Kommissionens forordning (EF) nr. 1411/2002

af 29. juli 2002

om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) med oprindelse i Indien

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 12,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 9. november 2001 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (i det følgende benævnt "PTY") med oprindelse i Indien og Indonesien.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet i september 2001 af International Committee of Rayon and Synthetic Fibres (CIRFS) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen af PTY i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der ydes subsidier i forbindelse med nævnte vare, og at der forvoldes væsentlig skade som følge heraf, hvilket blev anset for at være tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en sideløbende antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i Indien.

(4) Der er i øjeblikket antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen af PTY med oprindelse i Malaysia (Rådets forordning (EF) nr. 1001/97(4), ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1992/2000(5)), Indonesien og Thailand (Rådets forordning (EF) nr. 2160/96(6), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1078/2001(7)) samt Taiwan (Rådets forordning (EF) nr. 3905/88(8), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2010/2000(9)). Der er i øjeblikket ved at blive foretaget fornyede undersøgelser af udløbet af foranstaltningerne over for importen med oprindelse i Malaysia(10), Taiwan(11), Indonesien(12) og Thailand(13), jf. artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96(14), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(15).

(5) Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt "grundforordningen") underrettede Kommissionen Indiens og Indonesiens regeringer om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori det blev påstået, at subsidieret import af PTY med oprindelse i Indien og Indonesien forvolder EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Indiens og Indonesiens regeringer blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen med hensyn til indholdet af klagen og nå til en gensidigt acceptabel løsning. Kommissionen afholdt efterfølgende konsultationer med Indiens regering i Bruxelles, hvor Indiens regering ikke fremlagde afgørende beviser, der kunne anfægte påstandene i klagen. Indonesiens regering reagerede ikke på invitationen.

(6) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter og deres repræsentative sammenslutninger, de importører og forhandlere, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for de berørte eksportlande, brugerne, leverandørerne samt de klagende EF-producenter og alle andre kendte producenter i Fællesskabet om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(7) Indiens og Indonesiens regeringer, en række eksporterende producenter i de pågældende lande samt producenter, brugere, importører og forhandlere i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som dokumenterede, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed for at blive hørt mundtligt.

(8) I betragtning af det åbenbart store antal eksporterende producenter af den pågældende vare i Indien og Indonesien, der fremgik af klagen, blev det i indledningsmeddelelsen påtænkt at anvende stikprøver i forbindelse med subsidieundersøgelsen.

(9) Kommissionen sendte spørgeskemaer til, og modtog detaljerede oplysninger fra, et repræsentativt udsnit af eksporterende producenter i Indien (se betragtning 17 til 22).

(10) For så vidt angår Indonesien ansås det ikke for nødvendigt at anvende stikprøver, da kun et begrænset antal eksporterende producenter havde givet sig til kende og afgivet de oplysninger, der blev ønsket i indledningsmeddelelsen. Kommissionen sendte spørgeskemaer og modtog svar fra fem eksporterende producenter i Indonesien.

(11) Kommissionen sendte også spørgeskemaer til alle andre parter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev modtaget besvarelser fra to af de seks klagende fællesskabsproducenter og fra en fællesskabsproducent, som ikke oprindeligt havde deltaget i klagen, og fra både Indiens og Indonesiens regering. Kommissionen modtog også besvarelser fra en bruger og to leverandører af råmaterialer, som afgav oplysninger, der var tilstrækkelig fuldstændige og repræsentative til at blive benyttet ved vurderingen af Fællesskabets interesser. Ingen importører i Fællesskabet, som ikke var forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter, besvarede spørgeskemaet eller gav sig til kende.

(12) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos Indiens og Indonesiens regeringer og følgende selskaber:

a) EF-producenter

- Dupont SA, Det Forenede Kongerige

- Sinterama SpA, Italien

b) Eksporterende producenter i Indien

- Indo Rama Synthetics Ltd, Nagpur, Maharashtra

- Reliance Industries Ltd, Mumbai, Maharashtra

- Welspun Syntex Ltd, Mumbai, Maharashtra

c) Eksporterende producenter i Indonesien

- PT. Indorama Synthetics Tbk, Djakarta

- PT. Mutu Gading Tekstil, Djakarta

- PT. Panasia Indosyntec, Bandung

- PT. Polyfin Canggih, Bandung

- PT. Sulindafin (PT Susilia Idah Synthetic Fiber Industries), Djakarta.

(13) Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2000 til 30. september 2001 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. oktober 1997 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(14) Den pågældende vare er tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) med oprindelse i Indien og Indonesien, som tariferes under KN-kode 5402 33 00. Varen fremstilles direkte af delvist orienteret garn af polyester, som tekstureres og anvendes i væve- og strikkesektoren til fremstilling af stoffer af polyester eller blandinger af polyester og bomuld. Varen sælges i forskellige typer, der kan identificeres ved forskellige specifikationer, f.eks. vægt (denier), antal fibre, garnets ildresistens, farve og snoning. Der er også forskellige kvaliteter, der afhænger af produktionsprocessens effektivitet. Der er imidlertid ingen væsentlige forskelle i de grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål for de forskellige typer og kvaliteter af PTY. Under disse omstændigheder bør alle typer PTY anses for at være én og samme vare i forbindelse med denne procedure.

2. Samme vare

(15) Det fremgik af undersøgelsen, at PTY fremstillet og solgt på hjemmemarkederne i Indien og Indonesien, har samme grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål som PTY, der eksporteres fra disse lande til Fællesskabet. Ligeledes har PTY fremstillet af de klagende EF-producenter og solgt på fællesskabsmarkedet samme grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål som PTY, der eksporteres til Fællesskabet fra de pågældende lande.

(16) PTY, der sælges på hjemmemarkedet i Indien og Indonesien og eksporteres til Fællesskabet, og PTY, der fremstilles og sælges i Fællesskabet, anses derfor for at være samme vare, jf. artikel 1, stk. 5, i grundforordningen.

C. STIKPRØVER

1. Stikprøver af indiske eksportører

(17) I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Indien, som er nævnt i klagen, fandt Kommissionen indledningsvis, at det kunne være nødvendigt at anvende stikprøver i overensstemmelse med artikel 27 i grundforordningen.

(18) For at gøre det muligt for Kommissionen at udvælge en stikprøve i henhold til artikel 27, stk. 2, i grundforordningen blev eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende senest tre uger efter indledningen af proceduren og give grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg og deres nøjagtige aktiviteter i forbindelse med fremstillingen af den pågældende vare samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne selskaber i sektoren for fremstilling og/eller salg af PTY og disse selskabers aktiviteter. De indiske myndigheder og den indiske sammenslutning af eksporterende producenter blev også hørt af Kommissionen i denne forbindelse og havde ingen indvendinger mod, at der anvendtes stikprøver.

2. Forhåndsudvælgelse af samarbejdsvillige selskaber

(19) Tolv selskaber i Indien gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for den frist på tre uger, der er fastsat i artikel 27, stk. 2, i grundforordningen. To af disse selskaber var imidlertid forhandlere, som ikke kunne tages i betragtning ved udvælgelsen af stikprøven. De resterende ti producenter, som gav udtryk for et ønske om at indgå i stikprøven, blev indledningsvis anset for samarbejdsvillige og blev taget i betragtning ved udvælgelsen af stikprøven. De tegnede sig for op til 98 % af den samlede eksport af den pågældende vare fra Indien til Fællesskabet.

(20) Selskaber, der ikke gav sig til kende inden for fristen på tre uger, blev anset for ikke at have udvist samarbejdsvilje.

