ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Baseret på vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er plausibelt, når der ses bort fra 2012, hvor det måske er en anelse for optimistisk. Konvergensprogrammet indeholder ikke nogen mellemfristet målsætning som foreskrevet i adfærdskodeksen, skønt den kan udledes af programmets øvrige mål. Målet med budgetstrategien er at reducere underskuddet fra 9,9 % i 2010-2011 til 1,7 % i 2015-2016 gennem især en begrænsning af de offentlige udgifter, en strategi, der er i overensstemmelse med evidens for finanspolitisk konsolidering, der har støttet væksten. I henhold til konvergensprogrammet er det planen at reducere underskuddet til under referenceværdien på 3 % senest i 2014-2015, som er den frist, Rådet har fastsat. I henhold til konvergensprogrammets budgetfremskrivninger forventes gældskvoten at vokse fra 78,7 % i 2010-2011 til 87,2 % i 2013-2014, før den igen begynder at falde langsomt. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2010-2011 til 2014-2015 er på 1,6 %. Dette er en anelse lavere end henstillet af Rådet i december 2009 (1,75 % af BNP), men må ikke desto mindre betragtes som passende i betragtning af, at indsatsen sker med udgangspunkt i et væsentligt lavere budgetunderskud i 2009-2010 end forventet, og den kan derfor medvirke til at reducere det samlede underskud til under referenceværdien senest i 2014-2015. Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være høje.

De langsigtede aldringsomkostninger ligger over EU-gennemsnittet, og den aktuelle budgetstilling gør aldringsomkostningerne endnu tungere at bære. Baseret på den aktuelle budgetstilling forventes gælden at vokse til 128 % af BNP i 2020. En komplet implementering af konvergensprogrammet vil dog være tilstrækkelig til at få gælden til at falde, men den vil stadig ligge over 80 % i 2020. Ud over sine konsolideringsplaner har Det Forenede Kongeriges regering meddelt foranstaltninger, som vil understøtte den langsigtede holdbarhed; disse indeholder en fremskynding af datoen for forhøjelse af alderen for statspension fra 65 til 66 og ændringer i metoden til opgradering af visse fordele og skattegrænser.
(9)

Generelt begyndte de offentlige finanser i euroområdet at blive bedre i 2010. Ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret forventes der en fortsat bedring i 2011, såfremt den nuværende politik videreføres. Den offentlige gæld vil dog fortsat være stigende indtil 2012. I betragtning af kombinationen af ringe potentiel vækst og en ugunstig demografisk udvikling kan den offentlige gæld bringe den langsigtede finanspolitiske holdbarhed i fare, hvis der ikke sker en korrektion i de kommende år. I 2010 faldt underskuddet i euroområdet til 6 % af BNP, mens gældskvoten steg til 85,1 % af BNP. Ifølge målene i 2011-stabilitetsprogrammerne vil euroområdets underskud falde til 1,3 % af BNP i 2014, og gældskvoten vil begynde at falde igen til under 85 % af BNP i 2014 efter at have toppet i 2012. En sådan finanspolitisk konsolidering i euroområdet som helhed vil kunne forenes med den exitstrategi, der er opnået enighed om, og behovet for en tilbagevenden til sunde offentlige finanser i forbindelse med et styrket opsving. Planen om at lægge vægt på udgiftsbesparelser frem for skatteforøgelser øger sandsynligheden for, at konsolideringen bliver en succes. Den effektive gennemførelse af nogle foranstaltninger er dog endnu ikke bekræftet. Desuden har flere medlemsstater i euroområdet for nylig indført nye finanspolitiske regler eller varslet en stramning af de eksisterende regler, men i nogle medlemsstater i euroområde kan der skulle yderligere foranstaltninger til for at opnå den fulde effekt af disse regler. I betragtning af den aldrende befolkning er reformerne af pensions- og socialsikringssystemerne endnu ikke tilstrækkelige til at sikre en generel langsigtet finanspolitisk holdbarhed.
(8)

