*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2409/87

af 6. august 1987

om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium med oprindelse i Brasilien og om godtagelse af tilsagn afgivet af Italmagnésio SA i Brasilien og af Promsyrio-Import i Sovjetunionen

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1761/87 (2), saerlig artikel 10 og 11,

efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Procedure

(1) I juni 1986 og september 1986 modtog Kommissionen klager indgivet af »Comité de Liaison des Industries de Ferro-Alliages de la Communauté économique européenne« paa vegne af franske, italienske, portugisiske, spanske og tyske producenter af ferrosilicium, hvis samlede produktion udgoer stort set hele produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare. Klagerne indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af ferrosilicium, henhoerende under pos. 73.02 C i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 73.02-30, med oprindelse i Brasilien og Sovjetunionen, og indledte en undersoegelse.

(2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for Brasilien og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(3) Alle producenterne i Faellesskabet, tre brasilianske og den sovjetiske eksportoer samt to af de tre importoerer i Faellesskabet af ferrosilicium fra Sovjetunionen tilkendegav deres mening skriftligt. Ingen af importoererne af brasiliansk ferrosilicium deltog i proceduren. Nogle af parterne anmodede om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, hvilket blev imoedekommet. En af importoererne anmodede om at blive hoert mundtligt efter den frist, der var fastsat i meddelelsen om procedurens indledning; denne anmodning blev afvist, fordi den var fremsat for sent.

En af de brasilianske eksportoerer, som Kommissionen vidste havde eksporteret i loebet af undersoegelsesperioden naegtede at samarbejde.

(4) En importoer anmodede om lejlighed til at moede klagerne med henblik paa at forelaegge sine modstridende synspunkter. Kommissionen var rede til at imoedekomme denne anmodning, men klagerne naegtede at deltage i et moede, og det var derfor ikke muligt at arrangere et saadant.

Der blev ikke fremlagt redegoerelser af virksomheder i Faellesskabet, der indkoeber ferrosilicium.

Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:

Producenter i Faellesskabet

- Pechiney électrométallurgie SA, Paris, Frankrig,

- Ferroaleaciones del Norte Ferronor SA, Mataporquera, Spanien,

- Sociedad Española de Fundiciones Eléctricas SA, Bilbao, Spanien.

Eksportoerer

- Companhia Brasileira Carbureto de Calcio CBCC SA, Rio de Janeiro, Brasilien,

- Italmagnésio SA, São Paolo, Brasilien,

- Electrometalur SA, Belo Horizonte, Brasilien.

Importoerer

- Société anonyme des Minerais, Luxembourg,

- Eisen und Metall AG, Gelsenkirchen, Tyskland.

Kommissionen anmodede om og modtog detaljerede skriftlige redegoerelser fra de producenter i Faellesskabet, der havde indgivet klage, samt fra fire eksportoerer og to importoerer og efterproevede de fremlagte oplysninger i den udstraekning, det ansaas for paakraevet.

Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. september 1985 til den 30. august 1986 for Brasiliens vedkommende, og perioden fra den 1. marts 1986 til den 28. februar 1987 for Sovjetunionens vedkommende.

B. Normal vaerdi

(5) Brasilien

Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos de producenter, der eksporterede til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser.

(6) Sovjetunionen

For at fastslaa om der var tale om dumpingimport fra Sovjetunionen, maatte Kommissionen tage hensyn til, at Sovjetunionen ikke har markedsoekonomi, og Kommissionen maatte derfor basere sin afgoerelse paa den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi; klagerne havde i den forbindelse foreslaaet Brasilien. Der blev ikke gjort indsigelse mod dette forslag.

Kommissionen finder det godtgjort, at produkterne fra disse to lande stort set er identiske, at der ikke er nogle saerlige forskelle mellem fabrikationsprocessen i Sovjetunionen og Brasilien, og at der er tale om et sammenligneligt udviklingsniveau. Endvidere sikrer produktionens stoerrelse i Brasilien og den store konkurrence paa hjemmemarkedet mellem omkring et halvt dusin brasilianske producenter, at prisniveauet staar i et rimeligt forhold til produktionsomkostningerne.

Kommissionen konkluderede derfor, at det ville vaere hensigtsmaessigt og ikke urimeligt at fastlaegge den normale vaerdi paa grundlag af priserne paa det brasilianske hjemmemarked.

C. Eksportpris

(7) Eksportpriserne blev i hvert enkelt tilfaelde fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

D. Sammenligning

(8) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed. Eksportoererne haevdede og kunne bevise, at der eksisterede saadanne forskelle for saa vidt angaar betalingsvilkaar, haandtering, skatter og afgifter, transport- og emballeringsomkostninger og provision betalt til tredjeland.

Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

E. Dumpingmargen

(9) Det fremgaar af ovenstaaende foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der kun finder dumping sted i forbindelse med importen fra en af de undersoegte brasilianske eksportoerer, Italmagnésio SA, og med hensyn til den sovjetiske eksportoer, og at dumpingmargenerne er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og priserne ved eksport til Faellesskabet. Dumpingmargenerne varierer, alt efter hvilket parti af den paagaeldend vare, der er tale om. De vejede gennemsnitlige dumpingmargener var foelgende:

- Brasilien

- Italmagnésio SA: 10,6 %,

- Companhia Brasileira Carbureto de Calcio SA: ingen dumping,

- Electrometalur SA: ingen dumping.

For saa vidt angaar de eksportoerer, som hverken besvarede Kommissionens spoergeskema eller paa anden maade gav sig til kende under den foreloebige undersoegelse, blev dumpingmargenen fastlagt paa grundlag af de foreliggende oplysninger. Kommissionen fandt i den forbindelse, at resultaterne af undersoegelsen var det bedst egnede grundlag for fastsaettelse af dumpingmargenen, og at det ville vaere en beloenning af manglende samarbejdsvilje og aabne mulighed for omgaaelse af tolden at antage, at dumpingmargenen for disse eksportoerer var lavere end den hoejeste dumpingmargen paa 10,6 %, som var fastlagt for en eksportoer, der havde medvirket i undersoegelsen. Det anses derfor for rimeligt at anvende sidstnaevnte dumpingmargen for denne gruppe af eksportoerer.

- Sovjetunionen

Promsyrio-Import, Moskva, Sovjetunionen: 10,7 %.

F. Skade

(10) Det er allerede fastslaaet ved Kommissionens afgoerelse 83/93/EOEF (4), at dumpingimporten har paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade. Med henblik paa naervaerende forordning henholdt Kommissionen sig til de bevisligheder, der var fremfoert i klagen. Parterne fremlagde ikke under undersoegelsen nogle holdbare bevisligheder, paa grundlag af hvilke, det kunne konkluderes, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet ikke laengere var i en uholdbar situation.

(11) Det er foreloebigt fastslaaet, at eksporten fra Brasilien steg fra praktisk taget intet til ca. 3 000 tons i 1985 og til ca. 5 000 tons i de foerste ni maaneder af 1986, medens importen fra Sovjetunionen har ligget mere eller mindre stabilt paa ca. 9 000 tons om aaret. Den

samlede markedsandel for denne import er saaledes steget fra ca. 2 % til lige under 3 %. Det skal i denne forbindelse erindres, at det i den tidligere antidumpingundersoegelse vedroerende samme produkt konstateredes, at importen fra samtlige leverandoerer, der dengang blev undersoegt, og hvor der var tale om dumping, repraesenterede en andel paa 45 % af markedet i Faellesskabet. Paa trods af de antidumpingforanstaltninger, der blev truffet i 1983, er der ikke konstateret nogen vaesentlige aendringer i denne markedsandel.

For saa vidt angaar underbud skal det bemaerkes, at ingen importoer af brasiliansk ferrosilicium og kun to af de tre importoerer af sovjetisk ferrosilicium medvirkede i proceduren. Kommissionen maatte derfor delvis drage sine konklusioner paa grundlag af de bedst mulige bevisligheder, der var til raadighed. Det fremgaar af disse, at produktet fra Brasilien og Sovjetunionen blev solgt paa Faellesskabets marked til priser, der laa henholdsvis ca. 15 % og 10 % lavere end de priser, der anvendtes af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

(12) Kommissionen fastlagde foreloebigt indtjeningssituationen for den erhvervsgren i Faellesskabet, der var mest beroert af importen fra de paagaeldende to lande. Det blev konstateret, at der i undersoegelsesperioden havde vaeret tale om betydelige tab i forbindelse med salget af ferrosilicium paa Faellesskabets marked, efter at de tidligere aar havde givet mere tilfredsstillende resultater. Disse tab medfoerte, at der blev bebudet yderligere nedlaeggelser af produktionsfaciliteter og afskedigelser af ansatte. Det maatte derfor foreloebigt konkluderes, at beskyttelsesforanstaltninger fortsat var paakraevede.

Efter tydelige tegn paa en forbedring i 1984 og 1985 viste resultaterne for 1986 igen, at salget af ferrosilicium paa Faellesskabets marked fandt sted til priser, der ikke gav faellesskabsproducenterne daekning for omkostningerne. Som foelge heraf maatte der gives meddelelse om nedlaeggelse af mindst to produktionsfaciliteter med deraf foelgende tab af arbejdspladser.