3. Udvælgelse af stikprøven

(21) I overensstemmelse med artikel 27, stk. 1, i grundforordningen baseredes udvælgelsen på den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. På dette grundlag udvalgtes tre eksporterende producenter til at udgøre stikprøven efter aftale med den indiske sammenslutning af eksporterende producenter og de indiske myndigheder. De tre selskaber, der udvalgtes til at indgå i stikprøven, tegnede sig for omkring 70 % af den indiske eksport af PTY til Fællesskabet og for omkring 65 % af hjemmemarkedssalget af PTY i Indien.

(22) De syv samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i den endelige stikprøve, blev underrettet om, at en eventuel udligningstold på de af dem eksporterede varer ville blive beregnet i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i grundforordningen. Nogle af disse selskaber havde oprindeligt givet udtryk for, at de ville anmode om en individuel margen i overensstemmelse med artikel 27, stk. 3, i grundforordningen, hvis de ikke blev udvalgt til stikprøven. Der blev imidlertid ikke modtaget nogen underbygget anmodning herom inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(23) Der blev sendt spørgeskemaer til de selskaber, der indgik i stikprøven. De selskaber, som udgjorde den endelige stikprøve, og som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, fik tildelt deres egen subsidiemargen og en individuel toldsats.

D. SUBSIDIER

I. INDIEN

1. Indledning

(24) På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende fem ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes eksportsubsidier:

i) "Export Processing Zones/Export Oriented Units" (EPZ/EOU) (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder)

ii) "Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB) (toldgodtgørelsesordningen)

iii) "Export Promotion Capital Goods Scheme" (EPCG) (Eksportfremmeordning for investeringsgoder)

iv) "Income Tax Exemption Scheme" (indkomstskatteordningen)

v) "Advance License Scheme" (forhåndslicensordningen).

(25) De i betragtning 24 nævnte ordninger i), ii), iii) og v) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (loven om udlandshandel), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved Foreign Trade Act (Section 5) bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser opføres i "Export and Import Policy"-dokumenter, der udstedes af Handelsministeriet hvert femte år og ajourføres hvert år. Et af disse dokumenter er relevante for undersøgelsesperioden i den foreliggende sag, nemlig femårsplanen for perioden 1. april 1997 til 31. marts 2002. Desuden fastsætter Indiens regering også de procedurer, der styrer Indiens udlandshandelspolitik, i den såkaldte "Handbook of Procedures for Exports and Imports - 1.4.1997 - 31.3.2002" (Bind 1).

Den i betragtning 24 nævnte indkomstskatteordning iv) er baseret på "Income Tax Act of 1961" (indkomstskatteloven af 1961), som ændres årligt ved "Finance Act" (finansloven).

2. "Export Processing Zones/Export Oriented Units" (EPZ/EOU) (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder)

a) Retsgrundlag

(26) EPZ/EOU-ordningen, der blev indført i 1965, er et instrument under eksport- og importpolitikken, som indebærer eksportrelaterede begunstigelser. I undersøgelsesperioden reguleredes ordningen af Customs Notification 53/97, 126/94 og 133/94. Nærmere oplysninger om ordningen findes i kapitel 9 i og tillæg I til eksport- og importpolitikdokumentet for 1997/2002 og den relevante procedurehåndbog.

b) Støtteberettigelse

(27) I princippet kan selskaber, der forpligter sig til at eksportere hele deres produktion af varer og tjenesteydelser, etableres i henhold til EPZ/EOU-ordningen. Når de har modtaget EPZ/EOU-status, kan de opnå visse fordele. Syv områder i Indien er identificeret som eksportforarbejdningszoner. Eksportorienterede virksomheder kan findes overalt i Indien. De er virksomheder i toldzoner under toldmyndighedernes opsyn i overensstemmelse med Section 65 i toldloven. Selv om EOU/EPZ-virksomheder normalt forventes at eksportere hele deres produktion, tillader den indiske regering sådanne selskaber at sælge en del af deres produktion på hjemmemarkedet på visse betingelser.

c) Undersøgelsens resultater

(28) Det blev fastslået, at ingen af de undersøgte selskaber benyttede sig af denne ordning, da de ikke havde fabrikker i eksportforarbejdningszoner eller var eksportorienterede virksomheder i ordningens forstand. Denne ordning blev derfor ikke taget yderligere i betragtning i forbindelse med denne undersøgelse.

3. "Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB) (toldgodtgørelsesordningen)

Retsgrundlag

(29) DEPB trådte i kraft den 1. april 1997 ved Customs Notification 34/97. Stk. 7.14 til 7.17 i eksport/importpolitikdokumentet og stk. 7.32 til 7.53 i procedurehåndbogen indeholder en detaljeret beskrivelse af ordningen. DEPB afløser Passbook-ordningen (PSB), som ophørte den 31. marts 1997. Der er to varianter af DEPB:

- DEPB på før-eksportbasis

- DEPB på efter-eksportbasis.

DEPB på før-eksportbasis

(30) Indiens regering har erklæret, at DEPB på før-eksportbasis blev afskaffet den 1. april 2000, og at ordningen derfor ikke fandt anvendelse i undersøgelsesperioden. Det blev fastslået, at de undersøgte selskaber ikke opnåede fordel af DEPB på før-eksportbasis. Det er derfor ikke nødvendigt at vurdere, om denne ordning er udligningsberettiget.

DEPB på efter-eksportbasis

a) Støtteberettigelse

(31) DEPB på efter-eksportbasis står åben for producenter/eksportører (dvs. alle producenter i Indien, som udfører varer) eller handelsselskaber/eksportører (dvs. forhandlere).

b) Praktisk gennemførelse af DEPB på efter-eksportbasis

(32) I henhold til denne ordning kan enhver støtteberettiget eksportør anmode om kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de udførte færdigvarer. Sådanne DEPB-procentsatser er fastsat af de indiske myndigheder for de fleste varer, herunder den pågældende vare, på grundlag af gældende Standard Input/Output-normer (SION). En licens med angivelse af det bevilgede kreditbeløb udstedes automatisk.

(33) DEPB på efter-eksportbasis åbner mulighed for at anvende sådanne kreditter til udligning af told i forbindelse med senere indførsel af varer (f.eks. råvarer eller investeringsgoder), hvis indførsel ikke er begrænset eller forbudt. Varer, der er indført ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde.

(34) DEPB-licenser er frit omsættelige og sælges derfor jævnligt. DEPB-licensen er gyldig i en periode på 12 måneder fra udstedelsesdagen. Selskabet skal betale et gebyr til den relevante myndighed svarende til 0,5 % af den indrømmede DEPB-kredit.

c) Konklusioner om DEPB på efter-eksportbasis

(35) Denne ordning er ganske klart betinget af eksportresultater. Når et selskab udfører varer, bevilges det en kredit, som kan anvendes til udligning af told på fremtidig indførsel af alle varer (råmaterialer såvel som investeringsgoder), eller som blot kan sælges.

(36) Kreditten beregnes automatisk på grundlag af en formel, der benytter SION-satser, uanset om råmaterialerne er importeret, om der er betalt importafgift på dem, eller om de rent faktisk er blevet brugt til eksportproduktion eller i hvilke mængder. Et selskab kan anmode om en licens på grundlag af dets tidligere eksport, uanset om det overhovedet foretager import eller køber importerede varer fra andre kilder.

(37) DEPB på efter-eksportbasis er ikke en tilladt eftergivelses/godtgørelsesordning som omhandlet i grundforordningen. Navnlig er eksportøren ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de råmaterialer, der faktisk er benyttet. Der er derfor tilsyneladende tale om afkald på indtægter, jf. artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen. Fritagelsen for importafgifter er ikke begrænset til de afgifter, der skal betales på varer, som forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare.

(38) I dette tilfælde solgte et af de besøgte selskaber mere end 90 % af sine DEPB-licenser i undersøgelsesperioden, et andet selskab solgte 60 % af sine licenser, mens det tredje selskab selv brugte alle sine licenser og endda købte et betydeligt antal.

