Kommissionens beslutning

af 10. oktober 2001

om statsstøtte ydet af Tyskland til Zeitzer Maschinen, Anlagen, Geräte ZEMAG GmbH

(meddelt under nummer K(2001) 2957)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/186/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til i overensstemmelse med de nævnte artikler(1) at fremsætte deres bemærkninger, og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Kommissionen har under henvisning til en avisartikel i Frankfurter Allgemeine Zeitung den 30. september 1997 om anden privatisering af selskabet Zeitzer Maschinen, Anlagen, Geräte ZEMAG GmbH, (i det følgende benævnt "ZEMAG") anmodet Tyskland om oplysninger. Tyskland oplyste i brev af 24. marts 1998 i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3, Kommissionen om omstruktureringsstøtten til anden omstrukturering af ZEMAG. Med brev af 5. maj 1998 underrettede Kommissionen Tyskland om, at det foreliggende tilfælde ville blive registreret som ikke-anmeldt støtte, fordi der allerede var blevet givet tilsagn om en del af støtten, der yderligere delvis var blevet udbetalt, før Kommissionen havde kunne tage stilling til den. Kommissionen har anmodet Tyskland om yderligere oplysninger med breve af henholdsvis 8. juni 1998, 2. marts 1999, 18. juni 1999, 6. december 1999, 23. maj 2000 og 18. oktober 2000. Tyskland har svaret med breve af 20. juli 1998, 8. september 1998, 24. marts 1999, 26. august 1999, 20. januar 2000, 9. februar 2000, 10. oktober 2000 og 22. november 2000.

(2) Den 30. marts 1999 og 21. januar 2000 fandt der i henholdsvis Berlin og Zeitz drøftelser sted med repræsentanter for Tyskland og for investor.

(3) Kommissionen underrettede med brev af 1. februar 2001 Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til denne støtte. Samtidig meddelte den Tyskland sin beslutning om at udstede et påbud om oplysninger i henhold til artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999(2). Kommissionens beslutninger om at indlede den pågældende procedure og udstede det nævnte påbud om oplysninger er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3). Kommissionen har opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger.

(4) ZEMAG's kurator fremsendte den 5. juni 2001 sin udtalelse vedrørende procedurens indledning.

(5) Tyskland svarede den 16. januar 2001, 11. maj 2001 og 16. juli 2001 på påbuddet og indledningen af proceduren.

II. SAGSFREMSTILLING

II.1. Historisk overblik indtil anden omstrukturering

(6) ZEMAG har sit sæde i Zeitz (Sachsen-Anhalt, Tyskland). ZEMAG udviklede og producerede maskiner og anlæg til brikettering og forarbejdning af gipssten og lignit, fødeanlæg til kraftværker og maskiner til granulering af gødning. Sachsen-Anhalt er ifølge traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), berettiget til regionalstøtte.

(7) ZEMAG hørte til en selskabsgruppe bestående af otte østtyske virksomheder, som blev privatiseret i 1994 under navnet EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG, nu LINTRA Beteiligungsholding GmbH (i det følgende benævnt "LINTRA"). Omstruktureringsplanen under LINTRA betragtedes fra udgangen af 1996 som mislykket. I januar 1997 besluttede Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (i det følgende "BvS") at fortsætte omstruktureringen af ZEMAG med det sigte at forberede virksomheden til videresalg.

II.2. Anden omstrukturering

(8) ZEMAG havde i 1997 ca. 140 ansatte og en omsætning på 28 mio. DEM. Da grænsen for antallet af ansatte og de finansielle tærskler ikke er nået, anses ZEMAG som en lille og mellemstor virksomhed (SMV) i overensstemmelse med Kommissionens henstilling af 3. april 1996 om definitionen af små og mellemstore virksomheder(4).

(9) Ifølge Tysklands oplysninger blev investoren til anden omstrukturering udvalgt efter et åbent og ubegrænset udbud. På grundlag af forhandlinger med interesserede købere viste buddene fra hr. Lobeck og hr. Jacobi, to private iværksættere, sig som de bedste.

