DA Den Europæiske Unions Tidende L 289/1

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) nr. 1775/2005

af 28. september 2005

om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1) ,

efter høring af Regionsudvalget,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas (3) har bidraget væsentligt til gennemførelsen af det indre marked for gas. Der må nu foretages strukturelle ændringer i lovrammen for at overvinde de resterende hindringer for gennemførelsen af det indre marked særlig med hensyn til handel med gas. Der er behov for yderligere tekniske regler, navnlig hvad angår adgangstjenester for tredjepart, mekanismerne for kapacitetstildeling og procedurerne for håndtering af kapacitetsbegrænsninger og krav om gennemsigtighed.

(2) De erfaringer, der er høstet under gennemførelsen af det første sæt retningslinjer for god praksis, som blev vedtaget af Det Europæiske Gasreguleringsforum i 2002, samt overvågningen af gennemførelsen viser, at det er nødvendigt at gøre de i retningslinjerne fastlagte regler retligt bindende for at sikre, at de gennemføres fuldt ud i samtlige medlemsstater, og skabe en reel minimumsgaranti for lige vilkår for markedsadgang.

(3) På forummets møde den 24.-25. september 2003 blev der vedtaget et nyt sæt retningslinjer, »det andet sæt retningslinjer for god praksis«. Nærværende forordning har derfor på grundlag af disse retningslinjer til formål at fastlægge grundlæggende principper og regler for netadgang og adgangstjenester for tredjepart, håndtering af kapacitetsbegrænsninger, gennemsigtighed, balancering og handel med kapacitetsrettigheder.

(4) Artikel 15 i direktiv 2003/55/EF åbner mulighed for, at et kombineret transmissions- og distributionssystem kan drives af en operatør. Derfor kræver reglerne i denne forordning ikke ændring af tilrettelæggelsen af nationale transmissions- og distributionssystemer, som er forenelige med de relevante bestemmelser i direktiv 2003/55/EF, særlig artikel 15.

(5) Forordningens anvendelsesområde omfatter også højtryksrørledninger, der forbinder lokale distributører til gasnettet, forudsat at de ikke hovedsagelig anvendes i forbindelse med lokal distribution.

(6) Det er nødvendigt at opstille kriterier for fastsættelse af tariffer for netadgang for at sikre, at tarifferne er i fuld overensstemmelse med princippet om ikke-diskriminering og bidrager til et velfungerende indre marked samt tager fuldt hensyn til behovet for systemintegritet og afspejler de faktiske omkostninger, for så vidt som sådanne omkostninger svarer til en effektiv og strukturelt sammenlignelig netoperatørs omkostninger og er gennemsigtige, samtidig med at de giver et rimeligt investeringsafkast, og der skal, hvor det er rimeligt, tages hensyn til de regulerende myndigheders benchmarking af tariffer.

(7) Ved beregning af tariffer for netadgang er det vigtigt at tage hensyn til de faktiske omkostninger, for så vidt som sådanne omkostninger svarer til en effektiv og strukturelt sammenlignelig netoperatørs omkostninger og er gennemsigtige, samt til behovet for at sikre et rimeligt investeringsafkast og incitamenter til at anlægge ny infrastruktur. I den sammenhæng og navnlig hvis der er effektiv konkurrence mellem rørledninger, vil de regulerende myndigheders benchmarking af tariffer være relevant.

(8) Brug af markedsbaserede ordninger, såsom auktioner, til fastsættelse af tarifferne skal være forenelig med bestemmelserne i direktiv 2003/55/EF.

(9) Et fælles sæt af minimumskrav til adgangstjenester for tredjepart er nødvendigt for i praksis at opnå en fælles minimumsstandard for adgang i hele Fællesskabet, for at sikre, at adgangstjenester for tredjepart er tilstrækkeligt kompatible og for at kunne udnytte fordelene ved et velfungerende indre marked for gas.

(10) Henvisninger til harmoniserede transportaftaler i forbindelse med ikke-diskriminerende adgang til transmissionssystemoperatørers net betyder ikke, at vilkår og betingelser i en given systemoperatørs transportaftaler skal være de samme som i transportaftaler hos en anden transmissionssystemoperatør i den pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat, medmindre der er fastsat mindstekrav, som skal opfyldes i alle transportaftaler.