Baseret på vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er plausibelt, om end det bygger på nogle lidt for optimistiske vækstantagelser for 2012. Konvergensprogrammets plan går ud på at bringe underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2012, som er den frist, Rådet har fastsat. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2010-2012 er fuldt ud i overensstemmelse med de 1,25 % af BNP, som var indeholdt i Rådets henstilling af 7. juli 2009 i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede målsætning ventes ikke nået i konvergensprogramperioden. Ændringen af pensionsreformen reducerer det strukturelle budgetunderskud med 0,7 % i 2011 og endnu 0,5 % af BNP i 2012, men forbedrer ikke den underliggende budgetstilling væsentligt, da en forbedring i den indledende budgetstilling følges af en stigning i den langfristede gæld. Risiciene for budgetmålene ser overvejende ugunstige ud. Særlig kan det bemærkes, at indtægterne fra de direkte skatter muligvis bliver lavere end forventet, som følge af optimistiske antagelser om beskatningsgrundlagets elasticitet; at programmets fremskrivninger af sociale bidrag hviler på gunstige scenarier for beskæftigelse og lønstigninger; og at potentielle forsinkelser af implementeringen og ændringer i de underskudsreducerende foranstaltninger, også dem, som staten ikke har direkte kontrol over, kan få konsolideringen til at skride.
61.

For at kunne varetage sine tilsynsopgaver, jf. artikel 26, 27 eller artikel 29 i direktiv 2007/59/EF, kan den kompetente myndighed forlange: a) at få adgang til alle dokumenter, der har betydning for forberedelse, gennemførelse og bedømmelse af prøver b) at der indføres en indberetningsprocedure, hvorefter visse oplysninger fremsendes regelmæssigt eller på forlangende c) at repræsentanter af en kompetent myndighed overværer prøverne.
3.

I forbindelse med vedtagelsen af reviderede præstationsmål anmodes de berørte medlemsstater om at sikre, at henstillingerne i præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport tages i betragtning. Idet der er taget hensyn til de nærmere omstændigheder i hver medlemsstat: a) bør Grækenland, Spanien, Polen, Østrig og Det Forenede Kongerige forbedre deres kapacitetsmål for senest i 2014 at nå eller ligge lavere end følgende referenceværdier (værdierne er beregnet af Eurocontrol og anvendes i præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport): — Grækenland: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,26 minut pr. flyvning — Spanien: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,31 minut pr. flyvning — Polen: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,26 minut pr. flyvning — Østrig: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,23 minut pr. flyvning — Det Forenede Kongerige: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,27 minut pr. flyvning. b) bør Belgien, Tyskland, Frankrig, Luxembourg og Nederlandene forbedre kapacitetsmålet for FABEC for senest i 2014 at nå eller ligge lavere end referenceværdien på 0,4 minut i gennemsnitlig forsinkelse pr. flyvning c) bør medlemsstater, der er nævnt i stk. 2, litra c), udnytte enhver mulighed for yderligere at forbedre omkostningseffektivitetsmålene i præstationsplaner for den nationale eller funktionelle luftrumsblok i referenceperioden især med hensyn til udvikling af den generelle situation, mindskelse af kapitalomkostninger og omkostninger til støttetjenester (andre omkostninger end til flyvekontroltjenesten) produktivitetsstigning og rationalisering af investeringer i forbindelse med oprettelsen af funktionelle luftrumsblokke d) bør Tjekkiet, Tyskland, Estland, Irland, Spanien, Frankrig, Malta, Østrig, Slovakiet, Finland og Det Forenede Kongerige gennemgå forudsætningerne for risikotillægget og følgelig egenkapitalforrentningen og begrunde de betydelige stigninger i kapitalomkostningerne e) bør Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Frankrig, Italien, Letland, Ungarn, Malta, Portugal, Rumænien, Slovenien, Slovakiet, Finland og Det Forenede Kongerige genoverveje omfanget af og behovet for investeringer, der er nødvendige for at opfylde præstationsmålene i referenceperioden, under hensyntagen til de muligheder for at rationalisere disse med funktionelle luftrumsblokke eller regionale projekter.
(12)

Tiltag under Den Europæiske Unions handlingsprogram for civilbeskyttelse bør sigte mod at integrere målsætninger for civilbeskyttelse med andre EU-politikker og –tiltag samt sikre overensstemmelse mellem programmet og andre EU-tiltag. Dette giver Kommissionen beføjelse til at gennemføre foranstaltninger med det sigte at øge beredskabet i civilbeskyttelsesorganisationer i medlemsstaterne ved at forbedre deres evne til at sætte ind over for katastrofesituationer og forbedre deres teknik og metoder i forbindelse med indsats og afhjælpning af følgevirkninger. Det kan omfatte alarmcentralers og beredskabstjenesters håndtering og brug af eCall-oplysninger.
(1)

