3)

I bilag III foretages følgende ændringer: a) Afsnit A i indledningen affattes således: »A. Formularens formål Denne formular angiver, hvilke oplysninger parterne skal give, når de før anmeldelsen af en fusion indsender en begrundet erklæring om henvisning af sagen efter artikel 4, stk. 4 eller 5, i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (EU fusionsforordningen) (9). Deres opmærksomhed henledes på EU-fusionsforordningen og Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 (gennemførelsesforordningen), hvortil denne RS-formular er knyttet som bilag. Disse forordninger og andre relevante dokumenter kan findes på Kommissionens Europa-websted under »Konkurrence«. Opmærksomheden henledes desuden på de tilsvarende bestemmelser i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS aftalen) (10). Erfaringerne har vist, at det er særdeles nyttigt for både parterne og de relevante myndigheder, at der føres kontakter forud for indgivelsen af erklæringen, således at man kan få afklaret, hvilke oplysninger der nærmere bestemt kræves. Parterne opfordres derfor til at konsultere Kommissionen og den (de) relevante medlemsstat(er) eller EFTA-stat(er) om, hvorvidt de oplysninger, de vil lægge til grund for deres begrundede erklæring, er fyldestgørende. b) I afsnit B i indledningen affattes sidste punktum i tredje afsnit således: »Endelig bør parterne også være opmærksomme på, at Kommissionen og/eller medlemsstaterne og EFTA-staterne i tilfælde af, at der er foretaget en henvisning på grundlag af forkerte, vildledende eller ufuldstændige oplysninger i RS-formularen, kan overveje at foretage en henvisning efter anmeldelsen til berigtigelse af en eventuel henvisning af sagen før anmeldelsen.« c) I afsnit B i indledningen affattes første og andet punktum i litra a) således: »I henhold til EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 4 og 5, skal Kommissionen omgående videresende begrundede erklæringer til medlemsstaterne og EFTA-staterne. Fristen for behandling af en begrundet erklæring regnes fra det tidspunkt, hvor den (de) pågældende medlemsstat(er) eller EFTA-stat(er) modtager erklæringen.« d) I afsnit B i indledningen affattes sidste punktum i litra d) således: »De bedes desuden så vidt muligt angive, hvor Kommissionen eller den (de) pågældende medlemsstater(er) eller EFTA-stat(er) eventuelt vil kunne få de oplysninger, som De ikke har været i stand til at give.« e) I afsnit B i indledningen affattes litra e) således: »e) Hvis De mener, at en konkret oplysning, der anmodes om på denne formular, ikke er nødvendig for Kommissionens eller den (de) pågældende medlemsstat(er)s eller EFTA-stat(er)s undersøgelse af sagen, kan De anmode Kommissionen om at anse den begrundede erklæring for fyldestgørende, selv om den pågældende oplysning mangler. Kommissionen vil behandle anmodningen, forudsat at De giver en fyldestgørende begrundelse for, hvorfor den pågældende oplysning ikke er relevant og nødvendig for behandlingen af Deres anmodning om henvisning før anmeldelsen. De bør redegøre herfor under Deres forudgående kontakter med Kommissionen og den (de) pågældende medlemsstat(er) eller EFTA-stat(er) og skriftligt anmode Kommissionen om at dispensere fra pligten til at give den pågældende oplysning, jf. gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 2. Kommissionen kan konsultere den (de) pågældende medlemsstat(er)s eller EFTA-stat(er)s myndigheder, inden den beslutter, om den skal efterkomme en sådan anmodning.« f) I afsnit D i Indledningen affattes andet afsnit således: »For at gøre det lettere for medlemsstaternes og EFTA-staternes myndigheder at behandle RS-formularen opfordres parterne kraftigt til at forelægge Kommissionen en oversættelse af deres begrundede erklæring til et eller flere sprog, der forstås af samtlige modtagere af oplysningerne. Når der anmodes om henvisning til en eller flere medlemsstater eller EFTA-stater, opfordres parterne kraftigt til at vedlægge en kopi af anmodningen på det (de) officielle sprog i den (de) medlemsstat(er) og EFTA-stat(er), hvortil sagen ønskes henvist.« g) I afsnit E i indledningen affattes første afsnit således: »I henhold til traktatens artikel 287 og EU-fusionsforordningens artikel 17, stk. 2, samt de tilsvarende bestemmelser i EØS-aftalen (11) må Kommissionen, medlemsstaterne, EFTA-Tilsynsmyndigheden og EFTA-staterne, deres embedsmænd og øvrige ansatte og andre personer, der arbejder under tilsyn af disse myndigheder, ikke videregive oplysninger, som de har fået kendskab til i medfør af forordningen, og som ifølge deres natur er undergivet tavshedspligt. Det samme princip gælder også med hensyn til fortrolige oplysninger i forholdet mellem anmeldende parter. h) I del 2 indsættes som punkt 2.4.2: »2.4.2. Giv en oversigt over de deltagende virksomheders omsætning inden for EFTA-området og angiv, hvis mere end to tredjedele af omsætningen inden for EFTA-området realiseres i en enkelt EFTA-stat, hvilken stat der er tale om.