ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(143)

Uden at foregribe overvejelserne omkring reformforslagenes virkninger (som helhed) i betragtning 147-152 eller overvejelserne omkring regional selektivitet i betragtning 98-127 kan en lønskat, i henhold til hvilken alle virksomheder er skattepligtige med et fast beløb pr. ansat pr. år, i det mindste under visse omstændigheder anses for at være selektiv, når den anvendes i stedet for et generelt system til beskatning af selskabsoverskud og træder i stedet for et sådant system. Det er tilfældet, når de specifikke forhold ved Gibraltars økonomi tages i betragtning og navnlig ud fra den omstændighed, at der eksisterer en stor offshore-sektor uden skattemæssig tilstedeværelse, som vil slippe for enhver form for beskatning under lønskatte- og formueskattesystemet. Selv om et sådant system formelt finder anvendelse på alle virksomheder uden forskel, kommer det reelt de eksisterende »skattefritagne selskaber« til gode, som ikke har nogen beskæftigede i Gibraltar. Det udgør en specifik fordel til fordel for de virksomheder, som ikke har nogen reel tilstedeværelse i Gibraltar, og som i konsekvens heraf ikke pålignes selskabsskat. Denne fordel er ikke rent faktisk åben for samtlige virksomheder, som skal have lige adgang til foranstaltningen, jf. anden sætning i meddelelsens punkt 13. Faktisk begrænses den praktiske virkning af fordelen til visse virksomheder. Derudover udgør den af Gibraltar foreslåede lønskat i alt væsentligt ikke en rent skatteteknisk foranstaltning, jf. første led i meddelelsens punkt 13, fordi det ikke er en skatteteknisk justering af et almindeligt system, men vedrører skattegrundlaget. I dette specifikke tilfælde udgør fritagelsen ikke en foranstaltning, der forfølger en målsætning henhørende under den almindelige økonomiske politik, jf. andet led i meddelelsens punkt 13, fordi den ikke nedbringer visse produktionsomkostninger, men tværtimod forøger lønomkostningerne. Samme ræsonnement gælder tilsvarende på en formueskat, som anvendes i stedet for et almindeligt system med beskatning af et selskabs indtjening og erstatter et sådant system, i henhold til hvilket hver enkelt virksomheds skattepligt fastlægges med en procentsats svarende til den samme faste procentsats af dens skattepligt i forbindelse med almindelige ejendomssatser. En sådan foranstaltning stiller også de eksisterende »skattefritagne selskaber« mere fordelagtigt, som ikke har nogen fysisk tilstedeværelse i Gibraltar. I overensstemmelse hermed konkluderer Kommissionen, at ud fra dette tilfældes særlige omstændigheder og under hensyntagen til eksistensen af en stor offshore-økonomi i Gibraltar, er det foreslåede system materielt selektiv støtte.
(80)

Hr. de la Rochefoucauld afgiver udtalelse på vegne af »Aux amateurs de Livres international« den 2. januar 1997. Han protesterer mod og beklager, at CELF kan betjene udenlandske biblioteker og/eller institutionelle kunder og samtidig modtage støtte beregnet på at opfylde behovene på et andet marked. Han udtrykker et ønske om, at CELF begrænser sit salg til udenlandske boghandlere og ikke beskæftiger sig med andre kunder. Han skønner, at støtten giver CELF mulighed for at yde 3 procentpoint i ekstra forhandlerrabat til sine kunder. Han anser »støtten for hyklerisk«, han »er forundret over, at støtten kan udgøre over 60 % af det relevante ordrebeløb«. Han konkluderer, at støtten bidrager til at udbygge CELF's kommercielle aktiviteter. Han vurderer derfor, at støtten bør fordeles »mellem de berørte boghandlere i forhold til deres omsætning til tredjelande«, og at CELF bør have forbud mod at levere til andre kunder end boghandlere i udlandet.
(2)

