Berigtigelse til Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 af 12. marts 2010 om fastlæggelse af lister over tredjelande, tredjelandsområder og dele heraf, som er godkendt med hensyn til indførsel af visse dyr og fersk kød til EU, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikater

( De Europæiske Fællesskabers Tidende L 73 af 20. marts 2010 )

Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 læses således:

3. Den kompetente myndighed foretager regelmæssig audit for at sikre, at antallet af sendinger og mængden af produkter, der føres ud af EU's område, stemmer overens med det antal og de mængder, der føres ind.

1. Uanset artikel 16 er transit ad vej eller jernbane gennem EU mellem de i Kommissionens beslutning 2009/821/EF (20) anførte udpegede grænsekontrolsteder i Letland, Litauen og Polen af sendinger, der kommer fra og er bestemt til Rusland enten direkte eller via et andet tredjeland, tilladt, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

De kommer fra et tredjeland, et tredjelandsområde eller dele heraf, der er opført i kolonne 1, 2 og 3 i skemaet i bilag II, del 1, og for hvilke(t) der i kolonne 4 i skemaet i bilag II, del 1, er angivet et standardveterinærcertifikat, som skal anvendes for den pågældende sending.

De kommer fra et tredjeland, et tredjelandsområde eller dele heraf, der er opført i kolonne 1, 2 og 3 i skemaet i bilag II, del 1, og for hvilke(t) der i kolonne 4 i skemaet i bilag II, del 1, er angivet et standardveterinærcertifikat, som skal anvendes for den pågældende sending.

2. Bure, arbejdsbier og andet materiale, der har ledsaget bidronningerne fra oprindelsestredjelandet, sendes til et laboratorium udpeget af den kompetente myndighed med henblik på undersøgelse for forekomst af:

1. Sendinger af bidronninger som omhandlet i artikel 7, stk. 3, litra a), sendes straks til det udpegede endelige bestemmelsessted, hvor staderne sættes under tilsyn af den kompetente myndighed, og dronningerne flyttes over i nye bure, inden de indsættes til lokale familier.

Hvis den særlige betingelse I i bilag I, del 1, finder anvendelse - med det formål at tillade, at sendinger af de i samme betingelse nævnte hovdyr med oprindelse i én medlemsstat og bestemt til en anden medlemsstat føres i transit gennem et tredjeland, et tredjelandsområde eller dele heraf, der er opført i skemaet i bilag I, del 1, men for hvilke(t) der ikke er angivet et standardveterinærcertifikat for sendinger af de pågældende hovdyr i kolonne 4 i samme skema – gælder følgende betingelser:

Flyets kaptajn attesterer, at sprøjtningen er foretaget, ved at underskrive en erklæring udfærdiget i overensstemmelse med del 4 i bilag I, idet originalen skal være vedlagt veterinærcertifikatet.

aflæsses eller, hvis der er tale om lufttransport, flyttes til et andet fly i eller transporteres ad vej eller jernbane eller drives til fods gennem et tredjeland, et tredjelandsområde eller dele heraf, der ikke er opført i kolonne 1, 2 og 3 i skemaet i bilag I, del 1, eller for hvilke(t) der i kolonne 4 i skemaet i bilag I, del 1, ikke er angivet et standardveterinærcertifikat, som skal anvendes for den pågældende sending.

2. Uanset stk. 1, litra a), kan sendinger af bier indføres til EU fra en del af et tredjeland eller et tredjelandsområde opført i bilag II, del 1, som:

Hvor prøveudtagning og test er påkrævet i henhold til de veterinærcertifikater, der er angivet i kolonne 4 i skemaet i bilag I, del 1, for så vidt angår de i del 6 i samme bilag angivne sygdomme, i forbindelse med indførsel til EU af sendinger af hovdyr, foretages de pågældende prøver og test af den kompetente myndighed i oprindelsestredjelandet eller under dennes tilsyn i overensstemmelse med protokollerne for standardisering af materialer og testprocedurer, jf. del 6 i samme bilag.

Protokoller for standardisering af materialer samt prøveudtagnings- og testprocedurer for hovdyr

De kommer fra et tredjeland, et tredjelandsområde eller dele heraf, der er opført i kolonne 1, 2 og 3 i skemaet i bilag I, del 1, og for hvilke(t) der i kolonne 4 i skemaet i bilag I, del 1, er angivet et standardveterinærcertifikat, som skal anvendes for den pågældende sending.

der er bestemt til et godkendt organ, institut eller center som defineret i artikel 2, stk. 1, litra c), i direktiv 92/65/EØF.

2. Ved denne forordning fastlægges der lister over tredjelande, tredjelandsområder og dele heraf, hvorfra det er tilladt at indføre de i stk. 1 omhandlede sendinger til EU.

Der bør fastsættes en overgangsperiode, så medlemsstaterne og virksomhederne har mulighed for at træffe de fornødne foranstaltninger for at opfylde de krav, der fastsættes ved denne forordning.

Det bør være tilladt at indføre sendinger af fersk kød, bortset fra spiselige slagtebiprodukter og hakket kød, fra opdrættede, ikke domesticerede dyr af Artiodactyla-ordenen, der er fanget i naturen, til EU. For at udelukke enhver dyresundhedsmæssig risiko i forbindelse med indførsel af sådanne produkter bør de pågældende dyr holdes adskilt fra vildtlevende dyr i tre måneder forud for indførsel af sådanne sendinger til EU. Dette bør være nævnt i standardveterinærcertifikatet for denne type sendinger (RUF).

På grund af Kaliningrads geografiske beliggenhed, som kun berører Letland, Litauen og Polen, bør der fastsættes særlige betingelser for transit via EU af sendinger til og fra Rusland.

Fersk kød, der indføres til EU med henblik på transit til et andet tredjeland, udgør en ubetydelig risiko for folkesundheden. Kødet bør dog overholde alle relevante dyresundhedsmæssige betingelser. Der bør følgelig fastsættes specifikke bestemmelser vedrørende transit, samt oplagring før transit, af fersk kød.

For at sikre beskyttelsen af dyrs sundhed i EU bør levende dyr transporteres direkte til deres bestemmelsessted i EU.

For at sikre, at sundheden for levende dyr, der indføres til EU, ikke bringes i fare under transporten af dyrene fra oprindelsestredjelandet til EU, bør der fastsættes visse krav vedrørende transport af levende dyr, herunder krav til samlesteder.

Standardcertifikaterne i bilagene til nærværende forordning bør tillige omfatte erklæringer til attestering af, at dyrevelfærdskravene i Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet (14) og Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter (15) er opfyldt.

Ved forordning (EF) nr. 882/2004 er der fastsat generelle regler for offentlig kontrol med fødevarer og foder samt dyresundhed og dyrevelfærd. Samme forordnings artikel 48 giver Kommissionen hjemmel til at fastsætte en liste over tredjelande, hvorfra specifikke produkter kan importeres til EU. Ved forordning (EF) nr. 854/2004 er der fastsat særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum, herunder udarbejdelse af lister over tredjelande, hvorfra import af animalske produkter er tilladt. Ifølge disse bestemmelser kan de pågældende lister kombineres med andre lister, som udarbejdes med henblik på folkesundhed og dyresundhed.

Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen bør der med denne forordning også tages hensyn til de folkesundhedsmæssige krav, der er fastsat i andre EU-retsakter, navnlig forordning (EF) nr. 852/2004, (EF) nr. 853/2004 og (EF) nr. 854/2004, som indeholder hygiejnebestemmelser for fødevarer, herunder animalske fødevarer, og bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum, samt kravene i Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf (12) , og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) Nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (13) .

I overensstemmelse hermed bør der med henblik på gennemførelsen af direktiv 92/65/EØF, 2002/99/EF og 2004/68/EF ved denne forordning opstilles lister over tredjelande, tredjelandsområder og dele heraf samt specifikke importbetingelser, herunder standardveterinærcertifikater, for visse levende dyr samt fersk kød af visse dyr.

Med forbehold af artikel 17, stk. 2, sidste afsnit, i direktiv 92/65/EØF må levende dyr og animalske produkter, der er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 92/65/EØF, 2002/99/EF og 2004/68/EF, kun importeres til eller føres i transit gennem EU, hvis de ledsages af et veterinærcertifikat og opfylder de relevante krav i EU-lovgivningen.

Ved Rådets direktiv 2002/99/EF er der fastsat dyresundhedsbestemmelser for indførsel til EU af animalske produkter og produkter fremstillet heraf bestemt til konsum. Direktivet foreskriver, at der skal opstilles lister over de tredjelande eller dele af tredjelande, hvorfra import af nærmere angivne animalske produkter er tilladt, idet visse krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikater skal være opfyldt i forbindelse med sådan import.

Ved Rådets direktiv 96/93/EF af 17. december 1996 om udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter (11) er der fastsat regler, som skal overholdes i forbindelse med udstedelse af de certifikater, der kræves i veterinærforskrifterne, for at forhindre udstedelse af certificeringer, der kan virke vildledende, eller falske certifikater. Det bør sikres, at de regler og principper, der anvendes af de officielle inspektører eller embedsdyrlæger i tredjelande, mindst svarer til dem, der er fastsat i nævnte direktiv. Visse tredjelande, som er opført i bilag II til denne forordning, har givet tilfredsstillende garantier for, at sådanne regler og principper findes og følges. Det bør derfor være tilladt at indføre visse levende dyr til EU fra de pågældende tredjelande, forudsat at sygdomssituationen i de enkelte lande ikke nødvendiggør yderligere restriktioner.