(10) Den 27. oktober 1997 fik Lobeck og Jacobi overdraget alle anparter i ZEMAG for 1 DEM fra LINTRA.

II.3. Omstruktureringsplanen

(11) Ifølge den forelagte omstruktureringsplan skulle omstruktureringen foregå fra udgangen af 1997 til 2000. Den tog sigte på tre hovedområder, hvor hovedårsagen til den fejlslagne første privatisering blev anset for at ligge:

- Manglende forretningsmæssig ledelse: ZEMAG beskæftigede mange ingeniører med meget lang erfaring, men havde ingen erfarne ledere til de forretningsmæssige opgaver i form af finansstyring, kontrol og salg.

- Personaleoverskud: ZEMAG havde før sin nuværende omstrukturering et personaleoverskud på ca. 120 medarbejdere, hvilket førte til månedlige tab på ca. 1-1,5 mio. DEM. Personalet blev derfor i 1997 nedbragt til ca. 140 medarbejdere.

- Marketing og produktion: På grund af det store fald i produktionen af lignit måtte der findes ny markeder for ZEMAG's produkter. Desuden måtte produktionen af f.eks. kraner, der medførte strukturelle underskud, standses.

(12) Ifølge omstruktureringsplanen ville omsætningen stige fra 28 mio. DEM i 1997 til 66 mio. DEM i 2000. Fra 1998 tilstræbtes et positivt driftsresultat.

(13) De samlede omstruktureringsomkostninger for ZEMAG's anden omstrukturering beløb sig efter Tysklands oplysninger til 43,66 mio. DEM:

>TABELPOSITION>

(14) Den offentlige finansiering af omkostningerne til ZEMAG's anden omstrukturering blev af Tyskland opgivet til følgende:

>TABELPOSITION>

(15) Tyskland har gjort opmærksom på, at der inden for den branche, hvor ZEMAG arbejdede, typisk er behov for store driftskapitaler til garantier ("Avalrahmen") og cashflow ("Kontokurant"). Garantierne anvendes til forudfinansiering af kontraktopgaver og dækning af garantiforpligtelser.

(16) Tyskland har angivet det private bidrag til udgifterne til ZEMAG's anden omstrukturering som følger:

>TABELPOSITION>

(17) Tyskland har desuden meddelt, at medarbejderne ville hjælpe deres virksomhed ved en yderligere nedsættelse af personaleudgifterne(5). Tyskland har dog ikke fremsendt nærmere oplysninger til belysning af, hvorledes medarbejderdeltagelsen reelt fandt sted.

II.4. Markedsanalyse

(18) ZEMAG udviklede og producerede maskiner og anlæg til brikettering og forarbejdning af gipssten og lignit, fødeanlæg til kraftværker og maskiner til granulering af gødning. Disse maskiner fremstilles som dele af industrianlæg eller som selvstændige maskiner. Disse produkter tilhører kategorien af maskiner til almen anvendelse, herunder maskiner til kraftværker (NACE kodeks 29.1 og 29.2)(6).

(19) Ifølge de tyske oplysninger var ZEMAG's vigtigste geografiske markeder Tyskland, Østeuropa, Tyrkiet, Indien, Kina, Sydafrika og Brasilien. Indtil 1997 var Tyskland næsten ZEMAG's eneste marked. Efter omstruktureringen skulle ZEMAG nå følgende markedsandele med sine produkter:

>TABELPOSITION>

(20) Efter de tyske oplysninger var der ikke overflødig kapacitet på de markeder, hvor ZEMAG arbejdede.

(21) Af følgende tabel ses ZEMAG's kapacitetsmæssige og økonomiske udvikling:

>TABELPOSITION>

(22) I 1994 androg ZEMAG's kapacitet 210000 produktionstimer/år. Denne kapacitet nedbragtes i tiden frem til udgangen af december 1996 til 130000 produktionstimer/år. Antallet af medarbejdere nedbragtes fra 347 i 1994 til 140 i 1997. I 2000 skulle medarbejderstaben øges til 161. På grund af denne forhøjelse og indførelse af et toskiftssystem ville det samlede antal maksimalproduktionstimer stige til 173000 produktionstimer/år.

