KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2676/90 af 17. september 1990 om fastsaettelse af faelles analysemetoder for vin

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1325/90 (2), saerlig artikel 74, og

ud fra foelgende betragtninger:

Ifoelge artikel 74, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 822/87 skal der fastsaettes analysemetoder, som goer det muligt at fastslaa sammensaetningen af de i artikel 1 i denne forordning omhandlede produkter, og regler, som goer det muligt at fastslaa, om produkterne har vaeret udsat for behandling, som er i strid med godkendte oenologiske fremgangsmaader;

for saa vidt som Faellesskabet endnu ikke har opstillet graensevaerdier for visse bestanddele, som er til stede i vinen og er karakteristiske for anvendelsen af visse oenologiske fremgangsmaader, og ikke har udarbejdet tabeller, som goer det muligt at sammenligne analysedata, boer medlemsstaterne bemyndiges til at fastlaegge disse graenser;

artikel 13, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 822/87 indeholder bestemmelser om en analytisk undersoegelse, der mindst omfatter vaerdien af de karakteristiske faktorer for den paagaeldende kvbd, som er anfoert i forordningens bilag;

kontrollen med oplysningerne i dokumenterne for de paagaeldende produkter noedvendiggoer, at der indfoeres ensartede analysemetoder til sikring af praecise og sammenlignelige oplysninger; disse metoder boer foelgelig vaere obligatoriske for alle handelstransaktioner og al kontrol; under hensyn til handelsleddets begraensede muligheder herfor boer der tillades et begraenset antal forenklede fremgangsmaader, der muliggoer en hurtig og tilstraekkeligt sikker bestemmelse af de faktorer, som oenskes konstateret;

de metoder, der godtages, boer i videst muligt omfang vaere almindeligt anerkendte, som f.eks. de metoder, der er udviklet som led i den internationale konvention fra 1954 om standardisering af analyse- og vurderingsmetoder for vin, og som er offentliggjort af Det Internationale Vinkontor i en samling over internationale metoder til analyse af vin;

EF-analysemetoder for vin er fastsat i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1108/82 (3); under hensyntagen til de videnskabelige fremskridt har det vist sig noedvendigt at erstatte visse metoder med mere velegnede metoder, at aendre metoderne og at indfoere andre, navnlig saadanne metoder, som siden da er blevet godkendt af Det Internationale Vinkontor; som foelge af det store antal og kompleksiteten af disse tilpasninger er det noedvendigt at omgruppere samtlige analysemetoder i en ny forordning og ophaeve forordning (EOEF) nr. 1108/82;

for at sikre sammenligneligheden af de resultater, der opnaas ved anvendelse af de analysemetoder, der er naevnt i artikel 74 i forordning (EOEF) nr. 822/87, skal der for saa vidt angaar disse resultaters repeterbarhed og reproducerbarhed henvises til de definitioner, der er fastlagt af Office International de la Vigne et du Vin;

for at tage hensyn til dels de tekniske fremskridt, dels de officielle laboratoriers tekniske udstyr, og med det formaal at goere disse laboratoriers arbejde mere effektivt og rentabelt, skal det tillades, at automatiserede analysemetoder under visse betingelser maa anvendes; det skal bemaerkes, at i tilfaelde af tvister kan de automatiserede metoder ikke erstatte referencemetoderne eller de almindelige metoder;

resultaterne af en densitetsmaaling ved hjaelp af den automatiserede metode, der bygger paa princippet om en flektionsresonator, svarer for saa vidt angaar resultaternes noejagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed mindst til resultater opnaaet ved brug af de metoder, der er beskrevet i punkt I i bilaget til naervaerende forordning for maaling af massefylde og relativ densitet; der er saaledes i medfoer af artikel 74, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 822/87 grund til at opfatte den automatiserede

metode som aekvivalent med de paagaeldende metoder, som er anfoert i bilaget til naervaerende forordning;

den fremgangsmaade, der er beskrevet i kapitel 25, punkt 2.2.3.3.2 i bilaget til naervaerende forordning vedroerende analyse for det totale indhold af svovldioxid i vine og most med et formodet indhold paa under 50 mg/l, medfoerer en bedre ekstraktion af dette stof i forhold til den fremgangsmaade, der er beskrevet i kapitel 13, punkt 13.4, i bilaget til forordning (EOEF) nr. 1108/82; der fremkommer derfor stoerre tal for det totale indhold af svovldioxid i de analyserede produkter; dette indhold kan, navnlig for visse former for druesaft, overstige det tilladte maksimumsindhold. For at undgaa vanskeligheder i forbindelse med afsaetning af druemost, der allerede er fremstillet paa tidspunktet for denne forordnings ikrafttraeden, og indtil fremstillingsmetoderne bliver tilpasset, saaledes at der sker en bedre afsvovlning af druemost, hvis gaering er standset, boer det tillades, at den i ovennaevnte forordning beskrevne fremgangsmaade stadig anvendes i overgangsperioden;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. De EF-analysemetoder for vin, som i forbindelse med handelstransaktioner og al kontrol goer det muligt:

- at fastslaa sammensaetningen af de i artikel 1 i forordning (EOEF) nr. 822/87 omhandlede produkter

- at fastslaa, om disse produkter har vaeret udsat for behandling, som er i strid med godkendte oenologiske fremgangsmaader

er anfoert i bilaget til denne forordning.

2. For stoffer, for hvilke der er fastlagt referencemetoder og almindelige metoder, skal resultater opnaaet ved anvendelse af referencemetoderne have fortrinsstilling.

Artikel 2

I forbindelse med denne forordning forstaas ved:

a) Repeterbarhed, den vaerdi, under hvilken den absolutte vaerdi af forskellen mellem to individuelle resultater opnaaet paa grundlag af maalinger gennemfoert paa de samme betingelser (samme analytiker, samme apparat, samme laboratorium og et kort tidsinterval) befinder sig med en naermere angivet sandsynlighed.

b) Reproducerbarhed, den vaerdi, under hvilken den absolutte vaerdi af forskellen mellem to individuelle resultater opnaaet paa forskellige betingelser (forskellige analytikere, forskellige apparater og/eller forskellige laboratorier og/eller forskellige tidspunkter) befinder sig med en naermere angivet sandsynlighed.

Ved udtrykket»individuelt resultat« forstaas den vaerdi, der fremkommer, naar man anvender den normaliserede analysemetode én gang og fuldstaendigt paa en enkelt proeve. Hvis ikke andet er anfoert, er sandsynligheden 95 %.

Artikel 3

1. Det er tilladt, under ansvar for lederen af et laboratorium, at anvende automatiserede analysemetoder paa betingelse af, at resultaternes noejagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed mindst er aekvivalent med resultaterne opnaaet ved de analysemetoder, der er anfoert i bilaget.

I tilfaelde af tvister kan de metoder, der er anfoert i bilaget, ikke erstattes af automatiserede metoder.

2. Den automatiserede metode til maaling af densitet paa grundlag af princippet om frekvensresonans opfattes som aekvivalent med de metoder, der er anfoert i punkt 1 i bilaget til denne forordning.

Artikel 4

Naar der henvises til vand til oploesning, fortynding eller udvaskning, er det altid destilleret vand eller demineraliseret vand af mindst tilsvarende renhed. Alle kemikalier skal vaere analyserene, med mindre andet er fastsat.

Artikel 5

Forordning (EOEF) nr. 1108/82 ophaeves.

Forordningens artikel 1,stk. 4, anvendes dog indtil den 31. december 1990.

Artikel 6

Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. oktober 1990.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. september 1990.

Paa Kommissionens vegneRAY MAC SHARRYMedlem af Kommissionen

(1)EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987,s. 1. (2)EFT nr. L 132 af 23. 5. 1990, s. 19. (3)EFT nr. L 133 af 14. 5. 1982, s. 1

BILAG

1. MASSEFYLDE VED 20 °C OG RELATIV DENSITET 20 °C/20 °C 1. DEFINITIONER

Massefylden er forholdet mellem massen af et givet volumen vin eller most ved 20 °C og dette volumen. Det udtrykkes i gram pp. ml, og dets symbol er r 20 °C.

Relativ densitet ved 20 °C eller densitet 20 °C/20 °C er forholdet udtrykt som decimalbroek mellem massefylden af vin eller most ved 20 °C og massefylden af vand ved samme temperatur. Symbolet er d20 °C20 °C2. METODERNES PRINCIP

Massefylden og den relative densitet ved 20 °C bestemmes paa analyseproeven:

enten ved pyknometri: referencemetode

eller ved araeometri eller densimetri med hydrostatisk vaegt: almindelige metoder.

Bemaerk:Ved meget noejagtige bestemmelser boer massefylden korrigeres for virkningen af svovldioxid:

r 20 °C = r220 °C 0,0006 · Sr20 °C = korrigeret massefylder220 °C= observeret massefyldeS = totalt svovldioxid i g/l.3. FORUDGAAENDE BEHANDLING AF PROEVEN

Hvis vinen eller mosten indeholder vaesentlige maengder kuldioxid, kan hovedparten heraf fjernes ved at ryste 250 ml vin i en 1 l kolbe eller ved vakuumfiltrering gennem 2 g vat, som er anbragt i en adapter.4. REFERENCEMETODE

4.1.ApparaturSaedvanligt laboratorieudstyr, specielt:

4.1.1. Pyknometer (1) af pyrexglas paa ca. 100 ml; aftageligt slibtermometer inddelt i tiendedele grader mellem 10 ° og 30 °C. Dette termometer skal vaere kalibreret (figur 1).

Figur 1 Pyknometer og tilhoerende tareringsflaske

Dette pyknometer har et sideroer af en laengde paa 25 mm og hoejst 1 mm indre diameter, og som ender i en konisk slebet del. Sideroeret kan lukkes med en »opsamlingsprop« bestaaende af en slibprop, som ender i et snaevert roer. Denne prop virker som udvidelseskammer.

De to slib skal vaere udfoert meget omhyggeligt.

4.1.2. Tareringsflaske af samme ydre volumen (med mindre end 1 mm noejagtighed) som pyknometret og en masse lig med massen af pyknometret fyldt med en vaeske med massefylden 1,01 (2,0 % m/v natriumchloridoploesning).

Varmeisoleret beholder, som passer noejagtigt til pyknometret.

4.1.3. Vaegt med to vaegtskaale, med en kapacitet paa mindst 300 g og en noejagtighed paa 0,1 mgelleren vaegt med én vaegtskaal med en kapacitet paa mindst 200 g og en noejagtighed paa 0,1 mg.4.2. Kalibrering af pyknometret

Kalibreringen af pyknometret omfatter en bestemmelse af foelgende karakteristika:- tara- volumen ved 20 °C- massen af det vandfyldte pyknometer ved 20 °C.4.2.1. Anvendelse af en vaegt med to skaale

Tareringsflasken anbringes paa venstre vaegtskaal, og det rene og toerre pyknometer forsynet med »opsamlingsprop« paa hoejre vaegtskaal, hvorefter vaegten bringes i ligevaegt ved anbringelse af lodder ved siden af pyknometret: i alt p g.

Pyknometret fyldes omhyggeligt med destilleret vand ved stuetemperatur, hvorefter termometret anbringes. Pyknometret aftoerres omhyggeligt og anbringes i den varmeisolerede beholder. Der blandes ved at vende pyknometret flere gange, indtil den paa termometret aflaeste temperatur bliver konstant. Vaesken anbringes noejagtigt i niveau med overkanten af sideroeret, som aftoerres, hvorefter opsamlingsproppen anbringes. Temperaturen t °C aflaeses omhyggeligt, og der korrigeres eventuelt for termometerskalaens unoejagtighed. Det vandfyldte pyknometer vejes, og vaegten p2 g, der er noedvendig for at opnaa ligevaegt, noteres.

Beregning (2):

Tarering af det tomme pyknometer:Tara af tomt pyknometer = p + mm = massen af luft indeholdt i pyknometretm = 0,0012 (p p2).

Volumen ved 20 °C:V20 °C = (p + m p2) · FtFt = faktor aflaest i tabel I for temperaturen t °C.V20 °C skal vaere kendt med en noejagtighed paa ± 0,001 ml.

Massen af vand ved 20 °C:M20 °C = V20 °C · 0,9982030,998203 = vands massefylde ved 20 °C.

4.2.2. Anvendelse af en vaegt med én vaegtskaal

Bestem:- massen af det rene og toerre pyknometer: P- massen af det vandfyldte pyknometer ved t °C: P1 ifoelge fremgangsmaaden, der er angivet under 4.2.1- massen af tareringsflasken To.

Beregning (3):

Tara af det tomme pyknometer:Tara i tom tilstand: P mm = massen af den i pyknometret indeholdte luftm = 0,0012 (P1 P).

Volumen ved 20 °C:V20 °C = (P1 (P m)) · FtFt = faktor aflaest i tabel I for temperaturen t °C.Volumen ved 20 °C skal vaere kendt med en noejagtighed paa ± 0,001 ml.

Massen af vand ved 20 °C:M20 °C = V20 °C · 0,9982030,998203 = vands massefylde ved 20 °C.4.3. Maaleteknik (3)

4.3.1. Anvendelse af en vaegt med to vaegtskaale

Pyknometret, som er fyldt med forsoegsproeven (3), vejes efter den under 4.2.1 angivne fremgangsmaade.

Massen i gram ved t °C kaldes P".

Massen af den i pyknometret indeholdte vaeske = p + m p".

Den tilsyneladende massefylde ved t °C:

Massefylden ved 20 °C beregnes ved hjaelp af en af foelgende tabeller i overensstemmelse med arten af den undersoegte vaeske: toer vin (tabel II), naturlig eller koncentreret most (tabel III), soed vin (tabel IV).

Vinens densitet 20 °C/20 °C fremkommer ved at dividere massefylden ved 20 °C med 0,998203.4.3.2. Anvendelse af en vaegt med én vaegtskaal (3)

Tareringsflasken vejes, og dens masse kaldes T1.Man beregner dT = T1 TO.Massen af det tomme pyknometer paa maaletidspunktet = P m + dT.

Pyknometret, fyldt med proeven, forberedt som beskrevet under 3, vejes efter den under 4.2.1 angivne fremgangsmaade. Massen ved t °C kaldes P2.

Massen af den i pyknometret indeholdte vaeske ved t °C = P2 (P m + dT).

Den tilsyneladende massefylde ved t °C:

Massefylden ved 20 °C af den undersoegte vaeske (toer vin, naturlig og koncentreret most, soed vin) beregnes som angivet under 4.3.1.

Densiteten 20 °C/20 °C beregnes ved at dividere massefylden ved 20 °C med 0,998203.

4.3.3. Repeterbarhed af massefyldebestemmelsen:for toerre og halvsoede vine: r = 0,00010

for soede vine: r = 0,0018.

4.3.4. Reproducerbarhed af massefyldebestemmelsen:for toerre og halvsoede vine: R = 0,00037for soede vine: R = 0,00045.5. ALMINDELIGE METODER

5.1. Araeometerbestemmelse

5.1.1. Apparatur

5.1.1.1. Araeometer

Araeometrene skal opfylde forskrifterne fra ISO for saa vidt angaar dimensioner og gradinddeling.