(11) Håndtering af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger i net er et vigtigt aspekt i gennemførelsen af det indre marked for gas. Det er nødvendigt at udforme fælles regler, som — efter princippet om at uudnyttet kapacitet fortabes — skaber balance mellem behovet for at frigøre uudnyttet kapacitet og kapacitetsindehavernes ret til at udnytte kapaciteten, når de har brug for den, samtidig med at kapacitetens likviditet forbedres.

(12) Selv om fysiske kapacitetsbegrænsninger i net i dag sjældent udgør et problem i Fællesskabet, kan det blive et problem i fremtiden. Under de omstændigheder er det derfor vigtigt at opstille grundprincipper for tildeling af kapacitet i net med kapacitetsbegrænsninger.

(13) For at brugerne kan få effektiv adgang til gasnettene, må de have oplysninger om navnlig tekniske krav og ledig kapacitet, så de kan udnytte de forretningsmuligheder, der opstår på det indre marked. Der er behov for fælles minimumsstandarder for sådanne krav om gennemsigtighed. Offentliggørelsen af sådanne oplysninger kan ske på forskellige måder, også elektronisk.

(14) Ikke-diskriminerende og gennemsigtige balanceringssystemer for gas, der drives af transmissionssystemoperatørerne, er vigtige mekanismer, navnlig for nye markedsdeltagere, der kan have sværere ved at balancere deres samlede salgsporteføljer end selskaber, der allerede er etableret på markedet. Det er derfor nødvendigt at fastlægge regler, der sikrer, at transmissionssystemoperatører håndterer sådanne mekanismer på en måde, der er forenelig med ikke-diskriminerende, gennemsigtige og effektive betingelser for netadgang.

(15) Handel med primære kapacitetsrettigheder er et vigtigt led i udviklingen af et konkurrencebaseret marked og for at skabe likviditet. Denne forordning bør derfor fastlægge grundlæggende regler på dette område.

(16) Det må sikres, at virksomheder, der erhverver kapacitetsrettigheder, kan sælge dem til andre autoriserede virksomheder for at sikre et rimeligt likviditetsniveau på kapacitetsmarkedet. Denne fremgangsmåde er imidlertid ikke til hinder for et system, hvor kapacitet, der i en given periode, beregnet på nationalt plan, er uudnyttet, igen stilles til rådighed for markedet på et uafbrydeligt grundlag.

(17) De nationale regulerende myndigheder bør sikre, at reglerne i denne forordning og de retningslinjer, som vedtages i henhold til den, overholdes.

(18) I de retningslinjer, der er knyttet som bilag til forordningen, fastlægges specifikke detaljerede regler for gennemførelsen på grundlag af det andet sæt retningslinjer for god praksis. Om nødvendigt vil disse regler kunne udvikle sig med tiden under hensyn til forskellene mellem de nationale gassystemer.

(19) Inden Kommissionen foreslår at ændre retningslinjerne i bilaget til denne forordning, bør den sikre høring af alle relevante parter, der er berørt af retningslinjerne, repræsenteret af faglige organisationer, og af medlemsstater inden for Det Europæiske Gasreguleringsforum, og den bør anmode om input fra Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder for Elektricitet og Gas.

(20) Medlemsstaterne og de kompetente nationale myndigheder bør forpligtes til at fremsende relevante oplysninger til Kommissionen. Kommissionen bør behandle disse oplysninger fortroligt.

(21) Denne forordning og de retningslinjer, der vedtages i overensstemmelse med den, berører ikke anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler.

(22) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (4).

(23) Målet for den påtænkte forordning, nemlig fastlæggelse af retfærdige regler vedrørende adgang til naturgastransmissionsnet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1. Formålet med denne forordning er at fastlægge ikke-diskriminerende regler vedrørende betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet, idet der tages hensyn til de særlige forhold på de nationale og regionale markeder, med henblik på at sikre et velfungerende indre gasmarked.

Reglerne omfatter fastsættelse af harmoniserede principper for tariffer, eller de metoder, der ligger til grund for deres beregning, for netadgang, fastlæggelse af adgangstjenester for tredjepart og harmoniserede principper for kapacitetstildeling og håndtering af kapacitetsbegrænsninger, fastlæggelse af krav om gennemsigtighed, regler om balancering og gebyrer for ubalancer samt fremme af handelen med kapacitet.

2. Medlemsstaterne kan oprette en enhed eller et organ i overensstemmelse med direktiv 2003/55/EF, der skal udføre en eller flere funktioner, der typisk tildeles transmissionssystemoperatøren, som skal være underlagt kravene i denne forordning.

