KOMMISSIONENS BESLUTNING af 30. november 1994 om Nederlandenes overfoersel af en pilotskole til det kongelige luftfartsselskab (KLM) (C31/93) (Kun den nederlandske udgave er autentisk) (Tekst af betydning for EOES) (94/996/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til aftalen om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade, saerlig artikel 62, stk. 1, litra a), og protokol 27,

efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsende deres bemaerkninger i henhold til ovennaevnte artikel i traktaten og under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Ved skrivelse af 17. maj 1991 og efterfoelgende skrivelser fik Kommissionen meddelelse om en klage fra sammenslutningen af nederlandske luftfartsselskaber (Vereniging van Nederlandse Luchtvaartondernemingen - i det foelgende benaevnt »VNLO«) over den stoette, som Nederlandene har ydet i forbindelse med privatisering og salg af den statslige luftfartsskole (Rijksluchtvaartschool - i det foelgende benaevnt »RLS«) til det kongelige luftfartsselskab (i det foelgende benaevnt »KLM«).

Stoetten blev den 18. juli 1991 registreret som ikke-anmeldt stoette.

Den 14. august 1991 anmodede Kommissionen Nederlandene om at underrette denne om de finansielle aftaler med KLM ved RLS' overgang til den private sektor. Nederlandene har besvaret Kommissionens anmodning om oplysninger behoerigt.

Kommissionen anmodede den 26. november 1991, 28. januar og 15. juni 1992 om supplerende oplysninger. Disse oplysninger blev meddelt i form af skrivelser, der blev registreret henholdsvis den 16. januar, den 28. februar og den 21. august 1992.

Den nederlandske regering forsynede Kommissionen med:

- ordlyden af aendringerne af privatiseringsaftalen

- flere evalueringsrapporter om luftfartsskolen.

Den 10. februar 1993 holdt Kommissionen et moede i Bruxelles med repraesentanter for Nederlandene. Som svar paa Kommissionens mundtlige spoergsmaal fremsendte Nederlandene yderligere oplysninger ved skrivelse af 15. april 1993.

Paa grundlag af de oplysninger, den var i besiddelse af, besluttede Kommissionen at indlede artikel 92 stk. 2-proceduren og informerede Nederlandene om denne beslutning ved skrivelse af 15. oktober 1993. Skrivelsen blev offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (1) og andre interesserede blev opfordret til at fremsaette deres bemaerkninger vedroerende sagen en maaned efter datoen for offentliggoerelsen. KLM og VNLO fremsatte bemaerkninger, og disse blev videregivet til Nederlandene. Nederlandene svarede ved skrivelse af 6. april 1994. Nederlandene fremkom med yderligere oplysninger under en raekke moeder, hvoraf det sidste blev afholdt den 9. november 1994 i Bruxelles med deltagelse af Nederlandene, KLM og Kommissionen. Nederlandene gav ogsaa Kommissionen yderligere oplysninger ved skrivelse af 11. november 1994.

II

RLS blev oprettet kort efter Den Anden Verdenskrig med henblik paa at imoedekomme uddannelsesbehovene for hoejt kvalificerede piloter, og den fungerede som offentlig uddannelsesinstitution indtil juli 1991. Skolen udfoerte foerst og fremmest foelgende aktiviteter:

- tilrettelaeggelse og gennemfoerelse af en videregaaende uddannelse med henblik paa at goere eleverne kvalificeret til at blive flypiloter inden for international og national civil luftfart

- udfoerelse af adskillige (uddannelses- og transportmaessige) serviceydelser paa regeringens og kongehusets vegne.

Ud over disse aktiviteter udfoerer skolen for oejeblikket ogsaa vedligeholdelse og servicering af luftfartoejer (herunder reparation og taxaflyservice).

I 1985 besluttede det nederlandske ministerraad at lade udfoere en forundersoegelse vedroerende en privatisering af RLS.

Den 26. februar 1991 indgik den nederlandske regering og Koninklijke Luchtvaart School b. v. i. o. (i det foelgende benaevnt »KLS«), der i retlig henseende var repraesenteret af KLM, en kontrakt om privatisering af RLS. Som foelge af denne aftale blev RLS den 1. juli 1991 overdraget til KLS, et selskab, der er dannet og alene ejes af KLM.

VNLO anmodede Arrondissementsrechtbank i s'Gravenhage om at paalaegge den nederlandske regering ikke at lade den med KLM indgaaede aftale om privatisering af skolen faa virkning. Ved dom af 5. juli 1991 afviste retspraesidenten klagerens anmodning (2).

Den nederlandske regering paalagde KLM at opretholde det eksisterende personaleniveau (ca. 150 ansatte pr. 1. juli 1992) og samme ansaettelsesvilkaar for et tidsrum af fem aar (1991-1996).

