ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo renset for engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forventes at forbedres gradvis fra et underskud på omkring 1,75 % af BNP i 2006 til et overskud på 0,5 % af BNP i 2009. Som i den forrige opdatering af konvergensprogrammet er den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, der præsenteres i programmet, et strukturelt underskud på 1 % af BNP, som efter programmet søges realiseret senest i 2008. Hvis den mellemfristede målsætning, der er mere ambitiøs end minimumskravet (som er sat til et underskud på ca. 2 % af BNP), bliver realiseret, burde målet om at skabe en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud opfyldes. Den mellemfristede målsætning ligger inden for det interval, der anføres for euroområdet og ERM II-medlemsstaterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og afspejler gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.
(7)

I lyset af denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet at være tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning opfyldes i 2008, således som det er planlagt i programmet. Desuden ser budgetstillingen ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving igennem hele programperioden. Tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, der er angivet i programmet, er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det præciseres, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % af BNP som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Efter opfyldelsen af den mellemfristede budgetmålsætning er den finanspolitiske linje, der er angivet i programmet, også i overensstemmelse med pagten.
(9)

Den langsigtede budgetmæssige virkning af aldringen i Italien ligger under EU-gennemsnittet, idet pensionsudgifterne viser en mere begrænset stigning end gennemsnittet i EU takket være de vedtagne pensionsreformer, forudsat at de gennemføres fuldt ud, herunder bl.a. den periodiske aktuarmæssige tilpasning i overensstemmelse med den forventede levealder. En forøgelse af beskæftigelsesgraden, navnlig blandt ældre arbejdstagere, kunne forbedre arbejdstagernes fremtidige pensioner og bidrage til, at pensionsreformerne bliver en succes. Selv om den budgetmæssige udgangsposition er forbedret en smule i forhold til 2005, udgør den en risiko for holdbare offentlige finanser, allerede inden den langsigtede budgetvirkning af den aldrende befolkning tages i betragtning. Endvidere ligger bruttogældens nuværende niveau et godt stykke over traktatens referenceværdi, og hvis den skal reduceres, vil det kræve, at der over en lang periode skal opnås og fastholdes store primære overskud. Italien ser som helhed ud til at stå over for en mellemhøj risiko for så vidt angår de offentlige finansers holdbarhed.
(9)

Det er usikkert, hvilke konsekvenser befolkningens aldring vil få for de offentlige finanser i Grækenland på lang sigt, eftersom der ikke foreligger fremskrivninger af pensionsudgifterne. De vil dog med stor sandsynlighed ligge klart over EU-gennemsnittet. I henhold til de senest tilgængelige oplysninger fra 2002-opdateringen af det græske stabilitetsprogram forventes der på lang sigt en betydelig stigning i pensionsudgifterne opgjort som en andel af BNP. Den indledende budgetstilling, der ganske vist er bedre end i 2005, udgør en betydelig risiko for de offentlige finansers holdbarhed, selv før der tages hensyn til de langsigtede budgetkonsekvenser af befolkningens aldring. Desuden overskrider den aktuelle bruttogældskvote klart traktatens referenceværdi, og for at mindske den vil der være behov for store primære overskud i en lang periode. Den planlagte konsolidering af de offentlige finanser kombineret med hastende reformforanstaltninger, der kan bremse den forventede store stigning i udgifterne forbundet med befolkningens aldring, skulle bidrage til at mindske risiciene med hensyn til den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser. Det ville være nemmere at bedømme de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, hvis der forelå langfristede fremskrivninger af pensionsudgifterne.
(9)

Den langsigtede virkning af befolkningens aldring i Irland er noget større end gennemsnittet for EU, hvilket hovedsagelig skyldes en relativt ung befolkning og dermed en større stigning i pensionsudgifterne som procent af BNP i de kommende årtier, også påvirket af pensionssystemets fuldstændige indkøring. Den initiale budgetstilling, der er forbedret sammenlignet med 2005, bidrager væsentligt til at dæmpe aldringens langsigtede budgetvirkninger, men er ikke tilstrækkelig til fuldstændig at dække den betydelige stigning i udgifterne som følge af befolkningens aldring. Fastholdelse af store primære overskud på mellemlang sigt og implementering af foranstaltninger med henblik på at dæmpe den betydelige stigning i aldersrelaterede udgifter vil, som det anføres i programmet, bidrage til at mindske risikoen for holdbarheden i de offentlige finanser. Irland ser som helhed ud til at stå over for en mellemhøj risiko, for så vidt angår de offentlige finansers holdbarhed.
(5)

Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, ventes at blive forringet med omkring et halvt procentpoint af BNP i 2007, at stabilisere sig i 2008 og at blive forbedret med omkring et halvt procentpoint af BNP i 2009. Som i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet er den mellemfristede budgetmålsætning, der forelægges i programmet, et underskud på den strukturelle saldo på fra 0,5 til 1 % af BNP, som programmet forventer at fastholde igennem programperioden. Da den nedre grænse i båndet i den mellemfristede budgetmålsætning er lig med den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 1 % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der er angivet for euroområdet og i ERM II-staterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.
(7)

Under hensyntagen til denne risikovurdering og under forudsætning af at udgiftsmålene følges nøje, og der ikke vedtages nye foranstaltninger, der vil have negative virkninger for budgettet, forekommer budgetstillingen i programmet at være tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning nås senest i 2007, som forventet i programmet. Desuden ser den ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving fra og med 2007. Det tempo i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, der er angivet i programmet, er helt i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvori det præciseres, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % af BNP som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Efter at den mellemfristede budgetmålsætning er nået, er den finanspolitiske stilling, der er angivet i programmet, også helt i overensstemmelse med pagten.
(7)

Under hensyntagen til denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet forenelig med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2006, et år før den frist, Rådet har fastsat. Budgetstillingen ser desuden ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving fra og med 2007, om end der er tale om visse risici i 2008. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud bør farten i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, der er angivet i programmet, sættes op — navnlig i 2008 — for at være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det præciseres, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Der planlægges bl.a. ingen forbedring i den strukturelle saldo i 2008, på et tidspunkt, hvor der forventes at være tale om økonomiske opgangstider. Hvis den krævede kurs i strukturtilpasningen følges, vil det rent faktisk være muligt at nå den mellemfristede budgetmålsætning inden for programperioden.
(4)

Programmet indgår i de franske myndigheders overordnede strategi for gældsnedbringelse og fremlægges som et flerårigt gældsnedbringelsesprogram, hvor målet er et underskud på nul og et gældsniveau under 60 % af BNP senest i 2010. Der regnes med en løbende nedbringelse af underskuddet — men sådan at den største indsats gøres i sidste del af programperioden — fra 2,7 % af BNP i 2006 (2,5 % i 2007) til 0 % af BNP i 2010, dvs. en samlet reduktion på 2,7 procentpoint af BNP. Det primære underskud på 0,1 % af BNP i 2006 forventes fra 2007 og fremad at blive vendt til et overskud, som vil udgøre 2,5 % af BNP i 2010. Den planlagte finanspolitiske konsolidering er udgiftsdrevet: den er baseret på flerårige mål for stigningen i de offentlige udgifter, der indebærer en formindskelse af de primære udgifters andel af BNP på næsten 3 procentpoint af BNP over den betragtede periode. I forhold til det tidligere program bekræfter denne opdatering i det store og hele den planlagte finanspolitiske justering på baggrund af et næsten uændret makroøkonomisk scenario.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 251/2

KOMMISSIONENS UDTALELSE

af 24. oktober 2007

om planen for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved nedlukning af kraftværket I Trino i Italien, i henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(2007/C 251/02)

Den 15. januar 2007 modtog Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37 fra den spanske regering de almindelige oplysninger om en plan for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved nedlukningen af kernekraftværket Trino.

På grundlag af disse oplysninger og efter høring af ekspertgruppen har Kommissionen udfærdiget følgende udtalelse:

1. Afstanden mellem anlægget og det nærmeste punkt i en medlemsstat (i dette tilfælde Frankrig) er ca. 190 km.

2. Under normale nedlukningsforhold giver flydende og luftformige udledninger ikke anledning til nogen sundhedsmæssigt betydelig udsættelse af befolkningen i en anden medlemsstat.

3. Fast radioaktivt affald, som opstår som følge af nedlukning, opbevares i et anlæg på stedet indtil slutdeponering i et planlagt nationalt depot. Ikke-radioaktivt fast affald eller restaffald samt stoffer, der er undtaget fra lovpligtig kontrol, frigives til bortskaffelse som konventionelt affald eller til genbrug eller genvinding. Dette vil ske i overensstemmelse med kriterierne i de grundlæggende sikkerhedsnormer (Rådets direktiv 96/29/Euratom).

4. Skulle der ske uforudsete udslip af radioaktive stoffer som følge af en ulykke af den type og størrelse, som behandles i de almindelige oplysninger, vil befolkningen i andre medlemsstater ikke modtage doser, der giver anledning til nogen sundhedsmæssigt betydelig virkning.

Kommissionen udtaler derfor konkluderende, at gennemførelsen af planen for bortskaffelse af radioaktivt affald i enhver form fra nedlukningen af kernekraftværket i Trino i Italien hverken under normal drift eller i tilfælde af en ulykke af den type og størrelse, som behandles i de almindelige oplysninger, kan antages at ville medføre radioaktiv kontaminering af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 251/1

KOMMISSIONENS UDTALELSE

af 24. oktober 2007

om planen for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved nedlukning af kraftværket I Garigliano i Italien, i henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(2007/C 251/01)

Den 15. januar 2007 modtog Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37 fra den spanske regering de almindelige oplysninger om en plan for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved nedlukningen af kernekraftværket Garigliano.