Den mikrobielle udfordring, der har at gøre med den stigende resistens over for antimikrobielle lægemidler, er en af de største nye trusler for folkesundheden i det 21. århundrede (1). Hvert år dør over 25 000 patienter i Unionen af infektioner, der skyldes bakterier, som er resistente over for flere typer antibiotika, såkaldte multiresistente bakterier (2). I visse europæiske lande er resistensraten over for én slags antibiotika over 40-50 % (3), og resistens over for flere slags antibiotika er et almindeligt og voksende problem.
(8)

På mødet den 26. maj 2010 (2) anerkendte Rådet (ministrene for konkurrenceevne) »Interface mellem handling og klimaviden for Europa« som et område, hvor fælles programlægning vil give betydelig merværdi i forhold til medlemsstaternes nuværende opsplittede forskningsindsats. I sine konklusioner af mødet anerkendte Rådet derfor nødvendigheden af at lancere et initiativ til fælles programlægning inden for dette område og opfordrede Kommissionen til at bidrage til udarbejdelsen heraf. Rådet understregede endvidere, at fælles programlægning er en proces, der iværksættes af medlemsstaterne med Kommissionen som koordinerende instans. Analysen af de nationale forskningsaktiviteter i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene bekræfter, at der skal en bedre koordinering til for at gøre forskningen mere effektiv og virkningsfuld og for at opnå synergi med aktiviteterne på EU-plan gennem opstilling af en fælles strategisk forskningsdagsorden.
(3)

På verdensplan ventes forskellen mellem efterspørgslen efter vand og den mængde, der er til rådighed, at øges betragteligt i løbet af de kommende tyve år. At finde den vanskelige balance mellem udbud og efterspørgsel, at håndtere vandstress og vandmangel ved at foretage den fornødne prioritering og at gøre vandøkosystemerne bæredygtige på lang sigt, kræver en samordnet indsats på et solidt videnskabeligt og teknisk grundlag og tillige, at der i fuldt omfang tages hensyn til lokale geografiske, politiske, socioøkonomiske og kulturelle forhold. Med dette for øje er Europa-Kommissionen ved at udarbejde en plan for beskyttelse af Europas vandområder, som skal foreligge i 2012 og opregne foranstaltninger, der kan sikre vand i tilstrækkelig mængde og af god kvalitet til alle legitime anvendelser i EU.
(17)

Digital opbevaring udgør en økonomisk, organisatorisk og teknisk udfordring og kræver sommetider en opdatering af de lovgivningsmæssige bestemmelser. En række medlemsstater har indført eller overvejer at indføre retlige krav, som pålægger producenter af digitalt materiale at overgive én eller flere kopier af deres materiale til et udpeget opbevaringsorgan. Effektive bestemmelser og praksis for pligtdeponering vil minimere den administrative byrde for både indholdsindehavere og opbevaringsinstitutioner og bør derfor anbefales. Der er behov for et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne for at undgå vidt forskellige regler for opbevaringen af digitalt materiale, og der bør opmuntres til et sådant samarbejde. Web-harvesting en ny teknik til at indsamle materiale fra internettet med henblik på opbevaring. Udpegede institutioner indsamler aktivt materiale i stedet for at vente på at modtage det og mindsker derved den administrative byrde for producenter af digitalt materiale, og derfor bør der fastsættes bestemmelser for det i national lovgivning.
7.

Medlemsstaterne opfordres til at arbejde tæt sammen med Det Strategiske Forum for Internationalt Videnskabeligt og Teknologisk Samarbejde (SFIC) (8), når de udvikler og gennemfører en eventuel international dimension af den strategiske forskningsdagsorden, og til at sikre sammenhæng med SFIC's initiativer sammen med og over for tredjelande.
(8)

Kommissionen gav Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (»VKNNPS«) til opgave at give videnskabeligt input til, hvilke elementer der skulle tages i betragtning ved opstillingen af en definition af udtrykket »nanomateriale« til brug i reguleringsøjemed. Udtalelsen om det videnskabelige grundlag for definitionen af udtrykket »nanomateriale« blev sendt i offentlig høring i 2010. VKNNPS konkluderede i sin udtalelse af 8. december 2010 (5), at størrelse er universelt anvendeligt for nanomaterialer og den bedst egnede målestørrelse. Et defineret størrelsesinterval vil fremme en ensartet fortolkning. Som den lave tærskel blev foreslået 1 nm. Der er generel enighed om at anvende en øvre tærskel på 100 nm, men der er ikke noget videnskabeligt grundlag for at bevise denne værdis hensigtsmæssighed. Anvendelse af en enkelt øvre tærskelværdi kunne være for begrænsende for klassificeringen af nanomaterialer, og der findes måske en bedre egnet differentieret fremgangsmåde. I reguleringsøjemed bør den antalsmæssige størrelsesfordeling ligeledes overvejes ved at anvende gennemsnitsstørrelse og størrelsens standardafvigelse for at forfine definitionen. Et materiales størrelsesfordeling bør præsenteres som en størrelsesfordeling baseret på antalskoncentrationen (dvs. antallet af objekter inden for et givet størrelsesinterval divideret med det samlede antal objekter) og ikke på nanoskalapartiklers massefraktion, da en lille massefraktion kunne indeholde det største antal partikler. VKNNPS bestemte nogle specifikke tilfælde, hvor anvendelsen af definitionen kan lettes ved at anvende volumenspecifikt overfladeområde som mål for at afgøre, om et materiale falder inden for det fastlagte nanostørrelsesinterval.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 265/28