Endvidere paahviler der i henhold til aftalen KLM foelgende forpligtelser (jf. artikel 2):

a) at forestaa en pilotuddannelse paa hoejt niveau (artikel 2.2a)

b) at forestaa en efteruddannelse af KLM's flyvemaskinister, saa de bliver kvalificeret som piloter (artikel 2.2b)

c) at udfoere serviceydelser og stille faciliteter til raadighed for uddannelse af militaerpiloter og instruktoerer inden for Den Kongelige Nederlandske Flaade (artikel 2.2c og 2.2d)

d) at udfoere flyvninger for regeringen og det nederlandske kongehus (artikel 2.2e)

e) at udfoere testflyvninger for det privatiserede Direktorat for Flyvekontroltjeneste under den nederlandske stats luftfartsvaesen (artikel 2.2f)

f) at forestaa omskoling af militaere piloter med henblik paa udfoerelse af civil flyvning.

For oejeblikket udfoeres de under litra c), d), e), og f) naevnte serviceydelser af KLM til markedspris.

Privatiseringsaftalen indebaerer betydelige finansielle fordele for saavel KLM som skolen:

i) KLM overtager alle RLS's aktiver for et symbolsk beloeb paa 1 hfl. (artikel 3.3).

ii) Staten betaler i fem rater et beloeb paa 17 000 000 hfl. som bidrag til daekning af skolens forventede underskud de foerste fem aar (artikel 5.1).

- 1991: 7 700 000 hfl.

- 1992: 3 000 000 hfl.

- 1993: 2 100 000 hfl.

- 1994: 2 100 000 hfl.

- 1995: 2 100 000 hfl.

iii) Staten betaler et engangsbeloeb paa 9 700 000 hfl. til garantifonden (artikel 6.9, aendret den 14. maj 1992) med den bestemmelse, at hvis fonden ophoerer med at eksistere, gaar det resterende beloeb tilbage til staten. Formaalet med denne fond er at bistaa de studerende med at klare deres finansielle forpligtelser, saafremt de maa opgive at afslutte uddannelsen, eller saafremt de - uden selv at vaere skyld i det - ikke finder passende beskaeftigelse efter afslutning paa deres uddannelse.

iv) Staten betaler KLS et beloeb paa 5 700 000 hfl. ved at overfoere bidragene fra de studerende, der blev udvalgt i 1990 og 1991 (i alt ca. 50 studerende). Beloebet erlaegges i to lige store rater i henholdsvis december 1991 og december 1992 (artikel 7). Dette beloeb svarer til bidragene fra de elevhold, der blev udvalgt i 1990, samt fra det foerste hold fra 1991.

v) Den nederlandske regering har paataget sig at betale pensionsforpligtelser for alle de ansatte, der havde naaet pensionsalderen, inden de startede deres arbejde paa skolen (artikel 8.8). Disse betalinger andrager i alt 13 500 000 hfl., der skal betales i fire aarsrater a 2 700 000 hfl.

III

Kommissionen besluttede at ivaerksaette artikel 93, stk. 2-proceduren, idet den er af den opfattelse, at Nederlandenes bidrag til skolens driftsunderskud over fem aar udgjorde stoette, samt at overdragelsesprisen paa 1 hfl. indeholder stoetteelementer. Endvidere stillede Kommissionen sig tvivlende over for foreneligheden af saadanne stoetteforanstaltninger med faellesmarkedet.

Nederlandenes og KLM's kommentarer under artikel 93, stk. 2-proceduren kan resumeres som foelger:

- koebsprisen afspejler korrekt skolens negative vaerdi som »going concern« paa overtagelsesdatoen

- der blev opnaaet enighed med KLM om det faste beloeb paa 17 mio. hfl. efter vanskelige droeftelser, idet dette skulle kompensere for de negative cashflows, som er forudberegnet for skolen. Det er hensigten, at denne sum skal opveje bidrag, der ydes af koeberen

- Nederlandene besluttede at privatisere skolen paa grundlag af en formodning om, at skolen fortsat skal vaere beliggende i Eelde, som sammenlignet med resten af landet, er et i oekonomisk henseende tilbagestaaende omraade

- vurderingen af skolen boer ikke udfoeres paa grundlag af likvideringsmetoden, da Nederlandene aldrig har overvejet en lukning af skolen. Vurderingen boer foretages paa et »going concern«-grundlag. Det er under alle omstaendigheder ukorrekt at formode, at skolen havde en likvideringsvaerdi paa 17 mio. hfl., da dette beloeb ikke tager hensyn til udgifterne i forbindelse med likvidationen, f. eks. i forbindelse med afskedigelse af personale.

IV

Ifoelge traktatens artikel 92, stk. 1, og EOES-aftalens (i det foelgende benaevnt »aftalen«) artikel 61, stk. 1, er statsstoette eller stoette, som ydes ved hjaelp af statsmidler under enhver taenkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkaarene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med faellesmarkedet og med aftalen, i det omfang den paavirker samhandelen mellem medlemsstaterne og de kontraherende parter.

Kommissionen betragter ikke foelgende ydelser som stoetteforanstaltninger:

- Betaling af et engangsbeloeb paa 9,7 mio. hfl. til garantifonden. Dette bidrag er en social foranstaltning, som udgoer en direkte fordel for de studerende, og det er derfor ikke stoette til KLM.