(39) Ordningen indebærer således ydelse af subsidier, eftersom det finansielle bidrag fra den indiske regering i form af ikke opkrævet told på indførsel giver indehaveren af DEPB-licensen en fordel, idet han kan indføre varer toldfrit ved anvendelse af de kreditbeløb, der er optjent ved tidligere udførsel. Der er tale om et subsidie, som retligt er betinget af eksportresultater, og det anses derfor for specifikt i henhold til artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen.

d) Beregning af subsidiebeløbet for DEPB på efter-eksportbasis

(40) Selskabernes fordel blev beregnet på grundlag af det i licenserne indrømmede kreditbeløb, som er blevet benyttet eller overdraget. I tilfælde, hvor licenserne blev overdraget (solgt), blev fordelen beregnet uden hensyntagen til licensernes salgspris, da salget af en licens er en rent kommerciel afgørelse, der ikke ændrer størrelsen af den fordel, som ordningen medfører. Det fremkomne subsidiebeløb er derefter fordelt på hele udførslen i undersøgelsesperioden. Selskaberne i stikprøven modtog subsidier på henholdsvis 9,1 %, 2,9 % og 0,4 %. Ved beregningen af fordelen blev de gebyrer, der var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket.

(41) Et selskab fremførte, at fordelen ved DEPB burde begrænses til de licenser, der kun blev benyttet til import i forbindelse med produktionen af PTY. Da dette selskab også havde solgt DEPB-licenser, er det umuligt at sammenkæde disse licenser med nogen bestemt vare, som er fremstillet af selskabet. Fordelen kunne derfor ikke kun begrænses til PTY, men fordelene fra alle licenser blev fordelt på den samlede eksport.

4. "Export Promotion Capital Goods Scheme" (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)

a) Retsgrundlag

(42) EPCGS-ordningen blev bekendtgjort den 1. april 1992. I undersøgelsesperioden reguleredes ordningen af Customs Notification 28/1997, 29/1997 og 49/2000. Nærmere oplysninger om ordningen findes i kapitel 6 i eksport- og importpolitikdokumenterne for 1997/2002 og den relevante procedurehåndbog.

b) Støtteberettigelse

(43) EPCGS står åben for producenter/eksportører (dvs. alle producenter i Indien, som udfører varer) eller handelsselskaber/eksportører (dvs. forhandlere). Siden den 1. april 1997 har producenter, der er knyttet til handelsselskaber/eksportører, også kunnet udnytte ordningen.

c) Praktisk gennemførelse

(44) For at opnå støtte under denne ordning skal et selskab fremlægge oplysninger for de pågældende myndigheder om arten og værdien af de investeringsgoder, som skal indføres. Afhængig af de eksportforpligtelser, som selskabet er rede til at påtage sig, vil det få bevilling til at indføre investeringsgoder enten til nul-told eller til nedsat told. Der udstedes automatisk en licens, som giver tilladelse til indførsel til præferencesatser. Der betales et ansøgningsgebyr for udstedelse af licensen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de udførte varer være fremstillet ved brug af de indførte investeringsgoder.

d) Konklusion vedrørende EPCGS

(45) En eksportørs betaling af nedsat told eller nul-told udgør et finansielt bidrag fra den indiske regering, idet der gives afkald på indtægter, der ellers ville være indgået, og modtageren opnår en fordel i form af nedsat told eller fuldstændig fritagelse for betaling af importafgifter. EPCGS er derfor et subsidie.

(46) Da subsidiet er retligt betinget af eksportresultater, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, er det udligningsberettiget. Licensen kan ikke opnås uden en forpligtelse til eksport af varer, og ordningen anses derfor for at være specifik.

e) Beregning af subsidiebeløbet

Fordelen for eksportørerne er beregnet på grundlag af størrelsen af den ikke betalte told på indførte investeringsgoder ved at fordele dette beløb over en periode, der afspejler den normale afskrivning på sådanne investeringsgoder i den pågældende industri. Det fremkomne subsidiebeløb er derefter fordelt på hele udførslen i undersøgelsesperioden. Det således beregnede beløb, som skal henføres til undersøgelsesperioden, er blevet justeret ved tillæg af renter i undersøgelsesperioden for dermed at fastlægge den fulde støtte, som modtageren opnår under denne ordning. I betragtning af arten af disse subsidier, som svarer til et éngangstilskud, ansås markedsrenten i Indien i undersøgelsesperioden, dvs. 11,5 %, for rimelig. Det fremkomne subsidiebeløb er derefter fordelt på hele udførslen i undersøgelsesperioden.

(47) Kun to af de undersøgte eksporterende producenter benyttede sig af denne ordning i undersøgelsesperioden. For en eksporterende producent udgjorde subsidiet 1,25 %, mens subsidiet for den anden var ubetydeligt.

(48) En af de eksporterende producenter fremførte, at "under omstændigheder, hvor EPCGS-licenserne allerede er blevet benyttet, kan der ikke være noget subsidie, som kan gøres til genstand for handling, da betingelsen om afhængighed af eksportresultater fuldstændig udtømmer og bliver fri for enhver eksportforpligtelse og derfor klart ligger uden for området for udligningsberettigede subsidier".

(49) Selskabets krav om at ikke at medtage toldfritagelsesfordelen for de licenser, der allerede er blevet benyttet (dvs. at eksportforpligtelsen allerede er blevet opfyldt for de pågældende licenser) kan ikke imødekommes, da de investeringsgoder, der er anskaffet i henhold til de pågældende licenser, stadig blev benyttet i produktionsprocessen og ikke var fuldt afskrevet. Da EPCGS er et ikke-tilbagevendende subsidie, bør selskabets fordel betragtes som et engangstilskud, der skal fordeles over den normale afskrivningsperiode, også selv om alle eksportforpligtelser allerede er opfyldt.

5. "Income Tax Exemption Scheme" (ITES) (indkomstskatteordningen)

a) Retsgrundlag

(50) Retsgrundlaget for ITES er Income Tax Act of 1961. I denne lov, som ændres årligt ved Finance Act, fastlægges grundlaget for skatteopkrævningen samt for forskellige fritagelses- og fradragsordninger, der kan gøres krav på. Blandt de fritagelser, som firmaer kan gøre krav på, findes nogle i nævnte lovs Section 10A, 10B og 80HHC, der fastsætter en indkomstskattefritagelse for fortjenester på eksportsalg.

b) Støtteberettigelse

(51) Fritagelse i henhold til Section 10A kan opnås af firmaer, der er beliggende i frihandelszoner. Fritagelse i henhold til Section 10B kan opnås af såkaldte "Export Oriented Units", eksportorienterede virksomheder. Fritagelse i henhold til Section 80HHC kan opnås af alle firmaer, der udfører varer.

c) Praktisk gennemførelse

(52) For at opnå ovennævnte skattefradrag eller -fritagelser skal et selskab anmode herom, når det indsender selvangivelse til skattemyndighederne ved udgangen af hvert skatteår. Skatteåret løber fra den 1. april til den 31. marts. Selvangivelsen skal forelægges for myndighederne senest den 30. november samme år. Der kan gå indtil tre år fra indsendelsen af selvangivelsen, til myndighederne foretager den endelige skatteligning. Et selskab kan kun anmode om én af de nedsættelser, der kan indrømmes i henhold til ovennævnte tre Sections.

d) Konklusion vedrørende ITES

(53) I punkt e) i listen over eksempler på eksportsubsidier (bilag I til grundforordningen) henvises der til "hel eller delvis fritagelse ... for direkte skatter ... af eksporthensyn" som værende eksportsubsidier. Under ITES yder den indiske regering det pågældende selskab et finansielt bidrag ved at give afkald på statsindtægter i form af direkte skatter, der ellers skulle betales, hvis selskabet ikke opnåede fritagelse for betaling af indkomstskat. Dette finansielle bidrag udgør en fordel for modtageren, hvis indkomstskattepligt mindskes.

