Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004

af 10. marts 2004

om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum

("luftrumsforordningen")

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),

efter proceduren i traktatens artikel 251(4), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 11. december 2003, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Oprettelse af et fælles europæisk luftrum kræver, at luftrummets organisation og udnyttelse reguleres efter harmoniserede principper.

(2) I rapporten fra november 2000 fra Gruppen på Højt Plan om det Fælles Europæiske Luftrum anføres det, at luftrummet bør udformes, reguleres og styres strategisk på et europæisk grundlag.

(3) I Kommissionens meddelelse af 30. november 2001 om oprettelse af et fælles europæisk luftrum foreslås der strukturelle reformer, så der kan oprettes et fælles europæisk luftrum gennem en gradvist mere integreret luftrumsstyring og udvikling af nye koncepter og procedurer for lufttrafikstyring.

(4) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 fastsættes rammerne for oprettelsen af et fælles europæisk luftrum ("rammeforordningen")(5).

(5) I artikel 1 i Chicago-konventionen af 1944 angående international civil luftfart anerkender de kontraherende stater, at "enhver stat har fuldstændig og udelukkende højhedsret over luftrummet over dens territorium". Det er inden for rammerne af denne højhedsret, at Fællesskabets medlemsstater med forbehold af gældende internationale konventioner udøver en offentlig myndigheds beføjelser, når de kontrollerer lufttrafikken.

(6) Luftrummet er en fælles ressource for alle brugerkategorier, som bør udnyttes fleksibelt af dem alle for at sikre lige adgang og gennemskuelige vilkår, idet der dog må tages hensyn til medlemsstaternes sikkerheds- og forsvarsbehov og til deres forpligtelser i internationale organisationers regi.

(7) Effektiv luftrumsstyring er en nødvendig forudsætning for at kunne øge lufttrafiktjenestesystemets kapacitet, tilgodese de forskellige brugerbehov optimalt og udnytte luftrummet så fleksibelt som muligt.

(8) Eurocontrols aktiviteter bekræfter, at det ikke er realistisk at udvikle rutenettet og luftrumsstrukturen isoleret i hver medlemsstat, eftersom alle medlemsstater er en integrerende del af det europæiske lufttrafikstyringsnet, både inden for og uden for Fællesskabet.

(9) Der bør oprettes et gradvist mere integreret operativt luftrum for almen en route-lufttrafik i det øvre luftrum; grænsefladen mellem dette luftrum og det nedre luftrum bør fastlægges i overensstemmelse hermed.

(10) En europæisk øvre flyveinformationsregion, der omfatter det øvre luftrum under medlemsstaternes ansvarsområde inden for denne forordnings anvendelsesområde, vil kunne lette den fælles planlægning og offentliggørelsen af luftfartsinformation med henblik på at afhjælpe regionale flaskehalse.

(11) Luftrumsbrugerne har ikke alle de samme betingelser med hensyn til adgang til og fri bevægelighed i Fællesskabets luftrum. Dette skyldes manglende harmonisering af luftrumsklassifikationen.

(12) Omstruktureringen af luftrummet bør baseres på driftsmæssige krav uden hensyn til eksisterende grænser. Fælles generelle principper for oprettelse af ensartede funktionelle luftrumsblokke bør udarbejdes efter høring af og på grundlag af teknisk rådgivning fra Eurocontrol.

(13) Det er vigtigt at skabe en fælles, harmoniseret luftrumsstruktur for så vidt angår ruter og sektorer, at basere den nuværende og fremtidige organisation af luftrummet på fælles principper og at udforme og styre luftrummet efter harmoniserede regler.

(14) Konceptet fleksibel udnyttelse af luftrummet bør anvendes effektivt. Udnyttelsen af luftrumssektorerne bør optimeres, navnlig i perioder med tæt almen lufttrafik og i stærkt trafikerede luftrum, gennem samarbejde mellem medlemsstaterne om anvendelsen af disse sektorer til militære operationer og militær træningsflyvning. Det er derfor nødvendigt at afsætte passende ressourcer til effektivt at implementere konceptet fleksibel udnyttelse af luftrummet under hensyn til såvel civile som militære behov.

(15) Medlemsstaterne bør bestræbe sig for at samarbejde med nabomedlemsstater om gennemførelsen af den fleksible udnyttelse af luftrummet på tværs af nationale grænser.

