DA Den Europæiske Unions Tidende L 73/16

RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 215/2013

af 11. marts 2013

om indførelse af udligningstold på importen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 15,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFORLØB

1.1. INDLEDNING

(1) Europa-Kommissionen ("Kommissionen") offentliggjorde den 22. februar 2012 en meddelelse ("indledningsmeddelelsen") i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina ("Kina" eller "det pågældende land").

(2) Antisubsidieproceduren blev indledt, efter at EUROFER ("klageren") indgav en klage den 9. januar 2012 på vegne af producenter, der tegner sig for over 70 % af den samlede EU-produktion af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af den pågældende vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Forud for indledningen af proceduren og i overensstemmelse med artikel 10, stk. 7, i grundforordningen meddelte Kommissionen Kinas regering, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori man påstod, at subsidieret indførsel af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina forårsager væsentlig skade på erhvervsgrenen i EU. Den kinesiske regering blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen vedrørende indholdet af klagen og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. Den kinesiske regering tog imod tilbuddet om konsultationer, og der blev efterfølgende gennemført konsultationer. Det var ikke muligt at nå frem til en fælles løsning under konsultationerne. Der blev dog taget behørigt hensyn til den kinesiske regerings bemærkninger til påstandene i klagen om, at ordningerne ikke var udligningsberettigede. Efter konsultationerne indsendte den kinesiske regering en række indlæg.

1.2. ANTIDUMPINGPROCEDURE

(4) Europa-Kommissionen offentliggjorde den 21. december 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(5) Den 20. september 2012 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 845/2012 (4) en midlertidig antidumpingtold på import af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(6) Skadesanalysen i denne antisubsidieundersøgelse er identisk med undersøgelsen i den parallelle antidumpingundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i de to undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.

1.3. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN

(7) Kommissionen underrettede officielt klagerne, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Kina, importører, forhandlere, brugere, leverandører og sammenslutninger, om hvem Kommissionen vidste, at de var berørt af sagen, samt Folkerepublikken Kinas repræsentanter om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(8) I betragtning af det store antal eksporterende producenter, EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev alle kendte eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne producenter anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i perioden den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011. Disse oplysninger skulle afgives i henhold til grundforordningens artikel 27 for at give Kommissionen mulighed for at afgøre, hvorvidt det var nødvendigt at udtage stikprøver og i givet fald gøre dette. De kinesiske myndigheder blev også konsulteret.

(9) I første omgang indsendte 19 eksporterende producenter/grupper af producenter i Kina de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I henhold til oplysningerne fra de eksporterende producenter og i overensstemmelse med grundforordningen artikel 27 foreslog Kommissionen som udgangspunkt en stikprøve bestående af tre eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter. Men en af de eksporterende producenter i denne stikprøve ønskede alligevel ikke at samarbejde. Denne producent blev derfor erstattet med den næste eksporterende producent med den største eksportomsætning til Unionen. Efter meddelelsen ønskede heller ikke denne eksporterende producent alligevel at samarbejde.

(10) For at undgå yderligere forsinkelser i proceduren besluttede man at begrænse stikprøven til to grupper af eksporterende producenter, der havde den største eksportomsætning over for EU, nemlig Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd og dermed forretningsmæssigt forbundne virksomheder og Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd og dermed forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Stikprøven af disse to grupper af eksporterende producenter tjener som grundlag for fastsættelsen af subsidiesatsen for disse grupper samt subsidiesatsen for alle samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke er en del af stikprøven, jf. kravene i grundforordningens artikel 15, stk. 2, og 15, stk. 3.

(11) Hvad angår EU-producenterne, meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af seks virksomheder, om hvem Kommissionen vidste, at de producerede samme vare, som blev udvalgt ud fra deres salgs- og produktionsmængde, størrelse og geografiske placering i Unionen. EU-producenterne i stikprøven tegnede sig for 46 % af EU-produktionen og 38 % af EU-salget. Interesserede parter blev i indledningsmeddelelsen også opfordret til at fremsætte bemærkninger til den midlertidige stikprøve. En af EU-producenterne meddelte, at virksomheden ikke ønskede at indgå i stikprøven og blev derfor erstattet i stikprøven af den næststørste producent.

(12) Fire ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører afgav de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. På grund af det begrænsede antal samarbejdsvillige importører blev det derfor konkluderet, at stikprøveudtagning ikke længere var nødvendig.

(13) Kommissionen udsendte spørgeskemaer til repræsentanterne for Folkerepublikken Kina, de to kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, 14 andre eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina, der anmodede om dette, de seks EU-producenter i stikprøven, de fem samarbejdsvillige importører i EU og til de kendte brugere.

(14) Der indkom besvarelser fra repræsentanterne for Folkerepublikken Kina, ni eksporterende producenter og forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Kina, de seks EU-producenter i stikprøven, to ikke forretningsmæssigt forbundne importører og ti brugere.

(15) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de basisoplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende statslige myndigheder og virksomheder: a) Folkerepublikken Kinas regering — Det kinesiske handelsministerium, Beijing, Kina b) EU-producenter — ArcelorMittal Belgium, Belgien, og den forretningsmæssigt forbundne salgsvirksomhed ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luxembourg — ArcelorMittal Poland, Polen — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tyskland — voestalpine Stahl GmbH og voestalpine Stahl Service Center GmbH, Østrig — Tata Steel Maubeuge SA (der tidligere var kendt som Myriad SA), Frankrig — Tata Steel UK Ltd, Det Forenede Kongerige c) Grupper af eksporterende producenter (og forretningsmæssigt forbundne virksomheder) i Kina — Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd og de forretningsmæssigt forbundne virksomheder: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd og Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd — Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd og dettes forretningsmæssigt forbundne virksomhed Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd d) Importører i Unionen — ThyssenKrupp Mannex, Tyskland — Macrometal, Hamburg, Tyskland

(16) Herefter blev alle parter underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelig udligningstold på import af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina ("den endelige fremlæggelse af oplysninger"). Alle parterne fik en frist til at fremsætte bemærkninger i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger.

(17) De indkomne bemærkninger fra parterne blev gennemgået og taget i betragtning, når dette var relevant.

1.4. UNDERSØGELSESPERIODEN OG DEN BETRAGTEDE PERIODE

(18) Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udgangen af UP ("den betragtede periode").

2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

2.1. DEN PÅGÆLDENDE VARE

(19) I henhold til indledningsmeddelelsen var den undersøgte vare visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, dvs. fladvalsede produkter af ulegeret og legeret stål (ikke rustfrit stål), der er malet, lakeret eller overtrukket med plast på mindst én side, undtagen såkaldte "sandwichpaneler" af den art, der anvendes til bygninger og består af to ydre metalplader med en stabiliserende kerne af isoleringsmateriale mellem dem, og undtagen varer med afsluttende overfladebehandling med zinkstøv (en zinkholdig maling med et indhold af zink på 70 vægtprocent eller derover).

2.2. ANMODNINGER OM FRITAGELSE AF VARER

(20) The China Iron and Steel Association, to importører og to brugere foreslog, at fem varetyper skulle fritages. Disse anmodninger blev modtaget og er blevet analyseret på følgende måde:

2.2.1. STÅLPRODUKTER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE MED METALBELÆGNING AF KROM ELLER TIN

(21) En bruger af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, indsendte en anmodning om fritagelse af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en metalbelægning af krom eller tin, fra varedækningen. Undersøgelsen har vist, at metalbelægningen af krom eller tin gør denne varetype fysisk og teknisk anderledes end de undersøgte stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Desuden anvendes stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en metalbelægning med krom eller tin nærmest udelukkende inden for erhvervsgrenene fødevareemballage og kabler. Endelig forklarede EU-erhvervsgrenen, at den ikke ønskede ovennævnte varetype medtaget i denne undersøgelse. I lyset af ovenstående begrundelser medtages stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en metalbelægning af krom eller tin, ikke i varedækningen.

2.2.2. VARMVALSEDE PLADER MED BESKYTTENDE GRUNDMALING, ENTEN ORGANISK ELLER UORGANISK

(22) Denne anmodning blev afvist, fordi disse produkter ikke hører under de undersøgte KN-koder. Malingen eller coatingen er kun beregnet til rustbeskyttelse og hører derfor under KN-kode 7208 og ikke KN-kode 7210. Varmvalsede plader med beskyttende grundmaling, enten organisk eller uorganisk, er ikke en del af varedækningen og kan derfor ikke fjernes fra den.

2.2.3. STÅLPRODUKTER MED ET UNDERLAG MED EN TYKKELSE MELLEM 0,6 OG 2,0 MM

(23) CISA og to importører anmodede om fritagelse af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse mellem 0,6 og 2,0 mm, som udgør mellem 5 og 10 % af importen fra Kina, med den begrundelse, at der kun er tale om direkte konkurrence mellem kinesiske eksportvarer og varer fremstillet af EU-erhvervsgrenen for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag på mellem 0,25 og 0,6 mm.

(24) Denne anmodning blev afvist, idet både kinesiske eksportører og EU-erhvervsgrenen fremstiller og sælger stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse mellem 0,6 og 2,0 mm, og derfor er disse produkter tydeligvis i konkurrence med hinanden. Der blev ikke fremlagt beviser for, at stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse på over 0,6 mm ikke konkurrerer med stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse på under 0,6 mm, og at disse derfor udgør en anden varetype. Stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse på under og over 0,6 mm har de samme fysiske og tekniske egenskaber og de samme slutanvendelser og er derfor samme vare.

2.2.4. STÅLPRODUKTER, DER ER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE, MED ET UNDERLAG AF EN ALUMINIUM-ZINK-LEGERING

(25) De to importører hævdede, at kun fire EU-producenter har tilladelse til at fremstille denne varetype, og at kun en enkelt virksomhed rent faktisk fremstiller den. De hævdede ligeledes, at dette produkt adskiller sig fra forzinkede stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, for så vidt angår produktegenskaberne.