(54) Subsidieydelsen er retligt betinget af eksportresultater som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, eftersom der indrømmes fritagelse for fortjeneste på eksportsalg, og den anses derfor for specifik.

e) Beregning af subsidiebeløbet

(55) Anmodning om støtte i henhold til Sections 10A, 10B og 80HHC indgives ved indsendelse af selvangivelse ved udgangen af hvert skatteår. Da skatteåret i Indien løber fra den 1. april til den 31. marts, ansås det for rimeligt at beregne støtten under denne ordning på grundlag af skatteåret 2000/01 (dvs. 1. april 2000 til 31. marts 2001), som omfatter seks måneder af undersøgelsesperioden. Fordelen for de eksporterende producenter er derfor beregnet på grundlag af forskellen mellem de skatter, der normalt skulle betales henholdsvis med og uden nævnte fritagelse. Selskabsskatteprocenten var det pågældende år 39,55 %. Subsidiebeløbet er fordelt over hele udførslen i skatteåret 2000/01.

(56) Kun én undersøgt eksporterende producent opnåede fordel af denne ordning i henhold til Section 80HHC og modtog et subsidie på 0,6 %. De to andre undersøgte eksporterende producenter havde tab i skatteåret 2000/01 og opnåede således ingen fordele i henhold til denne ordning i undersøgelsesperioden.

6. "Advance License Scheme" (forhåndslicensordningen)

a) Retsgrundlag

(57) Denne ordning er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (loven om udlandshandel), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ordningen er beskrevet nærmere i stk. 7.2 til 7.13 i eksport- og importpolitikdokumentet og i stk. 7.2 til 7.31 og 7.54 i procedurehåndbogen.

b) Støtteberettigelse

(58) Eksportører (producent-eksportører eller forhandler-eksportører) kan få forhåndslicenser, så de toldfrit kan indføre råvarer til brug ved fremstillingen af eksportvarer.

c) Praktisk gennemførelse

(59) Størrelsen af den import, der tillades i henhold til denne ordning, fastsættes som en procentdel af den eksporterede mængde færdigvarer. Forhåndslicenserne angiver den tilladte import enten i mængde eller i værdi. I begge tilfælde fastlægges de satser, der benyttes til at bestemme størrelsen af de tilladte toldfri indkøb, for de fleste varer (og herunder den vare, der er omfattet af denne undersøgelse) på grundlag af SION. De råvarer, der er angivet i forhåndslicenserne, er varer, der benyttes i forbindelse med fremstillingen af den relevante eksporterede færdigvare.

(60) En indehaver af en forhåndslicens, der ønsker at købe råvarerne fra indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af forhåndslicenser for mellemleverancer. I sådanne tilfælde afskrives de mængder, der er indkøbt på hjemmemarkedet, på forhåndslicenserne, og der udstedes en mellemledsforhåndslicens til den indenlandske leverandør. Indehaveren af en sådan mellemledsforhåndslicens er berettiget til toldfrit at importere de varer, som er nødvendige for at producere de råmaterialer, der leveres til den endelige eksportør.

(61) Ifølge den indiske regerings besvarelse af spørgeskemaet og ifølge procedurehåndbogens tillæg 21 kræver den indiske lovgivning, at indehavere af forhåndslicenser for hver enkelt licens fører "sandfærdige og korrekte optegnelser om forbrug og anvendelse af varer importeret i henhold til licenser".

d) Konklusioner vedrørende ordningen

(62) Ordningen er klart betinget af eksportresultater. Kun eksporterende selskaber indrømmes licenser, der kan benyttes til at afskrive toldbeløb, som er skyldige for importerede eller på anden måde købte råvarer på grundlag af deres forventede eksport.

(63) For de tre undersøgte selskaber blev det fastslået, at der kun blev benyttet forhåndslicenser og forhåndslicenser for mellemleverancer i undersøgelsesperioden.

(64) Den indiske regering hævdede, at forhåndslicensordningen er en mængdebaseret ordning, og at de råmaterialer, der tillades i henhold til licensen, fastsættes med henvisning til eksportmængden. Det blev endvidere fremført, at uanset hvilke materialer, der indføres i henhold til forhåndslicensordningen, skal disse varer benyttes til at fremstille de eksporterede varer eller til genopfyldning af de lagre af varer, der er benyttet i de allerede eksporterede varer.

(65) Det blev imidlertid bemærket, at der ikke fandtes nogen ordning eller procedure til at bekræfte, om der forbruges råmaterialer i produktionsprocessen for den eksporterede vare og hvilke råmaterialer, der er tale om. Ordningen viser kun, at de toldfrit importerede varer er blevet brugt i produktionsprocessen uden nogen skelnen mellem varernes bestemmelsessted (hjemmemarkedet eller eksportmarkedet). På grundlag af disse undersøgelsesresultater kan det ikke konkluderes, at forhåndslicensordningen eller ordningen med forhåndslicens for mellemleverancer opfylder kravene til en toldgodtgørelsesordning eller en substitutionsgodtgørelsesordning.

(66) Begge ordninger kan derfor anses for at være udligningsberettigede. De undersøgte selskaber kunne imidlertid påvise, at mængderne af importerede materialer, der var fritaget for importtold, ikke oversteg de mængder, der blev anvendt til de eksporterede varer. Det konkluderedes derfor, at fritagelsen for importtold i det pågældende tilfælde var indrømmet i henhold til bestemmelserne i bilag I til III til grundforordningen.

(67) Derfor indrømmes der ikke i denne procedure selskaberne nogen fordel i henhold til denne ordning.

7. Udligningsberettigede subsidiebeløb

(68) I henhold til grundforordningen udgjorde de udligningsberettigede subsidiebeløb for de undersøgte eksporterende producenter, udtrykt i værdi, henholdsvis 9,1 %, 4,1 % og 1,0 % (dvs. under ubetydelighedsgrænsen på 3 %, jf. artikel 14, stk. 5, litra b), i grundforordningen).

(69) I overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i grundforordningen udgør den resulterende vejede gennemsnitlige subsidiemargen for de samarbejdsvillige selskaber, som ikke indgik i stikprøven, 5,0 %. Da der blev udvist en høj grad af samarbejdsvilje for Indien (over 98 %), blev restsubsidiemargenen for alle andre selskaber fastsat til niveauet for det selskab, der havde den højeste individuelle margen, dvs. 9,1 %.

>TABELPOSITION>

II. INDONESIEN

1. Indledning

(70) På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende tre ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:

i) Investeringskoordineringsstyrelsesordningen (Badan Koordinasi Penanaman Modal - BKPM)

ii) BAPEKSTA-ordningen (Finansministeriets Center for Forvaltning af Fritagelse for Importtold og Godtgørelser)

iii) den selskabsspecifikke ordning for fritagelse for indkomstskat.

2. Beregning af subsidiebeløbet

(71) Kommissionen beregnede først de fordele, som de undersøgte eksporterende producenter opnåede for hver af de ovennævnte ordninger. Fordelen i henhold til BAPEKSTA-ordningen blev beregnet på grundlag af størrelsen af den toldfritagelse, der blev indrømmet i undersøgelsesperioden, fordelt på den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden. Fordelen i henhold til BKPM-ordningen blev beregnet på grundlag af det ubetalte toldbeløb i undersøgelsesperioden for så vidt angår råmaterialer og reservedele og i perioden fra 1. januar 1991 til udgangen af undersøgelsesperioden for investeringsgoder, for hvilke den pågældende erhvervsgrens normale afskrivningsperiode blev anvendt. For så vidt angår ordningen for fritagelse for selskabsskat fandtes det, at ingen af de undersøgte selskaber opnåede fordel af ordningen.