De skal have en cylindrisk underdel og en stilk af cylindrisk tvaersnit paa mindst 3 mm diameter. Til toerre vine skal de vaere inddelt mellem 0,983 og 1,003 i tusindedele og femtedele heraf. Afstanden mellem tusindedelene skal vaere mindst 5 mm. Til maaling af massefylden af alkoholfrie og soede vine samt most skal man have et udvalg paa fem araeometre inddelt fra 1,000 til 1,030; 1,030 til 1,060; 1,060 til 1,090; 1,090 til 1,120; 1,120 til 1,150. Disse instrumenter skal vaere inddelt i massefylder ved 20 °C med maerker for mindst hver tusindedel og halve tusindedele, idet afstanden mellem tusindedelmaerkerne skal vaere mindst 3 mm.

Disse araeometre skal vaere inddelt, saa de aflaeses ved »oeverste rand af menisken«. Aflaesningen af skalaen for massefylde ved 20 °C eller relativ densitet ved 20 °C foretages ved oeverste rand af menisken enten paa den inddelte skala eller paa en strimmel papir i stilken.

Disse instrumenter skal kalibreres af en offentlig myndighed.

5.1.1.2. Kalibreret termometer, der er inddelt mindst i halve grader celcius.

5.1.1.3. Cylinderglas med 36 mm indre diameter og en hoejde paa 320 mm, holdt lodret ved hjaelp af et stativ med stoetteskruer.5.1.2. Fremgangsmaade

Maaleteknik

I cylinderglasset (5.1.1.3) anbringes 250 ml proeve, forberedt som beskrevet under punkt 3, og araeometret og termometret anbringes heri. Termometret aflaeses et minut, efter at proeven er omroert omhyggeligt for at sikre temperaturligevaegt. Termometret fjernes, og den tilsyneladende massefylde ved t °C aflaeses paa araeometrets stilk efter endnu et minut.

Den tilsyneladende massefylde ved t °C temperaturkorrigeres ved hjaelp af tabeller, som kan anvendes til toerre vine (tabel V), most (tabel VI) og sukkerholdige vine (tabel VII).

Densiteten 20 °C/20 °C beregnes ved at dividere massefylden ved 20 °C med 0,998203.5.2. Densimetri med hydrostatisk vaegt

5.2.1. Apparatur

Hydrostatisk vaegt

Hydrostatisk vaegt med en maksimal belastning paa mindst 100 g og en foelsomhed paa 0,1 mg.

Under hver vaegtskaal fastgoeres en flyder af pyrexglas med et volumen paa mindst 20 ml. Disse to identiske flydere er ophaengt i en traad med en diameter paa 0,1 mm eller mindre.

Den flyder, der er ophaengt under hoejre skaal, skal kunne nedsaenkes i et maaleglas, som er forsynet med en maalestreg. Dette maaleglas skal have en indre diameter, som er mindst 6 mm stoerre end flyderens diameter. Flyderen skal kunne rummes i den del af maaleglasset, der er under maalestregen, saaledes at overfladen af den vaeske, der skal maales, kun gennemskaeres af ophaengningstraaden. Temperaturen af den vaeske, der er indeholdt i proeveglasset, maales med et termometer inddelt i femtedele grader celcius.

En hydrostatisk vaegt med én skaal kan ogsaa anvendes.5.2.2. Fremgangsmaade

5.2.2.1. Kalibrering af en hydrostatisk vaegt

Mens de to flydere befinder sig i luft, opnaas ligevaegt ved at anbringe lodder paa hoejre vaegtskaal. Noter den samlede masse af disse lodder.

Proeveglasset fyldes op til maalstregen med rent vand, og temperaturen t °C aflaeses efter omroering og 2 til 3 minutters henstand. Ligevaegten genoprettes ved anbringelse af lodder med den samlede masse p2 paa hoejre vaegtskaal.

Flyderens volumen ved 20 °C:V20 °C = (p2 p) (F + 0,0012)F er faktoren givet i tabel I ud for temperaturen t °C

p og V20 er karakteristiske konstanter for flyderen.5.2.2.2. Maaleteknik

Den hoejre flyder nedsaenkes i maaleglasset, der er fyldt til maalestregen med vin (eller most). Temperaturen t °C af vinen (eller mosten) aflaeses, og massen

p", der er noedvendig for genoprettelse af ligevaegten, noteres. Den tilsyneladende massefylde rt °C beregnes efter foelgende formel:Denne massefylde henfoeres til 20 °C ved anvendelse af tabel II, III eller IV.

6. EKSEMPEL PAA BEREGNING AF MASSEFYLDE VED 20 °C OG DENSITET 20 °C/20 °C (REFERENCEMETODE)

6.1.Pyknometri ved anvendelse af en vaegt med to vaegtskaale

6.1.1. Aflaesning af pyknometrets konstanter

1. Vejning af det rene og toerre pyknometer:Tara = pyknometer + p

p = 104,9454 g.

2. Vejning af pyknometer fyldt med vand ved temperaturen t °C:Tara = pyknometer + vand + p2

p2 = 1,2396 g for t = 20,5 °C.

3. Beregning af massen af luften i pyknometret:m = 0,0012 (p p2)

m = 0,0012 (104,9454 1,2396)

m = 0,1244 g.

4. Konstanter, som skal benyttes senere:Tara af det tomme pyknometer: p + m:

p + m = 104,9454 + 0,1244

p + m = 105,0698 g.Volumen ved 20 °C = (p + m p2) · Ft °CF20,50 °C = 1,001900

V20 °C = (105,0698 1,2396) · 1,001900

V20 °C = 104,0275 ml.Massen af vand ved 20 °C = V20 °C · 0,998203

M20 °C = 103,8405 g.6.1.2. Bestemmelse af massefylden ved 20 °C og af densiteten 20 °C/20 °C af en toer vin:

p" = 1,2622 ved 17,80 °Cr 17,80 °C = 0,99788 g/ml

Tabel II goer det muligt at beregne r 20 °C paa grundlag af r t °C ved hjaelp af forholdet:

For t: 17,80 °C og for en alkoholstyrke paa 11 °C finder man c = 0,546.2. Pyknometri ved anvendelse af en vaegt med én vaegtskaal

6.2.1. Maaling af pyknometrets konstanter

1. Vaegt af det rene og toerre pyknometer:p = 67,7913.

2. Vaegt af vandfyldt pyknometer ved temperaturen t °C:P1 = 169,2715 ved 21,65 °C.

3. Beregning af massen af luften i pyknometret:m = 0,0012 (P1 P)

m = 0,0012 101,4802

m = 0,1218 g.

4. Konstanter, som skal benyttes senere:Tara af det tomme pyknometer: P m

P m = 67,7913 0,1218

P m = 67,6695 g.

Volumen ved 20 °C = (P1 (P m)) Ft °C

F21,65 °C = 1,002140

V20 °C = (169,2715 67,6695) · 1,002140V20 °C = 101,8194 ml.

Massen af vand ved 20 °C = V20 °C · 0,998203

M20 °C = 101,6364 g.

Massen af tareringsflasken: To

To = 171,9160 g.6.2.2. Bestemmelse af massefylden ved 20 °C og af densiteten 20 °C/20 °C af en toer vin:

T1 = 171,9178 g

dT = 171,9178 171,9160 = 0,0018 g

P m + dT = 67,6695 + 0,0018 = 67,6713 g

P2 = 169,2799 ved 18 °Cr 18 °C = 0,99793 g/ml

Tabel II goer det muligt at beregne r 20 °C paa grundlag af r t °C ved hjaelp af forholdet:

For t = 18 °C og for en alkoholstyrke paa 11 ° finder man c = 0,49

TABEL I Tabel over faktoren Fhvormed man skal multiplicere massen af vandet i pyrexpyknometret ved t° for at beregne volumenet af pyknometret ved 20 °C

TABEL II Tabel over temperaturkorrektionen c for massefylden af toerre og alkoholfrie toerre vine bestemt med et pyknometer af pyrexglas ved t°, for at henfoere den til 20 °C

TABEL III Tabel over temperaturkorrektionen c for massefylden af naturlig eller koncentreret most bestemt med et pyknometer af pyrexglas ved t°, for at henfoere den til 20 °C

TABEL IV Tabel over temperaturkorrektionen c for massefylden af vin paa 13 % vol. og derover, som indeholder restsukker bestemt med et pyknometer af pyrexglas ved t°, for at henfoere den til 20 °C

TABEL V Tabel over temperaturkorrektionen c for massefylden af toerre og alkoholfrie toerre vine bestemt ved hjaelp af et pyknometer eller et araeometer af almindeligt glas ved t°, for at henfoere den til 20 °C

TABEL VI Tabel over temperaturkorrektionen C for massefylden af naturlig most og koncentreret most bestemt ved hjaelp af et araeometer eller et pyknometer af almindeligt glas ved t°, for at henfoere den til 20 °C

TABEL VII Tabel over temperaturkorrektionen c for massefylden af vin paa 13 % vol. og derover, som indeholder restsukker bestemt ved hjaelp af et araeometer eller et pyknometer af almindeligt glas ved t°, for at henfoere den til 20 °C

2. VURDERING AF SUKKERINDHOLDET I DRUEMOST, KONCENTRERET DRUEMOST OG REKTIFICERET KONCENTRERET DRUEMOST VED HJAELP AF REFRAKTOMETRI 1. METODENS PRINCIP

Brydningsindekset ved 20 °C, udtrykt enten som absolut vaerdi eller som vaegtprocent af saccharose, anvendes til at finde sukkerindholdet i g/l og i g/kg druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost i den tilsvarende tabel.2. APPARATUR

2.1. Refraktometer af Abbe-typen

Refraktometret skal vaere forsynet med en skala, som viser:- enten vaegtprocent af saccharose med en noejagtighed paa 0,1 %- eller brydningsindeks med fire decimaler.

Refraktometret skal vaere forsynet med et termometer med en skala, der straekker sig mindst fra +15 °C til +25 °C og skal have mulighed for termostatering til 20 °C ± 5 °C ved hjaelp af vandcirkulation.

Brugsanvisningen foreskrevet for dette instrument skal foelges noeje, navnlig for saa vidt angaar kalibrering og lyskilde.

3. FORBEREDELSE AF PROEVEN

3.1.Most og koncentreret most

Mosten passeres om noedvendigt gennem toer gaze sammenfoldet i fire lag. Idet de foerste filtrerede draaber kasseres, foretages bestemmelsen paa det filtrerede produkt.3.2. Rektificeret koncentreret most

Afhaengigt af koncentrationen anvendes enten selve den rektificerede koncentrerede most eller en oploesning opnaaet ved at fortynde 200 g rektificeret koncentreret most til 500 g med vand. Alle vejninger skal udfoeres omhyggeligt.4. FREMGANGSMAADE

Proeven bringes til en temperatur paa ca. 20 °C. En lille del af proeven anbringes paa det nedre prisme af refraktometret, saaledes at proeven daekker glasoverfladen ensartet, naar prismepladerne er presset fast mod hinanden. Maalingen foretages i overensstemmelse med brugsanvisningen for det anvendte apparat.

Vaegtprocenten af saccharose aflaeses med en noejagtighed paa 0,1 %, eller brydningsindekset aflaeses med fire decimaler.

Der foretages mindst to bestemmelser paa den samme forberedte proeve. Temperaturen t °C aflaeses.5. BEREGNING

5.1. Temperaturkorrektion

5.1.1. Apparater inddelt i vaegtprocent af saccharose: tabel I anvendes til temperaturkorrektion.

5.1.2. Apparater inddelt i brydningsindeks: indekset maalt ved t °C anvendes til at finde den tilsvarende vaerdi af vaegtprocenten af saccharose ved t °C i tabel II (kolonne 1). Tabel I bruges til at henfoere det maalte brydningsindeks til 20 °C.5.2. Koncentration af sukker i most og koncentreret most

Vaegtprocenten af saccharose ved 20 °C anvendes til at finde det tilsvarende sukkerindhold i g/l og g/kg i tabel II. Sukkerindholdet udtrykkes med én decimal.5.3. Sukkerindholdet i rektificeret koncentreret most

Vaegtprocenten af saccharose ved 20 °C anvendes til at finde det tilsvarende sukkerindhold i g/l og g/kg i tabel III. Sukkerindholdet udtrykkes som invertsukker med én decimal.

Hvis maalingen er udfoert paa en fortynding, multipliceres resultatet med fortyndingsfaktoren.5.4. Brydningsindekset for most, koncentreret most og rektificeret koncentreret most

Vaegtprocenten af saccharose ved 20 °C anvendes til at finde det tilsvarende brydningsindeks ved 20 °C i tabel II. Indekset udtrykkes med fire decimaler.

TABEL I Korrektion til anvendelse, hvis vaegtprocenten af saccharose er bestemt ved en anden temperatur end 20 °C

Temperaturforskellene i forhold til 20 °C maa ikke overstige ±5 °C.

TABEL II Tabel over sukkerindholdet (4) i most og koncentreret most i g/l og i g/kg, bestemt ved hjaelp af et refraktometer, som viser enten vaegtprocenten af saccharose ved 20°C eller brydningsindekset ved 20 °C. Massefylden ved 20 °C er ogsaa anfoert

TABEL III Tabel over sukkerindholdet (5) i rektificeret koncentreret most i g/l og i g/kg, bestemt ved hjaelp af et refraktometer, som viser enten vaegtprocenten af saccharose ved 20 °C eller brydningsindekset ved 20 °C. Massefylden ved 20 °C er ogsaa anfoert

3. ALKOHOLINDHOLD UDTRYKT I VOLUMEN 1. DEFINITION

Alkoholindholdet udtrykt i volumen svarer til det antal liter ethanol, som 100 l vin indeholder; begge volumener er maalt ved 20 °C. Symbolet er »% vol.«.

Bemaerk:Ethanolhomologe forbindelser samt ethanol og ethanolhomologe forbindelser i ethylestere indgaar i alkoholindholdet, eftersom de forekommer i destillatet.2. METODERNES PRINCIP

2.1. Destillation af vin, der er gjort alkalisk med en opslaemning af calciumhydroxid. Bestemmelse af destillatets alkoholindhold.

2.2. Referencemetode: bestemmelse af destillatets massefylde ved pyknometri.2.3. Almindelige metoder

2.3.1. Bestemmelse af destillatets alkoholindhold ved araeometri

2.3.2. Bestemmelse af destillatets alkoholindhold ved densimetri med en hydrostatisk vaegt

2.3.3. Bestemmelse af destillatets alkoholindhold ved refraktometri

Bemaerk:For at finde alkoholindholdet ud fra destillatets massefylde anvendes tabel I, II og III i bilag II til dette kapitel. De er beregnet ud fra de internationale alkoholstyrketabeller, udgivet i 1972 af Den Internationale Organisation for Retslig Metrologi i dennes henstilling nr. 22 og vedtaget af Det Internationale Vinkontor (generalforsamlingen i 1974).I tabel I (bilag II) findes den generelle formel, som viser sammenhaengen mellem alkoholindhold udtrykt i volumen og massefylde af blandinger af vand og alkohol som funktion af temperaturen.3. TILVEJEBRINGELSE AF DESTILLATET

3.1. Apparatur

3.1.1. Destillationsapparatur bestaaende af:- en 1 l rundbundet kolbe med slib- en ca. 20 cm lang destillationskolonne eller andet apparatur til hindring af medrivning- en varmekilde. Pyrolyse af destillationsresten skal forebygges ved passende foranstaltninger- en svaler, som ender i et smalt roer, som leder destillatet ned i bunden af forlagskolben, som indeholder nogle ml vand.