Artikel 2

Definitioner

1. I denne forordning forstås ved:

1) »transmission«: transport af naturgas gennem net, der hovedsagelig består af højtryksrørledninger, bortset fra opstrømsrørledningsnet og bortset fra den del af højtryksrørledninger, der hovedsagelig anvendes i forbindelse med lokal distribution af naturgas, med henblik på levering af naturgas til kunder, men ikke forsyning

2) »transportaftale«: en aftale, som transmissionssystemoperatøren har indgået med en bruger af nettet med henblik på transmission

3) »kapacitet«: den maksimale strøm af gas, udtrykt i normal kubikmeter pr. tidsenhed eller i energienheder pr. tidsenhed, som brugeren af nettet har ret til ifølge bestemmelserne i transportaftalen

4) »uudnyttet kapacitet«: uafbrydelig kapacitet, som en bruger af nettet har erhvervet i henhold til en transportaftale, men som brugeren på det tidspunkt, hvor fristen ifølge aftalen udløber, ikke har nomineret på

5) »håndtering af kapacitetsbegrænsninger«: forvaltning af transmissionssystemoperatørens kapacitetsudbud med henblik på, at den tekniske kapacitet udnyttes optimalt og maksimalt, og at overbelastnings- og mætningspunkter opdages i tide

6) »sekundært marked«: markedet for den kapacitet, der handles ad andre veje end på det primære marked

7) »nominering«: forudgående meddelelse fra en bruger af nettet til transmissionssystemoperatøren om den faktiske strøm af gas, som brugeren ønsker at tilføre eller trække ud af systemet

8) »renominering«: efterfølgende meddelelse om ændring af en nominering

9) »systemintegritet«: ethvert forhold i et transmissionsnet, herunder de nødvendige transmissionsanlæg, hvor naturgassens tryk og kvalitet forbliver inden for de maksimums- og minimumsgrænser, der er fastsat af transmissionssystemoperatøren, således at transmissionen af naturgas er garanteret set ud fra et teknisk synspunkt

10) »balanceringsperiode«: den periode, inden for hvilken afledning af en mængde naturgas, udtrykt i energienheder, skal opvejes ved, at hver enkelt bruger af nettet tilfører samme mængde naturgas til transmissionsnettet i overensstemmelse med transportaftalen eller reglerne for netadgang

11) »bruger af nettet«: en kunde eller en potentiel kunde hos en transmissionssystemoperatør og transmissionssystemoperatørerne selv, når det er nødvendigt for dem at udføre deres funktioner i forbindelse med transmission

12) »afbrydelige tjenester«: tjenester, som transmissionssystemoperatøren tilbyder i forbindelse med afbrydelig kapacitet

13) »afbrydelig kapacitet«: gastransmissionskapacitet, der kan afbrydes af transmissionssystemoperatøren under de betingelser, der er fastlagt i transportaftalen

14) »langsigtede tjenester«: tjenester, der tilbydes af transmissionssystemoperatøren, med en varighed på et år eller mere

15) »kortsigtede tjenester«: tjenester, der tilbydes af transmissionssystemoperatøren, med en varighed på under et år

16) »uafbrydelig kapacitet«: gastransmissionskapacitet, der er garanteret af transmissionssystemoperatøren som uafbrydelig i kraft af en aftale

17) »uafbrydelige tjenester«: tjenester, som tilbydes af transmissionssystemoperatøren i forbindelse med uafbrydelig kapacitet

18) »teknisk kapacitet«: den maksimale uafbrydelige kapacitet, som transmissionssystemoperatøren kan tilbyde brugerne af nettet, idet der tages hensyn til systemintegritet og transmissionsnettets driftskrav

19) »aftalt kapacitet«: kapacitet, som transmissionssystemoperatøren har tildelt en bruger af nettet ved hjælp af en transportaftale

20) »ledig kapacitet«: den del af den tekniske kapacitet, der ikke er tildelt, og som stadig er til rådighed for systemet på det givne tidspunkt

21) »aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger«: den situation, hvor efterspørgslen på uafbrydelig kapacitet overstiger den tekniske kapacitet

22) »primært marked«: markedet for den kapacitet, der forhandles direkte af transmissionssystemoperatøren

23) »fysiske kapacitetsbegrænsninger«: den situation, hvor efterspørgslen på faktiske leverancer overstiger den tekniske kapacitet på et bestemt tidspunkt.