De svenske myndigheder fremlagde i 2000 et flerårigt nationalt program for overvågning af campylobacter i slagtekyllinger med henblik på at opnå finansiel støtte fra Fællesskabet. Programmet har til formål at vurdere den grundlæggende forekomst i såvel den primære produktion som senere i fødevarekæden og gradvis styrke gennemførelsen af hygiejniske foranstaltninger på fjerkræbedrifter for at mindske forekomsten her og følgelig i hele fødevarekæden. Kommissionen godkendte programmet og vedtog, at der skulle ydes EF-støtte til det i et passende tidsrum, dog højst fire år, til dækning af nogle af Sveriges udgifter og til indsamling af værdifulde tekniske og videnskabelige data. Programmet blev indledt den 1. juli 2001.
(54)

De græske myndigheder har implicit erklæret sig enige i Kommissionens vurdering om, at de to omstridte foranstaltninger udgør statsstøtte, som er uforenelig med traktaten. Trods tilsagnet fra de græske myndigheder om at ophæve de to bestemmelser ved at forelægge en ændringslov herom for det græske parlament, har de endnu ikke gjort dette. Kommissionen må derfor afslutte proceduren, som blev indledt ved brev af 5. juni 2002, og vedtage en beslutning, som pålægger Grækenland at ophæve de to foranstaltninger og kræve tilbagebetaling af enhver støtte, som måtte være ydet på grundlag heraf.
(2)

I Tyskland og Finland er der udarbejdet programmer til udbygning af kontrolinfrastrukturerne med henblik på kontrol af planter og planteprodukter fra tredjelande. De har med henblik på disse programmer søgt om at få tildelt et finansielt EF-bidrag i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 998/2002 af 11. juni 2002 om nærmere bestemmelser for ydelse af et finansielt EF-bidrag til medlemsstaterne til udbygning af infrastrukturerne for plantesundhedskontrol af planter og planteprodukter fra tredjelande (2).
b)

når det drejer sig om flomme og nyrer, med: — 1,90 % for kroppe i klasse S og E — 2,11 % for kroppe i klasse U — 2,54 % for kroppe i klasse R — 3,12 % for kroppe i klasse O — 3,35 % for kroppe i klasse P.
(1)

Fællesskabet bør yde finansiel støtte til de EF-referencelaboratorier, der er udpeget af Fællesskabet, til varetagelsen af de funktioner og opgaver, der er fastsat i følgende direktiver og beslutninger: — Rådets direktiv 2001/89/EF af 23. oktober 2001 om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest (2) — Rådets direktiv 92/66/EØF af 14. juli 1992 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af Newcastle disease (3) — Rådets direktiv 92/40/EØF af 19. maj 1992 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza (4) — Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin (5) — Rådets direktiv 93/53/EØF af 24. juni 1993 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse fiskesygdomme (6) — Rådets direktiv 95/70/EF af 22. december 1995 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme hos toskallede bløddyr (7) — Rådets direktiv 92/35/EØF af 29. april 1992 om fastsættelse af regler for kontrol med og foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest (8) — Rådets direktiv 2000/75/EF af 20. november 2000 om vedtagelse af specifikke bestemmelser vedrørende foranstaltninger til bekæmpelse og udryddelse af bluetongue hos får (9) — Rådets beslutning 2000/258/EF af 20. marts 2000 om udpegning af et institut, der skal opstille de nødvendige kriterier for standardisering af serologiske test til kontrol af rabiesvacciners virkning (10) — Rådets direktiv 2002/60/EF af 27. juni 2002 om specifikke bestemmelser for bekæmpelse af afrikansk svinepest og om ændring af direktiv 92/119/EØF for så vidt angår Teschener syge og afrikansk svinepest (11) — Rådets beslutning 96/463/EF af 23. juli 1996 om udpegelse af det referenceorgan, som skal deltage i arbejdet med at gøre prøvemetoderne og vurderingen af prøveresultaterne ensartede for racerent avlskvægs vedkommende (12).
(6)