3.1.2. Apparat til vanddampdestillation bestaaende af:1) en dampgenerator2) en destillationskolbe3) en destillationskolonne4) en svaler.

Alle andre modeller af destillationsapparater eller apparater til vanddampdestillation kan anvendes, saa laenge apparaterne opfylder foelgende krav:

En 10 % vol. vandig alkoholoploesning destilleres fem gange. Destillatet skal efter den femte destillation have et alkoholindhold paa mindst 9,9 % vol., dvs. at alkoholtabet for en destillation ikke maa overstige 0,02 % vol.3.2. Reagenser

3.2.1. 2M calciumhydroxidopslaemning

Fremstilles ved forsigtigt at haelde 1 l varmt vand (60 til 70 °C) over 120 g braendt kalk, CaO.3.3. Proeveforberedelse

Unge eller mousserende vine befries foerst for stoerstedelen af deres kuldioxidindhold ved omrystning af 250 til 300 ml vin i en 500 ml kolbe.3.4. Fremgangsmaade

200 ml vin afmaales i en maalekolbe. Vinens temperatur noteres. Derefter haeldes den over i destillationskolben. Maalekolben skylles fire gange med 5 ml vand, som tilsaettes destillationskolben. Der tilsaettes 10 ml 2 M calciumhydroxid (3.2.1) og nogle stykker pimpsten.

Destillatet opsamles i den 200 ml maalekolbe, som anvendtes til afmaaling af vinen. Ved simpel destillation opsamles et volumen svarende til ca. 3/4 af det oprindelige volumen, og ved vanddampdestillation opsamles 198 til 199 ml destillat.

Der fyldes op til 200 ml med destilleret vand.

Der blandes forsigtigt med en cirkelgaaende bevaegelse, indtil temperaturen har naaet den oprindelige temperatur ± 2 °C.

Bemaerk:Er der tale om vin, som indeholder store maengder ammoniumioner, destilleres destillatet eventuelt igen under ovennaevnte betingelser, idet opslaemningen af calciumhydroxid erstattes af 1 M svovlsyre fortyndet 10 : 100 (v/v).4. REFERENCEMETODE

Bestemmelse af destillatets alkoholstyrke ved pyknometri.4.1. Apparatur

4.1.1. Brug det kalibrerede pyknometer som beskrevet i kapitlet »Massefylde«.4.2. Fremgangsmaade

Destillatets tilsyneladende massefylde ved t °C (3.4) bestemmes som beskrevet i kapitlet »Massefylde« under 4.3.1 og 4.3.2, og denne massefylde betegnes rt.4.3. Angivelse af resultater

4.3.1. Beregningsmaade

Alkoholstyrken ved 20 °C findes ved hjaelp af tabel I. Paa den vandrette linje i denne tabel, der svarer til temperaturen T (udtrykt i hele tal), som er umiddelbart under t °C, findes den mindste massefylde, som er stoerre end rt. Brug tabeldifferencen, som er netop under denne massefylde, til at beregne massefylden r ved denne temperatur T.

Paa linjen for temperaturen T findes massefylden r2, der er umiddelbart over r, og differencen mellem massefylder2 og r beregnes. Denne difference divideres med tabeldifferencen, der staar netop til hoejre for massefyldenr. Kvotienten giver decimaldelen for alkoholindholdet, medens heltalsdelen af denne styrke vises som hoved for denne kolonne, hvor massefylden r2 findes.

Et eksempel paa beregning af alkoholstyrken findes i bilag I til dette kapitel.

Bemaerk:Denne temperaturkorrektion findes som edb-program og kan eventuelt foretages automatisk.4.3.2. Repeterbarhed (r):

r = 0,10 % vol.4.3.3. Reproducerbarhed (R):

R = 0,19 % vol.5. ALMINDELIGE METODER

5.1. Araeometri

5.1.1. Apparatur

5.1.1.1. Alkoholmeter

Alkoholmetret skal opfylde specifikationerne for udstyr af klasse I eller klasse II, som er defineret i den internationale henstilling nr. 44 »Alkoholmetre og araeometre til alkohol« fra Den Internationale Organisation for Retslig Metrologi.

5.1.1.2. Termometer inddelt i tiendedele grader fra 0 til 40 °C, som kan aflaeses med 1B20 grads noejagtighed.

5.1.1.3. Maaleglas med en diameter paa 36 mm og en hoejde paa 320 mm, som holdes lodret paa en plade med stilleskruer.5.1.2. Fremgangsmaade

Destillatet (3.4) overfoeres til maaleglasset, som holdes noejagtigt lodret. Termometret og alkoholmetret nedsaenkes deri. Aflaesning af termometret foretages 1 min. efter omroering for at faa samme temperatur af proeveglas, termometer, alkoholmeter og destillat. Termometret fjernes, og efter 1 min. aflaeses den tilsyneladende alkoholstyrke. Der foretages mindst tre aflaesninger med brug af lup. Den tilsyneladende styrke maalt ved t °C korrigeres for temperaturvirkning ved hjaelp af tabel II.

Vaeskens temperatur skal ligge taet ved stuetemperatur (hoejst 5 °C forskel).5.2. Densimetri med hydrostatisk vaegt

5.2.1. Apparatur

Man anvender den hydrostatiske vaegt som angivet i kapitlet »Massefylde«.

5.2.2. Fremgangsmaade

Den tilsyneladende massefylde vet t °C af destillatet bestemmes som angivet i kapitlet »Massefylde« under 5.2.2.5.2.3. Angivelse af resultater

Alkoholstyrken ved 20 °C findes som vist under 4.3.1 ved hjaelp af tabel I, hvis flyderen er af pyrexglas eller ved hjaelp af tabel III, hvis flyderen er af almindeligt glas.5.3. Refraktometri

5.3.1. Apparatur

5.3.1.1. Refraktometer, som goer det muligt at maale brydningsindeks mellem 1,330 og 1,346.

Alt efter hvilken type apparat, der er tale om, foretages foelgende maalinger:- enten ved 20 °C med et egnet udstyr- eller ved stuetemperatur t °C, maalt med termometer, som muliggoer en aflaesning med en noejagtighed paa mindst 0,05 °C. En temperaturkorrektionstabel leveres sammen med apparatet.5.3.2. Fremgangsmaade

Maalingen af brydningsindekset gennemfoeres paa vindestillatet (3.4) efter den fremgangsmaade, der er foreskrevet for den anvendte apparattype.5.3.3. Angivelse af resultater

Tabel IV bruges til at finde alkoholstyrken svarende til brydningsindekset ved 20 °C.

Bemaerk:Tabel IV viser alkoholindholdet svarende til brydningsindekset for baade rene alkohol/vand-blandinger og for vindestillater. I tilfaelde af vindestillater tages der hensyn til urenheder i destillatet (foerst og fremmest hoejere alkoholer). Tilstedevaerelsen af methanol formindsker brydningsindekset og dermed alkoholindholdet.

6. EKSEMPEL PAA BEREGNING AF EN VINS ALKOHOLINDHOLD

6.1. Pyknometri paa en vaegt med to vaegtskaale

6.1.1. Pyknometrets konstanter er blevet bestemt og beregnet som angivet i kapitel 1. »Massefylde og relativ densitet« (6.1.1).6.1.2.Vejning af pyknometret, fyldt med destillatTaleksempelt °C = 18,90 °C

Tara = pyknometer + destillat ved t °C + p" t °C korrigeret = 18,70 °C

p" = 2,8074 g

p + m p" = massen af destillatet ved t °C 105,0698 2,8074 = 102,2624 g.

Tilsyneladende massefylde ved t °C

6.1.3. Beregning af alkoholindholdet:

Der henvises til tabellen over tilsyneladende massefylder af vand/alkoholblandinger ved forskellige temperaturer som angivet ovenfor

Paa linjen ved 18° i tabellen over tilsyneladende massefylder er den mindste vaerdi, som er stoerre end den observerede vaerdi 0,983076, og 0,98398 i kolonnen 11 %.

Massefylden ved 18 °C er:

(98307,6 + 0,7 × 22) 10 5 = 0,98323

0,98398 0,98323 = 0,00075

Decimaldelen af alkoholindholdet er 75/114 = 0,65.

Alkoholindholdet er: 11,65 % vol.6.2. Pyknometri paa en vaegt med én vaegtskaal

6.2.1. Pyknometrets konstanter er bestemt og beregnet i kapitel 1. »Massefylde og relativ densitet« (6.2.1).

6.2.2. Vejning af pyknometret, fyldt med destillat

Vaegt af tareringsflasken paa

bestemmelsestidspunktet i gram: T1 = 171,9178Pyknometer, fyldt med destillat

ved 20,50 °C i gram: P2 = 167,8438Forskel i luftens opdrift: dT = 171,9178 171,9160

= + 0,0018Massen af destillatet ved 20,50 °C: Lt = 167,8438 (67,6695 + 0,0018)

= 100,1725Tilsyneladende massefylde af destillat6.2.3. Beregning af alkoholstyrken:

Der henvises til tabellen over tilsyneladende massefylder af vand/alkoholblandinger ved forskellige temperaturer som angivet ovenfor.

Paa linjen ved 20° i tabellen over tilsyneladende massefylder er den mindste vaerdi, som er stoerre end den observerede vaerdi 0,983825, og 0,98471 i kolonnen 10 %.

Massefylden ved 20 °C er:

(98382,5 + 0,50 × 24) 10 5 = 0,983945

0,98471 0,983945 = 0,000765

Decimaldelen af alkoholindholdet er 76,5/119 = 0,64.

Alkoholindholdet er: 10,64 % vol.

FORMEL, SOM GOER DET MULIGT AT BEREGNE TABELLERNE FOR ALKOHOLINDHOLD FOR BLANDINGER AF ETHANOL OG VANDMassefylden »r«, udtrykt i kilogram pp. kubikmeter (kg/m³) af en blanding af ethanol og vand ved temperaturen t, udtrykt i grader celsius, er givet ved foelgende formel paa grundlag af:

- vaegtprocenten p angivet ved et decimaltal (6);- temperaturen t angivet i grader celsius (E.I.P.T. 68)- nedenstaaende talkoefficienter.Formlen kan anvendes ved temperaturer mellem 20 °C og +40 °C.

Formlens talkoefficienter

TABEL I INTERNATIONALT ALKOHOLINDHOLD VED 20 °CTabel over tilsyneladende massefylde af vand/alkoholblandinger - Pyknometer af pyrexglasMassefylde ved t°, korrigeret for luftens opdrift

TABEL II INTERNATIONALT ALKOHOLINDHOLD VED 20 °CTabel over korrektioner af det tilsyneladende alkoholindhold for at korrigere for temperaturenDer laegges til eller traekkes fra det tilsyneladende alkoholindhold ved t° som angivet nedenfor (alkoholmeter af almindeligt glas)

TABEL III INTERNATIONALT ALKOHOLINDHOLD VED 20 °CTabel over tilsyneladende massefylde af vand/alkoholblandinger - Apparatur af almindeligt glasMassefylde ved t°, korrigeret for luftens opdrift

TABEL IV Omregningstabel for brydningsindeks ved 20 °C og alkoholindhold ved 20 °C i rene vand/alkoholblandinger og destillater

4. TOTALT TOERSTOFINDHOLD

Totalindhold af toerstof1. DEFINITION

Det totale toerstofindhold er maengden af de stoffer, som ved givne fysiske betingelser ikke forflygtiges. Disse fysiske betingelser skal fastsaettes saaledes, at toerstoffets komponenter aendres mindst muligt.

Det ukorrigerede toerstofindhold er det totale toerstofindhold fratrukket totalindholdet af sukker.

Det korrigerede toerstofindhold er det totale toerstofindhold fratrukket totalindholdet af sukker, som overstiger 1 g/l, kaliumsulfat som overstiger 1 g/l og eventuelt forekommende mannitol, samt ethvert andet kemisk stof, som kan vaere tilsat vinen.

Toerstofresten er det ukorrigerede toerstofindhold fratrukket de ikke-flygtige syrer, beregnet som vinsyre.

Toerstofindholdet angives i g/l og bestemmes med en noejagtighed paa 0,5 g.2. METODENS PRINCIP

Eneste metode: densimetrisk metode.

Det totale toerstofindhold bestemmes indirekte ud fra densiteten af mosten og, for vin, ud fra densiteten af den alkoholfrie vin.

Dette toerstofindhold udtrykkes ved den maengde saccharose, som oploest i vand og fortyndet til 1 l giver en oploesning med samme densitet som mosten eller den alkoholfrie vin. Denne maengde findes i tabel I.3. FREMGANGSMAADE

Den relative densitet 20/20 dr af den »alkoholfrie vin« beregnes ved foelgende formel:dr = dv da + 1,000hvor dv = den relative densitet af vinen ved 20 °C (korrigeret for flygtige syrer) (7);hvor da = den relative densitet af en vand/alkoholblanding med samme alkoholindhold som vinen.

Man kan ligeledes beregne dr ved foelgende formel, ud fra massefylden af vinen ved 20 °C, rv og ra af vand/alkoholblandingen med samme alkoholindhold:dr = 1,0018 (rv ra) + 1,000hvor koefficienten 1,0018 i praksis kan saettes til 1, naar rv er mindre end 1,05, hvilket oftest er tilfaeldet.4. ANGIVELSE AF RESULTATER

Densiteten dr2020 af den alkoholfrie vin, eller densiteten dr2020 af mosten anvendes til at finde vaegten af det totale toerstofindhold i g/l ved hjaelp af tabel I.

Vaegten af det samlede toerstofindhold udtrykkes med en decimal.

TABEL I Til beregning af toerstofindholdet i g/l

INTERPOLATIONSTABEL

5. REDUCERENDE SUKKER 1. DEFINITION

De reducerende sukkerarter omfatter alle sukkerarter med keton- og aldehydgrupper og bestemmes ved deres reducerende virkning paa en basisk kobbersaltoploesning.2. METODERNES PRINCIP

2.1. Klaring

2.1.1. Referencemetode: den neutraliserende og for alkohol befriede vin passeres gennem en anionbyttersoejle, hvis anioner er erstattet med acetationer, og klares derefter med neutralt blyacetat.

2.1.2. Almindelige metoder: vinen behandles med et af foelgende reagenser:

2.1.2.1. Neutralt blyacetat

2.1.2.2. Zinkhexacyanoferrat (II)2.2. Bestemmelse

2.2.1. Eneste metode: Den klarede vin eller most behandles med en kendt maengde basisk kobbersaltoploesning. Overskuddet af cupri-ioner bestemmes ved iodometri.3. KLARING

Vaesken, hvis sukkerindhold oenskes bestemt, skal have et sukkerindhold paa 0,5 til 5 g/l.