2. Definitionerne i artikel 2 i direktiv 2003/55/EF, som er relevante for anvendelsen af denne forordning, finder ligeledes anvendelse, bortset fra definitionen af transmission i nævnte artikels punkt 3.

Artikel 3

Tariffer for netadgang

1. De tariffer, eller metoder til beregning af disse, som transmissionssystemoperatører anvender, og som er godkendt af de regulerende myndigheder i medfør af artikel 25, stk. 2, i direktiv 2003/55/EF, samt de tariffer, der er offentliggjort i medfør af artikel 18, stk. 1, i samme direktiv, skal være gennemsigtige, tilgodese behovet for systemintegritet og forbedring deraf og afspejle de faktiske omkostninger, for så vidt som sådanne omkostninger svarer til en effektiv og strukturelt sammenlignelig netoperatørs omkostninger og er gennemsigtige, samtidig med at de giver et rimeligt investeringsafkast, og der skal, hvor det er rimeligt, tages hensyn til de regulerende myndigheders benchmarking af tariffer. Tarifferne, eller metoderne til beregning af disse, skal anvendes på en ikke-diskriminerende måde.

Medlemsstaterne kan beslutte, at tarifferne også kan fastsættes gennem markedsbaserede ordninger, såsom auktioner, forudsat at sådanne ordninger og indtægterne herfra er godkendt af den regulerende myndighed.

Tarifferne, eller metoderne til beregning af disse, skal bidrage til en effektiv handel med gas samt konkurrence på markedet, samtidig med at krydssubsidiering mellem netbrugerne undgås, og samtidig med at der anspores til investeringer og opretholdes eller skabes interoperabilitet for transmissionsnet.

2. Tarifferne for netadgang må ikke begrænse markedets likviditet eller medføre skævheder i handelen på tværs af grænserne mellem forskellige transmissionssystemer. Hvor forskelle i tarifstrukturer eller balanceringsmekanismer hindrer handelen på tværs af transmissionssystemerne, skal transmissionssystemoperatøren uanset artikel 25, stk. 2, i direktiv 2003/55/EF, i tæt samarbejde med de relevante nationale myndigheder arbejde aktivt for konvergens mellem tarifstrukturerne og principperne for gebyropkrævning, herunder i forbindelse med balancering.

Artikel 4

Adgangstjenester for tredjepart

1. Transmissionssystemoperatører skal:

a) sikre, at de tilbyder tjenester på et ikke-diskriminerende grundlag til alle netbrugere. Hvis en transmissionssystemoperatør tilbyder samme tjeneste til forskellige kunder, skal den gøre det på samme aftalevilkår og betingelser, enten på grundlag af harmoniserede transportaftaler eller på grundlag af fælles regler for netadgang, som er godkendt af den kompetente myndighed i overensstemmelse med proceduren i artikel 25 i direktiv 2003/55/EF

b) tilbyde både uafbrydelige og afbrydelige adgangstjenester for tredjepart. Prisen på afbrydelig kapacitet skal afspejle sandsynligheden for afbrydelse

c) tilbyde netbrugerne både kort- og langsigtede tjenester.

2. Transportaftaler, der indgås med usædvanlige startdatoer eller kortere løbetid end en standardtransportaftale på årsbasis, må ikke medføre vilkårligt højere eller lavere tariffer, der ikke afspejler tjenestens markedsværdi, i overensstemmelse med principperne i artikel 3, stk. 1.

3. Om nødvendigt kan der tildeles adgangstjenester for tredjepart mod passende garantier fra brugere af nettet for så vidt angår disse brugeres kreditværdighed. Sådanne garantier må ikke udgøre unødvendige hindringer for markedsadgang og skal være ikke-diskriminerende, gennemsigtige og rimelige.

Artikel 5

Principper for kapacitetstildeling og procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger

1. Den størst mulige kapacitet på alle relevante punkter nævnt i artikel 6, stk. 3, skal stilles til rådighed for markedsdeltagere under hensyntagen til systemintegritet og effektiv netdrift.