- Betaling af et beloeb paa 5,7 mio. hfl., hvorved bidragene fra de studerende, der blev udvalgt i 1990 og 1991, overfoeres fra staten til KLS. Kommissionen er af den opfattelse, at betalingen af dette beloeb ikke udgoer nogen stoette, fordi formaalet hermed er at tilbagebetale skolen de elevbidrag i forbindelse med ovennaevnte hold, der blev betalt til staten som tidligere ejer af skolen.

- Betaling af pensionsforpligtelserne. Kommissionen anser ikke denne betaling som stoette, fordi den alene vedroerer fortiden, dvs. de pensionsrettigheder, der er opstaaet inden overfoersel af personalet til den nye ejer.

Med hensyn til betaling af 17 mio. hfl. som et bidrag til skolens skoennede underskud, mener Kommissionen, at dette beloeb ikke er berettiget i betragtning af de forpligtelser, der paahviler skolen. Den ovenfor, i punkt II a), naevnte forpligtelse til at opretholde en pilotuddannelse paa hoejt niveau forekommer at vaere en »falsk« forpligtelse. Det siger sig selv, at opretholdelsen af en pilotuddannelse paa hoejt niveau primaert er i KLM's interesse, fordi de uddannelsessoegende ved skolen tilbydes beskaeftigelse ved KLM som piloter.

Denne konklusion gaelder ogsaa for den forpligtelse, der er indeholdt i punkt II b), efteruddannelse af KLM's flyvemaskinister i overensstemmelse med aftalen mellem KLM og den nederlandske regering.

De i punkt II c), d), e) og f), naevnte forpligtelser udgoer imidlertid reelle byrder, der paalaegges KLM. Med henblik paa en vurdering af de udgiftsmaessige byrder for KLM som foelge af disse forpligtelser til at forrette offentlig tjeneste har Kommissionen anmodet Nederlandene om oplysninger om de faktiske udgifter til disse serviceydelser. Nederlandene, der ikke har indsendt oplysninger om de specifikke udgifter til disse serviceydelser, har oplyst over for Kommissionen, at disse former for service ydes af skolen til markedspris, og at de betales saerskilt. Det kan ikke udelukkes, at KLM har et vist overskud i forbindelse med opfyldelsen af ovennaevnte forpligtelser.

Kommissionen er derfor af den opfattelse, at beloebet paa 17 mio. hfl. udgoer stoette til skolen. KLS tilhoerer dog og drives af KLM som den skole, hvorpaa et betydeligt antal af KLM's piloter og flyvemaskinister uddannes. KLS kan ikke traeffe beslutninger selvstaendigt, da den er fuldt ejet og kontrolleret af KLM (artikel 1, stk. 5, i kontrakten fastsaetter, at KLM er eneste aktionaer i KLS). Enhver stoette til skolen repraesenterer derfor indirekte stoette til KLM, som maa betragtes som den endelige modtager af stoetten.

For saa vidt angaar koebsprisen paa 1 hfl. skal det bemaerkes, at Kommissionens politik med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt privatisering af statsejede selskaber indebaerer statsstoette, ligger fast. Hvis salget finder sted i forbindelse med en aaben udbudsprocedure uden betingelser (3), er der normalt ikke tale om stoette i forbindelse med overdragelsen. Men hvis salget foregaar paa et andet grundlag, eller hvis der er visse betingelser knyttet hertil, saa er der grund til at formode, at der er tale om stoette.

Kommissionen maa tillige overveje, hvad en investor, der handler under markedsoekonomiske vilkaar, ville goere under omstaendigheder, der svarer til dem, som Nederlandene befandt sig i i februar 1991. En saadan investor, i dette tilfaelde den nederlandske stat som eneaktionaer i RLS, maatte beslutte sig til enten at saelge skolen eller at likvidere den. Nederlandene mener, at likvideringsvaerdien ikke boer tages i betragtning, da staten aldrig har overvejet at lukke skolen, da en saadan loesning er uacceptabel i det nederlandske sociooekonomiske miljoe. Kommissionen mener, at ved anvendelse af det markedsoekonomiske investorprincip maa staten sammenlignes med en privat virksomhedsejer, og statens overvejelser som offentlig myndighed kan ikke tages i betragtning. En privat ejer, som oensker at skafffe sig af med en virksomhed, kan enten lukke virksomheden eller saelge den. Under normale markedsforhold vaelger den private ejer den oekonomisk gunstigste loesning. Den nederlandske stat valgte at saelge skolen, selv om dette - ud fra de oplysninger, der staar til Kommissionens raadighed - synes at vaere den dyreste loesning, der sandsynligvis ikke ville vaere blevet valgt af en investor, der handler under markedsoekonomiske vilkaar.