(26) Denne anmodning blev afvist, eftersom de to varetyper er substituerbare og har overlappende anvendelsesområder, og mindst to samarbejdsvillige EU-producenter fremstillede denne varetype i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at kun en enkelt samarbejdsvillig kinesisk eksporterende producent eksporterede denne varetype til Unionen i løbet af undersøgelsesperioden.

2.2.5. STÅLPRODUKTER, DER ER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE, MED ET UNDERLAG AF EN ZINKLEGERING

(27) Denne anmodning blev afvist, for til trods for en enkelt brugers påstand fremstilles og sælges varen i betydelige mængder af adskillige EU-producenter, og det har de samme fysiske og tekniske egenskaber og slutanvendelser som andre typer af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale.

2.3. ANMODNING OM MEDTAGELSE AF VARER

(28) En sammenslutning anmodede om, at stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med en metalbelægning af krom eller tin, som klassificeres under TARIC-kode 7210122010 og 7210500010, blev medtaget i varedækningen. Denne anmodning blev afvist, idet disse koder ikke var medtaget i den oprindelige klage, og idet produkter, der er omfattet af disse koder, har andre fysiske og tekniske egenskaber end de produkter, der er omfattet af klagen.

2.4. PÅGÆLDENDE VARE

(29) Eftersom fritagelsen af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med en metalbelægning af krom eller tin som beskrevet i betragtning 21 blev accepteret, ændres den pågældende vare i henhold til denne fritagelse.

(30) Den pågældende vare er derfor visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, dvs. fladvalsede produkter af ulegeret og legeret stål (ikke rustfrit stål), der er malet, lakeret eller overtrukket med plast på mindst én side, undtagen såkaldte "sandwichpaneler" af den art, der anvendes til bygninger og består af to ydre metalplader med en stabiliserende kerne af isoleringsmateriale mellem dem, og undtagen varer med afsluttende overfladebehandling med zinkstøv (en zinkholdig maling med et indhold af zink på 70 vægtprocent eller derover) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 og ex 7226 99 70 ("den pågældende vare").

2.5. SAMME VARE

(31) Undersøgelsen har vist, at visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som fremstilles og sælges i EU af EU-erhvervsgrenen, visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, der fremstilles og sælges på det kinesiske hjemmemarked, og visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som importeres til EU fra Kina, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og de samme grundlæggende slutanvendelser. Det konkluderes derfor, at disse varer er identiske i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).

3. SUBSIDIERING

3.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER

(32) Både den kinesiske regering og de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven indsendte svar på spørgeskemaerne og indvilgede i besøg på stedet for at kontrollere svarene.

(33) Efter at have analyseret besvarelsen af spørgeskemaet fra den kinesiske regering fremsendte Kommissionen en mangelskrivelse og to breve forud for kontrolbesøget. Kommissionen gav den kinesiske regering rigelig tid til at udarbejde og indsende et indlæg, når dette var nødvendigt og berettiget. Den kinesiske regering blev indrømmet væsentlige forlængelser af fristerne, dvs. 20 dages forlængelse af fristen for besvarelsen af spørgeskemaet, hvilket betød en endelig frist på 57 dage for indsendelsen af svaret på spørgeskemaet, og 25 dage for svaret på mangelskrivelsen.

(34) I sine svar på spørgeskemaet, mangelskrivelserne og diverse andre breve medtog den kinesiske regering kun oplysninger om ordninger, der anvendes af de eksporterende producenter i stikprøven, og anførte, at den ikke burde anmodes om at besvare spørgsmål om påståede subsidieordninger, som også var til rådighed for producenter, der ikke var med i stikprøven, eller producenter, der ikke havde givet sig til kende.

(35) Kommissionen meddelte høfligt, at den var uenig i denne fremgangsmåde, og forklarede den kinesiske regering, at formålet med det spørgeskema, der blev fremsendt til den kinesiske regering, er, at Kommissionen skal indhente oplysninger om statsstøtte til den erhvervsgren, der fremstiller stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i Kina og afgøre, hvorvidt der ydes statsstøtte til EU-import af den pågældende vare. Kommissionen meddelte den kinesiske regering, at der er behov for flere oplysninger om omfanget af statsstøtte for at kunne afhjælpe enhver betydelig manglende samarbejdsvilje hos eksportører, der påstås at være blevet begunstiget under særlige støtteordninger, som ikke benyttes af virksomhederne i stikprøven eller de samarbejdsvillige virksomheder, samt mulige anmodninger om individuel undersøgelse fra samarbejdsvillige eksporterende producenter. Den kinesiske regering ændrede imidlertid ikke sin fremgangsmåde og fremsendte ikke oplysninger om størstedelen af de påståede andre støtteordninger i klagen, som ikke anvendes af virksomhederne i stikprøven.

(36) Forud for kontrolbesøget anmodede den kinesiske regering Kommissionen om at fremlægge yderligere oplysninger skriftligt og navnlig en liste over de spørgsmål, Kommissionen havde til hensigt at stille under kontrolbesøget, samt en liste over de statslige myndigheder, der forventedes at deltage i kontrolbesøget. I mangel af disse anførte man, at den kinesiske regering "ikke var klar over, hvad der skulle have været forberedt, eller hvad man kunne forvente sig under kontrolbesøget", og at skrivelsen forud for kontrolbesøget "bestemt ikke indeholder nogen angivelse af, hvad Kommissionen har til hensigt at kontrollere …".

(37) Kommissionen kunne ikke imødekomme den kinesiske regerings anmodning. I denne forbindelse bemærkes det, at Kommissionen har opfyldt alle de relevante bestemmelser i grundforordningens artikel 26. Man havde sendt en detaljeret skrivelse til den kinesiske regering forud for kontrolbesøget, hvori man bekræftede dagsordenen (datoer og de grupper af støtteordninger, der skulle drøftes på de enkelte dage af kontrolbesøget) og anmodede de ansvarlige myndigheder for de relevante ordninger og de embedsmænd, der havde deltaget i udarbejdelsen af den kinesiske regerings svar, om at være til stede. Kommissionen forklarede også forud for kontrolbesøget på stedet, at den kinesiske regering som den eneste kunne identificere de myndigheder, der var ansvarlige for de ordninger, som skulle undersøges, og de embedsmænd, der vil være mest relevante at mødes med under kontrolbesøget og få til at besvare spørgsmål. Med hensyn til listen over specifikke spørgsmål forklarede Kommissionen, at EU-lovgivningen (eller WTO-kravene) ikke indeholder krav om en sådan liste, og at formålet med denne undersøgelse er at gennemgå den kinesiske regerings svar på spørgeskemaet og de relevante tillægsoplysninger. Derfor ville kontrolbesøget følge strukturen i disse dokumenter. Kommissionen vil også søge at indhente og få præciseret yderligere oplysninger, der er nødvendige for den igangværende procedure, men de præcise spørgsmål i denne forbindelse afhænger af den kinesiske regerings reaktion på den første gennemgang af dens svar. Forud for kontrolbesøget på stedet blev det også gjort klart for den kinesiske regering, at en afvisning af at fremlægge de nødvendige oplysninger eller af at bistå den undersøgende myndighed med at kontrollere de oplysninger og data, der blev anset for nødvendige for proceduren, kan undergrave undersøgelsesprocessen i alvorlig grad. Man mindede også den kinesiske regering om konsekvenserne af bestemmelserne i grundforordningens artikel 28.

(38) Under kontrolbesøget i det kinesiske handelsministerium i Beijing bestræbte Kommissionen sig på at verificere de fremsendte oplysninger ud fra det bevismateriale, der var blevet brugt til at udarbejde den kinesiske regerings besvarelse, i henhold til grundforordningens artikel 11 og 26. I denne forbindelse nåede Kommissionen til den foreløbige konklusion, at de manglende oplysninger og den manglende dokumentation ikke gav mulighed for en korrekt kontrol af besvarelserne i spørgeskemaet. Desuden var visse oplysninger slet ikke blevet indsendt, selv om der specifikt blev anmodet herom, og visse spørgsmål var ganske enkelt ikke blevet besvaret. Derfor blev den kinesiske regering gjort opmærksom på konsekvenserne af manglende samarbejdsvilje i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1 og 6.

(39) Den kinesiske regering anførte ligeledes, at Kommissionen pålagde den kinesiske regering en urimelig byrde og havde bedt om irrelevante og unødvendige oplysninger i spørgeskemaet og den efterfølgende mangelskrivelse.

(40) For så vidt angår de ønskede oplysninger bemærkes det, at Kommissionen kun bad om oplysninger vedrørende påstande i klagen, der anses for nødvendige med henblik på at nå frem til en repræsentativ konklusion, og som var konsekvente i forhold til dens anmodning om de samme data og oplysninger i undersøgelsesprocessen, og bad den kinesiske regering forklare de indsendte oplysninger og deres konsekvenser for de undersøgte ordninger. Med andre ord anmodede Kommissionen alene om oplysninger, der var nødvendige for at vurdere eksistensen og omfanget af den foreliggende subsidiering af det pågældende produkt under andre subsidieordninger, som var anført i klagen. Disse oplysninger ville have gjort det muligt at bestemme omfanget af subsidier ydet under de andre undersøgte subsidieordninger for ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter. Eftersom hverken repræsentanter for Folkerepublikken Kina eller de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter fremkom med de oplysninger, der var nødvendige for at bestemme, om andre subsidieordninger var tilgængelige for ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, konkluderede Kommissionen på baggrund af de foreliggende oplysninger, at de andre påstående subsidieordninger rent faktisk var til rådighed for de andre ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, og beregnede derfor fordelen ved disse ordninger på grundlag af de tilgængelige oplysninger i sagen.

3.2. INDIVIDUEL UNDERSØGELSE

(41) Der indkom krav om individuel undersøgelse fra to samarbejdende eksporterende producenter i henhold til grundforordningens artikel 27, stk. 3, nemlig Union Steel China (Union Steel) og Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Det var ikke muligt at imødekomme ønsket om individuel undersøgelse for begge virksomheder som følge af det store antal påståede støtteordninger og den meget tidskrævende antisubsidieundersøgelse, som ville gøre en individuel undersøgelse uforholdsmæssig besværlig og muligvis gøre det umuligt at afslutte undersøgelsen i tide.