(16) Forskellene i organiseringen af civilt/militært samarbejde i Fællesskabet begrænser ensartet og rettidig luftrumsstyring og gennemførelse af ændringer. Skal det fælles europæiske luftrum virkeliggøres, er der brug for et effektivt samarbejde mellem civile og militære myndigheder, uden at dette dog berører medlemsstaternes prærogativer og ansvar på forsvarsområdet.

(17) Hvor anvendelsen af fælles principper og kriterier virker hæmmende på militære operationer og militær træningsflyvning, bør det sikres, at sådan flyvning kan gennemføres sikkert og effektivt.

(18) Der bør træffes passende foranstaltninger til at effektivisere lufttrafikreguleringen for at bistå eksisterende operationelle enheder, herunder Eurocontrols centrale trafikreguleringsenhed (CFMU), med at sikre effektive flyvninger.

(19) Det bør overvejes at udvide konceptet for det øvre luftrum til at omfatte det nedre luftrum i overensstemmelse med en tidsplan og relevante undersøgelser -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1. Denne forordning omhandler inden for rammeforordningens anvendelsesområde organisationen og udnyttelsen af det fælles europæiske luftrum. Den har til formål at understøtte konceptet et gradvist mere integreret operativt luftrum som led i den fælles transportpolitik og at fastlægge fælles procedurer for udformning, planlægning og styring, så lufttrafikstyringen kan foregå effektivt og sikkert.

2. Luftrummet skal udnyttes på en måde, der støtter driften af luftfartstjenesterne som en sammenhængende, logisk helhed i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum ("luftfartstjenesteforordningen")(6).

3. Med forbehold af artikel 10 finder denne forordning anvendelse på det luftrum i ICAO EUR- og AFI-områderne, hvor medlemsstaterne er ansvarlige for udøvelsen af lufttrafiktjenester i overensstemmelse med luftfartstjenesteforordningen. Medlemsstaterne kan også anvende denne forordning på luftrum, der hører ind under deres ansvarsområde inden for andre ICAO-områder, forudsat at de underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.

4. Flyveinformationsregionerne i det luftrum, som denne forordning finder anvendelse på, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

KAPITEL II

LUFTRUMMETS STRUKTUR

Artikel 2

Afgrænsning af luftrum

Grænsefladen mellem det øvre og det nedre luftrum sættes ved flyveniveau 285.

Afvigelser fra grænsefladen, som er berettigede ud fra driftsmæssige krav, kan aftales med de berørte medlemsstater efter proceduren i rammeforordningens artikel 5, stk. 3.

Artikel 3

Den europæiske øvre flyveinformationsregion (EUIR)

1. Fællesskabet og dets medlemsstater tilstræber, at der oprettes en fælles europæisk øvre flyveinformationsregion, som anerkendes af ICAO. Med henblik herpå retter Kommissionen, senest to år efter forordningens ikrafttræden, for så vidt angår spørgsmål, der henhører under Fællesskabets kompetence, en henstilling til Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 300.

2. Den europæiske øvre flyveinformationsregion udformes, så den dækker det luftrum, der i henhold til artikel 1, stk. 3, hører ind under medlemsstaternes ansvarsområde, og den kan desuden omfatte europæiske tredjelandes luftrum.

3. Oprettelsen af den europæiske øvre flyveinformationsregion berører ikke medlemsstaternes ansvar med hensyn til udpegelse af lufttrafiktjenesteudøvere i det luftrum, som hører ind under deres ansvarsområde, jf. artikel 8, stk. 1, i luftfartstjenesteforordningen.

4. Medlemsstaterne bevarer deres ansvar over for ICAO inden for de geografiske grænser for de øvre flyveinformationsregioner og de flyveinformationsregioner, som de har fået tildelt af ICAO på datoen for denne forordnings ikrafttræden.

5. Uden at det berører medlemsstaternes offentliggørelse af luftfartsinformation, og på en måde, der stemmer overens med en sådan offentliggørelse, koordinerer Kommissionen i tæt samarbejde med Eurocontrol udarbejdelsen af én enkelt luftfartsinformationspublikation for den europæiske øvre flyveinformationsregion under hensyntagen til relevante ICAO-krav.

Artikel 4

Luftrumsklassifikation

Kommissionen og medlemsstaterne udformer EUIR i overensstemmelse med en gradvis harmonisering af luftrumsklassifikationen for at sikre en homogen udøvelse af luftfartstjenester inden for rammerne af det fælles europæiske luftrum. Denne fælles tilgang baseres på en forenklet anvendelse af luftrumsklassifikationen som fastlagt i Eurocontrols luftrumsstrategi for staterne i Den Europæiske Konference for Civil Luftfart i overensstemmelse med ICAO-standarderne.