2. Transmissionssystemoperatører skal indføre og offentliggøre ikke-diskriminerende og gennemsigtige mekanismer for kapacitetstildeling, der skal:

a) give passende økonomiske signaler med henblik på en effektiv og maksimal udnyttelse af den tekniske kapacitet og fremme investeringer i ny infrastruktur

b) sikre forenelighed med markedsmekanismerne, herunder spotmarkeder og handelspladser, og samtidig være fleksible og kunne tilpasses ændrede markedsforhold

c) være forenelige med medlemsstaternes ordninger for netadgang.

3. Når transmissionssystemoperatører indgår nye transportaftaler eller genforhandler eksisterende transportaftaler, skal disse aftaler tage hensyn til følgende principper:

a) i tilfælde af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger skal transmissionssystemoperatører tilbyde uudnyttet kapacitet på det primære marked i det mindste en dag forud og som afbrydelig kapacitet

b) brugere af nettet, der ønsker at sælge eller overdrage deres uudnyttede aftalte kapacitet på det sekundære marked, skal have ret hertil. Medlemsstaterne kan kræve, at brugerne af nettet anmelder dette til transmissionssystemoperatøren eller oplyser denne herom.

4. Når kapacitet, der er omfattet af eksisterende transportaftaler, forbliver uudnyttet, og der opstår aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger, skal transmissionssystemoperatører anvende stk. 3, forudsat at det ikke strider mod kravene i de eksisterende transportaftaler. Hvis dette strider mod de eksisterende transportaftaler, skal transmissionssystemoperatørerne efter samråd med de kompetente myndigheder anmode brugeren af nettet om at måtte anvende uudnyttet kapacitet på det sekundære marked i overensstemmelse med stk. 3.

5. Hvis der opstår fysiske kapacitetsbegrænsninger, skal transmissionssystemoperatøren eller eventuelt de regulerende myndigheder anvende ikke-diskriminerende, gennemsigtige principper for kapacitetstildeling.

Artikel 6

Krav om gennemsigtighed

1. Transmissionssystemoperatører skal offentliggøre detaljerede oplysninger om de tjenester, de tilbyder, og de dertil knyttede betingelser tillige med de tekniske oplysninger, der er nødvendige, for at brugerne af nettet kan få effektiv netadgang.

2. Transmissionssystemoperatører eller relevante nationale myndigheder skal med henblik på at sikre gennemsigtige, objektive og ikke-diskriminerende tariffer samt for at fremme gasnettets effektive anvendelse offentliggøre rimelige og tilstrækkeligt dokumenterede oplysninger om tariffernes beregning, metode og struktur.

3. For de tjenester, der tilbydes, skal den enkelte transmissionssystemoperatør jævnligt offentliggøre absolutte tal vedrørende teknisk, aftalt og ledig kapacitet for alle relevante punkter, herunder indfødningspunkter og udtagningspunkter, på en brugervenlig, standardiseret måde.

4. Hvilke punkter i et transmissionssystem der skal offentliggøres oplysninger om, skal godkendes af de kompetente myndigheder efter høring af brugerne af nettet.

5. Hvis en transmissionssystemoperatør vurderer, at alle de påkrævede oplysninger af fortrolighedsårsager ikke kan offentliggøres, skal operatøren anmode de kompetente myndigheder om tilladelse til at begrænse offentliggørelsen for det eller de pågældende punkter.

De kompetente myndigheder godkender eller afviser anmodningen i hvert enkelt tilfælde, idet der navnlig tages hensyn til behovet for at respektere legitime kommercielle fortrolighedshensyn og målet om at skabe et konkurrencebaseret indre gasmarked. Hvis anmodningen godkendes, offentliggøres den disponible kapacitet uden angivelse af de absolutte tal, der ville stride mod fortroligheden.

Der kan ikke godkendes nogen anmodning som omhandlet i dette stykke, hvis tre eller flere netbrugere har indgået aftale om kapacitet ved samme punkt.

6. Transmissionssystemoperatører skal altid forelægge de oplysninger, der kræves i henhold til denne forordning, på en meningsfyldt, kvantificerbart klar og let tilgængelig måde og på et ikke-diskriminerende grundlag.

Artikel 7

Regler for balancering og gebyrer for ubalancer

1. Reglerne for balancering skal udformes på en retfærdig, ikke-diskriminerende og gennemsigtig måde og baseres på objektive kriterier. Balanceringsreglerne skal afspejle reelle systembehov, idet der tages hensyn til, hvilke ressourcer transmissionssystemoperatøren råder over.

