KOMMISSIONENS BESLUTNING af 4. februar 1994 om proceduren for anvendelse af artikel 53, andet led i Euratom-traktaten (Kun den tyske tekst er autentisk) (94/95/Euratom)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 53, andet led,

under henvisning til brev af 29. december 1993 fra selskabet Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH -

I BETRAGTNING AF FOELGENDE:

I. FAKTA (1) Det tyske selskab Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH, i det foelgende benaevnt KLE, som driver et kernekraftvaerk og i medfoer heraf er bruger af uran, har i medfoer af traktatens artikel 52 forelagt forsyningsagenturet for Euratom, i det foelgende benaevnt agenturet, en kontrakt om levering af 400 tons uran UF6, indgaaet mellem KLE og det britiske selskab British Nuclear Fuels plc, i det foelgende benaevnt BNFL. Forelaeggelsen af kontrakten fandt sted ved brev af 25. november 1993, modtaget af agenturet den 29. november 1993.

(2) Ved brev af 10. december 1993 anmodede agenturet de kontraherende parter om at faa oplyst materialernes oprindelse, foerend det kunne traeffe en afgoerelse i medfoer af forsyningsagenturets reglement af 5. maj 1960 om de naermere regler vedroerende sammenholdelse af udbud af og efterspoergsel efter malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer (1), som aendret ved forordning af 15. juli 1975 (2), i det foelgende benaevnt agenturets reglement. Denne anmodning ligger paa linje med Faellesskabets politik angaaende leverancer fra lande i Samfundet af Uafhaengige Stater, i det foelgende benaevnt SNG, og som skal sikre forsyningssikkerheden paa lang sigt for brugerne i Det Europaeiske Faellesskab.

(3) Som svar paa dette brev oplyste BNFL ved brev af 14. december 1993, at det uran, kontrakten drejede sig om, stammede fra SNG, sandsynligvis fra Rusland.

(4) Ved brev af 20. december 1993 fremkom agenturet under henvisning til begrundelsen i brevet af 10. december 1993 med visse forbehold over for den paataenkte kontrakt paa grund af Faellesskabets forsyningspolitik og opfordrede parterne til at tilkendegive deres holdning, foerend det tog endelig stilling.

(5) Ved brev af 29. december 1993, modtaget af Kommissionen den 3. januar 1994, forelagde KLE i medfoer af traktatens artikel 53, andet led, Kommissionen foelgende krav:

1) at beordre Forsyningsagenturet for Euratom til at indgaa kontrakten af 10./22. november 1993 mellem KLE og BNFL om levering af 400 tons uran

2) i tilfaelde af, at den under i) omhandlede kontrakt ikke kan traede i kraft som foelge af agenturets manglende opfyldelse af sine forpligtelser at erklaere, at agenturet er forpligtet til at holde KLE skadesloes for en hoejere indkoebspris og for alle andre supplerende udgifter og andre ulemper forbundet med at indgaa en anden kontrakt i stedet for

3) i tilfaelde af afvisning af det under i) naevnte krav at erklaere, at agenturet skal holde KLE skadesloes for en hoejere indkoebspris foraarsaget af, at KLE foerst kan traeffe foranstaltninger til at indgaa en anden kontrakt efter at vaere underrettet om agenturets afgoerelse i medfoer af artikel 5a, litra g) i agenturets reglement eller efter afslag paa en ordre fra Kommissionens side som anfoert i punkt 1

4) at paalaegge agenturet at betale omkostningerne ved proceduren.

(6) Disse krav var baseret paa en bekraeftelse af, at agenturet i modstrid med artikel 5a, litra f) i sit reglement ikke havde udtalt sig om indgaaelsen af kontrakten inden ti arbejdsdage efter modtagelsen, dvs. regnet fra den 29. november 1993.

(7) I overensstemmelse med sin beslutning nr. 1/94 af 6. januar 1994 har agenturet underskrevet kontrakten samme dag under den udtrykkelige betingelse, at det uran, der skulle leveres efter kontrakten, ikke direkte eller indirekte kommer fra en af SNG-republikkerne.

