*****

RAADETS DIREKTIV

af 7. juni 1990

om fri adgang til miljoeoplysninger

(90/313/EOEF)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

I principperne og maalsaetningerne som fastsat i De Europaeiske Faellesskabers handlingsprogrammer paa miljoeomraadet fra 1973 (4), 1977 (5) og 1983 (6), og saerligt handlingsprogrammet fra 1987 (7), anbefales det specielt, at der »findes maader, hvorpaa offentlighedens adgang til de oplysninger, miljoemyndighederne ligger inde med, kan forbedres«;

Raadet for De Europaeiske Faellesskaber og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Raadet, erklaerede i deres resolution af 19. oktober 1987 om viderefoerelse og gennemfoerelse af en politik og et handlingsprogram for De Europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet (1987-1992) (8), at det i overensstemmelse med Faellesskabets og medlemsstaternes respektive kompetence var vigtigt at koncentrere faellesskabsaktionen om visse hoejt prioriterede omraader, heriblandt forbedring af adgangen til miljoeoplysninger;

Europa-Parlamentet har i sin udtalelse om De Europaeiske Faellesskabers fjerde handlingsprogram paa miljoeomraadet (9) fremhaevet, at »der boer gennemfoeres en saerlig EF-aktion med henblik paa at give alle borgere adgang til information«;

adgang til miljoeoplysninger, som offentlige myndigheder ligger inde med, vil oege miljoebeskyttelsen;

forskellene mellem de i medlemsstaterne gaeldende lovgivninger vedroerende adgang til miljoeoplysninger, som myndighederne ligger inde med, kan bevirke, at der inden for Faellesskabet opstaar en skaevhed med hensyn til adgangen til information og/eller med hensyn til konkurrencevilkaar;

alle fysiske og juridiske personer maa vaere garanteret fri adgang overalt i Faellesskabet til oplysninger, som myndighederne ligger inde med i skriftlig form, i billed- eller lydform eller paa edb om miljoesituationen, om miljoeskadelige eller potentielt miljoeskadelige aktiviteter eller foranstaltninger, samt om aktiviteter og foranstaltninger til beskyttelse af miljoeet;

det kan under ganske saerlige og klart fastsatte omstaendigheder vaere berettiget at afvise en anmodning om oplysninger vedroerende miljoeforhold;

afslaar myndighederne at fremsende de oenskede oplysninger, skal dette begrundes;

den person, der anmoder om oplysninger, skal have mulighed for at paa proevet myndighedernes afgoerelse;

der skal ligeledes sikres adgang til de miljoeoplysninger, som organer, der har et offentligt ansvar for miljoeet og er underlagt offentlig kontrol, ligger inde med;

i en overordnet strategi for formidling af miljoeoplysninger skal offentligheden aktivt underrettes om miljoesituationen generelt;

gennemfoerelsen af dette direktiv skal kunne revideres paa baggrund af de indvundne erfaringer -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formaalet med dette direktiv er at sikre fri adgang til og mulighed for spredning af miljoeoplysninger, som myndighederne ligger inde med, samt at fastlaegge de grundlaeggende betingelser og vilkaar for, at saadanne oplysninger kan stilles til raadighed.

Artikel 2

I dette direktiv forstaas ved:

a) Miljoeoplysninger: alle oplysninger, der er til raadighed i skriftlig form, i billed- eller lydform eller paa edb, om vandomraadernes, luftens, jordens, faunaens, floraens, landomraadernes og naturomraadernes tilstand samt om aktiviteter (herunder aktiviteter, der giver anledning til gener saasom stoej) eller foranstaltninger, der paa skadelig vis paavirker eller vil kunne paavirke disse, og om aktiviteter eller foranstaltninger, der skal beskytte disse, herunder administrative foranstaltninger og miljoeforvaltningsprogrammer.

b) Myndigheder : alle offentlige myndigheder paa nationalt, regionalt eller lokalt plan, som har et ansvar for, og som raader over oplysninger paa miljoeomraadet, med undtagelse af organer med doemmende eller lovgivningsmaessige befoejelser.

Artikel 3

1. Med forbehold af bestemmelserne i denne artikel drager medlemsstaterne omsorg for, at myndighederne paalaegges at stille miljoeoplysninger til raadighed for enhver fysisk eller juridisk person paa dennes anmodning, og uden at han skal godtgoere nogen interesse deri.

Medlemsstaterne fastlaegger de praktiske omstaendigheder, hvorunder oplysningerne rent faktisk stilles til raadighed.

2. Medlemsstaterne kan indfoere bestemmelser, om at myndighederne kan afslaa at efterkomme anmodninger om saadanne oplysninger, naar de beroerer:

- den fortrolige karakter af myndigheders forhandlinger, internationale forbindelser og det nationale forsvar

- den offentlige sikkerhed

- sager , der verserer for retten eller har vaeret behandlet af denne, eller sager, der er eller har vaeret genstand for efterforskning (herunder disciplinaersager) eller er genstand for indledende undersoegelser

- forretnings- og fabrikshemmeligheder, herunder intellektuel ejendomsret

- den fortrolige karakter af personlige data og/eller dokumenter

- materiale forelagt af tredjemand, uden at denne er juridisk forpligtet hertil

- materiale, hvis offentliggoerelse snarere vil bevirke, at det miljoe, som materialet vedroerer, vil lide skade.

Oplysninger, som myndighederne ligger inde med, kan meddeles i uddrag, naar det er muligt at udelade oplysninger om forhold, der vedroerer ovennaevnte interesser.

3. En anmodning om oplysninger kan afslaas, naar den indebaerer, at der skal fremlaegges ufaerdige dokumenter eller data eller interne meddelelser, eller naar anmodningen er aabenlyst urimelig eller for generelt formuleret.

4. Myndighederne skal give en person, der anmoder om oplysninger, svar saa hurtigt som muligt og senest inden to maaneder. Afslaas udleveringen af de oenskede oplysninger, skal dette begrundes.

Artikel 4

En person, som finder, at hans anmodning om oplysninger uden rimelig grund er blevet afslaaet eller ladt upaaagtet eller er blevet utilstraekkeligt besvaret af en myndighed, kan anmode om retlig eller administrativ proevelse af afgoerelsen i overensstemmelse med den paagaeldende medlemsstats retsorden.

Artikel 5

Medlemsstaterne kan opkraeve et gebyr for meddelelse af oplysninger, men beloebets stoerrelse skal holdes inden for rimelige graenser.

Artikel 6

Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at miljoeoplysninger, som organer med offentligt ansvar for miljoeet og underlagt offentlig kontrol ligger inde med, stilles til raadighed paa samme betingelser og vilkaar som fastlagt i artikel 3, 4 og 5, enten af de kompetente offentlige myndigheder eller direkte af organet selv.

Artikel 7

Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at give offentligheden generelle oplysninger om miljoesituationen, bl.a. ved regelmaessig offentliggoerelse af miljoerapporter.

Artikel 8

Fire aar efter den i artikel 9, stk. 1, naevnte dato aflaegger medlemsstaterne rapport til Kommissionen om deres erfaringer, og paa baggrund heraf udarbejder Kommissionen en rapport til Europa-Parlamentet og Raadet, ledsaget af eventuelle forslag om revision, som den maatte finde hensigtsmaessige. Artikel 9

1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 10

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 7. juni 1990.

Paa Raadets vegne

P. FLYNN

Formand

(1) EFT nr. C 335 af 30. 12. 1988, s. 5.

(2) EFT nr. C 120 af 16. 5. 1989, s. 231.

(3) EFT nr. C 139 af 5. 6. 1989, s. 47.

(4) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.

(5) EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1.

(6) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.

(7) EFT nr. C 70 af 18. 3. 1987, s. 3.

(8) EFT nr. C 289 af 29. 10. 1987, s. 3.

(9) EFT nr. C 156 af 15. 6. 1987, s. 138.