Toerre vine skal ikke fortyndes under klaringen; soede vine skal fortyndes under klaringen, saaledes at sukkerindholdet bringes inden for graenserne i nedenstaaende tabel.

BenaevnelseSukkerindhold (g/l)MassefyldeFortynding (%)Most og mistella> 125> 1,0381Soede vine, med eller uden alkoholtilsaetning25 1251,005 1,0384Halvsoede vine5 250,997 1,00520Toerre vine< 5< 0,997ingen fortynding3.1. Referencemetode

3.1.1. Reagenser

3.1.1.1. 1 M saltsyre (HCl)

3.1.1.2. 1 M natriumhydroxid (NaOH)

3.1.1.3. 4 M eddikesyre (CH3 COOH)

3.1.1.4. 2 M natriumhydroxid (NaOH)

3.1.1.5. Anionbytter (Dowex 3 (20 50 mesh) eller tilsvarende ionbytter.

Klargoering af anionbyttersoejler. I bunden af en burette anbringes en lille tot glasuld og 15 ml anionbytter (3.1.1.5).

Foer ionbytteren tages i anvendelse behandles den i to fuldstaendige regenereringscykler ved skiftende gennemloeb af 1 M saltsyre (3.1.1.1) og 1 M natriumhydroxid (3.1.1.2). Efter skylning med 50 ml destilleret vand overfoeres ionbytteren til et baeger. Tilsaet 50 ml 4 M eddikesyre (3.1.1.3) og omroer i 5 min. Overfoer ionbytteren til buretten igen og lad 100 ml 4 M eddikesyre loebe igennem kolonnen. (Ionbytteren opbevares bedst i en flaske med 4 M eddikesyre). Skyl kolonnen med destilleret vand, indtil vaesken er neutral.

Regenerering af ionbytteren. Ved gennemloeb af 150 ml 2 M natriumhydroxid fjernes syrerne og stoerstedelen af de farvestoffer, som er bundet i ionbytteren. Skyl med 100 ml vand og lad derefter 100 ml 4 M eddikesyre loebe igennem. Vask soejlen, indtil vaesken er neutral.

3.1.1.6. Oploesning af neutralt blyacetat (naesten maettet):neutralt blyacetat Pb (CH3 COO)2, 3 H2O 250 gmeget varmt vand til 500 mlomroer indtil oploesning.

3.1.1.7. Calciumcarbonat, Ca CO33.1.2. Fremgangsmaade

3.1.2.1. Toerre vine

50 ml vin anbringes i et baegerglas med en diameter paa ca. 10 til 12 cm og tilsaettes ½ (n 0,5) ml af 1 M natriumhydroxid (3.1.1.2) (n er det volumen 0,1 M natriumhydroxid, som forbruges ved bestemmelsen af det totale syreindhold i 10 ml vin). Inddamp paa kogende vandbad under en varm luftstroem til ca. 20 ml. Lad denne vaeske loebe gennem en anionbyttersoejle paa acetatform (3.1.1.5) med en hastighed paa 3 ml pp. 2 min. Opsaml vaesken i en 100 ml maalekolbe. Skyl glasset og soejlen seks gange med 10 ml destilleret vand pp. gang. Tilsaet under omroering 2,5 ml neutral blyacetatoploesning (3.1.1.6) og 0,5 g calciumcarbonat (3.1.1.7). Omryst blandingen adskillige gange og lad den henstaa i mindst 15 min. Fyld op til maerket med vand og filtrer.

1 ml af dette filtrat svarer til 0,5 ml vin.

3.1.2.2. Most, mistella, soede og halvsoede vine

Nedennaevnte fortyndinger er kun vejledende.

1) Most og mistellaProeven fortyndes til 10 %, og heraf udtages 10 ml.

2) Soede vine, med eller uden alkoholtilsaetning, hvis massefylde ligger mellem 1,005 og 1,038. Der udtages 20 ml af en 20 % fortynding af proeven.

3) Halvsoede vine, hvis massefylde ligger mellem 0,997 og 1,005. Der udtages 20 ml ufortyndet vin.Lad det ovenfor angivne rumfang vin eller most loebe gennem en anionbyttersoejle paa acetatform med en hastighed paa 3 ml pp. 2 min. Opsaml vaesken i en 100 ml maalekolbe og skyl soejlen med vand, indtil der er opstaaet ca. 90 ml vaeske. Tilsaet 0,5 ml calciumcarbonat og 1 ml maettet blyacetatoploesning. Omryst blandingen og lad den henstaa i mindst 15 min. under lejlighedsvis omrystning. Fyld op til maerket med vand og filtrer.

1) 1 ml filtrat svarer til 0,01 ml most eller mistella2) 1 ml filtrat svarer til 0,04 ml soed vin3) 1 ml filtrat svarer til 0,20 ml halvsoed vin.

3.2. Almindelige metoder

3.2.1. Klaring med neutralt blyacetat

3.2.1.1. Reagenser

- oploesning af neutralt blyacetat (naesten maettet) (se punkt 3.1.1.6)- calciumcarbonat.3.2.1.2. Fremgangsmaade

3.2.1.2.1. Toerre vine

50 ml vin anbringes i en 100 ml maalekolbe. Tilsaet ½ (n 0,5) ml af en 1 M natriumhydroxidoploesning (3.1.1.2), hvor n 1r det volumen 0,1 M oploesning, der anvendes til bestemmelse af det totale syreindhold i 10 ml vin. Tilsaet under omrystning 2,5 ml maettet blyacetatoploesning (3.1.1.6) og 0,5 g calciumcarbonat (3.1.1.7). Omryst blandingen adskillige gange og lad den henstaa i mindst 15 min. Fyld til maerket og filtrer.1 ml af dette filtrat svarer til 0,5 ml vin.3.2.1.2.2. Most, mistella, soede og halvsoede vine

I en 100 ml maalekolbe anbringes en maengde vin (eller most eller mistella) efter foelgende retningslinjer, idet de naevnte fortyndinger kun er vejledende:

1) Most og mistella.Fortynd proeven til 10 % og udtag heraf 10 ml.

2) Soede vine, med eller uden alkoholtilsaetning, hvis massefylde ligger mellem 1,005 og 1,038. Udtag 20 ml af en 20 % fortynding af proeven.

3) Halvsoede vine, hvis massefylde ligger mellem 0,997 og 1,005. Udtag 20 ml ufortyndet vin.Tilsaet 0,5 g calciumcarbonat, ca. 60 ml vand og 0,5 til 1 eller 2 ml maettet blyacetatoploesning. Omryst blandingen adskillige gange og lad den henstaa i mindst 15 min. under lejlighedsvis omrystning. Fyld op til maerket med vand og filtrer.

1) 1 ml filtrat svarer til 0,01 ml most eller mistella2) 1 ml filtrat svarer til 0,04 ml soed vin3) 1 ml filtrat svarer til 0,20 ml halvsoed vin.3.2.2. Klaring med zinkhexacyanoferrat (II)

Denne klaringsmetode boer kun anvendes til hvidvine, svagt farvede soede vine og most.3.2.2.1. Reagenser

3.2.2.1.1. Oploesning I af kaliumhexacyanoferrat (II):

kaliumhexacyanoferrat (II) (K4 Fe (CN)6, 3H2O) 150 g

vand til 1 000 ml

3.2.2.1.2. Oploesning II af zinksulfat:zinksulfat (Zn SO4, 7 H2O) 300 g

vand til 1 000 ml

3.2.2.2. Fremgangsmaade

I en 100 ml maalekolbe anbringes en maengde vin (eller most eller mistella) efter foelgende retningslinjer, idet de naevnte fortyndinger kun er vejledende:

1) Most eller mistella.Fortynd analysevaesken til 10 % og udtag heraf 10 ml.

2) Soede vine med eller uden alkoholtilsaetning, hvis massefylde ligger mellem 1,005 og 1,038. Fremstil en 20 % oploesning af vaesken, der skal analyseres og udtag 20 ml af den fortyndede proeve.

3) halvsoede vine, hvis massefylde ligger mellem 0,997 og 1,005. Udtag 20 ml ufortyndet vin.

4) Toerre vine.Udtag 50 ml ufortyndet vin.Tilsaet 5 ml oploesning I, kaliumhexacyanoferrat (II) (3.2.2.1.1) og 5 ml oploesning II, zinksulfat (3.2.2.1.2). Efter blanding fyldes op til maerket, og efter 10 min. filtreres.

1) 1 ml filtrat svarer til 0,01 ml most eller mistella2) 1 ml filtrat svarer til 0,04 ml soed vin3) 1 ml filtrat svarer til 0,20 ml halvsoed vin4) 1 ml filtrat svarer til 0,50 ml toer vin.

4. BESTEMMELSE

4.1. Reagenser

4.1.1. Basisk kobberoploesning:kobbersulfat, rent (CuSO4, 5 H2O) 25 g

citronsyre (C6 H8 O7, H2O) 50 g

krystallinsk natriumcarbonat (Na2 CO3, 10 H2O) 388 g

vand til 1 000 mlOploes kobbersulfatet i 100 ml vand, citronsyren i 300 ml vand og natriumcarbonatet i 300 til 400 ml varmt vand. Bland citronsyreoploesningen og natriumcarbonatoploesningen. Tilsaet til sidst kobbersulfatoploesningen og fortynd til 1 l.4.1.2. Kaliumiodidoploesning, 30 %:kaliumiodid (KJ) 30 g

vand til 100 mlOpbevar i en moerk glasflaske.4.1.3. Svovlsyre, 25 %:koncentreret svovlsyre (H2SO4) r 20 = 1,84 g/ml 25 g

vand til 100 mlHaeld syren langsomt i vandet, afkoel og fortynd til 100 ml.4.1.4. Stivelsesoploesning, 5 g/l:

Oploes 5 g stivelse i ca. 500 ml vand. Oploesningen bringes i kog, omroeres og holdes i kog i 10 min. Tilsaet 200 g natriumchlorid (NaCl). Fortynd til 1 l efter afkoeling.- 0,1 M natriumthiosulfatoploesning- invertsukkeroploesning, 5 g/l:

denne oploesning bruges til at kontrollere metoden.

I en 200 ml maalekolbe anbringes:toer og ren saccharose (C12H22O11) 4,75 g

vand, ca. 100 ml

koncentreret saltsyre (HCl) r 20 = 1,16 1,19 g/ml) 5 mlNedsaenk kolben i et vandbad ved 60 °C i saa lang tid, at oploesningens temperatur naar 50 °C, hvor den holdes i 15 min. Henstil derefter kolben til frivillig afkoeling i en halv time og lad den derpaa afkoele ved nedsaenkning i et koldt vandbad. Overfoer indholdet til en 1 l maalekolbe, som fyldes op til 1 l. Denne oploesning kan udmaerket opbevares i en maaned. Lige foer anvendelsen neutraliseres proeveoploesningen (denne oploesning er ca. 0,06 M sur) med en natriumhydroxidoploesning.4.2. Fremgangsmaade

Bland 25 ml basisk kobberoploesning, 15 ml vand og 10 ml af den klarede oploesning i en 300 ml konisk kolbe. Denne maengde sukkeroploesning maa ikke indeholde over 60 mg invertsukker.

Tilsaet nogle stykker pimpsten. Anbring en tilbagesvaler paa kolben og bring oploesningen i kog i loebet af et par minutter. Fortsaet kogningen i noejagtigt 10 min.

Afkoel straks under koldt vand og tilsaet efter fuldstaendig afkoeling 10 ml 30 % kaliumiodidoploesning (4.1.2), 25 ml 25 % svovlsyre (4.1.3) og 2 ml stivelsesoploesning (4.1.4).

Titrer oploesningen med 0,1 M natriumthiosulfat (4.1.5); hertil anvendes n ml.

Der udfoeres paa samme maade en blindproeve ved at erstatte de 10 ml sukkerholdig vaeske med 10 ml destilleret vand. Til denne titrering anvendes n2 ml thiosulfat.4.3. Angivelse af resultater

4.3.1. Beregninger

Maengden af sukker, udtrykt som invertsukker, i proeven er angivet i nedenstaaende tabel som funktion af antallet af anvendte ml thiosulfat, n2 n.

Vinens indhold af invertsukker angives i g/l med en decimal, idet man er opmaerksom paa de fortyndinger, der er foretaget under klaringen og tilberedningen af proeven.4.3.2. Repeterbarhed

r = 0,015 xixi = koncentrationen af invertsukker i g/l proeve.4.3.3. Reproducerbarhed

R = 0,058 Xixi = koncentrationen af invertsukker i g/l proeve.

6. SACCHAROSE 1. METODERNES PRINCIP

II. Metode til kvalitativ undersoegelse ved tyndtlagskromatografi. Saccharosen adskilles fra de oevrige sukkerarter ved tyndtlagskromatografi paa plade coated med cellulose og paavises ved hjaelp af urinstof-saltsyre reagens ved 105 °C.

II. Metode til undersoegelse og maaling ved hoejtryksvaeskekromatografi (HPLC). Saccharosen adskilles paa en soejle af alkylaminbundet silica og paavises ved refraktometri. Resultatet kvantificeres ved anvendelse af ekstern standard, som analyseres under de samme betingelser.

Bemaerk:AEgtheden af en most eller en vin kan kontrolleres ved hjaelp af den metode, der anvender deuterium-NMR, som er beskrevet for paavisning af sukkertilsaetning til most, rektificeret koncentreret most og vin.Ved paavisning og maaling af saccharose kan gaskromatografi, som beskrevet i kapitel 42, litra f), ogsaa anvendes.2. KVALITATIV UNDERSOEGELSE VED TYNDTLAGSKROMATOGRAFI

2.1. Apparatur

2.1.1. Kromatografiplader daekket med den oenskede tykkelse af cellulose.

2.1.2. Kromatograferingskar

2.1.3.Mikrometersproejte eller mikropipette

2.1.4. Ovn, der kan reguleres til 105 ± 2 °C2.2. Reagenser

2.2.1. Aktivt kul

2.2.2. Mobil fase: methylenchlorid iseddikesyre (r20 = 1,05 g/ml) ethanol methanol vand (50 : 25 : 9 : 6 : 10).

2.2.3. FremkalderUrinstof 5 g

2 M saltsyre 20 ml

Ethanol 100 ml

2.2.4. StandardoploesningGlucose 35 g

Fructose 35 g

Saccharose 0,5 g

Vand til 1 000 ml2.3. Fremgangsmaade

2.3.1. Proeveforberedelse

Hvis mosten eller vinen er staerkt farvet, behandles den med aktivt kul.

For rektificeret koncentreret most anvendes en oploesning med et sukkerindhold paa 25 % (m/m) 25° Brix), som klargoeres efter anvisningerne i kapitlet»Ph-vaerdi« i 4.1.2. Oploesnin gen fortyndes til en fjerdedel af koncentrationen ved at fortynde 25 ml til 100 ml i en maalekolbe med vand.2.3.2. Fremstilling af kromatogram

I en afstand af 25 cm fra pladens nederste kant anbringes:- 10 µl af proeven- 10 µl af standardoploesningen.

