DA Den Europæiske Unions Tidende L 257/23

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1150/2007/EF

af 25. september 2007

om et særprogram for perioden 2007-2013 »Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden« som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det fastslås i traktaten, at der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter. Fællesskabets indsats skal indebære bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau.

(2) Fællesskabets foranstaltninger bør supplere de nationale politikker vedrørende forbedring af folkesundheden, imødegåelse af risici for menneskers sundhed og begrænsning af narkotikarelaterede helbredsskader, herunder informations- og forebyggelsespolitikker.

(3) Et betydeligt antal sygdomstilfælde og dødsfald blandt europæiske borgere hænger ifølge forskningen sammen med narkotikamisbrug, og narkotikarelaterede helbredsskader er derfor et stort problem for folkesundheden.

(4) Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om resultaterne af slutevalueringen af EU’s narkotikastrategi og handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004) understregede behovet for regelmæssigt at høre civilsamfundet om fastlæggelsen af EU’s narkotikapolitik.

(5) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) (4) nævner narkotikamisbrug som en af de vigtige livsstilsrelaterede sundhedsdeterminanter og formulerer strategier og foranstaltninger til bekæmpelse heraf.

(6) I henstilling 2003/488/EF af 18. juni 2003 om forebyggelse og reduktion af helbredsskader forbundet med narkotikamisbrug (5) anbefalede Rådet, at medlemsstaterne satte sig som mål på folkesundhedsområdet at forebygge narkotikamisbrug og reducere de dermed forbundne risici samt at udvikle og implementere dertil svarende helhedsstrategier.

(7) I december 2004 godkendte Det Europæiske Råd EU’s narkotikastrategi 2005-2012, der dækker alle EU’s narkotikarelaterede aktiviteter og opstiller overordnede mål. Disse mål omfatter opnåelse af et højt niveau for sundhedsbeskyttelse, trivsel og social samhørighed ved at forebygge og begrænse såvel brugen og afhængigheden af narkotika som de narkotikarelaterede skader for sundheden og samfundet.

(8) Rådet har vedtaget EU’s narkotikahandlingsplan (2005-2008) (6) som et vigtigt instrument for at omsætte EU’s narkotikastrategi 2005-2012 til konkret handling. Handlingsplanens endelige mål er markant at mindske udbredelsen af brug af narkotika i befolkningen og reducere de sociale og helbredsmæssige skader, som brugen af og handelen med ulovlige stoffer medfører.

(9) Særprogrammet »Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden«, som oprettes ved denne afgørelse (i det følgende benævnt »programmet«) har til formål at gennemføre målene i EU’s narkotikastrategi 2005-2012 og EU’s narkotikahandlingsplaner 2005-2008 og 2009-2012 ved at yde støtte til projekter, der tager sigte på at forebygge brug af narkotika, bl.a. ved at begrænse narkotikarelaterede skader og anvende behandlingsmetoder, der tager hensyn til den seneste videnskabelige viden.

(10) Det er vigtigt og nødvendigt at erkende narkotikaens alvorlige umiddelbare og mere langsigtede virkninger for den enkelte, familien og samfundet for så vidt angår sundhed, psykisk og social udvikling og de pågældende personers lige muligheder samt at erkende de høje sociale og økonomiske omkostninger for samfundet som helhed.

(11) Der bør lægges særlig vægt på at forebygge brug af narkotika blandt unge, der er den mest sårbare gruppe i befolkningen. Den største udfordring for forebyggelsen er at tilskynde unge til en sund levevis.

(12) Det Europæiske Fællesskab kan tilføre de foranstaltninger, som medlemsstaterne skal iværksætte vedrørende forebyggelse og oplysning, herunder behandling og begrænsning af narkotikarelaterede skader, merværdi ved at supplere disse og skabe synergier.