(72) Den landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiemargen for importen fra Indonesien fandtes at være 0,4 %, hvilket er langt under den ubetydelighedsgrænse for subsidiering på 3 %, der er fastsat for Indonesien i henhold til artikel 14, stk. 5, litra b), i grundforordningen.

(73) De subsidier, der konstateredes for de individuelle eksportører, er på mellem 0,1 % og 2,3 % og ligger i alle tilfælde under ubetydelighedsgrænsen. Det bemærkes, at den landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiemargen blev etableret ved at fastsætte subsidiesatsen for de mængder, hvor der ikke blev udvist samarbejdsvilje (3 % af den samlede import til Fællesskabet i undersøgelsesperioden), på niveauet for den højeste subsidiemargen, der blev fastsat for samarbejdsvillige eksporterende producenter.

(74) Kommissionen behøver derfor ikke undersøge, om de pågældende subsidier er udligningsberettigede.

E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

1. Produktionen i Fællesskabet

(75) Inden for Fællesskabet fremstiller følgende virksomheder PTY:

- Tre producenter i Fællesskabet, som samarbejdede fuldt ud med Kommissionen i forbindelse med undersøgelsen. To af disse EF-producenter var med til at indgive klagen.

- Fire af de seks producenter i Fællesskabet, der indgav klagen, afgav generelle oplysninger om deres aktiviteter i klagen. De samarbejdede ikke i fuldt omfang i forbindelse med undersøgelsen, men støttede proceduren.

- To andre producenter, som ikke var med til at klage, men som gav generelle oplysninger om deres aktiviteter og støttede klagen uden at give detaljerede oplysninger.

- Fjorten andre producenter, der ikke var med til at klage, og som hverken samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen eller gav udtryk for deres mening.

(76) Det PTY, der fremstilles af disse selskaber tilsammen, udgør derfor produktionen i Fællesskabet i henhold til artikel 9, stk. 1, i grundforordningen.

2. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

(77) De tre samarbejdsvillige producenters kumulerede produktion i undersøgelsesperioden udgjorde 85238 tons af en anslået samlet produktion i Fællesskabet på ca. 228491 tons, dvs. 37 %. Hvis de ni producenter, der støttede proceduren, betragtes under ét, tegnede de sig imidlertid for 74 % af produktionen i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

(78) En interesseret part påstod, at kun tre fællesskabsproducenter samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, og at deres samlede produktion ikke udgjorde en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet. Denne part hævdede endvidere, at fire af de seks EF-producenter, som indgav klagen, senere besluttede ikke at samarbejde, fordi de ikke fandt, at der var forvoldt dem skade, og at sagen derfor var indledt på et forkert grundlag, samt at de oplysninger, der blev benyttet til at vurdere den skade, som var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var partiske.

(79) For det første skal det bemærkes, at de producenter, der udtrykkelig støttede klagen før indledningen, tilsammen tegnede sig for omkring to tredjedele af produktionen i Fællesskabet, og tilslutningen var derfor tilstrækkelig til at indlede en undersøgelse. For det andet tegnede de tre selskaber, der samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, sig for mere end 25 % af den samlede produktion i Fællesskabet, hvilket er en betydelig del, jf. artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 8, i grundforordningen.

(80) Kommissionen finder derfor på foreløbigt grundlag, at de tre samarbejdsvillige EF-producenter udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 8, i grundforordningen.

F. SKADE

1. Indledende bemærkninger

1.1. Oplysninger om importen

(81) Udviklingen i importen med hensyn til mængde og priser blev fastsat på grundlag af oplysninger fra Eurostat. Alt importeret PTY henhører under KN-kode 5402 33 00, og ingen andre varer tariferes under denne kode. Eurostats oplysninger for Indien blev sammenlignet med oplysninger fra de eksporterende producenter om undersøgelsesperioden og fandtes at svare meget nøje til disse.

(82) De konstaterede subsidiemargener for Indonesien ligger under ubetydelighedsgrænsen, og der bør derfor foreløbigt se bort fra dette land ved vurderingen af skaden.

1.2. Oplysninger om EF-erhvervsgrenen

(83) Oplysninger om erhvervsgrenen i Fællesskabet blev indhentet fra de tre samarbejdsvillige EF-producenters kontrollerede besvarelser af spørgeskemaerne.

2. Forbruget i Fællesskabet

(84) Det åbenbare forbrug af PTY i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet, EF-erhvervsgrenens samlede verificerede salg på fællesskabsmarkedet og skøn over de øvrige EF-producenters salg (baseret på besvarelser af Kommissionens spørgeskemaer, oplysninger i klagen og Eurostats eksportstatistikker).

(85) Forbruget af PTY i Fællesskabet nåede ca. 340000 tons i undersøgelsesperioden. Som vist i nedenstående tabel steg det med 19 % i løbet af den betragtede periode. Det skal bemærkes, at forbruget nåede et højdepunkt i 1998, men derefter faldt en smule.

>TABELPOSITION>

3. Importen fra Indien

3.1. Den importerede mængde

(86) Importen med oprindelse i Indien tredobledes i løbet af den betragtede periode fra 7583 tons i 1996 til 22683 tons i undersøgelsesperioden. Efter en stærk stigning mellem 1996 og 1998 faldt importen i 1999 for derefter at stige igen i 2000. Der var en yderligere stigning på 17 % i undersøgelsesperioden i forhold til 2000.

(87) Den pågældende imports markedsandel nåede op på 7 % i undersøgelsesperioden mod 3 % ved begyndelsen af den betragtede periode.

>TABELPOSITION>

3.2. Importens priser

(88) De pågældende importerede varers pris faldt med 7 % i den betragtede periode. Priserne faldt kraftigt i 1999, hvor der forekom et stærkt fald i importmængden.

>TABELPOSITION>

3.3. Prisunderbud

(89) Med henblik på at analysere prisunderbuddet blev EF-erhvervsgrenens priser på den pågældende vare sammenlignet med de indiske importvarers priser på fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden, idet der blev anvendt vejede gennemsnitspriser for hver PTY-type.

(90) Der blev taget hensyn til følgende elementer ved sammenligningen af de importerede varer og det af EF-erhvervsgrenen fremstillede PTY: decitex (vægten i gram af 1000 meter garn), antallet af fibre, de kemiske ændringer (f.eks. ildresistens) og garnets farve (ufarvet, spindfarvet eller traditionelt farvet).

(91) Priserne på de fra Indien importerede varer er de cif-priser, der blev anført af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i deres besvarelse af spørgeskemaet, behørigt justeret for told og omkostninger efter importen. EF-erhvervsgrenens priser er de priser, der blev oplyst i besvarelserne af spørgeskemaerne for salget i Fællesskabet til den første uafhængige kunde, ab fabrik.

(92) Prisunderbudsmargenen i undersøgelsesperioden fandtes på dette grundlag at udgøre mellem 21 % og 36 % af EF-erhvervsgrenens priser for de eksporterende producenter, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.

4. EF-erhvervsgrenens situation

4.1. Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(93) EF-erhvervsgrenens produktion steg med 18 % i løbet af den betragtede periode, men faldt i undersøgelsesperioden med 3 % i forhold til 2000. Produktionskapaciteten steg med 33 % i samme periode. Kapaciteten blev løbende udvidet og moderniseret for at øge EF-erhvervsgrenens konkurrenceevne. Kapacitetsudnyttelsesgraden var forholdsvis høj indtil 1998, men faldt derefter med 11 procentpoint.

>TABELPOSITION>

4.2. Lagre

(94) Ultimolagrene varierede fra år til år og havde tendens til at falde i forhold til produktionsniveauet.

