DA Den Europæiske Unions Tidende L 257/1

RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/1755

af 1. oktober 2015

om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,

under henvisning til Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1763 af 1. oktober 2015 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi (1),

under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 1. oktober 2015 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2015/1763 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi, hvorved der indføres rejserestriktioner og en indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer, der tilhører visse personer, enheder eller organer, som undergraver demokratiet eller hæmmer bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi, herunder gennem voldshandlinger, undertrykkelse eller tilskyndelse til vold, personer, enheder eller organer, der i Burundi er involveret i planlægning, ledelse eller udførelse af handlinger, der krænker internationale menneskerettighedslovgivning eller humanitær folkeret, alt efter hvad der er relevant, eller som udgør alvorlige krænkelser af menneskerettighederne. Disse personer, enheder og organer er opført i bilaget til afgørelse (FUSP) 2015/1763.

(2) Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at gennemføre afgørelse (FUSP) 2015/1763.

(3) Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen bør derfor fremsætte et forslag til en forordning om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi.

(4) I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig retten til adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol og retten til beskyttelse af personoplysninger. Denne forordning bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder.

(5) I betragtning af den konkrete trussel mod den internationale fred og sikkerheden i regionen, som situationen i Burundi udgør, og for at sikre sammenhæng med proceduren for ændring og revurdering af bilaget til afgørelse (FUSP) 2015/1763 bør beføjelsen til at ændre listen i bilag I til denne forordning udøves af Rådet.

(6) Med henblik på gennemførelsen af denne forordning og for at skabe størst mulig retssikkerhed i Unionen bør navne og andre relevante oplysninger om fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer skal indefryses i henhold til denne forordning, offentliggøres. Enhver behandling af personoplysninger bør ske i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF (2) og forordning (EF) nr. 45/2001 (3).

(7) For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør den træde i kraft straks ved offentliggørelsen —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I denne forordning forstås ved:

a) »fordring«: enhver omtvistet eller uomtvistet fordring, som er gjort gældende før eller efter datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, herunder særligt:

i) en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som er resultatet af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion

ii) en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en kaution, finansiel garanti eller godtgørelse uanset dens form

iii) et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion

iv) et modkrav

v) en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet

b) »kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion, uanset form og uanset hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik herpå alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, også selv om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion

c) »kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. webstederne i bilag II

d) »økonomiske ressourcer«: aktiver af enhver art, både materielle og immaterielle, såvel løsøre som fast ejendom, som ikke er pengemidler, men som kan bruges til at erhverve pengemidler, varer eller tjenesteydelser

e) »indefrysning af økonomiske ressourcer«: hindring af, at økonomiske ressourcer på nogen måde bruges til at erhverve pengemidler, varer eller tjenesteydelser, herunder, men ikke kun, ved salg, leje eller pantsætning

f) »indefrysning af pengemidler«: hindring af enhver form for flytning, overførsel, ændring, brug af, adgang til eller håndtering af pengemidler, der ville resultere i enhver form for ændring med hensyn til omfang, beløb, anbringelsessted, ejerforhold, besiddelse, art eller formål eller andre ændringer, som ville gøre det muligt at bruge de pågældende pengemidler, herunder porteføljeforvaltning

g) »pengemidler«: finansielle aktiver og fordele af enhver art, herunder, men ikke begrænset til:

i) kontante pengebeløb, checks, pengefordringer, veksler, betalingsordrer og andre betalingsinstrumenter

ii) indeståender i finansielle institutioner eller andre enheder, saldi på konti, tilgodehavender og tilgodehavendebeviser

iii) børsnoterede og noterede værdipapirer og gældsinstrumenter, herunder aktier og andre ejerandele, certifikater, som repræsenterer værdipapirer, obligationer, veksler, warrants, usikrede værdipapirer og derivatkontrakter

iv) rente, udbytte eller anden form for indtægt fra aktiver eller værditilvækst hidrørende fra aktiver

v) kreditter, modregningsrettigheder, garantier, opfyldelsesgarantier eller andre finansielle forpligtelser

vi) remburser, konnossementer, løsørepantebreve og

vii) dokumenter, der godtgør en interesse i pengemidler eller økonomiske ressourcer

h) »EU's område«: de af medlemsstaternes områder, hvorpå traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum.

Artikel 2

1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, indefryses.

2. Pengemidler og økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller stilles til rådighed til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I.