(13) I henhold til artikel 7, stk. 3, i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7), bør Europa-Parlamentet holdes underrettet af Kommissionen om udvalgenes arbejde vedrørende implementeringen af dette program. Europa-Parlamentet bør navnlig modtage udkastet til det årlige program, når det forelægges i forvaltningsudvalget. Europa-Parlamentet bør ligeledes modtage afstemningsresultater og mødeprotokoller fra nævnte udvalgs møder.

(14) Der bør sikres komplementaritet med den tekniske ekspertise i Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (i det følgende benævnt »centret«) ved at gøre brug af metoder og god praksis udviklet af centret og ved at inddrage centret i udarbejdelsen af det årlige arbejdsprogram.

(15) Målene for denne afgørelse kan på grund af behovet for en informationsudveksling på fællesskabsniveau og for en udbredelse af god praksis på fællesskabsplan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af behovet for en koordineret og tværfaglig tilgang og programmets omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(16) Da det er vigtigt, at fællesskabsmidlerne er synlige, bør Kommissionen udstikke retningslinjer for at sikre, at alle myndigheder, ikke-statslige organisationer, internationale organisationer eller andre enheder, der modtager tilskud fra programmet, på passende vis anerkender den modtagne støtte.

(17) I denne afgørelse fastlægges der for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (8).

(18) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (9), (i det følgende benævnt »finansforordningen«) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (10), som beskytter Fællesskabets finansielle interesser, bør finde anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelhed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, begrænsningen af de tilfælde, hvor Kommissionen bevarer det direkte ansvar for programmernes gennemførelse og forvaltning, og det krævede forhold mellem ressourcer og den administrative byrde, der er forbundet med deres anvendelse.

(19) Der bør desuden træffes relevante foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig, og der bør tages de nødvendige skridt for at inddrive midler, der er gået tabt, er udbetalt uretmæssigt eller er anvendt forkert, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (11), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (13).

(20) Ifølge finansforordningen skal der vedtages en basisretsakt til dækning af driftstilskud.

(21) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF, idet der skelnes mellem foranstaltninger, der skal vedtages efter forvaltningsproceduren, og foranstaltninger, der skal vedtages efter rådgivningsproceduren, eftersom rådgivningsproceduren i visse tilfælde af effektivitetshensyn er den bedst egnede.

(22) For at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af programmet, bør denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2007 —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Oprettelse og rækkevidden af programmet

1. Ved denne afgørelse oprettes særprogrammet »Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden« (i det følgende benævnt »programmet«) som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed for at bidrage til at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau og begrænse narkotikarelaterede helbredsskader.

2. Programmet dækker perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

Artikel 2

Generelle mål

Programmet har følgende generelle mål:

a) at forebygge og begrænse brug af narkotika, narkotikaafhængighed og narkotikarelaterede skader

b) at bidrage til bedre information om brug af narkotika, og

c) at støtte gennemførelsen af EU’s narkotikastrategi.

Artikel 3

Specifikke mål

Programmet har følgende specifikke mål:

a) at fremme tværnationale foranstaltninger med henblik på at: i) oprette tværfaglige netværk ii) sikre udvidelse af videnbasen, udveksling af oplysninger og identifikation og udbredelse af god praksis, herunder gennem uddannelse, studiebesøg og personaleudveksling iii) gøre opmærksom på sundhedsmæssige og sociale problemer, der skyldes brug af narkotika, og opfordre til en åben dialog for at få en bedre forståelse af narkotikaproblematikken, og iv) støtte foranstaltninger, der tager sigte på at forebygge brug af narkotika, bl.a. ved at begrænse narkotikarelaterede skader og anvende behandlingsmetoder, der tager hensyn til den seneste videnskabelige viden

b) at involvere civilsamfundet i gennemførelsen og udviklingen af EU’s narkotikastrategi og EU’s handlingsplaner, og

c) at overvåge, gennemføre og evaluere gennemførelsen af særlige foranstaltninger inden for rammerne af narkotikahandlingsplanerne for 2005-2008 og 2009-2012. Europa-Parlamentet inddrages i evalueringsprocessen gennem dets deltagelse i Kommissionens styregruppe for evalueringer.