II.6. Indledning af undersøgelsen

(23) Kommissionen indledte med beslutning af 21. december 2000, som blev meddelt Tyskland den 1. februar 2001, proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2. Samtidig fik Tyskland meddelelse om Kommissionens beslutning om et påbud om oplysninger, jf. artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999, for så vidt angår en foranstaltning, der påståedes ydet på grundlag af støtteordninger, som Kommissionen tidligere havde godkendt.

(24) I forbindelse med sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure var Kommissionen i tvivl om følgende:

a) om omstruktureringsplanen havde sat virksomheden i stand til i fremtiden at dække alle omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger, og om rentabilitetskriteriet derfor var opfyldt

b) om der kunne tillades en lempelse af princippet om en forholdsvis kapacitetsnedsættelse

c) om forøgelsen af produktionstimerne havde været væsentlig for genoprettelsen af virksomhedens rentabilitet

d) om støttemodtageren havde ydet et væsentligt bidrag til omstruktureringsomkostningerne af egne midler.

(25) Kommissionen fastslog endvidere, at de 8,7 mio. DEM, der stammer fra de reducerede lønudgifter, ikke kan betragtes som støttemodtagerens bidrag, men som medarbejdernes bidrag til omstruktureringsomkostningerne. En yderligere medarbejderindbetaling på 2,1 mio. DEM blev ikke betragtet som et bidrag til omstruktureringsomkostningerne, fordi denne foranstaltning tilsyneladende endnu ikke var blevet fuldstændig afsluttet.

(26) Desuden fastslog Kommissionen, at en privat bank havde til hensigt at forhøje ZEMAG's kredit til 3 mio. DEM og garantien med 3 mio. DEM (til i alt 15 mio. DEM). Da Tyskland ikke har oplyst yderligere om de nærmere betingelser for disse foranstaltninger, og om de reelt blev ydet, kunne Kommissionen ikke vurdere, om de blev bevilget uindskrænket på markedsvilkår. Derfor blev denne foranstaltning ikke medtaget ved proportionalitetsundersøgelsen af støtten.

(27) Yderligere fandt Kommissionen, at støtteforanstaltningerne i forbindelse med ZEMAG's første omstrukturering, der i beslutningen om LINTRA blev betragtet som uforenelige med fællesmarkedet, skulle inddrages i vurderingen af privatinvestorens bidrag til omstruktureringsomkostningerne(7).

III. TYSKLANDS OG DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER

(28) Tyskland underrettede den 16. januar 2001 Kommissionen om, at ZEMAG havde anmeldt konkurs den 27. december 2000.

(29) Den 5. juni 2001 fremlagde ZEMAG's kurator en udtalelse om indledningen af proceduren. Denne henviste til, at de pågældende foranstaltninger også skulle vurderes på baggrund af traktatens artikel 87, stk. 2, litra c), og artikel 87, stk. 3, litra a). Han var desuden af den opfattelse, at omstruktureringsplanen havde genoprettet ZEMAG's rentabilitet. Han forklarede endvidere, at virksomhedens finansielle ressourcer havde måttet benyttes som sikkerhed for to privatbanklån, fordi der ikke var truffet afgørelse om statsstøtten. Da disse ressourcer derfor ikke kunne anvendes til finansiering af omstruktureringsforanstaltningerne, forsinkedes genoprettelsen af ZEMAG's rentabilitet.

(30) Tyskland fremsendte den 16. juli 2001 de oplysninger, der var nødvendige for at fastslå, om støtten var blevet ydet på grundlag af en tidligere godkendt ordning, og om den opfyldte betingelserne i beslutningen derom. Samtidig fremlagde Tyskland et responsum med henblik på indledningen af den officielle undersøgelse. Tyskland fastholder, at omstruktureringsplanen på det tidspunkt, hvor støtten blev bevilget, på lang sigt havde kunnet genoprette virksomhedens rentabilitet.

IV. VURDERING AF STØTTEN

IV.1. Støttens forenelighed med EF-traktaten

(31) Efter traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, der ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Ifølge EU-domstolens retspraksis er kriteriet om påvirkning af samhandelen opfyldt, hvis støttemodtageren udøver erhvervsvirksomhed, der omfatter handel mellem medlemsstaterne.