Efter at have udført forsøg på forskelligt legetøj, fremstillet af materialer, der kan udvide sig, har de spanske myndigheder konkluderet, at legetøj kan udvide sig yderligere, hvis det nedsænkes i længere tid end de 24 timer, der er specificeret i punkt 8.14. Når det tages i betragtning, at det kan tage mere end 24 timer for en genstand at passere mave-tarmkanalen, er en periode på 24 timer som specificeret for denne prøvning muligvis ikke tilstrækkelig til at vurdere risikoen for fysisk skade ved slugning af småt legetøj eller små legetøjskomponenter.
(120)

De skibsværfter, som drager fordel af den tidligere fastslåede ulovlige støtte, tilhører nu IZAR, og denne ulovlige støtte burde derfor tilbagebetales af IZAR. Ændringen af skibsværfternes ejerskab fra AESA eller SEPI til IZAR betyder ikke, at tilbagebetalingen af støtten påhviler den tidligere ejer af de berørte virksomheder. Grunden hertil er, at selskaberne ikke blev overdraget til IZAR på markedsvilkår og ved åbne og gennemsigtige udbud, men i form af en omstrukturering af virksomhederne inden for den samme koncern, SEPI, ved anvendelse af en symbolsk pris. Domstolen fastslog i to nye domme (sag C-390/98, H.J. Banks (34), præmis 77, og sag C-277/00, Tyskland mod Kommissionen (35), præmis 80), at i den udstrækning virksomheder er købt på ikke-diskriminerende konkurrencevilkår og pr. definition til markedsprisen (dvs. til højeste pris, som en privat investor, der handlede på normale konkurrencevilkår, var parat til at betale for disse selskaber i den situation, som de befandt sig i), bl.a. efter at have modtaget statsstøtte, er støtteelementet blevet vurderet til markedsprisen og indbefattet i købsprisen. Kun under disse omstændigheder kan vinderne af udbuddet ikke anses for at have haft nogen fordel i forhold til de øvrige aktører på markedet. Det kan derfor ikke kræves, at de tilbagebetaler det pågældende støtteelement. Det fremgår tydeligt af beskrivelsen af omstændighederne i dette tilfælde, at disse betingelser ikke er opfyldt. Domstolen understregede endvidere i de forenede sager C-328/99 og C-399/00, Italien og SIM 2 Multimedia SpA mod Kommissionen (36), præmis 38, at salget af andele i en virksomhed, der modtager ulovlig støtte fra en aktionær til en tredjepart, ikke påvirker reglen med krav om tilbagebetaling af støtten. I den foreliggende sag købte Bazán/IZAR, der ejer det statslige selskab SEPI, andele i virksomheder, der også var en del af SEPI-koncernen, og opløste dem som juridiske enheder. Som overtager af skibsværfter, der tidligere var selvstændige i juridisk forstand (i deres egenskab af aktieselskaber), er IZAR nu modtageren og skal tilbagesøge den givne støtte til disse skibsværfter.
(66)

Af de ovenfor anførte grunde undersøgte Kommissionen andre foreliggende oplysninger for at få en mere troværdig og fuldstændig analyse af markedet. Udviklingen for DRAM-hukommelser på verdensmarkedet kan ligeledes måles i volumen. De to mest relevante og generelt anvendte statistikker for volumen er unit shipments (enhedsleveringer) og megabytes (megabyte). Udviklingen for DRAM-hukommelser på verdensmarkedet i den relevante periode i henhold til disse statistikker gengives i efterfølgende tabeller (15): Tabel 6 Unit shipments (mio. enheder) 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Gennemsnitlig årlig vækst 3 236 3 668 3 636 4 020 4 227 4 247 5,59 %

Tabel 7 Megabytes (mio. megabytes) 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Gennemsnitlig årlig vækst 5 289 10 814 19 367 31 919 52 583 73 277 69,17 % Ovennævnte tal viser en fast positiv tendens på markedet for DRAM-hukommelser i den relevante periode. Det er vigtigt at fremhæve, at vækstraten for markedet i perioden 2000-2001 (5,1 % i unit shipments og 64,7 % i megabytes) er sammenlignelig med den gennemsnitlige årlige vækstrate, der er iagttaget for hele perioden. Dette forhold tyder stærkt på, at den særligt lave transaktionsværdi for det skønnede forbrug i 2001 hovedsageligt kan forklares ved det unormale prisfald i dette år. Som Kommissionen og Rådet allerede har anerkendt det i de to ovenfor nævnte forordninger (se fodnote 11), skyldtes dette prisfald hovedsageligt den subsidierede import fra Korea.
(3)