Pladen anbringes i kromatografikarret, som forinden er maettet af dampe fra den mobile fase. Man lader oploesningen migrere indtil 1 cm fra den oeverste kant. Pladen tages ud af karret og toerres i en varm luftstroem. Migrationen gentages to gange, idet pladen toerres hver gang. 15 ml fremkalder forstoeves jaevnt paa pladen, og pladen anbringes i ovnen ved 105 °C i 5 min.2.4. Resultater

Saccharose og fructose fremkommer i form af moerkeblaa pletter paa hvid baggrund; glucose giver en mindre kraftig groenlig plet.3. METODE TIL UNDERSOEGELSE OG MAALING VED HPLC

Angivelserne for kromatografien er kun vejledende.3.1. Apparatur

3.1.1. Hoejtryksvaeskekromatograf udstyret med

1) 10 µl sloejfeinjektor2) Detektor, differentielt refraktometer eller interferometer refraktometer3) Alkylaminbundet silicagel soejle (250 mm lang og 4 mm indre diameter)4) Forkolonne fyldt med samme materiale5) Udstyr til isolation eller termostatering (30 °C) af forkolonnen og analysekolonnerne6) Skriver, eventuel integrator7) Den mobile fases flow: 1 ml/min.3.1.2. Membranfiltreringsudstyr (0,45 µm)3.2. Reagenser

3.2.1. Dobbeltdestilleret vand

3.2.2. Acetonitril (HPLC-kvalitet)

3.2.3. Mobil fase: acetonitril-vand, som forinden er membranfiltreret (0,45 µm), (80 20, v/v).Den mobile fase skal befries for luft, inden den bruges.

3.2.4. Standardoploesning: vandig saccharoseoploesning paa 1,2 g/l, som filtreres gennem membran (0,45 µm).

3.3. Fremgangsmaade

3.3.1. Proeveforberedelse

- Vin og most.

Filtreres gennem membran (0,45 µm).- Rektificeret koncentreret most.

Der anvendes en oploesning fremstillet ved fortynding af rektificeret koncentreret most til 40 % (m/v), som anfoert i kapitlet »Totalt syreindhold« i 5.1.2. Den filtreres gennem membran (0,45 µm).

3.3.2. Kromatografisk bestemmelse

I kromatografen indsproejtes skiftevis 10 µl af standardoploesningen og 10 µl af den proeve, der er fremstillet efter anvisningerne i 3.3.1.Injektionerne gentages i naevnte raekkefoelge.Kromatogrammet udskrives.Retentionstiden for saccharose er ca. 10 min.3.4. Beregninger

Ved beregningen anvendes gennemsnittet af to resultater for standardoploesningen og for proeven.3.4.1. For vin og most

Indholdet beregnes i g/l.3.4.2. For rektificeret koncentreret most

Indholdet af saccharose i 40 % oploesningen af rektificeret koncentreret most (m/v) er C g/l.

Indhold af saccharose i g/kg rektificeret koncentreret most: 2,5 °C.3.5. Angivelse af resultater

Indholdet af saccharose i vin, most og rektificeret koncentreret most udtrykkes i g/l (vin og most) og i g/kg (rektificeret koncentreret most) med en decimal.

7. GLUCOSE OG FRUCTOSE 1. DEFINITION

Glucose og fructose kan bestemmes hver for sig ved en enzymatisk metode alene med henblik paa at beregne forholdet mellem glucose og fructose.2. PRINCIP

Glucose og fructose phosphoryleres med adenosintriphosphat (ATP) ved en enzymatisk reaktion, som katalyseres af hexokinase (HK) og giver glucose-6-phosphat (G6P) og fructose-6-phosphat (F6P):

glucose + ATP G6P + ADP

fructose + ATP F6P + ADP

Foerst oxideres glucose-6-phosphatet til gluconat-6-phosphat med nicotinamid-adenin-dinucleotid-phosphat (NADP) under tilstedevaerelse af enzymet glucose-6-phosphat-dehydrogenase (G6PDH). Den maengde reduceret nicotinamid-adenin-dinucleotid-phosphat (NADP), der opstaar, svarer til maengden af glucose-6-phosphat og dermed af glucose.

G6P + NADP+ Gluconat-6-phosphat + NADPH + H+

Det reducerede nicotinamid-adenin-dinucleotid-phosphat bestemmes ud fra dets absorption ved 340 nm.

Naar denne reaktion er afsluttet, omdannes fructose-6-phosphatet under paavirkning af phosphoglucose-isomerase (PGI) til glucose-6-phosphat

Glucose-6-phosphatet reagerer paa ny med nicotinamid-adenin-dinucleotid-phosphatet saa der dannes gluconat-6-phosphat og reduceret nicotinamid-adenin-dinucleotid-phosphat, som derefter bestemmes.3. APPARATUR

- Spektrofotometer, der kan bruges til maalinger ved 340 nm, som er den boelgelaengde, ved hvilken NADPH har absorptionsmaksimum. Da der er tale om absolutte maalinger (dvs., der bruges ikke kalibreringskurver), men da der refereres til ekstinktionskoefficienten for NADPH, er det noedvendigt at apparatets boelgelaengdeskalaer og absorbansvisninger kontrolleres.Hvis et saadant spektrofotometer ikke er til raadighed, kan der i stedet anvendes et spektrofotometer med diskontinuert spektrum, der kan maale ved 334 nm eller ved 365 nm.- Glaskuvetter med en optisk transmissionslaengde paa 1 cm eller engangskuvetter.- Pipetter til brug ved enzymatiske testoploesninger, 0,02 ml- 0,05 ml - 0,1 ml - 0,2 ml.4. REAGENSER

4.1.Oploesning 1: stoedpudeoploesning (triethanolamin 0,3 M, pH = 7,6; 4 10 3 M Mg2+): 11,2 g triethanolaminhydrochlorid (C2H5)3N,HCl) og 0,2 g MgSO4,7 H2O oploeses i 150 ml dobbeltdestilleret vand, der tilsaettes ca. 4 ml af en 5 M natriumhydroxidoploesning (NaOH) for at opnaa en pH paa 7,6 og der fyldes op med vand til 200 ml.

Denne stoedpudeoploesning kan opbevares i fire uger ved +4° C.

4.2. Oploesning 2:oploesning af nicotinamid-adenin-dinucleotid-phosphat (ca. 11,5 10 3M) : 50 mg dinatrium-nicotinamid-adenin-dinucleotid-phosphat oploeses i 5 ml dobbeltdestilleret vand.

Denne oploesning kan opbevares i fire uger ved +4° C.

4.3. Oploesning 3:oploesning af adenosin-52-triphosphat (ca. 81 10 3M): 250 mg dinatrium-adenosin-52-triphosphat og 250 mg natriumhydrogencarbonat (NAHCO3) oploeses i 5 ml dobbeltdestilleret vand.

Denne oploesning kan opbevares i fire uger ved +4° C.

4.4. Oploesning 4:Hexokinase/glucose-6-phosphat-dehydrogenase: der blandes 0,5 ml hexokinase (2 mg protein/ml eller 280 U/ml) og 0,5 ml glucose-6-phosphat-dehydrogenase (1 mg protein/ml).

Denne oploesning kan opbevares i et aar ved +4° C.

4.5. Oploesning 5:Phosphoglucose-isomerase (2 mg protein/ml eller 700 U/ml). Suspensionen anvendes i ufortyndet form.

Denne oploesning kan opbevares i et aar ved +4° C.

Bemaerk:Alle reagenser, der er noedvendige til denne bestemmelse, findes i handelen.5. FREMGANGSMAADE

5.1. Proeveforberedelse

Afhaengigt af den anslaaede maengde glucose + fructose pp. liter foretages foelgende fortyndinger:

Maaling ved 340 og 334 nm365 nmFortynding med vandFortyndingsfaktor FIndtil 0,4 g/l 0,8 g/l Indtil 4,0 g/l 8,0 g/l1 + 9 10Indtil 10,0 g/l20,0 g/l1 + 24 25Indtil 20,0 g/l40,0 g/l1 + 49 50Indtil 40,0 g/l80,0 g/l1 + 99 100Over 40,0 g/l80,0 g/l1 + 9991 000

5.2. Bestemmelse

Spektrofotometret indstilles paa boelgelaengden 340 nm, og der maales i forhold til luften (ingen kuvette i straalegangen) eller i forhold til vand.Temperatur 20 til 25° C.I 2 kuvetter med en optisk transmissionslaengde paa 1 cm fyldes:

Referencevaeske Vaeske, der skal maalesOploesning 1 (4.1) (opvarmet til 20 °C) 2,50 ml 2,50 ml

Oploesning 2 (4.2) 0,10 ml 0,10 ml

Oploesning 3 (4.3) 0,10 ml 0,10 ml

Proeve der skal maales 0,20 ml

Destilleret vand 0,20 ml

Den blandes, og efter ca. 3 min. aflaeses oploesningens absorbans (A1). Der udloeses en reaktion ved at tilsaette:Oploesning 4 (4.4) 0,02 ml 0,02 ml

Efter blanding henstaar vaesken i 15 min. inden maaling af absorbans, og det kontrolleres, at reaktionen er standset efter yderligere 2 min. (A2).

Tilsaet straks:Oploesning 5 (4.5) 0,02 ml 0,02 ml

Vaesken blandes, og aflaesningen foretages 10 min. efter blandingen. Det kontrolleres, at reaktionen er standset efter yderligere 2 min. (A3).

Bestem absorbansdifferencerne:A2 - A1 svarer til glucoseA3 - A2 svarer til fructosefor baade referencevaesken og den vaeske, der skal maales.

Find absorbansdifferencen for referencevaesken (DAT) og for proevevaesken (DAp) og beregn:for glucose: DAG = DAp - DARfor fructose: DAF = DAp - DAR

Bemaerk:Den fornoedne tid til enzymernes aktion kan variere fra proeve til proeve. I det ovenstaaende er den derfor kun angivet som vejledende. Det anbefales at bestemme den for hvert proeveparti.5.3. Angivelse af resultater

5.3.1. Beregning

Der anvendes foelgende generelle formel til beregning af koncentrationerne:V = volumen af proeveoploesningen (ml)

v = volumen af proeven (ml)

M = molekylevaegten for det stof, der skal bestemmes

d = optisk transmissionslaengde for kuvetten (cm)

e = NADPH's absorptionskoefficient ved 340 nm=6,3 (mmol 1 · l · cm 1)

V = 2,92 ml ved bestemmelse af glucose

V = 2,94 ml ved bestemmelse af fructose

v = 0,20 ml

M = 180

d = 1

Der faas:for glucose: C(g/l) = 0,417 · DAG

for fructose: C(g/l) = 0,420 · DAF

Hvis vaesken fortyndes under forberedelsen af proeven, multipliceres resultatet med faktoren F.

Bemaerk:Saafremt maalingerne foretages ved boelgelaengderne 334 eller 365 nm, opnaas:- maaling ved 334 nm: e = 6,2 (mmol 1 · l · cm 1)for glucose: (Cg/l) = 0,425 · DAG

for fructose: (Cg/l) = 0,428 · DAF- maaling ved 365 nm: e = 3,4 (mmol 1 · l · cm 1)for glucose: (Cg/l) = 0,773 · DAG

for fructose: (Cg/l) = 0,778 · DAF5.3.2. Repeterbarhed (r)

r = 0,056 xi

xi = indhold af glucose eller fructose i g/l.5.3.3. Reproducerbarhed (R)

R = 0,12 + 0,076 xi

xi = indhold af glucose eller fructose i g/l.

8. PAAVISNING AF SUKKERTILSAETNING TIL MOST, KONCENTRERET MOST REKTIFICERET KONCENTRERET MOST OG VIN VED ANVENDELSE AF KERNEMAGNETISK RESONANS AF DEUTERIUM (RMN-FINS/SNIF-NMR) 1. DEFINITION

De deuteriumatomer, som findes i sukker og i vand i druemost, vil efter gaeringen vaere fordelt i molekylerne I, II, III og IV i vinen:CH2D CH2 OH CH3 CHD OH

I IICH3 CH2 OD HOD

III IV

Tilsaetning af udefra kommende sukkerarter (chaptalisering) inden gaeringen af mosten vil afspejle sig i deuteriumfordelingen.

Ved sammenligning med vaerdierne af de tilsvarende parametre i en naturlig referencevin fra samme region vil tilsaetningen af en udefra kommende sukkerart give sig udslag i foelgende variationer:

Parametre

Vin(D/H)I(D/H)II(D/H)QWR- naturlig - beriget med: - roesukker - roersukker - majssukker

(D/H)I : Isotopforhold i molekyle I(D/H)II : Isotopforhold i molekyle II(D/H)QW : Isotopforhold i vandet i vinen.

R = 2(D/H)II/(D/H)I angiver den relative deuteriumfordeling i molekylerne I og II; R maales direkte ud fra h-intensiteterne af signalerne, og derefter R = 3hII/hI.

(D/H)I karakteriserer foerst og fremmest den planteart, som har dannet sukkeret, og i mindre grad de geografiske forhold paa det sted, hvor vinen er hoestet (arten af det vand, som er brugt ved fotosyntesen).

(D/H)II er udtryk for de klimatiske forhold paa det sted, druerne er dyrket (arten af regnvand og de meteorologiske forhold), og i mindre grad for sukkerkoncentrationen i den oprindelige most.

(D/H)QW er udtryk for de klimatiske forhold paa produktionsstedet og sukkerindholdet i den oprindelige most.2. PRINCIP

Bestemmelsen af de ovenfor definerede parametre (bestemmelse af R, (D/H)I og (D/H)II) sker ved deuterium-NMR paa ethanol, der er isoleret fra vinen eller fra gaeringsprodukterne fra mosten, den koncentrerede most eller den rektificerede koncentrerede most, opnaaet under de fastsatte betingelser. Bestemmelsen suppleres eventuelt med en bestemmelse af isotopforholdet i vand, der er isoleret fra vinen, (D/H)QW samt ved bestemmelse af forholdet 13C/12C i ethanolen.

Indtil der er oprettet en databank paa EF-plan gaelder foelgende:- naar der er tale om vin, skal kontrolproeveudtagninger udfoert i de forskellige regioner ledsages af udtagninger af naturlige referenceproever (mindst 3) af samme oprindelse (geografisk sted og aargang); disse forskellige proeveudtagninger foretages i tre eksemplarer;- naar der er tale om most, koncentreret most eller rektificeret koncentreret most, skal referenceproeveudtagningerne (mindst 3) bestaa af naturlig most af samme oprindelse (geografisk sted og aargang).