Artikel 4

Foranstaltninger

Med henblik på at forfølge de generelle og specifikke mål, der er fastsat i artikel 2 og 3, ydes der via programmet støtte til følgende typer foranstaltninger på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram, som omhandlet i artikel 9, stk. 2:

a) specifikke foranstaltninger iværksat af Kommissionen, bl.a. analyser og forskning, opinionsundersøgelser og andre undersøgelser, udarbejdelse af indikatorer og fælles metoder, indsamling, udvikling og formidling af data og statistik, seminarer, konferencer og ekspertmøder, offentlige kampagner og arrangementer, opbygning og vedligeholdelse af websteder, udarbejdelse og formidling af informationsmateriale, støtte til og udvikling af netværk af nationale eksperter, analyse-, overvågnings- og evalueringsaktiviteter

b) specifikke tværnationale projekter af interesse for Fællesskabet, der fremlægges af mindst to medlemsstater eller af mindst én medlemsstat og én anden stat, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland, på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram, eller

c) aktiviteter udført af ikke-statslige organisationer eller andre organisationer, der forfølger mål af almen europæisk interesse i forhold til programmets generelle mål, på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram.

Artikel 5

Deltagelse

Følgende lande kan deltage i programmets foranstaltninger:

a) de EFTA-lande, der er part i EØS-aftalen, i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte aftale, og

b) kandidatlande og de lande på det vestlige Balkan, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen, i overensstemmelse med betingelserne i de associeringsaftaler eller tillægsprotokoller dertil om deltagelse i Fællesskabets programmer, der er indgået med eller vil blive indgået med disse lande.

Kandidatlande, der ikke deltager i programmet, kan blive tilknyttet projekter, såfremt dette kan bidrage til deres tiltrædelsesforberedelser, lige som dette er tilfældet med andre tredjelande eller internationale organisationer, der ikke deltager i programmet, såfremt dette tjener projekternes mål.

Artikel 6

Målgrupper

1. Programmet henvender sig til alle grupper, der direkte eller indirekte arbejder med narkotikaproblematikken.

2. I narkotikasammenhæng betragtes unge, kvinder, udsatte grupper og personer bosiddende i socialt belastede områder som risikogrupper og dermed som målgrupper. Andre målgrupper omfatter lærere og undervisningspersonale, forældre, socialarbejdere, lokale og nationale myndigheder, medicinsk og paramedicinsk personale, retsembedsmænd, retshåndhævende myndigheder og fængselsmyndigheder, ikke-statslige organisationer, fagforeninger og religiøse samfund.

Artikel 7

Adgang til programmet

Programmet er åbent for offentlige og private organisationer og institutioner (lokale myndigheder på det relevante niveau, universitetsinstitutter og forskningscentre), der arbejder med information om og forebyggelse af brug af narkotika, herunder begrænsning og behandling af narkotikarelaterede skader.

Profitorienterede organer og organisationer har kun adgang til tilskud via programmet sammen med non-profitorganisationer eller statslige organisationer.

Artikel 8

Støtteformer

1. Fællesskabets finansiering kan antage følgende retlige former:

a) tilskud, eller

b) offentlige indkøbsaftaler.

2. Fællesskabet yder tilskud efter indkaldelse af forslag, undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde som fastsat i finansforordningen; tilskuddet ydes i form af driftstilskud og støtte til foranstaltninger.

I det årlige arbejdsprogram fastsættes minimumssatsen for den årlige udgift til tilskud og den maksimale medfinansieringssats.

3. Derudover kan der ydes støtte til ledsageforanstaltninger i form af offentlige indkøbsaftaler, hvor indkøb af varer og tjenesteydelser dækkes med fællesskabsmidler. Dermed dækkes bl.a. udgifter til information og kommunikation samt forberedelse, gennemførelse, overvågning, kontrol og evaluering af projekter, politikker, programmer og lovgivning.