Dette fremgaar af den kendsgerning, at Nederlandene besluttede at bevilge 17 mio. hfl. til daekning af RLS's driftsmaessige tab i de foerste fem aar efter salget i stedet for straks at likvidere skolen. Efter de oplysninger, der er givet af Nederlandene, kunne en saadan likvidation have indbragt den nederlandske stat omkring 16 920 000 hfl.

Dette beloeb er baseret paa genanskaffelsesprisen efter vaerdiforringelse for skolens aktiver pr. juli 1991, som beregnet af finansministeriets inspektorat for statens ejendomme, der satte beloebet til 48,4 mio. hfl. Til dette beloeb skal foejes en flysimulator, der tilhoerte skolen, og hvis genanskaffelsespris androg 8 mio. hfl. Det samlede beloeb paa 56,4 mio. hfl. skal reduceres ved hjaelp af en passende faktor, der tager hoejde for likvidationens tvangsmaessige karakter, og skal yderligere reduceres med et beloeb, der tager hensyn til skolens passiver.

Nederlandene har i sine skrivelser anfoert, at hvis staten havde besluttet sig til at likvidere skolen, skulle den have baaret fratraedelsesomkostningerne i henhold til nederlandsk lovgivning. Disse omkostninger, der ville udgoere et stoerre beloeb end aktivernes vaerdi, vedroerer kompensation til de tjenestemaend, som i saa fald skulle afskediges og andre retlige forpligtelser i forbindelse med likvidationen (f. eks. krav fra de studerende, som ikke ville kunne afslutte deres uddannelse). Nederlandene har hverken bevist, at skolen havde udestaaende retlige forpligtelser eller over for Kommissionen angivet, hvilket beloeb disse paastaaede forpligtelser androg i juli 1991. Da der ikke foreligger saadant materiale, maa Kommissionen ansaette vaerdien af skolens forpligtelser pr. 1 juli 1991 til nul. For at beregne skolens likvideringsvaerdi er det saaledes blot noedvendigt at reducere den ovenfor naevnte bruttovaerdi af aktiverne paa 56 400 000 hfl. til deres direkte realiserbare vaerdi. Paa baggrund af skolens specialiserede karakter er det ikke sandsynligt, at saerlig mange koebere ville vaere interesseret i at anskaffe et saadant udstyr, og det er derfor noedvendigt at operere med en ret stor reduktionsfaktor. En faktor i stoerrelsesordenen 70 % maa anses for rimelig til at reducere genanskaffelsesprisen - efter vaerdiforringelse - for skolens aktiver til likvidationsvaerdien.

Ud fra ovenstaaende raesonnement mener Kommissionen, at Nederlandene ikke har handlet paa samme maade som en investor, der handler under markedsoekonomiske vilkaar i forbindelse med beslutningen om at afhaende interesserne i RLS.

Derfor er det noedvendigt med en mere detaljeret undersoegelse af afhaendelsesprocessen og isaer noedvendigt at vurdere, om skolens salgspris repraesenterede dens markedsvaerdi.

I det foreliggende tilfaelde blev der i loebet af 1987 foert droeftelser med flere interesserede parter, men staten fulgte ikke nogen aaben udbudsprocedure med henblik paa at faa fastslaaet RLS' markedsvaerdi. Endvidere har den nederlandske regering over for KLM stillet den betingelse, at selskabet skal fastholde skolens nuvaerende personaleniveau og de ansattes aktuelle ansaettelsesvilkaar indtil 1996.

De ekstra driftsomkostninger, der er forbundet med disse betingelser, modsvares sandsynligvis af den driftsstoette paa 17 mio. hfl., der er omtalt ovenfor. Endvidere planlaegger KLM at oege antallet af piloter, der aarligt uddannes af skolen, saa der fra 1996 afgaar 60 i stedet for 40. Dette medfoerer en bedre udnyttelse af personalet og produktivitetsforoegelse og dermed fra og med 1996 en reduktion af omkostningerne pr. uddannet pilot. Paa dette grundlag mener KLM, at skolen fra dette aar vil vaere levedygtig i oekonomisk henseende, og at KLM derfor har erhvervet et aktiv, som ikke medfoerer omstruktureringsudgifter, og som ikke vil give noget driftsunderskud, inden det begynder at give overskud.

Ifoelge Kommissionens faste kriterier maa det derfor antages, at KLM har modtaget statsstoette, fordi selskabet har faaet lov til at erhverve et statsligt aktiv til spotpris.

Det er altid et subjektivt og vanskeligt spoergsmaal at fastlaegge en markedspris for en virksomhed. I naervaerende tilfaelde har klageren fremlagt en raekke vurderinger, og Nederlandene har fremlagt vurderinger for at begrunde den konkrete salgspris paa 1 hfl.

- Klagerens vurdering

I henhold til klageren blev der afgivet et bud paa 30 mio. hfl. paa samme betingelser, som gjaldt for KLM. Kommissionen maa dog vurdere dette bud med forsigtighed, fordi det blev afgivet, efter at fristen for indgivelse af bud var udloebet. Foelgelig har det kun begraenset betydning ved fastsaettelsen af RLS' vaerdi.