Medlemsstaterne kan med henblik paa kontrol af produkter, der er fremstillet paa deres eget omraade, i en overgangsperiode anvende en national databank, indtil der oprettes en databank paa EF-plan.3. FORBEREDELSE AF PROEVEN TIL ANALYSE

3.1. Isolering af ethanol og vand fra vinen

Bemaerk: Ethvert apparat til isolering af ethanol kan anvendes, under forudsaetning af, at det giver mulighed for at indvinde mellem 98 og 98,5 % af vinens alkohol i et destillat, som har et alkoholindhold paa mellem 92 og 93 % mas. (95 % vol.).3.1.1. Apparatur og reagenser

- Apparatur til isolering af ethanol (figur 1) omfattende:- elektrisk opvarmet kolbe med spaendingsregulering- 1 l kolbe med slib- Cadiot-soejle med roterende baand (den mobile del af teflon)- 125 ml koniske kolber med slib- 125 og 60 ml flasker med plastprop.- Reagenser til bestemmelse af vand efter Karl Fischer metoden (f. eks. Merck 9241 og 9243).3.1.2. Fremgangsmaade

3.1.2.1. Alkoholindholdet tv i vinen bestemmes med en noejagtighed paa mindst 0,05 % vol.3.1.2.2. Isolation af ethanol

En homogen vinproeve paa 500 ml med et alkoholindhold paa tv anbringes i destillationsapparatet med et konstant tilbageloebsforhold paa ca. 0,9. Til at opfange destillatet anbringes en 125 ml konisk kolbe med slib, som er aftareret paa forhaand. Der opsamles ca. 40 til 60 ml af vaesken, som koger mellem 78,0 og 78,2° C. Naar temperaturen overstiger 78,5° C, standses udtagningen i 5 min.

Naar temperaturen igen er faldet til 78° C, udtages paa ny destillat indtil 78,5° C, og denne operation gentages, indtil temperaturen efter standsningen af udtagelsen og funktion i lukket kredsloeb ikke falder mere. Den fuldstaendige destillation varer ca. fem timer. Denne fremgangsmaade goer det muligt at indvinde mellem 98 og 98,5 % af vinens samlede alkoholindhold i et destillat med et alkoholindhold mellen 92 og 93 % mas. (95 % vol.), idet de i afsnit 4 beskrevne NMR betingelser er fastlagt for dette alkoholindhold.

Det indvundne ethanol vejes.

En homogen proeve paa 60 ml af destillationsresterne opbevares i en 60 ml flaske og repraesenterer vandet i vinen. Isotopforholdet kan eventuelt bestemmes.

Bemaerk: Hvis der anvendes et spektrometer med 10 mm sonde (se afsnit 4), er en homogen proeve paa 300 ml vin tilstraekkelig.3.1.2.3. Bestemmelse af alkoholindholdet i den ekstraherede alkohol

Vandindholdet p'g bestemmes efter Karl Fischer metoden i en proeve paa ca. 0,5 ml alkohol med noejagtigt kendt masse p.

Figur 1 - Apparat til ekstraktion af ethanol

Ethanolindholdetpp. masseenhed er givet ved3.2. Gaering af most, koncentreret most og rektificeret koncentreret most

3.2.1. Materiel og reagenser

- Vinsyre- DIFCO Bacto Yeast Nitrogen Base uden aminosyrer- Aktive toerre gaerceller(Saccharomyces cerevisiae).

Hvis isotopforholdet i vandet i mosten er kendt, kan gaercellerne reaktiveres umiddelbart foer anvendelsen i 15 min. i lunkent udestilleret vand (1 g i 50 ml) med et isotopforhold svarende til isotopforholdet i vandet i mosten.

Hvis isotopforholdet i vandet i mosten ikke er kendt, er det bedst at anvende gaercellerne direkte.

Der anvendes ca. 1 g toerre gaerceller, dvs. ca. 1010 gaerceller i 1 l most.

Gaeringsbeholder paa 1,5 l, udformet saa den er lufttaet og kan kondensere alkoholdampene, da der ikke maa ske tab af ethanol under gaeringen. Omdannelsesgraden for det gaeringsdygtige sukker skal vaere over 98 %.3.2.2. Fremgangsmaade

3.2.2.1. Most

- Frisk most:1 l druesaft, hvis koncentration af gaeringsdygtigt sukker paa forhaand er bestemt, i gaeringsbeholderen. 1 g toerre gaerceller, som paa forhaand er reaktiverede, tilsaettes. Beholderen lukkes lufttaet. Gaeringen fortsaettes ved en temperatur paa ca. 20° C, indtil alt sukkeret er omdannet. Naar gaeringsproduktets alkoholindhold er bestemt og sukkerets omdannelsesgrad til alkohol er beregnet, centrifugeres den gaerede vaeske; derefter destillation for at isolere ethanolen.

- Most, hvis gaering er standset ved hjaelp af svovidioxid:En maengde most paa lidt over 1 l (f. eks. 1,2 l) afsvovles ved gennemledning af en nitrogenstroem til mosten, som under reflux opvarmes til 70 til 80° C paa vandbad, indtil det samlede indhold af svovldioxid er under 200 mg/l. Det paases, at der ikke fremkaldes nogen koncentration af mosten ved fordampning, idet der anvendes en effektiv afkoeling.1 l afsvovlet most anbringes i gaeringsbeholderen, og der fortsaettes som angivet under afsnittet frisk most.Bemaerk: Saafremt der er anvendt kaliummetabisulfit ved sulfitbehandlingen af mosten, er det noedvendigt at tilsaette svovlsyre til denne forud for afsvovlingen i en maengde paa 0,25 ml koncentreret svovlsyre (r20 = 1,84 g/ml)pp. g metabisulfit anvendtpp. l most.3.2.2.2. Koncentreret most:

I gaeringsbeholderen anbringes et volumen V ml koncentreret most indeholdende en sukkermaengde paa ca. 170 g. Der fyldes op til et volumen paa 1 l med (1 000 - V) ml vand med samme isotopforhold som vandet i den naturlige most; derefter tilsaettes gaerceller som angivet i afsnit 3.2.1 og 3 g DIFCO Bacto Yeast Nitrogen Base uden aminosyrer. Der homogeniseres og fortsaettes som foer.3.2.2.3. Rektificeret koncentreret most:

Der gaas frem som beskrevet i afsnit 3.2.2.2, idet der fyldes op til et volumen paa 1 l med (1 000 - V) ml vand med samme isotopforhold som vandet i den naturlige most, hvori der er oploest 3 g vinsyre.

Bemaerk: Der tilbageholdes en maengde paa 50 ml most, svovldioxidbehandlet most, koncentreret most eller rektificeret koncentreret most med henblik paa en eventuel isolering af vand og bestemmelse af dets isotopforhold (D/H)QWEkstraktionen af vand fra mosten vil kunne ske meget simpelt ved azeotropisk destillation med toluen.

3.3. Forberedelse af alkoholproeven til NMR-maaling

3.3.1. Reagenser

N,N-tetramethylurinstof (TMU); der anvendes en TMU-standardproeve med et givet og kontrolleret isotopforhold D/H. Denne proeve kan leveres af:Generaldirektoratet for Videnskab, Forskning og Udvikling

Faellesskabets Referencebureau

Rue de la Loi 200

B-1049 Bruxelles3.3.2. Fremgangsmaade

- 15 mm NMR roer:I en paa forhaand aftareret flaske anbringes 7 ml alkohol opnaaet som beskrevet under 3.1.2, og massen mA bestemmes med en noejagtighed paa 0,1 mg; derefter udtages 3 ml af den interne standard (TMU), og massen mst bestemmes med en noejagtighed paa 0,1 mg. Der homogeniseres ved omrystning.

- NMR roer med en diameter paa 10 mm.Det er tilstraekkeligt at anvende 3,2 ml alkohol og 1,3 ml TMU.

Alt efter den anvendte spektrometertype og roer (se afsnit 4) tilsaettes en passende maengde hexafluorbenzen som feltfrekvensstabilisator (lock).

SpektrometerSonde10 mm15 mm7,05 T150 µl200 µl9,4 T 35 µl 50 µl

3.4. Forberedelse af vandproeven til NMR-maalingen med henblik paa eventuel bestemmelse af dens isotopforhold.3.4.1. Reagenser

N,N-tetramethylurinstof (TMU): se 3.3.1.

3.4.2. Fremgangsmaade

I en aftareret kolbe anbringes 3 ml vand opnaaet som beskrevet under 3.1.2 eller 3.2 (Bemaerk) og massen m2E bestemmes med en noejagtighed paa 0,1 mg; derefter tilsaettes 4 ml af den interne standard (TMU), og massen m2st bestemmes med en noejagtighed paa 0,1 mg. Der homogeniseres ved omrystning.

Bemaerk: Hvis laboratoriet raader over et massespektrometer til maaling af isotopforhold, vil denne maaling kunne udfoeres paa dette instrument for at aflaste NMR-spektrometret. Det er noedvendigt at TIV forholdet (5.2) kalibreres for hver undersoegt vinserie.4. OPTAGELSE AF ²H-NMR-SPEKTRET AF ALKOHOL OG VAND

Bestemmelse af isotopparametrene.4.1. Materiel

- NMR-spektrometer forsynet med en specifik »deuterium«-probe afstemt efter den karakteristiske frekvens o, af feltet Bo (for eksempel Bo = 7,05 T, o = 46,05 MHz eller Bo = 9,4 T, o = 61,4 MHz) og udstyret med en protondekoblingskanal (B2) og en kanal til stabilisering af feltfrekvensen (lock) til frekvensen for fluor. Den paa spektret maalte oploesning (transformation uden eksponentiel multiplikation, dvs. LB = 0) (figur 2b), der udtrykkes ved liniebredden ved halv hoejde af signalerne for methyl og methylen for ethanol og methylsignalerne for TMU, skal vaere under 0,5 Hz.

Foelsomheden, som maales med en eksponentiel multiplikationsfaktor LB paa 2 (figur 2a), skal vaere lig med eller over 150 for methylsignalet fra 95 % vol. ethanol (93,5 % mas.).

Under disse forhold er konfidensintervallet for maaling af signalhoejden, beregnet med en sandsynlighed paa 97,5 % (ensidet test) og 10 gentagelser af spektret, 0,35 %.- Automatisk proeveskifter (eventuelt)- Programmel til behandling af data- Proeveroer paa 15 eller 10 mm, afhaengigt af spektrometrets ydelse.4.2. Indstilling af spektrometret og kontrol

4.2.1. Standardisering

Standardisering af homogenitet og foelsomhed foretages efter fabrikantes anvisninger.4.2.2. Kontrol af, om standardiseringen er korrekt

Der anvendes referenceproever af ethanol betegnet med C, V og B med forskellige, men noejagtigt kendte, isotopforhold. Bogstaverne betegner: C: alkohol af sukkerroer eller af majs; V: alkohol af vin og B: alkohol af roer. Proeverne kan leveres af Faellesskabets Referencebureau.

Ved anvendelse af den under 4.3 beskrevne fremgangsmaade bestemmes isotopvaedierne af disse alkoholproever med anfoerelse af Cmes, Vmes, Bmes (se 5.3).

De sammenlignes med de tilsvarende opgivne referencevaerdier, der betegnes med Cst, Bst, Vst (se 5.3).

Figur 2a²H NMR-spektrum for vin-ethanol med intern standard (TMU: N,N-tetramethylurinstof)

Figur 2b²H-spektrum for ethanol optaget paa samme betingelser som i figur 2a , men uden eksponentiel multiplikation (LB = O)

Standardafvigelsen for repeterbarheden beregnet som gennemsnittet at ti optagelser af hvert spektrum skal vaere under 0,01 for saa vidt angaar forholdet R og under 0,3 ppm for (D/H)I og (D/H)II.

De gennemsnitvaerdier, der opnaas for de forskellige isotopparametre (R, (D/H)I, (D/H)II), skal ligge inden for den tilsvarende standardafvigelse for repeterbarheden, som Faellesskabernes Referencebureau anfoerer for disse parametre for de tre referencealkoholer. Hvis ikke, gentages indstillingen.4.3. Optagelse af NMR-spektre

Den under 3.3 forberedte alkoholproeve eller den under 3.4 forberedte vandproeve anbringes i et roer paa 15 mm eller 10 mm og foeres ned i proben.

NMR-spektrene optages under foelgende betingelser:- probens temperatur (f.eks. 302° K) skal vaere konstant- opsamlingstid (»acquisition time«) paa mindst 6,8 sekunder for en spektralbredde paa 1 200 Hz (16 K hukommelse) ved 61,4 MHz svarende til ca. 20 ppm, eller ved 46,1 MHz svarende til ca 27 ppm- pulsvinkel: 90°- forsinkelsen af start for opsamling (»acquisition delay«) skal indstilles til samme stoerrelsesorden som opsamlingstiden for et enkelt maalepunkt (»dweel time«)- kvadraturdetektion: »offset« 01 indstilles for ethanol mellem OD- og -CHD-referencesignalerne og for vand mellem HOD- og TMU-referencesignalerne- vaerdien af dekoblingsoffset 02 bestemmes ud fra protonspektret maalt med dekoblingsspolen paa samme glas. Der opnaas god dekobling, naar 02 befinder sig midt i frekvensintervallet mellem CH3- og CH2- grupperne. Der anvendes bredbaandsdekobling

For hvert spektrum foretages der saa mange akkumulationer NS, at det i 4.1 kraevede signal/stoej-forhold opnaas, og dette antal akkumulationer gentages NE = 10 gange. Vaerdierne for NS afhaenger af den anvendte spektrometer- og probetype (se afsnit 4).Eksempler paa mulige valg er:

SpektrometerSonde10 mm15 mm7,05 TNS = 304NS = 2009,04 TNS = 200NS = 128

5. ANGIVELSE AF RESULTATER

5.1. Ethanol

For hvert af de ti spektre bestemmes (se NMR-sektrum for ethanol, figur 2a):- CH3CHDOH mst og mA se 3.3.2- tDm se 3.1.2.3- (D/H)st = isotopforhold i den interne standard (TMU) angivet paa flasken fra Faellesskabets Referencebureau.

Anvendelsen af hoejden af signalerne i stedet for arealerne er mindre praecis. Dette forudsaetter, at bredden af linjerne ved halv hoejde er ens. Dette kan med rimelighed antages (figur 2b).5.2. Vand

Naar isotopforholdet for vand bestemmes ved NMR ud fra blandingen af vand-TMU, anvendes foelgende udtryk:hvor- m2st og m2E se 3.4.2- (D/H)st = isotopforhold i den interne standard (TMU) angivet paa flasken fra Faellesskabets Referencebureau (BCR).

5.3. For hver af isotopparametrene beregnes gennemsnittet af ti bestemmelser og konfidensintervallet.

Et valgfrit programmel (f.eks. SNIF-NMR), som kan tilpasses spektrometrets datamat, goer det muligt at gennemfoere disse beregninger on-line.

Bemaerk: Hvis der efter indstilling af spektrometret er en systematisk afvigelse mellem de opnaaede gennemsnitsvaerdier for isotopkarakteristika for referencealkoholerne (4.2.2) og de vaerdier, der er opgivet af Faellesskabets Referencebureau, inden for standardafvigelsen, kan der anvendes foelgende korrektion til at finde frem til vaerdien for en given proeve X.

Interpolationen gennemfoeres ved hjaelp af vaerdier for referenceproeverne, der ligger paa hver sin side af vaerdien for proeven X.