På grundlag af disse oplysninger og efter høring af ekspertgruppen har Kommissionen udfærdiget følgende udtalelse:

1. Afstanden mellem anlægget og det nærmeste punkt i en medlemsstat (i dette tilfælde Frankrig) er ca. 190 km.

2. Under normale nedlukningsforhold giver flydende og luftformige udledninger ikke anledning til nogen sundhedsmæssigt betydelig udsættelse af befolkningen i en anden medlemsstat.

3. Fast radioaktivt affald, som opstår som følge af nedlukning, opbevares i et anlæg på stedet indtil slutdeponering i et planlagt nationalt depot. Ikke-radioaktivt fast affald eller restaffald samt stoffer, der er undtaget fra lovpligtig kontrol, frigives til bortskaffelse som konventionelt affald eller til genbrug eller genvinding. Dette vil ske i overensstemmelse med kriterierne i de grundlæggende sikkerhedsnormer (Rådets direktiv 96/29/Euratom).

4. Skulle der ske uforudsete udslip af radioaktive stoffer som følge af en ulykke af den type og størrelse, som behandles i de almindelige oplysninger, vil befolkningen i andre medlemsstater ikke modtage doser, der giver anledning til nogen sundhedsmæssigt betydelig virkning.

Kommissionen udtaler derfor konkluderende, at gennemførelsen af planen for bortskaffelse af radioaktivt affald i enhver form fra nedlukningen af kernekraftværket i Garigliano i Italien hverken under normal drift eller i tilfælde af en ulykke af den type og størrelse, som behandles i de almindelige oplysninger, kan antages at ville medføre radioaktiv kontaminering af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum.
2.

Den planlagte ændring vil medføre generelt lavere grænser for udledning af gasser og væsker, dog ventes grænseværdien for tritium i væskeform at blive højere.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 157/1

KOMMISSIONENS UDTALELSE

af 9. juli 2007

om planen for bortskaffelse af radioaktivt affald fra NCS-opbevaringsanlægget for radioaktivt affald i Hanau i Tyskland i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(2007/C 157/01)

Den 18. oktober 2006 modtog Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37 generelle data fra Forbundsrepublikken Tysklands regering om planen for bortskaffelse af radioaktivt affald fra NCS-anlægget i Hanau.

På grundlag af disse data samt supplerende oplysninger, som Kommissionen udbad sig den 7. december 2006, og som de tyske myndigheder forelagde den 31. januar 2007, og efter høring af ekspertgruppen fremsætter Kommissionen følgende udtalelse:

1. Afstanden mellem anlægget og den nærmeste medlemsstat (i dette tilfælde Frankrig) er ca. 150 km.

2. Under normale forhold vil flydende og gasformige udledninger ikke udsætte befolkningen i andre medlemsstater for en sundhedsmæssig risiko.

3. Fast radioaktivt affald fra produktionsaktiviteterne vil blive bortskaffet på et godkendt sted.

4. Skulle der utilsigtet blive udledt radioaktivt spildevand som følge af et uheld af den art og i det omfang, der er beskrevet i de generelle data, vil de doser, der modtages i andre medlemsstater, ikke kunne påvirke befolkningens sundhed.

Kommissionen konkluderer, at gennemførelsen af planen for bortskaffelse af radioaktivt affald i hvilken som helst form fra driften af NCS-anlægget i Hanau i Forbundsrepublikken Tyskland hverken under normal drift eller i tilfælde af et uheld af den art og i det omfang, der er beskrevet i de generelle data, kan antages at ville medføre en radioaktiv forurening af en anden medlemsstats vand, jord eller luftrum.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/1

KOMMISSIONENS UDTALELSE

af 21. juni 2007

om en ændret plan for bortskaffelse af radioaktivt affald fra SOCATRI's dekontaminerings- og uranoparbejdningsanlæg på Tricastin-værket i Frankrig, jf. Euratom-traktatens artikel 37

(Kun den franske udgave er autentisk)

(2007/C 138/01)

Den 25. oktober 2006 modtog Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37 fra den franske regering de almindelige oplysninger om en ændret plan for bortskaffelse af radioaktivt affald fra SOCATRI's dekontaminerings- og uranoparbejdningsanlæg.

Ud fra de almindelige oplysninger og efter høring af ekspertgruppen har Kommissionen udarbejdet følgende udtalelse:

1. Afstanden mellem anlægget og det nærmeste punkt på en anden medlemsstats område, i dette tilfælde Italien, er omkring 170 km.