(42) Union Steel var imidlertid allerede blevet undersøgt ved den parallelle antidumpingundersøgelse, og derfor blev der beregnet en individuel skadesmargen for denne virksomhed.

(43) Eftersom den kinesiske regerings svar kun indeholdt oplysninger om de ordninger, der benyttes af de eksporterende producenter i stikprøven som forklaret i betragtning 34 ovenfor, var det i praksis umuligt at analysere nogle af de støtteordninger, som Union Steel eventuelt måtte benytte. På grundlag af de oplysninger, der er til rådighed i henhold til grundforordningens artikel 28, blev den gennemsnitlige subsidiesats, som anvendes for andre samarbejdsvillige virksomheder, også tillagt denne virksomhed.

3.3. SÆRORDNINGER

(44) På grundlag af oplysningerne i klagen ønskede Kommissionen oplysninger om følgende ordninger, som angiveligt omfattede støtte ydet af en statslig myndighed: I) Statslig levering af varer eller tjenesteydelser mod utilstrækkeligt vederlag — levering af rå- og hjælpestoffer mod utilstrækkeligt vederlag: varmvalset og koldvalset stål — indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag — programmer bestående af levering af vand mod utilstrækkeligt vederlag — program bestående af levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag — program bestående af levering af elektricitet og vand mod utilstrækkeligt vederlag i Jiangsu-provinsen — levering af diverse rå- og hjælpestoffer mod utilstrækkeligt vederlag II) Favorable lån til erhvervsgrenen for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale III) Egenkapitalprogrammer — konvertering af gæld til egenkapital — tilførsel af egenkapital — ikke udbetalt dividende IV) Indkomstskat og andre direkte skatter — skattepolitikker med fradrag af udgifter til forskning og udvikling — skattelettelser til de centrale og vestlige regioner — indkomstskattelettelser for køb af indenlandsk fremstillet produktionsudstyr — favorable skattepolitikker for virksomheder, der betragtes som højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi — indkomstskattelettelser for virksomheder, der beskæftiger sig med omfattende ressourceudnyttelse ("særlige råvarer") — skattefritagelser for indkøb af specialudstyr — favorabel indkomstbeskatning af virksomheder i den nordøstlige region — fritagelse for indkomstskat ved investering i indenlandsk renovering af teknologi — forskellige lokale skattelettelser (Shandong-provinsen, Chongqing City, Guangxi-regionen, Zhuang, skattelettelser til udvikling af de centrale og vestlige regioner) — skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder — to ordninger med skattefritagelse og tre med 50 % skattefritagelse for produktive virksomheder med udenlandsk kapital (FIE) — programmer med lokal fritagelse og lempelse af indkomstskat for produktive virksomheder med FIE'er — indkomstskattelempelse for FIE'er, der anskaffer indenlandsk produceret udstyr — indkomstskattesubsidier for FIE'er baseret på geografisk beliggenhed V) Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold — fritagelse for importtold og moms for FIE'er og visse nationale virksomheder, der anvender importeret udstyr i tilskyndede industrier — momsrefusioner til FIE'er, der køber nationalt produceret udstyr — momsfradrag for anlægsaktiver i den centrale region — andre skattefordele i Ma'anshan VI) Tilskudsordninger: — China World Top Brand-programmet — Famous Brands-programmet — statens fond for nøgleteknologiprojekter — programmer for godtgørelse af retsudgifter i forbindelse med antidumpingsager VII) Regeringens køb af varer til overpris VIII) Andre regionalprogrammer — subsidier ydet i Tianjin Binhai New Area og Tianjin Economic and Technological Development Area — programmer i tilknytning til den nordøstlige region — tilskud under Juangsu-provinsens forsknings- og teknologiprogram — tilskud under Hebei-provinsens forsknings- og teknologiprogram IX) Ad hoc-støtte som omtalt i klagen

3.3.1. STATSLIG LEVERING AF VARER ELLER TJENESTEYDELSER MOD UTILSTRÆKKELIGT VEDERLAG

3.3.1.1. Levering af varmvalset og koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag

(45) Påstanden i klagen lød på, at den kinesiske regering kontrollerer visse industrier og produkter tidligere i cyklen, hvilket giver mulighed for at levere rå- og hjælpestoffer til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til gunstige priser. Dette betyder, at producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, modtager kompensationsstøtte gennem indkøb af varmvalset stål og koldvalset stål fra statsejede virksomheder til priser, der ligger lavere end markedsprisen, hvilket dermed giver de statsejede virksomheder et utilstrækkeligt vederlag.

(46) Kommissionen bad den kinesiske regering fremlægge detaljerede oplysninger om statsejede virksomheder, der leverer varmvalset stål og koldvalset stål til kinesiske eksporterende producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, for at efterprøve påstandene i klagen og fastslå, hvorvidt disse statsejede virksomheder er offentlige organer. Kommissionen udarbejdede navnlig bilag B i spørgeskemaet til den kinesiske regering, som var rettet mod de statsejede virksomheder, og bad den kinesiske regering levere de ønskede oplysninger i dette bilag. I mangelskrivelsen bad Kommissionen igen den kinesiske regering fremsende de oplysninger, den havde udbedt sig i bilag B, og tilskyndede den kinesiske regering til at koordinere svarene med de berørte statsejede virksomheder.

(47) Den kinesiske regering gav imidlertid ikke noget svar på nogen af spørgsmålene i bilag B og fremsendte heller ikke de relevante oplysninger, som Kommissionen bad om i spørgeskemaets hoveddel (f.eks. om den kinesiske regerings ejerskab over og kontrol med de statsejede virksomheder inden for stålsektoren og dens rolle i omorganiseringen af den kinesiske stålindustri). I stedet for at fremsende de ønskede oplysninger erklærede den kinesiske regering i sit svar på spørgeskemaet, at klagerne ikke har kunnet påvise, at producenterne af varmvalset stål og koldvalset stål er offentlige organer.

(48) Som følge af den manglende samarbejdsvilje fra den kinesiske regerings side måtte Kommissionen undersøge de øvrige bedste oplysninger, der var til rådighed. Kommissionen gav den kinesiske regering meddelelse om denne fremgangsmåde. Ved vurderingen af, hvorvidt de statsejede virksomheder, der leverer varmvalset stål og koldvalset stål til de kinesiske eksporterende producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, er offentlige organer, anvendte Kommissionen de begrænsede oplysninger fra den kinesiske regering, oplysninger i klagen, offentligt tilgængelige faktuelle oplysninger fra lignende procedurer, der er gennemført af andre undersøgelsesmyndigheder, samt andre offentligt tilgængelige oplysninger og baserede sine resultater på samtlige oplysninger i sagsakterne.

a) Statsejede virksomheder, der leverer varmvalset og koldvalset stål til producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, er offentlige organer

(49) Klageren hævder, at statsejede virksomheder i Kina er offentlige organer i henhold til grundforordningens artikel 2, litra b), som leverer varer (varmvalset stål og koldvalset stål) til producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til priser, der ligger under markedspriserne og dermed giver dem en fordel.

(50) WTO's appelorgan (AO) definerede i sin rapport i USA – Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (5) (AO-rapporten) – et offentligt organ som en enhed, der "besidder, udøver eller har fået tildelt statslig myndighed" (6). AO fandt ligeledes, at offentlige organer også er kendetegnet ved "udøvelse af statslige funktioner" (7), som "normalt vil blive betragtet som en del af statens praksis i henhold til den relevante medlemsstats retsorden" (8).

(51) I lyset af konklusionerne fra WTO's AO er der to spørgsmål, der skal behandles, nemlig (a) hvorvidt de pågældende statsejede virksomheder udfører funktioner, der normalt anses for en del af den statslige praksis i Kina, og (b) hvis dette er tilfældet, hvorvidt de udøver statslig myndighed i denne forbindelse.

(52) Der foreligger omfattende beviser på, at den kinesiske regering er dybt involveret i forvaltningen af økonomien. Den kinesiske regerings fortrinsrolle i økonomien er indskrevet i Folkerepublikken Kinas forfatning. Artikel 7 i forfatningen lyder som følger: "Statens økonomi er den sektor i en socialistisk økonomi, der ejes af hele folket. Den er drivkraften i den nationale økonomi. Staten sikrer den statslige økonomis konsolidering og vækst". Artikel 15 i forfatningen lyder som følger: "Staten udøver økonomisk planlægning på grundlag af et socialistisk offentligt ejerskab". I vedtægterne for Kinas Kommunistiske Parti fastslås det offentlige ejerskabs fortrinsstilling ligeledes. F.eks. lyder præamblen til vedtægterne for Kinas Kommunistiske Parti: "Partiet skal opretholde og forbedre det grundlæggende økonomiske system, hvor det offentlige ejerskab spiller en dominerende rolle …". De forskellige femårsplaner, der udarbejdes af den nationale udviklings- og reformkommission (NDRC) og vedtages af Kinas højeste juridiske myndighed, statsrådet, indikerer, at den kinesiske regering har et stærkt greb om økonomien.

(53) For så vidt angår stålsektoren viser oplysningerne i sagen, at de statsejede virksomheder, der fremstiller varmvalset stål og koldvalset stål i Kina, ofte udøver de beskrevne statslige funktioner, bl.a. i sektorplanerne for jern- og stålindustrien. Disse planer bekræfter, at den kinesiske regering har valgt at være tæt involveret i administrationen og udviklingen af stålindustrien i Kina, og de statsejede virksomheders gennemførelse af planerne kan derfor anses for at udgøre statslig praksis. Planerne indeholder målsætninger og mål for alle operatører inden for jern- og stålindustrien og kræver, at hele sektoren leverer et bestemt resultat. Den kinesiske regering bruger i praksis de statsejede jern- og stålvirksomheder som statens forlængede arm for at nå målsætningerne og målene i planerne.