3. Bilag I omfatter fysiske og juridiske personer, enheder og organer, som Rådet i henhold til artikel 2, stk. 1, i afgørelse (FUSP) 2015/1763 har identificeret som personer, enheder eller organer, der:

a) undergraver demokratiet eller hæmmer bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi, herunder gennem voldshandlinger, undertrykkelse eller tilskyndelse til vold

b) i Burundi er involveret i planlægning, ledelse eller udførelse af handlinger, der krænker internationale menneskerettighedslovgivning eller humanitær folkeret, alt efter hvad der er relevant, eller som udgør alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, og

c) har tilknytning til personer, enheder eller organer, der er omhandlet i litra a) og b).

Artikel 3

1. Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, eller til, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:

a) er nødvendige til at dække basale behov hos de fysiske eller juridiske personer, der er opført på listen i bilag I, og de familiemedlemmer, som disse fysiske personer har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter

b) alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer eller godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand

c) alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller

d) er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt kompetente myndighed har meddelt de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse, mindst to uger før tilladelsen.

2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af stk. 1.

Artikel 4

1. Uanset artikel 2, stk. 1, kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsmæssig afgørelse forud for den dato, hvor de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er omhandlet i artikel 2, blev opført på listen i bilag I, eller af en judiciel eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen, eller en judiciel afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato

b) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder

c) afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person eller enhed eller et organ opført på listen i bilag I og

d) anerkendelse af afgørelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.

2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af stk. 1.

Artikel 5

1. Uanset artikel 2, stk. 1, kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, når fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, skal betale forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer har indgået eller pådraget sig inden den dato, hvor de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer blev opført på listen i bilag I, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer på sådanne vilkår, som de finder hensigtsmæssige, når den pågældende myndighed har konstateret:

a) at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer vil blive anvendt til en betaling, der skal foretages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, som er opført på listen i bilag I, og

b) at betalingen ikke er i strid med artikel 2, stk. 2.

2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af stk. 1.

Artikel 6

1. Artikel 2, stk. 2, er ikke til hinder for, at finansierings- eller kreditinstitutter, der modtager pengemidler, som overføres af tredjeparter til en konto, der tilhører en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen, krediterer de indefrosne konti med disse beløb, forudsat at således tilførte beløb på disse konti også indefryses. Finansierings- eller kreditinstituttet underretter straks den relevante kompetente myndighed om sådanne transaktioner.

2. Artikel 2, stk. 2, gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:

a) renter og andre former for afkast fra disse konti

b) beløb, der er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, jf. artikel 2, blev opført på listen i bilag I, eller

c) forfaldne beløb i henhold til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser truffet i en medlemsstat, eller som eksigible i den pågældende medlemsstat,

forudsat at sådanne renter eller andre indtægter og betalinger indefryses i henhold til artikel 2, stk. 1.

Artikel 7

1. Med forbehold af gældende regler vedrørende indberetning, fortrolighed og tavshedspligt skal fysiske og juridiske personer, enheder og organer:

a) øjeblikkeligt videregive oplysninger, der kan fremme overholdelsen af denne forordning, herunder oplysninger om konti og beløb, som er indefrosset i medfør af artikel 2, til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de pågældende er bosat eller befinder sig, og direkte eller via medlemsstaterne fremsende oplysningerne til Kommissionen og

b) samarbejde med de kompetente myndigheder om efterprøvning af disse oplysninger.

2. Alle yderligere oplysninger, som Kommissionen modtager direkte, stilles til rådighed for medlemsstaterne.

3. Alle oplysninger, der afgives eller modtages i medfør af denne artikel, må kun anvendes til de formål, til hvilke de blev afgivet eller modtaget.

Artikel 8

Bevidst og forsætlig deltagelse i aktiviteter, der har til formål eller følge at omgå de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 2, er forbudt.

Artikel 9

1. Når indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer eller afvisning af at stille pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed er sket i god tro i forvisning om, at det er i overensstemmelse med denne forordning, kan den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, som har foretaget indefrysningen eller afvisningen, herunder dens ledelse og personale, ikke på nogen måde drages til ansvar herfor, medmindre det godtgøres, at indefrysningen eller tilbageholdelsen skyldtes forsømmelighed.

2. Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.

Artikel 10

1. Fordringer, der er opstået i forbindelse med en kontrakt eller transaktion, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte er blevet berørt helt eller delvis af foranstaltninger i medfør af denne forordning, herunder krav om godtgørelse og andre tilsvarende fordringer, såsom erstatningskrav og krav som følge af en kautions- eller garantiforpligtelse, særligt krav om forlængelse eller indfrielse af kautioner, garantier eller godtgørelser, navnlig finansielle garantier og økonomisk godtgørelse må uanset fordringens form ikke indfries, hvis fordringen gøres gældende af:

a) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I

b) andre fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en eller et af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer.

2. I forbindelse med enhver retslig procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.

3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder og organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af de kontraktlige forpligtelser i henhold til denne forordning.