- KLM's vurdering

KLM satte et eksternt konsulentfirma til at vurdere RLS. Denne vurdering foregik paa grundlag af nutidsvaerdien af det fremtidige cashflow og blev fastsat til -43 mio. hfl., dvs. KLM skulle have vaeret betalt for at overtage RLS fra staten.

Kommissionen har sin tvivl med hensyn til en saadan vurdering. Skolen har normalt haft et negativt cashflow, fordi indtaegterne fra de uddannelsessoegende ikke svarede til omkostningerne ved deres uddannelse.

Desuden er denne vaerdifastsaettelse baseret paa en tidshorisont paa 20 aar paa trods af, at KLM har mulighed for at aendre skolens struktur, og dermed dens udgifts- og indtaegtsstruktur, fra 1996. Endelig tages der med en saadan vaerdifastsaettelse ikke hensyn til de strategiske overvejelser, som KLM maatte have gjort sig i forbindelse med erhvervelsen af skolen.

- Genanskaffelsesprisen efter vaerdiforringelse

Som ovenfor anfoert vurderede inspektoratet for statsejendomme under finansministeriet skolens aktiver i juli 1991 til 48,4 mio. hfl. Hertil maa foejes genanskaffelsesvaerdien af en flysimulator, der tilhoerer skolen, og som saettes til 8 mio. hfl. hvilket tilsammen giver 56,4 mio. hfl.

Dette beloeb udgoer ikke skolens markedsvaerdi, men snarere udgifterne ved at erstatte dens aktiver med udstyr, der har vaeret udsat for samme slitage som de bestaaende aktiver. Derfor maa Kommissionen ogsaa anse denne vaerdifastsaettelse for at vaere ukorrekt.

- Salgsprisen paa 1 hfl.

Eftersom det drejer sig om en nominel vaerdi, der hverken udgoer aktivernes vaerdi eller skolens vaerdi, kan den lades ude af betragtning.

Kommissionen mener, at skolen burde have vaeret vurderet paa grundlag af markedsvaerdi som »going concern«, dvs. virksomhedens vaerdi for en koeber, der vil fortsaette inden for samme branche. Denne vaerdi boer beregnes, idet der tages hensyn til koeberens strategiske interesse i skolen og til skolens forventede vaekst. En saadan vaerdi har Nederlandene ikke meddelt Kommissionen, og derfor er Kommissionen ikke i stand til at knytte kommentarer hertil.

Paa nuvaerende tidspunkt er Kommissionen dog i stand til at vurdere, hvorvidt der indgaar statsstoette i den spotpris paa 1 hfl., der blev betalt. Eftersom det antages, at skolen i juli 1991, som ovenfor anfoert, havde en likvidationsvaerdi paa 16 920 000 hfl., kan det sluttes heraf, at dette beloeb vil udgoere skolens mindstevaerdi for KLM paa det tidspunkt, hvor KLM frit kan saelge skolens aktiver, dvs. i 1996. Eftersom alle driftsmaessige tab, som skolen maatte lide, vil blive daekket af staten mellem 1991 og 1996, maa det antages, at der ikke vil forekomme nogen yderligere reduktion af disse aktivers vaerdi.

I overensstemmelse med Kommissionens holdning i dens skrivelse vedroerende aabning af proceduren er det dog ogsaa noedvendigt at tage hensyn til nutidsvaerdien af beloebet, dvs. det forhold, at KLM foerst vil kunne oppebaere udbyttet i 1996. Ved anvendelse af en diskonteringssats paa 9 % (den nederlandske »referencesats« for 1991), vil nutidsvaerdien af 16,9 mio. hfl., der oppebaeres i 1996, andrage 11 mio. hfl.

Nederlandene mener, at Kommissionens beregning af likvidationsvaerdien boer tage hensyn til omkostninger og udgifter i forbindelse med likvidationen, f. eks. i forbindelse med afskedigelserne. KLM vil saaledes vaere forpligtet til at tilbyde fratraedelsesgodtgoerelse til mindst 61 ansatte den 1. juli 1996. For at undgaa saerskilte retskrav skal KLM sammen med fagforeningerne udarbejde en socialplan. Nederlandene har over for Kommissionen godtgjort, at efter den af de nederlandske domstole godkendte metode, ville minimumsbeloebet for disse fratraedelsesgodtgoerelser, inklusive sociale afgifter, beloebe sig til 5 750 000 hfl. KLS ville endvidere komme til at staa over for flere krav, saerlig fra de studerende, som ikke ville kunne afslutte deres uddannelse paa grund af skolens likvidation. Nederlandene har ikke forelagt noget skoen over, hvad disse krav vil kunne beloebe sig til, saa Kommissionen kan anslaa de tilsvarende omkostninger.

