DA Den Europæiske Unions Tidende C 46/8

HENSTILLING Nr. S2

af 22. oktober 2013

om ret til naturalydelser for forsikringstagere og deres familiemedlemmer under et ophold i et tredjeland i henhold til en bilateral overenskomst mellem den kompetente medlemsstat og tredjelandet

(Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)

(2014/C 46/09)

DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER HAR —

under henvisning til artikel 72, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (1) af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, i henhold til hvilken den administrative kommission har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 (2),

under henvisning til artikel 72, litra c), i forordning (EF) nr. 883/2004, hvorefter den har til opgave at fremme og udvikle samarbejdet mellem medlemsstaterne og deres institutioner på den sociale sikrings område, og

idet afgørelsen i sagen er truffet på de betingelser, der er fastsat i artikel 71, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 883/2004, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det generelle princip om ligebehandling er især vigtigt for arbejdstagere, der ikke har bopæl i den medlemsstat, de er beskæftiget i, herunder grænsearbejdere. Princippet er gentaget i betragtning 8 og artikel 4 i forordning (EF) nr. 883/2004.

(2) Artikel 4 i forordning (EF) nr. 883/2004 forbyder forskelsbehandling af personer, der er omfattet af denne forordning.

(3) Domstolen har ligeledes fastslået, at såfremt anvendelsen af en EU-retlig bestemmelse hindres på grund af en foranstaltning, som er truffet som led i gennemførelsen af en bilateral overenskomst, er enhver medlemsstat — selv om overenskomsten er indgået uden for Traktatens anvendelsesområde — forpligtet til at lette anvendelsen af denne bestemmelse (3).

(4) Uanset om en overenskomst, der er indgået mellem en medlemsstat og et eller flere tredjelande ikke er omfattet af udtrykket »lovgivning« i artikel 1, litra l), i forordning (EF) nr. 883/2004, kan dette ikke føre til, at medlemsstaterne fritages for at overholde ligebehandlingsprincippet, som fastlagt i Traktatens artikel 45 (4).

(5) Bilaterale overenskomster om social sikring mellem en medlemsstat og et tredjeland bør fortolkes således, at de bilaterale overenskomster anvendes på en sådan måde, at de ikke fratager en person og dennes familiemedlemmer (artikel 1, litra i) i forordning (EF) nr. 883/2004) de rettigheder, der er knyttet til udøvelsen af den frie bevægelighed i Den Europæiske Union, som fastlagt i Traktaten.

(6) Den frie bevægelighed kan ikke udøves i fuldt omfang, hvis en person, som er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end bopælsmedlemsstaten, ikke gives samme rettigheder som personer, der er bosat i den pågældende medlemsstat og befinder sig i tilsvarende situation.

(7) Bestemmelserne i afsnit III, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 883/2004 indeholder særlige bestemmelser for, under hvilke omstændigheder en forsikringstager og dennes familiemedlemmer har ret til naturalydelser ved sygdom, der udredes for den kompetente institutions regning, mens de er bosat eller opholder sig i en anden medlemsstat.

(8) Formålet med artikel 17 og 24-26 i forordning (EF) nr. 883/2004 er at sikre, at naturalydelser ved sygdom ikke betinges af, om forsikringstageren er bosat i den kompetente medlemsstat, for ikke at hindre vandrende arbejdstagere i at udøve deres ret til fri bevægelighed (5).

(9) Dette gælder også for familiemedlemmer som defineret i artikel 1, litra i), i forordning (EF) nr. 883/2004, der i bopælsmedlemsstaten har ret til naturalydelser ved sygdom, der udredes for den kompetente institutions regning af institutionen på bopælsstedet på grundlag af artikel 17 eller 24-26 i forordning (EF) nr. 883/2004.

(10) Ligebehandlingsprincippet bør i princippet også gælde i tilfælde, hvor den kompetente medlemsstat har indgået en bilateral overenskomst med et tredjeland, hvor bestemmelser om naturalydelser ved sygdom, som fra et medicinsk synspunkt bliver nødvendige i et tredjeland, er medtaget, og forudsat at tredjelandet er indstillet på at samarbejde i individuelle sager.

VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:

1. En medlemsstat, der har indgået en bilateral overenskomst om social sikring med et tredjeland, hvor bestemmelser om naturalydelser ved sygdom indgår, anvender disse bestemmelser på personer, som er omfattet af lovgivningen i denne medlemsstat, samt disses familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat, og som har ret til naturalydelser på grundlag af artikel 17 eller 24-26 i forordning (EF) nr. 883/2004, såfremt naturalydelserne fra et medicinsk synspunkt bliver nødvendige under et ophold i det pågældende tredjeland.

2. Denne henstilling offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Henstillingen finder anvendelse fra første dag i anden måned efter offentliggørelsen.

Formand for den administrative kommission Mariana ZIUKIENE

(1) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1 (berigtiget i EUT L 200 af 7.6.2004, s. 1).

(2) EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.

(3) Sag C-55/00, Gottardo, Sml. 2002 I, s. 413, præmis 31, og sag 235/87, Matteucci, Sml. 1988, s. 5589, præmis 19.

(4) Sag C-55/00, Gottardo, Sml.2002 I, s.413, præmis 35, og sag 23/92, Matteucci, Sml. 1993 I, s. 4505.

(5) Sag C-286/03, Silvia Hosse, Sml. 2006 I, s. 1771, præmis 54.