrådt profitsøgende på samme måde som en privatinvestor.

(78) Kommissionen konstaterer, at responsummet kun omhandlede DMS og denne virksomheds daværende datterselskab Deckel Maho Pfronten. Responsummet gik ikke nærmere ind på Gildemeister-koncernens situation som helhed. Ved beskrivelsen af DMS' vanskeligheder fremhævede PME, at DMS ikke havde være en uafhængig, selvstændig virksomhed, at et af virksomhedens problemer var den manglende uafhængighed, og at datterselskabernes vanskeligheder udgjorde en risiko for den. Disse problemer kom oven i DMS' interne vanskeligheder. Det konkluderedes især i responsummet, at deltagelse i DMS kun kunne være en fornuftig økonomisk disposition, hvis det kunne garanteres, at DMS selv kunne træffe afgørelse om sin udvikling.

(79) Responsummets konklusion styrker Kommissionen i dens analyse, hvorefter DMS ikke kan betragtes adskilt fra Gildemeister-koncernen, og at virksomheden derfor, da TIB foretog sin investering, måtte betragtes som kriseramt. TIB's kapitalindskud er derfor støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

5.1.2.3. Foranstaltning I og J

(80) Foranstaltning I blev ydet i 1998, da modtageren ikke var kriseramt. Der er her tale om et lån på markedsvilkår, fordi rentesatsen ligger højere end referencesatsen for 1998, og lånet må anses for tilstrækkeligt sikret ved virksomhedens grund samt maskiner og udstyr. Kommissionen kan derfor konkludere, at modtageren ikke er blevet begunstiget som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og at denne foranstaltning derfor ikke er statsstøtte i denne bestemmelses forstand.

(81) Foranstaltning J er endnu ikke blevet ydet. Lånevilkårene er de samme som for foranstaltning I. Rentesatsen ligger over referencesatsen. Da modtageren ikke længere skal betragtes som en kriseramt virksomhed, kan det konkluderes, at konsortiets banker, der ejes af det offentlige, handler som private virksomheder, og at foranstaltning J derfor ikke er statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

5.2. Undtagelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c)

(82) Kommissionen betragter støtten som en ad hoc-støtte. I EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, fastsættes undtagelserne fra det generelle forbud mod støtte i stk. 1.

(83) Undtagelserne i artikel 87, stk. 2, kan ikke anvendes i det foreliggende tilfælde. Støtten er nemlig hverken af social karakter til enkelte forbrugere eller bestemt til at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder. Der er heller ikke tale om støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling.

(84) EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), fastsætter yderligere undtagelser. Da støttens hovedformål ikke er at begunstige et bestemt område, men at genoprette en kriseramt virksomheds rentabilitet, er undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), relevante. Ifølge denne bestemmelse kan der ydes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Kommissionen har vedtaget særlige rammebestemmelser til vurdering af støtte til redning og omstrukturering af virksomheder. Efter en vurdering har Kommissionen konkluderet, at Fællesskabets andre rammebestemmelser, f.eks. om forskning og udvikling, miljø, små og mellemstore virksomheder og beskæftigelse og uddannelse, ikke finder anvendelse her.

(85) Ifølge punkt 101 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(11) (i det følgende benævnt "rammebestemmelserne fra 1999") undersøger Kommissionen på følgende måde, om en rednings- og omstruktureringsstøtte, der er ydet uden Kommissionens godkendelse, er i overensstemmelse med fællesmarkedet: "a) på grundlag af nærværende rammebestemmelser, hvis støtten eller en del af støtten er ydet efter offentliggørelsen af dem i De Europæiske Fællesskabers Tidende; b) i alle andre tilfælde på grundlag af de rammebestemmelser, der gælder på tidspunktet for støttens ydelse." Da hele støtten efter de foreliggende oplysninger blev ydet før offentliggørelsen af rammebestemmelserne af 1999, finder rammebestemmelserne af 1994 anvendelse.

(86) Ydelsen af støtten til DMS skete i sammenhæng med omstruktureringen af hele Gildemeister-koncernen, og Tyskland havde fremlagt den tilsvarende omstruktureringsplan i 1996.

5.2.1. Genoprettelse af rentabiliteten

(87) Ydelse af omstruktureringsstøtte forudsætter en realistisk, kohærent og vidtrækkende omstruktureringsplan, der på grundlag af en realistisk vurdering og inden for et rimeligt tidsrum skal kunne gøre virksomheden rentabel på længere sigt. Det bør normalt kun være nødvendigt at yde omstruktureringsstøtte en gang.