Kommissionen mener, at udbetalingerne til de 61 ansatte udgoer retlige forpligtelser, som KLM skal opfylde, hvis skolen likvideres. For at anslaa skolens likvidationsvaerdi skal dette beloeb derfor fratraekkes aktivernes vaerdi (dvs. 16 920 000 hfl. - 5 750 000 hfl. = 11 170 000 hfl.). Med anvendelse af en diskonteringssats paa 9 % (se ovenfor) er den nutidige likvidationsvaerdi i 1991 7 260 000 hfl. Dette beloeb kan derfor anses som den fordel, KLM drager af at faa lov til at koebe skolen til spotpris, og kan derfor betragtes som stoettebeloebet. Dette udgoer stoette til KLM, da denne virksomhed nyder godt af, at den ikke skal baere de fulde omkostninger vedroerende et aktiv, der er erhvervet fra staten.

Kommissionen mener derfor, at det samlede stoettebeloeb, Nederlandene har givet til KLM paa datoen for skolens overtagelse, udgoer 7 260 000 hfl. (nutidsvaerdien af den stoette, der indgaar i overdragelsesprisen paa 1 hfl.) + 17 mio. hfl. (bidrag til daekning af skolens driftsunderskud) = 24 260 000 hfl.

Stoetteforanstaltninger indebaerer en konkurrencefordrejning, da andre europaeiske luftfartsselskabers konkurrenceevne lider skade ved denne erhvervelse og daekning af tabene, fordi disse selskaber driver deres egne skoler uden at modtage stoette eller maa baere de fulde omkostninger ved uddannelsen af deres piloter. I andre medlemsstater (f. eks. Belgien, Tyskland og Det Forenede Kongerige) modtager pilotskolerne, selv de hvori de »nationale« luftfartsselskaber ejer aktier, ikke nogen statsstoette.

Inden for et liberaliseret EOES faar ydelsen af stoette til et luftfartsselskab, der beflyver europaeiske ruter, indvirkning paa samhandelen.

Paa grundlag af de oplysninger, Kommissionen raader over, burde den i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, have vaeret underrettet om stoetten, der ikke falder ind under en allerede godkendt stoetteordning. Ved ikke at underrette Kommissionen om stoetten paa forhaand, dvs. inden stoetten fik virkning, har Nederlandene ydet stoetten ulovligt og undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 93, stk. 3.

Stoetten til KLM kan ikke anses for at vaere forenelig med faellessmarkedet i henhold til traktatens artikel 92, stk. 2, og artikel 61, stk. 2, i aftalen, eftersom stoetten ikke opfylder nogen af de krav, der stilles i ovennaevnte bestemmelse.

I traktatens artikel 92, stk. 3, og aftalens artikel 61, stk. 3, anfoeres de stoetteformer, der kan anses for at vaere forenelige med faellessmarkedet. Traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), og aftalens artikel 63, stk. 3, litra a) og c), aabner mulighed for undtagelser, naar det drejer sig om stoette til fremme af udviklingen i visse omraader. Skoent opretholdelsen af beskaeftigelsen ved skolen udgoer et vigtigt element i forbindelse med stoetten, opfylder denne dog ikke betingelserne for at falde ind under traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), og aftalens artikel 63, stk. 3, litra a). Hverken Schiphol lufthavn eller Eelde, hvor skolen er placeret, er omraader, hvor levestandarden er usaedvanlig lav, eller hvor der er en alvorlig underbeskaeftigelse. Stoetteordningen kan heller ikke siges at have det sigte at »fremme udviklingen af visse oekonomiske regioner«, jf. traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og aftalens artikel 62, stk. 3, eftersom de paagaeldende lokaliteter ikke er beliggende i et omraade, der er berettiget til at modtage regionalstoette i henhold til Kommissionens retningslinjer for regionalstoette. Under alle omstaendigheder er stoetten ikke forbundet med en aaben regional stoetteordning og har ikke til formaal at fremme en varig udvikling af Eelde-regionen.

For saa vidt angaar artikel 92, stk. 3, litra b), i traktaten og artikel 61, stk. 3, litra b), i aftalen, er det klart, at den paagaeldende stoette ikke har taget sigte paa at fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelleseuropaeisk interesse eller afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den nederlandske oekonomi. Nederlandene har da heller ikke paaberaabt sig denne bestemmelse.