Ved direktiv 92/65/EØF er der fastsat dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til EU af levende dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt bestemmelserne i de specifikke EU-retsakter, der er omhandlet i bilag F til nævnte direktiv. Ifølge samme direktiv kan de(n) pågældende levende dyr, sæd, æg og embryoner kun indføres til EU fra tredjelande, der er opført på en liste fastlagt efter den i samme direktiv omhandlede fremgangsmåde. Levende dyr skal desuden ledsages af et sundhedscertifikat, der svarer til en model, som skal udarbejdes efter den i direktivet omhandlede fremgangsmåde.

Artikel 4, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/41/EF af 21. april 2004 om ophævelse af visse direktiver om levnedsmiddelhygiejne og sundhedsbetingelser for produktion og afsætning af visse animalske produkter til konsum og om ændring af Rådets direktiv 89/662/EØF og 92/118/EØF og Rådets afgørelse 95/408/EF (10) foreskriver, at gennemførelsesbestemmelser vedtaget på grundlag af direktiv 72/462/EØF ophører med at finde anvendelse, når de nødvendige bestemmelser på grundlag af forordning (EF) nr. 852/2004, (EF) nr. 853/2004 og (EF) nr. 854/2004 samt direktiv 2002/99/EF er vedtaget.

I overensstemmelse hermed blev Rådets beslutning 79/542/EØF af 21. december 1976 om en liste over tredjelande og dele af tredjelande og om dyre- og folkesundhedsbetingelser og udstedelse af veterinærcertifikat ved import til EF af levende dyr og fersk kød (9) vedtaget. Ved denne beslutning blev der fastsat sundheds- og hygiejnebetingelser for import til EU af levende dyr undtagen dyr af hestefamilien og for import af fersk kød fra sådanne dyr, herunder dyr af hestefamilien, men undtagen tilberedt kød. I bilag I og II til samme beslutning er der desuden opstillet lister over tredjelande og dele af tredjelande, hvorfra visse levende dyr og fersk kød heraf kan importeres til EU, samt standardveterinærcertifikater.

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (7) , særlig artikel 48, stk. 1, og

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (6) , særlig artikel 11, stk. 1, og artikel 16,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (5) , særlig artikel 9,

under henvisning til Rådets direktiv 2004/68/EF af 26. april 2004 om dyresundhedsbestemmelser for import til og transit gennem Fællesskabet af visse levende hovdyr, om ændring af direktiv 90/426/EØF og 92/65/EØF og om ophævelse af direktiv 72/462/EØF (3) , særlig artikel 3, stk. 1, første og andet afsnit, artikel 6, stk. 1, første afsnit, artikel 7, litra e), artikel 8, artikel 10, første afsnit, og artikel 13, stk. 1,

under henvisning til Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum (2) , særlig artikel 8, artikel 9, stk. 2, litra b), og artikel 9, stk. 4,

under henvisning til Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (1) , særlig artikel 17, stk. 2, litra b), artikel 17, stk. 3, litra a), artikel 17, stk. 3, litra c), første afsnit, artikel 18, stk. 1, fjerde led, og artikel 19,

BILAG I

HOVDYR

DEL 1

Liste over tredjelande, tredjelandsområder og dele heraf (21)

Tredjelandets ISO-kode og navn Områdekode Beskrivelse af tredjelandet, tredjelandsområdet eller delen heraf Veterinærcertifikat Særlige betingelser Standardcertifikat SG 1 2 3 4 5 6 CA – Canada CA-0 Hele landet POR-X IVb IX CA-1 Hele landet undtagen regionen Okanagan Valley i British Columbia beskrevet som følger: — fra et punkt på grænsen mellem Canada og USA beliggende 120° 15′ V længde, 49° N bredde — mod nord til et punkt beliggende 119° 35′ V, 50° 30′ N — mod nordøst til et punkt beliggende 119° V, 50° 45′ N — mod syd til et punkt på grænsen mellem Canada og USA beliggende 118° 15′ V, 49° N BOV-X, OVI-X, OVI-Y RUM (22) A CH – Schweiz CH-0 Hele landet (23) CL – Chile CL-0 Hele landet BOV-X, OVI-X, RUM POR-X, SUI B GL – Grønland GL-0 Hele landet OVI-X, RUM V HR – Kroatien HR-0 Hele landet BOV-X, BOV-Y, RUM, IS – Island IS-0 Hele landet OVI-X, OVI-Y BOV-X, BOV-Y RUM, OVI-X, OVI-Y POR-X, POR-Y B ME – Montenegro ME-0 Hele landet I MK – Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (24) MK-0 Hele landet I NZ – New Zealand NZ-0 Hele landet BOV-X, BOV-Y, RUM, POR-X, POR-Y OVI-X, OVI-Y III V PM – Saint-Pierre og Miquelon PM-0 Hele landet BOV-X, BOV-Y, RUM, OVI-X, OVI-Y CAM RS – Serbien (25) RS-0 Hele landet I

Særlige betingelser (se fodnoterne i de enkelte certifikater):

»I« : I forbindelse med transit gennem et tredjelands område af levende dyr til omgående slagtning eller levende kvæg til opfedning, som er afsendt fra en medlemsstat og er bestemt til en anden medlemsstat, og som transporteres i lastvogne plomberet med plombe med løbenummer. Plombens nummer skal angives i det sundhedscertifikat, der er udstedt i overensstemmelse med standardcertifikatet i bilag F til direktiv 64/432/EØF (26), når der er tale om levende kvæg til slagtning og opfedning, og i overensstemmelse med standardcertifikat I i bilag E til direktiv 91/68/EØF (27), når der er tale om får og geder til slagtning. Plomben skal desuden være intakt ved ankomsten til det udpegede grænsekontrolsted, hvor sendingen føres ind i EU, ligesom plombens nummer skal registreres i EU's integrerede veterinærinformationssystem (Traces). Certifikatet skal, inden sendingen kommer i transit i et eller flere tredjelande, stemples ved udgangsstedet i EU af den kompetente veterinærmyndighed, idet følgende angives »KUN TIL TRANSIT MELLEM FORSKELLIGE DELE AF EU GENNEM DEN TIDLIGERE JUGOSLAVISKE REPUBLIK MAKEDONIEN/MONTENEGRO/SERBIEN (28) (29)«. Kvæg til opfedning skal transporteres direkte til den bestemmelsesbedrift, der er udpeget af den kompetente veterinærmyndighed på bestemmelsesstedet. De pågældende dyr må ikke flyttes fra den udpegede bedrift, bortset fra til omgående slagtning. »II« : Område, der har status som officielt tuberkulosefrit med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat BOV-X. »III« : Område, der har status som officielt brucellosefrit med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat BOV-X. »IVa« : Område, der har status som officielt frit for enzootisk kvægleukose med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat BOV-X. »IVb« : Område med godkendte bedrifter, der har status som officielt frie for enzootisk kvægleukose med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat BOV-X. »V« : Område, der har status som officielt brucellosefrit med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat OVI-X. »VI« : Geografiske restriktioner. »VII« : Område, der har status som officielt tuberkulosefrit med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat RUM. »VIII« : Område, der har status som officielt brucellosefrit med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat RUM. »IX« : Område, der har status som officielt frit for Aujeszkys sygdom med henblik på eksport til EU af levende dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat POR-X.

DEL 2

Standardveterinærcertifikater

Standardcertifikater:

»BOV-X« : Standardveterinærcertifikat for tamkvæg (bl.a. Bubalus- og Bison-arter og krydsninger deraf) til avl og/eller levebrug efter import. »BOV-Y« : Standardveterinærcertifikat for tamkvæg (bl.a. Bubalus- og Bison-arter og krydsninger deraf) til omgående slagtning efter import. »OVI-X« : Standardveterinærcertifikat for tamfår (Ovis aries) og tamgeder (Capra hircus) til avl og/eller levebrug efter import. »OVI-Y« : Standardveterinærcertifikat for tamfår (Ovis aries) og tamgeder (Capra hircus) til omgående slagtning efter import. »POR-X« : Standardveterinærcertifikat for tamsvin (Sus scrofa) til avl og/eller levebrug efter import. »POR-Y« : Standardveterinærcertifikat for tamsvin (Sus scrofa) til omgående slagtning efter import. »RUM« : Standardveterinærcertifikat for dyr af Artiodactyla-ordenen (undtagen kvæg (bl.a. Bubalus- og Bison-arter og krydsninger deraf), Ovis aries, Capra hircus, Suidae og Tayassuidae) og dyr af familierne Rhinocerotidae og Elephantidae. »SUI« : Standardveterinærcertifikat for ikke domesticerede dyr af familierne Suidae, Tayassuidae og Tapiridae. »CAM« : Standardveterinærcertifikat for særlig erklæring vedrørende dyr, som importeres fra Saint-Pierre og Miquelon på de betingelser, der er fastsat i del 7 i bilag I.

