Rådets udtalelse

af 12. februar 2001

om Frankrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2002-2004

(2001/C 77/05)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker(1), særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den 12. februar 2001 undersøgte Rådet Frankrigs opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2002-2004.

Den økonomiske vækst har været kraftig de sidste to år og stort set levet op til forventningerne i det opdaterede stabilitetsprogram fra 1999. 2000 var det tredje år i træk, hvor den franske økonomi registrerede en kraftig BNP-vækst med relativ lav inflation. Ledigheden fortsatte med at falde og nåede ned på 9,2 % i november sammenlignet med 10,9 % et år tidligere. Trods dette betydelige fald i ledigheden var løn- og prisudviklingen fortsat meget moderat. Den samlede inflation steg fra 0,5 % i 1999 til 1,7 % sidste år, hovedsagelig som følge af stigningen i oliepriserne.

Rådet noterer sig, at takket være bedre resultater end forventet i 1999 og en lavere vækst i udgifterne end oprindeligt forudset vil det offentlige underskud i 2000, der anslås til 1,4 % af BNP, blive lavere end oprindeligt forventet. Den offentlige gældskvote i 2000, der anslås til 58,4 % af BNP, var også et procentpoint lavere end det oprindelige mål. De overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker sigter mod at benytte ekstra indtægter til en hurtigere nedbringelse af det offentlige underskud. Rådet finder derfor, at der kunne være opnået et bedre budgetresultat i 2000 i betragtning af den gunstige udvikling i økonomien og de offentlige finanser.

De budgetmæssige fremskrivninger i det opdaterede program bygger, som tidligere, på to makroøkonomiske scenarier, nemlig et forsigtigt scenario, under hvilket den potentielle vækst forbliver på sit nuværende niveau på 2,5 % om året, og et gunstigt scenario, under hvilket den potentielle vækst skønnes at stige gradvist til 3 % takket være højere investeringer og en større vækst i beskæftigelsen. Fra 2001 forventes den reale BNP-vækst at følge et af de to ikke-inflationære scenarier. Det gunstige scenario fremstilles som det økonomisk-politiske mål og det mest sandsynlige udfald. I begge tilfælde formodes inflationen at forblive på et lavt niveau i hele programperioden.

Rådet er af den opfattelse, at programmets to makroøkonomiske scenarier indeholder en række plausible værdier for BNP-væksten mellem 2002 og 2004, og at Frankrigs makroøkonomiske resultater de seneste år tyder på, at landet vil være i stand til at fastholde en højere ikke-inflationær vækst end tidligere, og dét takket være en stigning i kapitalakkumulationen og et fald i den strukturelle ledighed. I betragtning af ovenstående mener Rådet, at det gunstige scenarios makroøkonomiske fremskrivninger er realistiske.

Ifølge det opdaterede program forventes der et offentligt overskud på 0,2 % af BNP i 2004 under det gunstige scenario og et underskud på 0,5 % under det forsigtige scenario. Alt afhængigt af det makroøkonomiske scenario forventes den offentlige gældskvote at falde fra 58,4 % i 2000 til 54,5 % eller 53 %. Denne udvikling afspejler hovedsageligt fremskridt på den strukturelle front. Rådet beklager imidlertid, at der under det forsigtige scenario fortsat vil eksistere et underskud i 2004. Skønt den forventede budgetstilling giver en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride underskudsreferenceværdien på 3 % af BNP under normale omstændigheder, jf. kravet i stabilitets- og vækstpagten, mener Rådet, at den franske regering også bør stræbe efter en situation med balance på budgettet i 2004 under det forsigtige scenario og et budgetoverskud forud for 2004 under det gunstige scenario. Sådanne resultater vil også være på linje med Rådets udtalelse om det opdaterede stabilitetsprogram fra 1999.

Rådet ser med tilfredshed på, at man er ved at gennemføre en omfattende skattereform, uden at den samlede fiskale trend bringes i fare. Denne reform er i overensstemmelse med henstillingerne i de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker vedrørende foranstaltninger til forbedring af den måde, som arbejdsmarkedet fungerer på. Rådet bifalder budgetstrategien, der bygger på styring af væksten i de reale udgifter. Rådet mener imidlertid, at en budgetpolitik, der bygger på udgiftslofter, forudsætter, at der findes effektive mekanismer til at holde igen på udgifterne i tilfælde af, at de løber løbsk, navnlig i sundhedssektoren. Rådet opfordrer derfor den franske regering til at indføre sådanne mekanismer, der gør det muligt at overholde udgiftsnormerne. Rådet noterer sig, at udgiftsstigningen i henhold til finansloven for 2001 (opgjort til 1,8 % i faste priser) tegner sig for en væsentlig del af normen for den samlede stigning i hele perioden 2001-2003, som i henhold til det opdaterede program fra 1999 lyder på 4 % opgjort i faste priser. Desuden noterer Rådet sig, at normen for den samlede udgiftsstigning er blevet opjusteret til 4,5 % i faste priser fra 2002 til 2004. Efter Rådets opfattelse ville en mindre stigning i udgifterne være ønskelig for at mindske det offentlige underskud hurtigere.

Rådet mener endvidere, at et eventuelt budgetmæssigt spillerum først og fremmest bør benyttes til at styrke budgetstillingen og forebygge konsekvenserne af fremtidige udfordringer, navnlig den byrde, som befolkningens aldring vil lægge på det offentlige budget. I den forbindelse vil yderligere fremskridt med pensionsreformen være velkommen.

(1) EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.