Med hensyn til undtagelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), vedroerende »stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene«, foelger Kommissionen saerlige kriterier for vurdering af statsstoette inden for luftfartssektoren. En raekke betingelser skal vaere opfyldt for at stoetten kan betragtes som vaerende forenelig med faellesmarkedet og med aftalen om stoette til fremme af udviklingen af lufttransportsektoren. I det foreliggende tilfaelde er stoetten til fordel for KLM, men den sigter paa at finansiere omstruktureringen af pilotskolen KLS, som er en lille enhed, der ikke er nogen kerneenhed, inden for KLM-koncernen. Inden for denne er skolen saaledes af uvaesentlig betydning i oekonomisk henseende i forhold til kerneaktiviteten, som er lufttransport. Omstrukturering af skolen kan derfor ikke behandles paa samme maade som en omstrukturering af KLM-koncernen. Kommissionen mener, at betingelserne i traktaten og i aftalen, saaledes som disse anvendes af Kommissionen inden for lufttransportsektoren til vurdering af stoettens forenelighed med traktatens artikel 93, stk. 3, litra c), og aftalen artikel 61, stk. 3, boer fortolkes saaledes, at der tages hensyn til de saerlige omstaendigheder i det foreliggende tilfaelde. Det skal i denne forbindelse bemaerkes, at betingelserne i princippet vedroerer omstrukturering af luftfartsselskaber i almindelighed, hvilket er grunden til, at de maa tilpasses i forbindelse med vurderingen af visse aktiviteter, der - saaledes som det er tilfaeldet i denne sag - er perifere i forhold til lufttransport, som f. eks. pilotuddannelser. Kommissionen kan betragte omstruktureringsstoette som forenelig med faellesmarkedet, hvis den opfylder en raekke betingelser. Disse betingelser skal foerst og fremmest ses i forbindelse med de to hovedprincipper i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), dvs. at stoetten skal vaere paakraevet for at fremme udviklingen af erhvervsgrenen set ud fra EOES' synspunkt, samt at stoetten ikke maa paavirke samhandelsvilkaarene paa en maade, der er i strid med den faelles interesse.

I loebet af proceduren har Nederlandene fremsendt oplysninger om, at stoetten er knyttet til en omstruktureringsplan, som er blevet udarbejdet og udfoert af KLS siden datoen for overdragelsen. Det er programmets formaal at skabe en virksomhed, der er fuldstaendig markedsoekonomiorienteret pr. 1. juli 1996. Programmet skal vaere gennemfoert pr. 1. juli 1996 og sigter paa at nedskaere omkostningerne og foroege produktiviteten. Ved en vellykket gennemfoerelse af programmet kommer KLS til at beskaeftige mindre end 75 ansatte (155 ansatte foer privatisering) og uddanne over 70 piloter om aaret (under 40 piloter om aaret foer privatisering).

Programmet omfatter foelgende foranstaltninger:

1) Konsulentydelser. Siden overdragelsesdatoen har konsulenter arbejdet sammen med KLS' ledelse paa omraader, hvorpaa KLS ikke havde ekspertise. Disse omraader omfatter personale og organisation, logistik, business planning, funktionsrevaluering og andre organiseringsundersoegelser. Omkostningerne i forbindelse med disse tjenesteydelser, som blev afholdt i 1991/92 beloeb sig til 1 250 000 hfl.

2) Omstrukturering af traening paa jorden. Den tidligere klasseundervisning blev udskiftet med individuel uddannelse ved hjaelp af audiovisuelle uddannelsesinstrumenter. Omkostningerne blev afholdt i 1991/92 og beloeb sig til 200 000 hfl.

3) Edb-baseret uddannelse. KLS agter at investere i hard- og software med henblik paa at forbedre det teoretiske uddannelsesprogram. Investeringen vil blive gennemfoert i 1995/96 og omkostningerne anslaas til 1 300 000 hfl.

4) Udvaelgelsessystem til militaerpiloter. KLS koebte i 1993 Frasca-simulatorer for at opnaa standardisering og samarbejde med forsvarsministeriet med hensyn til udvaelgelse af militaerpiloter. Omkostningerne beloeb sig til 540 000 hfl.

5) Bygninger. Stoerstedelen af bygningerne stammer fra begyndelsen af 50'erne og skal nedrives, genopbygges og udvikles. Udgifterne afholdes i 1995. Det drejer sig saerlig om foelgende:

i) omkostningerne ved nedrivning og bortfjernelse af bygninger og materialer, der anslaas til 1 500 000 hfl.

ii) opfoerelse af en central bygning, som skal indeholde alle primaere funktioner; omkostningerne hertil anslaas til 8,5 mio. hfl.

iii) KLS er en internatskole, og det oegede antal elever som foelge af den oegede produktivitet efter omstruktureringen kraever adskillige investeringer i beboelse og elevfaciliteter; omkostningerne hertil anslaas til 3 mio. hfl.

6) Platform. Paa grund af omplaceringen af hovedbygningen, skal platformen tilpasses, hvilket kraever en investering, der vil blive gennemfoert i 1995, og som anslaas til 600 000 hfl.

7) Udskiftning af flysimulatoren. Traeningsprogrammet baseres paa de netop standardiserede »JAR Flight Crew Licensing«-vilkaar og oeves paa en brugt Boeing 737 simulator, som kraever en anslaaet investering paa 8 mio. US $. Den nuvaerende simulator (C-500) saelges. Den forventede salgspris er ca. 1,5 mio. US $. Inklusive udskiftning og installering anslaas nettoomkostningerne, som afholdes i 1995, til 6 500 000 US $, hvilket svarer til 11 700 000 hfl.

8) Socialplan. Som foelge af omstruktureringen udarbejder KLS sammen med fagforeningerne en socialplan, der omfatter fratraedelsesgodtgoerelser. Omkostningerne anslaas til 3 mio. hfl.

