Kommissionens beslutning

af 28. marts 2001

om Tysklands støtteordning til fordel for BRE.M.A Warmwalzwerk GmbH & Co. KG

(meddelt under nummer K(2001) 971)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/81/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 4, litra c),

under henvisning til aftalen om det europæiske økonomiske samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), i forbindelse med protokol 14,

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18. december 1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien(1), især artikel 6, stk. 5,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse bestemmelser(2), og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) I overensstemmelse med artikel 3 i beslutning nr. 2496/96/EKSF (stålstøttereglerne) anmeldte Tyskland ved brev af 18. januar 2000 over for Kommissionen støtten til en virksomhed, der hører under Stahlwerke Bremen GmbH, men som i mellemtiden er blevet en selvstændig virksomhed under navnet BRE.M.A Warmwalzwerk GmbH & Co. KG (i det følgende benævnt: Brema). Støtten androg 1214 mio. DEM (622564 EUR) og svarede til 15 % af en investering på 8,09 mio. DEM (4,14 mio. EUR).

(2) Ved brev af 5. juli 2000 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter artikel 6, stk. 5 i stålstøttereglerne vedrørende ovennævnte støtte.

(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3). Kommissionen opfordrede heri interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.

(4) Tyskland fremsendte sine bemærkninger ved brev af 31. juli 2000. UK Steel Association, støttemodtageren Brema og SIDMAR, der er moderselskab for Stahlwerke Bremen GmbH, fremsendte ligeledes bemærkninger som led i proceduren. Disse bemærkninger blev videresendt til Tyskland ved brev af 22. december 2000, som fremsendte sine kommentarer ved brev af 19. januar 2001.

II. BESKRIVELSE AF STØTTEN

(5) Brema blev i januar 2000 en selvstændig virksomhed og skilte sig dermed ud fra Stahlwerke Bremen GmbH, der blev det nye selskabs moderselskab. Stahlwerke Bremen GmbH hører selv under SIDMAR og er en del af den i Luxembourg baserede ARBED-Gruppe. Brema er en EKSF-stålvirksomhed, der primært fremstiller varmvalsede plader og har en årlig produktion på 3,12 mio. t. Stålemnerne til varmvalseprocessen opvarmes i en "walking beam"-ovn. Ifølge de tyske oplysninger er den 27 år gamle ovns styresystem baseret på en for længst forældet teknologi. Derfor er moderniseringen påkrævet.

(6) Moderniseringen af ovnen nødvendiggør en investering på 3,91 mio. DEM (2 mio. EUR). I stedet for at begrænse sig til den nødvendige modernisering besluttede Brema sig imidlertid for at foretage en komplet ombygning af ovnens styringssystem, som ville resultere i energibesparelser. De yderligere investeringer hertil androg 8,09 mio. DEM, og de samlede investeringsomkostninger blev herefter på 12 mio. DEM (6,15 mio. EUR). På grund af de energibesparende virkninger og reduktionen af CO2-emissionerne er den supplerende investering ifølge tysk opfattelse berettiget til miljøstøtte.

(7) Ombygningen af styrings- og reguleringssystemet vil resultere i energibesparelser på i alt 6 %, dvs. 11,7 mio. Nm3 naturgas om året. CO2-emissionerne reduceres med ca. 21000 t om året. Hvis kun den nødvendige modernisering gennemføres, spares 3,3 mio. Nm3 gas, og CO2-emissionerne reduceres med 6000 t om året. Den komplette ombygning af ovnens styringssystem, som virksomheden har besluttet at gennemføre, resulterer i yderligere energibesparelser på 8,4 mio. Nm3 naturgas og en yderligere reduktion af CO2-emissionerne på 15000 t om året.

(8) Den yderligere energibesparelse på 8,4 mio. Nm3 naturgas svarer til direkte omkostningsbesparelser for virksomheden på 1,58 mio. DEM om året. Hertil kommer andre indirekte omkostningsbesparelser, som investeringen medfører på grund af indvirkningerne på virksomhedens effektivitet, kapacitet og produktivitet.

(9) På grund af den større produktionseffektivitet reduceres personalebehovet med fem personer svarende til en omkostningsreduktion på 432800 DEM om året.