SG (Supplerende garantier):

»A« : Garanti for, at dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat BOV-X (punkt II.2.8 B), OVI-X (punkt II.2.6 D) eller RUM (punkt II.2.6), er blevet undersøgt for bluetongue og epizootisk hæmorrhagi »B« : Garanti for, at dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat POR-X (punkt II.2.4 B) eller SUI (punkt II.2.4 B), er blevet undersøgt for smitsomt blæreudslæt hos svin og klassisk svinepest »C« : Garanti for, at dyr, for hvilke der er udstedt et standardcertifikat POR-X (punkt II.2.4 C) eller SUI (punkt II.2.4 C), er blevet undersøgt for brucellose.

DEL 3

Tillæg vedrørende søtransport af dyr

(Udfyldes og vedhæftes veterinærcertifikatet, hvis hele eller blot en del af transporten til EU's grænse foregår ad søvejen)

Erklæring fra skibets kaptajn Undertegnede kaptajn på (skibets navn …) erklærer, at de dyr, der er nævnt i vedhæftede veterinærcertifikat nr. …, er forblevet om bord på skibet under sejladsen fra … i … (eksportlandet) til … i EU, og at skibet ikke har anløbet andre lokaliteter uden for … (eksportlandet) på vej til EU end: … (havne, skibet har anløbet undervejs). Under sørejsen har dyrene endvidere ikke været i kontakt med andre dyr om bord med lavere sundhedsstatus. Udfærdiget i … den … (Ankomsthavn) (Ankomstdato) (Stempel) (Kaptajnens underskrift) (Navn med blokbogstaver og stillingsbetegnelse)

DEL 4

Tillæg vedrørende lufttransport af dyr

(Udfyldes og vedhæftes veterinærcertifikatet, hvis hele eller blot en del af transporten til EU's grænse foregår ad luftvejen)

Erklæring fra flyets kaptajn Undertegnede kaptajn på (flyets navn: …) erklærer, at den kasse eller container, som dyrene, der er nævnt i vedhæftede veterinærcertifikat nr. …, og området omkring denne er blevet sprøjtet med et insektbekæmpelsesmiddel før afgang. Udfærdiget i …, den … (Afgangslufthavn) (Afgangsdato) (Stempel) (Kaptajnens underskrift) (Navn med blokbogstaver og stillingsbetegnelse)

DEL 5

Betingelser for godkendelse af samlesteder (jf. artikel 4)

For at kunne godkendes skal samlesteder opfylde følgende krav:

I. De skal være under tilsyn af en embedsdyrlæge.

II. Hvert enkelt samlested skal ligge midt i et område på mindst 20 km i diameter, hvor der ifølge officielle undersøgelsesresultater ikke har været noget tilfælde af mund- og klovesyge i mindst 30 dage forud for deres ibrugtagning som godkendte samlesteder.

III. De skal inden hver ibrugtagning som godkendte samlesteder rengøres og desinficeres med et desinfektionsmiddel, der i eksportlandet er officielt godkendt som effektivt til at bekæmpe mund- og klovesyge.

IV. De skal under hensyntagen til modtagelseskapaciteten have følgende: a) faciliteter, der udelukkende anvendes som samlested b) egnede faciliteter, der er lette at rengøre og desinficere, så dyrene kan af- og pålæsses og opstaldes på en korrekt måde, vandes og fodres og få fornøden pleje c) egnede inspektions- og isolationsfaciliteter d) egnet udstyr til rengøring og desinficering af lokaler og lastvogne e) en egnet oplagringsplads til foder, strøelse og gødning f) et passende spildevandsanlæg g) et kontor eller lokale til embedsdyrlægen.

V. Der skal, når de er i drift, være tilstrækkeligt mange dyrlæger til, at alle opgaver, jf. del 5, kan udføres.

VI. De må kun modtage dyr, der er individuelt identificeret, så det kan spores, hvor de kommer fra. Ved dyrenes ankomst skal samlestedets ejer eller ansvarshavende kontrollere, at dyrene er korrekt identificeret og ledsaget af de sundhedsdokumenter eller certifikater, der kræves for de pågældende arter og kategorier. Samlestedets ejer eller ansvarshavende skal endvidere i et register eller en database anføre følgende oplysninger, der opbevares i mindst tre år: ejerens navn, dyrenes oprindelse, modtagelses- og afsendelsesdato, dyrenes identifikationsnummer eller oprindelsesbesætningens registreringsnummer og det påtænkte bestemmelsessted og transportfirmaets registreringsnummer samt registreringsnummeret på den lastvogn, som leverer eller afhenter dyrene fra samlestedet.

VII. Alle dyr, der passerer samlestedet, skal opfylde de sundhedsbetingelser, der gælder for indførsel til EU af den relevante dyrekategori.

VIII. Dyr, der skal indføres til EU, og som sendes via et samlested, skal senest seks dage efter ankomsten til samlestedet læsses og sendes direkte til eksportlandets grænse: a) uden at komme i kontakt med andre klovbærende dyr end dyr, der opfylder de sundhedskrav, der er stillet for indførsel til EU af den pågældende dyrekategori b) opdelt i sendinger, således at ingen sending indeholder både avls- og brugsdyr og dyr til omgående slagtning c) i transportkøretøjer eller containere, som forinden er rengjort og desinficeret med et desinfektionsmiddel, der i eksportlandet er officielt godkendt som effektivt til at bekæmpe mund- og klovesyge, og som er konstrueret således, at ekskrementer, urin, strøelse eller foder ikke kan flyde ud eller falde af under transporten.

IX. Hvis der ifølge betingelserne for eksport af dyr til EU skal foretages en undersøgelse inden for en bestemt periode før pålæsning, skal denne periode omfatte enhver periode for samling - dog højst seks dage - efter at dyrene er ankommet til et godkendt samlested.

X. Eksporttredjelandet skal udpege de samlesteder, der er godkendt til avls- og brugsdyr, og dem, der er godkendt til slagtedyr, og meddele Kommissionen og medlemsstaternes kompetente centrale myndigheder de pågældende steders navn og adresse. Disse oplysninger skal opdateres regelmæssigt.

XI. Eksporttredjelandet fastsætter proceduren for offentligt tilsyn med godkendte samlesteder og sørger for, at tilsynet rent faktisk finder sted.

XII. Tredjelandets kompetente myndighed skal regelmæssigt tilse de godkendte samlesteder for at kontrollere, at de fortsat opfylder godkendelsesbetingelserne i punkt I-XI. Hvis tilsynet viser, at disse betingelser ikke længere er opfyldt, skal samlestedets godkendelse suspenderes. Godkendelsen kan kun generhverves, når tredjelandets kompetente myndighed finder, at samlestedet opfylder betingelserne i punkt I-XI fuldstændigt.

DEL 6

Protokoller for standardisering af materialer og testprocedurer

(jf. artikel 5)

Tuberkulose (TBL)

Den enkelte intradermale tuberkulinprøve med bovin tuberkulin foretages i overensstemmelse med bilag B til direktiv 64/432/EØF. Når det gælder dyr af svinefamilien, foretages den enkelte intradermale tuberkulinprøve med aviær tuberkulin i overensstemmelse med bilag B til direktiv 64/432/EØF; dog skal injektionsstedet være den slappe hud ved øreroden.

Brucellose (Brucella abortus) (BRL)

Serumagglutinationstesten, komplementbindingstesten, brucella-stødpudeantigentesten og ELISA foretages i overensstemmelse med bilag C til direktiv 64/432/EØF.

Brucellose (Brucella melitensis) (BRL)

Test foretages i overensstemmelse med bilag C til direktiv 91/68/EØF.

Enzootisk kvægleukose (EBL)

Agar-gel-immunodiffusionstesten og ELISA foretages i henhold til kapitel II, punkt A og C, i bilag D til direktiv 64/432/EØF.

Bluetongue (BTG)

Den blokerende eller kompetitive ELISA foretages efter følgende protokol:

Den kompetitive ELISA med anvendelse af monoklonalt antistof 3-17-A3 kan påvise antistoffer mod alle kendte serotyper af bluetonguevirus (BTV).

Testprincippet er at afbryde reaktionen mellem BTV-antigen og et gruppespecifikt monoklonalt antistof (3-17-A3) ved tilsætning af testserum. Tilstedeværende antistoffer mod BTV i prøveserummet blokerer reaktionsevnen hos det monoklonale antistof (Mab) og resulterer i en formindskelse af den forventede farveudvikling efter tilsætning af enzymmærket antimuseantistof og kromogen/substrat. Der kan testes sera i en enkelt fortynding på 1:5 (spottestmetode - tillæg 1), eller der kan titreres (serumtitreringsmetode - tillæg 2) til fortyndingsendepunkterne. Hæmningsværdier på over 50 % kan betragtes som positive.

Materialer og reagenser

1. ELISA-mikrotiterplader.

2. Antigen: leveres som et koncentrat, der er udvundet af celler, tilberedes som beskrevet nedenfor og opbevares enten ved –20 °C eller –70 °C.