(54) Bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC – Politikker for udvikling af jern- og stålindustrien indeholder bl.a. en politik om at begrænse antallet af jern- og stålsmelteanlæg og opstiller mål for produktionen i de stålkoncerner, der ligger i top 10 på hjemmemarkedet (artikel 3), af hensyn til produktionskapaciteten forbydes det at oprette nye virksomheder inden for jern- og stålsektoren (artikel 10), der opstilles betingelser for adgang til jern- og stålindustrien for så vidt angår udstyr og ligeledes de tekniske og økonomiske indekser, som jern- og stålvirksomheder bør overholde (artikel 12), der opstilles regler for ændringer af stålvirksomheders organisationsstruktur (artikel 20) og forvaltning af investeringer (artikel 22 og 23), der opstilles betingelser for adgang til økonomiske midler (artikel 25 og 26), og staten tildeles ret til at intervenere i indkøb af råvarer (artikel 30).

(55) 12. femårige udviklingsplan for stålindustrien sammenfatter gennemførelsen af målene i den forrige plan, omfatter udviklingsstrategien og opstiller mål for hele stålindustrien. I lighed med bekendtgørelse nr. 35 opstiller den meget specifikke mål for niveauet for industriklynger (afsnit III.(III).6), tilskynder til gennemførelse af visse projekter og fjerner incitamenterne til andre (afsnit IV(IV)) og forskelsbehandler til fordel for jern- og stålindustrien i forskellige provinser (afsnit IV(V), yder støtte til store stålvirksomheder og giver de største statsejede kinesiske stålproducenter som Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel osv. en ledende rolle (9). Planen giver også mulighed for at styrke reguleringen og forvaltningen af de eksisterende stålvirksomheders produktion (afsnit V(IV).

(56) Folkerepublikken Kinas lov om statsejede virksomheders aktiver forpligter også de statsejede virksomheder (eller virksomheder med statslige investeringer, som de betegnes i denne lov) til at overholde den nationale industripolitik (10). På samme måde forpligter Foreløbige foranstaltninger vedrørende tilsyn og administration af investeringer foretaget af centrale virksomheder statsejede virksomheder til at følge statens udviklingsplaner og industripolitikker (11). I henhold til Foranstaltninger vedrørende administration af centrale virksomheders udviklingsstrategier og -planer skal alle statsejede virksomheder formulere en udviklings- og strategiplan, som statsrådets kommission for tilsyn med og administration af statsejede aktiver (SASAC) skal gennemgå og godkende. Ved denne gennemgang og forud for godkendelsen skal SASAC bl.a. tage stilling til, hvorvidt planen er i overensstemmelse med den nationale udviklingsplanlægning og industripolitikkerne, og hvorvidt den er i overensstemmelse med den strategiske tilpasning af den statsejede økonomis udformning og struktur (12).

(57) De konkrete eksempler på gennemførelsen af foranstaltningerne i planerne som f.eks. flytningen af Capital Steel Corporation (13) eller de talrige fusioner af stålvirksomheder (14) viser, at planerne ikke blot er vejledende dokumenter, der fungerer som retningslinjer, men at de fører til konkrete foranstaltninger, som de statsejede stålvirksomheder træffer efter anvisning fra regeringen (repræsenteret ved NDRC og statsrådet).

(58) Alle de specifikke foranstaltninger, som beskrives i ovenstående betragtninger, skal efterfølges og gennemføres af de virksomheder, der er omfattet af planerne. Man konkluderer, at de statsejede stålvirksomheder gennem denne direkte statslige involvering i stålvirksomhedernes kommercielle adfærd fungerer som regeringens forlængede arm og udfører statslige funktioner, som efterfølgende fører til opfyldelse af de mål, der opstilles i planerne.

(59) Efter at have fastslået, at statsejede virksomheder udfører statslige funktioner, er spørgsmålet så, om de udøver statslig myndighed i denne forbindelse. I denne henseende er det af central betydning, hvorvidt de kontrolleres af staten (15). Hvis det forholder sig sådan, er det i lyset af de relevante beviser rimeligt at antage, at statsejede virksomheder fungerer som statens forlængede arm og i praksis gennemfører den politik, der fastlægges i ovennævnte planer.

(60) Den statslige kontrol, der beskrives nedenfor, tyder på, at statsejede virksomheder har, udøver eller er tillagt statslig myndighed. Kontrollen kan bl.a. udøves gennem statsligt ejerskab, administrativ styring og involvering af SASAC, bestyrelsen og statslige planer.

(61) Som tidligere nævnt i afsnittet om manglende samarbejdsvilje (betragtning 46-48) stillede den kinesiske regering ikke de ønskede oplysninger om ejerstrukturen for producenter af varmvalset stål og koldvalset stål i Kina til rådighed. Sammen med svaret på spørgeskemaet fremsendte den kinesiske regering en liste med 54 virksomheder, i hvilke den kinesiske regering er den største aktionær, men under kontrolbesøget hævdede den, at listen ikke er korrekt og ligeledes indeholder privatejede virksomheder. Den kinesiske regering korrigerede ikke listen og specificerede heller ikke, hvilke af virksomhederne der er privatejede, og hvilke der ejes af den kinesiske regering. På grund af den manglende samarbejdsvilje var Kommissionen nødt til at gennemgå andre oplysninger i sagsakterne og offentligt tilgængelige oplysninger.

(62) Klageren fremlagde dokumentation for, at de største producenter af varmvalset stål og koldvalset stål er statsejede, og fremlagde detaljerede oplysninger om dette i bilag 10 til klagen (16). Andre offentligt tilgængelige oplysninger (17) bekræfter, at den kinesiske regering har ejerandele i mange af producenterne af varmvalset stål og koldvalset stål.

(63) Med udgangspunkt i alle oplysningerne i sagen er det rimeligt at konkludere, at den kinesiske regering har en betydelig ejerandel i mange af de kinesiske producenter af varmvalset stål og koldvalset stål.

(64) SASAC udøver de funktioner, som staten har ansvaret for, som investor og forvalter af de statsejede aktiver, som det fører tilsyn med. Det bemærkes, at selv om den kinesiske regering i sit svar på spørgeskemaet og i den efterfølgende dokumentation hævdede, at SASAC ikke er involveret i statsejede virksomheders kommercielle operationer, og underbyggede denne påstand med henvisning til artikel 7 i de foreløbige foranstaltninger vedrørende tilsyn med og forvaltning af virksomheders statsejede aktiver (18), tyder andre artikler i samme lov samt andre oplysninger i dokumentationen (19) på, at det forholder sig anderledes.

(65) Den kinesiske regerings svar på spørgeskemaet om statsstøtte viser, at SASAC med bemyndigelse fra statsrådet udnævner og afskediger den øverste ledelse i de virksomheder, det fører tilsyn med, og vurderer deres resultater gennem juridiske procedurer. Det har også ansvaret for at tilskynde de virksomheder, det fører tilsyn med, til at anvende de vejledende principper og politikker, har ansvaret for den grundlæggende forvaltning af virksomhedernes statsejede aktiver samt styrer og overvåger ledelsesarbejdet i lokale statsejede aktiver i henhold til lovgivningen.

(66) SASAC er også ansvarlig for aflønning og vurdering af de statsejede virksomheders ledere, og desuden udnævner det lederne af de statsejede virksomheder og træffer beslutning om belønninger og sanktioner over for disse (20). Alle oplysningerne tyder faktisk på, at karrieren for ledere af statsejede virksomheder afhænger af SASAC. Disse omstændigheder viser, at SASAC helt klart har fået overdraget statslig myndighed.

(67) Bestyrelsessammensætningen i statsejede virksomheder viser også, at den kinesiske regering har en stor grad af kontrol med de statsejede virksomheder. Oplysningerne i sagen (21) viser, at mange medlemmer af bestyrelser og tilsynsråd bestrider eller tidligere har bestridt funktioner for staten og/eller partiet, og at udvælgelsen påvirkes kraftigt af statslige myndigheder som SASAC eller Kinas kommunistiske parti.

(68) Den kinesiske regerings politikker, interesser og mål vedrørende stålindustrien findes i forskellige statslige planer på centralt og sub-centralt niveau. De statsejede virksomheder tilskyndes til at følge disse politikker (virksomheder, der ikke følger dem, rammes endda af sanktioner), og de seneste handlinger, som nogle af de største statsejede stålvirksomheder i Kina har foretaget, viser tydeligt, at man følger disse politikker, og at de statsejede stålvirksomheder arbejder på at nå de mål, der opstilles i disse planer.

(69) I henhold til den 12. femårige udviklingsplan for stålindustrien er det kun de "virksomheder, der overholder nationens politikker for jern- og stålindustrien og standarderne og betingelserne for produktion og drift af jern- og stålindustrien, der spiller en fremtrædende rolle ved fusioner og omorganisering." (22)

(70) En række planer på provinsniveau og lokalt niveau omhandler også specifikke statsejede virksomheder og opstiller mål for disse. Klageren refererede uddrag af disse planer (23). Den kinesiske regering blev bedt om at fremsende alle disse planer i spørgeskemaet og i mangelskrivelsen med henblik på kontrol og præcisering, men den kinesiske regering besluttede ikke at fremsende dem. Det bemærkes imidlertid, at den kinesiske regering ikke anfægtede nøjagtigheden af disse henvisninger under proceduren. Desuden indrømmer de virksomheder, der nævnes i provinsernes planer og de lokale planer, at de samarbejder med myndighederne og beskriver, hvordan de handler eller tidligere har handlet i henhold til planerne (24).

(71) Selv om den kinesiske regering hævder, at nogle af ovennævnte planer kun er vejledende, ikke bindende og udelukkende skal tjene som rettesnor, underbygges denne påstand ikke af andre oplysninger i sagen. Tværtimod gør mange love og bestemmelser, som helt klart er juridisk bindende (25), statens udviklingsplaner og industripolitikker obligatoriske for de statsejede virksomheder.