Artikel 9

Gennemførelsesforanstaltninger

1. Kommissionen yder fællesskabsstøtten i overensstemmelse med finansforordningen.

2. Med henblik på programmets gennemførelse vedtager Kommissionen inden for rammerne af de generelle mål i artikel 2 et årligt arbejdsprogram under hensyn til centrets tekniske ekspertise. Programmet skal indeholde de specifikke mål, den tematiske prioritering, en beskrivelse af ledsageforanstaltninger, jf. artikel 8, og om nødvendigt en liste over andre foranstaltninger.

Det første årlige arbejdsprogram vedtages senest 23. januar 2008.

3. Det årlige arbejdsprogram vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 3.

4. Evaluerings- og tildelingsprocedurerne for tilskud til foranstaltninger skal bl.a. tage hensyn til følgende kriterier:

a) den foreslåede foranstaltnings overensstemmelse med det årlige arbejdsprogram, målene i artikel 2 og 3 og de typer foranstaltninger, der er fastsat i artikel 4

b) den foreslåede foranstaltnings kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultater

c) størrelsen af den søgte fællesskabsfinansiering og dens relevans i forhold til de forventede resultater, og

d) de forventede resultaters indvirkning på målene i artikel 2 og 3 og på de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4.

5. Ansøgninger om driftstilskud, jf. artikel 4, litra c), vurderes på baggrund af:

a) overensstemmelse med programmets mål

b) kvaliteten af de planlagte aktiviteter

c) aktiviteternes forventede multiplikatoreffekt over for borgerne

d) aktiviteternes geografiske rækkevidde og samfundsmæssige følger

e) omfanget af borgernes inddragelse i de pågældende organers strukturer

f) cost-benefit-forholdet i den foreslåede aktivitet.

6. Afgørelser vedrørende foreslåede foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, litra a), træffes af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 3. Afgørelser vedrørende projekter og aktiviteter som omhandlet i henholdsvis artikel 4, litra b) og c), træffes af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 10, stk. 2.

Afgørelser vedrørende ansøgninger om tilskud, der involverer profitorienterede organer og organisationer, træffes af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 3.

Artikel 10

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

Artikel 11

Komplementaritet

1. Det vil blive tilstræbt at skabe synergi og komplementaritet med andre fællesskabsinstrumenter, navnlig det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder, 7. rammeprogram for forskning og udvikling og Fællesskabets program om folkesundhed. Der sikres komplementaritet med metoder og god praksis udviklet af centret, især med hensyn til statistiske oplysninger om narkotika.

2. Programmet kan dele midler med andre fællesskabsinstrumenter, navnlig de generelle programmer om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder og om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme samt 7. rammeprogram for forskning og udvikling, for at gennemføre foranstaltninger, der opfylder målene i alle programmerne.

3. Projekter, der finansieres i henhold til denne afgørelse, kan ikke modtage finansiel støtte til samme formål fra andre finansielle fællesskabsinstrumenter. Kommissionen kræver, at programmets støttemodtagere oplyser Kommissionen om støtte, der modtages fra Den Europæiske Unions almindelige budget og fra andre kilder, samt om indgivne finansieringsansøgninger under behandling.

Artikel 12

Budgetmidler

1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne afgørelse fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013 er på 21 350 000 EUR.

2. Budgetmidlerne til de foranstaltninger, der er omhandlet i programmet, opføres som årlige bevillinger i Den Europæiske Unions almindelige budget. De disponible årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.

Artikel 13

Overvågning

1. Kommissionen sikrer, at støttemodtageren for alle foranstaltninger, der finansieres via programmet, fremlægger tekniske og finansielle rapporter om arbejdets forløb, og at der fremlægges en endelig rapport senest tre måneder efter foranstaltningens afslutning. Kommissionen fastsætter rapporternes form og indhold.