3. Blokerende buffer: phosphatbufferet saltopløsning (PBS) med 0,3 % BTV-negativt serum fra voksent kvæg, 0,1 % (v/v) Tween-20 (leveres som polyoxyethylensorbitanmonolauratsirup) i PBS.

4. Monoklonalt antistof: 3-17-A3 (leveres som hybridom cellekultur-supernatant), rettet mod det gruppespecifikke polypeptid VP7, opbevares ved –20 °C eller frysetørret og fortyndes i forholdet 1:100 med blokerende buffer inden brug.

5. Konjugat: kanin-antimuseglobulin (adsorberet og elueret), konjugeret med peberrodsperoxidase og opbevaret i mørke ved 4 °C.

6. Kromogen og substrat: orthophenylendiamin (OPD-kromogen) i en endelig koncentration på 0,4 mg/ml i sterilt destilleret vand. Der tilsættes 0,05 % v/v hydrogenperoxid (30 % w/v substrat) umiddelbart inden brug (5 μl H2 O2 pr. 10 ml OPD). (OPD omgås med forsigtighed - brug gummihandsker - mistænkt for at være mutagent).

7. 1 Molar svovlsyre: 26,6 ml syre blandet i 473,4 ml destilleret vand. (Husk: Syre blandes i vand, aldrig vand i syre.)

8. Orbitalryster.

9. ELISA-pladelæser (testen kan aflæses visuelt).

Testformat

Cc: konjugatkontrol (intet serum/intet monoklonalt antistof); C++: stærkt positiv serumkontrol; C+: svagt positiv serumkontrol; C-: negativ serumkontrol; Cm: monoklonal antistofkontrol (intet serum).

TILLÆG 1

Spottestfortynding (1:5) (40 sera/plade)

Kontroller Testsera 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 A Cc C- 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 B Cc C- 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 C C++ C++ D C++ C++ E C+ C+ F C+ C+ G Cm Cm 40 H Cm Cm 40





TILLÆG 2

Serumtitrering (10 sera/plade)

Kontroller Testsera 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 A Cc C- 1:5 1:5 B Cc C- 1:10 1:10 C C++ C++ 1:20 1:20 D C++ C++ 1:40 1:40 E C+ C+ 1:80 1:80 F C+ C+ 1:160 1:160 G Cm Cm 1:320 1:320 H Cm Cm 1:640 1:640

Testprotokol

Konjugatkontrol (Cc) : Hul 1A og 1B er blindkontroller bestående af BTV-antigen og konjugat. De kan anvendes som blindprøve for ELISA-læseren. Mab-kontrol (Cm) : Kolonne 1 og 2, række G og H, er den monoklonale antistofkontrol og indeholder BTV-antigen, monoklonalt antistof og konjugat. Disse huller repræsenterer den kraftigste farveudvikling. Gennemsnitsværdien af absorbansaflæsningerne af denne kontrol repræsenterer 0 % hæmning. Positiv kontrol (C++, C+) : Kolonne 1 og 2, række C-D-E-F. Disse huller indeholder BTV-antigen, henholdsvis stærkt og svagt BTV-positivt antiserum, Mab og konjugat. Negativ kontrol (C-) : Hul 2A og 2B er negative kontroller, der indeholder BTV-antigen, BTV-negativt antiserum, Mab og konjugat. Testsera : Med henblik på serologiske undersøgelser i stor skala og hurtig screening kan der testes sera i en enkelt fortynding på 1:5 (tillæg 1). Som et alternativ kan der testes 10 sera i en fortyndingsrække mellem 1:5 og 1:640 (tillæg 2). Dette vil vise noget om antistoftiteren i testseraene.

Procedure

1. BTV-antigen fortyndes til prætitreret fortynding i PBS, der sonikeres et øjeblik for at sprede akkumuleret virus (hvis der ikke findes nogen sonikator, pipetteres der kraftigt), og der tilføres 50 μl til alle huller i ELISA-pladen. Der bankes på pladens sider for at sprede antigenet.

2. Der inkuberes ved 37 °C i 60 minutter på en orbitalryster. Pladerne skylles tre gange, ved at hullerne overhældes med usterilt PBS, tømmes og tørres med absorberende papir.

3. Kontrolhuller: Der tilsættes 100 μl blokerende buffer til Cc-hullerne. Der tilsættes 50 μl positivt og negativt kontrolserum i en fortynding på 1:5 (10 μl serum +40 μl blokerende buffer) til henholdsvis hul C-, C+ og C++. Der tilsættes 50 μl blokerende buffer til Mab-kontrolhullerne. Spottitreringsmetode: Der tilsættes en 1:5 fortynding af hvert testserum i blokerende buffer til huller til dobbeltbestemmelse i kolonne 3 til 12 (10 μl serum +40 μl blokerende buffer), eller Serumtitreringsmetode: Der tilberedes en tofoldsfortyndingsrække af hver prøve (mellem 1:5 og 1:640) i blokerende buffer over 8 huller i hver kolonne (3 til 12).

4. Straks efter tilsætningen af prøveseraene fortyndes Mab i blokerende buffer i forholdet 1:100, og der hældes 50 μl i alle pladens huller, undtagen når det gælder blindprøvekontrollen.

5. Der inkuberes ved 37 °C i 60 minutter på en orbitalryster. Der skylles tre gange med PBS og tørres med absorberende papir.

6. Kanin-antimusekoncentrat fortyndes til 1:5 000 i blokerende buffer, og der tilsættes 50 μl til alle pladens huller.

7. Der inkuberes ved 37 °C i 60 minutter på en orbitalryster. Der skylles tre gange med PBS og tørres med absorberende papir.

8. O-phenylendiamindihydrochlorid (OPD) optøs, og umiddelbart inden brug tilsættes 5 µl 30 % hydrogenperoxid pr. 10 ml OPD. Der tilsættes 50 μl til alle pladens huller. Man lader farven udvikle sig i ca. 10 minutter og standser reaktionen med 1 Molar svovlsyre (50 μl pr. hul). Farven skal udvikle sig i Mab-kontrolhullerne og i de huller, der indeholder sera uden antistof mod BTV.

9. Pladerne undersøges og registreres enten visuelt eller ved hjælp af en spektrofotometrisk læser.

Analyse af resultater

Ved hjælp af softwarepakken udprintes absorbansværdierne (OD-værdierne) og den procentvise hæmning (PI) for test- og kontrolsera baseret på gennemsnitsværdien for antigenkontrolhullerne. Dataene udtrykt som OD- og PI-værdier anvendes til bestemmelse af, om testen er udført pålideligt nok. De øvre kontrolgrænser (UCL) og nedre kontrolgrænser (LCL) for Mab-kontrollen (antigen plus Mab ved fravær af testsera) ligger mellem OD-værdierne 0,4 og 1,4. Plader, der ikke opfylder de ovennævnte kriterier, kasseres.

Er der ikke en softwarepakke til rådighed, udprintes OD-værdierne på ELISA-printeren. Den gennemsnitlige OD-værdi for antigenkontrolhullerne beregnes (svarende til 100 %-værdien). OD-værdien = 50 % bestemmes, og det beregnes manuelt, hvor positiv eller negativ hver prøve er.

Procentvis hæmningsværdi (PI) = 100 – (OD for hver testkontrol/gennemsnitlig OD af Cm) x 100.

Hullerne med negativt kontrolserum til dobbeltbestemmelse og blankhullerne til dobbeltbestemmelse skal henholdsvis give PI-værdier mellem +25 % og –25 % og mellem +95 % og + 105 %. Resultater uden for disse grænser er ikke ensbetydende med, at pladen må kasseres, men tyder på, at der er ved at udvikle sig baggrundsfarve. Det stærkt positive og svagt positive kontrolserum skal henholdsvis give PI-værdier mellem +81 % og + 100 % og mellem +51 % og 80 %.

Den diagnostiske tærskel for testsera er 50 % (PI 50 % eller OD 50 %). Prøver, der giver PI-værdier >50 %, registreres som negative. Prøver, der giver PI-værdier over og under tærsklen for hullerne til dobbeltbestemmelse, betragtes som tvivlsomme. Sådanne prøver kan gentestes i spottesten og/eller ved titrering. Positive prøver kan også titreres, så der fås en indikation af, hvor positive de er.

Visuel aflæsning: Positive og negative prøver kan let ses med det blotte øje. Svagt positive eller stærkt negative prøver kan det være vanskeligere at aflæse med det blotte øje.

Tilberedning af BTV ELISA-antigen

1. 40-60 roux sammenflydende BHK-21-celler skylles tre gange med serumfrit Eagle's medium, og der inficeres med bluetonguevirus serotype 1 i serumfrit Eagle's medium.

2. Der inkuberes ved 37 °C og undersøges dagligt for cytopatisk effekt (CPE).

3. Når CPE er fuldstændig i 90 % til 100 % af cellelaget i hver roux, indsamles virusset, ved at eventuelle celler, der stadig sidder på glasset, rystes af.