(10) Desuden forøges valseværkets kapacitet med 550 t om året svarende til et provenu på 58000 DEM om året.

(11) Med den supplerende investering spares hermed i alt 2,07 mio. DEM om året.

III. KOMMENTARER FRA TYSKLAND

(12) I sit svar til beslutningen om at indlede proceduren bekræftede Tyskland de kommentarer, der allerede blev fremsat under den indledende undersøgelse, i henhold til hvilke investeringen er støtteberettiget, fordi virksomheden uden støtten ikke havde kunnet iværksætte en så stor investering på grund af de store initialomkostninger. Det forhold, at investeringen efter fire års forløb er rentabel, trods en afskrivningsperiode på 12 1/2 år, er ikke afgørende. Der er tale om en væsentlig miljøforbedring, da CO2-emissionerne ved de yderligere energibesparelser på 8,4 mio. Nm3 naturgas formindskes yderligere med 15000 t om året medens initialinvesteringen medførte en formindskelse på 6000 t.

IV. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

(13) Støttemodtageren Brema og moderselskabet SIDMAR har samme opfattelse som Tyskland hvad angår investeringens støtteberettigelse på grund af de miljømæssige forhold.

(14) UK Steel Association nærer samme betænkelighed som Kommissionen og finder det vigtigt, at man kontrollerer tilskyndelsen til at yde statsstøtte. Alle nye investeringer har en indirekte positiv indvirkning på miljøet på grund af den seneste teknologiske udvikling. Derfor er det fristende for virksomheder at angive miljømæssige grunde for normale produktionsinvesteringer for at opnå statsstøtte.

V. VURDERING AF STØTTEN

1. Retsgrundlag

(15) Brema er en virksomhed i medfør af artikel 80 i EKSF-traktaten og er dermed underlagt stålstøttereglerne. Den af Tyskland anmeldte foranstaltning udgør statsstøtte i den i artikel 1 i stålstøttereglerne nævnte betydning. I overensstemmelse med artikel 3 i disse regler kan miljøstøtte betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne for statsstøtte på miljøområdet(4) (i det følgende EF-rammebestemmelserne) og opfylder kriterierne i bilaget til stålstøttereglerne.

(16) Ifølge fællesskabsrammebestemmelserne (punkt 3.2.1) er støtte, der tilsyneladende går til miljøbeskyttelsesforanstaltninger, men som reelt går til generelle investeringer, ikke omfattet af rammebestemmelserne. Støtteberettigede er kun de ekstra investeringsomkostninger, der er nødvendige for at opfylde målsætningerne. Desuden gælder følgende regler.

(17) Støtte til investeringer, der gør det muligt at opnå betydeligt højere grader af niveaubeskyttelse end de fastsatte retligt forpligtende miljøstandarder, kan godkendes for indtil 30 % brutto af de støtteberettigede omkostninger. Det faktiske niveau for støtten skal stå i forhold til den opnåede forbedring af miljøet og til den til opnåelse af forbedringen nødvendige investering (punkt 3.2.3, afsnit B i fællesskabsrammebestemmelserne).

(18) Støtte til energibesparelse behandles som miljøstøtte, hvis der tilstræbes og opnås en betydelig nytte for miljøet, og hvis støtten er nødvendig under hensyntagen til den af investor opnåede omkostningsbesparelse (punkt 3.2 i fællesskabsrammebestemmelserne).

(19) Ifølge bilaget til stålstøttereglerne gælder nedenstående bestemmelser for støtte for at tilskynde virksomhederne til at opnå en betydelig højere grad af miljøbeskyttelse (både ved manglende retlige miljønormer som ved investeringer for forbedring af miljøniveauet).

(20) Kommissionen analyserer den økonomiske og miljømæssige baggrund for en beslutning om at vælge at udskifte eksisterende anlæg og udstyr. Nyinvesteringer, der under alle omstændigheder ville have været nødvendige af økonomiske grunde eller som følge af alderen på det eksisterende anlæg og udstyr, vil i princippet ikke være støtteberettigede (restlevetid på under 25 %).