>TABELPOSITION>

4.3. Salgsmængde, markedsandel og vækst

(95) EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet i den betragtede periode steg med 8 % målt i mængde. EF-erhvervsgrenens salg voksede imidlertid ikke så meget som forbruget, der steg med 16 % i denne periode. EF-erhvervsgrenen mistede derfor en markedsandel på to procentpoint i den betragtede periode.

>TABELPOSITION>

4.4. Faktorer, der påvirkede priserne

(96) EF-erhvervsgrenens salgspriser faldt med 9 % i løbet af den betragtede periode. Den stadig større import med oprindelse i Indien, dens lave priser og den faldende prisudvikling udøvede et betydeligt pristryk på EF-erhvervsgrenen, der var tvunget til at sænke priserne i et forsøg på at bevare sin markedsandel.

>TABELPOSITION>

4.5. Rentabilitet

(97) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i afkastet af nettosalget på fællesskabsmarkedet faldt stærkt i løbet af den betragtede periode, nemlig fra + 3 % i 1996 til - 12 % i undersøgelsesperioden.

>TABELPOSITION>

4.6. Investeringer og mulighederne for at tilvejebringe kapital

(98) Der blev vedvarende foretaget investeringer i den betragtede periode, men på et lavere niveau i undersøgelsesperioden. Hovedparten af disse udgifter blev registreret under posterne maskiner, udstyr og andet. Investeringerne var særlig betydelige i 1998, hvilket svarer til en fællesskabsproducents etablering af en ny PTY-fabrik på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenens finansielle udsigter stadig var gode.

>TABELPOSITION>

(99) EF-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe kapital fra enten eksterne finansieringsselskaber eller fra moderselskaberne var ikke i alvorlig grad berørt ved begyndelsen af den betragtede periode. I betragtning af tabene i undersøgelsesperioden blev mulighederne for at tilvejebringe kapital dog skadet alvorligt i undersøgelsesperioden.

4.7. Afkast af investeringer

(100) Ved vurderingen af den subsidierede imports indvirkning på EF-erhvervsgrenens afkast af investeringer undersøgte Kommissionen fortjenesten eller tabet før skat i forhold til EF-erhvervsgrenens samlede aktiver.

(101) Salget af PTY tegner sig for hovedparten af EF-erhvervsgrenens omsætning. Afkastet af investeringerne blev derfor fordelt, så denne andel blev afspejlet.

(102) Afkastet af investeringerne udviklede sig i overensstemmelse med rentabilitetstallene og viste klart forværringen af EF-erhvervsgrenens finansielle situation.

>TABELPOSITION>

4.8. Likviditet

(103) Salget af PTY tegner sig for hovedparten af EF-erhvervsgrenens omsætning. Likviditeten blev derfor fordelt, så denne andel blev afspejlet.

(104) Tallene i nedenstående tabel vedrørende EF-erhvervsgrenens likviditet bekræftede klart, at dens finansielle situation er blevet forværret.

>TABELPOSITION>

4.9. Beskæftigelse, produktivitet og lønninger

(105) Følgende tabel viser antallet af ansatte i EF-erhvervsgrenen, der beskæftiger sig med den pågældende vare, samt de dermed forbundne omkostninger.

>TABELPOSITION>

(106) Ved udgangen af undersøgelsesperioden beskæftigede EF-erhvervsgrenen 1403 ansatte, hvilket var en samlet stigning på 19 % i løbet af den betragtede periode; dette fulgte hovedsagelig en væsentlig stigning i 1998 og 1999, hvor EF-erhvervsgrenen besluttede at foretage en betydelig udvikling af sin produktionskapacitet. Denne udvidelse blev planlagt, mens udsigterne stadig var gode (se betragtning 98). Beskæftigelsesomkostningerne i forhold til antallet af ansatte steg med 30 % i samme periode.

(107) Produktiviteten i undersøgelsesperioden var omtrent som i 1996. I 1999, hvor både produktionskapaciteten og antallet af ansatte blev udvidet, forværredes produktiviteten midlertidigt.

4.10. Genrejsning fra tidligere dumping

(108) I 1997 og 1998 var EF-erhvervsgrenens finansielle resultater tilfredsstillende, hvilket viste, at den havde overvundet følgerne af den tidligere dumping af importerede varer med oprindelse i tredjelande, over for hvilke der var indført antidumpingforanstaltninger. Der er endelige antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen af PTY med oprindelse i Malaysia, Indonesien, Thailand og Taiwan (se betragtning 4).

4.11. Faktisk subsidiemargen

(109) Subsidiemargenerne for Indien er angivet i afsnittet om subsidier (betragtning 69). De fastsatte margener er klart over ubetydelighedsgrænsen. I betragtning af størrelsen af og priserne på den subsidierede import kan virkningerne af de faktiske subsidiemargener desuden ikke anses for at være ubetydelige.

5. Konklusion om skade

(110) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden tredobledes den importerede mængde PTY med oprindelse i Indien fra under 7500 tons til over 22000 tons. Dette førte til en samlet stigning i den pågældende imports markedsandel på 4 procentpoint i en periode, hvor forbruget steg med 19 %. Priserne på den pågældende import lå under EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode, idet prisunderbuddet i undersøgelsesperioden udgjorde mellem 30 % og 45 %.

(111) Samtidig forværredes EF-erhvervsgrenens situation mellem 1996 og undersøgelsesperioden med hensyn til markedsandel, salgspriser, rentabilitet, afkast af investeringer, likviditet og evnen til at tilvejebringe kapital. EF-erhvervsgrenens dårlige finansielle resultater var et resultat af trykket mod dens priser.

(112) Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 8 i grundforordningen.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(113) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 6, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om den væsentlige skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af den subsidierede import fra det pågældende land. I overensstemmelse med artikel 8, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen også andre kendte faktorer, der kan have skadet EF-erhvervsgrenen, for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke fejlagtigt blev tilskrevet den subsidierede import.

(114) Der er i øjeblikket antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen med oprindelse i Thailand, Indonesien, Taiwan og Malaysia med henblik på at afhjælpe den skadelige dumping fra disse lande. Importen af PTY med oprindelse i disse fire lande er for tiden genstand for fornyede antidumpingundersøgelser i forbindelse med udløb (se betragtning 4). Der blev taget hensyn hertil ved denne undersøgelse.

2. Virkningerne af den subsidierede import

2.1. Mængde

(115) Importen af PTY med oprindelse i Indien tredobledes i løbet af den betragtede periode og udgjorde 22683 i undersøgelsesperioden.

(116) Den betydelige stigning i importen med oprindelse i Indien til priser, der lå langt under EF-erhvervsgrenens priser, og denne imports erobring af markedsandel i løbet af den betragtede periode faldt sammen med en alvorlig forværring af EF-erhvervsgrenens situation, særlig med hensyn til markedsandel, salgspriser, likviditet, evnen til at tilvejebringe kapital, afkast af investeringer og rentabilitet.

(117) Denne forværring var mest udtalt mellem 2000 og undersøgelsesperioden, hvor den subsidierede import udtrykt i mængde steg med yderligere 17 % til et rekordhøjt niveau.

2.2. Priser

(118) Fra 1996 til undersøgelsesperioden faldt den subsidierede imports priser med 7 %, mens dens markedsandel steg med 4 procentpoint. Samtidig reducerede EF-erhvervsgrenen sine salgspriser med 9 % i et mislykket forsøg på at bevare sin markedsandel.

(119) Priserne på den subsidierede import lå konstant under EF-erhvervsgrenens priser, idet underbudsmargenen for de undersøgte eksporterende producenter lå på mellem 30 % og 45 % i undersøgelsesperioden.

(120) Kommissionen finder derfor, at presset fra den pågældende import, hvis mængde og markedsandel voksede betydeligt fra og med 1996, og som blev solgt til særlig lave subsidierede priser, forårsagede et prisfald for EF-erhvervsgrenen og en forværring af dens finansielle situation.