I henhold til artikel 6, stk. 5, i direktiv 2002/96/EF kan behandling af WEEE også finde sted uden for den pågældende medlemsstat eller Fællesskabet, forudsat at transporten heraf finder sted i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (2). Medlemsstater, der sender affald af elektrisk og elektronisk udstyr til behandling i andre medlemsstater, eller som eksporterer sådant affald til behandling i tredjelande, bør have mulighed for at medregne den eksporterede mængde i målene i artikel 7, stk. 2, i direktiv 2002/96/EF, hvis det pågældende affald er indsamlet af den eksporterende medlemsstat.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 114/13

RÅDETS AFGØRELSE

af 26. april 2005

om hjemstedet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser

(2005/358/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til artikel 15, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (1) (i det følgende benævnt »agenturet«) —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Agenturet har hjemsted i Warszawa (Polen).

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Luxembourg, den 26. april 2005. På Rådets vegne F. BODEN Formand

(1) EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1.
(8)

Hovedaftalen tog sigte på at opretholde markedsandele og samordne prisforhøjelser og var baseret på en skriftlig »kontrakt« af 1971. For at nå dette mål blev de deltagende virksomheders udførlige salgsoplysninger nøje kontrolleret af et uafhængigt organ (AC Treuhand efter 1993), kunderne blev fordelt mellem virksomhederne, og i tilfælde af afvigelser fra den planlagte markedsandel blev der ydet kompensation eller foretaget en omfordeling af kunderne. Der blev afholdt regelmæssige møder for at finjustere aftalen. Aftalen omfattede mange delarrangementer for bestemte produktkategorier eller underkategorier eller for forskellige regioner. Nogle af disse delarrangementer har kun været anvendt i en begrænset periode eller er blevet indarbejdet i andre delarrangementer. Perorsa var involveret i et spansk delarrangement.
(5)

I overensstemmelse med artikel 104, stk. 7, i traktaten og artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 vedtog Rådet den 5. juli 2004 en henstilling rettet til de ungarske myndigheder med henblik på at bringe det uforholdsmæssigt store underskud til ophør snarest muligt og tage skridt til på mellemlang sigt og på troværdig og holdbar vis at nå målet om at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2008, i forlængelse af den kurs for nedbringelse af underskuddet, der er fastsat i det konvergensprogram, de ungarske myndigheder har forelagt, og som Rådet tilsluttede sig i sin udtalelse af 5. juli 2004 (4). Henstillingen fastsatte den 5. november 2004 som frist for den ungarske regering til at tage effektive skridt til at gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målet for underskuddet i 2005 på 4,1 % af BNP. I den henstilling henstillede Rådet også til Republikken Ungarn beslutsomt at gennemføre de foranstaltninger, der er redegjort for i konvergensprogrammet fra maj 2004, og holde sig parat til at træffe sådanne supplerende foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at nå målet for det offentlige underskud i 2004 på 4,6 % af BNP. Desuden opfordrede Rådet de ungarske myndigheder til at udnytte enhver mulighed for at fremskynde finanspolitisk justering, iværksætte de påtænkte reformer af den offentlige forvaltning, sundhedssystemet og uddannelsessystemet og sikre, at der er tilstrækkelig finansiel dækning for de planlagte skattelettelser, og gøre gennemførelsen heraf betinget af, at underskudsmålene opfyldes.
(72)