4. Der centrifugeres ved 2 000-3 000 rpm for at sammenpresse cellerne.

5. Supernatanten fjernes, og cellerne genopslæmmes i ca. 30 ml PBS, som indeholder 1 % »Sarkosyl« og 2 ml phenylmethylsulfonylfluorid (lysisbuffer). Dette kan bevirke, at cellerne danner en gel, og der kan tilsættes mere lysisbuffer for at reducere denne effekt. (NB: Phenylmetylsulfonylfluorid er skadeligt - behandles med største forsigtighed.)

6. Cellerne sprænges i 60 sekunder ved hjælp af en ultralydsonde med en amplitude på 30 micron.

7. Der centrifugeres ved 10 000 rpm i 10 minutter.

8. Supernatanten opbevares ved +4 °C, og den resterende cellemasse genopslæmmes i 10-20 ml lysisbuffer.

9. Der sonikeres og foretages en klaring, idet supernatanten opbevares på hvert stadium, i alt tre gange.

10. Supernatanterne samles og centrifugeres ved 24 000 rpm (100,000 g) i 120 minutter ved +4 °C på en 5 ml pude bestående af 40 % saccharose (w/v i PBS) ved hjælp af 30 ml Beckman-centrifugeglas og en SW 28-rotor.

11. Supernatanten fjernes, glassene tømmes helt, og massen genopslæmmes i PBS ved hjælp af sonikering. Antigenet opbevares i alikvoter ved –20 °C.

Titrering af BTV ELISA-antigen

Bluetongue ELISA-antigen titreres ved hjælp af indirekte ELISA. Tofoldsfortyndinger af antigen titreres over for en konstant fortynding (1:100) af monoklonalt antistof 3-17-A3. Protokollen er som følger:

1. BTV-antigen fortyndet 1:20 i PBS titreres over mikrotiterpladen i en tofoldsfortyndingsrække (50 μl/hul) ved hjælp af en multikanalpipette.

2. Der inkuberes i 1 time ved 37 °C på en orbitalryster.

3. Pladerne skylles tre gange med PBS.

4. Der tilsættes 50 μl monoklonalt antistof 3-17-A3 (fortyndet 1:100) til hvert hul i mikrotiterpladen.

5. Der inkuberes i 1 time ved 37 °C på en orbitalryster.

6. Pladerne skylles tre gange med PBS.

7. Der tilsættes 50 μl kanin-antimuseglobulin konjugeret med peberrodsperoxidase fortyndet til en prætitreret optimal koncentration til hvert hul i mikrotiterpladen.

8. Der inkuberes i 1 time ved 37 °C på en orbitalryster.

9. Der tilsættes substrat og kromogen som tidligere beskrevet. Reaktionen standses efter 10 minutter ved tilsætning af 1 Molar svovlsyre (50 μl/hul).

I den kompetitive test skal det monoklonale antistof være i overskud, og der vælges derfor en antigenfortynding, som ligger på titreringskurven (ikke på den flade del), hvilket giver ca. 0,8 OD efter 10 minutter.

Agar-gel-immunodiffusionstesten foretages efter følgende protokol:

Antigen

Antigen, der udfældes, tilberedes i et cellekultursystem, der tåler, at en referencestamme af bluetonguevirus formerer sig hurtigt. BHK- eller Vero-celler anbefales. Antigen forekommer i supernatantvæsken, når virussets vækst er ophørt, men kræver en 50-100-foldskoncentration for at være effektivt. Dette kan opnås ved hjælp af enhver standardprocedure for proteinkoncentrering. Virus i antigenet kan inaktiveres ved tilsætning af 0,3 % (v/v) betapropiolacton.

Kendt positivt kontrolserum

Ved hjælp af det internationale referenceserum og antigen fremstilles et nationalt standardserum, der standardiseres i det optimale forhold sammenholdt med det internationale referenceserum, frysetørres og anvendes som det kendte kontrolserum i hver enkelt test.

Testserum

Procedure : 1 % agarose tilberedt i borat eller natriumbarbitolbuffer, pH 8,5 til 9,0, hældes i en petriskål op til mindst 3,0 mm. Der skæres et prøvemønster på syv fugtfri huller på hver 5,0 mm i diameter i agaren. Mønstret består af et centerhul og seks huller, der er anbragt rundt om det i en cirkel med en radius på 3 cm. Centerhullet fyldes med standardantigenet. De ydre huller 2, 4 og 6 fyldes med kendt positivt serum, og hul 1, 3 og 5 fyldes med testsera. Systemet inkuberes i indtil 72 timer ved rumtemperatur i et lukket fugtigt kammer. Fortolkning : Et testserum er positivt, hvis det danner en specifik udfældningslinje med antigenet og danner en ubrudt identitetslinje med kontrolserummet. Et testserum er negativt, hvis det ikke danner en specifik linje med antigenet og det ikke krummer kontrolserummets linje. Petriskålene bør undersøges mod en mørk baggrund ved indirekte belysning.

Epizootisk hæmorrhagi (EHD)

Agar-gel-immunodiffusionstesten foretages efter følgende protokol:

Antigen

Antigen, der udfældes, tilberedes i et cellekultursystem, der tåler, at de(n) pågældende serotype(r) EHD-virus formerer sig hurtigt. BHK- eller Vero-celler anbefales. Antigen forekommer i supernatantvæsken, når virussets vækst er ophørt, men kræver en 50-100-foldskoncentration for at være effektivt. Dette kan opnås ved hjælp af enhver standardprocedure for proteinkoncentrering. Virus i antigenet kan inaktiveres ved tilsætning af 0,3 % (v/v) betapropiolacton.

Kendt positivt kontrolserum

Ved hjælp af det internationale referenceserum og antigen fremstilles et nationalt standardserum, der standardiseres i det optimale forhold sammenholdt med det internationale referenceserum, frysetørres og anvendes som det kendte kontrolserum i hver enkelt test.

Testserum

Procedure : 1 % agarose tilberedt i borat eller natriumbarbitolbuffer, pH 8,5 til 9,0, hældes i en petriskål op til mindst 3,0 mm. Der skæres et prøvemønster på syv fugtfri huller på hver 5,0 mm i diameter i agaren. Mønstret består af et centerhul og seks huller, der er anbragt rundt om det i en cirkel med en radius på 3 cm. Centerhullet fyldes med standardantigenet. De ydre huller 2, 4 og 6 fyldes med kendt positivt serum, og hul 1, 3 og 5 fyldes med testsera. Systemet inkuberes i indtil 72 timer ved rumtemperatur i et lukket fugtigt kammer. Fortolkning : Et testserum er positivt, hvis det danner en specifik udfældningslinje med antigenet og danner en ubrudt identitetslinje med kontrolserummet. Et testserum er negativt, hvis det ikke danner en specifik linje med antigenet og det ikke krummer kontrolserummets linje. Petriskålene bør undersøges mod en mørk baggrund ved indirekte belysning.

Smitsom bovin rhinotracheitis (IBR)/infektiøs pustular vulvovaginitis (IPV)

A. Serumneutralisationstesten foretages efter følgende protokol:

Serum : Alle sera varmeinaktiveres ved 56 °C i 30 minutter før brugen. Procedure : Den konstante virusvariable serumneutralisationstest udføres i mikrotiterplader under anvendelse af MDBK eller andre følsomme celler. Colorado, Oxford eller en anden referencestamme af virusset benyttes ved 100 TCID50 pr. 0,025 ml; inaktiverede ufortyndede serumprøver blandes med en tilsvarende mængde (0,025 ml) virussuspension. Virus/serumblandingerne inkuberes i 24 timer ved 37 °C i mikrotiterpladerne, før MDBK-cellerne tilsættes. Der benyttes celler i en koncentration, der danner et komplet éncellelag efter 24 timer. Kontrol : i) virusinfektivitetsprøve, ii) serumtoksicitetskontrol. iii) kontrol af endnu ikke podet cellekultur og iv) referenceantisera. Fortolkning : Resultaterne af neutralisationstesten og titeren for det virus, som benyttes ved testen, aflæses efter 3-6 dages inkubation ved 37 °C. Serumtitere betragtes som negative, hvis der ikke sker en neutralisering med en fortynding på 1:2 (ufortyndet serum).