(21) Investor skal påvise, at der er truffet en klar beslutning om at vælge højere normer, der kræver yderligere investeringer, dvs. at der findes en løsning med lavere omkostninger, for at opfylde de nye miljønormer.

(22) Eventuelle fordele som følge af lavere produktionsomkostninger vil blive fratrukket.

2. Det foreliggende tilfælde

(23) Den tyske anmeldelse vedrører ikke støtte til initialinvesteringer, der gennemføres for at erstatte gamle anlæg. Der anmeldes ganske vist støtte til ekstrainvesteringer, der resulterer i nedsættelse af energiforbrug og dermed CO2-emissioner. Støttesatsen for disse investeringer er ifølge Tyskland 30 %. Tyskland har dog begrænset tilskuddet til 15 %.

(24) Støtte til investeringer til energibesparelser vurderes ligesom andre investeringer til forbedring af miljøbeskyttelsen. På grundlag af de relevante bestemmelser skal Kommissionen i det foreliggende tilfælde sikre sig, at alle fordele i form af lavere produktionsomkostninger som følge af investeringerne fratrækkes de støtteberettigede omkostninger. På denne måde støttes kun de investeringer, der udelukkende tjener miljøbeskyttelsesformål. I denne forbindelse skal der tages hensyn til de økonomiske fordele, som virksomheden opnår af investeringen i anlæggets levetid.

(25) Det anlæg, der i det foreliggende tilfælde erstattes, er på det pågældende tidspunkt mindst 27 år gammelt. Det kan derfor antages, at det nye anlæg også vil opnå en sådan levetid. Hvis det ikke uden videre er muligt at bestemme levetiden, kan Kommissionen i betragtning af den konstante teknologiske udvikling i visse tilfælde fastsætte levetiden til den normale afskrivningstid, der er fastsat i virksomhedens regnskaber. Det kan gøres, hvis afskrivningstiden er lang nok til at sikre, at alle de økonomiske fordele, som virksomheden opnår ved investeringen, fratrækkes. I det foreliggende tilfælde er afskrivningstiden 12 1/2 år. Selv om anlæggets effektive levetid eventuelt er dobbelt så lang, kan denne afskrivningsperiode betragtes som lang nok og betragtes som anlæggets levetid for Kommissionen.

(26) Kommissionen kan dog ikke acceptere Tysklands og de pågældende virksomheders argument om, at støtten er nødvendig på grund af de store investeringsomkostninger. Et sådant kriterium sikrer ikke, at bestemmelserne i stålstøttereglerne og fællesskabsrammebestemmelserne overholdes.

(27) Ifølge de tyske oplysninger opnår virksomheden besparelser ved de omhandlede investeringer, ikke kun med hensyn til energiforbrug, men også ved rationaliseringen af produktionsgangen. Disse besparelser beløber sig til ca. 2,07 mio. DEM om året. På grund af disse besparelser indtjenes ekstrainvesteringerne på 8,09 mio. DEM i løbet af fire år. Selv om investeringerne har betydelige positive virkninger på miljøet, kan Kommissionen ikke acceptere argumentet om, at støtten er nødvendig, på grund af ovennævnte besparelser for investor.

VI. KONKLUSION

(28) Da alle fordele i form af lavere produktionsomkostninger skal fratrækkes, og da den anmeldte investering vil være rentabel efter fire år på grund af besparelserne og de heraf følgende merindtægter, er de anmeldte investeringer ikke støtteberettigede i medfør af stålstøttereglerne og fællesskabsrammerne. Den støtte på 1,214 mio. DEM til investeringen på 8,09 mio. DEM, der er anmeldt af Tyskland, er derfor ikke forenelig med fællesmarkedet -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den af Tyskland anmeldte støtteforanstaltning til BRE.M.A Warmwalzwerk GmbH & Co. KG i til et beløb af 1214 mio. DEM (622564 EUR) er uforenelig med fællesmarkedet.

Støtten kan derfor ikke ydes.

Artikel 2

Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. marts 2001.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42.

(2) EFT C 310 af 28.10.2000, s. 11.

(3) Jf. fodnote 2.

(4) EFT C 72 af 10.3.1994, s. 3.