Der kan drages en parallel til punkt 11.4 i EF-rammebestemmelser for statsstøtte i landbrugssektoren. I henhold til denne bestemmelse accepterer Kommissionen, at der kan ydes støtte på op til 100 % af de reelle udgifter til bekæmpelse af dyre- eller plantesygdomme, der udføres som led i et program på EF-, nationalt eller regionalt plan for forebyggelse, bekæmpelse eller udryddelse af den pågældende sygdom. I forbindelse hermed skal der foreligge love eller administrative bestemmelser om, at de kompetente nationale myndigheder skal gribe ind over for den pågældende sygdom. Kun sygdomme, der berører de offentlige myndigheder, og ikke foranstaltninger, som det med rimelighed kan kræves, at landbrugerne selv tager ansvaret for, kan omfattes af støtteforanstaltninger. Formålet med støtteforanstaltningerne kan være enten forebyggelse, erstatning eller en kombination af disse formål. Da problemet i denne sag opstod, forelå der ingen nationale bestemmelser eller fællesskabsbestemmelser på dette område, men den hurtige vedtagelse af bestemmelserne i juli 2001 om fastlæggelse af grænseværdier for forekomsten af visse polycykliske aromatiske kulbrinter i olie af olivenpresserester viste tydeligt, at problemet optog befolkningen.
(5)

I overensstemmelse med artikel 104, stk. 7, i traktaten og artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 vedtog Rådet en henstilling til den græske regering om senest den 5. november 2004 at træffe virkningsfulde foranstaltninger med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2005. I den henstilling henstillede Rådet til Den Hellenske Republik at bringe den aktuelle situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør så hurtigt som muligt og senest i 2005 og træffe korrigerende foranstaltninger af især strukturel karakter svarende til mindst 1 % af BNP kumuleret over 2004-2005, men helst ligeligt fordelt på de to år. Rådet henstillede endvidere til Den Hellenske Republik at sikre en markant mindskelse af den offentlige bruttogældskvote i retning af traktatens referenceværdi i et tilfredsstillende tempo og i den forbindelse være særlig opmærksomme på andre faktorer end nettolåntagningen, der bidrager til forandringerne i gældsniveauet. Endelig blev det henstillet til Den Hellenske Republik øjeblikkeligt at forbedre indsamlingen og behandlingen af oplysninger om de offentlige finanser for at korrigere de alvorlige mangler, der var blevet afsløret med hensyn til budgetstatstikker.
(46)

I henhold til punkt 4.2 i rammebestemmelserne og for så vidt angår investeringer, der er forbundet med forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter, bemærkes det, at der kun må ydes støtte i de tilfælde, hvor følgende betingelser er opfyldt: a) Virksomhedernes økonomiske levedygtighed er blevet påvist ved en vurdering af udsigterne for virksomheden. b) Virksomhederne skal som minimum opfylde mindstekravene med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd. Hvis investeringerne imidlertid foretages for at opfylde nyindførte mindstekrav for miljø, hygiejne og dyrevelfærd, kan der ydes støtte for at opfylde disse nye krav. c) Støttesatsen må ikke overstige 40 % (50 % i mål 1-regioner). d) De støtteberettigede udgifter må kun omfatte: bygning, erhvervelse eller forbedring af fast ejendom; nye maskiner og nyt udstyr, herunder edb-programmel; generalomkostninger, såsom honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, gennemførlighedsundersøgelser, erhvervelse af patenter eller licenser, op til 12 % af de ovenfor nævnte udgifter; køb af jord, herunder advokatomkostninger, skatter og tinglysningsomkostninger. e) Der må ikke ydes støtte til produkter, for hvilke der ikke kan findes normale afsætningsmuligheder på markedet. f) Støtte til investeringer med støtteberettigede udgifter på over 25 mio. EUR skal specielt anmeldes til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3.
(5)