(88) Kommissionen har tidligere i sin beslutning fra 1997 konkluderet, at planen skulle kunne genoprette koncernens rentabilitet på lang sigt. Omstruktureringen hvilede både på de interne og eksterne foranstaltninger, der er beskrevet i afsnit 2.1.4. De oplysninger, som findes i de årsberetninger, som Tyskland har fremsendt, bekræfter, at omstruktureringsplanen er blevet gennemført fuldstændigt og med held. Den heldige gennemførelse af de finansielle foranstaltninger, der blev fastsat i planen, er blevet bekræftet af de faktiske resultater, som er blevet opnået siden omstruktureringens afslutning ved udgangen af 1997. Gildemeister-koncernen er nu blevet overskudsgivende.

5.2.2. Støtten må ikke medføre konkurrencefordrejninger

(89) Omstruktureringen skal omfatte foranstaltninger, der i størst muligt omfang opvejer eventuelle skadelige virkninger på konkurrenterne, da støtten ellers er i modstrid med fællesmarkedets interesser og falder uden for undtagelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

(90) Hvis en objektiv vurdering af efterspørgsels- og udbudssituationen viser en strukturel overkapacitet på det marked, hvor støttemodtageren udøver sin virksomhed, skal omstruktureringsplanen yde et i forhold til den modtagne støtte rimeligt bidrag til omstruktureringen af branchen på dette marked ved en definitiv nedskæring og lukning af kapacitet.

(91) I 1990'erne var værktøjsmaskinbranchen præget af tilbagegang og en mindre overkapacitet. Gildemeister-koncernens omstrukturering medførte en mærkbar nedskæring af koncernens produktionskapacitet.

(92) Kommissionen konstaterede i sin beslutning fra 1997, at støtte til Gildemeister-koncernen ikke har medført fordrejning af konkurrence, der er i modstrid med den fælles interesse. Beslutningen fra 1997 vedrører omstruktureringen af hele Gildemeister-koncernen, herunder DMS. Den kapacitetsnedskæring, der blev vurderet i beslutningen fra 1997, vedrører kapacitetsnedskæringen i hele koncernen. Det kan derfor konkluderes, at konklusionerne i beslutningen fra 1997 ikke ændres som følge af de yderligere støtteforanstaltninger, fordi omstruktureringen medfører en betydelig kapacitetsnedskæring.

5.2.3. Støtten skal være begrænset til et nødvendigt minimum

(93) Støtten skal være begrænset til det minimum, der er strengt nødvendigt for muliggøre en omstrukturering på grundlag af virksomhedens og dens aktionærers finansielle midler. Desuden skal modtageren yde et væsentligt bidrag til omstruktureringsomkostningerne af egne midler og ved finansiering udefra på markedsvilkår. Desuden skal den måde, hvorpå støtten ydes, sikre, at virksomheden ikke modtager kontante midler, der kan anvendes til aggressive, markedsfordrejende aktiviteter uden tilknytning til omstruktureringen.

(94) Kommissionen betragtede i sin beslutning fra 1997 følgende foranstaltninger som støtte:

1. en garanti fra delstaten Nordrhein-Westfalen for et lån på 20 mio. DEM, som blev kategoriseret som henhørende under en tidligere godkendt ordning

2. delstaten Bayerns finansiering af en rentegodtgørelse på 1 procentpoint af en rentesats på 9,25 % for et efterstillet femårigt lån(12) på 15 mio. DEM, muliggjort af Bayerischen Landesanstalt für Aufbaufinanzierung ("LfA")

3. garantier ydet WestLB af LfA og TIB for WestLB's investeringsgaranti i forbindelse med kapitalforhøjelsen i Gildemeister AG i oktober 1994 på 34 mio. DEM.

