DA Den Europæiske Unions Tidende L 183/9

RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 692/2014

af 23. juni 2014

om restriktioner på import af varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,

under henvisning til Rådets afgørelse 2014/386/FUSP af 23. juni 2014 om restriktioner for varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol (1),

under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) På sit møde den 20. og 21. marts 2014 fordømte Det Europæiske Råd kraftigt Den Russiske Føderations indlemmelse af Den Autonome Republik Krim (»Krim«) og byen Sevastopol (»Sevastopol«) og understregede, at det ikke vil anerkende annekteringen. Det Europæiske Råd anmodede Kommissionen om at vurdere de juridiske konsekvenser af denne annektering og foreslå økonomiske, handelsmæssige og finansielle restriktioner vedrørende Krim til hurtig gennemførelse.

(2) I sin resolution af 27. marts 2014 bekræftede FN's Generalforsamling sit engagement i Ukraines suverænitet, politiske uafhængighed, enhed og territoriale integritet inden for dets internationalt anerkendte grænser, idet den understregede ugyldigheden af den folkeafstemning, der blev afholdt på Krim den 16. marts, og opfordrede alle lande til ikke at anerkende nogen ændringer af Krims og Sevastopols status.

(3) Den 23. juni 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/386/FUSP om restriktioner på varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol og på direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand samt forsikring og genforsikring i tilknytning til import af sådanne varer, som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol. For at minimere sådanne restriktive foranstaltningers virkning for de økonomiske aktører bør der indføres undtagelser og overgangsperioder med hensyn til handel med varer og relaterede tjenesteydelser, for hvilke der kræves transaktioner i henhold til en handelskontrakt eller en tilknyttet aftale, forudsat at der forinden er gennemført en meddelelsesprocedure.

(4) Da disse foranstaltninger falder ind under anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er lovgivning på EU-plan nødvendig for deres gennemførelse, navnlig for at sikre, at alle medlemsstater anvender dem ensartet.

(5) For at sikre, at de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er effektive, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I denne forordning forstås ved:

a) »fordring«: enhver fordring, som er gjort gældende før eller efter den 25. juni 2014 i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, uanset om fordringen er gjort gældende under en retssag, herunder særligt:

i) en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som er resultatet af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion

ii) en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form

iii) et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion

iv) en modfordring

v) en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet

b) »kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion uanset form og hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik herpå navnlig alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, også selv om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion

c) »varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol«: varer, som er fuldt ud fremstillet på Krim eller i Sevastopol, eller som har undergået den sidste væsentlige bearbejdning der, idet artikel 23 og 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) finder tilsvarende anvendelse

d) »Unionens område«: de af medlemsstaternes områder, hvor traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum

e) »kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilaget.

Artikel 2

Det er forbudt:

a) til Den Europæiske Union at importere varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol

b) direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand samt forsikring og genforsikring i tilknytning til import af de i litra a) omhandlede varer.

Artikel 3

De i artikel 2 omhandlede forbud finder ikke anvendelse på:

a) gennemførelsen indtil den 26. september 2014 af handelskontrakter, der er indgået før den 25. juni 2014 eller tilknyttede aftaler, der er nødvendige for gennemførelsen af disse kontrakter, forudsat at de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der har til hensigt at gennemføre kontrakten, senest 10 arbejdsdage i forvejen giver meddelelse om aktiviteten eller transaktionen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de er etableret

b) varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol, som er stillet til rådighed for de ukrainske myndigheder til undersøgelse, for hvilke overholdelse af betingelserne for tildeling af præferenceoprindelse er blevet bekræftet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 374/2014 (3) eller i overensstemmelse med associeringsaftalen mellem EU og Ukraine.

Artikel 4

Det er forbudt bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, der har til formål eller som følge at omgå forbuddene i artikel 2.

Artikel 5

Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.

Artikel 6

1. Ingen fordringer må indfries i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte helt eller delvis er blevet påvirket af foranstaltningerne i denne forordning, herunder erstatningskrav eller andre tilsvarende fordringer, såsom krav om modregning eller erstatning i henhold til garanti, særlig ikke fordringer, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af garantier eller modgarantier, navnlig finansielle garantier eller modgarantier uanset deres form, såfremt disse fordringer gøres gældende af:

a) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I til Rådets forordning (EU) nr. 269/2014

b) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer

c) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der ved en voldgiftsmæssig, judiciel eller administrativ afgørelse er fundet skyldige i at have overtrådt forbuddene i denne forordning

d) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, såfremt fordringen vedrører varer, det i henhold til artikel 2 er forbudt at importere.

2. I forbindelse med enhver procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger at få fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.

3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder eller organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af kontraktlige forpligtelser i overensstemmelse med denne forordning.

Artikel 7

1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler andre relevante oplysninger, som de råder over i forbindelse denne forordning, navnlig oplysninger om overtrædelser og håndhævelsesproblemer samt domme afsagt af nationale domstole.

2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive implementering af denne forordning.

Artikel 8

1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de i stk. 1 omhandlede regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.

Artikel 9

1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilaget. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilaget.

2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.

3. Når der i denne forordning fastsættes krav om, at der skal gives meddelelse eller underretning til eller på anden måde kommunikeres med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilaget.

Artikel 10

Denne forordning finder anvendelse:

a) på Unionens område, herunder i dens luftrum

b) om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion

c) på alle personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat

d) på alle juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning

e) på alle juridiske personer, enheder eller organer for så vidt angår forretningsvirksomhed, der helt eller delvis foregår inden for Unionen.

Artikel 11

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Luxembourg, den 23. juni 2014. På Rådets vegne C. ASHTON Formand

(1) Rådets afgørelse 2014/386/FUSP af 23. juni 2014 om restriktioner for varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol (se side 70 i denne EUT).

(2) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

(3) EUT L 118 af 22.4.2014, s. 1.