Ifølge ovennævnte forordning skal der fra den 1. januar 2005 være observatører om bord på fartøjer, der driver partrawlfiskeri. Bifangst af hvaler i pelagisk partrawling er et komplekst problem, og der blev specifikt fokuseret på det i Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) omfattende videnskabelige undersøgelse af og rådgivning om bifangst af hvaler ved fiskeri (5). ICES anførte, at der også fanges delfiner i andre fiskerier end partrawling efter bars, og at der er behov for omfattende overvågning af en lang række trawlfiskerier i dette område, inden ICES kan udtale sig mere præcist om behovet for afbødende foranstaltninger. ICES fandt navnlig, at et forbud mod pelagisk partrawling efter bars ville være en arbitrær foranstaltning, som sandsynligvis ikke ville kunne bidrage til at nå det ønskede mål. Et forbud mod partrawling efter bars i Det Forenede Kongeriges kystfarvande i den vestlige del af Den Engelske Kanal vil sandsynligvis medføre, at fiskeriindsatsen forskydes til de omkringliggende områder, uden at dette nødvendigvis nedbringer bifangsten af almindelige delfiner.
(15)

For det fjerde stillede Kommissionen spørgsmålstegn ved de år, der var valgt som grundlag for fastsættelsen af produktionen for et normalt år med henblik på beregning af tabet. Ifølge punkt 11.3.2 i rammebestemmelserne skal bruttoproduktionen i et normalt år beregnes på grundlag af den gennemsnitlige bruttoproduktion i de foregående tre år, eksklusive år, hvor der er betalt kompensation som følge af ugunstige vejrforhold. De italienske myndigheder har imidlertid beregnet tabet på grundlag af de tre år forud for de ovennævnte ugunstige vejrforhold. Imidlertid havde — som myndighederne selv erkender — bedrifter, der dyrkede disse to frugttyper, i løbet af de pågældende tre år modtaget rentegodtgørelser for lån til kompensation for skader som følge af dårlige vejrforhold, svarende til mindst 35 % af den salgbare bruttoproduktion, uden at der dog blev ydet specifik kompensation til fersken- og nektarinsektoren. Med disse oplysninger in mente er det vanskeligt at forestille sig, at fersken- og nektarindyrkningen havde været skånet for det dårlige vejr, som ellers havde ramt hele bedriften, og at en landbruger, hvis bedrift var ramt i sin helhed, havde kunnet modtage støtte for alle sine afgrøder bortset fra fersken- og nektarinafgrøderne.
Italien bør træffe alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at støtten betales tilbage af modtagerne, undtagen i individuelle tilfælde, som i overensstemmelse med betragtning 50, 51 og 52 opfylder betingelserne for forenelighed med fællesmarkedet i medfør af undtagelsen i traktatens artikel 87, stk. 2, litra b). Med henblik herpå bør Italien kræve, at støttemodtagerne tilbagebetaler støtten senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning. Den støtte, der skal tilbagebetales, skal indeholde renter beregnet efter reglerne i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (13).

Italien tilsender Kommissionen en særlig formular om udviklingen i tilbagebetalingen af støtten og udarbejder en liste over støttemodtagere, der skal tilbagebetale støtte, og angiver tydeligt, hvilke konkrete foranstaltninger man har truffet for at sikre en øjeblikkelig og effektiv tilbagebetaling af støtten. I løbet af to måneder efter meddelelsen af denne beslutning fremsender Italien endvidere dokumentation for, at procedurerne for inddrivelse af den ulovligt udbetalte støtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, er påbegyndt over for støttemodtagerne (f.eks. meddelelser, tilbagebetalingsordrer m.m.) —
(114)

Betingelserne for, at regional investeringsstøtte er forenelig med fællesmarkedet, er fastsat i skibsbygningsforordningens artikel 7. For det første skal foranstaltningerne vedrøre en region, der er omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) eller c). For det andet kan støtteintensiteten ikke overstige det loft, der er fastsat i forordningen. For det tredje skal foranstaltningerne tage sigte på at støtte investeringer i opgradering eller modernisering af værfterne med henblik på at forbedre produktiviteten i bestående anlæg. For det fjerde må støtten ikke være forbundet med en finansiel omstrukturering af værftet. For det femte må støtten kun anvendes til støtteberettigede udgifter som defineret i de gældende EF-retningslinjer for regionalstøtte (18) (i det følgende benævnt »retningslinjerne for regionalstøtte«).