3. Andre faktorers indvirkning

3.1. Import fra andre tredjelande

(121) Fire lande, der eksporterer PTY til Fællesskabet, er genstand for antidumpingtold, nemlig Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand. Disse fire lande havde en markedsandel på 18 % i undersøgelsesperioden. I løbet af den betragtede periode steg markedsandelen for importen med oprindelse i disse lande med 3 procentpoint fra 15 % i 1996 til 18 % i undersøgelsesperioden. De gennemsnitlige cif-priser på denne import ligger under EF-erhvervsgrenens priser. Det er de eksporterende producenter i Indonesien og Taiwan, for hvilke antidumpingtolden er fastsat til 0 %, som reelt har øget salget på fællesskabsmarkedet. Det kan ikke udelukkes, at denne import kan have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen. Dette er i øjeblikket ved at blive undersøgt i forbindelse med fornyede undersøgelser, der blev indledt den 31. maj 2002(16) på grundlag af artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96.

(122) Importen med oprindelse i andre tredjelande havde en markedsandel på 19 % i undersøgelsesperioden og steg målt i mængde med 47 % i løbet af den betragtede periode. De mest betydelige mængder havde oprindelse i USA, Tyrkiet og Sydkorea. De gennemsnitlige cif-priser på denne import ligger en smule under EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik. Hvis man imidlertid tager hensyn til told og omkostninger efter importen, er priserne på omtrent samme niveau som EF-erhvervsgrenens priser. Denne import kan derfor ikke anses for at have skadet EF-erhvervsgrenen.

>TABELPOSITION>

3.2. Råvarepriser

(123) Den vigtigste råvare, der anvendes ved fremstillingen af PTY, er orienteret garn af polyester (POY).

(124) EF-erhvervsgrenen køber POY både i og uden for Fællesskabet. Noget POY købes også fra forretningsmæssigt forbundne selskaber. Det fremgik af en detaljeret decitex-sammenligning mellem priser inden for grupper, priser betalt på markedet og priser offentliggjort i fagpressen (PCI), at indkøbene fra forretningsmæssigt forbundne selskaber fandt sted til almindelige basismarkedspriser. Salgsbetingelserne svarer også til de almindelige betingelser på markedet.

(125) Som vist i nedenstående tabel steg den faktiske pris, som EF-erhvervsgrenen betalte for POY, betydeligt i 1997 og 1998 og faldt derefter til et niveau, der var lavere end ved begyndelsen af den betragtede periode. Det kan således ikke antages, at råvarepriserne forvoldte EF-erhvervsgrenen skade.

>TABELPOSITION>

3.3. EF-erhvervsgrenens eksportresultater

(126) Udtrykt i mængde steg EF-erhvervsgrenens eksport med næsten 400 % i løbet af den betragtede periode til 5200 tons, idet EF-erhvervsgrenen har udviklet vedvarende handelsforbindelser med partnere uden for Fællesskabet. Det skal bemærkes, at den faktisk eksporterede mængde er lille i forhold til EF-erhvervsgrenens samlede salg.

(127) Det kan konkluderes, at da eksporten er steget i løbet af perioden, kan den ikke være ansvarlig for den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

3.4. Ændringer i forbrugsmønstret

(128) Forbruget af den pågældende vare i Fællesskabet steg med 19 % i løbet af den betragtede periode. Konklusionen var derfor, at denne faktor ikke havde bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen havde lidt.

4. Konklusion om årsagssammenhæng

(129) Den betydelige stigning i den indiske imports mængde og markedsandel i løbet af den betragtede periode og navnlig i undersøgelsesperioden samt størrelsen af prisunderbuddet i undersøgelsesperioden havde væsentlige negative følger for EF-erhvervsgrenens markedsandel og salgspriser. Dette påvirkede igen en række af EF-erhvervsgrenens økonomiske indikatorer, særlig rentabiliteten og afkastet af investeringer. I betragtning af ovenstående finder Kommissionen, at importen af PTY med oprindelse i Indien havde en betydelig negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, og at andre faktorer, særlig importen fra tredjelande og herunder Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand, ikke havde en sådan virkning, at der var grund til at ændre konklusionen om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem den subsidierede import fra Indien og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

I betragtning af ovenstående analyse, hvor der er gjort behørigt rede for virkningerne af alle kendte faktorer på EF-erhvervsgrenens situation og skelnet mellem de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det, at disse andre faktorer ikke i sig selv ændrer det forhold, at den konstaterede væsentlige skade kan tilskrives den subsidierede import.

(130) Det konkluderes derfor foreløbigt, at den subsidierede import med oprindelse i det pågældende land har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 8, stk. 6, i grundforordningen.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Almindelige bemærkninger

(131) Kommissionen undersøgte, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende subsidiering var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Med henblik herpå og i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, i grundforordningen baseredes fastlæggelsen af Fællesskabets interesser på en vurdering af alle de forskellige involverede interesser, dvs. EF-erhvervsgrenens, andre fællesskabsproducenters, importørernes, forhandlernes, brugernes og leverandørernes interesser.

2. Undersøgelsen

(132) Kommissionen sendte spørgeskemaer til importører, leverandører af råmaterialer og industrielle brugere af den pågældende vare. I alt blev der sendt 13 spørgeskemaer til leverandører, 21 til brugere, 14 til importører og 16 til andre producenter af PTY.

(133) Der blev modtaget rettidige besvarelser af spørgeskemaet fra:

- En direkte leverandør af råmaterialer, der leverede MEG og PTA til EF-erhvervsgrenen:

- BP Chemicals Ltd (Det Forenede Kongerige)

- En bruger af den pågældende vare, som fremstiller tekstiler, der hovedsagelig skal bruges i automobil- og polstringssektoren:

- Mattes & Ammann KG (Tyskland)

- To andre producenter af PTY:

- FITEXAR SA (Portugal)

- Manifattura di Stabbia Spa (Italien)

- Ingen importører af den pågældende vare besvarede spørgeskemaet.

3. De sandsynlige virkninger for EF-erhvervsgrenen og andre PTY-producenter i Fællesskabet, hvis der indføres foranstaltninger

(134) EF-erhvervsgrenen er levedygtig og i stand til at forsyne markedet. EF-erhvervsgrenen har gjort en stor indsats for at opfylde kravene fra brugerne og især automobilindustrien, der efterspørger varer af høj kvalitet til levering, når de ønsker det. EF-erhvervsgrenen har vist vilje til at bevare en konkurrencedygtig tilstedeværelse på fællesskabsmarkedet. Eksempler på sådanne skridt er:

a) udvikling af specifikke varer til nichemarkeder

b) forbedring af produktiviteten, herunder udbredt anvendelse af moderne produktionsteknikker (f.eks. øget mekanisering og brug af edb).

(135) Det er klart, at de foreslåede foranstaltninger vil gavne EF-erhvervsgrenen. Der er ingen grund til at betvivle, at EF-erhvervsgrenen vil være levedygtig og konkurrencedygtig i en situation med normale markedsvilkår. Dette støttes af dens rentabilitetsniveau mellem 1996 og 1999 og af dens position på fællesskabsmarkedet i sektoren for specialvarer, der endnu ikke er mål for den subsidierede import.

(136) EF-erhvervsgrenen har lidt under skadevoldende subsidiering. Den subsidierede import fra Indien underbød og trykkede EF-erhvervsgrenens salgspriser, forvoldte en mindre begrænsning af dens markedsandel og forhindrede den i at vokse i samme takt som markedsudviklingen. Den subsidierede import fra Indien var til stor skade for EF-erhvervsgrenens rentabilitet og afkast af investeringer. Investeringerne faldt også, især i undersøgelsesperioden. Hvis denne situation fortsætter uændret, vil der fortsat forekomme tab af samme størrelsesorden som i undersøgelsesperioden, og EF-erhvervsgrenens levedygtighed på lang sigt vil blive bragt i fare.

