Årsberetning vedrørende EKSF

for regnskabsåret 1998, med Kommissionens svar

(1999/C 338/01)

(EKSF-traktatens artikel 45 C, stk. 4, og artikel 88 i finansforordningen af 21. december 1977, senest ændret ved Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2779/98 af 17. december 1998)

INDHOLD

>TABELPOSITION>

KAPITEL 1 EKSF'S SOLVENS OG UDVIKLINGEN I DE VIGTIGSTE AKTIVITETER

Indledning

1. Dette kapitel omhandler EKSF's solvens pr. 31. december 1998 og udviklingen i de vigtigste budgetaktiviteter og finansielle aktiviteter i løbet af regnskabsåret. EKSF's solvens er af stor betydning, og navnlig af følgende grunde:

a) Hovedparten af EKSF's lån finansieres med banklån eller ved udstedelse af obligationer, og EKSF yder kun meget få lån af egne midler. Det er derfor vigtigt, at EKSF har den højeste kreditværdighed på finansmarkederne, hvilket kræver en særdeles god solvens.

b) Langt de fleste EKSF-lån ydes over lån optaget direkte med henblik på udlån (som er bestemmende for rentesats, valuta og forfaldsdato). Den største bankrisiko er derfor risikoen for, at lånene ikke tilbagebetales. Der kan være andre risici i tilfælde af uligevægt mellem långivning og låntagning som følge af, at en debitor misligholder sine forpligtelser.

c) Paris-traktaten udløber i år 2002, og derfor bør man være opmærksom på udviklingen i den egenkapital, der er nødvendig for at sikre EKSF's solvens helt til udløbstidspunktet og også efter udløbstidspunktet, hvor der stadig skal betales renter og afdrag på de resterende lån.

EKSF's solvens

Solvensnøgletal

2. Siden 1994 har Retten først og fremmest beregnet EKSF's solvens på grundlag af nøgletallet i Rådets direktiv 89/647/EØF(1). Dette nøgletals nævner udgøres af aktivposterne og posterne uden for balancen, vægtet i overensstemmelse med retningslinjerne i direktivet. I tælleren medtager Kommissionen til gengæld kun garantifonden og det ikke-fordelte resultat, og ikke andre poster, der kunne anses for at være en del af EKSF's egenkapital. Den definition af egenkapitalen, der anvendes til beregning af solvensnøgletallet, er en fortolkning af direktivet, der er udtryk for en tilstrækkelig forsigtig vurdering.

3. Pr. 31. december 1998 er EKSF's solvensnøgletal 32,8 % mod 28,3 % pr. 31. december 1997. Denne udvikling, der skyldes en stigning i garantifonden (6 %) og navnlig den store formindskelse af de udestående lån, er en følge af Kommissionens beslutning(2) om at bringe reserverne op på et niveau svarende til 100 % af de lån, der løber efter år 2002, og som ikke er dækket af en medlemsstats garanti. Solvensnøgletallet vil derfor gradvist nå op på 100 %.

Hensættelse til dækning af større risici

4. Paris-traktaten udløber i år 2002, og det influerer allerede væsentligt på EKSF's aktivitetsniveau. EKSF's samlede udlånsportefølje mindskes og omfatter stadig færre debitorer. Rådets direktiv om overvågning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer(3) vedrører denne form for risici forbundet med, at engagementer i for høj grad koncentreres på en enkelt debitor. I årsberetningerne om EKSF for regnskabsåret 1994 (punkt 1.5) og for regnskabsåret 1995 (punkt 1.6)(4) mindede Retten om de to grænser fastsat i dette direktiv.

5. For at forebygge risikoen forbundet med en sådan koncentration hensatte Kommissionen i 1995 et beløb til store engagementer. Denne hensættelse svarer til det beløb, man når frem til ved at beregne overskridelserne af ovennævnte to grænser efter retningslinjerne i bilag VI til Rådets direktiv 93/6/EØF(5). Selv om dette direktiv egentlig ikke dækker de særlige forhold, der er gældende for EKSF, er der her brugt en metode, som resulterer i en tilstrækkelig forsigtig politik med hensyn til de overskridelser, der er en følge af tidligere transaktioner. Hensættelsen pr. 31. december 1997 var på 27 mio. ECU, men pr. 31. december 1998 på kun 23 mio. ECU. Denne udvikling skyldes en formindskelse af disse aktiver på grund af tilbagebetalinger i 1998.

Specifikke værdireguleringer

6. I henhold til Rådets årsregnskabsdirektiver(6) skal hver post på balancens aktivside værdiansættes særskilt, og der skal om nødvendigt foretages specifikke værdireguleringer. På balancen pr. 31. december 1997 var beløbet under specifikke værdireguleringer vedrørende udlån, inklusive renter, 170 mio. ECU, mens det på balancen pr. 31. december 1998 var faldet til 130 mio. ECU(7), dvs. - 24 %. Dette fald skyldes primært, at en fordring(8) med værdiregulering på en misligholdende debitor er taget ud af balanceposten "Værdipapirer". Denne debitor har i forbindelse med gældsomlægning i 1998 udstedt nye finansielle instrumenter som erstatning for en del af lånene. Var dette beløb ikke taget ud af balanceposten, ville beløbet under værdireguleringen have været 185,2 mio. ECU.