« i) I del 4 affattes indledningen til afsnit III således: »I forbindelse med oplysningerne, der skal gives på denne formular, skal de relevante produktmarkeder betragtes som berørte markeder, når inden for EØS, Fællesskabet, EFTA-staternes område, i en medlemsstat eller i en EFTA-stat:« j) I del 4 affattes punkt 4.1 således: »4.1. angive de enkelte berørte markeder som omhandlet i afsnit III: a) på EØS-, fællesskabs- eller EFTA-plan b) i de enkelte medlemsstater eller EFTA-stater, når der indgives anmodning om henvisning i henhold til EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 4 c) i hver af de medlemsstater eller EFTA-stater, som det i punkt 6.3.1 i denne formular er angivet kan efterprøve fusionen, når der er tale om en anmodning om henvisning i henhold til EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 5.« k) I del 5, første afsnit, affattes indledningen og litra a), b) og c) således: »For hvert berørt relevant produktmarked, for det seneste regnskabsår: a) for EØS, for Fællesskabet som helhed og for EFTA-staterne som helhed b) for hver enkelt medlemsstat eller EFTA-stat, hvor fusionsparterne opererer, når der er tale om en anmodning om henvisning i henhold til EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 4 c) for hver af de medlemsstater eller EFTA-stater, som det i punkt 6.3.1 i denne formular er angivet kan efterprøve fusionen, og hvor fusionsparterne opererer, når der er tale om en anmodning om henvisning i henhold til EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 5, og«. l) I del 6 affattes punkt 6.2.1 således: »6.2.1. Angiv, hvilken (hvilke) medlemsstat(er) og EFTA-stat(er), De i henhold til EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 4, mener, bør undersøge fusionen, med angivelse af, om De har haft formelle kontakter med denne (disse) medlemsstat(er) eller EFTA-stat(er) eller ej.« m) I del 6 affattes punkt 6.2.2, tredje afsnit, således: »Hvis De ønsker hele sagen henvist, skal De bekræfte, at der ikke findes nogen berørte markeder uden for den (de) medlemsstat(er) eller EFTA-stat(er), som De ønsker sagen henvist til.« n) I del 6 affattes punkt 6.2.3 således: »6.2.3. Redegør for, hvordan hvert af de berørte markeder i den (de) medlemsstat(er) eller EFTA-stat(er), hvortil De ønsker sagen henvist, i enhver henseende fremstår som et særskilt marked som omhandlet i EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 4.« o) I del 6 affattes punkt 6.2.5 således: »6.2.5. Hvis en eller flere medlemsstater eller EFTA-stater bliver kompetente til at efterprøve hele sagen eller en del deraf efter en henvisning i henhold til EU-fusionsforordningens artikel 4, stk. 4, indvilliger De så i, at den eller de pågældende medlemsstat(er) eller EFTA-stat(er) lægger oplysningerne i denne formular til grund for deres nationale procedurer vedrørende sagen eller en del deraf? JA eller NEJ.« p) I del 6 affattes punkt 6.3.1 således: »6.3.1. For hver medlemsstat eller EFTA-stat angives, om fusionen kan eller ikke kan efterprøves i henhold til den nationale konkurrencelovgivning. Der skal sættes et kryds for hver enkelt medlemsstat eller EFTA-stat. Kan fusionen efterprøves efter den nationale konkurrencelovgivning i hver af følgende medlemsstater og EFTA-stater? Der skal svares for hver medlemsstat eller EFTA-stat. Angiv kun JA eller NEJ for hver medlemsstat eller EFTA-stat. Hvis der hverken angives JA eller NEJ ved en medlemsstat eller EFTA-stat, betragtes det som JA for den pågældende medlemsstat eller EFTA stat. Belgien: JA NEJ Bulgarien: JA NEJ Tjekkiet: JA NEJ Danmark: JA NEJ Tyskland: JA NEJ Estland: JA NEJ Irland: JA NEJ Grækenland: JA NEJ Spanien: JA NEJ Frankrig: JA NEJ Italien: JA NEJ Cypern: JA NEJ Letland: JA NEJ Litauen: JA NEJ Luxembourg: JA NEJ Ungarn: JA NEJ Malta: JA NEJ Nederlandene: JA NEJ Østrig: JA NEJ Polen: JA NEJ Portugal: JA NEJ Rumænien: JA NEJ Slovenien: JA NEJ Slovakiet: JA NEJ Finland: JA NEJ Sverige: JA NEJ Det Forenede Kongerige: JA NEJ Island: JA NEJ Norge: JA NEJ Liechtenstein: JA NEJ« q) I del 6 affattes punkt 6.3.2 således: »6.3.2. For hver medlemsstat eller EFTA-stat gives finansielle oplysninger eller andre data, der er tilstrækkelige til at vise, om fusionen opfylder de relevante jurisdiktionskriterier efter den pågældende nationale konkurrenceret.« r) I del 6 indsættes som punkt 6.3.3: »6.3.3. Redegør for, hvorfor sagen bør undersøges af Kommissionen. Angiv specielt, om fusionen kan påvirke konkurrencen uden for en enkelt medlemsstats eller EFTA-stats område.« s) I del 6 slettes punkt 6.3.4.