(72) Den kinesiske regering formulerer målsætninger og mål for jern- og stålindustrien gennem femårsplaner og andre relevante officielle dokumenter og når disse mål ved hjælp af de funktioner og aktiviteter, der beskrives i dem. Eftersom disse planer og dokumenter formuleres af departementer i den kinesiske regering som nationalrådet eller NDRC, bør de funktioner og aktiviteter, som de henviser til, anses for at være statslige. Som ovenfor beskrevet er de statsejede stålvirksomheder forpligtede til at følge planerne og politikkerne, idet de fungerer som statens forlængede arm, og eftersom staten udøver en betydelig kontrol med dem, udøver de i praksis statslig myndighed.

(73) I lyset af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje blev udstrækningen af de enheder, der betragtes som "offentlige organer", ikke defineret fuldt ud. Under alle omstændigheder gælder det, at enhver statsejet virksomhed, hvor staten har aktiemajoriteten eller er den største aktionær, er et offentligt organ. Enheder, som staten ikke har aktieposter i, er private enheder. Når det er sagt, er det ikke nødvendigt at skelne mellem offentlige og private instanser her, eftersom det påvises i betragtning 85-98 nedenfor, at alle private organer inden for stålsektoren er underlagt og styres af staten og dermed i enhver relevant henseende opfører sig på samme måde som offentlige organer.

b) Fordele (offentlige organer)

(74) Med henblik på at vurdere, hvorvidt der er tale om en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2, er det nødvendigt at sammenligne priserne på varmvalset stål og koldvalset stål, som de pågældende eksporterende producenter betaler, med den relevante reference. I AO-rapporten bekræftede man, at i tilfælde, hvor markedet i det leverende land forvrides som følge af statens rolle, er det tilladt at benytte eksterne referencer. Det bemærkes ligeledes, at "når staten er den dominerende leverandør, er det sandsynligt, at de private leverandørers priser vil blive forvredet, men det er stadig nødvendigt at foretage en analyse af de enkelte sager" (26). AO erklærede desuden, at: "… vi antyder ikke, at der findes en grænse, over hvilken det forhold, at staten er den dominerende leverandør på markedet, i sig selv er tilstrækkeligt til at fastslå, at der er tale om prisforvridning, men det er klart, at jo mere dominerende statens rolle på markedet er, jo mere sandsynligt er det, at denne rolle vil føre til forvridning af de private leverandørers priser" (27). AO erklærede videre, at: "når staten er en "betydelig" leverandør, er der behov for beviser vedrørende andre faktorer end statens markedsandel, eftersom statens rolle som en betydelig leverandør ikke i sig selv beviser, at der sker en forvridning af de private leverandørers priser". Det første spørgsmål, der skal besvares, er derfor, om statens andel af produktionen af varmvalset stål og koldvalset stål i Kina er dominerende eller blot betydelig.

(75) Kommissionen bad den kinesiske regering fremsende oplysninger om markedet for varmvalset stål og koldvalset stål for så vidt angår den andel af produktionen af varmvalset stål og koldvalset stål, der kommer fra statsejede virksomheder og private virksomheder, men den kinesiske regering fremsendte ingen relevante oplysninger om dette (28).

(76) Kommissionen benyttede andre tilgængelige oplysninger (29) vedrørende dette spørgsmål og kunne konstatere, at mindst 63 % af det varmvalsede stål i Kina produceres af statsejede stålvirksomheder. Det er vigtigt at bemærke, at man nåede frem til, at statsejede virksomheder har en andel på 63 %, efter en meget konservativ analyse, og at dette tal er et absolut minimum. Det forhold, at mange af de påståede private leverandører, som indberettes af eksportørerne, synes at være handelsvirksomheder (som udmærket kan have købt varen af statsejede virksomheder), den manglende samarbejdsvilje fra den kinesiske regerings side (se betragtning 46-48 ovenfor) og resultaterne fra andre undersøgelsesmyndigheder (se fodnote 32) fører til den konklusion, at de statsejede virksomheders faktiske andel af markedet for varmvalset stål er langt højere. Den kinesiske regerings stærke tilstedeværelse inden for denne sektor for varmvalset stål (se betragtning 85-94 nedenfor) begrænser desuden de private operatørers manøvremuligheder.

(77) På grundlag af ovenstående blev det fastslået, at de statsejede virksomheder er dominerende på markedet for varmvalset stål i Kina. De statsejede virksomheders dominans på markedet for varmvalset stål er så betydelig, at de private producenter ikke har andet valg end at tilpasse deres priser efter de statsejede virksomheders, således som det fremgår nedenfor.

(78) Med hensyn til koldvalset stål var de statsejede virksomheders andel som indberettet af de kinesiske eksporterende producenter (18 %) langt lavere end for varmvalset stål, men dette blev modsagt af andre oplysninger (se betragtning 79 nedenfor). I lyset af den manglende samarbejdsvilje hos den kinesiske regering konkluderes det, at eftersom mange af de påståede private leverandører, som eksportørerne har indberettet, synes at være handelsvirksomheder (som udmærket kan have købt varen af statsejede virksomheder), og eftersom den kinesiske regerings stærke involvering i denne sektor medfører begrænsninger på de private operatørers handelsaktiviteter (se betragtning 85-94 nedenfor), (dels på grundlag af de foreliggende oplysninger (se betragtning 79 nedenfor) i henhold til grundforordningens artikel 28), indtager de statsejede virksomheder også en dominerende stilling på markedet for koldvalset stål i Kina.

(79) Denne konklusion underbygges af World Steel Capacity Book, som modsiger andelen på 18 %, som de kinesiske eksportører har indberettet, og viser, at mere end 70 % af den samlede produktionskapacitet for koldvalset stål i Kina er statsejet (30).

(80) Kommissionen bad den kinesiske regering om oplysninger vedrørende priser på varmvalset stål og koldvalset stål fremstillet af statsejede og privatejede virksomheder, som sælges på det kinesiske marked. Den kinesiske regering fremlagde ingen sådanne oplysninger som svar på spørgeskemaet. Undersøgelsen hos eksportører af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, viste, at de priser, som de fire eksporterende producenter/koncerner betalte for varmvalset stål og koldvalset stål fra private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål eller fra grossister i undersøgelsesperioden, konsekvent lå meget tæt på priserne hos statsejede virksomheder (31). De observerede data viser sammen med de statsejede virksomheders dominerende stilling inden for denne sektor, at de private leverandørers priser rent faktisk følger de priser, der betales til statsejede virksomheder. Kontrakten, som en af de eksporterende producenter i stikprøven har fremlagt vedrørende levering af varmvalset stål fra en privatejet leverandør, indeholder endda en betingelse om, at prisen skal sammenkædes med prisen hos en statsejet leverandør.

(81) På grundlag af de samlede oplysninger i sagen fastslås det, at priserne på varmvalset stål og koldvalset stål, der sælges af statsejede virksomheder i Kina, er forvredne som følge af de statsejede virksomheders dominerende stilling på markedet for varmvalset stål og koldvalset stål i Kina. Priserne på varmvalset stål og koldvalset stål fra private leverandører tilpasses priserne hos de statsejede virksomheder. Under hensyntagen til dette konkluderes det, at der ikke findes pålidelige markedspriser i Kina for varmvalset stål og koldvalset stål. Da der ikke findes nogen "gældende markedsvilkår" på markedet for varmvalset stål og koldvalset stål i Kina, måtte Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, litra d), søge efter en alternativ reference. Eftersom hele det kinesiske marked er forvredet, anses det for upraktisk at tilpasse omkostningerne og priserne i Kina på nogen meningsfyldt måde, og importpriserne vil være tilsvarende forvredet som følge af de statsejede virksomheders dominerende stilling. Derfor ledte man efter en ekstern reference i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii).

(82) Den mest hensigtsmæssige reference er tilsyneladende en konstrueret reference, der tager udgangspunkt i verdensmarkedspriserne på varmvalset stål og koldvalset stål, som regelmæssigt offentliggøres i forskellige specialiserede ståltidsskrifter som Steel Business Briefing, MEPS og CRU.

(83) Ved at sammenligne priserne hos de statsejede virksomheder med en ekstern reference (konstrueret som forklaret i betragtning 103 nedenfor) kunne man konstatere, at disse priser lå et godt stykke under referencepriserne og dermed gav de kinesiske eksporterende producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2.

c) Specificitet

(84) Dette subsidieprogram er specifikt som defineret i grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c), idet kun et begrænset antal erhvervsgrene og virksomheder i Kina anvender det varmvalsede stål og koldvalsede stål til deres produktion.

d) Overdragelse og pålæggelse til private leverandører

(85) Det næste spørgsmål, der skal behandles, er, hvorvidt den kinesiske regering alligevel overdrager det til eller pålægger de private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål, som ikke er offentlige organer, at levere varmvalset stål og koldvalset stål til producenterne af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).

(86) Som udgangspunkt er det allerede blevet fastslået, at den kinesiske stat har en politik om at levere varmvalset stål og koldvalset stål til sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, fordi organer, som er en del af staten, beskæftiger sig med disse leverancer og indtager en dominerende stilling på markedet, som giver dem mulighed for at tilbyde priser, der ligger under markedsprisen. Og under alle omstændigheder, og uanset om disse organer betegnes som "offentlige" eller ej, viser de samme oplysninger, at der foreligger en statslig politik om kraftig indgriben i denne sektor. Nu skal det undersøges, om denne politik også gør sig gældende for private leverandører.

(87) I en række statslige planer og politikdokumenter er der tegn på, at stålproducenterne i Kina (både statsejede og privatejede virksomheder) modtager tilskyndelse og støtte fra den kinesiske regering. I visse afsnit i disse dokumenter antydes det, at der findes en direkte sammenhæng mellem staten og private stålvirksomheders adfærd, og i en række tilfælde kan det konstateres, at denne "vejledning" betød, at stålvirksomhederne handlede som anbefalet i planerne.