2. Kommissionen sikrer, at kontakter og aftaler, der følger af gennemførelsen af programmet, navnlig indeholder bestemmelser om overvågning og finanskontrol, der foretages af Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant), om nødvendigt ved hjælp af kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, og om revision, der foretages af Revisionsretten.

3. Kommissionen kræver, at støttemodtageren i fem år efter den sidste betaling til en foranstaltning holder al dokumentation vedrørende udgifterne til foranstaltningen til rådighed for Kommissionen.

4. På grundlag af rapporter og kontroller på stedet, jf. stk. 1 og 2, tilpasser Kommissionen om nødvendigt omfanget af eller tildelingskriterierne for den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt tidsplanen for udbetalingerne.

5. Kommissionen tager alle nødvendige skridt for at kontrollere, at de finansierede foranstaltninger gennemføres korrekt og i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse og finansforordningen.

Artikel 14

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til uregelmæssighedens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EF) nr. 1073/1999.

2. Hvad angår fællesskabsforanstaltninger, der finansieres via denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på alle overtrædelser af bestemmelser i fællesskabsretten, herunder misligholdelse af kontraktlige forpligtelser, der er fastsat på grundlag af programmet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, og som skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af Fællesskaberne, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.

3. Kommissionen begrænser eller udskyder udbetalingen af en finansiel støtte til en foranstaltning eller kræver den tilbagebetalt, hvis den konstaterer uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle afgørelse, kontrakt eller aftale om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der uden Kommissionens godkendelse er foretaget en væsentlig ændring af projektet, der strider mod dettes art eller mod gennemførelsesbetingelserne.

4. Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis gennemførelsen af en foranstaltning kun kan give ret til en del af den tildelte finansielle støtte, anmoder Kommissionen modtageren om at fremsætte sine bemærkninger inden for en nærmere bestemt frist. Hvis modtageren ikke giver en tilfredsstillende begrundelse, kan Kommissionen annullere resten af støtten og kræve tidligere udbetalte beløb tilbagebetalt.

5. Kommissionen sikrer, at ethvert uretmæssigt udbetalt beløb tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage i rette tid, pålægges morarenter i henhold til betingelserne i finansforordningen.

Artikel 15

Evaluering

1. Programmet overvåges løbende for at følge gennemførelsen af de planlagte foranstaltninger.

2. Kommissionen sikrer en regelmæssig, uafhængig og ekstern evaluering af programmet.

3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:

a) en årlig redegørelse for gennemførelsen af programmet

b) en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og om de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af programmet senest den 31. marts 2011

c) en meddelelse om videreførelsen af programmet senest den 30. august 2012, og

d) en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2014.

Artikel 16

Offentliggørelse af projekter

Kommissionen offentliggør hvert år en liste over projekter, der finansieres via programmet, sammen med en kort beskrivelse af hvert projekt.

Artikel 17

Synliggørelse

Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af de midler, der tildeles i henhold til denne afgørelse.

Artikel 18

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2007, bortset fra artikel 9, stk. 2 og 3, og artikel 10, stk. 3, der anvendes fra den dato, hvor denne afgørelse træder i kraft.

Udfærdiget i Strasbourg, den 25. september 2007. På Europa-Parlamentets vegne H.-G. PÖTTERING Formand På Rådets vegne M. LOBO ANTUNES Formand

(1) EUT C 69 af 21.3.2006, s. 1.

(2) EUT C 192 af 16.8.2006, s. 25.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 14.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 23.7.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Europa-Parlamentets holdning af 6.9.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(4) EFT L 271 af 9.10.2002, s. 1. Ændret ved afgørelse nr. 786/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 7).

(5) EUT L 165 af 3.7.2003, s. 31.

(6) EUT C 168 af 8.7.2005, s. 1.

(7) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Senest ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

(8) EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

(9) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

(10) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 (EUT L 111 af 28.4.2007, s. 13).

(11) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

(12) EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

(13) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.