2. Hvor der anvendes ikke-markedsbaserede balanceringsordninger, skal tolerancetærsklerne fastsættes på en sådan måde, at de enten afspejler sæsonbetingede udsving eller fører til en tolerancetærskel, der er højere end den, der følger af sæsonbetingede udsving, og afspejler transmissionssystemets faktiske tekniske egenskaber. Tolerancetærsklerne skal afspejle reelle systembehov, idet der tages hensyn til, hvilke ressourcer transmissionssystemoperatøren råder over.

3. Gebyrerne for ubalancer skal i videst muligt omfang være omkostningsbaserede, men skal samtidig på passende vis anspore brugerne af nettet til at skabe balance i deres tilførsel og udtræk af gas. Krydssubsidiering mellem brugere af nettet skal undgås, og gebyrerne må ikke hindre nye markedsdeltagere i at gå ind på markedet.

Metoden for beregning af balanceringsgebyrerne samt de endelige tariffer skal offentliggøres af de kompetente myndigheder eller transmissionssystemoperatøren.

4. Transmissionssystemoperatører kan pålægge brugere af nettet et gebyr, hvis tilførsel til og udtræk fra transmissionssystemet ikke er i balance i henhold til de balanceringsregler, der er omhandlet i stk. 1.

5. Et gebyr, der overstiger de faktiske omkostninger ved balanceringen, for så vidt som sådanne omkostninger svarer til en effektiv og strukturelt sammenlignelig netoperatørs omkostninger og er gennemsigtige, tages i betragtning ved beregningen af tariffer på en måde, der ikke mindsker interessen for balancering, og skal godkendes af de kompetente myndigheder.

6. For at brugerne af nettet kan foretage korrigerende indgreb i tide, skal transmissionssystemoperatørerne fremlægge fyldestgørende, rettidige og pålidelige internetbaserede oplysninger om brugernes balanceringsstatus. Mængden af oplysninger, der stilles til rådighed, skal afspejle mængden af oplysninger, som transmissionssystemoperatøren råder over. Eventuelle gebyrer for tilrådighedsstillelse af disse oplysninger godkendes af de kompetente myndigheder og offentliggøres af transmissionssystemoperatøren.

7. Medlemsstaterne sikrer, at transmissionssystemoperatørerne bestræber sig på at harmonisere balanceringsordninger og strømline strukturer og niveauer for balanceringstariffer for at fremme handelen med gas.

Artikel 8

Handel med kapacitetsrettigheder

Hver transmissionssystemoperatør skal tage passende skridt til at muliggøre og lette fri handel med kapacitetsrettigheder. Hver sådan operatør skal udforme harmoniserede transportaftaler og procedurer på det primære marked for at lette sekundær handel med kapacitet, og de skal anerkende overførsel af primære kapacitetsrettigheder, når en sådan anmeldes af netbrugere. De harmoniserede transportaftaler og procedurer skal anmeldes til de regulerende myndigheder.

Artikel 9

Retningslinjer

1. Hvor det er relevant, skal retningslinjer med henblik på at opnå det minimum af harmonisering, som er nødvendigt for at nå denne forordnings mål, fastlægge:

a) nærmere bestemmelser om adgangstjenester for tredjepart, herunder karakteren, varigheden og andre krav vedrørende disse tjenester, i overensstemmelse med artikel 4

b) nærmere bestemmelser om de principper, der ligger til grund for kapacitetstildelingsmekanismer, og anvendelse af procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger i tilfælde af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger i overensstemmelse med artikel 5

c) nærmere bestemmelser om, hvilke tekniske oplysninger der er nødvendige, for at brugerne af nettet kan få effektiv adgang til systemet, samt fastlæggelse af, hvilke punkter kravene om gennemsigtighed skal gælde for, herunder hvilke oplysninger der skal offentliggøres ved alle relevante punkter samt en tidsplan for offentliggørelsen, i overensstemmelse med artikel 6.

2. Retningslinjerne for de områder, der er anført i stk. 1, er fastlagt i bilaget. De kan ændres af Kommissionen; dette skal ske efter proceduren i artikel 14, stk. 2.

3. Anvendelse og ændring af retningslinjer, der vedtages i medfør af denne forordning, skal afspejle forskelle mellem nationale gassystemer og må derfor ikke kræve ensartede detaljerede vilkår og betingelser for tredjeparts adgang på fællesskabsplan. Der kan dog fastsættes mindstekrav, som skal opfyldes for at opnå ikke-diskriminerende og gennemsigtige netadgangsbetingelser, der er nødvendige for et indre gasmarked, og som så kan anvendes på baggrund af forskelle mellem de nationale gassystemer.