(32) Kommissionen fastslår, at støtten blev ydet af offentlige midler til en virksomhed, som fik sin konkurrenceevne forbedret ved en nedbringelse af de omkostninger, som den normalt havde måttet bære ved en gennemførelse af det anmeldte omstruktureringsprojekt. Desuden udviklede og producerede støttemodtageren, ZEMAG, maskiner, der handles mellem medlemsstaterne. Derfor falder den pågældende støtte ind under traktatens artikel 87, stk. 1.

(33) Ifølge traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, kan der meddeles undtagelser eller fritagelser fra det principielle støtteforbud i traktatens artikel 87, stk. 1.

(34) Efter artikel 87, stk. 2, litra c), godkender Kommissionen støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling, i det omfang de er nødvendige for at opveje de økonomiske ulemper, som denne deling har forårsaget.

(35) Tyskland og de interesserede parter har ikke bevist, at denne støtte specielt skulle være bestemt til at opveje økonomiske ulemper som følge af Tysklands deling. Det fremgår derimod af den dokumentation, som Tyskland har fremlagt, at støtten blev ydet til omstrukturering af en kriseramt virksomhed. Tysklands deling er ikke årsagen til virksomhedens vanskeligheder. Efter Domstolens retspraksis ville det derfor ikke være berettiget at anvende traktatens artikel 87, stk. 2, litra c), i dette tilfælde(8).

(36) Dette tilfælde falder ind under traktatens artikel 87, stk. 3, hvorefter Kommissionen på bestemte betingelser kan godkende, at der ydes statsstøtte. Ifølge traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), kan Kommissionen godkende, at der ydes statsstøtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. Delstaten Sachsen-Anhalt falder ind under denne definition. I det pågældende tilfælde var støtten imidlertid bestemt til at fremme en bestemt branche og ikke den økonomiske udvikling i et område. Derfor skal støtten vurderes på grundlag af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og ikke artikel 87, stk. 3, litra a).

(37) I Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(9) (i det følgende benævnt "rammebestemmelserne") har Kommissionen detaljeret fastlagt kriterierne for vurdering af støtte til omstrukturering af virksomheder.

(38) Ifølge punkt 2.1. i rammebestemmelserne er de typiske tegn på en kriseramt virksomhed: faldende indtjeningsevne eller voksende underskud, faldende omsætning, forringet cashflow og lav nettoformue. Kommissionen fastslår, at ZEMAG har været tabsgivende siden sin privatisering i 1994. Tabet i 1997 var - 15 mio. DEM. Derfor bliver virksomheden anset for at være en kriseramt virksomhed.

IV.2. Støtte, der påstås ydet på grundlag af en godkendt støtteordning

(39) I sin beslutning om at indlede undersøgelsen fastslog Kommissionen, at 1,85 mio. DEM af det samlede offentlige bidrag til omstruktureringsomkostningerne blev angivet som ydet på grundlag af en godkendt støtteordning. Da Tyskland ikke indsendte tilstrækkelig dokumentation til, at Kommissionen kunne fastslå, om foranstaltningen overholdt de begrænsninger og betingelser, der gjaldt for støtteordningen, har den udstedt et påbud om oplysninger i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999.

(40) Det fremgår af de oplysninger, som Tyskland fremsendte efter dette påbud, at Tyskland den 27. september 1995 ydede ZEMAG en investeringsstøtte på 4,345 mio. DEM. Denne støtte blev ydet på grundlag af en støtteordning, som Kommissionen tidligere havde godkendt(10). På grund af ZEMAG's ringe investeringsniveau blev støtten den 26. juli 2000 nedsat til 2,07 mio. DEM. Da ZEMAG i december 2000 anmeldte konkurs, havde virksomheden kun fået udbetalt 1,85 mio. DEM af støtten.