(88) I bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC – Politikker for udvikling af jern- og stålindustrien tilskyndes stålvirksomhederne f.eks. til at handle på en bestemt måde (32), der opstilles betingelser for investeringer, og investeringerne gøres afhængige af myndighedernes godkendelse (33), man påvirker konkurrencen om ressourcer (34) og indfører endda sanktioner over for virksomheder, der ikke overholder bestemmelserne (35). Den 12. femårige udviklingsplan for stålindustrien påvirker også stålvirksomhedernes forretningsbeslutninger, og dette kan igen få konsekvenser for omkostningsstruktur og priser (36).

(89) Herunder fremsendte klageren i bilag 24 en række uddrag fra diverse politikdokumenter fra forskellige statslige organisationer, hvoraf det fremgik, at den kinesiske regering yder støtte til stålindustrien i almindelighed og til stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i særdeleshed (37).

(90) Desuden foreligger der offentligt tilgængelige oplysninger, der viser, at de privatejede virksomheder handler i overensstemmelse med forskellige statslige planer og politikdokumenter (38).

(91) Den kinesiske regering har truffet forholdsregler med henblik på at modvirke eksporten af varmvalset stål og koldvalset stål i form af eksportrestriktioner, der gennemføres med det komplekse momsrefusionssystem. Mere specifikt er varmvalset stål og koldvalset stål belagt med en moms på 17 %. Momsen på visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som er fremstillet af koldvalset stål (der fremstilles af varmvalset stål), og som sælges indenlands, godtgøres med en sats på 13 %, men hvis virksomheden vælger at eksportere varmvalset stål eller koldvalset stål, refunderes momsen overhovedet ikke. Dette system betyder, at de privatejede producenter af varmvalset stål og koldvalset stål ikke kan handle med den sædvanlige frihed på markedet, og det medfører også en forøgelse af det indenlandske udbud af varmvalset stål og koldvalset stål og vil uundgåeligt presse prisen på det kinesiske marked. Så privatejede producenter af varmvalset stål og koldvalset stål (på samme måde som statsejede virksomheder) kan ikke handle uafhængigt af den kinesiske regerings politik.

(92) I afsnittet ovenfor vedrørende fordele for offentlige organer blev det fastslået, at som følge af de statsejede stålvirksomheders dominerende stilling på markedet for varmvalset stål og koldvalset stål har de private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål intet andet valg end at tilpasse deres priser efter de statsejede virksomheders priser. De fastsætter med andre ord ikke priserne, men overtager dem snarere. Dette er endnu et tegn på, at de private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål ikke kan handle uafhængigt af foranstaltninger truffet af den kinesiske regering og andre offentlige organer.

(93) Dette forhold underbygges af oplysningerne fra de kinesiske eksporterende producenter, der besvarede spørgeskemaerne om antidumping, som viser, at priserne hos private leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål nærmest er de samme som for de statsejede virksomheder. I kontrakten, som en af de eksporterende producenter i stikprøven fremlagde vedrørende levering af varmvalset stål fra en privatejet leverandør, er der endda en betingelse om, at prisen skal sammenkædes med prisen hos en statsejet leverandør.

(94) I lyset af ovenstående oplysninger om, at priserne hos de statsejede virksomheder ligger under markedspriserne, er det klart, at priserne hos privatejede leverandører, eftersom de er tilpasset efter de statsejede virksomheders priser, også ligger under markedspriserne.

e) Finansielt bidrag

(95) Ifølge artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv) – andet led – i grundforordningen er der tale om økonomisk støtte, når staten: "overdrager til eller pålægger et privat organ at varetage en eller flere af den type funktioner, der er omhandlet, i nr. i), ii) og iii), og som normalt ville påhvile staten, og den pågældende praksis ikke reelt afviger fra den praksis, der normalt følges af staten". WTO's appelorgan har fortolket "pålægger" som en henvisning til situationer, hvor staten udøver sin myndighed, herunder en grad af tvang, over et privat organ, og "overdrager til" som en henvisning til situationer, hvor staten giver ansvaret til et privat organ (39). Desuden udformede WTO-panelet om amerikanske eksportbegrænsninger (40) en tredelt test for pålæggelse og overdragelse, som kræver, at der er tale om (a) en statslig foranstaltning, som er (b) rettet mod en bestemt part, og (c) hvis formål er en bestemt opgave eller forpligtelse (41).

(96) På grundlag af dette udgør inddragelsen af de private leverandører under den kinesiske regerings politik for levering af varmvalset stål og koldvalset stål "pålæggelse" og "overdragelse" til private leverandører af følgende grunde: En statslig "foranstaltning": — Den kinesiske regerings "politik" (se betragtning 86 ovenfor) udgør en "foranstaltning" eller "foranstaltninger". Politikken gennemføres af offentlige organer (statsejede virksomheder), som er dominerende på markedet og sælger til under markedspriser, og af den kinesiske regering gennem planer og manipulation af eksportrestriktioner. Den samlede virkning er, at private leverandører i praksis tvinges til at følge de offentlige organers priser, der ligger under markedspriserne. "rettet mod en bestemt part": — Statens politik (navnlig planer og eksportrestriktioner) gælder alle producenter af varmvalset stål og koldvalset stål, både statsejede og private. I denne henseende er politikken "rettet" mod alle producenter. Dette dokumenteres af, at de statsejede virksomheders og private virksomheders priser ligger på linje, og at de private leverandører sælger til priser, som kommercielt set er ufornuftige. "hvis formål er en bestemt opgave eller forpligtelse": — Formålet med statens politik er at levere varmvalset stål og koldvalset stål til priser under markedsprisen, hvilket fremgår af prisniveauet i Kina. Den kinesiske regerings og de statsejede virksomheders foranstaltninger giver ikke de private leverandører andet valg end at følge de offentlige organers praksis, og dette pålægger dem reelt en bestemt opgave eller forpligtelse. Den kinesiske regerings politik, navnlig gennem planerne og momsmanipulationen, udgør en alvorlig begrænsning af de private leverandørers fritagelse fra denne opgave eller forpligtelse.

(97) Under hensyntagen til alle ovennævnte faktorer kan man konkludere, at den kinesiske regerings eksportbegrænsning, den statslige planlægning og de statsejede virksomheders dominerende stilling begrænser friheden for de private leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål og tvinger dem til at handle på en ikke kommercielt funderet måde og til at acceptere økonomisk irrationelle priser (lavere end markedspriserne), hvilket de ikke ville gøre på et frit og åbent marked. Dette bekræfter, at statens politik for levering af varmvalset stål og koldvalset stål (herunder til sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale) også gælder for private leverandører.

(98) I lyset af ovenstående analyse førte oplysningerne i sagsakterne og andre offentligt tilgængelige oplysninger desuden Kommissionen til den konklusion, at private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål i Kina af den kinesiske regering er blevet pålagt og har fået overdraget ansvaret for at levere varer i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og 3, stk. 1, litra a), nr. iv), og handler på samme måde som statsejede stålvirksomheder.

f) Fordele (private leverandører)

(99) Kommissionen fastslog, at de private leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål af den kinesiske regering har fået pålagt og fået overdraget ansvaret for en opgave, og undersøgelsen viste, at priserne fra privatejede leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål er tilpasset de statsejede virksomheders priser (se ovenstående afsnit).

(100) Med udgangspunkt i dette konkluderes det, at resultaterne vedrørende fordele og specificitet ved de statsejede virksomheders levering af varmvalset stål og koldvalset stål til priser under markedspriser også gælder for privatejede leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål.

g) Resultaterne af undersøgelsen

(101) To af de eksporterende producenter i stikprøven har opnået fordele ved dette program. En eksporterende producent (Panhua Steel Group) har opnået fordele ved levering af varmvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag, og den anden eksporterende producent (Huadong Steel Group) har opnået fordele ved leveringen af koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag.

h) Beregning af subsidiebeløbet

(102) Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i undersøgelsesperioden. Fordelen beregnes ved at tage summen af differencerne mellem de faktiske købspriser og de relevante referenceværdier for indkøbene af varmvalset stål og koldvalset stål. Det resulterende beløb blev herefter fordelt på den samlede omsætning for den samarbejdsvillige eksporterende producent i undersøgelsesperioden, fordi subsidierne ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.

(103) Eftersom det kinesiske marked for varmvalset stål og koldvalset stål er forvredet, anvendte man verdensmarkedspriserne på varmvalset stål og koldvalset stål som et velegnet grundlag til at udregne referencepriser for varmvalset stål og koldvalset stål. Med udgangspunkt i forskellige ståltidsskrifter (SBB og MEPS) valgte man de indenlandske priser, ekskl. skatter og afgifter, i fem lande/regioner (Europa, USA, Tyrkiet, Japan og Brasilien). Med henblik på at finde frem til repræsentative referencer valgte Kommissionen det største marked for hver geografisk region, dvs. Europa (EU) Nordamerika (USA), Latinamerika (Brasilien), Asien (Japan) og Mellemøsten/Nordafrika (Tyrkiet). De månedlige gennemsnitspriser i undersøgelsesperioden for hvert af de fem lande/regioner blev omregnet til et matematisk gennemsnit for at nå frem til de månedlige referencepriser. De fem udvalgte lande/regioner havde ikke de højeste priser i undersøgelsesperioden, de er alle medlemmer af WTO, er blandt de 10 største stålproducenter i verden og ligger på forskellige kontinenter. De således beregnede referencepriser anses derfor for rimelige og passende.

(104) Subsidiesatsen, som blev udregnet for denne ordning i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, udgør 23,02 % for Huadong Group og 27,63 % for Panhua Group.

(105) Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 25,37 %.

(106) Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, der er forretningsmæssigt forbundet med en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 32,44 %.

