RÅDETS RESOLUTION af 25. juni 1996 om de foranstaltninger, der skal iværksættes som led i veterinærpolitikken (96/C 203/01)

I

Iværksættelsen af de afgørelser, der er truffet som led i gennemførelsen af det indre marked, og af aftalerne inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO) har over en relativt kort periode medført dybtgående forandringer af forholdet mellem institutionerne samt af lovgivningsproceduren inden for Den Europæiske Union og mellem denne og tredjelande; forenkling og øget gennemsigtighed for de afgørelser, der træffes, med hensyn til vedtagelse, gennemførelse, kontrol og formidling uden for Unionen er er forudsætning for at kunne overvinde de betydelige gennemførelsesvanskeligheder og de stigende vanskeligheder ved at forstå den lovgivning, der vedtages af Unionen.

Rådet har derfor besluttet:

a) at opfordre Kommissionen til i højere grad at inddrage forbruger- og producentorganisationer i drøftelserne forud for udarbejdelsen af forslag til retsakter i et rådgivende ad hoc-udvalg vedrørende spørgsmål om veterinærlovgivning med deltagelse af sådanne organisationer

b) at vedtage passende instrumenter til, at Unionens borgere løbende informeres forståeligt og detaljeret om initiativer til beskyttelse af folkesundheden og veterinærhygiejne

c) at lette adgangen til de oplysninger, der allerede foreligger på fællesskabsniveau og i de enkelte medlemsstater ved oprettelse af et net af oplysnings- og dokumentationscentre vedrørende lovgivningen.

II

Aftalerne inden for WTO skaber nye forudsætninger for fællesskabsreglerne og får nye konsekvenser i tilfælde af problemer på Unionens indre marked; det ligestillingsprincip, der er anerkendt inden for WTO, kræver af medlemsstaterne, at de såvel inden for Unionen som over for tredjelande overholder de garantier, der er nødvendige for at opretholde sundhedsbeskyttelsesniveauet i Unionen.

Rådet mener, at disse principper skaber nye behov og stiller nye krav både til Kommissionen og til medlemsstaterne med henblik på:

- forenkling af lovgivningen for at gøre den lettere at forstå og anvende, under opretholdelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau

- øget samarbejde ved fastlæggelsen af Unionens holdning over for tredjelande

- faktisk sammenhæng med hensyn til harmoniseringen af fællesskabslovgivningen og reglerne vedrørende SPS (sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger) og TBT (tekniske handelshindringer)

- forbedring af Kommissionens veterinærtjenesters organisation og funktion, som tager hensyn til den indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes veterinærtjenesters aktiviteter under overholdelse af nærhedsprincippet

- en betydeligt mere effektiv indsats for at sikre, at operatørerne anvender reglerne ens.

III

Kontrollen med anvendelsen af fællesskabsreglerne er først og fremmest de officielle veterinærtjenesters ansvarsområde; de bør derfor have samme beføjelser i alle Unionens medlemsstater; Kommissionen skal sørge for, at fællesskabsreglerne anvendes ens.

Rådet opfordrer derfor Kommissionen til at tage initiativ til fastlæggelse af kriterier, som de officielle veterinærtjenester (administrative myndigheder, nationale laboratorier) skal følge, idet formålet er at udarbejde kvalitetshåndbøger, og til at overdrage denne specielle og vanskelige opgave til en række rådgivere med pålæg om hurtigt at forelægge Rådet konkrete forslag i form af henstillinger.

Efter Rådets opfattelse kan disse mål nås ved:

- regelmæssig høring af cheferne for veterinærtjenesterne i forbindelse med koordinationsmøder, inden der træffes afgørelser om aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande

- ændring af fællesskabslovgivningen af hensyn til de nye SPS- og TBT-regler, hvilket kan pålægges en arbejdsgruppe bestående af kvalificerede, fremtrædende personer

- ændring og forbedring af proceduren med Den Stående Veterinærkomité med henblik på lettere og hurtigere at fastlægge fælles holdninger vedrørende de emner, der skal anmeldes i henhold til WTO-aftalen, således at Kommissionen snarest muligt kan vedtage retsakter, som Den Stående Veterinærkomité er nået til teknisk enighed om, efter anmeldelse til WTO, og således at medlemsstaterne kan inddrages i arbejdet med at formulere Fællesskabets holdning til tredjelandenes lovgivninger og anmeldelser. Kommissionen kontrollerer, om Fællesskabets og tredjelandenes lovgivninger er forenelige

- Kommissionens vedtagelse af henstillinger for Kommissionens tjenestegrenes aktiviteter med henblik på harmonisering af de vurderingsprocedurer, som Kommissionen og medlemsstaterne anvender

- udarbejdelse af retningslinjer for at sikre, at medlemsstaternes kompetente myndigheder anvender veterinærdirektiverne sikkert og ensartet

- anvendelse af princippet om områdeopdeling gennem en mere smidig forvaltning af EF-sundhedsmærket, hvorved en region midlertidigt kan miste mærket på grund af problemer, uden at Fællesskabets status som sådan herved drages i tvivl.