(41) Kommissionen fastslår, at foranstaltningen overholder de begrænsninger og betingelser, som er fastlagt i støtteordningen. Derfor betragtes foranstaltningen på dette tidspunkt som støtte i overensstemmelse med artikel 1, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 659/1999. Kommissionen skal derfor ikke i sin beslutning vurdere, om denne støtte er forenelig med fællesmarkedet. Støtten på 1,858 mio. DEM skal dog ved proportionalitetsundersøgelsen vurderes på grundlag af punkt 3.2.2, nr. iii), i rammebestemmelserne.

IV.2.1. Genoprettelse af virksomhedens rentabilitet

(42) Ydelse af omstruktureringsstøtte kræver en detaljeret omstruktureringsplan, som inden for et rimeligt tidsrum og på grundlag af realistiske forventninger om virksomhedens fremtidige driftsbetingelser kan genoprette dens langsigtede rentabilitet og levedygtighed. For at opfylde dette rentabilitetskriterium skal omstruktureringsplanen sætte virksomheden i stand til at afholde alle omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger.

(43) Kommissionen gav ved indledningen af den formelle undersøgelse udtryk for sine forbehold med hensyn til, om omstruktureringsplanen kunne vurderes til at sætte virksomheden i stand til at dække alle sine omkostninger. Derfor tvivlede den på, at den fremlagte omstruktureringsplan opfyldte rammebestemmelsernes rentabilitetskriterium.

(44) Tyskland og ZEMAG's kurator anførte i deres svar på indledningen af undersøgelsen, at omstruktureringsplanen på det tidspunkt, hvor støtten blev bevilget, kunne have genoprettet virksomhedens rentabilitet på lang sigt.

(45) Kommissionen fastslår, at ZEMAG arbejdede inden for et markedsområde, hvor der gives forskellige kontraktbetingede garantier, som må gælde indtil fem år efter opfyldelsen af kontrakten. Desuden skal virksomheder, der arbejder inden for dette markedsområde, være i stand til at forudfinansiere kontrakter og dække uindfriede forpligtelser, hvis kunden ikke betaler til tiden.

(46) Kommissionen fastslår desuden, at ZEMAG hidtil har dækket en stor del af sit behov for garantier og forudfinansiering via det offentlige. Efter den forelagte omstruktureringsplan skulle det fremtidige behov for garantier dækkes af en kredit ydet af delstaten Sachsen-Anhalt(11).

(47) Hertil kommer ifølge Kommissionen, at investorerne i ZEMAG var to private iværksættere, som kun rådede over begrænsede midler til kapitalisering af virksomheden.

(48) Desuden tager Kommissionen i betragtning, at ifølge den fremlagte omstruktureringsplan skulle medarbejderne og en privat bank yde et ekstra finansielt bidrag til omstruktureringsomkostningerne (se betragtning 25 og 26). På grundlag af den indsendte dokumentation synes dette finansielle bidrag ikke at være blevet ydet. Dette viser, at markedsinvestorerne ikke var rede til på grundlag af omstruktureringsplanen at stille de nødvendige midler til rådighed for virksomheden.

(49) På dette grundlag mener Kommissionen ikke, at omstruktureringsplanen i tilstrækkelig grad ville sætte virksomheden i stand til selv at dække alle omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger. Denne opfattelse støttes af virksomhedens faktiske økonomiske udvikling i omstruktureringstiden. Kommissionens opfattelse er derfor, at omstruktureringsplanen ikke opfyldte rammebestemmelsernes rentabilitetskriterium. Desuden udgjorde tilbagebetalingskravet fra LINTRA en yderligere belastning for virksomheden.

(50) Kommissionen fastslår, at virksomheden anmeldte konkurs den 27. december 2000. Det er derfor klart, at ZEMAG ikke bliver rentabel på lang sigt.

IV.2.2. Forhindring af urimelig konkurrencefordrejning

(51) Omstruktureringen skal omfatte foranstaltninger, der mest muligt afbøder støttens skadelige virkninger for konkurrenterne. I modsat fald vil støtten stride mod den fælles interesse og kan ikke omfattes af undtagelsen fra støtteforbuddet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

(52) Det betyder, at omstruktureringsplanen, når en virksomhed arbejder på et marked i EU, hvor en objektiv vurdering af udbud og efterspørgsel viser et strukturbestemt overskud af produktionskapacitet, skal yde et betydeligt bidrag - i forhold til støtten - til omstruktureringen af økonomien på det pågældende marked, idet den skal kræve en uigenkaldelig reduktion eller afvikling af kapacitet.