De nødvendige gennemførelsesbestemmelser på dette område fastlægges efter proceduren i rammeforordningens artikel 8.

Artikel 5

Omstrukturering af det øvre luftrum

1. Med henblik på at opnå maksimal kapacitet og effektivitet i lufttrafikstyringsnettet inden for det fælles europæiske luftrum og med henblik på at opretholde et højt sikkerhedsniveau omstruktureres det øvre luftrum i funktionelle luftrumsblokke.

2. De funktionelle luftrumsblokke skal bl.a.:

a) understøttes af en sikkerhedsmæssig risikoanalyse

b) muliggøre en optimal udnyttelse af luftrummet under hensyn til lufttrafikken

c) være begrundet ved, at de indebærer en generel ekstra fordel, herunder en optimal udnyttelse af tekniske og menneskelige ressourcer, baseret på costbenefitanalyser

d) sikre en flydende og fleksibel overførsel af ansvaret for flyvekontrollen mellem lufttrafiktjenesteenheder

e) sikre forenelighed mellem udformningen af det øvre og det nedre luftrum

f) opfylde betingelserne i regionale aftaler indgået i ICAO-regi, og

g) respektere regionale aftaler, der gælder på datoen for denne forordnings ikrafttræden, navnlig aftaler, der involverer europæiske tredjelande.

3. Fælles generelle principper for oprettelse og ændring af funktionelle luftrumsblokke udformes efter proceduren i rammeforordningens artikel 8.

4. En funktionel luftrumsblok kan kun oprettes ved gensidig aftale mellem alle de medlemsstater, der har ansvaret for en del af det luftrum, som blokken omfatter, eller ved en erklæring fra én enkelt medlemsstat, hvis det luftrum, der er omfattet af blokken, helt hører ind under denne medlemsstats ansvarsområde. Den eller de berørte medlemsstater handler først, når de berørte parter er blevet hørt, herunder Kommissionen og de øvrige medlemsstater.

5. I de tilfælde, hvor en funktionel luftrumsblok vedrører luftrum, der helt eller delvis hører ind under to eller flere medlemsstaters ansvarsområde, skal den aftale, i henhold til hvilken blokken oprettes, indeholde de nødvendige bestemmelser med hensyn til, hvordan blokken kan ændres, og hvordan en medlemsstat kan trække sig ud af en blok, herunder overgangsordninger.

6. Ved tvister mellem to eller flere medlemsstater om en grænseoverskridende funktionel luftrumsblok, der vedrører luftrum under deres ansvarsområde, kan de berørte medlemsstater i fællesskab forelægge sagen for Udvalget for det Fælles Luftrum med henblik på en udtalelse. Denne udtalelse afgives til de berørte medlemsstater. Med forbehold af stk. 4 tager medlemsstaterne hensyn til en sådan udtalelse med henblik på at finde en løsning.

7. De afgørelser, der er omhandlet i stk. 4 og 5, meddeles Kommissionen med henblik på offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. I forbindelse med offentliggørelsen præciseres ikrafttrædelsestidspunktet for den relevante afgørelse.

Artikel 6

Optimeret ruteføring og sektoropdeling i det øvre luftrum

1. Der opstilles fælles principper og kriterier for ruteføring og sektoropdeling for at sikre en sikker, økonomisk effektiv og miljøvenlig udnyttelse af luftrummet. Sektoropdelingen skal være logisk i forhold til bl.a. ruteføringen.

2. Gennemførelsesbestemmelserne på de områder, som er omfattet af stk. 1, fastlægges efter proceduren i rammeforordningens artikel 8.

3. Afgørelser om oprettelse eller ændringer af ruter og sektorer kræver godkendelse fra de medlemsstater, der har ansvaret for det luftrum, som er omfattet af sådanne afgørelser.

KAPITEL III

FLEKSIBEL UDNYTTELSE AF LUFTRUMMET I DET FÆLLES EUROPÆISKE LUFTRUM

Artikel 7

Fleksibel udnyttelse af luftrummet

1. Medlemsstaterne sikrer under hensyntagen til organisationen af de militære aspekter, der hører ind under deres ansvarsområde, en ensartet anvendelse i det fælles europæiske luftrum af konceptet fleksibel udnyttelse af luftrummet som beskrevet af ICAO og udviklet af Eurocontrol med henblik på at lette luftrumsstyringen og lufttrafikstyringen som led i den fælles transportpolitik.