(137) De øvrige producenter, der besvarede Kommissionens spørgeskema, støttede disse synspunkter.

(138) Det konkluderes derfor foreløbigt, at det vil være i EF-erhvervsgrenens og de øvrige fællesskabsproducenters interesse, at der indføres foranstaltninger.

4. Sandsynlige virkninger for importørerne, hvis der indføres foranstaltninger

(139) Der blev ikke modtaget besvarelser fra nogen importør eller forhandler.

(140) Importørernes manglende samarbejdsvilje i denne sag fører til den konklusion, at en indførelse af foranstaltninger mod importen med oprindelse i Indien sandsynligvis ikke vil have nogen væsentlig indvirkning på situationen for ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere af PTY i Fællesskabet.

5. Sandsynlige virkninger for leverandørerne af råmaterialer, hvis der indføres foranstaltninger

(141) Producenterne i Fællesskabet køber hovedsagelig monoethylenglykol (MEG), renset terephthalsyre (PTA) eller dimethylterephthalat (DMT) for at producere orienteret garn af polyester (POY), der efterfølgende tekstureres for at fremstille PTY. Nogle producenter i Fællesskabet køber også POY direkte.

(142) Den leverandør, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, beskæftiger mere end 300 personer med fremstilling af PTA og MEG.

(143) Den samarbejdsvillige leverandør arbejdede tæt sammen med producenter i Fællesskabet og opnåede en betydelig del af sin omsætning fra salget til dem. En begrænsning af EF-erhvervsgrenens indkøb vil derfor have alvorlige følger for dette selskab.

(144) Det er klart, at en indførelse af foranstaltninger vil bidrage til at bevare EF-erhvervsgrenens og derved også dens leverandørers aktivitetsniveau. Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at en indførelse af foranstaltninger er i leverandørindustriernes interesse.

6. Sandsynlige virkninger for brugerne, hvis der indføres foranstaltninger

(145) Som nævnt samarbejdede kun én bruger. Denne bruger er hovedsagelig berørt af den mulige yderligere koncentration af PTY-sektoren, hvis der indføres foranstaltninger, da der forekom en vis koncentration inden for store multinationale selskaber.

(146) Dette argument er ikke overbevisende, da EF-erhvervsgrenen omfattede 23 producenter i undersøgelsesperioden. Hvis der ikke indføres foranstaltninger, er det desuden sandsynligt, at der vil forekomme en yderligere koncentration på verdensplan. EF-erhvervsgrenens eksistens kan endda stå på spil, hvilket vil gøre brugerne fuldstændig afhængige af import. Hvis der derimod indføres foranstaltninger, vil de forskellige producenter i Fællesskabet sandsynligvis fortsat konkurrere indbyrdes og med varer, der ikke er indført til subsidierede priser, hvilket vil give brugerne de bedste markedsvilkår.

(147) I betragtning af det begrænsede antal besvarelser af Kommissionens spørgeskemaer og trods de bemærkninger, der blev fremsat af det selskab, der besvarede spørgeskemaet, konkluderes det derfor foreløbigt, at en indførelse af antisubsidieforanstaltninger ikke ville have en negativ indvirkning på brugernes levedygtighed og konkurrenceevne.

7. Konklusion

(148) En indførelse af udligningsforanstaltninger er i EF-erhvervsgrenens, andre PTY-fællesskabsproducenters og råvareleverandørernes interesse. Det vil gøre det muligt for disse sektorer at forbedre deres rentabilitet og foretage nye investeringer, hvilket er afgørende for deres levedygtighed.

(149) Hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil den fortsatte forværring af EF-erhvervsgrenens rentabilitet, der konstateredes gennem den betragtede periode, bringe den alvorligt i fare.

(150) Det blev også konkluderet, at en indførelse af udligningsforanstaltninger ikke ville have skadelige følger for brugernes levedygtighed og konkurrenceevne.

(151) På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen foreløbigt, at der ikke foreligger tvingende årsager til ikke at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger i dette tilfælde.

I. INGEN INDFØRELSE AF TOLD

(152) Da det konstateredes, at den landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiemargen for importen med oprindelse i Indonesien er ubetydelig, besluttedes det på foreløbigt grundlag ikke at indføre udligningstold på importen med oprindelse i dette land.

J. MIDLERTIDIGE ANTISUBSIDIEFORANSTALTNINGER

1. Skadestærskel

(153) For at forhindre, at den subsidierede import forvolder yderligere skade, ansås det for passende at indføre udligningsforanstaltninger i form af midlertidig told.

(154) Med henblik på at fastsætte tolden tog Kommissionen hensyn til de subsidiemargener, der er fastlagt, og den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

(155) Kommissionen fastsatte med henblik herpå en ikke-skadevoldende pris på grundlag af EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger plus en rimelig fortjenstmargen på 8 %, som blev anset for at være nødvendig for at sikre erhvervsgrenens levedygtighed, og som var den fortjeneste, erhvervsgrenen havde haft i 1998, hvor den subsidierede import fra Indien ikke havde trykket EF-erhvervsgrenens priser og hvor importen fra de lande, der er genstand for foranstaltninger, allerede havde samme niveau som i undersøgelsesperioden. Den ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med priserne på den subsidierede import og dumpingimporten, der blev benyttet til at fastslå prisunderbuddet, jf. ovenstående. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi for at fastsætte skadestærsklen.

(156) For at beregne den skadestærskel, der var gældende for eksporterende producenter, der samarbejdede, men ikke indgik i stikprøven, blev den vejede gennemsnitlige skadestærskel for selskaberne i stikprøven benyttet.

(157) For de eksporterende producenter i Indien, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes skadestærsklen for landet som helhed på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 28, stk. 1, i grundforordningen. I betragtning af den høje grad af samarbejdsvilje ansås det for passende at fastsætte skadestærsklen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber på niveauet for den højeste skadesmargen, der var konstateret for et samarbejdsvilligt selskab i det pågældende land.

2. Midlertidige foranstaltninger

(158) Da subsidiemargenerne fandtes at være lavere end skadesmargenerne, bør den midlertidige told svare til de konstaterede subsidiemargener, jf. artikel 12, stk. 1, i grundforordningen.

>TABELPOSITION>

(159) De antisubsidietoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af selskaberne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".

(160) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antisubsidietoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(17) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter behov vil Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

3. Afsluttende bestemmelse

(161) Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledningen af undersøgelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det bemærkes, at alle afgørelser, der træffes vedrørende indførelsen af told med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre henhørende under KN-kode 5402 33 00 og med oprindelse i Indien.

2. Den midlertidige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber:

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for 20 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 30 i forordning (EF) nr. 2026/97.

De berørte parter kan inden for en frist på en måned fra datoen for nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til dens anvendelse, jf. artikel 31, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2026/97.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 anvendes i fire måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 2002.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

(2) EFT C 315 af 9.11.2001, s. 2 og 5.

(3) EFT C 315 af 9.11.2001, s. 2 og 5.

(4) EFT L 145 af 5.6.1997, s. 1.

(5) EFT L 238 af 22.9.2000, s. 1.

(6) EFT L 289 af 12.11.1996, s. 14.

(7) EFT L 149 af 2.6.2001, s. 5.

(8) EFT L 347 af 16.12.1988, s. 10.

(9) EFT L 241 af 26.9.2000, s. 1.

(10) EFT C 135 af 6.6.2002, s. 10.

(11) EFT C 170 af 14.6.2001, s. 2.

(12) EFT C 316 af 10.11.2001, s. 9.

(13) EFT C 316 af 10.11.2001, s. 9.

(14) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(15) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.

(16) EFT C 129 af 31.5.2002, s. 2 og 5.

(17) Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Handel

Direktorat B

J-79 5/17

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel.