DA Den Europæiske Unions Tidende L 239/99

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/1519

af 14. september 2015

om indførelse af en endelig udligningstold på importen af biodiesel med oprindelse i Amerikas Forenede Stater efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 18, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFORLØB

1.1. Gældende foranstaltninger

(1) Ved forordning (EF) nr. 598/2009 (2) indførte Rådet en endelig udligningstold på mellem 211,2 EUR og 237 EUR pr. nettoton på importen af fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, almindeligt kendt som »biodiesel«, både i ren form og i blandinger indeholdende mere end 20 vægtprocent fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, på daværende tidspunkt henhørende under KN-kode ex 1516 20 98 (Taric-kode 1516209820), ex 1518 00 91 (Taric-kode 1518009120), ex 1518 00 99 (Taric-kode 1518009920), ex 2710 19 41 (Taric-kode 2710194120), 3824 90 91 og ex 3824 90 97 (Taric-kode 3824909787) og med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (»USA« eller »det pågældende land«). Den udligningstold, der indførtes ved nævnte forordning, benævnes herefter »de gældende foranstaltninger«.

(2) Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 443/2011 (3) udvidede Rådet efter en antiomgåelsesundersøgelse den endelige udligningstold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 598/2009, til importen til Unionen af biodiesel afsendt fra Canada, uanset om varen var angivet med oprindelse i Canada, med undtagelse af importen fra virksomhederne BIOX Corporation, Oakville og Rothsay Biodiesel, Guelph, Ontario, Canada. Ved samme forordning udvidede Rådet også den endelige udligningstold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 598/2009, til importen af biodiesel i blandinger indeholdende 20 vægtprocent eller mindre fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, med oprindelse i USA.

1.2. Gældende foranstaltninger over for andre tredjelande

(3) Uden for anvendelsesområdet for denne procedure anvendes der antidumpingforanstaltninger over for eksporten af biodiesel fra Argentina og Indonesien (4).

1.3. Anmodning om fornyet undersøgelse

(4) Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (5) af de gældende udligningsforanstaltninger vedrørende importen af biodiesel med oprindelse i Amerikas Forenede Stater har Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) modtaget en anmodning om en undersøgelse i henhold til artikel 18 i grundforordningen.

(5) Anmodningen blev indgivet den 9. april 2014 af European Biodiesel Board (»ansøgeren«) på vegne af EU-producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede produktion af biodiesel i Unionen. Anmodningen var begrundet med, at udløbet af foranstaltningerne sandsynligvis vil medføre fornyet subsidiering og skade for EU-erhvervsgrenen.

1.4. Indledning af en udløbsundersøgelse

(6) Efter høring af det rådgivende udvalg, der blev oprettet ved artikel 15, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (6) fastslog Kommissionen, at der var tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse, og offentliggjorde den 10. juli 2014 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om indledningen af en udløbsundersøgelse (»indledningsmeddelelsen«) (7) i henhold til grundforordningens artikel 18. Samme dag indledte Kommissionen en udløbsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen af biodiesel med oprindelse i USA (8). Der er tale om en parallel men særskilt procedure, som behandles i en særskilt forordning.

(7) Forud for indledningen af udløbsundersøgelsen underrettede Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 22, stk. 1, og artikel 10, stk. 7, den amerikanske regering (»USG«) om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om en fornyet undersøgelse, og inviterede USG til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til indholdet af den fornyede undersøgelse og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. USG tog imod tilbuddet om konsultationer, og der blev således gennemført konsultationer den 3. juli 2014. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Der blev imidlertid taget behørigt hensyn til de bemærkninger, som de amerikanske myndigheder fremsatte.

1.5. Nuværende undersøgelsesperiode og den betragtede periode

(8) Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering omfattede perioden fra 1. juli 2013 til 30. juni 2014 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Undersøgelsen af de tendenser, der var relevante for vurderingen af sandsynligheden for fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2011 til 30. juni 2014 (»den betragtede periode«).

1.6. Interesserede parter

(9) I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte Kommissionen med henblik på at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen specifikt ansøgeren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i USA og de amerikanske myndigheder, kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere samt sammenslutninger, som den vidste, var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage.

(10) De interesserede parter havde mulighed for at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og for at anmode om en høring med Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.

1.7. Stikprøveudtagning

(11) I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den eventuelt ville udtage en stikprøve af de interesserede parter i henhold til grundforordningens artikel 27.

a) Stikprøveudtagning af EU-producenter

(12) Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Kommissionen udtog stikprøven på grundlag af de største repræsentative produktions- og salgsmængder, samtidig med at der sikredes geografisk spredning. Den midlertidige stikprøve bestod af syv EU-producenter fra syv forskellige medlemsstater, som tegnede sig for næsten 30 % af produktionen af biodiesel i Unionen. Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve.

(13) En virksomhed i Italien anmodede om at indgå i stikprøven. Virksomheden startede dog først sine aktiviteter ved udgangen af 2013 efter at have overtaget en biodieselfabrik fra en anden italiensk producent af biodiesel, som indgik i den midlertidige stikprøve. Da de historiske data, der er nødvendige for at vurdere de relevante tendenser i den betragtede periode, ikke forelå, og i betragtning af, at en anden italiensk virksomhed allerede indgik i den midlertidige stikprøve, blev det besluttet ikke at udtage virksomheden til stikprøven.

(14) Det amerikanske National Biodiesel Board (»NBB«) bemærkede, at den midlertidige stikprøve adskilte sig fra den stikprøve, der blev udtaget i de foregående undersøgelser vedrørende biodiesel, og henviste til to virksomheder i særdeleshed med betragtelige produktions- og salgsmængder, som ikke var blevet udtaget til den midlertidige stikprøve. De to virksomheder, som NBB havde identificeret, var imidlertid enten forretningsmæssigt forbundet med en anden virksomhed med højere salgsmængder, som allerede indgik i stikprøven, eller havde lavere salgsmængder end en virksomhed fra samme medlemsstat, som var midlertidigt udtaget til at indgå i stikprøven. Medtagelsen af disse to virksomheder ville således ikke have ændret repræsentativiteten af den midlertidige stikprøve. Det blev derfor bekræftet, at den midlertidige stikprøve var en repræsentativ stikprøve af EU-erhvervsgrenen.

(15) Efter den endelige fremlæggelse påstod den amerikanske regering, at en stikprøve, der repræsenterer 30 % af EU-erhvervsgrenen, ikke kunne betragtes som repræsentativ for hele EU-erhvervsgrenen for biodiesel, og at de mikroøkonomiske indikatorer burde have været analyseret på et bredere grundlag. Den amerikanske regering henviste til konklusionerne fra WTO's appelorgan i sagen EC — Fasteners, hvor en stikprøve på 27 % blev betragtet som lav i forhold til den samlede erhvervsgren og kun kunne udgøre en væsentlig andel, hvis der var tale om opsplittede erhvervsgrene.

(16) I forbindelse med den nuværende undersøgelse definerede Kommissionen i modsætning til undersøgelsen om Fasteners EU-erhvervsgrenen som hele erhvervsgrenen og ikke kun de virksomheder, der indgik i stikprøven (jf. betragtning 151). Desuden blev samtlige makroøkonomiske indikatorer analyseret på grundlag af hele erhvervsgrenen, mens kun enkelte mikroøkonomiske indikatorer blev analyseret for de stikprøveudtagne virksomheder. Den overordnede analyse af EU-erhvervsgrenens situation blev imidlertid baseret på en vurdering af både mikro- og makroøkonomiske indikatorer. EU-erhvervsgrenen betragtes under alle omstændigheder som en fragmenteret erhvervsgren, da den består af over 200 producenter i hele Unionen, hvoraf de fleste er små og mellemstore virksomheder. Kommissionen konkluderer derfor, at stikprøven, som repræsenterer 30 % af EU-erhvervsgrenen, er repræsentativ, og påstanden afvises derfor.

b) Stikprøveudtagning af importører

(17) For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at indberette de oplysninger, som der anmodes om i indledningsmeddelelsen.

(18) Kun få ikke forretningsmæssigt forbundne importører afgav de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I betragtning af det lave antal besluttede Kommissionen, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.

c) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i USA

(19) For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage denne anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i USA om at afgive de oplysninger, som der anmodedes om i indledningsmeddelelsen. Kommissionen bad endvidere USA's faste repræsentation ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.

(20) 27 producenter i USA indsendte besvarelser til Kommissionen, men kun 9 fremlagde de data vedrørende eksport- og/eller hjemmemarkedssalg, som der anmodes om i bilag I til indledningsmeddelelsen med henblik på udtagning af stikprøven. Ingen af dem eksporterede til Unionen i NUP. Kommissionen udtog en stikprøve på tre eksporterende producenter med de højeste hjemmemarkedssalgs- og eksportsalgsmængder. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, blev alle berørte kendte eksporterende producenter og myndighederne i USA hørt om udtagningen af stikprøven. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger.

(21) Ingen af de producenter, der indgik i stikprøven, fremsendte spørgeskemabesvarelser inden for fristen. Den 7. oktober 2014 meddelte Kommissionen de tre eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, at de ikke havde indsendt besvarelser.

(22) Den 10. oktober 2014 meddelte den ene eksporterende producent i stikprøven Kommissionen, at den havde valgt ikke at besvare spørgeskemaet. De to andre eksporterende producenter i stikprøven anmodede om forskellige udsættelser af fristen, som blev indrømmet, men de fremlagde ikke komplette besvarelser.

(23) Den 10. november 2014 sendte Kommissionen et brev til de tre virksomheder i stikprøven og orienterede dem om, at den havde til hensigt at anvende grundforordningens artikel 28. De amerikanske myndigheder blev også orienteret om, at Kommissionen havde til hensigt at anvende grundforordningens artikel 28. Fristen for at fremsætte bemærkninger til brevet var den 21. november 2014.

(24) Den 21. november 2014 havde to af virksomhederne i stikprøven overhovedet ikke reageret, og den sidste virksomhed i stikprøven forklarede, at tidsfristen ikke var tilstrækkelig lang til, at den kunne indsende et svar.

(25) Kommissionen konkluderede derfor, at ingen af de amerikanske eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde samarbejdet i forbindelse med udløbsundersøgelsen. Kommissionen besluttede således at anvende bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, og at konklusionerne, positive eller negative, derfor kunne træffes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.

1.8. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg

(26) Kommissionen modtog spørgeskemabesvarelser fra de amerikanske myndigheder, EU-producenterne i stikprøven og fra fire brugere/forhandlere.

(27) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at afgøre, om der fandt subsidiering sted, og fastlægge den deraf følgende skade og Unionens interesser.

(28) Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende myndigheder i USA Føderale myndigheder i USA — Department of the Treasury (det amerikanske finansministerium) (»DOT«) — Department of Agriculture (det amerikanske landbrugsministerium) (»USDA«) Delstatsmyndigheder — Florida State Authorities, Tallahassee — Iowa State Authorities, Des Moines — Kansas State Authorities, Topeka — Kentucky State Authorities, Frankfort

(29) Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende EU-producenter: — Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Spanien — Biopetrol Rotterdam BV, Rotterdam, Nederlandene — Diester industrie SAS, Rouen, Frankrig — Novaol S.R.L., Milano, Italien — Preol a.s., Lovosice, Tjekkiet — Rafineria Trzebinia S.A., Trzebinia, Polen — Verbio Vereinigte BioEnergie AG, Leipzig, Tyskland

1.9. Fremlæggelse

(30) Den 3. juni 2015 underrettede Kommissionen alle interesserede parter om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den agtede at opretholde de gældende antisubsidieforanstaltninger, og opfordrede alle interesserede parter til at fremsende bemærkninger. Kommissionen tog de interesserede parters bemærkninger i betragtning og indarbejdede dem, hvor det var relevant.

(31) Efter den endelig fremlæggelse af oplysninger anmodede NBB om en høring med høringskonsulenten i handelsprocedurer, hvilket blev indrømmet.

2. DEN UNDERSØGTE VARE OG SAMME VARE

2.1. Den undersøgte vare

(32) Den undersøgte vare er den samme som i den undersøgelse, der førte til indførelsen af de gældende foranstaltninger (»den oprindelige undersøgelse«), nemlig fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, almindeligt kendt som »biodiesel«, både i ren form og i blandinger indeholdende mere end 20 vægtprocent af fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, ex 2710 20 11, ex 2710 20 15, ex 2710 20 17, ex 3824 90 92, ex 3826 00 10 og ex 3826 00 90 med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (»den undersøgte vare«).

(33) Biodiesel er et fornyeligt brændstof, der anvendes i transportsektoren til dieselmotorer. Konventionelle motorer kan dog ikke fungere med ren biodiesel, men med en blanding af mineralsk diesel og et begrænset indhold af biodiesel.

(34) Biodiesel produceret i USA er hovedsageligt »fedtsyremethylestere« (FAME) udvundet af en lang række forskellige vegetabilske olier (sojabønneolie, palmeolie, rapsolie) og brugt stegeolie, animalsk fedt eller biomasse, der fungerer som råvarer ved fremstillingen af biodiesel. »Ester« bruges om trans-esterificering af vegetabilske olier, dvs. blanding af olien med alkohol. »Methyl« bruges om methanol, som er den mest udbredte type alkohol i processen, selv om ethanol også kan anvendes i produktionsprocessen og resulterer i »fedtsyreethylestere«.

(35) Alle typer biodiesel og biodiesel i blandinger har til trods for eventuelle forskelle i de råvarer, der anvendes til produktionen, eller variationer i produktionsprocessen, de samme eller meget ens grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål. Eventuelle variationer med hensyn til den undersøgte vare ændrer ikke dens grundlæggende definition, dens egenskaber eller forskellige parters opfattelse af den. For slutbrugeren af biodieselbrændstof især gør det ingen forskel, om blandingen i pumpen består af en bestemt biodieselråvare.

2.2. Samme vare

(36) Som i den oprindelige undersøgelse har biodiesel solgt på hjemmemarkedet i USA og amerikansk biodiesel solgt til eksport de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Ligeledes har biodiesel produceret og solgt i Unionen af EU-erhvervsgrenen de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som den vare, der eksporteres fra USA til Unionen. De anses derfor for at være samme vare i forbindelse med denne undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).

2.3. Påstande vedrørende varedækningen

(37) Den amerikanske regering påstod, at diesel, der produceres af biomasse (9), er en bredere varekategori end den undersøgte vare. Det fremgår dog af den forordning, der indførte midlertidig udligningstold i den oprindelige undersøgelse (10), at alle typer biodiesel og biodieselblandinger, herunder diesel produceret af biomasse, betragtes som biodieselbrændstoffer og er omfattet af en lovgivningspakke vedrørende energieffektivitet, vedvarende energi og alternative brændstoffer. Årsagen hertil er, at biodiesel produceret af biomasse har de samme eller næsten samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som biodiesel produceret af andre råvarer. Konklusionerne i den oprindelige undersøgelse blev ikke anfægtet af andre interesserede parter og er fortsat gyldige i forbindelse med udløbsundersøgelsen. Kommissionen afviste derfor den amerikanske regerings påstand.

3. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET SUBSIDIERING

3.1. Indledende bemærkninger

(38) I overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1, undersøgte Kommissionen, om der var sandsynlighed for, at de eksisterende foranstaltningers udløb ville føre til fortsat eller fornyet subsidiering. Fornyet subsidiering forudsætter, at der ikke fandtes subsidiering på indledningstidspunktet eller det tidspunkt, hvor beslutningen om at opretholde foranstaltningerne blev truffet. Kommissionen undersøgte derfor også, om de subsidier, der er udløbet efter NUP, vil kunne fornyes.

(39) Kommissionen analyserede alle de subsidieordninger, der blev identificeret i anmodningen om en fornyet undersøgelse, og anmodede de amerikanske myndigheder om at fremlægge oplysninger om eventuelle andre subsidieordninger. På grundlag af oplysningerne i de amerikanske myndigheders besvarelse af Kommissionens spørgeskema analyserede Kommissionen følgende ordninger, der var gældende i NUP: Føderale ordninger a) Biodiesel mixture credit and biodiesel credit (fritagelse i forbindelse med biodieselblanding og biodiesel) b) Small Agri-biodiesel Producer income tax credit (fritagelse for indkomstskat for små agri-biodieselproducenter) c) Credit for production of cellulosic biofuel (fritagelse ved produktion af celluloseholdigt biobrændstof) d) USDA Bioenergy Program for Advanced Biofuels (det amerikanske landbrugsministeriums bioenergiprogram for avancerede biobrændstoffer) Delstatsordninger a) Florida: Florida Biofuels Investment Tax Credit (skattefritagelse i forbindelse med investering i biobrændstoffer i Florida) b) Iowa: Iowa Biodiesel Producer Tax Refund (skatterefusion for biodieselproducenter i Iowa) c) Kansas: Kansas Qualified Biodiesel Fuel Producer Incentive (incitamentordningen for kvalificerede biodieselproducenter i Kansas) d) Kentucky: Kentucky Biodiesel Production Tax Credit (skattefritagelse i forbindelse med produktion af biodiesel i Kentucky).

(40) Følgende ordninger vil ikke blive undersøgt, da det på grundlag af oplysningerne fra de amerikanske myndigheder fremgik, at de enten var inaktive, var udløbet før NUP eller ikke gav fordele til amerikanske biodieselproducenter i NUP: Føderale ordninger Advanced biofuels loan guarantees (avancerede lånegarantier i forbindelse med biobrændstoffer) Delstatsordninger i) Alabama Biofuel Production Facility Tax Credit ii) Arkansas Alternative Fuel Grants and Rebates iii) Illinois Renewable Fuels Development Programme iv) Indiana Biodiesel Production Tax Credit v) Kentucky Alternative Fuel Production Tax Incentives vi) Louisiana Biodiesel Equipment and Fuel Tax Exemption vii) Maine Biofuels Production Tax Credit viii) Maryland Biofuels Production Incentive ix) Mississippi Biofuels Production Incentive x) Missouri qualified biodiesel producer incentive fund xi) Montana Alternative Fuel Production Property Tax Incentive xii) Montana Biodiesel Production Facility Tax Credit xiii) Nebraska Biodiesel Production Investment Tax Credit xiv) New York Biofuel Production Tax Credit xv) South Carolina Credit for Biodiesel Facilities xvi) Texas fuel and biodiesel production incentive program xvii) Virginia Biofuels Production Grants xviii) Washington Alternative Fuel Loans and Grants xix) Washington State biofuels production tax exemption

3.2. Importsubsidier i NUP — føderale ordninger

3.2.1. Biodiesel mixture credit and biodiesel credit (fritagelse i forbindelse med biodieselblanding og biodiesel)

3.2.1.1. Retsgrundlag

(41) Title 26, Section 40A og 6426 samt 6427 i US Code (U.S.C.) er retsgrundlaget for en ordning for afgifts- og skattefritagelse for virksomheder, der blander biodiesel, detailhandlere og slutbrugere. Det indeholder bestemmelser om følgende skattefritagelser i forbindelse med biodiesel: i) the biodiesel mixture credit (»USD 1/gallon scheme«) (skattefritagelse for biodieselblandinger (»1 USD/gallon-ordningen«)) ii) the biodiesel credit (skattefritagelse i forbindelse med biodiesel) iii) the small agri-biodiesel producer credit (skattefritagelse for små agro-biodieselproducenter).

(42) Indkomstskattefritagelsen for små agro-biodieselproducenter gælder kun for små producenter af agro-biodiesel. Denne ordning behandles i betragtning 59-63.

3.2.1.2. Støtteberettigelse

(43) Virksomhederne skal producere en blanding af biodiesel og dieselbrændstof, som sælges eller anvendes som brændstof for at være berettiget til den under nr. i) i betragtning 41 omhandlede fritagelse i forbindelse med biodieselblandinger.

(44) Virksomheder, der ønsker at blive tilgodeset under ordningen, skal fremvise et certifikat fra producenten eller importøren af biodieselen med en beskrivelse af varen og en angivelse af andelen af henholdsvis biodiesel og agro-biodiesel (11) i varen. Fritagelsen kan enten bestå i en punktafgiftsfritagelse, eller i at virksomheden kan gøre krav på den resterende fritagelse som en refusionsberettiget indkomstskattefritagelse, hvis virksomhedens skyldige punktafgifter er mindre end den samlede punktafgiftsfritagelse. En refusionsberettiget indkomstskattefritagelse er en fritagelse for betaling af indkomstskat eller direkte udbetaling af et beløb. Den er refusionsberettiget, fordi den overskydende fritagelse kan udbetales direkte til skatteyderen som et kontantbeløb, hvis fritagelsen er større end dennes skyldige skat.

(45) Den under nr. ii) i betragtning 41 omhandlede fritagelse i forbindelse med biodiesel er en ikke-refusionsberettiget indkomstskattefritagelse for detailhandlere eller slutbrugere af ren biodiesel. Fritagelsen i forbindelse med ren biodiesel er kun til rådighed for personer, som hælder den rene biodiesel på et køretøjs brændstofbeholder eller bruger den som brændstof. Det bør bemærkes, at biodieselproducenter, som producerer deres egen biodiesel, også er berettigede til denne fritagelse. For at gøre krav på fritagelsen skal biodieselproducenten altså fungere enten som detailhandler (biodieselen påfyldes slutbrugerens brændstofbeholder) eller slutbruger (biodieselen påfyldes f.eks. producentens egne køretøjer).

3.2.1.3. Praktisk gennemførelse

(46) Når biodiesel blandes med mineralsk dieselbrændstof, kan der gøres krav på en punktafgiftsfritagelse for biodieselblandinger eller en indkomstskattefritagelse. I NUP var den gældende fritagelse 1 USD pr. gallon for alle typer biodiesel, altså også agro-biodiesel og diesel af biomasse.

(47) Den endelige skattefritagelse for det blandede brændstof afhænger af den andel biodiesel, som det indeholder. Mindstekravet, som også er den mest almindelige praksis, er at blande 0,1 % mineralsk diesel med 99,9 % biodiesel (dette blandingsprodukt kaldes B99 i USA), da dette sikrer, at den maksimale skattefritagelse kan opnås. Andelen af biodiesel i en blandet vare er bestemmende for skattefritagelsen (f.eks. vil 100 gallon B99 indeholde 99,9 gallon biodiesel og være berettiget til en skattefritagelse på 99,90 USD). Det er simpelt at ændre biodiesel fra en ren vare (B100) til en blandet vare (B99). Dette indebærer, at ren biodiesel tilsættes 0,1 % mineralsk diesel, og medfører ingen betydelige ændringer af den pågældende vare. Det er selve blandingsprocessen, der udløser berettigelse til fritagelsen.

(48) Biodieselproducenterne kan gøre krav på fordelen, når de selv foretager blandingen. Producenten skal blande den rene biodiesel med mineralsk dieselbrændstof. Hvad angår berettigelse til fordelene, er der ingen forskelle mellem blandet biodiesel, der er beregnet til henholdsvis salg på hjemmemarkedet og eksportsalg.

(49) Virksomheder, som ikke producerer, men køber ren biodiesel, der senere indgår i biodieselblandinger, er også berettiget til skattefritagelsen. Sådanne virksomheder skal indhente et certifikat fra biodieselproducenten eller -importøren (eller eventuelle mellemhandlere), hvori denne bekræfter, at han ikke har opnået nogen skattefritagelse. Dette certifikat kan overdrages og berettiger indehaveren til en skattefritagelse på 1 USD pr. gallon ren biodiesel.

(50) Fordelen kan enten opnås som en fritagelse for punktafgift eller indkomstskat eller direkte udbetaling af et kontantbeløb. Uanset om fordelen gives som en punktafgiftsfritagelse, en indkomstskattefritagelse, en udbetaling af et kontantbeløb til skatteyderen eller en kombination af førnævnte, beløber fritagelsen sig til 1 USD pr. gallon.

(51) Det fremgår af USC, at fritagelsen i forbindelse med biodieselblandinger ikke gives, medmindre virksomheden, der blander biodiesel og mineralsk diesel, er i besiddelse af et certifikat (»Certificate for Biodiesel«) fra biodieselproducenten, hvori producenten bl.a. anfører den mængde biodiesel, som certifikatet vedrører, og hvorvidt der er tale om agro-biodiesel eller biodiesel af en anden type. Hvis en virksomhed, der producerer biodiesel, efterfølgende blander biodieselen med mineralsk diesel og gør krav på punktafgifts- eller skattefritagelsen, skal den pågældende virksomhed forelægge nævnte »Certificate for Biodiesel« samt den krævede dokumentation for at opnå fritagelsen. En person, som modtager et »Certificate for Biodiesel« og efterfølgende sælger biodieselen uden at producere en biodieselblanding, skal aflevere dette »Certificate for Biodiesel« til køberen og desuden forelægge en biodieselforhandlers erklæring (»statement of biodiesel reseller«). Med andre ord kan den virksomhed, som producerer blandingen og gør krav på skattefritagelsen, få dette »Certificate for Biodiesel« enten direkte fra biodieselproducenten eller indirekte fra biodieselforhandleren. Dette certifikat, som kan overdrages, giver således indehaveren ret til en skattefritagelse på 1 USD pr. gallon for det antal gallon biodiesel, som ansøgeren bruger ved produktionen af enhver form for biodieselblanding.

(52) I løbet af den nuværende undersøgelsesperiode fremkom der ingen oplysninger, der kunne rejse tvivl om konklusionen i den oprindelse undersøgelse om, at al biodiesel subsidieres ved hjælp af denne skattefritagelse.

(53) Med hensyn til fritagelsen i forbindelse med biodiesel, kan detailhandleren (eller en biodieselproducent, der fungerer som detailhandler) eller slutbrugeren af ublandet biodiesel nu gøre krav på 1,00 USD pr. gallon for ublandet (ren) agro-biodiesel eller andre typer biodiesel samt for biodiesel fra biomasse i form af en ikke-refusionsberettiget generel indkomstskattefritagelse for virksomheder i modsætning til i forbindelse med den tidligere undersøgelse, hvor fritagelsen var på 1,00 USD pr. gallon for ublandet (ren) agro-biodiesel eller 0,50 USD pr. gallon for andre typer ublandet biodiesel. En ikke-refusionsberettiget generel indkomstskattefritagelse for virksomheder indebærer, at virksomheden fritages for indkomstskat. Den er ikke-refusionsberettiget, fordi den overskydende fritagelse ikke kan udbetales direkte til virksomheden som et kontantbeløb, hvis virksomhedens fritagelse er større end den skyldige skat. Ifølge de oplysninger, som de amerikanske myndigheder har fremlagt, kan den indkomstskattefritagelse for virksomheder, der indrømmes for et år, overføres to år tilbage og tyve år frem.

(54) De amerikanske myndigheder erkendte, at visse biodieselproducenter har haft fordel af denne fritagelse i NUP og fungerede som detailhandlere eller brugere, men var ikke i stand til at opgøre de nøjagtige fordele, som disse producenter modtog i NUP.

3.2.1.4. Konklusion

(55) Fritagelserne i forbindelse med biodieselblandinger og biodiesel skal betragtes som et skatteincitament, uanset om der er tale om udbetaling af et kontantbeløb (kun for skattefritagelser i forbindelse med biodieselblandinger) eller modregning af skyldige afgifter eller skyldig skat (gælder begge skattefritagelser).

(56) Kommissionen betragter disse ordninger som subsidier i den betydning, der er anvendt i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i) og ii), da ordningen indebærer, at USA's regering giver et finansielt bidrag i form af direkte tilskud (udbetaling af kontantbeløb kun mulig for fritagelse i forbindelse med biodieselblandinger) og statsindtægter, som er betalbare, men ikke opkræves (modregning af skatter og afgifter) (gælder begge fritagelser). Incitamenterne giver de pågældende virksomheder en fordel.

(57) Ordningerne er forbeholdt virksomheder i biodieselindustrien og betragtes derfor som specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og er således udligningsberettigede.

(58) Endelig indebærer ordningen for skattefritagelser i forbindelse med biodieselblandinger subsidier på 1 USD pr. gallon for alle typer biodiesel, og Kommissionen finder derfor, at der med denne ordning blev ydet et væsentligt subsidiebeløb til amerikanske eksporterende producenter af biodiesel, og at ordningen således var den langt mest udbredte ordning i NUP.

3.2.2. Small Agri-biodiesel Producer income tax credit (fritagelse for indkomstskat for små agro-biodieselproducenter)

3.2.2.1. Retsgrundlag

(59) Title 26, U.S.C., Section 40A indeholder også bestemmelser om fritagelse for indkomstskat for små agro-biodieselproducenter.

3.2.2.2. Støtteberettigelse

(60) Denne ordning gælder kun for små producenter af ren agro-biodiesel. Virksomheder, der blander eller forhandler, og som køber, men ikke producerer biodiesel, er ikke berettiget til fritagelsen. En lille producent er en person, hvis produktionskapacitet ikke overstiger 60 mio. gallon agro-biodiesel om året. En lille agro-biodieselproducent kan gøre krav på en ikke-refusionsberettiget generel indkomstskattefritagelse for virksomheder på 0,10 USD pr. gallon agro-biodiesel, der produceres. Producentens fritagelsesberettigede produktion af agro-biodiesel må ikke overstige 15 mio. gallon pr. skatteår. Hvis en producent skal kunne gøre krav på fritagelsen, skal agro-biodieselen anvendes som brændstof, sælges med henblik på anvendelse som brændstof eller anvendes i en blanding af biodiesel og dieselbrændstof, der anvendes som brændstof eller sælges med henblik på anvendelse som brændstof. Små agro-biodieselproducenter kan således kombinere denne ordning med fritagelsesordningen for biodieselblandinger og dermed modtage i alt 1,10 USD pr. gallon. Store agrobiodieselproducenter er derimod kun berettigede til støtte under fritagelsesordningen i forbindelse med biodieselblandinger.

3.2.2.3. Praktisk gennemførelse

(61) Ansøgninger om ikke-refusionsberettiget generel indkomstskattefritagelse for virksomheder indsendes en gang om året i forbindelse med, at ansøgeren indsender sin indkomstskatteangivelse. Fritagelsen pr. gallon biodiesel, der er produceret af ansøgeren i det pågældende skatteår, dog højst 15 mio. gallon, modregnes ansøgerens skyldige selskabsindkomstskat. Hvis beløbet for fritagelsen overstiger ansøgerens skyldige skat, kan det overskydende beløb overføres til efterfølgende skatteår.

3.2.2.4. Konklusion

(62) Kommissionen betragter denne ordning som subsidier i den betydning, der er anvendt i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da ordningen indebærer, at USA's regering giver et finansielt bidrag i form af statsindtægter, som er betalbare, men ikke opkræves. Incitamentet giver de pågældende virksomheder en fordel.

(63) Ordningen er forbeholdt virksomheder, der producerer biodiesel, og betragtes derfor som specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og er således udligningsberettiget.

3.2.3. Bioenergy Program for Advanced Biofuels (bioenergiprogram for avancerede biobrændstoffer)

3.2.3.1. Retsgrundlag

(64) Det amerikanske landsbrugsministeriums (»USDA«) bioenergiprogram for avancerede biobrændstoffer (BPAB) er fastlagt i Title IX, section 9005 i Farm Security and Rural Investment Act of 2002 (»2002 Farm Bill«). Programmet skulle efter planen udløbe i 2012, men blev forlænget i 2013 og efterfølgende i 2014. Agriculture Act 2014 (landbrugsloven) forlængede programmet i endnu fem år til udgangen af 2018.

3.2.3.2. Støtteberettigelse

(65) Med programmet ydes der direkte støtte til producenter af avancerede biobrændstoffer, som generelt defineres som »brændstof udvundet af anden biomasse end majskernestivelse«. Definitionen inkluderer diesel produceret af biomasse (12). Højst 5 % af programmets budget kan fordeles til støtteberettigede producenter med en raffineringskapacitet på over 150 000 000 gallon avanceret biodiesel pr. år. Virksomheder, der blander biodiesel, er ikke støtteberettigede under programmet.

3.2.3.3. Praktisk gennemførelse

(66) Deltagerne modtager direkte udbetalinger fra regeringen efter at have ansøgt om at indgå i ordningen. Producenter skal først registreres hos myndighederne og underskrive en kontrakt. Producenter skal indsende en betalingsanmodning for hvert kvartal af skatteåret for at modtage betalinger for produktionen af avanceret biobrændstof i det pågældende kvartal. Der foretages udbetalinger både for den faktiske produktion og for merproduktion. Betalingerne for den faktiske produktion beregnes kvartalsvis for den mængde avanceret biobrændstof, der er produceret hvert kvartal.

(67) Betalingen for merproduktion ydes for den mængde støtteberettiget avanceret biobrændstof, der er produceret i et skatteår, og som oversteg den mængde, der blev produceret de foregående skatteår (siden 2009).

(68) Midlerne fordeles mellem de producenter, der giver sig til kende, på grundlag af Btu-værdien (13) af produktionen. Midlerne fordeles ligeligt mellem producenterne afhængigt af Btu-værdien.

3.2.3.4. Konklusion

(69) Kommissionen betragter denne ordning som subsidier i den betydning, der er anvendt i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), da ordningen indebærer, at USA's regering giver et finansielt bidrag i form af direkte tilskud. Incitamentet giver de pågældende virksomheder en fordel.

(70) Ordningen er forbeholdt virksomheder, der producerer biodiesel, og betragtes derfor som specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og er således udligningsberettiget.

3.2.4. Credit for Production of Cellulosic Biofuel (fritagelse ved produktion af celluloseholdigt biobrændstof)

3.2.4.1. Retsgrundlag

(71) Ordningen blev iværksat den 1. januar 2009 ved Food, Conservation, and Energy Act of 2008. Efter den 1. januar 2011 blev ordningen forlænget på samme måde som de tre andre ordninger ovenfor (nærmere oplysninger i afsnit 3.4.1). Den lov, der blev vedtaget den 19. december 2014, genindførte ordningen med tilbagevirkende kraft for hele 2014 (14), men virksomhederne kan overføre skattefritagelsen fra denne ordning i op til 20 år.

3.2.4.2. Støtteberettigelse

(72) Med ordningen ydes der en ikke-refusionsberettiget generel skattefritagelse for virksomhederne på 1,01 USD pr. gallon til andengenerationsbiodiesel, der anvendes som brændstof eller sælges til brug som brændstof. Producenter, herunder producenter af biodiesel udvundet af ethvert lignocelluloseholdigt eller hemicelluloseholdigt stof, der er tilgængeligt på fornyelig eller tilbagevendende basis, samt algebaserede brændstoffer, er støtteberettigede.

3.2.4.3. Praktisk gennemførelse

(73) De amerikanske myndigheder fremlagde ingen detaljerede oplysninger om de fordele, der blev ydet i NUP. De påstod, at de først ville have overblik over fordelene for 2013 i oktober 2015 og fordelene for 2014 i 2016. Meget tyder dog på, at ingen producenter af diesel, der kan betegnes som andengenerationsbrændstof, har haft fordel af ordningen. Dette skyldes, at denne type diesel tilsyneladende ikke produceredes på kommercielt grundlag, og de mængder, der produceres og sælges på markedet, er begrænsede.

3.2.4.4. Konklusion

(74) Ud fra ovenstående finder Kommissionen ikke, at denne ordning har givet fordele til biodieselproducenterne i NUP, og analyserede ikke ordningens virkninger for en eventuel fortsat og/eller fornyet subsidiering.

3.3. Importsubsidier i NUP — delstatsordninger

3.3.1. Florida Biofuels Investment Tax Credit (skattefritagelse i forbindelse med investering i biobrændstoffer i Florida)

3.3.1.1. Retsgrundlag

(75) Retsgrundlaget for denne ordning, som forvaltes af Florida Department of Agriculture and Consumer Services, er section 220.192 i Florida Statutes.

3.3.1.2. Støtteberettigelse

(76) Renewable Energy Technologies Investment Tax Credit-ordningen omfatter en årlig fritagelse for selskabsskat til alle støtteberettigede enheder for kapitalomkostninger, drifts- og vedligeholdelsesomkostninger samt forsknings- og udviklingsomkostninger, som er afholdt mellem 1. juli 2012 og 30. juni 2016, i forbindelse med investeringer i produktion, oplagring og distribution af biodiesel, ethanol og andre fornyelige brændstoffer i staten Florida.

3.3.1.3. Praktisk gennemførelse

(77) Ansøgninger om skattefritagelse skal være myndighederne i hænde senest den 1. november hvert år og behandles efter først-til-mølle-princippet. Ansøgningerne skal omfatte dokumentation for alle støtteberettigede omkostninger. Ansøgerne skal desuden indsende et resumé, der beskriver, hvordan materialerne anvendes i forbindelse med investeringer i produktion, oplagring og distribution af biodiesel (B10-B100), ethanol (E10-E100) eller andre fornyelige brændstoffer i Florida. Ansøgerne skal sammen med ansøgningen desuden indsende en beskrivelse af projektets økonomiske virkninger i Florida.

(78) Med ordningen ydes der en årlig fritagelse for selskabsskat svarende til 75 % (op til 1 mio. USD pr. virksomhed og 10 mio. USD i alt pr. skatteår i staten) for alle kapitalomkostninger, drifts- og vedligeholdelsesomkostninger samt FoU-omkostninger i forbindelse med investeringer i produktion, oplagring og distribution af bl.a. biodiesel og andre fornyelige brændstoffer i Florida. Fritagelsen udgør op til 1 mio. USD pr. virksomhed, og det uudnyttede beløb kan overføres og anvendes i skatteårene fra 1. januar 2013 til 31. december 2018, hvorefter overførslen af fritagelsen udløber og ikke længere kan anvendes.

3.3.1.4. Konklusion

(79) Kommissionen betragter denne ordning som subsidier i den betydning, der er anvendt i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da ordningen indebærer, at staten Florida giver et finansielt bidrag i form af statsindtægter, som er betalbare, men ikke opkræves. Incitamentet giver de pågældende virksomheder en fordel.

(80) Ordningen er forbeholdt virksomheder, der producerer biodiesel og andre former for brændstof, og betragtes derfor som specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og er således udligningsberettiget.

3.3.2. Iowa Biodiesel Producer Tax Refund (skatterefusion for biodieselproducenter i Iowa)

3.3.2.1. Retsgrundlag

(81) Retsgrundlaget for denne ordning, som forvaltes af Iowa Department of Revenue, er section 423.4(9) i Iowa Code.

3.3.2.2. Støtteberettigelse

(82) Producenten skal være registreret hos United States Environmental Protection Agency (det amerikanske miljøbeskyttelsesagentur) som biodieselproducent i henhold til 40 C.F.R. §79.4. Der skal være tale om biodiesel til brug som brændstof blandet med biodiesel (biodiesel blended fuel) i henhold til Iowa Code section 214A.2. Det skal være biodiesel produceret i Iowa.

3.3.2.3. Praktisk gennemførelse

(83) Støtteberettigede biodieselproducenter skal indsende en refusionsanmodning med oplysninger om, hvor mange gallon biodiesel, der er produceret i det pågældende kvartal. The Department of Revenue behandler anmodninger og udsteder, hvis de kan godkendes, en check på refusionsbeløbet til de enkelte biodieselproducenter.

(84) Refusionsanmodninger skal indsendes i april, juli, oktober og januar hvert år, og refusionscheken udstedes i maj, august, november og februar hvert år.

(85) Med ordningen ydes der en refusion på 0,03 USD pr. gallon biodiesel produceret i Iowa (0,03 USD for 2012, 0,025 for 2013 og 0,02 USD for 2014-2017). Refusionen er begrænset til de første 25 mio. gallon, der produceres på hvert anlæg.

3.3.2.4. Konklusion

(86) Kommissionen betragter denne ordning som subsidier i den betydning, der er anvendt i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da ordningen indebærer, at staten Iowa giver et finansielt bidrag i form af statsindtægter, som er betalbare, men ikke opkræves. Incitamentet giver de pågældende virksomheder en fordel.

(87) Ordningen er forbeholdt virksomheder, der producerer biodiesel og andre former for brændstof, og betragtes derfor som specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og er således udligningsberettiget.

3.3.3. Kansas Qualified Biodiesel Fuel Producer Incentive (incitamentordningen for kvalificerede biodieselproducenter i Kansas)

3.3.3.1. Retsgrundlag

(88) Retsgrundlaget for denne ordning, som forvaltes af Kansas Department of Revenue, er Kansas Statutes Annotated (K.S.A.) 79-34,155 — K.S.A. 79-34,159 og Kansas Administrative Regulations (K.A.R.) 92-27-1 — K.A.R. 92-27-5. Ordningen ophører den 1. juli 2016.

3.3.3.2. Støtteberettigelse

(89) Med Kansas Qualified Biodiesel Fuel Producer Incentive Fund ydes der et direkte tilskud på 0,30 USD pr. gallon til biodieselproducenter, der er etableret i Kansas. Udbetaling af incitamentet afhænger af det disponible budget, og udbetalingerne foretages evt. på pro rata-basis.

(90) Ordningen har været underfinansieret i de senere år, og der er ikke planlagt udbetalinger før 1. juli 2015. Ordningen modtog heller ingen midler efter 1. juli 2014. Ordningen gav dog fordele til en række amerikanske producenter i NUP. Det kan desuden ikke udelukkes, at dele af eller hele finansieringsbeløbet i basisretsakterne (875 000 USD pr. kvartal) kan tilføres ordningen efter 1. juli 2015.

3.3.3.3. Konklusion

(91) Kommissionen betragter denne ordning som subsidier i den betydning, der er anvendt i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), da ordningen indebærer, at staten Kansas giver et finansielt bidrag i form af direkte tilskud. Incitamentet giver de pågældende virksomheder en fordel.

(92) Ordningen er forbeholdt virksomheder, der producerer biodiesel og andre former for brændstof, og betragtes derfor som specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og er således udligningsberettiget.

3.3.4. Kentucky Biodiesel Production Tax Credit (skattefritagelse i forbindelse med produktion af biodiesel i Kentucky)

3.3.4.1. Retsgrundlag

(93) Retsgrundlaget for denne ordning, som forvaltes af Kentucky Department of Revenue, er Kentucky Revised Statues (KRS) 154.27 og Kentucky Administrative Regulations (KAR) 307 KAR 1:040.

3.3.4.2. Støtteberettigelse

(94) Alle biodieselproducenter, virksomheder, der producerer blandinger, og producenter af fornyelig diesel, som fysisk er beliggende i Kentucky, er berettiget til skattefritagelse i forbindelse med produktion.

3.3.4.3. Praktisk gennemførelse

(95) Støtteberettigede ansøgere skal indsende en anmodning til Department of Revenue senest den 15. januar det foregående kalenderår. Ansøgeren skal fremlægge bevis for, at den producerede biodiesel overholder visse specifikationskrav.

(96) En ansøger, der anmoder om skattefritagelse, skal knytte fritagelsescertifikatet fra Department of Revenue til den selvangivelse, som der anmodes om fritagelse til.

(97) Fritagelsen beløber sig til en dollar (1 USD) pr. gallon biodiesel, som produceres af en biodieselproducent, en dollar (1 USD) pr. gallon biodiesel, som anvendes i blandingsprocessen af blandingsproducenter, og en dollar (1 USD) pr. gallon fornyelig diesel (dvs. diesel udvundet af biomasse), som produceres af producenter af fornyelig diesel, medmindre det samlede beløb af godkendte fritagelser for samtlige biodieselproducenter, blandingsproducenter og producenter af fornyelig diesel overstiger det årlige loft for skattefritagelser til biodiesel og fornyelig diesel.

(98) Det kombinerede loft for skattefritagelse for biodiesel og fornyelig diesel var 10 mio. USD i 2013 og 2014, jf. KRS 141.422(1)(c).

(99) Hvis det samlede beløb af godkendte skattefritagelser for alle biodieselproducenter, biodieselblandere og producenter af fornyelig diesel overstiger det årlige loft for skattefritagelse til biodiesel og fornyelig diesel, beregner Department of Revenue det beløb til skattefritagelse, som hver enkelt biodieselproducent, biodieselblander og producent af fornyelig diesel vil modtage, ved at gange det årlige loft for skattefritagelse til biodiesel og fornyelig diesel med en brøk, hvor tælleren er beløbet af godkendte skattefritagelser for biodieselproducenter, biodieselblandere og producenter af fornyelig diesel, og hvor nævneren er det samlede antal godkendte skattefritagelser til alle biodieselproducenter, biodieselblandere og producenter af fornyelig diesel.

3.3.4.4. Konklusion

(100) Kommissionen betragter denne ordning som subsidier i den betydning, der er anvendt i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da ordningen indebærer, at staten Kentucky giver et finansielt bidrag i form af statsindtægter, som er betalbare, men ikke opkræves. Incitamentet giver de pågældende virksomheder en fordel.

(101) Ordningen er forbeholdt virksomheder, der producerer biodiesel og andre former for brændstof, og betragtes derfor som specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og er således udligningsberettiget.

3.4. Sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering

(102) Som i den oprindelige undersøgelse var den mest udbredte ordning fritagelsesordningen i forbindelse med biodieselblandinger (biodiesel mixture credit scheme). Ordningen var gældende i NUP, men ophørte den 31. december 2014. Den lovgivningsmæssige udvikling og sandsynligheden for, at ordningen genindføres, er analyseret herunder, tillige med biodiesel credit (ordningen for skattefritagelse i forbindelse med biodiesel) og small agri-biodiesel producer income tax credit (fritagelse for indkomstskat for små agro-biodieselproducenter).

3.4.1. De tre føderale ordningers ophør og forlængelse

(103) De tre føderale ordninger (Biodiesel mixture credit, Biodiesel credit og Small agri-biodiesel producer credit) blev iværksat ved American Jobs Creation Act af 2004 (15) og trådte først i kraft den 1. januar 2005. De skulle efter planen udløbe den 31. december 2008. Siden da har de skullet udløbe og er blevet forlænget fire gange: i) Den første forlængelse gjaldt indtil 31. december 2009 og trådte i kraft ved Public Law 110-343, som blev underskrevet den 3. oktober 2008 (»Emergency Economic Stabilization Act of 2008: Division B — Energy Improvement and Extension Act of 2008«). ii) Den anden forlængelse gjaldt indtil 31. december 2011 og trådte i kraft ved Public Law 111-312, som blev underskrevet den 17. december 2010 (»Tax Relief, Unemployment Insurance Reauthorization, and Job Creation Act of 2010«). iii) Den tredje forlængelse gjaldt indtil 31. december 2013 (omfattede også 2012 med tilbagevirkende kraft) og trådte i kraft ved Public Law 112-240, som blev underskrevet den 2. januar 2013 (»American Taxpayer Relief Act of 2012«). iv) Den fjerde og hidtil sidste forlængelse gjaldt indtil 31. december 2014 og trådte i kraft ved Tax Increase Prevention Act af 2014, som blev underskrevet af USA's præsident den 19. december 2014.

(104) Disse tre føderale ordninger er således ikke blot konstant blevet genindført, men blev i to tilfælde (2013 og 2014) endda genindført med 11 måneders tilbagevirkende kraft, efter at de var ophørt. De amerikanske biodieselproducenter har således konstant haft adgang til disse tre føderale ordninger siden iværksættelsen i 2005 og indtil udgangen af 2014, både ved simpel forlængelse og ved forlængelse med tilbagevirkende kraft.

(105) Tilskuddet for 2014 udbetales først til modtagerne i andet halvår 2015 (16), idet ansøgningsfristen for programmet, som har tilbagevirkende kraft, blev forlænget til den 8. august 2015.

3.4.2. Sandsynligheden for fornyet subsidiering fra de tre føderale ordninger

(106) Kommissionen vurderer, at der er stor sandsynlighed for, at de tre føderale ordninger vil blive iværksat på ny i den nærmeste fremtid, endda med tilbagevirkende kraft for perioden efter 31. december 2014, hvilket bl.a. skyldes følgende:

(107) For det første var der med de fire forlængelser i afsnit 3.4.1 et mønster for genindførelse af ordningerne.

(108) Efter den endelige fremlæggelse påstod NBB, at der ikke var et mønster for genindførelse af ordningerne, da de to seneste genindførelser af ordningen vedrørte en tidligere og ikke en kommende periode. På dette grundlag mente NBB, at hvis der er et mønster, som kunne gentages i 2015, ville der eventuelt være en genindførelse for 2015, men ikke for 2016. Det skulle angiveligt ikke være muligt at forudsige med tilstrækkelig stor sandsynlighed, om biodiesel produceret i USA vil få fordel af fritagelsesordningen for biodieselblandinger ved salg i 2016.

(109) NBB's påstand er faktuelt ukorrekt og bør afvises. Kun den sidste genindførelse af ordningen omfattede udelukkende en tidligere periode (2014), mens alle de tidligere genindførelser også omfattede kommende perioder. Genindførelsen af 2. januar 2013 omfattede f.eks. 2012 med tilbagevirkende kraft, men også hele 2013. Forlængelserne i 2008 og 2010 dækkede ligeledes også hhv. 2009 og 2011. Der er således ikke kun et mønster for genindførelse af ordningerne med tilbagevirkende kraft, men alle tidligere genindførelser, men undtagelse af den i 2014, omfattede også kommende perioder. Under alle omstændigheder er det irrelevant, om den næste genindførelse af ordningen kun omfatter 2015 eller også 2016. Resultatet af de hidtidige genindførelser har været en fortsat subsidiering, og intet tyder på, at dette mønster vil ophøre. Det er derfor sandsynligt, at 2016 (og de følgende mange år) vil blive omfattet af fremtidige genindførelser med tilbagevirkende kraft, i betragtning af følgende elementer: i) det etablerede mønster med genindførelse af ordningerne ii) den etablerede kendsgerning i betragtning 116-120, at der ikke har været nogen ændring i priserne på biodiesel på det amerikanske hjemmemarked efter det tidligere udløb af ordningerne iii) finansieringen af ordningerne er tidligere fortsat uden afskaffelse heraf, og iv) den omstændighed, at selv hvis ordningerne blev afskaffet, vil dette skulle foregå gradvist.

(110) NBB fremsatte også en række argumenter til støtte for, at synspunktet vedrørende genindførelsen af de tre føderale ordninger blot skulle være en mulighed, men ikke en sandsynlighed. For det første citerede NBB en erklæring fra International Council on Clean Transportation (ICCT), hvoraf det angiveligt fremgår, at der ikke er dokumentation for, at det stadig er nødvendigt at yde skattefritagelse til biodiesel.

(111) For det andet påpegede NBB, at en nylig Biodiesel Tax Incentive Reform and Extension Act of 2014 (også kendt som Draft Bill 2021), som skulle udvide fritagelsen for indkomstskat og punktafgifter for biodiesel indtil 31. december 2017, ikke blev vedtaget i Kongressen. NBB påstod, at Repræsentanternes Hus angiveligt ikke forventes at støtte eller vedtage lovgivning i 2015 om videreførelse af fritagelsen for biodiesel(blandinger).

(112) Den første påstand vedrører en erklæring fra ICCT fra 31. juli 2014. De amerikanske myndigheder fulgte dog ikke dette råd og forlængede ordningen ved udgangen af samme år. Der bør således kun lægges begrænset vægt på erklæringen fra ICCT ved vurderingen af sandsynligheden for kommende genindførelser.

(113) Vedrørende den anden påstand blev Draft Bill S.2021 (17) ikke vedtaget af Kongressen i 2013-2014, og Repræsentanternes Hus har ikke vedtaget en forlængelse af skatteincitamenterne. Der blev dog fremsat et nyt lovforslag i Kongressen den 21. maj 2015, som foreslår at forlænge de tre subsidieordninger for perioden mellem den 31. december 2014 og den 31. december 2016 (18). Det er derfor faktuelt ukorrekt, at der ikke på nuværende tidspunkt drøftes et lovforslag i det amerikanske lovgivningssystem. Selv hvis det nye lovforslag ikke bliver vedtaget, har erfaringen vist, at det i det amerikanske lovgivningssystem er muligt at fremsætte og vedtage en lov på kun 18 dage. Ifølge den amerikanske regerings oplysninger blev Tax Increase Prevention Act of 2014 først fremsat i Repræsentanternes Hus den 1. december 2014, mens den sidste fase i lovgivningsproceduren fandt sted kun 18 dage senere, hvor præsident Obama underskrev loven den 19. december 2014. Da disse forlængelser i det amerikanske lovgivningssystem kan anvendes med tilbagevirkende kraft — som f.eks. genindførelsen i 2013, som også dækkede 2012 med tilbagevirkende kraft — kan vedtagelsen af en ny forlængelse endda finde sted efter 2015.

(114) Efter den endelige fremlæggelse påstod NBB desuden, at Kommissionens vurdering (jf. betragtning 107) ikke opfyldte kravene i grundforordningens artikel 18, stk. 1, som efter NBB's mening forudsætter, at Kommissionen kan bevise, at udløbet af udligningstolden vil føre til fornyet subsidiering.

(115) Ifølge grundforordningens artikel 18, stk. 1, skal der fremlægges beviser for sandsynligheden for, at der igen vil blive ydet subsidier, hvilket nødvendigvis medfører, at den subsidierede import til EU vil blive genoptaget, hvis foranstaltningerne udløber. Kommissionen fastslog, at det er sandsynligt, at de amerikanske biodieselproducenter vil genoptage eksporten af biodiesel til subsidierede priser til EU-markedet i store mængder, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe, jf. den detaljerede analyse i afsnit 3.5.

(116) For det andet er der efter 31. december 2014 ikke observeret ændringer i prisen på biodiesel på det amerikanske hjemmemarked, som kunne knyttes til ordningernes ophør eller deres udløb. Ifølge de oplysninger, som NBB fremlagde (19), faldt hjemmemarkedspriserne på biodiesel i løbet af finanskrisen i 2008, steg i andet og tredje kvartal af 2010 og var forholdsvis stabile indtil udgangen af 2013. I første halvår af 2014 faldt priserne med ca. 30 %, selv om man kunne have forventet en stigning, hvis producenterne havde forudset, at ordningerne ikke ville blive videreført. Dette viser, at biodieselproducenterne og andre markedsaktører havde stærke forventninger om, at ordningerne ville blive genindført med tilbagevirkende kraft i fremtiden i betragtning af: i) subsidiernes omfang i forhold til salgspriserne på biodiesel, og ii) den kendsgerning, at den oprindelige undersøgelse viste, at visse biodieselproducenter direkte inkluderer købernes fritagelse under »1 USD/gallon-ordningen (20)« i deres priser.

(117) Efter den endelige fremlæggelse påstod NBB, at biodieselpriserne fulgte udviklingen i priserne på mineralsk diesel og omkostningerne til råvarerne. NBB påstod således, at der af udviklingen i biodieselpriserne ikke kan uddrages en følgeslutning vedrørende sandsynligheden for fornyet subsidiering, medmindre der tages højde for virkningen af omkostningerne til råvarer og virkningen af priserne på mineralsk diesel.

(118) Uanset hvordan priserne på mineralsk diesel og omkostningerne til råvarer påvirker prisudsvingene på biodiesel, har Kommissionen konkluderet, at de subsidier, som biodieselproducenterne har modtaget for hver gallon biodiesel, de har produceret, må have reduceret produktionsomkostningerne markant. Dette er også afspejlet i den endelige fastsættelse af prisen på biodiesel. Da de amerikanske virksomheder ikke samarbejdede, var det ikke muligt at fastslå subsidiernes nøjagtige virkning på produktionsomkostningerne. Kommissionen vurderede imidlertid, at den dollar (1 USD), som blev ydet for hver gallon biodiesel produceret, udgjorde ca. en tredjedel af den endelige pris på biodiesel på det amerikanske hjemmemarked i NUP. Kommissionen gentager derfor sine konklusioner om, at man tidligere kunne have forventet en stigning i biodieselpriserne, hvis producenterne havde forudset, at ordningerne ikke ville blive genindført. Efter 31. december 2014 er der dog ikke observeret ændringer i prisen på biodiesel på det amerikanske hjemmemarked, som kunne knyttes til ordningernes tidligere ophør eller deres udløb.

(119) For det tredje opnåede den amerikanske biodieselindustri konstant subsidier fra de tre føderale ordninger, samtidig med at finansieringen aldrig blev ophævet i særlig lang tid. Ordningen var aldrig underfinansieret, og omfanget af modtagere/fordele blev aldrig reduceret. I 2008 (21) blev fritagelsen på 1 USD pr. gallon udvidet til alle producenter af biodiesel og ikke kun til producenter af agro-biodiesel. Tilskuddet for 2013 mere end fordobledes i forhold til 2012, mens tilskuddet for første halvår af 2014 var højere end det samlede beløb for 2013 (22). Tilskud i mio. USD 2011 2012 2013 1.6.2013-31.12.2013 2014 (indtil 30.6.2014) Biodiesel Fuel Mixture Excise Credits (fritagelse for punktafgift på biodieselblandinger) 760,7 847,0 1 603,2 1 427,8 1 830,2

(120) For det fjerde ville USA, selv hvis man skulle beslutte at afskaffe ordningerne i fremtiden, ikke kunne gøre dette ved blot at lade ordningerne udløbe i betragtning af ordningernes betydning for den amerikanske biodieselindustri og markedsaktørernes forventninger om, at ordningerne vil fortsætte. Man ville derimod gradvist skulle reducere tilskuddet, dvs. over flere år og/eller begrænse antallet af støtteberettigede modtagere. Uden dette ville man risikere alvorlig skade for den hjemlige biodieselindustri, hvilket ville føre til alvorlige jobtab (industrien beskæftiger ca. 60 000 personer (23)), afhængighed af import af diesel og manglende evne til at overholde regeringens miljømålsætninger om brug af biodiesel (24).

(121) Efter den endelige fremlæggelse påstod NBB, at selv om der tidligere var tilstrækkelig finansiering og omfanget af støttemodtagernes fordele ikke tidligere blev reduceret, er dette irrelevant for fastlæggelsen af sandsynligheden for genindførelse af en subsidieordning, der var udløbet. NBB påstod desuden, at det forhold, at den amerikanske biodieselindustri beskæftiger ca. 60 000 personer, ikke automatisk betyder, at subsidieordningerne skal genindføres eller reduceres med tiden. Selv om Renewable Fuel Standard (»RFS«)-2 forudsætter, at der årligt mellem 2011 og 2021 anvendes mindst 1 mia. gallon diesel udvundet af biomasse, betyder det sluttelig ikke, at dette mål ikke vil blive nået, hvis subsidieordningerne ikke genindføres.

(122) I betragtning af omfanget af subsidieringen fra de tre føderale ordninger og alle markedsaktørernes forventninger om, at ordningerne vil fortsætte, konkluderede Kommissionen, at det vil være meget vanskeligt for de amerikanske myndigheder blot at lade ordningerne udløbe. Beskæftigelsesniveauet i industrien samt de miljømæssige og økonomiske mål, som industrien opfylder, er vigtige indikatorer for, hvad der er på spil, hvis den amerikanske biodieselindustri tvinges til at reducere produktionen og kapaciteten i en situation uden føderale subsidier eller med reducerede subsidier. Desuden vil miljømålet (i RFS-2) om at bruge ikke mindre end 22 mia. gallon avancerede biobrændstoffer inden 2022 (25), hvilket også omfatter biodiesel, også være truet.

(123) Kommissionen vurderer derfor, at der er stor sandsynlighed for, at fritagelsen for biodieselblandinger, fritagelsen for biodiesel og fritagelsesordningen for små agro-biodieselproducenter vil blive genindført med tilbagevirkende kraft og fortsat give fordele til amerikanske biodieselproducenter i fremtiden. De tre føderale ordninger vil sandsynligvis omfatte perioden efter 31. december 2014 med tilbagevirkende kraft, hvilket allerede var tilfældet tidligere.

(124) NBB påstod desuden, at selv om grundforordningens artikel 18, stk. 1, vedrører sandsynligheden for fornyet subsidiering, kan udligningstolden ikke opretholdes, hvis en subsidieordning ophæves på det tidspunkt, hvor der træffes konklusioner i en udløbsundersøgelse, og der kan ikke indføres udligningstold, hvis der ikke er subsidier, der skal udlignes, for at forhindre skade. Det modsatte ville være i strid med grundforordningens artikel 15, stk. 1, og artikel 17, og artikel 19 i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. NBB påstod derudover, at det af en sammenhængende læsning af disse bestemmelser fremgår, at tolden kun kan opretholdes, hvis subsidieordningen som sådan stadig er gældende, og hvis den ikke giver de berørte eksportører nogen fordele.

(125) Denne påstand må afvises. Teksten i grundforordningens artikel 18 forudsætter ikke nødvendigvis, at Kommissionen konstaterer, om der reelt forekommer subsidiering, for at træffe afgørelse om forlængelsen af foranstaltningerne. Det fremgår derimod af grundforordningens artikel 18, at mens foranstaltningerne forbliver i kraft, kan subsidiering ikke forekomme, hvilket giver mulighed for at konstatere, at det »sandsynligvis vil medføre, at der igen vil blive ydet subsidier«. Det er således ikke et absolut krav i grundforordningens artikel 18, at en subsidieordning er gældende på det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse om forlængelsen.

(126) Desuden bekræftes det af sammenhængen, at grundforordningens artikel 15, stk. 1, tredje punktum, ikke finder anvendelse på udløbsundersøgelser. Grundforordningens artikel 15 fastlægger betingelserne for indførelse af endelige foranstaltninger i forbindelse med undersøgelser i henhold til artikel 10 (altså nye undersøgelser). Mange af bestemmelserne i denne artikel finder nemlig ikke anvendelse på udløbsundersøgelser, som indledes i henhold til grundforordningens artikel 18. For eksempel fremgår det af artikel 15, stk. 1, femte afsnit, at »udligningstolden ikke må være højere end det fastsatte udligningsberettigede subsidiebeløb«. Dette afsnit finder tydeligvis ikke anvendelse for udløbsundersøgelser, da det i forbindelse med udløbsundersøgelser, jf. samme forordnings artikel 22, stk. 3, kun er muligt at ophæve eller opretholde foranstaltninger, og beløbet af udligningstolden kan altså ikke fastlægges i denne forbindelse.

(127) En lignende ordlyd findes i artikel 19 i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, som også tydeligvis vedrører bestemmelserne for indførelse af endelige foranstaltninger i forbindelse med nye undersøgelser.

(128) Af de samme årsager, som er anført i betragtning 125-127, er det Kommissionens opfattelse, at grundforordningens artikel 17 ikke finder anvendelse for udløbsundersøgelser, som er indledt i henhold til grundforordningens artikel 18.

(129) Endelig er formålet med grundforordningens artikel 18 at gennemføre en prospektiv analyse af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering og skade. Denne analyse forudsætter en vis grad af sandsynlighed, og der skelnes mellem grundforordningens artikel 18 og artikel 15, stk. 1, og artikel 17, som har til formål at tage højde for omstændigheder, der allerede er indtruffet.

(130) På baggrund af ordlyden, sammenhængen og målene i artikel 18 vurderer Kommissionen, at grundforordningens artikel 15 og 17 ikke finder anvendelse for udløbsundersøgelser.

(131) Kommissionen afviser derfor NBB's påstande.

3.4.3. Sandsynligheden for fortsat subsidiering fra andre ordninger

(132) De subsidieordninger, der er analyseret ovenfor, og gennem hvilke der blev ydet subsidier, var gældende i NUP.

(133) En række mindre ordninger anvendes stadig, såsom bioenergiprogrammet for avancerede biobrændstoffer og de delstatssubsidieordninger, og intet tyder på, at disse ordninger vil ophøre i den nærmeste fremtid.

(134) Hvad angår de gældende ordninger, vurderer Kommissionen derfor, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis vil føre til forstsat subsidiering.

3.5. Subsidieringens indvirkning på eksporten til EU

(135) Kommissionen undersøgte også, om der vil forekomme subsidieret eksport fra USA til Unionen i omfattende mængder, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. Da de udvalgte producenter i stikprøven ikke samarbejdede, jf. betragtning 20, var det ikke muligt at gennemføre en analyse baseret på verificerede data fra de amerikanske producenter. Kommissionen gjorde derfor brug af følgende informationskilder: data fremlagt af enkelte amerikanske biodieselproducenter i den indledende fase som svar på spørgeskemaet med henblik på stikprøveudtagningen, Eurostat, anmodningen om en udløbsundersøgelse, efterfølgende oplysninger indsendt af ansøgeren, US National Biodiesel Board (NBB), webstederne for US Energy Information Administration (EIA) og US Department of Energy samt US International Trade Commission.

(136) På grundlag af data indhentet fra EIA var de amerikanske biodieselproducenters produktionskapacitet på 7 128 000 ton i NUP. Dette tal ligger meget tæt på tallet fra NBB, som er baseret på de oplysninger, som medlemmerne har rapporteret til miljøbeskyttelsesagenturet (EPA), nemlig 6 963 000 ton.

(137) Den faktiske produktion af biodiesel i USA i NUP var på 4 450 000 ton (EIA's data), hvilket svarer til en kapacitetsudnyttelse på 62,4 % og en uudnyttet kapacitet på 37,6 %, dvs. 2 678 000 ton. Denne uudnyttede kapacitet vil sandsynligvis blive anvendt til at forsyne EU-markedet, hvis foranstaltninger får lov at udløbe. De amerikanske producenter kan nemlig nemt øge deres produktion og eksportere den til EU og opnå en økonomisk fordel ved at øge kapacitetsudnyttelsesgraden og reducere enhedsproduktionsomkostningerne. Salget af den amerikanske uudnyttede kapacitet på EU-markedet vil få en væsentlig indvirkning, da det svarer til næsten 22 % af EU-forbruget i NUP.

(138) NBB fremlagde en række bemærkninger i denne henseende. Først påpegede NBB, at den faktiske produktionskapacitet i USA var lavere end Kommissionens skøn. NBB udtalte nemlig, at en række fabrikker i USA, selv om de var registrerede, faktisk er inaktive, og at den faktiske produktionskapacitet derfor er på 5 409 000 ton. NBB anførte også, at produktionen af biodiesel i NUP var højere og udgjorde 5 084 000 ton. NBB påstod følgelig, at kapacitetsudnyttelsesgraden er på ca. 94 %, og at der kun findes begrænset ekstra kapacitet, der kan anvendes til eksport til EU, hvis foranstaltningerne ophæves.

(139) Dette argument kan imidlertid ikke godtages. De data, som NBB har fremlagt, stemmer ikke overens med officielt tilgængelige data. Biodieselproducenter i USA skal hver måned indsende en formular til EIA (EIA-22M »Monthly Biodiesel Production Survey«) og bl.a. anføre data for deres årlige produktionskapacitet og deres driftsstatus, dvs. aktiv, midlertidigt inaktiv eller permanent lukket. Siden januar 2013 har den registrerede kapacitet varieret lidt fra måned til måned, men var generelt stabil.

(140) Desuden skal biodieselproducenter i USA hvert år indsende oplysninger til EPA bl.a. om, hvilken type fornyeligt brændstof, man forventer at producere eller importere, samt oplysninger om eksisterende eller planlagt produktionskapacitet.

(141) Den registrerede kapacitet, som de amerikanske biodieselproducenter har opgivet, opdateres således regelmæssigt og kan derfor betragtes som en pålidelig kilde. Selv om den registrerede kapacitet i øjeblikket er uudnyttet eller inaktiv, skal den medtages ved beregningen af den uudnyttede kapacitet, som kan anvendes til at øge produktionen og eksporten.

(142) De tal for produktionskapaciteten, som NBB fremlagde, udelukkede allerede permanent lukket kapacitet, hvilket fremgik af deres bemærkninger. Anlæg, der ikke er permanent lukket, kan pr. definition starte produktionen igen, hvis der sker en ændring i de fremtidige markedsvilkår (som f.eks. hvis EU-markedet åbnes igen). Undersøgelsen om »sandsynlighed for fornyet dumping« i forbindelse med en udløbsundersøgelse forudsætter, at man ser på, hvad der vil ske i fremtiden, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe, og er ikke blot et øjebliksbillede af situationen i NUP.

(143) Efter den endelige fremlæggelse fastholdt NBB, at der ved produktionskapaciteten ikke burde tages højde for inaktiv kapacitet, selv hvis denne kapacitet ikke var indberettet til de amerikanske myndigheder som ophørt eller permanent lukket.

(144) I følge EIA's instrukser som NBB citerede, er »den årlige produktionskapacitet den mængde biodiesel, som en virksomhed kan producere i et kalenderår med normal nedlukning til vedligeholdelse. Dette omfatter kapaciteten på inaktive fabrikker, indtil fabrikken ophører med at producere eller lukkes« (26). Ud fra ovenstående er det klart, at EIA i forbindelse med den samlede produktionskapacitet i USA tager hensyn til alle fabrikker, der potentielt kan blive aktiveret igen. Fabrikker, der ikke er ophørt med at producere eller er permanent lukket, kan således i modsætning til NBB's påstand pr. definition starte produktionen igen, hvis forholdene ændrer sig i fremtiden. Uudnyttet kapacitet skal derfor medtages i den samlede amerikanske produktionskapacitet for biodiesel.

(145) Kommissionen vurderer derfor, at den aktuelle registrerede kapacitet udgør et fyldestgørende grundlag for at beregne den samlede produktionskapacitet og uudnyttede kapacitet i USA, og afviser derfor NBB's påstand.

(146) Dernæst påstod NBB også, at den amerikanske biodieselindustri ikke er beregnet som en eksportindustri, idet de fleste amerikanske biodieselanlæg producerer mindre end 15 000 000 gallon (55 000 ton) om året. Det skulle angiveligt ikke være økonomisk forsvarligt at lagre flere ugers produktion af biodiesel til en enkelt eksportforsendelse.

(147) Kommissionen finder derfor, at denne påstand må afvises. Den amerikanske biodieselindustri kan eksportere, og før indførelsen af de gældende foranstaltninger eksporterede de amerikanske producenter betydelige mængder biodiesel til EU-markedet, op til 1 137 000 ton i undersøgelsesperioden i den oprindelige undersøgelse (1.4.2007-31.3.2008). Dette viser, at de amerikanske producenter har tilstrækkelig produktionskapacitet til at kunne eksportere. Desuden kan de amerikanske producenter, der ikke har tilstrækkelig individuel produktionskapacitet til at kunne eksportere til Unionen, fortsat levere til hjemmemarkedet, og forhandlerne kan samle produktionen fra flere anlæg og eksportere den.

(148) Derudover er EU-markedet meget attraktivt, da det er det største marked i verden, og da der anvendes betydelige incitamenter på EU-plan og nationalt plan for at fremme forbruget af biodiesel. Sidst, men ikke mindst, er prisniveauet i Unionen, som er højere end på andre tredjelandsmarkeder, et incitament for de amerikanske producenter til at eksportere til Unionen i stedet for andre tredjelandsmarkeder.

(149) Kommissionen konkluderer derfor, at der i betragtning af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering kombineret med den omfattende uudnyttede kapacitet i den amerikanske biodieselindustri og EU-markedets tiltrækningskraft er sandsynlighed for, at de amerikanske biodieselproducenter vil genoptage eksporten af biodiesel til subsidierede priser til EU-markedet i store mængder, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.

3.6. Konklusion

(150) Ud fra ovenstående konkluderer Kommissionen, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 3, at der er sandsynlighed for fortsat eller fornyet subsidiering, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.

4. SKADE

4.1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion

(151) Den samme vare blev fremstillet af ca. 200 EU-producenter i den nuværende undersøgelsesperiode. De udgør »EU-erhvervsgrenen« som omhandlet i grundforordningens artikel 9, stk. 1.

(152) Den samlede EU-produktion i den nuværende undersøgelsesperiode blev fastsat til ca. 11 600 000 ton. Kommissionen fastslog tallet på grundlag af alle foreliggende oplysninger vedrørende EU-erhvervsgrenen såsom oplysninger i anmodningen om en udløbsundersøgelse og data indhentet fra EU-producenterne i forbindelse med undersøgelsen. Syv EU-producenter, der tegnede sig for ca. 30 % af den samlede EU-produktion af samme vare, blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 12-14.

4.2. EU-forbruget

(153) Kommissionen fastslog EU-forbruget på grundlag af den samlede EU-produktion minus eksport, plus import fra tredjelande. Import- og eksportmængder blev indhentet fra Eurostats data.

(154) EU-forbruget udviklede sig således: Tabel 1 EU-forbrug 2011 2012 2013 NUP Samlet EU-forbrug (ton) 11 130 119 11 856 626 11 382 324 12 324 479 Indeks 100 107 102 111 Kilde: Data fra EU-erhvervsgrenen, Eurostat.

(155) Ud fra ovenstående ses det, at EU-forbruget af biodiesel steg med 11 % i den betragtede periode.

4.3. Import af den pågældende vare fra USA

4.3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land

(156) Importen af biodiesel fra USA til Unionen faldt ifølge Eurostat til nær nulpunktet efter indførelsen af foranstaltningerne i 2009. Importen til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således: Tabel 2 Importmængde og markedsandel 2011 2012 2013 NUP USA (ton) 2 442 803 7 13 Indeks 100 33 0 1 Markedsandel 0 0 0 0 Kilde: Eurostat.

4.3.2. Priser og prisunderbud

4.3.2.1. Priser på det amerikanske hjemmemarked

(157) Da de amerikanske biodieselproducenter ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, anvendte Kommissionen tre informationskilder til at fastsætte salgsprisen på biodiesel i USA i NUP, nemlig i) besvarelserne af det spørgeskema, der blev sendt ud i forbindelse med indledningen af undersøgelsen med henblik på stikprøveudtagningen, fra en række amerikanske biodieselproducenter i den indledende fase, ii) oplysninger fra NBB baseret på oplysninger, der blev indsamlet af et markedsovervågningsfirma ved navn »Jacobsen«, og iii) oplysninger fremlagt af ansøgeren baseret på oplysninger indsamlet af Oil Price Information Service (OPIS).

(158) Oplysningerne fra disse tre kilder vedrører forskellige handelsled og handelsbetingelser. Værdierne ligger dog meget tæt på hinanden. Gennemsnittet af værdierne fra disse tre kilder er 1 196,93 USD pr. ton. Med den gennemsnitlige euro/dollar-vekselkurs i NUP (1 EUR = 1,356 USD) svarer dette beløb til en salgspris på hjemmemarkedet i USA på 883 EUR pr. ton (27).

4.3.2.2. Amerikanske eksportpriser og prisunderbud

(159) I den nuværende undersøgelsesperiode var importen af biodiesel til Unionen fra USA ubetydelig og udgjorde ikke et relevant grundlag for beregning af prisunderbuddet.

(160) Der blev derfor foretaget en sammenligning af gennemsnitsprisen på biodiesel produceret og solgt i Unionen af EU-erhvervsgrenen og den gennemsnitlige eksportpris på biodiesel til tredjelande fra USA i NUP. Kommissionen konsulterede den database, som tilhører United States International Trade Commission, og uddrog mængder og værdier af eksporten af biodiesel under HTS-kode 382600 for NUP. Eksportmængden (i ton) til alle lande (EU inkl.) beløb sig til 567 018 ton. Den gennemsnitlige værdi pr. ton i NUP beløb sig til 753,34 EUR. Tabel 3 Amerikanske eksportmængder og eksportpriser i NUP Bestemmelseslande Eksportmængder (ton) % af eksporten til alle lande Gennemsnitsværdi (USD) pr. ton Gennemsnitsværdi (EUR) pr. ton I alt Gibraltar 76 266 13 753,19 555,45 I alt Canada 247 959 44 1 167,33 860,86 I alt Australien 4 267 1 1 019,77 752,04 I alt Malaysia 103 773 18 891,44 657,41

(161) I NUP var den gennemsnitlige eksportpris på amerikansk biodiesel til alle bestemmelseslande 1 021,52 USD (753,34 EUR) pr. ton FAS (free alongside ship). For at beregne en sandsynlig og rimelig eksportpris til EU er det nødvendigt at tilføje omkostningerne for transport og forsikring samt en told på 6,5 % og omkostninger efter importen til denne pris. Ifølge de data, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, udgør dette beløb ca. 100 EUR pr. ton. Det udledes heraf, at en estimeret eksportpris til Unionen vil underbyde EU-priserne, da EU-producenternes gennemsnitlige hjemmemarkedspris på biodiesel i NUP var på 905 EUR pr. ton (jf. tabel 8).

(162) US National Biodiesel Board (NBB) påstod, at Kommissionen ikke uddybede, hvorfor den anvendte de gennemsnitlige amerikanske eksportpriser til tredjelande til at fastslå den sandsynlige eksportpris til EU i stedet for at anvende den højere eksportpris til Canada. NBB påstod endvidere, at Kommissionen ikke gjorde rede for grundlaget for justeringen på 100 EUR af den anslåede eksportpris til Unionen og ikke tog højde omkostninger efter importen og de påståede prisforskelle som følge af forskellige råvarer. Underbudsanalysen er således ukorrekt.

(163) Undersøgelsen viste, jf. ovenfor, at de amerikanske eksportpriser varierer markant afhængigt af bestemmelsesstedet. Derfor måtte Kommissionen for at fastslå en rimelig og sandsynlig eksportpris til Unionen beregne denne pris på grundlag af et gennemsnit til samtlige bestemmelseslande. Det ville ikke have været hensigtsmæssigt at anvende den højeste eksportpris, som krævet af NBB, lige som det heller ikke ville have været hensigtsmæssigt at anvende den laveste eksportpris.

(164) Hvad angår justeringen på 100 EUR, baserede Kommissionen sine beregninger på oplysninger fra NBB. Mere specifikt anvendte Kommissionen det beløb for told og transportomkostninger, som NBB havde fremlagt (ca. 94 EUR), og rundede det op til 100 EUR, hvorved der blev taget højde for et beløb til omkostninger efter importen. Der blev set bort fra det beløb for omkostninger efter importen, som NBB havde krævet (2 % af cif-værdien ved grænsen eller 16,69 EUR), da der ikke blev fremlagt beviser herfor.

(165) Hvad angår de påståede prisforskelle som følge af forskellige råvarer, erindrer Kommissionen, at der i den oprindelige undersøgelse blev indrømmet en justering på grundlag af en sammenligning af verificerede data fra amerikanske producenter og EU-producenter. Da de amerikanske producenter ikke har samarbejdet i forbindelse med denne udløbsundersøgelse, kunne Kommissionen for det første ikke afgøre, om der skulle indrømmes justeringer. Hvis der for det andet skulle indrømmes justeringer, ville Kommissionen ikke kunne fastslå niveauet herfor. De omstændigheder, der gjorde sig gældende i oprindelige undersøgelse, har ændret sig, og navnlig er blandingen af råvarer til produktion af biodiesel i både EU og USA ikke længere den samme. NBB krævede under alle omstændigheder en justering på 10 %, men begrundede ikke niveauet af denne justering.

(166) Det fremgår af ovenstående betragtning, at NBB's påstand om, at underbudsanalysen er ukorrekt, må afvises.

4.3.3. Import fra andre tredjelande

(167) Importmængden fra andre tredjelande udviklede sig i den betragtede periode som følger: Tabel 4 Import fra tredjelande 2011 2012 2013 NUP Malaysia (ton) 16 622 36 543 211 430 314 494 Indonesien (ton) 1 087 517 1 133 946 394 578 204 086 Argentina (ton) 1 422 142 1 475 824 425 239 153 607 Andre lande (ton) 139 580 153 529 177 889 206 592 I alt (ton) 2 665 861 2 799 842 1 209 136 878 779 Indeks 100 105 45 33 Markedsandel 24,0 % 23,6 % 10,6 % 7,1 % Indeks 100 99 44 30 Gennemsnitspris (EUR/ton) 927 932 779 786 Indeks 100 100 84 85 Kilde: Eurostat.

(168) Importmængden af biodiesel fra andre tredjelande end USA er faldet betydeligt i den betragtede periode, hvilket afspejles i et lignende fald i markedsandelen. Faldet i importmængden fra 2013 falder sammen med indførelsen af antidumpingforanstaltninger over for importen af biodiesel fra Indonesien og Argentina. Gennemsnitsprisen faldt også med 15 % i samme periode. Prisudviklingen er den samme som for EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet (tabel 8) og kan hovedsagelig tilskrives et fald i råvarepriserne. Selv om prisniveauet ligger ca. 13 % under den gennemsnitlige EU-pris, er markedsandelen for denne import lav og har ingen væsentlig indvirkning på EU-erhvervsgrenen.

4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation

4.4.1. Generelle bemærkninger

(169) I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 4, blev der foretaget en undersøgelse af alle relevante økonomiske indikatorer, der havde en indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.

(170) I forbindelse med konstateringen af skade skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen vurderede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af data vedrørende alle EU-producenter og de mikroøkonomiske indikatorer på grundlag af kontrollerede data fra EU-producenterne i stikprøven. Begge datasæt blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.

(171) De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter tidligere subsidiering.

(172) De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.

4.4.2. Makroøkonomiske indikatorer

4.4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

(173) Den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig i den betragtede periode som følger: Tabel 5 Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse 2011 2012 2013 NUP Produktionsmængde (ton) 8 547 884 9 138 558 10 528 886 11 596 824 Indeks 100 107 123 136 Produktionskapacitet (ton) 16 072 000 16 190 288 16 997 288 16 746 869 Indeks 100 101 106 104 Kapacitetsudnyttelse 53 % 56 % 62 % 69 % Indeks 100 106 116 130 Kilde: Data fremlagt af EBB (ansøgeren).

(174) Mens produktionskapaciteten var forholdsvis stabil i den betragtede periode (+ 4 %), steg produktionsmængderne betydeligt fra 2012 og indtil udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode. Stigningen i produktionsmængderne kan til dels forklares ved stigningen i EU-forbruget i samme periode, men falder desuden sammen med indførelsen af antidumpingforanstaltninger på importen af biodiesel fra Indonesien og Argentina, som tydeligvis havde en positiv virkning på EU-erhvervsgrenens produktionsmængder.

(175) Som følge af den stabile produktionskapacitet og de øgede produktionsmængder steg kapacitetsudnyttelsen i den betragtede periode med 30 % og var på 69 % var udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode.

(176) NBB påstod, at det af de ikkefortrolige spørgeskemabesvarelser fra nogle af de stikprøveudvalgte virksomheder fremgik, at de havde høje kapacitetsudnyttelsesgrader på mellem 78 % og op til mindst 93 %. Den lave gennemsnitlige kapacitetsudnyttelsesgrad for hele erhvervsgrenen må derfor snarere skyldes strukturelle faktorer end importen. Under disse omstændigheder burde kapacitetsudnyttelsen ikke være taget i betragtning som en indikator for, at EU-erhvervsgrenen stadig er ved at genrejse sig efter tidligere subsidiering.

(177) Denne påstand kan ikke godtages. Kapacitetsudnyttelsen er kun en af mange makroøkonomiske indikatorer, som Kommissionen anvender i forbindelse med analysen af EU-erhvervsgrenens generelle situation. Det forhold, at visse virksomheder i stikprøven kan have højere udnyttelsesgrader, er normalt, da de makroøkonomiske indikatorer er baseret på et vejet gennemsnit for hele EU-erhvervsgrenen. Det, at visse biodieselproducenter i Unionen har genrejst sig hurtigere eller i større omfang end andre, særlig i en meget fragmenteret erhvervsgren, betyder ikke, at denne indikator er overflødig for den samlede vurdering af EU-erhvervsgrenens situation.

4.4.2.2. Salgsmængde og markedsandel

(178) EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger: Tabel 6 Salgsmængde og markedsandel 2011 2012 2013 NUP Salgsmængde på EU-markedet (ton) 8 497 073 8 863 191 9 741 548 10 966 576 Indeks 100 104 115 129 Markedsandel 76 % 75 % 86 % 89 % Indeks 100 98 112 117 Kilde: Data fremlagt af EBB (ansøgeren).

(179) EU-erhvervsgrenens salgsmængder er steget markant og i takt med erhvervsgrenens øgede produktion i den betragtede periode. Som følge heraf steg også erhvervsgrenens markedsandel på EU-markedet fra 76 % i starten af den betragtede periode til 89 % ved udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode. Den positive udvikling i salgsmængder og markedsandel viser, at de gældende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger har haft en positiv virkning på EU-erhvervsgrenens situation.

4.4.2.3. Vækst

(180) EU-forbruget steg med 11 % i den betragtede periode, mens både produktionsmængder og salg steg med ca. 30 %. Også kapacitetsudnyttelsen steg med ca. 30 %, men kapaciteten forblev forholdsvis stabil med kun en lille stigning. Samtidig steg beskæftigelsen (tabel 7), mens investeringerne faldt (tabel 11) i den betragtede periode. Det kan generelt konkluderes, at EU-erhvervsgrenen befinder sig i en vækstperiode.

4.4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet

(181) Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger: Tabel 7 Beskæftigelse og produktivitet 2011 2012 2013 NUP Antal ansatte 2 123 2 125 2 351 2 326 Indeks 100 100 111 110 Produktivitet (ton/ansat) 4 021 4 301 4 479 4 986 Indeks 100 107 111 124 Kilde: Data fremlagt af EBB (ansøgeren).

(182) Antallet af ansatte i EU-erhvervsgrenen for biodiesel var stabilt i begyndelsen af den betragtede periode, men steg derefter med 10 % fra 2012 til udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode. Denne tendens er helt i tråd med udviklingen i andre skadesindikatorer, såsom produktionsmængder og salg, og er en indikation af EU-erhvervsgrenens aktuelle genrejsning efter tidligere dumping og subsidiering.

(183) Da stigningen i beskæftigelsen er forholdsvis lavere end stigningen i produktionen af biodiesel, er produktiviteten pr. ansat ligeledes steget med næsten 25 % i den betragtede periode, hvilket indikerer, at EU-erhvervsgrenen er ved at blive en mere effektiv erhvervsgren.

4.4.2.5. Subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter subsidiering

(184) Som nævnt i betragtning 159 ophørte importen af biodiesel fra USA stort set efter indførelsen af udligningstold, og der var næsten ingen subsidieret import fra USA i den nuværende undersøgelsesperiode. Subsidiemargenens størrelse kan derfor ikke analyseres. Analysen af skadesindikatorerne viser dog, at de gældende foranstaltninger over for USA og de efterfølgende foranstaltninger over for importen fra Argentina og Indonesien har haft en positiv indvirkning på EU-erhvervsgrenen, som efter alt at dømme er ved at genrejse sig efter tidligere subsidiering, men dog stadig befinder sig i en sårbar og udsat økonomisk situation.

4.4.3. Mikroøkonomiske indikatorer

4.4.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne

(185) De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode: Tabel 8 Salgspriser i Unionen 2011 2012 2013 NUP Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen (EUR/ton) 1 105 1 079 964 905 Indeks 100 98 87 82 Produktionsomkostninger pr. enhed (EUR/ton) 1 107 1 153 969 868 Indeks 100 104 88 78 Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.

(186) Den gennemsnitlige salgspris i Unionen er faldet støt i den betragtede periode, og enhedsproduktionsomkostningerne har fulgt næsten den samme udvikling. Da biodiesel forhandles som en råvare, har EU-erhvervsgrenen ikke været i stand til at opretholde højere salgspriser, men har derimod måtte sænke sine priser i tråd med de reducerede produktionsomkostninger. EU-erhvervsgrenen har således ikke været i stand til fuldt ud at udnytte fordelene ved de lavere råvareomkostninger. På den anden side er enhedsproduktionsomkostningerne faldet lidt mere end den gennemsnitlige enhedspris, hvilket antyder en forbedret effektivitet i EU-erhvervsgrenen.

4.4.3.2. Arbejdskraftomkostninger

(187) De gennemsnitlige lønomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode: Tabel 9 Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat 2011 2012 2013 NUP Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR) 60 866 59 081 60 802 61 807 Indeks 100 97 100 102 Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.

(188) De gennemsnitlige arbejdskraftsomkostninger pr. ansat var stabile i hele den betragtede periode.

4.4.3.3. Lagerbeholdninger

(189) Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger: Tabel 10 Lagerbeholdninger 2011 2012 2013 NUP Slutlagre (ton) 84 734 118 256 92 825 91 202 Indeks 100 140 110 108 Slutlagre i procent af produktionen 4 % 5 % 4 % 3 % Indeks 100 125 100 75 Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.

(190) Lagerbeholdningerne var forholdsvis stabile og lå på et normalt niveau i hele den betragtede periode.

4.4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at rejse kapital

(191) De stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig således i den betragtede periode: Tabel 11 Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast 2011 2012 2013 NUP Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen) 2,0 – 1,4 1,1 3,8 Indeks 100 – 70 55 190 Likviditet (EUR) 67 930 517 1 004 296 135 656 898 66 832 681 Indeks 100 1 200 98 Investeringer (EUR) 12 122 366 9 859 293 9 133 725 8 314 180 Indeks 100 81 75 69 Investeringsafkast (% af nettosalget) 14,0 – 14,2 12,5 44,2 Indeks 100 – 101 89 315 Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.

(192) Kommissionen fastsatte rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven til nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. Rentabiliteten steg fra 2,0 % i 2011 til 3,8 % ved udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode. Fortjenesten faldt imidlertid i 2012 til et tab (– 1,4 %), som sandsynligvis skyldtes virkningen af voldsomme mængder dumpingimport fra Indonesien og Argentina, som erstattede den import, der tidligere kom fra USA.

(193) Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Selv om der ikke kan konkluderes en klar udvikling i den betragtede periode, havde virksomhederne i stikprøven en positiv likviditet i perioden.

(194) I den betragtede periode faldt investeringerne. I lyset af den positive likviditet og den markante stigning i investeringsafkastet, jf. tabellen ovenfor, tyder intet imidlertid på, at EU-erhvervsgrenen er stødt på vanskeligheder med at rejse kapital eller foretage yderligere investeringer, hvis sådanne investeringer har været nødvendige i den betragtede periode.

(195) NBB påstod, at en rentabilitet på 3,8 % ikke stemmer overens med deres egne beregninger, som blev baseret på data fra de ikkefortrolige udgaver af spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven og indikerede en fortjenstmargen på 8,5 %.

(196) Kommissionen analyserede denne påstand og konstaterede, at NBB kom frem til et andet resultat, idet man anvendte en metode/beregning, som af flere årsager var behæftet med fejl. For det første blev deres beregning af rentabiliteten for UP ikke som påstået beregnet på spørgeskemabesvarelser, men på stikprøvedata, som imidlertid ikke indeholder oplysninger om UP, men om en helt anden periode. For det andet var de produktionsomkostninger, som NBB anvendte til at beregne rentabiliteten, baseret på produktionsomkostningerne i en stikprøve af virksomheder, som blev anvendt i en anden undersøgelse, og de kan derfor ikke uden videre overføres til denne undersøgelse. Endelig fastslog Kommissionen den gennemsnitlige fortjenstmargen for virksomhederne i stikprøven på grundlag af pålidelige og verificerede data fra disse virksomheder. NBB's påstand blev derfor afvist.

4.4.4. Konklusion vedrørende skade

(197) Analysen af de økonomiske indikatorer viser, at produktions- og salgsmængderne er steget i den betragtede periode, mens EU-forbruget kun steg i begrænset omfang. Som et resultat heraf har EU-erhvervsgrenen øget sin markedsandel på EU-markedet. Samtidig er både salgspriserne og produktionsomkostningerne faldet i samme takt. Dette har forhindret EU-erhvervsgrenen i til fulde at udnytte de øgede salgsmængder til trods for en væsentlig reduktion af importen fra tredjelande.

(198) Derimod forblev rentabiliteten lav i hele den betragtede periode, og EU-erhvervsgrenen var endda tabsgivende i 2012. Selv den fortjeneste, der blev opnået i den nuværende undersøgelsesperiode, nemlig lige under 4 %, er betydeligt lavere end den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne opnå under normale markedsvilkår. Kommissionen minder desuden om, at Rådet i den oprindelige undersøgelse, der førte til indførelsen af de gældende foranstaltninger, fastsatte den (mål)fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed burde opnå under normale markedsvilkår, til 15 % (28). I en efterfølgende undersøgelse vedrørende importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien blev den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå under normale markedsvilkår, dog nedjusteret lidt til 11 % (29), hvilket hovedsagelig skyldtes den øgede konkurrence på EU-markedet og modenheden i Unionens erhvervsgren for biodiesel,

(199) En række af de økonomiske indikatorer, der er relevante for EU-erhvervsgrenens aktuelle situation, viser en positiv udvikling og indikerer således, at de gældende foranstaltninger har haft en positiv indvirkning på EU-erhvervsgrenen. EU-erhvervsgrenens fortjeneste er imidlertid stadig meget lav og ligger væsentligt under den målfortjeneste, der blev fastsat i de tidligere undersøgelser. Investeringsniveauet er desuden lavt og faldt også i den betragtede periode med 30 %, og kapacitetsudnyttelsen, som dog er stigende, er stadig under 70 % i forhold til en udnyttelsesgrad på ca. 90 % i en situation uden subsidieret import på EU-markedet (2004-2006), hvor EU-erhvervsgrenen blev betragtet som en sund erhvervsgren (30).

(200) På grundlag af en overordnet analyse af samtlige økonomiske indikatorer har Kommissionen konkluderet, at EU-erhvervsgrenen endnu ikke helt har genrejst sig efter virkningerne af tidligere subsidieret import. Erhvervsgrenen befinder sig stadig i en økonomisk og finansielt sårbar situation, og den nuværende positive udvikling kan nemt vendes, hvis den subsidierede import fra USA på ny trænger ind på markedet i væsentlige mængder.

5. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE

(201) For at vurdere sandsynligheden for fornyet skade for EU-erhvervsgrenen, hvis de gældende foranstaltninger får lov at udløbe, analyserede Kommissionen den sandsynlige virkning af importen fra USA på EU-markedet og på EU-erhvervsgrenen i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 2. Kommissionen analyserede navnlig sandsynligheden for fornyet subsidieret import, mængderne og det sandsynlige prisniveau, uudnyttet kapacitet, EU-markedets tiltrækningskraft og de amerikanske producenters prisadfærd.

(202) Der er, jf. betragtning 149, sandsynlighed for fornyet subsidieret import fra USA, hvis de gældende foranstaltninger får lov at udløbe. Kommissionen har konkluderet, at producenterne af biodiesel i USA i øjeblikket eksporterer biodiesel til andre tredjelandsmarkeder til priser, der ligger under EU-erhvervsgrenens priser. Da priserne i Unionen er højere end på andre tredjelandsmarkeder, er det sandsynligt, at i hvert en del af denne eksport vil blive omdirigeret til Unionen, hvis foranstaltningerne udløber.

(203) Kommissionen har konkluderet, at de amerikanske producenter har en stor uudnyttet kapacitet på ca. 2 678 000 ton, svarende til ca. 22 % af det samlede EU-forbrug.

(204) Den uudnyttede kapacitet i USA vil sandsynligvis ikke kunne absorberes af hjemmemarkedet. Allerede på nuværende tidspunkt kan de amerikanske producenter ikke efterkomme den fulde efterspørgsel på det amerikanske marked, til trods for en tilstrækkelig kapacitet. Det er også usandsynligt, at den eksisterende uudnyttede kapacitet vil blive anvendt til at øge eksporten til andre tredjelandsmarkeder end Unionen. I øjeblikket er de amerikanske eksportpriser til tredjelande, jf. betragtning 161, gennemsnitligt 15 % lavere end priserne på det amerikanske hjemmemarked og også lavere end de gennemsnitlige priser i Unionen, selv når der tages højde for transportomkostninger fra USA til Unionen. Det er derfor sandsynligt, at de amerikanske producenter vil søge at finde andre afsætningsmuligheder for deres uudnyttede kapacitet.

(205) Da EU-markedet er verdens største marked for biodiesel med priser for biodiesel på niveau med eller lidt over prisniveauet på det amerikanske hjemmemarked, vil EU-markedet være særdeles attraktivt for de amerikanske biodieselproducenter. Dette har tidligere vist sig at være tilfældet.

(206) Det er derfor meget sandsynligt, at de amerikanske producenter vil benytte en stor del af deres uudnyttede kapacitet til på ny at trænge ind på EU-markedet, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. I betragtning af deres nuværende prisadfærd på andre eksportmarkeder og den omfattende uudnyttede kapacitet er det meget sandsynligt, at omfattende mængder af biodiesel fra USA på ny vil trænge ind på EU-markedet til subsidierede priser på niveau med eller under EU-priserne.

(207) Importen vil da udøve et markant nedadgående pristryk på EU-erhvervsgrenen, som med de nuværende priser kun opnår en yderst begrænset fortjeneste, der ligger betydeligt under målfortjenesten. Dette vil højst sandsynligt medføre et fald i produktions- og salgsmængder, lavere rentabilitet og tab af markedsandele.

(208) I betragtning af EU-erhvervsgrenens udsatte situation vil et sådant scenario få omfattende negative virkninger på den igangværende genrejsning i EU-erhvervsgrenen og vil efter al sandsynlighed på ny forvolde væsentlig skade.

5.1. Konklusion

(209) Ud fra ovenstående har Kommissionen konkluderet, at EU-erhvervsgrenen højst san