(53) ZEMAG's markeder er markeder for højt specialiserede produkter. Ifølge Tysklands oplysninger var der ikke tegn på kapacitetsoverskud på disse markeder.

(54) Efter omstruktureringsplanen skulle ZEMAG i tiden 1997-2000 øge sin produktionskapacitet fra 130000 t./år til 173000 t./år. En virksomhed, der modtager omstruktureringsstøtte, bør kun øge sin kapacitet, hvis dens overlevelse ellers er truet. En sådan undtagelse skal udtrykkeligt anføres og retfærdiggøres. I det foreliggende tilfælde blev der ikke fremsat en erklæring om nødvendigheden af en kapacitetsforøgelse.

(55) Af disse grunde kan Kommissionen ikke konkludere, at omstruktureringsplanen indeholdt foranstaltninger, der var tilstrækkelige til at afbøde de negative virkninger på konkurrencen.

IV.2.3. Støtten i forhold til omstruktureringens omkostninger og nytte

(56) Støttens størrelse og intensitet skal begrænses til det strengt nødvendige minimum, så omstruktureringen kan gennemføres, og den skal stå i rimeligt forhold til den fordel deraf, der kan ventes på fællesskabsplan. Derfor skal støttemodtageren yde et betydeligt bidrag til omstruktureringsomkostningerne af egne midler og ved finansiering udefra.

(57) Ved indledning af den formelle undersøgelse fastslog Kommissionen, at medarbejderne har ydet et bidrag til omstruktureringsomkostningerne på 8,7 mio. DEM. Et yderligere bidrag fra medarbejderne på 2,1 mio. DEM blev ikke taget i betragtning, da de nærmere enkeltheder i forbindelse hermed ikke var endeligt afgjort. Da dette bidrag ikke faldt inden for omstruktureringstiden, er det yderligere tvivlsomt, om Kommissionen overhovedet kan betragte det som led i omstruktureringsforanstaltningen.

(58) Kommissionen konstaterede i øvrigt, at en privat bank havde til hensigt at forhøje ZEMAG's kredit til 3 mio. DEM og garantien til 15 mio. DEM. Da Tyskland ikke har oplyst nærmere om betingelserne for disse forhøjelser, og om de i sidste ende blev ydet, kunne Kommissionen hverken inddrage dem i proportionalitetsanalysen af støtten som omstruktureringsforanstaltning eller som et eksternt finansieringsbidrag til omstruktureringsomkostningerne.

(59) Af disse grunde var Kommissionen i sin beslutning af den opfattelse, at de samlede omkostninger i forbindelse med ZEMAG's anden omstrukturering beløb sig til 41058000 DEM. Støttemodtagerens bidrag beløb sig til 3900000 DEM, hvilket er under 10 % af de samlede omkostninger uden hensyntagen til den yderligere belastning som følge af kravet om tilbagebetaling til LINTRA. Dette kan ikke betragtes som "betydeligt" i rammebestemmelsernes forstand.

(60) Kommissionen konstaterer, at hverken medarbejdernes ekstra bidrag til omstruktureringsomkostningerne eller de yderligere midler fra banken reelt er blevet ydet ifølge de informationer, der blev indsendt som reaktion på indledningen af undersøgelsen.

(61) Desuden konstaterede Kommissionen ved indledningen af den formelle undersøgelse, at den støtte, der var ydet ZEMAG over LINTRA indtil 1997, skal tages i betragtning som del af støttesag C 41/99 LINTRA Beteiligungsholding GmbH. I den foreliggende sag skulle denne støtte tages i betragtning ved undersøgelsen af spørgsmålet om, hvorvidt investor ville yde et betydeligt bidrag til omstruktureringsomkostningerne.