7. Kommissionen har foretaget analyser af den finansielle stilling for de øvrige risikodebitorer, dvs. hvor der ikke er stillet en førsteklassesgaranti for gælden til EKSF(9), og den har foretaget de nødvendige værdireguleringer.

Udviklingen i EKSF's udgifter og indtægter

8. Forpligtelserne på EKSF's aktionsbudget faldt yderligere i 1998 (med 14,9 %, jf. tabel 1). Dette skyldes primært, at tilpasningsstøtten (- 25,1 mio. ECU) var faldet, og i mindre omfang, at der ikke var nye rentegodtgørelser, da der ikke var ydet et eneste lån med rentegodtgørelse i 1998(10). Desuden var forpligtelserne 60 mio. ECU mindre end budgetoverslaget på grund af faldet i tilpasningsstøtten (traditionel støtte og sociale foranstaltninger (- 30 mio. ECU)) og i omstillingsstøtten (- 30 mio. ECU). For så vidt angår omstillingsstøtten, forelagde Kommissionen den 10. juni 1998 et udkast til beslutning i henhold til EKSF-traktatens artikel 95 om overførsel af et beløb på højst 60 mio. ECU fra EKSF's aktionsbudget til Den Europæiske Unions almindelige budget med henblik på en styrkelse af fællesskabsinitiativerne Rechar II og Resider II(11). Rådet afgav ikke positiv udtalelse, så dette udkast blev ikke vedtaget, og beløbet blev ikke overført.

9. Indtægterne faldt på ny efter stigningen i 1997, der skyldtes særlige forhold(12). Denne udvikling skyldes primært to modsatrettede faktorer: for det første er 1998 det første år, hvor EKSF-afgiften er på nul, og for det andet er det andet år i træk, hvor der annulleres forpligtelser for et meget stort beløb.

10. Mod forventet er der for tredje år i træk overskud på budgettet, og derfor kunne garantifonden og hensættelsen til EKSF's aktionsbudget forhøjes yderligere med henholdsvis 30 mio. ECU og 26 mio. ECU (jf. tabel 2 og 3). Hensættelsen vil i givet fald blive brugt i de kommende regnskabsår.

Udviklingen i EKSF's balance

11. EKSF's balancesum er fra 31. december 1997 til 31. december 1998 blevet formindsket med 903 mio. ECU (eller 15,2 %) (jf. tabel 4). Denne formindskelse skyldes især, at der er sket et fald i de samlede udlån af lånte midler. I regnskabsåret 1998 blev der tilbagebetalt 690,6 mio. ECU på lån, mens EKSF kun udbetalte 19,7 mio. ECU i nye lån (jf. tabel 5).

12. De samlede udlån af lånte midler, der beløb sig til 2898 mio. ECU pr. 31. december 1998, vil den 23. juli 2002 være faldet til ca. 730 mio. ECU (før værdireguleringer). Ca. 90 % af dette beløb er ikke dækket af førsteklassesgarantier. Det sidste af disse lån forfalder i år 2019. Ovennævnte beløb er beregnet på grundlag af lån udbetalt inden den 31. december 1998. I henhold til en kommissionsbeslutning(13) må der ikke bevilges nye lån, der medfører binding af reserver, og som udløber efter EKSF-traktatens udløb.

13. De likvide midler udgjorde 39 % af EKSF's aktiver pr. 31. december 1998 og er den næstvigtigste post efter udlån. Tabel 6 viser de pågældende aktivposter og de vigtigste modposteringer på passivsiden.

Konklusion

14. Regnskabsåret 1998 gav overskud for tredje år i træk, hvilket for det første skyldes, at betydelige forpligtelsesbeløb bortfaldt, og for det andet, at der blev opfyldt færre forpligtelser end forventet. Derfor kunne EKSF styrke sin solvens væsentligt og foretage de nødvendige hensættelser og værdireguleringer.

15. Traktaten udløber snart, og de kumulerede reserver skal for det første sikre gennemførelsen af budgetaktiviteterne, selv om EKSF-afgiften er faldet til nul i 1998, og for det andet efterhånden bringe garantifonden op på et niveau, der minus specifikke værdireguleringer svarer til 100 % af det samlede udestående, der ikke er dækket af en medlemsstats garanti, og som endnu ikke er forfaldet pr. 23. juli 2002. I henhold til Det Europæiske Råds resolution om vækst og beskæftigelse vedtaget i Amsterdam skal de disponible reserver til den tid endvidere anvendes til en forskningsfond til sektorer, der er knyttet til kul- og stålindustrien.

KAPITEL 2 REVISIONSERKLÆRING VEDRØRENDE EKSF

16. Retten har i henhold til artikel 45 C i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) revideret EKSF's regnskaber med henblik på at afgive en erklæring til Europa-Parlamentet og Rådet om disse regnskabers rigtighed og om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.