B. Enhver anden test, der er anerkendt inden for rammerne af beslutning 2004/558/EF (30).

Mund- og klovesyge (M & K)

A. Indsamling og testning af prøver af øsofagus/farynks foretages efter følgende protokol:

Reagenser : Inden prøven tages, tilberedes et transportmedium. Der fordeles 2 ml i lige så mange beholdere som det antal dyr, der skal prøves. Beholderne skal være frysefaste i tøris eller flydende nitrogen. Der indsamles prøver ved hjælp af en specialkonstrueret spytkollektor eller »probang«. Prøven indsamles ved, at probangskålen føres gennem munden over tungens dorsum og ned i den øvre del af øsofagus. Der gøres forsøg på at bortskrabe overfladeepitelet fra øvre øsofagus og farynks ved bevægelser lateralt og dorsalt. Derefter fjernes probang, helst efter at dyret har svælget. Skålen bør være fuld og indeholde en blanding af slim, spyt, øsofagusvæske og celleaffald. Man må sørge for, at hver prøve indeholder noget synligt cellemateriale. Hårdhændet behandling, der forårsager blødninger, skal undgås. Prøver fra nogle dyr kan være stærkt forurenet med vomindhold. Sådanne prøver kasseres, og dyrets mund skylles med vand eller helst fysiologisk saltvand, inden prøvningen gentages. Behandling af prøver : Hver prøve i probangskålen kvalitetsundersøges, og der tilsættes 2 ml til en tilsvarende mængde transportmedium i en frysefast beholder. Beholderne lukkes tæt, forsegles, desinficeres og mærkes. Prøverne opbevares køligt (+4 °C) og undersøges inden 3-4 timer eller anbringes på tøris (–69 °C) eller i flydende nitrogen og holdes nedfrosne indtil undersøgelsestidspunktet. For hvert dyr desinficeres probang og vaskes i tre hold rent vand. Testning for M & K-virus : Prøverne podes i kulturer af primære bovine thyreoidcellekulturer med brug af mindst tre reagensglas pr. prøve. Andre følsomme celler, såsom primære bovine eller porcine nyreceller, kan bruges, men man skal huske, at de er mindre følsomme over for nogle stammer af M & K-virus. Reagensglassene inkuberes ved 37 °C i en tromle og undersøges dagligt i 48 timer for cytopatisk effekt (CPE). Hvis resultatet er negativt, overføres kulturerne blindt til nye kulturer og undersøges igen i 48 timer. Eventuel CPE's specificitet skal bekræftes.

Anbefalet transportmedium:

1. 0,08 M phosphatbuffer, pH 7,2, med 0,01 % bovint serumalbumin, 0,002 % phenolrødt og antibiotika.

2. Vævsdyrkningsmedium (såsom Eagle's MEM) med 0,04 M HEPES-buffer, 0,01 % bovint serumalbumin og antibiotika, pH 7,2.

3. Der tilsættes antibiotika (pr. ml slutprodukt) til transportmediet, fx penicillin 1 000 IE, neomycinsulphat 100 IE, polymyxin B-sulphat 50 IE, mycostatin 100 IE.

B. Virusneutralisationstesten foretages efter følgende protokol:

Reagenser : Stam-M&KV-antigen tilberedes i cellekulturer eller på kvægtunger og opbevares ved –70 °C eller derunder eller ved –20 °C, efter at der er tilsat 50 % glycerol. Dette er stamantigenet. M&KV er stabilt under disse forhold, og titrene varierer meget lidt i en periode på flere måneder. Procedure : Testen foretages i fladbundede mikrotiterplader af vævskulturgrad med brug af følsomme celler såsom IB-RS-2-, BHK-21- eller kalvenyreceller. Sera til testen fortyndes 1:4 i serumfrit cellekulturmedium med tilsætning af 100 IE/ml neomycin eller andre egnede antibiotika. Sera inaktiveres ved 56 °C i 30 minutter, og der anvendes mængder på 0,05 ml til tilberedning af en tofoldsrække i mikrotiterplader med brug af 0,05 ml fortyndingsøser. Prætitreret virus, der også er fortyndet i serumfrit kulturmedium og indeholder 100 TCID50/0,05 ml, tilsættes derefter til hvert hul. Efter inkubation ved 37 °C i 1 time, så neutralisering kan finde sted, tilsættes 0,05 ml suspensionsceller med 0,5-1,0 × 106 celler pr. 1 ml i cellekulturmedium indeholdende serumfrit M & K-antistof til hvert hul, og pladerne forsegles. Pladerne inkuberes ved 37 °C. Encellelag er normalt sammenflydende inden for 24 timer. CPE er normalt tilstrækkeligt fremskreden efter 48 timer til, at der kan foretages en mikroskopisk aflæsning af testen. På dette tidspunkt kan der foretages en endelig mikroskopisk aflæsning, eller pladerne kan fikseres og farves med henblik på en makroskopisk aflæsning, fx ved hjælp af 10 % formaldehyd og 0,05 % methylenblåt. Kontrol : Kontrollen af hver test omfatter homologt antiserum med kendt titer, en cellekontrol, en serumtoksicitetskontrol, en mediekontrol og en virustitrering, som danner grundlag for beregningen af den faktiske mængde virus i testen. Fortolkning : Huller, der viser tegn på CPE, betragtes som inficeret, og neutralisationstitrene udtrykkes som den reciprokke af den endelige fortynding af serum, der er til stede i serum/virusblandingerne ved 50 %-slutpunkterne, der bestemmes efter Spearman-Karber-metoden (Karber, G., 1931, Archiv für Experimentelle Pathologie und Pharmokologie, 162, 480). Test betragtes som pålidelige, når den faktisk anvendte virusmængde pr. hul i testen er på mellem 101,5 og 102,5 TCID50, og når referenceserumtiteren ligger inden for det dobbelte af den forventede titer vurderet ud fra tidligere titreringer. Når kontrolresultaterne overskrider disse grænser, gentages testene. En slutpunkttiter på 1:11 eller derunder betragtes som negativ.

C. Påvisningen og kvantificeringen af antistof ved hjælp af ELISA foretages efter følgende protokol:

Reagenser : Kaninantiserum mod 146S-antigen af syv typer mund- og klovesygevirus (M&KV) benyttet i en forud fastlagt optimal koncentration i carbonat/bicarbonatbuffer, pH 9,6. Antigener fremstilles af udvalgte virusstammer, der er dyrket på BHK-21 énlagsceller. Der benyttes urensede supernatanter, som prætitreres efter protokollen, men uden serum, således at der fremkommer en fortynding, som efter tilsætning af en tilsvarende mængde PBST (phosphatbufferet salt med 0,05 % Tween-20 og phenolrødt-indikator) giver en absorbansaflæsning på mellem 1,2 og 1,5. Virus kan anvendes inaktiveret. Der benyttes PBST som fortyndingsmiddel. Der tilberedes marsvineantisera, ved at der indpodes 146S-antigen af hver serotype i marsvin. Der fremstilles en forud fastlagt optimal koncentration i PBST med 10 % normalt bovint serum og 5 % normalt kaninserum. Kanin-antimarsvineimmunuglobulin, der er konjugeret med peberrodsperoxidase, anvendes i en forud fastlagt optimal koncentration i PBST med 10 % normalt bovint serum og 5 % normalt kaninserum. Testsera fortyndes i PBST.

Procedure:

1. ELISA-plader belægges med 50 μl antivirale kaninsera natten over i et fugtigt kammer ved rumtemperatur.

2. 50 μl af en ekstra tofoldsrække af hvert testserum begyndende med 1:4 tilberedes i rundbundede flerhulsplader (bæreplader). 50 µl af en konstant dosis antigen tilsættes til hvert hul, og blandingerne henstår natten over ved 4 °C. Tilsætningen af antigenet nedsætter startserumfortyndingen til 1:8.

3. ELISA-pladerne skylles 5 gange med PBST.

4. 50 μl serum/antigenblandinger overføres derefter fra bærepladerne til de kaninserumbelagte ELISA-plader og inkuberes ved 37 °C i 1 time på en orbitalryster.

5. Efter skylning tilsættes 50 μl marsvineantiserum mod det i punkt 4 anvendte antigen til hvert hul. Pladerne inkuberes ved 37 °C i 1 time på en orbitalryster.

6. Pladerne skylles, og 50 μl kanin-antimarsvineimmunoglobulin konjugeret med peberrodsperoxidase tilsættes til hvert hul. Pladerne inkuberes ved 37 °C i 1 time på en orbitalryster.

7. Pladerne skylles, og 50 μl orthophenylendiamin med 0,05 % H2O2 (30 %) w/v tilsættes til hvert hul.

8. Reaktionen standses efter 15 minutter med 1,25 M H2SO4

Pladerne aflæses spektrofotometrisk ved 492 nm på en ELISA-læser, der er forbundet med en mikrodatamat.

Kontrol : For hvert anvendt antigen skal 40 huller være serumfri og indeholde antigen fortyndet i PBST. En ekstra tofoldsfortyndingsrække af homologt bovint referenceantiserum. En ekstra tofoldsfortyndingsrække af negativt bovint serum. Fortolkning : Antistoftitere udtrykkes som den endelige fortynding af testserum, der giver 50 % af den gennemsnitlige OD-værdi, der registreres i viruskontrolhullerne uden testserum. Titere over 1:40 betragtes som positive. Referencer : Hamblin C. Barnett ITR og Hedger RS (1986): »A new enzyme-linked immunosorbent assay (ELISA) for the detection of antibodies against foot-and-mouth disease virus. I. Development and method of ELISA.« Journal of Immunological Methods, 93, 115-121.11.

Aujeszkys sygdom (AJD)

A. Serumneutralisationstesten foretages efter følgende protokol:

Serum : Alle sera varmeinaktiveres ved 56 °C i 30 minutter før brugen. Procedure : Den konstante virusvariable serumneutralisationstest udføres på mikrotiterplader under anvendelse af Vero eller andre følsomme cellekulturer. Aujeszkys sygdom-virus benyttes ved 100 TCID50 pr. 0,025 ml; inaktiverede ufortyndede serumprøver blandes med en tilsvarende mængde (0,025 ml) virussuspension. Virus/serumblandingerne inkuberes i 2 timer ved 37 °C i mikrotiterpladerne, før de til formålet krævede celler tilsættes. Der benyttes celler i en koncentration, der danner et komplet éncellelag efter 24 timer. Kontrol : i) virusinfektivitetsprøve, ii) serumtoksicitetskontrol. iii) kontrol af endnu ikke podet cellekultur og iv) referenceantisera. Fortolkning : Resultaterne af neutralisationstesten og titeren for det virus, som benyttes ved testen, aflæses efter 3-7 dages inkubation ved 37 °C. Serumtitere under 1:2 (ufortyndet serum) regnes for negative.