(95) Desuden betragtes følgende foranstaltninger som støtte under nærværende procedure:

1. forlængelsen af det bestående lån og TAB's ydelse af yderligere lån på 34 mio. DEM (foranstaltning B til F), og

2. TIB's kontantindskud og deltagelse som sovende partner på 10 mio. DEM (foranstaltning G og H).

(96) Det blev i beslutningen fra 1997 konstateret, at den modtagne støtte var blevet begrænset til det nødvendige minimum, fordi omstruktureringen væsentligst gennemførtes med finansielle midler fremskaffet af koncernen selv. Blandt de midler, som fremskaffedes af Gildemeister-koncernen, blev der i beslutningen fra 1997 nævnt et beløb fra en privat investor på 126 mio. DEM(13). Lægger man den yderligere støtte på 44 mio. DEM til den støtte, der tidligere er blevet vurderet i beslutningen fra 1997, bliver resultatet en samlet støtte på 98,4 mio. DEM. Den yderligere støtte ændrer ikke vurderingen i beslutningen fra 1997, fordi det private bidrag til omstruktureringen stadig anslås at andrage over 55 % af den samlede finansiering.

5.2.4. Fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen

(97) En virksomhed, der modtager omstruktureringsstøtte, skal gennemføre den omstruktureringsplan fuldstændigt, som den har indsendt til Kommissionen, og som Kommissionen har godkendt. Tyskland har tilstillet Kommissionen årlige rapporter og bekræftet, at omstruktureringen blev afsluttet ved udgangen af 1997 med et heldigt resultat.

6. KONKLUSIONER

(98) Kommissionen fastslår, at Tyskland har ydet den her omhandlede støtte i modstrid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3. Kommissionen konkluderer dog på grundlag af ovenstående, at de pågældende støtteforanstaltninger er forenelige med fællesmarkedet, fordi de er i overensstemmelse med rammebestemmelserne af 1994 -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

1. Det lån på 10 mio. DEM (i det foregående betegnet "foranstaltning I"), som Tyskland i 1998 ydede Deckel Maho Seebach GmbH (i det følgende benævnt "DMS"), er ikke støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

2. Det lån på 34 mio. DEM (i det foregående betegnet "foranstaltning J"), som Tyskland vil yde DMS, er ikke støtte i betydningen i artikel 87, stk. 1.

3. Den af følgende foranstaltninger bestående støtte på 44 mio. DEM, som Tyskland har ydet DMS, er forenelig med fællesmarkedet, jf. artikel 87, stk. 3, litra c):

a) forlængelsen (i det foregående betegnet "foranstaltning B") af lånet på 8,5 mio. DEM, som Thüringer Aufbaubank den 31. august 1994 ydede DMS til dækning af driftsomkostninger

b) forlængelsen (i det foregående betegnet "foranstaltning C") af lånet på 15 mio. DEM, som Thüringer Aufbaubank den 30. november 1994 ydede DMS til finansiering af et køb

c) lånet på 5 mio. DEM (i det foregående betegnet "foranstaltning D"), som Thüringer Aufbaubank den 13. juni 1995 ydede DMS til finansiering af omsætningskapital

d) lånet på 3,5 mio. DEM (i det foregående betegnet "foranstaltning E"), som Thüringer Aufbaubank den 15. august 1995 ydede DMS til finansiering af omsætningskapital

e) lånet på 2 mio. DEM (i det foregående betegnet "foranstaltning F"), som Thüringer Aufbaubank den 30. november 1995 ydede DMS til finansiering af omsætningskapital

f) kontantindskuddet på 6 mio. DEM i juni 1996 (i det foregående betegnet "foranstaltning G") fra Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft til fordel for DMS

g) lånet på 4 mio. DEM i juni 1996 ("partiarisches Darlehen") (i det foregående betegnet "foranstaltning H") fra Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft til DMS.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. oktober 2001.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 217 af 29.7.2000, s. 20.

(2) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(3) Se fodnote 1.

(4) Dom af 14. november 1984 i sag 323/82, Intermills/Kommissionen, Sml. 1984, s. 3808.

(5) EFT C 181 af 12.6.1998, s. 4.

(6) Kommissionen undersøger i øjeblikket TAB's og TIB's virksomhed som sag N 529/99 (TAB) og C 17/99 (TIB) (tidl. NN 120/98 hhv. N 804/97).

(7) Fælles rammeplan til forbedring af de økonomiske strukturer på regionalt plan, særprogram "Aufschwung Ost" og program til fremme af forskning i Thüringen.

(8) EFT C 101 af 3.4.1996, s. 7.

(9) EFT C 273 af 9.9.1997, s. 3.

(10) EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12.

(11) EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2.

(12) Støttens andel fastsættes til ca. 361500 DEM.

(13) Se endvidere i beslutningen af 1997.