3.3.1.2. Indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag

a) Indledning

(107) Klageren påstod, at der ikke findes noget fungerende marked for jord i Kina, og at det beløb, som virksomhederne betaler for brugsretten til jorden, ligger under den normale markedspris. I sit svar på antisubsidiespørgeskemaet erklærede den kinesiske regering, at "i overensstemmelse med Folkerepublikken Kinas lov om forvaltning af jord, ejes jord i byområder af staten. Jord i landdistrikter og forstæder ejes kollektivt af bønderne, medmindre andet bestemmes af staten". Den kinesiske regering hævdede, at der findes et standardiseret, regelbundet og konkurrencebaseret marked for jord, og at brugsretten til jorden skal handles offentligt i overensstemmelse med lovgivningen for markedet for jord. Den kinesiske regering erklærede også, at jord til industriel og kommerciel brug skal erhverves mod vederlag for anvendelsen på det åbne marked gennem budrunder og auktioner. Den kinesiske regering fremlagde ingen oplysninger om de faktiske priser på brugsretten til jord eller minimumspriser for jord, som fastsættes af staten, og som blev nævnt i svaret på antisubsidiespørgeskemaet og under kontrolbesøget.

(108) Under kontrolbesøget bad Kommissionen den kinesiske regering fremlægge dokumentation for påstanden om, at al jord til industriel anvendelse i Kina tildeles gennem budrunder eller auktioner. Den kinesiske regering kunne ikke fremlægge en sådan dokumentation under kontrolbesøget, men fremsendte nogle oplysninger om dette efter kontrolbesøget. Men al denne dokumentation viser, at ud af 13 transaktioner vedrørende brugsretten til jord for de eksporterende producenter i stikprøven var kun seks genstand for en budrunde eller en auktion. Der blev ikke fremlagt oplysninger om deltagerne i auktionen/budrunden, som Kommissionen havde bedt om, og i alle tilfælde var den endelige pris, som virksomheden betalte, den samme pris, som de lokale myndigheder havde fastsat vilkårligt.

(109) Kommissionen bad også den kinesiske regering fremlægge sine synspunkter om mulige referencer ud fra den antagelse, at der ikke findes nogen markedspris for jord i Kina. Selv om dette kun var en antagelse og på ingen måde var et resultat eller en konklusion på det tidspunkt, hvor spørgeskemaet blev sendt til den kinesiske regering, gav den kinesiske regering udtryk for det synspunkt, at formodningen var forkert, og anførte ikke nogen mulige referencer. Den kinesiske regering påpegede også den påståede fejl i klagen, at klageren på den ene side hævder, at der ikke findes noget marked for jord i Kina, og at man bør benytte en "ekstern reference", men at man på den anden side hævder, at de statsejede virksomheder får overdraget jord fra staten på gunstige betingelser i forhold til det private erhvervsliv, og anførte, at hvis der skulle anvendes en reference, skulle det være de priser, som "ikke-tilskyndede" kinesiske virksomheder betaler, men man gav ikke nogen oplysninger om disse priser. I denne forbindelse skal det bemærkes, at klageren påstod, at markedet for brugsretten til jord i Kina var forvrænget som helhed, og at både statsejede og private producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, har modtaget brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag.

b) Retsgrundlag

(110) Indrømmelsen af brugsretten til jord i Kina hører under Folkerepublikken Kinas jordforvaltningslov og Folkerepublikken Kinas lov om fast ejendom.

c) Praktisk gennemførelse

(111) Al jord er iflg. artikel 2 i jordforvaltningsloven statsejet, idet jord ifølge den kinesiske forfatning og relevante lovbestemmelser tilhører Folkerepublikken Kinas befolkning. Jord kan ikke sælges, men rettighederne til brug af jorden kan tildeles i henhold til lovgivningen. De statslige myndigheder kan tildele dem gennem offentlige budrunder eller ved auktion.

d) Resultaterne af undersøgelsen

(112) De samarbejdsvillige eksporterende producenter har indberettet oplysninger om den jord, de besidder, samt de fleste af de relevante kontrakter/certifikater vedrørende brugsretten til jord, men den kinesiske regering har kun fremsendt meget begrænsede oplysninger om priserne på rettigheder til brug af jord.

(113) Som nævnt ovenfor hævdede den kinesiske regering, at rettighederne til brug af jord i Kina tildeles gennem budrunder eller auktioner. Dette fremgår også af artikel 137 i Folkerepublikken Kinas lov om fast ejendom (42).

(114) Men ved kontrollen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter fandt man, at dette system, som den kinesiske regering beskriver, ikke altid fungerer sådan i praksis. Ud af seks brugsrettigheder til jord, som Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (en del af Panhua Group Co. Ltd) har erhvervet, har virksomhedens repræsentanter bekræftet, at der for de fires vedkommende ikke fandt nogen budproces sted. Chongqing Wanda var den eneste deltager, og den endelige transaktionspris, som selskabet betalte, var præcis den samme pris, som det lokale kontor for jordressourcer havde fastsat vilkårligt på forhånd. For de resterende to rettigheder til anvendelse af jord blev der gennemført en budproces, men hverken virksomheden eller den kinesiske regering fremlagde nogen dokumentation for dette. Det fremgår rent faktisk af de dokumenter, som den kinesiske regering fremlagde efter kontrolbesøget, at også disse to brugsrettigheder til jord blev erhvervet for en pris, der var identisk med den pris, som det lokale kontor for jordressourcer havde fastsat. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (også en del af Panhua Group Co. Ltd) erhvervede tre brugsrettigheder til jord fra private virksomheder til gengæld for aktier i Panhua Group Co. Ltd.

(115) Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd erhvervede to af sine brugsrettigheder til jord fra det lokale kontor for brug af jordressourcer i Xiaoshan-distriktet og en fra den private virksomhed. Der kunne ikke fremlægges nogen dokumentation for budrunder eller auktioner, idet den kinesiske regering anførte, at for brugsrettigheder til jord indkøbt før den 1. september 2006 fandtes der ingen bekræftelse på transaktioner vedrørende brugsrettigheder til jord, og den kinesiske regering hverken bekræftede eller benægtede, at disse transaktioner havde fundet sted efter en budrunde eller auktion.

(116) Resultaterne af proceduren bekræfter, at situationen vedrørende salg og køb af jord i Kina er uklar og ugennemsigtig, og at priserne ofte fastsættes vilkårligt af myndighederne. Myndighederne fastsætter priserne i henhold til vurderingssystemet for jord i byområder, hvor det kræves, at de blandt andre kriterier også skal tage hensyn til industripolitikken ved prissætning af industrigrunde. I det mindste inden for stålsektoren er adgangen til industrigrunde ved lov begrænset til virksomheder, der overholder de industripolitikker, der fastlægges af staten (43).

(117) Uafhængige oplysninger fra klageren viser også, at jord i Kina stilles til rådighed til priser, der ligger under de normale markedspriser (44).

e) Konklusion

(118) I overensstemmelse hermed bør den kinesiske regerings indrømmelse af brugsrettigheder til jord betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, idet der indrømmes goder, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne. Som forklaret i betragtning 114-115 ovenfor findes der ikke noget fungerende marked for jord i Kina, og brugen af en ekstern reference viser, at det beløb, som de samarbejdsvillige eksportører har betalt for brugsretten til jord, ligger et godt stykke under den normale markedspris. Subsidiet er specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a) og c), eftersom adgangen til industrijord ved lov er begrænset til virksomheder, der overholder statens industripolitikker, kun bestemte transaktioner var omfattet af en udbudsprocedure, priserne ofte blev fastsat af myndighederne og regeringens praksis på dette område var uklar og ugennemsigtig.

(119) Subsidiet betragtes derfor som udligningsberettiget.

f) Beregning af subsidiebeløbet

(120) Det blev konkluderet, at situationen i Kina med hensyn til brugsrettigheder til jord ikke er markedsbaseret, og at der tilsyneladende ikke findes nogen private referencer overhovedet i Kina. En justering for omkostninger eller priser i Kina er derfor ikke mulig. Det konkluderes under disse omstændigheder, at der ikke findes et marked i Kina, jf. grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), og at brugen af en ekstern reference til at måle fordelens omfang er berettiget. Eftersom den kinesiske regering ikke var samarbejdsvillig og ikke fremsatte nogen forslag til en ekstern reference, måtte Kommissionen anvende de tilgængelige oplysninger for at fastlægge en hensigtsmæssig ekstern reference. I den forbindelse anså man det for hensigtsmæssigt at anvende oplysninger om det særskilte toldområde Taiwan som en hensigtsmæssig reference.

(121) Kommissionen er af den opfattelse, at jordpriserne i Taiwan udgør det bedste referencealternativ for de områder i Kina, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er beliggende. Størstedelen af de eksporterende producenter er beliggende i den østlige del af Kina i udviklede områder med et højt BNP i provinser med høj befolkningstæthed.

(122) Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for det beløb, som hver virksomhed havde betalt for brugsrettigheder til jord, og det beløb, som normalt skulle have været betalt på grundlag af den taiwanesiske reference.

(123) I denne beregning brugte Kommissionen den gennemsnitlige pris pr. kvadratmeter jord i Taiwan renset for kursnedskrivning og udvikling i BNP fra og med datoerne i de respektive kontrakter om brugsrettigheder til jord. Oplysningerne vedrørende priser på industrigrunde blev hentet fra webstedet for Taiwans økonomiministeriums industrielle kontor. Kursnedskrivningen og udviklingen i BNP for Taiwan blev beregnet på grundlag af inflation og udvikling i BNP pr. indbygger ved nuværende priser i USD for Taiwan som offentliggjort af IMF i World Economic Outlook fra 2011. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af den normale løbetid for brugsrettigheder til erhvervsmæssig jord i Kina, dvs. 50 år. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.

(124) Den beregnede subsidiesats for denne ordning i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter udgør 0,34 % for Huadong Group og 1,12 % for Panhua Group.

(125) Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,73 %.

(126) Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, som er forretningsmæssigt forbundet med en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 1,36 %.