9) Anden placering og omskoling af overtalligt personale. Omkostningerne afholdes i 1994-1995 og anslaas til 950 000 hfl.

Kommissionen mener, at alle disse udgifter er noedvendige med henblik paa at opnaa omstruktureringsprogrammets maalsaetninger. De samlede omkostninger i forbindelse med omstruktureringen beloeber sig til 32 540 000 hfl. For at denne vaerdi kan sammenlignes med stoetteforanstaltningernes vaerdi, maa man sammenholde omkostningernes nutidsvaerdi pr. 1991 med stoetteforanstaltningernes nutidsvaerdi paa samme tidspunkt. Nutidsvaerdien af omstruktureringsomkostningerne pr. 1991, som udgoer 24 000 000 hfl. med anvendelse af diskonteringssats paa 9 %, er stoette end nutidsvaerdien pr. 1991 af stoetteforanstaltningerne i forbindelse med privatiseringen af skolen (22 560 000 hfl.). Stoetten staar derfor ikke i et urimeligt forhold til skolens omstruktureringsbehov.

Kommissionen mener, at omstruktureringsprogrammet kan genoprette KLS' oekonomiske levedygtighed uden yderligere stoette. Opretholdelse af effektive pilotskoler, som kan tilbyde uddannelseskurser paa hoejt niveau, saaledes at der bevares et hoejt sikkerhedsniveau, kan kun fremme piloternes mobilitet inden for EOES. Dette kunne vende den nuvaerende tendens til, at pilotuddannelse foregaar i lande uden for EOES, og saaledes fremme udviklingen af EOES-baseret pilotuddannelse og derved fremme udviklingen af en erhvervsgren efter artikel 92, stk. 3, litra c), i traktaten og artikel 61, stk. 3, litra c), i aftalen.

Stoetten, som udgoer et lavere beloeb end omstruktureringsomkostningerne, er et bidrag fra staten, som udelukkende tager sigte paa og er begraenset til de noedvendige udgifter til omstrukturering af skolen. Omstrukturering af skolen, hvor de studerende kan foelge uddannelse til piloter, er i overensstemmelse med den faelles interesse. Omstruktureringsplanen indebaerer en betydelig nedskaering af personalet. KLM er fast indstillet paa at fortsaette skolens drift. Dette godtgoer, at KLM ikke oensker at lade skolens aktiviteter indgaa i KLM's aktiviteter eller bruge dens aktiver til at udvide omfanget af KLM's aktiviteter til skade for konkurrenterne. Paa grundlag af alle disse omstaendigheder er Kommissionen naaet til den konklusion, at stoetten er forenelig med faellesmarkedet, da den ikke paavirker samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse.

Kommissionen maa sikre sig, at stoetten rent faktisk anvendes til at finansiere omstruktureringen af KLS og ikke til paa nogen maade at krydssubsidiere KLM's kerneaktivitet, dvs. lufttransport. Kommissionen maa derfor kraeve, at Nederlandene inden den 1. juli 1996 forelaegger en rapport om omstruktureringsprogrammet, hvoraf det fremgaar, at programmet er blevet udfoert som planlagt og meddelt Kommissionen i overensstemmelse med naervaerende beslutning.

Kommissionen mener derfor, at Nederlandenes stoetteforanstaltninger til fordel for KLM i forbindelse med privatisering af skolen udgoer stoette til fremme af udviklingen af en erhvervsgren efter artikel 92, stk. 3, i traktaten og artikel 61, stk. 3, i aftalen -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Nederlandenes udbetaling af 17 mio. hfl. til pilotskolen KLS som bidrag til daekning af skolens driftsunderskud i perioden 1991-1996 og stoetteelementerne i forbindelse med den overdragelsespris paa 1 hfl., som KLM betalte for skolens aktiver, er stoetteforanstaltninger, som er blevet truffet ulovligt, men som dog er forenelige med faellesmarkedet og med EOES-aftalen som stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene efter traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EOES-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c).

Artikel 2

Nederlandene forelaegger inden den 1. juli 1996 Kommissionen en rapport, som viser, at omstruktureringsprogrammet er blevet gennemfoert i overensstemmelse med naervaerende beslutning.

Artikel 3

Denne beslutning er henvendt til Kongeriget Nederlandene.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. november 1994.

Paa Kommissionens vegne

Marcelino OREJA

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. C 293 af 29. 10. 1993, s. 4.(2) Kommissionen kan ikke tillaegge denne dom stor betydning, eftersom den blev afsagt efter en summarisk rettergangsform, hvor klageren alene oenskede, at der blev truffet en foreloebig foranstaltning. Paa baggrund af sagens kompleksitet var retspraesidenten ikke i stand til at tage stilling til hovedsagen og vurdere berettigelsen af klagerens argumenter, der var baseret paa traktatens artikel 92 og artikel 61 i EOES-aftalen.(3) Jf. Kommissionens beslutninger i sagerne DEKO N 11/91, Treuhandanstalt NN 108/91 og E 15/02 samt det portugisiske privatiseringsprogram NN 140/91.