Hvis (D/H)iXmes er den maalte vaerdi, og (D/H)iXkorr er den korrigerede vaerdi, faas:(D/H)iXkorr = (D/H)iBst + a [(D/H)iXmes (DH)iBmes]

Eksempel:Referenceproever leveret og kalibreret af Faellesskabets Referencebureau:(D/H)IVst = 102,0 ppm (D/H)IBst = 91,95 ppmReferenceproever maalt af laboratoriet:(D/H)IVmes = 102,8 ppm (D/H)IBmes = 93,0 ppmDen mistaenkte, ikke-korrigerede proeve:(D/H)IXmes = 100,2 ppmMan beregner a = 1,0255 og (D/H)IXkorr = 99,3 ppm6. FORTOLKNING AF RESULTATERNE

Vaerdien RX, som angiver forholdet R for den mistaenkte proeve, sammenlignes med de forhold, der er opnaaet for referencevinene. Hvis RX afviger mere end to standardafvigelser fra gennemsnitvaerdien RT for referencevinene, kan det formodes, at der er sket forfalskning.6.1. Tilsaetning af roesukker, roersukker eller majsglucose

6.1.1. Vine

RX stoerre end RT: formodning om tilsaetning af roesukker

RX mindre end RT: formodning om tilsaetning af roersukker eller majssukker.Bemaerk at (D/H)XII og (D/H)QXW er forhoejet.(D/H)IX undersoeges. Der er formodning om:- tilsaetning af roesukker:(D/H)IX i den mistaenkte proeve er mindre end (D/H)IT, gennemsnitvaerdien for referencevinene, med mere end en standardafvigelse- tilsaetning af roersukker eller majssukker:

(D/H)IIX er stoerre end (D/H)IT, med mere end en standardafvigelse

beregning af tilsaetningen E udtrykt i % vol. ethanol:- tilsaetning af roesukker:(D/H)IB = isotopforhold for plads I i alkohol af roer:

D/HBI = 92,5 (8);

tV = alkoholindhold i den analyserede vin (X)- tilsaetning af roersukker eller majssukker:

(D/H)IC = isotopforhold for plads I i alkohol af roersukker eller majssukker: (D/H)IC = 110,5 (9).tV = alkoholindhold i den analyserede vin (X).6.1.2. Most, koncentreret most og rektificeret koncentreret most

Vaerdierne af isotopparametrene i alkohol udtrukket som angivet under 3.1 af det gaerede produkt opnaaet (3.2) ud fra most, koncentreret most og rektificeret koncentreret most gennemgaas efter anvisningerne i afsnit 6. »Fortolkning af resultater«, punkt 6.1.1, sammenlignet med alkohol isoleret fra gaeringsproduktet af den naturlige most.

Tilsaetningen, E % vol. er et udtryk for den alkoholmaengde, der er tilsat det gaerede produkt. Naar man kender den fortynding, der eventuelt er foretaget inden gaeringen (koncentreret most og rektificeret koncentreret most), og idet 16,83 g sukker antages at give 1 % vol. alkohol, beregnes maengden af sukker tilsatpp. liter most, koncentreret most eller rektificeret koncentreret most.6.2. Tilsaetning af en blanding af roesukker og roersukker eller majsglucose

Isotopforholdene (D/H)I og R er aendret mindre, end naar der er foretaget tilsaetning af kun én sukkertype.

(D/H)II er forhoejet, og det samme er tilfaeldet med (D/H)WQAt disse tilsaetninger har fundet sted, kan bekraeftes ved at bestemme forholdet13C/12C i ethanolen ved massespektrometri. Ved tilsaetning er dette forhold foroeget.

9. ASKE 1. DEFINITION

Aske defineres som den samlede maengde af produkter, der er tilbage efter gloedning af vinens inddampningsrest. Gloedningen udfoeres paa en saadan maade, at alle kationer (undtagen ammonium) omdannes til carbonater eller andre vandfrie uorganiske salte.2. METODENS PRINCIP

Vinens toerstof gloedes ved en temperatur mellem 500 og 550 °C til fuldstaendig forbraending af kulstoffet.3. APPARATUR

3.1. Vandbad ved 100 °C.

3.2. Vaegt med en foelsomhed paa 0,1 mg.

3.3. Varmeplade eller infraroed lampe.

3.4. Elektrisk ovn med temperaturregulering.

3.5. Ekssikkator.

3.6. Fladbundet platinskaal med en diameter paa 70 mm og en hoejde paa 25 mm.4. FREMGANGSMAADE

20 ml vin afpipetteres i platinskaalen, som foerst er tareret (Pog). Der inddampes paa vandbad ved 100 °C, og remanensen opvarmes paa varmeplade ved 200 °C eller under en infraroed lampe indtil forkulning. Naar remanensen ikke laengere afgiver damp, anbringes skaalen i en elektrisk ovn ved 525 °C ± 25 °C. Efter 15 minutters forkulning tages skaalen ud af ovnen, og der tilsaettes 5 ml destilleret vand, som derefter inddampes paa vandbad eller under en infraroed lampe, og der opvarmes paa ny til 525 °C i ca. 10 min.

Hvis forbraendingen af de forkullede partikler ikke er fuldstaendig, gentages behandlingen med fugtning af de forkullede partikler, inddampning af vandet og gloedning.

For vine med hoejt sukkerindhold er det bekvemt at saette nogle draaber ren vegetabilsk olie til toerstoffet foer den foerste gloedning for at undgaa, at indholdet koger over.

Efter afkoeling i ekssikator vejes skaalen, P1 g.

Vaegten af asken i proevemaengden (20 ml) er: p = (P1 Po) g.5. ANGIVELSE AF RESULTATER

5.1. Beregningsmaade

Vaegten P af asken udtrykt i gram pp. liter med to decimaler bliver: P = 50 · p

10. ALKALINITET AF ASKEN 1. DEFINITION

Askens alkalinitet defineres som summen af kationer, bortset fra ammoniumioner, som er bundet til vinens organiske syrer.2. METODENS PRINCIP

Asken oploeses i et kendt (overskud) af varm indstillet syre; overskuddet af syren bestemmes titremetisk med methylorange som indikator.3. REAGENSER OG MATERIEL

3.1. 0,05 M svovlsyre (H2SO4).

3.2. 0,1 M natriumhydroxid (NaOH).

3.3. 0,1 % methylorange i destilleret vand.

3.4. Vandbad ved 100° C.4. FREMGANGSMAADE

Til platinskaalen, som indeholder asken af 20 ml vin, saettes 10 ml 0,05 M svovlsyre (3.3.1); skaalen anbringes paa vandbad ved 100° C i ca. 15 min., idet remanensen knuses med en glasstav for at fremme oploesningen. Derefter tilsaettes to draaber metylorangeoploesning, og overskuddet af svovlsyre titreres med 0,1 M natriumhydroxid (3.2), indtil indikatorens omslag til gult.5. ANGIVELSE AF RESULTATER

Beregningsmaade:

Alkaliniteten af asken, angivet i milliaekvivalenter pp. liter, med en decimal bliver:

A = 5 (10 n)hvorn = antallet af milliliter 0,1 M natriumhydroxid.

11. CHLORIDER 1. METODENS PRINCIP

Chloriderne bestemmes direkte i vinen ved potentiometri under anvendelse af en Ag/AgCl-elektrode.2. APPARATUR

2.1. pH-meter (millivoltmeter med 2 mV som mindste inddeling).

2.2. Magnetomroerer.

2.3. Ag/AgCl-elektrode med en maettet oploesning af kaliumnitrat som elektrolyt.

2.4. Mikroburette inddelt i 1/100 ml.

2.5. Stopur.3. REAGENSER

3.1. Standard chloridoploesning: 2,1027 g kaliumchlorid, KCl (max. 0,005 % Br), som forud for anvendelsen toerres ved opbevaring i nogle dage i en ekssikator, oploeses i destilleret vand, og der fyldes op til 1 l med vand. 1 ml af denne poloesning indeholder 1 mg Cl .

3.2. Soelvnitrat titreroploesning: 4,7912 g soelvnitrat, analyseren AgNO3, oploeses i en 10 % (v/v) alkoholoploesning, og der fyldes op til 1 l : 1 ml af denne oploesning svarer til 1 mg Cl .

3.3. Ren salpetersyre paa mindst 65 % (r20 = 1,40 g/ml).4. FREMGANGSMAADE

4.1. 5,0 ml standard chloridoploesning anbringes i et 150 ml baegerglas anbragt paa en magnetomroerer, fortyndes til ca. 100 ml med destilleret vand og goeres sur med 1,0 ml salpetersyre paa mindst 65 %. Efter neddykning af elektroden titreres ved med mikroburette at tilsaette soelvnitratoploesningen under moderat omroering. De foerste 4 ml tilsaettes i portioner paa 1 ml idet de tilsvarende vaerdier i millivolt aflaeses. Derefter tilsaettes de foelgende 2 ml i portioner paa 0,20 ml. Endelig foretages tilsaetningerne igen i portioner paa 1 ml, indtil der i alt er tilfoert 10 ml. Efter hver tilsaetning ventes i ca. 30 sek., foer de tilsvarende aflaesninger i millivolt foretages. De aflaeste vaerdier afsaettes paa millimeterpapir som funktion af det tilsvarende antal milliliter titreroploesning, og potentialet i aekvivalenspunktet bestemmes paa grundlag af vendetangentpunktet for den opnaaede kurve.

4.2. 5 ml standard chloridoploesning anbringes i et 150 ml baegerglas sammen med 95 ml destilleret vand og 1 ml salpetersyre paa mindst 65 %. Elektroden anbringes, og der titreres under omroering indtil opnaaelse af potentialet i aekvivalenspunktet. Denne bestemmelse gentages, indtil der er opnaaet en god overensstemmelse mellem resultaterne. Denne kontrol boer gennemfoeres forud for hver seriebestemmelse af chlorider i proeverne.

4.3. 50 ml af den vin, der skal analyseres, anbringes i et 150 ml baegerglas, og der tilsaettes 50 ml destilleret vand og 1 ml salpetersyre paa mindst 65 % og titreres efter den under 4.2 angivne fremgangsmaade.5. ANGIVELSE AF RESULTATERNE

5.1. Beregninger:

Idet n angiver antallet af milliliter soelvnitrat titreroploesning, er chloridindholdet i analyseproeven:

20 × n udtrykt i milligram Cl pp. liter0,5633 × n udtrykt i milliaekvivalenter pp. liter32,9 × n udtrykt i milligram natriumchlorid pp. liter5.2. Repeterbarhed (r):

r = 1,2 mg Cl pp. literr = 0,03 maekv/lr = 2,0 mg NaCl/l5.3. Reproducerbarhed (R):

R = 4,1 mg Cl. pp. literR = 0,12 maekv/lR = 6,8 mg NaCl/l6. Bemaerk: Meget noejagtige bestemmelser.

Der henvises til den fuldstaendige titreringskurve opnaaet under bestemmelsen af analyseproeven med standard soelvnitratoploesningen.

a) 50 ml af den vin, der skal analyseres, anbringes i et 150 ml baegerglas, og der tilsaettes 50 ml destilleret vand og 1 ml salpetersyre paa mindst 65 %. Der titreres med soelvnitratoploesning ved tilsaetning af maengder paa 0,5 ml og aflaesning af det tilsvarende potentiale i millivolt. Af denne foerste titrering aflaeses det approksimative rumfang af den noedvendige maengde soelvnitratoploesning.

b) Bestemmelsen paabegyndes paa ny under de samme betingelser. Foerst tilsaettes titreroploesning i maengder paa 0,5 ml, indtil den tilfoerte maengde er 1,5 til 2 ml mindre end det under a) bestemte rumfang. Derefter tilsaettes maengder paa 0,2 ml, og der fortsaettes ud over det approksimativt aflaeste aekvivalenspunkt paa en symmetrisk maade ved tilsaetning af 0,2 ml og derefter 0,5 ml.

Endepunktet for bestemmelsen og det noejagtige rumfang af forbrugt soelvnitratoploesning opnaas:- enten ved at afsaette kurven og bestemme aekvivalenspunktet- eller ved beregningen:hvor:V = rumfang titreroploesning i aekvivalenspunktetV2 = rumfang titreroploesning inden det stoerste potentialespringDVi = konstant rumfang af tilsatte titreringsoploesningsmaengder,dvs. 0,2 mlDDE1 = sekundaer potentialeforskel inden den stoerste potentialevariationDDE2 = sekundaer potentialeforskel efter den stoerste potentialevariation.

Eksempel:

Maengde AgNO3 titreroploesningPotentiale E i mVForskel DESekundaer forskel DDE 0204 4 0,2208 0 4 0,4212 2 6 0,6218 0 6 0,8224 0 6 1,0230 2 8 1,2238 4 12 1,4250 10 22 1,6272 22 44 1,8316 10 34 2,0350 8 26 2,2376 6 20 2,4396

I dette eksempel befinder endepunktet for titreringen sig mellem 1,6 og 1,8 ml, eftersom det er i dette interval, at man har det stoerste spring i potentiale (DE = 44 mV). Den forbrugte maengde soelvnitrat til bestemmelse af chloriderne i proeven er:

12. SULFATER 1. METODERNES PRINCIP

1.1. Referencemetode:

Udfaeldning af bariumsulfat og vejning. Bariumphosphat udfaeldet under de samme betingelser fjernes ved vaskning af bundfaldet med saltsyre.

I tilfaelde af most eller vine fri for svovidioxid foreskrives en forudgaaende afsvovlning ved kogning uden luftens adgang.1.2. Hurtig forsoegsmetode:

Klassificering af vine i flere kategorier ved en saakaldt graensemetode baseret paa udfaeldning af bariumsulfat med en bariumion-titreroploesning.2. REFERENCEMETODE

2.1. Reagenser

2.1.1. 2 M saltsyre

2.1.2. Bariumchloridoploesning, 200 g/l BaCl2, 2H2O2.2. Fremgangsmaade

2.2.1. Generelt:

I et 50 ml centrifugeglas anbringes 40 ml analyseproeve, som tilsaettes 2 ml 2 M saltsyre og 2 ml bariumchloridoploesning paa 200 g/l. Der omroeres med en glasspatel, og spatelen skylles med en smule destilleret vand, hvorefter man lader oploesningen staa i 5 min. Derefter centrifugeres i 5 min., hvorefter centrifugatet dekanteres forsigtigt.

Bariumsulfatbundfaldet vaskes paa foelgende maade: der tilsaettes 10 ml 2 M saltsyre, bundfaldet opslaemmes og centrifugeres i 5 min., hvorefter den oeverste vaeske forsigtigt skilles fra. Bundfaldet vaskes yderligere to gange under samme betingelser med 15 ml destilleret vand hver gang.

Bundfaldet overfoeres kvantitativt med destilleret vand til en tareret platinkapsel og anbringes paa et vandbad ved 100° C til fuldstaendig inddampning. Det toerrede bundfald kalcineres flere gange kortvarigt over en flamme, indtil der opnaas en hvid rest. Man lader denne afkoele i en eksikkator og vejer.

Massen i mg af det fremkomne bariumsulfat betegnes m.2.2.2. Specielt for sulfitholdig most og vin med hoejt indhold af svovldioxid.

Foerst fjernes svovldioxiden.