G. Faellesskabets interesser

(13) Ingen forbrugere af ferrosilicium rettede henvendelse til Kommissionen i loebet af undersoegelsesperioden.

Ved vurderingen af Faellesskabets interesser tog Kommissionen hensyn til, at den industri i Faellesskabet, der fremstiller ferrolegeringer, som helhed er praeget af en lavprisimport af andre ferrolegeringsprodukter i en saadan grad, at det ikke ville vaere i Faellesskabets interesse, at Kommissionen tillod, at denne industri desuden blev udsat for dumpingimport af det paagaeldende produkt.

I betragtning af de alvorlige vanskeligheder, som Faellesskabets industri for ferrolegeringer befinder sig i, og den paagaeldende erhvervsgrens oekonomiske og strategiske betydning er Kommissionen naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind. For at forhindre at der forvoldes yderligere skade i den resterende del af den periode, proceduren omfatter, boer der traeffes beskyttelsesforanstaltninger i form af en midlertidig antidumpingtold.

H. Toldsats

(14) I betragtning af omfanget af den forvoldte skade boer den told, der paalaegges importen af ferrosilicium fra Brasilien og Sovjetunionen vaere lig med den dumpingmargen, der er foreloebigt fastlagt for den brasilianske eksportoer, som valgte at samarbejde, og for hvis vedkommende det konstateredes, at der havde vaeret tale om salg til dumpingpriser, og for den eksportoer fra Sovjetunionen, der som den eneste fra dette land havde eksporteret det paagaeldende produkt til Faellesskabet. Med henblik paa at sikre at tolden virker effektivt, finder Kommissionen det hensigtsmaessigt, at tolden faar form af en specifik told.

I. Tilsagn

(15) Efter afslutningen af den foreloebige undersoegelse afgav den brasilianske eksportoer, Italmagnésio SA, og den sovjetiske eksportoer, Promsyrio-Import, som begge konstateredes at have solgt til dumpingpriser, tilsagn vedroerende deres eksport af ferrosilicium til Faellesskabet.

Naevnte tilsagn indebaerer, at eksportpriserne haeves til det niveau, der er noedvendigt for at hindre, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet fortsat paafoeres skade. Det fremgaar, at det effektivt kan overvaages, at tilsagnet overholdes korrekt.

Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at de afgivne tilsagn kan godtages. Italmagnésio SA og Promsyrio-Import kan derfor undtages fra den told, der paalaegges importen af ferrosilicium med oprindelse i Brasilien og Sovjetunionen.

Eftersom Promsyrio-Import er den eneste eksportoer af ferrosilicium i Sovjetunionen, og da virksomhedens tilsagn omfatter hele eksporten af den paagaeldende vare med oprindelse i Sovjetunionen, kan den samlede eksport af ferrosilicium med oprindelse i Sovjetunionen undtages fra tolden.

For saa vidt angaar Brasilien fremgaar det af undersoegelsen, at de selskaber, der medvirkede, og som var omfattet af undersoegelsen, ikke var de eneste eksportoerer. Det vil derfor vaere en beloenning af manglende samarbejdsvilje og en tilskyndelse til at eksportere gennem andre kanaler, hvis undtagelsen af Italmagnésio SA fra tolden udvides til ogsaa at omfatte andre brasilianske eksportoerer. K. Procedure

(16) Paa baggrund heraf kan undersoegelsen af de to ovennaevnte eksportoerer afsluttes. Der boer fastsaettes en frist, inden for hvilken de beroerte parter kan give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium, henhoerende under pos. 73.02 C i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 73.02-30, med oprindelse i Brasilien.

2. Tolden fastsaettes til 59 ECU pr. ton, netto.

3. Tolden paalaegges ikke varer, der fremstilles og eksporteres af Companhia Brasileira Carbureto de Calcio CBCC SA, Italmagnésio SA, Electrometalur SA Indústria et Comércio.

4. Undersoegelsen vedroerende eksporten af og med oprindelse i Sovjetunionen og vedroerende eksporten fra Italmagnésio SA med oprindelse i Brasilien afsluttes.

5. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

6. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 2176/84.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 14 i forordning (EOEF) nr. 2176/84.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 6. august 1987.

Paa Kommissionens vegne

Manuel MARÍN

Naestformand

(1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1985, s. 1.

(2) EFT nr. L 167 af 26. 6. 1987, s. 9.

(3) EFT nr. C 231 af 12. 9. 1986, s. 4;

EFT nr. C 77 af 24. 3. 1987, s. 2.

(4) EFT nr. L 57 af 4. 3. 1983, s. 20.