17. Kommissionen er ansvarlig for udarbejdelsen af EKSF's årsregnskab pr. 31. december 1998, som er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(14).

18. Retten konkluderer i beretningen om EKSF's årsregnskab pr. 31. december 1998(15), der svarer til revisionserklæringen om regnskabernes rigtighed, og som er offentliggjort sammen med årsregnskabet, at årsregnskabet "giver et retvisende billede af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs aktiver og finansielle stilling pr. 31. december 1998 og af resultatet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 1998".

19. Retten har endvidere efterprøvet lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for EKSF's regnskab for regnskabsåret 1998. Den har foretaget denne revision i overensstemmelse med almindeligt anerkendte revisionsprincipper, som anvendes på internationalt plan, og har i den forbindelse støttet sig til systemanalyser og test.

20. Det er Rettens opfattelse, at der er tilstrækkelig sikkerhed for, at transaktionerne som helhed betragtet er lovlige og formelt rigtige.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 22. og 23. september 1999.

På Revisionsrettens vegne

Jan O. KARLSSON

Formand

(1) Rådets direktiv 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensnøgletal for kreditinstitutter, EFT L 386 af 30.12.1989, s. 14.

(2) Questions liées à l'expiration du traité CECA - activités financières (PV(96) 1306). Drøftelse på grundlag af SEK-dokumenterne (96) 1492 til/3.

(3) Rådets direktiv 92/121/EØF af 21. december 1992 om overvågning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer, EFT L 29 af 5.2.1993, s. 1.

(4) Revisionsrettens årsberetning om EKSF for regnskabsåret 1994,EFT C 329 af 7.12.1995, s. 3. Revisionsrettens årsberetning om EKSF for regnskabsåret 1995,EFT C 377 af 13.12.1996, s. 3. Grænserne gælder for omfanget af det engagement, EKSF kan indgå med samme tredjemand (kunde eller gruppe af kunder):

a) EKSF's engagement indgået med en enkelt tredjemand må ikke overstige 25 % af EKSF's egenkapital.

b) EKSF's "store engagementer" må tilsammen ikke overstige 800 % af egenkapitalen. Et engagement indgået med en enkelt kunde betragtes som stort, når det udgør 10 % eller mere af egenkapitalen.

(5) Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag,EFT L 141 af 11.6.1993, s. 1.

(6) Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer, EFT L 222 af 14.8.1978, s. 11. Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, EFT L 372 af 31.12.1986, s. 1.

(7) Jf. EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998: specifikke værdireguleringer vedrørende udlån (130 mio. ECU, note 5.1).

(8) Litra b) i note 6.2 til EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998.

(9) Garantier stillet af medlemsstaterne i Den Europæiske Union og organer på tilsvarende niveau (offentligretlige foretagender og statsejede industrivirksomheder i medlemsstaterne) og bankgarantier anses for at være førsteklassesgarantier.

(10) Fastlæggelse af låne-/udlånspolitikken med henblik på traktatens udløb, EFT C 175 af 28.6.1994.

(11) Dokument SEK(98) 967 endelig udg.

(12) Årsagerne til denne stigning er anført i punkt 1.8 i Revisionsrettens årsberetning om EKSF for regnskabsåret 1997, EFT C 352 af 18.11.1998.

(13) Fastlæggelse af låne-/udlånspolitikken med henblik på traktatens udløb, EFT C 175 af 28.6.1994.

(14) EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998, EFT C 240 af 25.8.1999.

(15) Revisionsrettens beretning om EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998, EFT C 240 af 25.8.1999.

Tabel 1

Udviklingen i budgetudgifter og -indtægter fra 1991 til 1998

>TABELPOSITION>

Kilde:

EKSF's regnskaber for de pågældende regnskabsår.

Tabel 2

Bevægelser i 1998 på hensættelsen til finansiering af EKSF's aktionsbudget

>TABELPOSITION>

Kilde:

EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998, note 16.

Tabel 3

Udviklingen i EKSF's egenkapital i 1998

>TABELPOSITION>

Kilde:

EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998.

Tabel 4

Udviklingen fra den 31. december 1997 til den 31. december 1998 i EKSF's balance før fordelingen af resultatet

>TABELPOSITION>

Kilde:

EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998.

Tabel 5

Lån udbetalt af EKSF i medfør af artikel 54, 56 og 95 i perioden 1989 - 1998

>TABELPOSITION>

Kilde:

Tal fra Kommissionen (GD II).

Tabel 6

Udviklingen fra den 31. december 1997 til den 31. december 1998 i EKSF's likvide midler og de vigtigste modposteringer på passivsiden

>TABELPOSITION>

Kilde:

EKSF's regnskaber pr. 31. december 1998.

KOMMISSIONENS SVAR

Kommissionen har intet at bemærke. Den glæder sig over, at Revisionsrettens beretning ikke indeholder kritik, og at der fremsættes forslag om tillidserklæring.