Artikel 10

Regulerende myndigheder

Når de regulerende myndigheder i medlemsstaterne, der er oprettet i henhold til artikel 25 i direktiv 2003/55/EF, udfører deres opgaver i henhold til denne forordning, skal de sikre overensstemmelse med denne forordning og de retningslinjer, der vedtages i medfør af denne forordnings artikel 9.

Hvor det er relevant, skal de samarbejde med hinanden og med Kommissionen.

Artikel 11

Oplysninger

Medlemsstaterne og de regulerende myndigheder giver efter anmodning Kommissionen alle oplysninger, der kræves i medfør af artikel 9.

Kommissionen fastsætter en rimelig tidsfrist, inden for hvilken oplysningerne skal gives, under hensyn til, hvor komplekse de ønskede oplysninger er, og hvor hurtigt der er behov for dem.

Artikel 12

Medlemsstaternes ret til at træffe mere detaljerede foranstaltninger

Denne forordning må ikke gribe ind i medlemsstaternes ret til at opretholde eller indføre foranstaltninger, der indeholder mere detaljerede bestemmelser end forordningen og de retningslinjer, der vedtages på grundlag af dens artikel 9.

Artikel 13

Sanktioner

1. Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse sanktioner senest den 1. juli 2006 og giver straks meddelelse om alle efterfølgende ændringer af dem.

2. Sanktioner som omhandlet i stk. 1 betragtes ikke som henhørende under straffeloven.

Artikel 14

Udvalg

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 30 i direktiv 2003/55/EF.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 15

Kommissionens rapport

Kommissionen overvåger forordningens gennemførelse. I den rapport, der er omhandlet i artikel 31, stk. 3, i direktiv 2003/55/EF, redegør Kommissionen også for de erfaringer, der er indhøstet med gennemførelsen af denne forordning. Rapporten skal navnlig gøre rede for, i hvor høj grad det er lykkedes at sikre adgang til gastransmissionsnet på ikke-diskriminerende og omkostningsbaserede vilkår med det formål at give forbrugerne flere valgmuligheder på et velfungerende indre marked og skabe forsyningssikkerhed på lang sigt. Om nødvendigt ledsages rapporten af passende forslag og/eller henstillinger.

Artikel 16

Fravigelser og undtagelser

Denne forordning finder ikke anvendelse på:

a) naturgastransmissionsnet, der er beliggende i medlemsstaterne, så længe de undtagelser, der er indrømmet i henhold til artikel 28 i direktiv 2003/55/EF, gælder medlemsstater, som har fået indrømmet undtagelser i henhold til artikel 28 i direktiv 2003/55/EF, og som derfor kan ansøge Kommissionen om en midlertidig undtagelse fra anvendelsen af denne forordning i en periode på indtil to år fra den dato, hvor den i litra a) omhandlede undtagelse udløber

b) sammenkoblingslinjer mellem medlemsstaterne og markante kapacitetsforøgelser i eksisterende infrastrukturer eller ændringer af sådanne infrastrukturer, der muliggør udvikling af nye gasforsyningskilder, jf. artikel 22, stk. 1 og 2, i direktiv 2003/55/EF, som er undtaget fra bestemmelserne i artikel 18, 19, 20 og artikel 25, stk. 2, 3 og 4, i nævnte direktiv, så længe disse er undtaget fra bestemmelserne i dette litra

c) naturgastransmissionsnet, som er omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 27 i direktiv 2003/55/EF.

Artikel 17

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. juli 2006 med undtagelse af artikel 9, stk. 2, andet punktum, der anvendes fra den 1. januar 2007.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 28. september 2005. På Europa-Parlamentets vegne J. BORRELL FONTELLES Formand På Rådets vegne D. ALEXANDER Formand

(1) EUT C 241 af 28.9.2004, s. 31.

(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 20.4.2004 (EUT C 104 E af 30.4.2004, s. 306), Rådets fælles holdning af 12.11.2004 (EUT C 25 E af 1.2.2005, s. 44), Europa-Parlamentets holdning af 8.3.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 12.7.2005.

(3) EUT L 176 af 15.7.2003, s. 57.

(4) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.