RÅDETS HENSTILLING

af 15. februar 2011

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2009

(2011/668/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (niende EUF), særlig artikel 32, stk. 3,

som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2009 vedrørende transaktionerne under niende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2009, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af niende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under niende EUF i regnskabsåret 2009 har været tilfredsstillende —

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under niende EUF for regnskabsåret 2009.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2011. På Rådets vegne MATOLCSY Gy. Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

(3) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

(4) EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

(5) EUT C 303 af 9.11.2010, s. 243.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 255/13

RÅDETS HENSTILLING

af 15. februar 2011

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2009

(2011/645/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,

som henviser til finansforordning af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2009 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2009, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2009 har været tilfredsstillende —

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2009.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2011. På Rådets vegne MATOLCSY Gy. Formand

(1) EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

(2) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

(3) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

(4) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

(5) EUT C 303 af 9.11.2010, s. 243.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 255/12

RÅDETS HENSTILLING

af 15. februar 2011

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF) for regnskabsåret 2009

(2011/644/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Fællesskabets bistand under den flerårige finansielle ramme for perioden 2008-2013 i overensstemmelse med AVS-EF-partnerskabsaftalen og om tildelingen af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Tiende Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF), særlig artikel 11, stk. 8,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 142-144,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2009 vedrørende transaktionerne under tiende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2009, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 11, stk. 8, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af tiende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under tiende EUF i regnskabsåret 2009 har været tilfredsstillende —

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under tiende EUF for regnskabsåret 2009.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2011. På Rådets vegne MATOLCSY Gy. Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

(3) EUT L 247 af 9.9.2006, s. 32.

(4) EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

(5) EUT C 303 af 9.11.2010, s. 243.
(6)

På mødet den 26. maj 2010 anerkendte Rådet (ministrene for konkurrenceevne) »sunde og produktive have og oceaner« som et område, hvor fælles programmering vil kunne give den nuværende opsplittede forskningsindsats i medlemsstaterne en betydelig merværdi (8). I sine konklusioner af mødet anerkendte Rådet derfor nødvendigheden af at lancere et initiativ til fælles programmering af dette område og opfordrede Kommissionen til at bidrage til udarbejdelsen heraf. Rådet understregede endvidere, at fælles programmering er en proces, der iværksættes af medlemsstaterne med Kommissionen som koordinerende instans. Analysen af de nationale forskningsaktiviteter i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene bekræfter, at der er behov for en bedre koordinering for at effektivisere forskningen og øge dens nytteværdi samt for at undgå overlapning, ved at der iværksættes en fælles strategisk forskningsdagsorden.
(9)

Underskuddet ventes at falde kraftigt i 2011 takket være konsolideringsforanstaltningerne i stabilitetsprogrammet, som anslås til godt 2,5 % af BNP. Tilpasningen ventes at fortsætte yderligere i 2012 og 2013 i form af et fald i underskuddet på omkring 1 procentpoint af BNP hvert år. Konsolideringsindsatsen fokuserer primært på udgiftssiden ved nedskæringer i udgifterne til varer og tjenesteydelser og lønninger, men det kan blive vanskeligt at fortsætte ad denne vej på holdbart grundlag. Det overordnede problem for Slovakiet er, om det under konsolideringen er muligt at fastholde eller endda øge udgifterne på de vækstfremmende poster, fx uddannelse og transportinfrastruktur. Det giver navnlig anledning til bekymring, at de statslige investeringer, som allerede er lave i forhold til EU-gennem-snittet, ventes at falde yderligere. Der skulle være mulighed for at øge indtægterne fra de skatter, der er mindst skadelige for væksten, fx ejendoms- og miljøskatter, og effektivisere skatteopkrævningen, især på baggrund af den store momsdifference.
(4)

Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.