B. Enhver anden test, der er anerkendt inden for rammerne af beslutning 2008/185/EF (31).

Overførbar gastroenteritis (TGE)

Serumneutralisationstesten foretages efter følgende protokol:

Serum : Alle sera varmeinaktiveres ved 56 °C i 30 minutter før brugen. Procedure : Den konstante virusvariable serumneutralisationstest udføres på mikrotiterplader under anvendelse af A72- (hundetumor)celler eller andre følsomme cellekulturer. TGE-virus benyttes ved 100 TCID50 pr. 0,025 ml; inaktiverede ufortyndede serumprøver blandes med en tilsvarende mængde (0,025 ml) virussuspension. Virus/serumblandingerne inkuberes i 30-60 minutter ved 37 °C i mikrotiterpladerne, inden de til formålet krævede celler tilsættes. Der benyttes celler i en koncentration, der danner et komplet éncellelag efter 24 timer. Der tilsættes 0,1 ml cellesuspension til hver celle. Kontrol : i) virusinfektivitetsprøve, ii) serumtoksicitetskontrol. iii) kontrol af endnu ikke podet cellekultur og iv) referenceantisera. Fortolkning : Resultaterne af neutralisationstesten og titeren for det virus, som benyttes ved testen, aflæses efter 3-5 dages inkubation ved 37 °C. Serumtitere under 1:2 (endelig fortynding) betragtes som negative. Hvis ufortyndede serumprøver er toksiske over for vævskulturerne, kan disse sera fortyndes 1:2, inden de benyttes til testen. Dette svarer til 1:4 endelig serumfortynding. Serumtitere under 1:4 (endelig fortynding) betragtes som negative i disse tilfælde.

Smitsomt blæreudslæt hos svin (SVD)

Test for smitsomt blæreudslæt hos svin foretages i henhold til beslutning 2000/428/EF (32).

Klassisk svinepest (CSF)

Test for klassisk svinepest foretages i henhold til beslutning 2002/106/EF (33).

Test for klassisk svinepest foretages efter retningslinjerne i det relevante kapitel i OIE's Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals.

Et nationalt laboratorium, der råder over et kvalitetssikringssystem, skal kontrollere evalueringen af den serologiske CSF-tests sensitivitet og specificitet. De test, der anvendes, skal kunne bruges til at påvise en række svagt og stærkt positive referencesera og til at påvise antistoffer i den tidlige sygdomsfase og i rekonvalescensfasen.

DEL 7

Dyresundhedsmæssige import- og karantænebetingelser for dyr, der importeres til Saint-Pierre og Miquelon senere end seks måneder inden indførsel til EU

(jf. artikel 6)

Dyrearter, der er omfattet

Klassifikation ORDEN FAMILIE SLÆGT OG ART Artiodactyla Camelidae Camelus ssp., Lama ssp. og Vicugna ssp.

KAPITEL 1

Ophold og karantæne

1. Dyr, der importeres til Saint-Pierre og Miquelon, skal opholde sig på en godkendt karantænestation i mindst 60 dage, inden de afsendes til indførsel til EU. Denne periode kan forlænges som følge af undersøgelseskrav for de enkelte arter. Dyrene skal desuden opfylde følgende krav:

a) Der kan indsættes separate sendinger på karantænestationen. Alle dyr af samme art på karantænestationen skal dog, efter at de er indsat på stationen, betragtes som én gruppe, og der skal henvises til dem som én gruppe. Karantæneperioden begynder således for gruppen som helhed på det tidspunkt, hvor det sidste dyr blev indsat på karantænestationen.

b) På karantænestationen skal de enkelte grupper af dyr holdes i isolation uden direkte eller indirekte kontakt med andre dyr, heller ikke dyr fra andre sendinger, der evt. findes på stationen. De enkelte sendinger skal holdes på den godkendte karantænestation og beskyttes mod vektorinsekter.

c) Hvis isolationen af en gruppe af dyr brydes i løbet af karantæneperioden og der er kontakt med andre dyr, skal dyrene begynde en ny karantæneperiode af samme længde som den, de oprindeligt skulle holdes i, da de blev indsat på karantænestationen.

d) Dyr, der skal indføres til EU, og som passerer karantænestationen, skal indlades og sendes direkte til EU i) uden at komme i kontakt med andre dyr end dyr, der opfylder de sundhedskrav, der er stillet for indførsel til EU af den pågældende dyrekategori ii) opdelt i sendinger, således at ingen sendinger kan komme i kontakt med dyr, der ikke må importeres til EU iii) i transportkøretøjer eller containere, der først er rengjort og desinficeret med et desinfektionsmiddel, der i Saint-Pierre og Miquelon er officielt godkendt som effektivt til at bekæmpe de sygdomme, der er nævnt i kapitel 2, og som er konstrueret således, at ekskrementer, urin, strøelse eller foder ikke kan flyde ud eller falde af under transporten.

2. Karantænestationen skal mindst opfylde minimumsnormerne i bilag B til direktiv 91/496/EØF (34) samt følgende betingelser:

a) Den skal være under tilsyn af en embedsdyrlæge.

b) Den skal ligge midt i et område på mindst 20 km i diameter, hvor der ifølge officielle undersøgelsesresultater ikke har været noget tilfælde af mund- og klovesyge i mindst 30 dage forud for dens ibrugtagning som karantænestation.

c) Den skal inden ibrugtagning som karantænestation rengøres og desinficeres med et desinfektionsmiddel, der i Saint-Pierre og Miquelon er officielt godkendt som effektivt til at bekæmpe de sygdomme, der er nævnt i kapitel 2.

d) Den skal under hensyntagen til modtagelseskapaciteten have følgende: i) faciliteter, der udelukkende anvendes til karantæne af dyr, herunder mulighed for korrekt opstaldning af dyrene ii) egnede faciliteter, — der er lette at rengøre og desinficere grundigt — så dyrene kan af- og pålæsses på en korrekt måde — så dyrene kan få opfyldt deres behov for vand og foder — så fornøden dyrlægebehandling let kan gives iii) egnede inspektions- og isolationsfaciliteter iv) egnet udstyr til rengøring og desinficering af lokaler og lastvogne v) en egnet oplagringsplads til foder, strøelse og gødning vi) et passende spildevandsanlæg vii) et kontor eller lokale til embedsdyrlægen.

e) Der skal, når den er i drift, være tilstrækkeligt mange dyrlæger til, at alle opgaver kan udføres.

f) Den må kun modtage dyr, der er individuelt identificeret, så det kan spores, hvor de kommer fra. Ved dyrenes ankomst skal karantænestationens ejer eller ansvarshavende kontrollere, at dyrene er korrekt identificeret og ledsaget af de sundhedscertifikater, der kræves for de pågældende arter og kategorier. Karantænestationens ejer eller ansvarshavende skal endvidere i et register eller en database anføre følgende oplysninger, der opbevares i mindst tre år: ejerens navn, oprindelsen for dyrene i sendingen, dato for modtagelse og afsendelse af dyrene i sendingen, identifikationsnummer for dyrene i sendingen samt det påtænkte bestemmelsessted.

g) Den kompetente myndighed fastsætter proceduren for offentligt tilsyn med karantænestationen og sørger for, at tilsynet rent faktisk finder sted. Tilsynet skal omfatte regelmæssige inspektioner for at sikre, at betingelserne for godkendelse fortsat er opfyldt. Er de ikke det, og suspenderes godkendelsen, kan den kun generhverves, når den kompetente myndighed finder, at karantænestationen opfylder betingelserne i litra a) til g) fuldstændigt.

KAPITEL 2

Dyresundhedsundersøgelser

1. GENERELLE BESTEMMELSER

Dyrene skal underkastes følgende undersøgelser af blodprøver, der - medmindre andet er fastsat - er taget tidligst 21 dage efter starten på isolationsperioden.

Laboratorieundersøgelserne skal foretages af et godkendt laboratorium i EU, og al dokumentation vedrørende laboratorieundersøgelserne og resultaterne heraf, vaccinationer og behandlinger vedlægges sundhedscertifikatet.

For at begrænse håndteringen af dyrene så meget som muligt skal prøveudtagning, undersøgelser og eventuelle vaccinationer grupperes i videst muligt omfang, samtidig med at testprotokollernes minimumstidsintervaller, jf. del 2 i dette kapitel, overholdes.