Artikel 11

1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler alle andre relevante oplysninger, som de råder over i forbindelse med denne forordning, navnlig oplysninger om:

a) indefrosne midler i medfør af artikel 2 og om tilladelser, der gives i medfør af artikel 3, 4 og 5

b) overtrædelser, håndhævelsesproblemer og domme afsagt af nationale retter.

2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive gennemførelse af denne forordning.

Artikel 12

Kommissionen har bemyndigelse til at ændre bilag II på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.

Artikel 13

1. Såfremt Rådet vedtager at lade en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ være omfattet af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, ændrer det bilag I i overensstemmelse hermed.

2. Rådet meddeler sin afgørelse, herunder begrundelsen for opførelsen på listen, til den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, der er omhandlet i stk. 1, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver den pågældende fysiske eller juridiske person, enheden eller organet lejlighed til at fremsætte bemærkninger.

3. Fremsættes der bemærkninger eller forelægges der væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet herom.

4. Listen i bilag I revideres regelmæssigt og mindst hver 12. måned.

Artikel 14

1. Bilag I indeholder begrundelsen for opførelsen af de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer på listen.

2. Bilag I indeholder de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder og organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.

Artikel 15

1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.

Artikel 16

1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilag II. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresser, som er opført i bilag II.

2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.

3. Når der i denne forordning fastsættes et krav om at meddele, underrette eller på anden måde kommunikere med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilag II.

Artikel 17

Denne forordning gælder:

a) på EU's område og herunder også i dets luftrum

b) om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion

c) for enhver fysisk person inden for eller uden for Unionens område, som er statsborger i en medlemsstat

d) for juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, som er stiftet eller oprettet i henhold til en medlemsstats lovgivning

e) for juridiske personer, enheder eller organer i relation til virksomhed, der helt eller delvis udøves i Unionen.

Artikel 18

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Luxembourg, den 1. oktober 2015. På Rådets vegne E. SCHNEIDER Formand

(1) Se side 37 i denne EUT.

(2) Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

BILAG I Liste over fysiske og juridiske personer, enheder og organer, der er omhandlet i artikel 2 Navn Identificerende oplysninger Begrundelse for opførelsen 1. Godefroid BIZIMANA Fødselsdato: 23.4.1968 Fødested: NYAGASEKE, MABAYI, CIBITOKE Burundisk nationalitet. Pasnr.: DP0001520 Vicegeneraldirektør for det nationale politi og ansvarlig for at undergrave demokratiet gennem operationelle afgørelser, som har ført til overdreven brug af magt og voldelig undertrykkelse af fredelige demonstrationer, der begyndte den 26. april 2015 efter meddelelsen om, at præsident Pierre Nkurunziza ville opstille som præsidentkandidat. 2. Gervais NDIRAKOBUCA alias NDAKUGARIKA Fødselsdato: 1.8.1970 Burundisk nationalitet. Pasnr.: DP0000761 Kabinetschef for præsidentens administration (ordstyrer) med ansvar for anliggender vedrørende det nationale politi. Ansvarlig for at obstruere bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi gennem instrukser, der førte til en overdreven brug af magt, vold, undertrykkelse og tilsidesættelse af international menneskerettighedsret over for demonstranter, der demonstrerede fra og med den 26. april 2015 efter meddelelsen om, at præsident Pierre Nkurunziza ville opstille som præsidentkandidat, herunder den 26., 27. og 28. april i bydelene Nyakabiga og Musaga i Bujumbura. 3. Mathias/Joseph NIYONZIMA alias KAZUNGU Registreringsnr. (den nationale efterretningstjeneste): O/00064 Burundisk nationalitet. Pasnr.: OP0053090 Tjenestemand i den nationale efterretningstjeneste. Ansvarlig for at obstruere bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi gennem tilskyndelse til vold og undertrykkelse under de demonstrationer, der begyndte den 26. april 2015, efter meddelelsen om, at præsident Pierre Nkurunziza ville opstille som præsidentkandidat. Ansvarlig for at hjælpe med at uddanne, koordinere og bevæbne de paramilitære militser Imbonerakure, herunder uden for Burundi, der er ansvarlige for vold, undertrykkelse og menneskerettighedskrænkelser i Burundi. 4. Léonard NGENDAKUMANA Fødselsdato: 24.11.1968 Burundisk nationalitet. Pasnr.: DP0000885 Tidligere »Chargé de Missions de la Présidence« og tidligere general i hæren. Ansvarlig for at obstruere bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi ved at deltage i statskupforsøget den 13. maj 2015 for at afsætte den burundiske regering. Ansvarlig for voldshandlinger — granatangreb — i Burundi og for opfordring til vold. General Léonard Ngendakumana har offentligt støttet vold som middel til at nå politiske mål.