2. Medlemsstaterne aflægger hvert år rapport til Kommissionen om anvendelsen som led i den fælles transportpolitik af konceptet fleksibel udnyttelse af luftrummet for så vidt angår det luftrum, der hører ind under deres ansvarsområde.

3. På de områder, hvor det navnlig på baggrund af rapporterne fra medlemsstaterne bliver nødvendigt at styrke og harmonisere anvendelsen af konceptet fleksibel udnyttelse af luftrummet i det fælles europæiske luftrum, vedtages der gennemførelsesbestemmelser som led i den fælles transportpolitik efter proceduren i rammeforordningens artikel 8.

Artikel 8

Midlertidig suspension

1. I tilfælde, hvor anvendelsen af artikel 7 giver anledning til væsentlige driftsmæssige vanskeligheder, kan medlemsstaterne midlertidigt suspendere en sådan anvendelse, forudsat at de straks underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.

2. Efter indførelsen af en midlertidig suspension kan der efter proceduren i rammeforordningens artikel 8 foretages tilpasninger af de bestemmelser, der er vedtaget i medfør af artikel 7, stk. 3, for det luftrum, der hører ind under den eller de berørte medlemsstaters ansvarsområde.

Artikel 9

Lufttrafikregulering

1. Der fastsættes gennemførelsesbestemmelser vedrørende lufttrafikregulering efter proceduren i rammeforordningens artikel 8 med henblik på at optimere udnyttelsen af den disponible luftrumskapacitet og forbedre processerne for lufttrafikregulering. Disse bestemmelser skal være gennemskuelige og effektive og sikre, at kapaciteten stilles til rådighed fleksibelt og rettidigt i overensstemmelse med anbefalingerne i ICAO's Regional Air Navigation Plan, European Region.

2. Gennemførelsesbestemmelserne skal støtte de operationelle beslutninger, der træffes af luftfartstjenesteudøvere, lufthavnsoperatører og luftrumsbrugere, og skal omfatte følgende områder:

a) flyveplanlægning

b) udnyttelse af disponibel luftrumskapacitet i alle faser af en flyvning, herunder slottildeling

c) den almene lufttrafiks anvendelse af ruteføringer, herunder

- udarbejdelse af én enkelt publikation vedrørende rute- og trafikpolitik

- muligheder for at omdirigere den almene lufttrafik fra overbelastede områder

- prioriteringsregler for den almene lufttrafiks adgang til luftrummet, navnlig i overbelastede perioder og i kriseperioder.

KAPITEL IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 10

Evaluering

I forbindelse med den regelmæssige evaluering, der er omhandlet i rammeforordningens artikel 12, stk. 2, gennemfører Kommissionen en prospektiv undersøgelse af betingelserne for en fremtidig anvendelse på det nedre luftrum af de koncepter, der er omhandlet i artikel 3, 5 og 6.

På grundlag af undersøgelsens konklusioner og i lyset af de gjorte fremskridt forelægger Kommissionen senest den 31. december 2006 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der, hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages af et forslag om udvidelse af disse koncepter til at omfatte det nedre luftrum eller om fastlæggelse af eventuelle andre foranstaltninger. I tilfælde af planer om en sådan udvidelse bør de relevante afgørelser så vidt muligt træffes inden den 31. december 2009.

Artikel 11

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 10. marts 2004.

På Europa-Parlamentets vegne

P. Cox

Formand

På Rådets vegne

D. Roche

Formand

(1) EFT C 103 E af 30.4.2002, s. 35.

(2) EFT C 241 af 7.10.2002, s. 24.

(3) EFT C 278 af 14.11.2002, s. 13.

(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 3.9.2002 (EUT C 272 E af 13.11.2003, s. 316), Rådets fælles holdning af 18.3.2003 (EUT C 129 E af 3.6.2003, s. 11) og Europa-Parlamentets holdning af 3.7.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 29.1.2004 og Rådets afgørelse af 2.2.2004.

(5) Jf. side 1 i denne EUT.

(6) Jf. side 10 i denne EUT

Erklæring fra Kommissionen

På grundlag af en rapport om erfaringerne med gennemførelsen af artikel 5 vil Kommissionen om nødvendigt inden fem år fremlægge forslag til ændring af proceduren i artikel 5, stk. 6.