2. SÆRLIGE BESTEMMELSER

2.1 CAMELIDAE

2.1.1 Tuberkulose

a) Test, der skal anvendes: intradermal sammenlignende prøve ved anvendelse af bovin tuberkulin (PPD) og aviær tuberkulin (PPD), som er i overensstemmelse med standarderne for fremstilling af bovin og aviær tuberkulin, jf. punkt 2.1.2 i bilag B til direktiv 64/432/EØF. Prøven foretages på området bag skulderen (armhulen), jf. den teknik, der er beskrevet i punkt 2.2.4 i bilag B til direktiv 64/432/EØF.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og 42 dage efter den første test.

c) Fortolkning af testresultater: Reaktionen anses for — negativ, hvis hudens tykkelse er forøget med under 2 mm — positiv, hvis hudens tykkelse er forøget med over 4 mm — inkonklusiv, hvis hudens tykkelse som reaktion på bovin tuberkulin (PPD) er forøget med 2-4 mm eller mere end 4 mm, men mindre end reaktionen på aviær tuberkulin (PPD).

d) Mulige foranstaltninger efter test: Dyr, der reagerer positivt på en intradermal prøve med bovin tuberkulin (PPD), udelukkes fra gruppen, og de øvrige dyr testes igen, mindst 42 dage efter at den første positive test blev foretaget, og den nye test anses da for den første test, jf. litra b). Hvis mere end ét dyr i gruppen reagerer positivt, skal eksport til EU nægtes for gruppen som helhed. Hvis et eller flere dyr i samme gruppe reagerer med inkonklusivt resultat, testes hele gruppen igen, mindst 42 dage efter at den første test blev foretaget, og den nye test anses da for den første test, jf. litra b).

2.1.2 Brucellose

a) Test, der skal anvendes: i) Brucella abortus: Rose Bengal-test (RBT) og serumagglutinationsprøve (SAT), jf. henholdsvis punkt 2.5 og 2.6 i bilag C til direktiv 64/432/EØF. Hvis reaktionen er positiv, gennemføres en komplementbindingstest med henblik på bekræftelse, jf. del 6 i bilag I til forordning (EU) nr. 206/2010. ii) Brucella melitensis: RBT og SAT, jf. henholdsvis punkt 2.5 og 2.6 i bilag C til direktiv 64/432/EØF. Hvis reaktionen er positiv, gennemføres en komplementbindingstest, jf. metoden i bilag C til direktiv 91/68/EØF, med henblik på bekræftelse. iii) Brucella ovis: komplementbindingstest, jf. bilag D til direktiv 91/68/EØF.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og 42 dage efter den første test.

c) Fortolkning af testresultater: Som positiv reaktion følges definitionen i bilag C til direktiv 64/432/EØF.

d) Mulige foranstaltninger efter test: Dyr, der reagerer positivt på en af testene, udelukkes fra gruppen, og de øvrige dyr testes igen, mindst 42 dage efter at den første positive test blev foretaget; den nye test anses for den første test, jf. litra b). Indførsel til EU må kun tillades for dyr, der har reageret negativt på to på hinanden følgende test, der er gennemført i henhold til litra b).

2.1.3 Bluetongue og epizootisk hæmorrhagi (EHD)

a) Test, der skal anvendes: agar-gel-immunodiffusionstest (AGID), jf. del 6 i bilag I til forordning (EU) nr. 206/2010. Dyr, der reagerer positivt, testes med en kompetitiv ELISA, jf. del 6 i bilag I til forordning (EU) nr. 206/2010, med henblik på at skelne mellem de to sygdomme.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes og reagere negativt på to test: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 21 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: i) Bluetongue Hvis et eller flere dyr reagerer positivt på ELISA, jf. del 6 i bilag I til forordning (EU) nr. 206/2010, udelukkes det/de positive dyr fra gruppen, og de øvrige dyr i gruppen sættes alle i karantæne i 100 dage at regne fra den dag, hvor de prøver, der gav positive reaktioner, blev udtaget. Gruppen anses kun for fri for bluetongue, hvis embedsdyrlæger ved regelmæssig kontrol i hele karantæneperioden ikke har påvist kliniske sygdomssymptomer, og hvis karantænestationen er forblevet fri for bluetonguevektorer (Culicoides). Hvis yderligere dyr udviser kliniske symptomer på bluetongue i karantæneperioden, jf. første afsnit, skal indførsel til EU nægtes for alle dyr i gruppen. ii) Epizootisk hæmorrhagi (EHD) Hvis der hos et eller flere af de dyr, der har reageret positivt, påvises antistoffer mod EHD-virus ved konfirmatorisk ELISA, anses dyret/dyrene for positivt/positive, og det/de udelukkes fra gruppen, og hele gruppen testes igen mindst 21 dage efter den oprindelige positive diagnose og derefter igen mindst 21 dage efter gentagelsen af testen, begge gange med negativt resultat. Hvis yderligere dyr reagerer positivt ved en af eller begge de to test, der foretages til gentagelse af testen, skal indførsel til EU nægtes for alle dyr i gruppen.

2.1.4 Mund- og klovesyge (M & K)

a) Test, der skal anvendes: Diagnosticeringstest (probang og serologi) ved anvendelse af ELISA- og virusneutralisationsmetoder i overensstemmelse med de protokoller, der er beskrevet i del 6 i bilag I til forordning (EU) nr. 206/2010.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes og reagere negativt på to test: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis et dyr reagerer positivt på mund- og klovesygevirus, må ingen af dyrene på karantænestationen indføres til EU. Bemærkning: Påvisning af antistoffer mod strukturelle eller nonstrukturelle proteiner fra mund- og klovesygevirus anses for et resultat af tidligere mund- og klovesygeinfektion uanset vaccinationsstatus.

2.1.5 Kvægpest

a) Test, der skal anvendes: Kompetitiv ELISA, jf. den seneste udgave af OIE's Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals, er den foreskrevne test ved international handel og er den test, der bør foretrækkes. Serumneutralisationstest eller andre anerkendte test i overensstemmelse med de protokoller, der er beskrevet i de relevante afsnit af OIE-manualen, kan også anvendes.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis et dyr reagerer positivt på kvægpestvirus, må ingen af dyrene på karantænestationen indføres til EU.

2.1.6 Vesikulær stomatitis

a) Test, der skal anvendes: ELISA, virusneutralisationstest eller andre anerkendte test i overensstemmelse med de protokoller, der er beskrevet i de relevante afsnit af OIE-manualen.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis et dyr reagerer positivt på vesikulær stomatitis-virus, må ingen af dyrene på karantænestationen indføres til EU.

2.1.7 Rift Valley fever

a) Test, der skal anvendes: ELISA, virusneutralisationstest eller andre anerkendte test i overensstemmelse med de protokoller, der er beskrevet i de relevante afsnit af OIE-manualen.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis et dyr viser tegn på at have været udsat for Rift Valley fever-agens, må ingen af dyrene på karantænestationen indføres til EU.

2.1.8 Lumpy skin disease

a) Test, der skal anvendes: Serologi ved anvendelse af ELISA, virusneutralisationstest eller andre anerkendte test i overensstemmelse med de protokoller, der er beskrevet i de relevante afsnit af OIE-manualen.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis et dyr viser tegn på at have været udsat for lumpy skin disease, må ingen af dyrene på karantænestationen indføres til EU.

2.1.9 Krim-Congo hæmorrhagisk feber

a) Test, der skal anvendes: ELISA, virusneutralisationstest, immunofluorescenstest eller andre anerkendte test.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis et dyr viser tegn på at have været udsat for Krim-Congo hæmorrhagisk feber-agens, må ingen af dyrene på karantænestationen indføres til EU.

2.1.10 Surra (Trypanosoma evansi (T. evansi))

a) Test, der skal anvendes: Parasitten kan identificeres i koncentrerede blodprøver i overensstemmelse med de protokoller, der er beskrevet i de relevante afsnit af OIE-manualen.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis T. evansi påvises hos et dyr i sendingen, må det pågældende dyr ikke indføres til EU. De øvrige dyr i gruppen underkastes en indvortes og udvortes parasitbehandling med relevante stoffer, der er virksomme mod T. evansi.

2.1.11 Ondartet katarfeber

a) Test, der skal anvendes: Påvisning af virus-DNA på basis af identifikation ved immunofluorescens eller immunocytokemi ved anvendelse af de protokoller, der er beskrevet i de relevante afsnit af OIE-manualen.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.

c) Mulige foranstaltninger efter test: Hvis et dyr viser tegn på at have været udsat for ondartet katarfeber, må ingen af dyrene på karantænestationen indføres til EU.

2.1.12 Rabies

Vaccination: Efter anmodning fra bestemmelsesmedlemsstaten kan der gives rabiesvaccination, og der tages en blodprøve af dyret og gennemføres en serumneutralisationstest for antistoffer.

2.1.13 Enzootisk kvægleukose (kun hvis dyrene er bestemt til en medlemsstat eller et område, der er officielt fri(t) for enzootisk kvægleukose, jf. artikel 2, stk. 2, litra k), i direktiv 64/432/EØF)

a) Test, der skal anvendes: AGID eller blokerende ELISA i overensstemmelse med de protokoller, der er beskrevet i den seneste udgave af OIE-manualen.

b) Prøvetidspunkter: Dyrene skal testes to gange: den første senest to dage efter ankomsten til karantænestationen og den anden mindst 42 dage efter den første test.