I en konisk kolbe paa 500 ml, forsynet med en tragt med hane og et afledningsroer, anbringes 25 ml vand og 1 ml ren saltsyre (r20 = 1,15 1,18 g/ml). Denne oploesning bringes i kog for at fjerne luftindholdet, og der tilsaettes 100 ml vin via tragten med hane, samtidig med at kogningen opretholdes. Kogningen fortsaettes, indtil vaesken i den koniske kolbe er mindsket til ca. 75 ml, hvorefter den efter afkoeling kvantitativt overfoeres til en 100 ml maalekolbe. Der fyldes op til maalestregen med vand. Bestemmelsen af sulfater i en proevemaengde paa 40 ml foretages som angivet under 2.2.1.

2.3. Angivelse af resultaterne

2.3.1. Beregninger:

Sulfatindholdet udtrykt i mg pp. l af kaliumsulfat, K2SO4, er:18,67 × m

Sulfatindholdet i most eller vin udtrykkes i mg kaliumsulfatpp. l uden decimal.2.3.2. Repeterbarhed:

indtil 1 000 mg/l : r = 27 mg/lcirka 1 500 mg/l : r = 41 mg/l2.3.3. Reproducerbarhed:

indtil 1 000 mg/l : R = 51 mg/lcirka 1 500 mg/l : R = 81 mg/l3. HURTIG METODE

3.1. Reagenser

3.1.1. Bariumchlorid titreroploesning:

2,804 g bariumchlorid, BaCl2, 2H2O, og 10 ml saltsyre (r20 = 1,5 til 1,18 g/ml) oploeses i en tilstraekkelig stor maengde vand til at opnaa 1 l oploesning. 1 ml af denne oploesning udfaelder en maengde sulfationer svarende til 2 mg kaliumsulfat.

3.1.2. Svolvlsyre (r20 = 1,84 g/ml) i en fortyndet oploesning paa 1:10 (m/v).3.2. Fremgangsmaade:

I tre reagensglas anbringes 10 ml most eller vin. Til glas nr. 1 tilsaettes 3,5 ml, til glas nr. 2 5 ml og til glas nr. 3 10 ml bariumchloridoploesning. Vaesken omrystes og bringes i kog, hvorefter man lader den henstaa i én til to timer. Vaesken i hvert glas dekanteres og filtreres og deles i to dele. Til den foerste tilsaettes nogle draaber af den fortyndede svovlsyreoploesning, til den anden nogle draaber bariumchloridoploesning. Hvert glas undersoeges, og vaeskens gennemsigtighed eller uklarhed noteres. Hvert glas undersoeges, og vaeskens gennemsigtighed eller uklarhed noteres. Fortolkningen fremgaar af foelgende tabel:

VinBariumchloridFiltreret vin +Fortyndet svovlsyreBariumchloridoploesning1. forsoeg(ml)(ml)uklarklar103,5(mindre end 0,7 g K2SO4/l)

klar uklar

(over 0,7 g K2SO4/l)2. forsoeg105uklarklar(mindre end 1 g K2SO4/l)

klar uklar

(over 1 g K2SO4/l)3. forsoeg1010uklarklar(mindre end 2 g K2SO4/l)

klar uklar

(over 2 g K2SO4/l)

13. TOTALT SYREINDHOLD 1. DEFINITION

Vinens totale syreindhold er summen af titrerbare syrer, bestemt ved titrering til pH 7 med en indstillet basisk oploesning.

Kuldioxid er ikke omfattet af det totale syreindhold.2. METODENS PRINCIP

Potentiometrisk titrering eller titrering med bromthymolblaat som indikator og sammenligning med en farveproeve.3. REAGENSER

3.1. Stoedpudeoploesning, pH 7,0:Monokaliumphosphat (KH2PO4): 107,3 g

1 M natriumhydroxidoploesning (NaOH): 500 ml

Vand til 1 000 ml.

Standardstoedpudeoploesninger, som er i handelen, kan ligeledes anvendes.

3.2. 0,1 M natriumhydroxidoploesning (NaOH).

3.3. 4 g/l oploesning af bromthymolblaat

Bromthymolblaat (C27H28Br2O5S) 4 g96 % vol. neutral ethanol 200 mlEfter oploesning tilsaettes:Vand fri for CO2 200 ml1 M natriumhydroxidoploesning tilstraekkeligttil blaagroen farvereaktion (pH 7)ca. 7,5 mlVand til1 000 ml4. APPARATUR

4.1. Vandsugepumpe.

4.2. Sugekolbe paa 500 ml.

4.3. Potentiometer med skalainddeling i pH-enheder og med elektroder. Glaselektroden skal opbevares i destilleret vand. Elektroden med calomel/maettet kaliumchlorid skal opbevares i en maettet oploesning af kaliumchlorid. Oftest anvendes en kombineret elektrode, som skal opbevares i destilleret vand.

4.4. Baegerglas, paa henholdsvis 50 ml (vin) og 100 ml (rektificeret koncentreret most).5. FREMGANGSMAADE

5.1. Proeveforberedelse

5.1.1. Vin

Fjernelse af kuldioxiden. Ca. 50 ml vin anbringes i en sugekolbe, og kolben omrystes, samtidig med at der suges med vandsugepumpen. Omrystningen skal vare i et til to minutter.

5.1.2. Rektificeret koncentreret most

200 g noejagtigt afvejet rektificeret koncentreret most haeldes i en 500 ml maalekolbe. Der fortyndes til maerke med vand og blandingen homogeniseres.5.2. Potentiometrisk titrering

5.2.1. Kalibrering af pH-meteret

Kalibreringen af pH-meteret sker ved 20° C med en stoedpudeoploesning med pH 7,00 idet brugsanvisningen for det anvendte apparet foelges.5.2.2. Maaleteknik

I et baegerglas (4.4) anbringes en proeve forberedt som angivet under 5.1 paa 10 ml vin/50 ml rektificeret koncentreret most. Der tilsaettes ca. 10 ml destilleret vand, og fra buretten tilsaettes 0,1 M natriumhydroxidoploesning (3.2), indtil pH-vaerdien er lig med 7 ved 20° C. Tilsaetningen af basen skal ske langsomt og under stadig omrystning af oploesningen. Antallet af milliliter forbrugt 0,1 M NaOH betegnes n.5.3. Titrering med indikator (bromthymolblaat)

5.3.1. Foreloebig proeve: fremstilling af farveproeve

I et baegerglas (4.4) anbringes 25 ml kogt destilleret vand, 1 ml oploesning af bromthymolblaat (3.3) og en proeve forberedt som angivet under 5.1 paa 10 ml vin/50 ml rektificeret koncentreret most. Til oploesningen tilsaettes 5 ml af stoedpudeoploesningen pH 7 (3.1).5.3.2. Bestemmelse

I et baegerglas (4.4) anbringes 30 ml kogt destilleret vand, 1 ml oploesning af bromthymolblaat (3.3), og en proeve forberedt som angivet under 5,1, paa 10 ml vin/50 ml rektificeret koncentreret most. Til oploesningen tilsaettes 0,1 M natriumhydroxid (3.2), indtil der fremkommer en farve, som er identisk med farven af den foreloebige proeve (5.3.1). Antallet af milliliter forbrugt oploesning af 0,1 M natriumhydroxid betegnes n.6. ANGIVELSE AF RESULTATER

6.1. Beregningsmaade

6.1.1. Vin

Det totale syreindhold udtrykt i milliaekvivalenter pp. liter bliver:

A = 10 nDet angives med en decimalDet totale syreindhold udtrykt i g vinsyre pp. liter bliver:

A2 = 0,075· ADet angives med en decimal6.1.2. Rektificeret koncentreret most

- Det totale syreindhold udtrykt i milliaekvivalenter pp. kilogram rektificeret koncentreret most: a = 5 · n

- Det totale syreindhold udtrykt i milliaekvivalenter pp. kilogram totalsukker:P = 100 % indhold (m/m) totalsukker

Det angives med en decimal.6.2. Repeterbarhed (r) for titrering med indikator:

r = 0,9 maekv/lr = 0,07 g vinsyre/lfor hvidvine, rosévine og roedvine.6.3. Reproducerbarhed (R): for titrering med indikator (5.3)

For hvidvine og rosévine:R = 3,6 maekv/lR = 0,3 g vinsyre/l

For roedvine:R = 5,1 maekv/lR = 0,4 g vinsyre/l.

14. FLYGTIGE SYRER 1. DEFINITION

De flygtige syrer bestaar af de syrer, som tilhoerer eddikesyrens homologe raekke, og som findes i vinen i fri form og som salte.2. METODENS PRINCIP

Titrering af flygtige syrer, adskilt fra vinen ved vanddampdestillation.

Vinen befries foerst for kuldioxid.

Maengden af fri og bundet svovldioxid, som destilleres under disse betingelser, skal fratraekkes destillatets syreindhold.

Maengden af sorbinsyre, som eventuelt er tilsat vinen, skal ligeledes fratraekkes.

Bemaerk: Den salicylsyre, som i visse lande anvendes til at stabilisere vinen forud for analyse, genfindes delvis i destillatet. Det er noedvendigt at bestemme den og at traekke den fra destillatets syreindhold. Metoden er angivet i punkt 7 i dette kapitel.3. REAGENSER

3.1. Krystallinsk binsyre (C4H6O6)

3.2. 0,1 M natriumhydroxidopioesning (NaOH)

3.3. Saltsyre (r20 = 1,18 1,19 g/ml), fortyndet 1:4 (v/v)

3.4. (1 % phenolphtaleinoploesning i 96 % vol. neutral ethanal

3.5. 0,005 M iodoploesning (I2)

3.6. Krystallinsk kaliumodid (Kl)

3.7. Stivelsesoploesning, 5 g/l:5 g stivelse opslaemmes i ca 500 ml vand og bringes til kogning under omroering. Opslaemningen holdes kogende i ca. 10 min. Der tilsaettes 200 g natriumchlorid, afkoeles og fyldes op til 1 l med vand.

3.8. Maettet oploesning af natriumborat (Na2B4O7, 10 H2O), svarende til ca. 55 g/l ved 20 °C.4. APPARATUR

4.1. Vanddampsdestillationsapparat, bestaaende af:1. vanddampgenerator; den dannede vanddamp skal vaere fri for kuldioxid2. destillationskolbe med damproer3. destillationskolonne4. svaler.Dette apparat skal ofpylde foelgende tre forsoegsbetingelser:a) I destillationskolben anbringes 20 ml kogt vand; der opsamles 250 ml destillat, som tilsaettes 0,1 ml oploesning af 0,1 M natriumhydroxid (3.2) og 2 draaber phenolphtaleinoploesning (3.3); den fremkomne rosa farve skal vaere stabil i mindst 10 sek. (vanddamp fri for kuldioxid).b) I destillationskolben afpipetteres 20 ml 0,1 M eddikesyre, og der opsamles 250 ml destillat. Der titreres med 0,1 M natriumhydroxid (3.2). Den forbrugte maengde skal vaere mindst lig med 19,9 ml. (medrevet eddikesyre D 99,5 %).

c) I destillationskolben anbringes 20 ml af en oploesning af 1 M maelkesyre. Der opsamles 250 ml destillat og titreres med 0,1 M natriumhydroxid (3.2).Den forbrugte maengde skal vaere mindre end eller lig med 1,0 ml (destilleret maelkesyre d 0,5 %).Ethvert apparat eller enhver teknik, som er i overensstemmelse med disse proever, opfylder kravene til et officielt internationalt apparat eller en officiel international teknik.

4.2. Vandsugepumpe.

4.3. Sugekolbe.5. FREMGANGSMAADE

5.1.Proeveforberedelse: fjernelse af kuldioxid. Ca. 50 ml vin anbringes i en sugekolbe, og der omrystes samtidig med, at der suges med vandsugepumpen. Omrystningen boer vare et til to minutter.5.2. Vanddampdestillation

20 ml vin befriet for kuldioxid som beskrevet under 5.1 afpipetters i destillationskolben, og der tilsaettes ca. 0,5 g vinsyre (3.1). Der opsamles mindst 250 ml destillat.5.3. Titrering

Der titreres med 0,1 M natriumhydroxid (3.2) under tilstedevaerelse af 2 draaber phenolphtaleinoploesning (3.3), og det forbrugte volumen af natriumhydroxid betegnes n ml.

Der tilsaettes 4 draaber saltsyre, fortyndet 1:4 (3.4), 2 ml stivelse (3.7) og nogle kaliumiodidkrystaller (3.6). Den frie svovldioxid titreres med oploesningen af 0,005 M iod (3.5), og det forbrugte volumen betegnes n2 ml.

Derefter tilsaettes maettet natriumboratoploesning (3.8), indtil den rosa farve igen fremkommer. Det bundne svovldioxid titreres med 0,005 M iodoploesning (3.5), og det forbrugte volumen betegnes n" ml.6. ANGIVELSE AF RESULTATER

6.1. Beregningsmaade

Flygtige syrer udtrykt i milliaekvivalenterpp. liter med en decimal bliver:A = 5 (n - 0,1 n2 - 0,05 n")

Flygtige syrer udtrykt i g eddikesyre pp. liter med to decimaler bliver:0,300 (n - 0,1 n2 - 0,05 n")6.2. Repeterbarhed (r)

r = 0,7 maekv/lr = 0,04 g eddikesyre/l.6.3. Reproducerbarhed (R)

R = 1,3 maekv/lR = 0,08 g eddikesyre/l.

6.4.Vin tilsat sorbinsyre

Eftersom sorbinsyre medrives af vanddamp for 96 % vedkommende for et destillatvolumen paa 250 ml, skal denne syre fratraekkes de flygtige syrer, idet det vides, at 100 mg sorbinsyre svarer til et syreindhold paa 0,89 milliaekvivalenter, eller til 0,053 g eddikesyre, og idet indholdet af sorbinsyre (mg/l), som er bestemt andetsteds, er kendt.7. BESTEMMELSE AF SALICYLSYRE, DER MEDRIVES I DESTILLATET AF FLYGTIGE SYRER

7.1. Princip

Efter bestemmelse af de flygtige syrer og korrektion for svovldioxid, paavises tilstedevaerelsen af salicylsyre ved dannelse af violet farve efter proeven er gjort sur og tilsaetning af jern (III) salt.

Bestemmelse af salicylsyre, som medrives i destillatet med flygtige syrer, sker i et andet destillat med et volumen svarende til det, hvorpaa bestemmelse af flygtige syrer blev foretaget. I dette destillat bestemmes salicylsyren ved sammenlignende kolorimetri, og den traekkes fra surhedsgraden i destillatet af flygtige syrer.7.2. Reagenser

7.2.1. Saltsyre (HCl) (r20 = 1,18 til 1,19 g/ml).

7.2.2. Natriumthiosulphat (Na2 S2 O3, 5 H2O) 0,1 M.

7.2.3. Oploesning af jern (III) ammoniumsulphat (Fe2 (SO4)3, (NH4)2 SO4 · 24 H2O) 10 % (m/v).

7.2.4. Natriumsalicylat, 0,01 M.

Oploesningen indeholder 1,60 g/l natriumsalicylat (Na C7 H5 O3).7.3. Fremgangsmaade

7.3.1. Identifikation af salicylsyre i destillatet af flygtige syrer.

Strak