II. JURIDISK VURDERING (8) I henhold til traktatens artikel 52, stk. 2, litra b) har agenturet optionsret til malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer, produceret paa medlemsstaternes omraader, og besidder ligeledes eneret til at indgaa kontrakter om leverancer af saadanne materialer, der hidroerer fra omraader inden for eller uden for Faellesskabet. Agenturets reglement indeholder de naermere regler vedroerende sammenholdelse af udbud og efterspoergsel.

(9) I artikel 5a i agenturets reglement hedder det bl.a.:

»c) Leveringskontrakten skal mindst indeholde foelgende oplysninger:

1. . . . .

2. . . . .

3. . . . .

4. . . . .

5. Oprindelseslandet for de materialer der skal leveres. Hvis leverandoeren ved kontraktens indgaaelse ikke kan angive dette, skal han over for forbrugeren og agenturet forpligte sig til senere skriftligt at meddele dem oprindelseslandet for hver delleverance.«

(. . . . .)

»f) Agenturet skal udtale sig inden ti arbejdsdage efter modtagelse af kontrakten enten ved at indgaa denne eller ved at afvise den.«

(10) Materialernes oprindelse udgoer saaledes en vigtig del af de oplysninger, agenturet har brug for for at kunne udoeve sine befoejelser. Agenturets kendskab til materialernes oprindelse er af saerlig stor vigtighed i den nuvaerende situation paa verdensmarkedet for naturligt uran, som er kendetegnet ved betydeligt foroegede leverancer af uran stammende fra SNG og til priser, som er uden sammenhaeng med produktionsomkostningerne i en markedsoekonomi. Denne situation har alvorlige konsekvekser paa det faelles marked, eftersom disse leverancer indebaerer en risiko for den tilstraebte spredning af forsyningskilderne og foelgelig for maalsaetningen om en regelmaessig og ligelig forsyning som fastsat i traktatens artikel 2, litra d). Af disse grunde soerger agenturet under udoevelsen af sin ret til at indgaa kontrakter for, at Faellesskabet ikke i urimelig grad bliver afhaengig af en enkelt forsyningskilde, og at anskaffelsen af nukleare materialer hidroerende fra SNG finder sted til priser, som ligger paa linje med markedsprisen.

(11) Under disse omstaendigheder og i betragtning af de betydelige maengder naturligt uran hidroerende fra SNG, som KLE tidligere har indgaaet kontrakt om, var det absolut paakraevet for agenturet at kende uranets oprindelse for at kunne udtale sig om indgaaelsen af kontrakten. I betragtning af, at oplysningerne i artikel 5a, litra c) i agenturets reglement er udtryk for et minimum var agenturet i sin gode ret til at supplere det dossier, der laa til grund for dets beslutning, med de data, det anmodede om i sit brev af 10. december 1993 til BNFL og KLE.

(12) BNFL har givet de oenskede oplysninger ved brev af 14. december 1993. Det var foerst fra dette tidspunkt, at agenturet raadede over et komplet dossier, som gav det mulighed for at traeffe en afgoerelse.

(13) For saa vidt angaar beregningen af tidsfristen finder Raadets forordning (EOEF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsaettelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter (3) anvendelse. Feriedagene for 1993 er blevet offentliggjort (4). I medfoer af denne forordning begyndte ovennaevnte frist paa ti arbejdsdage at loebe fra den 15. december og udloeb den 6. januar 1994, den dato, hvor agenturet traf sin beslutning.

(14) De af KLE rejste krav over for Kommissionen er baseret paa agenturets manglende opfyldelse af sine forpligtelser. Som det fremgaar af ovenstaaende betragtninger, udviser agenturets handlemaade som refereret til Kommissionen ikke en saadan forsoemmelse. De af KLE fremsatte krav kan derfor ikke imoedekommes -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Kravene fra Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH, fremsat i dettes brev af 29. december 1993, afvises.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH, Rheinlanddamm 24, D-44139 Dortmund, Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 4. februar 1994.

Paa Kommissionens vegne

Abel MATUTES

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. 32 af 11. 5. 1960, s. 777/60.

(2) EFT nr. L 193 af 25. 7. 1975, s. 37.

(3) EFT nr. L 124 af 8. 6. 1971, s. 1.

(4) EFT nr. C 2 af 6. 1. 1993, s. 8.