IV

Det er absolut nødvendigt med et edb-system til at lette og effektivisere veterinærtjenesternes arbejde og beslutningsprocesser, og en rationel iværksættelse af forebyggende aktioner og kontrol af ensartet adfærd over for tredjelande er af afgørende betydning for EU-markedernes gennemsigtighed.

Rådet finder, at det i forbindelse med indførelsen af et EU-edb-system for veterinærområdet, som skal dække de forskellige aktiviteter (intern flytning af dyr, import fra tredjelande, epidemiovervågning), er nødvendigt:

a) at effektivisere ANIMO-systemet (edb-baseret kommunikationsnet mellem veterinærmyndighederne)

b) at anmode om, at der inden den 1. oktober 1996 forelægges Rådet et udkast til iværksættelse af SHIFT-systemet (system for sundhedskontrol ved grænsekontrolsteder ved indførsel fra tredjelande) med en nøjagtig tidsplan herfor

c) at fastlægge den fælles holdning, som Fællesskabet under overholdelse af traktatens bestemmelser skal forsvare i de internationale instanser, navnlig Codex, Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) og WTO, med hensyn til risikovurdering

d) at definere et kriseberedskab, bl.a. oprettelse af kriseenheder, der til enhver tid kan mobilisere det operationelle personale som skal ud i marken.

V

Uddannelse er af strategisk betydning for gennemførelsen af en ensartet kvalitet inden for tjenesterne, som kan sikre ensartet opfyldelse af Unionens krav om overvågning. Det er de kompetente myndigheders ansvar at definere uddannelsesbehovet både med hensyn til grunduddannelse og efteruddannelse af myndighedernes veterinærembedsmænd, og at der afsættes tilstrækkelige midler til uddannelsesaktiviteter.

Der er også behov for et tættere samarbejde mellem de nationale administrationer og de højere læreanstalter for at sikre, at de almindelige kursusplaner og efteruddannelseskurserne opfylder de nye krav i Unionen.

Rådet anser det derfor for presserende:

- at fastlægge et fælles program for grunduddannelse og efteruddannelse af veterinærtjenesternes kontrolpersonale ved at sikre sammenhæng mellem de offentlige veterinærtjenesters faktiske behov og de højere læreanstalters kursusplaner, der bør omfatte et kursus i anvendt epidemiologi

- at tilbyde væsentligt flere fællesskabskurser for personalet i medlemsstaternes veterinærtjenester om anvendelse af fællesskabsreglerne og ligestillingsaftalerne med tredjelande

- at tilbyde en ensartet uddannelse af embedsdyrlæger og efteruddannelse af dyrlæger i de offentlige veterinærtjenester og sørge for samordning af de foranstaltninger, der skal træffes for at sikre en ensartet gennemførelse af dette mål

- at give embedsdyrlæger fra tredjelande, navnlig ansøgerlandene og AVS-landene, adgang til denne uddannelse

- at oprette et uddannelsesnetværk og samarbejdprogrammer med nabotredjelande for at øge sundhedsbeskyttelsen i områderne omkring Unionen.

VI

Myndighedernes evne til at opfylde kravet om gennemførelse af den store mængde direktiver og afgørelser afhænger ikke kun af, hvordan de pågældende tjenestegrene fungerer internt og af deres professionalisme, men også af, at der er tilstrækkeligt personale og passende strukturer til rådighed.

Medlemsstaternes veterinærtjenester, der har ansvaret for anvendelsen af fællesskabsreglerne, skal tilpasses efter de afgørelser, der træffes som led i gennemførelsen af det indre marked.

Den uligevægt, der i øjeblikket kan konstateres på dette område, er så meget mere betænkelig, som veterinærmyndighederne i de fleste medlemsstater er ansvarlige for beskyttelsen af forbrugernes sundhed og husdyrenes sundhed i Fællesskabet.

Som følge af den seneste tids krise haster det med at genetablere forbrugernes tillid og fællesskabsdyrenes og -produkternes image på verdensmarkedet.

Rådet opfordrer derfor Kommissionen til at iværksætte en dybtgående analyse af de reelle behov for veterinærtjenesterne i medlemsstaterne i forhold til de nuværende og fremtidige mål og fastsætte de finansielle behov, samt til at besluttte at finansiere såvel de indirekte aktioner (sammenkædning i veterinærlovgivningen mellem de afgifter, der opkræves, og finansieringen af tjenesternes aktiviteter) som de direkte aktioner (forøgelse af budgetbevillingerne til tjenesternes iværksættelses- og kontrolforanstaltninger).

VII

Rådet opfordrer Kommissionen til at indrette sig således, at den mest effektivt kan leve op til sin rolle som garant for, at traktaterne overholdes, og at reglerne anvendes ens.

Rådet noterer sig forelæggelsen af et forslag om oprettelse af et europæisk agentur for veterinær- og plantesundhedsinspektion og er enigt om at give behandlingen af det prioritet.

VIII

Rådet opfordrer Kommissionen til inden den 1. december 1996 at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en handlingsplan for iværksættelsen af denne resolution.