(62) Kommissionen vedtog den 28. marts 2001 en delvis negativ beslutning med hensyn til støtten til LINTRA og denne virksomheds datterselskaber. Tyskland blev opfordret til at kræve 34,978 mio. DEM tilbagebetalt fra LINTRA og datterselskaber. Det beløb, som ZEMAG modtog af denne støtte, der ikke var forenelig med fællesmarkedet, beløb sig til 6,37 mio. DEM.

(63) Kommissionen fastslår, at Tyskland ikke har oplyst, i hvilken form dette beløb skal tages i betragtning ved undersøgelsen af spørgsmålene om, hvorvidt støtten blev begrænset til et minimum, og om støttemodtageren ydede et betydeligt egetbidrag til omstruktureringsplanen.

(64) Afsluttende skal der gøres opmærksom på, at støttemodtageren åbenbart har ydet et bidrag på 3,9 mio. DEM til omstruktureringsomkostningerne på 41,058 mio. DEM. Den offentlige støtte til anden omstrukturering, inkl. de 1,85 mio. DEM, som blev bevilget på grundlag af tidligere godkendte støtteordninger, beløber sig til ca. 28,45 mio. DEM. Dette beløb omfatter ikke den støtte, som ikke blev anset som forenelig med fællesmarkedet, på 6,37 mio. DEM, som skal kræves tilbagebetalt i forbindelse med LINTRA-beslutningen. Det kan derfor ikke konkluderes, at støtten står i et rimeligt forhold til omstruktureringens omkostninger og fordele. Desuden taler det for Kommissionens vurdering, at omstruktureringsplanen ikke er egnet til igen at gøre ZEMAG rentabel på lang sigt.

(65) I betragtning heraf kan Kommissionen ikke konkludere, at rammebestemmelsernes kriterium herom er opfyldt.

V. KONKLUSION

(66) Kommissionen fastslår, at Tyskland ved at yde den omstridte støtte har overtrådt traktatens artikel 88, stk. 3.

(67) Støttebeløbet på 26,6 mio. DEM, som ikke er foreneligt med fællesmarkedet, skal kræves tilbagebetalt af ZEMAG -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte på 26,6 mio. DEM, som Tyskland har ydet Zeitzer Maschienen, Anlagen, Geräte ZEMAG GmbH, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

1. Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtageren.

2. Tilbagesøgningen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.

Artikel 3

Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 10. oktober 2001.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 133 af 5.5.2001, s. 3.

(2) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(3) Se fodnote 1.

(4) EFT L 107 af 30.4.1996, s. 4. Se især bilaget, artikel 1, stk. 1 og 6.

(5) Ifølge Tysklands oplysninger skulle medarbejderne sige ja til yderligere tre år uden lønstigninger (600000 DEM) og uden præmie ved årsskiftet og feriepenge (1,5 mio. DEM). Til gengæld ville de få andele i virksomheden.

(6) Panorama over EU's industri 1999.

(7) Kommissionen vedtog den 28. marts 2001 en delvis negativ beslutning vedrørende støtte til LINTRA og denne virksomheds datterselskaber. Tyskland blev opfordret til at tilbagekræve 34,978 mio. DEM fra LINTRA og datterselskaber. Den støtte, der ikke var forenelig med fællesmarkedet, androg 6,37 mio. DEM.

(8) Se bl.a. afgørelse af 15. december 1999 truffet af Retten i Første Instans i de forenede sager T-132/96 og T-143/96, Freistaat Sachsen mod Kommissionen, Sml. 1999 II, s. 3663.

(9) Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EFT C 368 af 23.12.1994). Disse rammebestemmelser blev ændret i 1999 (EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2). Den nye udgave finder ikke anvendelse, da alle støtteforanstaltninger blev ydet før deres offentliggørelse (se afsnit 7 i udgaven fra 1999).

(10) 24. fælles rammeplan for forbedring af de regionale erhvervsstrukturer (støtte N 531/95).

(11) Til dette formål skulle begge de garantier, som BvS havde ydet i 1997, ændres til en garanti fra delstaten Sachsen-Anhalt. Denne garanti skulle bevilges på grundlag af en støtteordning, som Kommissionen tidligere havde godkendt.