2. Det samlede resultat af den planlagte ændring bliver en forøgelse af den tilladte mængde luftbårne radioaktive udledninger for så vidt angår tritium, carbon-14 og de radionuklider, der fremkommer ved behandling af udledninger med den sammensætning, der er typisk for uranoparbejdning.

3. Under normal drift kommer den planlagte ændring ikke til at medføre en eksponering, der skulle påvirke befolkningens sundhed i andre medlemsstater.

4. I tilfælde af uforudsete radioaktive udslip som følge af en ulykke af samme art og omfang som beskrevet i de oprindelige almindelige oplysninger, vil den planlagte ændring ikke medføre doser i andre medlemsstater, som skulle påvirke befolkningens sundhed.

Kommissionen konkluderer, at iværksættelsen af den ændrede plan for bortskaffelse af radioaktivt affald af alle former fra SOCATRI's dekontaminerings- og uranoparbejdningsanlæg på Tricastin-værket, ikke — hverken under normal drift eller i tilfælde af en ulykke af den art og det omfang, der er beskrevet i de almindelige oplysninger — kan antages at forårsage nogen radioaktiv kontaminering af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum.
3.

Fast radioaktivt affald fra driften bliver enten oplagret på anlægget eller transporteret til særlige affaldsbehandlingsanlæg i Frankrig. Eksperterne anbefaler, at den forebyggende kontrol af det konventionelle affald, der finder sted til bekræftelse af, at det ikke er kontamineret, udføres på en sådan måde, at kriterierne for frigivelse i direktivet om grundlæggende sikkerhedsnormer (direktiv 96/29/Euratom) samtidig er opfyldt.
2)

Den planlagte ændring vil medføre generelt lavere grænser for udledning af gasser og væsker, dog ventes grænseværdien for tritium i væskeform at blive højere.
(4)

Hovedmålet for programmets mellemfristede budgetstrategi er at opnå langfristet holdbarhed i de offentlige finanser, navnlig ved at gøre fremskridt i retning af den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, som er et strukturelt underskud (dvs. konjunkturkorrigeret saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) på 1 % af BNP. Ifølge programmet skulle det overordnede underskud øges til 4,0 % af BNP i 2007 hovedsagelig som følge af diskretionære stigninger i de sociale udgifter og derefter gradvis falde til 3,5 % af BNP i 2008 og 3,2 % af BNP i 2009. Det primære underskud forventes at indsnævres fra 2,4 % af BNP i 2006 til 1,6 % af BNP i 2009. Den forventede finanspolitiske konsolidering efter 2007 beror på indtægter, som er øget med 0,4 procentpoint af BNP i programperioden, herunder især »andre indtægter« (uden at de konkrete foranstaltninger specificeres, men som formentlig angår EU-overførsler), som mere end opvejer et fald i skatter og sociale bidrag. I realiteten er konsolideringen imidlertid udgiftsdrevet med et støt fald i det offentlige forbrug hovedsagelig som følge af løntilbageholdenhed i den offentlige sektor, hvilket mere end opvejer stigningen i offentlige investeringer og renteudgifter. I forhold til den forrige opdatering udsætter det nye program den planlagte reduktion af underskuddet til under referenceværdien på 3 % af BNP med mindst to år på baggrund af et mere gunstigt makroøkonomisk scenario. Det skal bemærkes, at der i programmet også præsenteres et alternativ foreslået af den nye regering, hvori der opereres med lavere underskudsmål på 3,2 % af BNP i 2008 og 2,9 % af BNP i 2009. Dette afhænger af en række politiske foranstaltninger samt indførelse af større fleksibilitet i de offentlige finanser ved at reducere andelen af obligatoriske udgifter. Disse er imidlertid baseret på politiske foranstaltninger, der endnu ikke er færdigbehandlet og godkendt, og programmet indeholder kun en sammenhængende og tilstrækkelig opgjort mellemfristet finanspolitisk ramme for de højere underskudsmål, der er nævnt ovenfor.
7)

På baggrund af denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet måske ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede målsætning nås inden 2010 som skitseret i programmet. I Kommissionens forårsprognose anslås det, at det strukturelle underskud udvides i 2007 og 2008. Gennem hele programperioden fastholdes imidlertid en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving. Tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede målsætning som anført i programmet er utilstrækkelig og bør forstærkes, især i 2007 og 2008, for at være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvori det hedder, at for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og i ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % af BNP som benchmark, og at tilpasningen bør være større i økonomiske opgangstider og kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider. Der er bl.a. kun planlagt en begrænset forbedring i den strukturelle saldo mellem 2007 og 2009, hvor Østrig forventes at opleve økonomiske opgangstider. Denne konklusion bekræftes, også selv om man anser købet af militærudstyr for at udgøre en underskudsforøgende engangsforanstaltning, således som det gøres i programmet.