3.3.1.3. Program bestående af levering af vand mod utilstrækkeligt vederlag

a) Indledning

(127) I klagen hævdes det, at vandpriserne i Kina udelukkende fastsættes af de offentlige myndigheder, og at prisstrukturen fastsættes i henhold til industrielle makropolitikker. Det anføres også, at vandpriserne var forskellige i de forskellige lokalområder, og at der også var tale om differentierede satser fra virksomhed til virksomhed. I klagen hævdede man, at det var sandsynligt, at producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, havde opnået fordele som følge af vandpriser mod utilstrækkeligt vederlag i overensstemmelse med politikken om at tilskynde til produktion af stålprodukter med høj værditilvækst.

(128) Vandforsyningen og vandmarkedet i Kina administreres af NDRC, ministeriet for vandressourcer og miljøministeriet. Markedet for vandforsyning domineres stadig i vid udstrækning af lokale statsejede virksomheder, selv om virksomheder med udenlandsk kapital er gået ind i en række vandforsyningsprojekter i nogle byer og har brudt de statslige leverandørers monopol. Den kinesiske regering kunne dog ikke fremsende en detaljeret liste over vandleverandører med angivelse af deres forsyningsområde og leverede mængder (se betragtning 129 nedenfor), men begrænsede sit svar til en liste over vandleverandører i de områder, hvor de eksporterende producenter i stikprøven var beliggende.

(129) Med hensyn til prissætningen fastlægger NDRC den overordnede prispolitik, mens de lokale myndigheder fastsætter den lokale vandpris efter en høringsprocedure, der har til formål at sikre en bæredygtig udnyttelse af vandressourcerne. Priserne afspejler omkostningerne samt et rimeligt overskud for de lokale vandleverandører. Den kinesiske regering fremsendte de relevante prislister, der var gældende i de kommuner, hvor de producerende eksportører af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i stikprøven var placeret. Det blev præciseret, at de forskellige kommunale priser gælder ensartet for alle industribrugere og ikke varierer afhængigt af virksomheden eller brugerne.

b) Resultaterne af undersøgelsen

(130) Undersøgelsen bekræftede, at NDRC fastsætter basisprisen for vand, og at de kommunale prismyndigheder fastsætter prisen for de enkelte kommuner baseret på en række forskellige parametre (f.eks. distributionsomkostninger, dækningsbidrag og et rimeligt overskud). Oven i vandprisen lægges en "spildevandsafgift", som også fastsættes på kommunalt plan.

(131) Mens basisprisen for vand, spildevandsafgiften og andre mulige lokale tillægsafgifter ligeledes gælder for alle brugere i de samme kategorier, konstateredes det, at en af de to eksportører i stikprøven, Zhejiang Huadong Group, ikke betalte spildevandsafgiften.

(132) Eksportøren hævdede, at man betalte denne afgift som et engangsbeløb til miljøbeskyttelseskontoret. Men Kommissionen mener ikke, at denne betaling skete i stedet for spildevandsafgiften af følgende tre grunde: 1) i det officielle dokument står der "spildevandsudledningsafgift" og ikke "spildevandsafgift", 2) betalingen står ikke i forhold til det faktiske vandforbrug, 3) det samlede erlagte beløb er temmelig lille sammenlignet med det samlede beløb, der ville være forfaldet, hvis man skulle have betalt spildevandsafgift i henhold til det faktiske vandforbrug.

c) Finansielt bidrag

(133) Zhejiang Huadong Group modtog et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), idet staten leverede vand gennem det lokale vandforsyningsselskab (Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Dette er at betragte som et finansielt bidrag fra staten i form af levering af varer ud over den generelle infrastruktur, jf. grundforordningen. Dette kan også betragtes som indtægter, som staten giver afkald på, fordi et offentligt organ ikke har opkrævet forfaldne indtægter, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).

d) Fordel

(134) Huadong Steel Group opnåede en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2, eftersom staten har leveret vand mod utilstrækkeligt vederlag. Det er fastslået, at denne eksportør ikke har betalt den fulde pris for vandleverancerne, som normalt ville være gældende for den brugerkategori, den tilhører, idet den ikke har betalt "spildevandsafgiftsdelen" af vandprisen.

e) Specificitet

(135) Subsidiet i form af levering af vand til en af de samarbejdsvillige eksportører er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c), eftersom ikke alle virksomheder fritages for spildevandsafgiften. Uanset manglen på lovgivning, der begrænser dette subsidie til bestemte virksomheder, gør muligheden for, at en bestemt virksomhed, der fremstiller den pågældende vare, kunne få leveret vand mod utilstrækkeligt vederlag, kombineret med de lokale myndigheders mulighed for at give afkald på en del af den pris, der normalt betales for vand, dette til et specifikt subsidie. Kommissionen kunne ikke indsamle yderligere oplysninger om grundlaget for, at man gav afkald på denne afgift, eftersom den eksporterende producent ikke kunne tilvejebringe disse oplysninger.

f) Beregning af subsidiebeløbet

(136) Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelen betragtes som størrelsen af spildevandsafgiften, som ikke er betalt på vandforbruget i undersøgelsesperioden. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, er dette subsidiebeløb (tæller) blevet fordelt på de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.

(137) Zhejiang Huadong Group har opnået en fordel som følge af den manglende betaling af spildevandsafgiften. Den beregnede subsidiesats for dette er 0,01 %.

(138) Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,01 %.

(139) Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 0,01 %.

3.3.1.4. Program bestående af levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag

a) Indledning

(140) Klageren hævdede, at den kinesiske regering har leveret elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag gennem lavere takster. Klageren hævdede navnlig, at elpriserne blev fastsat forskelligt i forskellige provinser, og at man også anvendte lavere takster som et industripolitisk redskab til at fremme stålprodukter med stor merværdi og til at begrænse brugen af forældet produktionskapacitet.

(141) NDRC er ansvarlig for at regulere elektricitetsmarkedet og fastsætte priserne i Kina. Hovednettene i provinserne og mellem provinserne drives af to statsejede leverandører: State Grid Corporation of China og China Southern Power Grid Corporation. Elektricitetsleverandørerne på kommunalt plan er datterselskaber af disse virksomheder. Man er i færd med at indføre en konkurrencemekanisme i Kina gennem nogle pilotprojekter, men dens virkninger er stadig ubetydelige på nuværende tidspunkt.

(142) Elektricitetspriserne fastsættes af NDRC i henhold til en procedure, der omfatter undersøgelser af priserne, ekspertvurdering, offentlige høringer og fastsættelse og offentliggørelse af den endelige pris. NDRC offentliggør de priser, der gælder i de enkelte provinser, i notater, og herefter offentliggør de lokale priskontorer et tilsvarende notat på lokalt plan om gennemførelse af de priser, der fastsættes af den centrale NDRC. Den endelige pris afspejler indkøbspriser, transmissionsomkostninger og -tab samt statslige tillægsafgifter. Priserne er differentieret fra provins til provins afhængigt af den lokale situation og de politiske mål, man forfølger i de forskellige provinser. De fastsættes for forskellige kategorier af slutbrugere (f.eks. boliger, industrielle brugere). Der findes et yderligere prisdifferentiale for forskellige industrielle brugere med henblik på at gennemføre de industripolitikker, der fastlægges af den kinesiske regering, og de fremgår af kataloget i NDRC's beslutning nr. 40 (2005) (se nærmere forklaring i betragtning 182). Brugere, der tilhører kategorien "tilskyndede" virksomheder i henhold til NDRC-kataloget, betaler grundtaksten for elektricitet, mens brugere, der tilhører kategorien "forældede" eller "forbudte" virksomheder, betaler en tillægsafgift ud over grundtaksten. Brugere, der ikke hører ind under nogen af kategorierne i kataloget, tilhører standardkategorien af "tilladte" virksomheder og betaler ligeledes grundtaksten uden tillægsafgifter. Producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, vil normalt tilhøre kategorien af "tilskyndede" virksomheder i henhold til NDRC's beslutning nr. 40.

b) Manglende samarbejdsvilje

(143) Kommissionen bad den kinesiske regering fremsende de lovgivningsmæssige rammer for elektricitetsmarkedet, prissætningen og den rolle, som alle de relevante organer og enheder spiller. Den kinesiske regering fremsendte ikke alle de relevant prisbeslutninger fra NDRC og de lokale priskontorer, ikke bare vedrørende de producerende eksportører uden for stikprøven, men også for de producerende eksportører i stikprøven. Den kinesiske regering undlod ligeledes at give en nøjagtig beskrivelse af NDRC's og de lokale priskontorers rolle ved fastsættelse af priserne. Kommissionen gav den kinesiske regering meddelelse om disse mangler vedrørende de producerende eksportører i stikprøven i sin skrivelse af 12. august 2012. Efter kontrolbesøgene kunne man også konstatere, at den kinesiske regering angav en forkert elektricitetstakst for en af de samarbejdsvillige eksportører i stikprøven.

c) Resultaterne af undersøgelsen

(144) Undersøgelsen bekræftede, at det er NDRC, der fastsætter priserne på elektricitet i de forskellige provinser. Man kunne konstatere, at det lokale priskontor blot fungerer som statens forlængede arm til gennemførelse af den beslutning, som NDRC har truffet på centralt plan. Dette blev også bekræftet af, at NDRC udsteder notater, hvori man fastsætter de faktiske priser for de enkelte proviser, og herefter omsættes disse notater formelt til lokale notater af de lokale priskontorer og gennemføres på lokalt plan. Undersøgelsen viste ligeledes, at de differentierede elektricitetssatser for visse sektorer og/eller på provinsniveau og lokalt niveau fastsættes i henhold til bestemte faktorer, herunder navnlig forfølgelsen af de industripolitiske mål, som fastsættes af central- og lokalregeringerne i deres femårsplaner og i sektorplanerne.

(145) Undersøgelsen af de samarbejdsvillige eksportører i stikprøven viste, at en af dem, Chongqing Wanda Steel Strip ("CWSS"), betalte en elektricitetstakst, der var lavere end den almindeligt gældende takst for industrielle brugere. Man konstaterede, at i det specifikke område, hvor denne eksportør var beliggende, havde en underkategori af visse industrielle brugere, herunder dem, der fremstiller den pågældende vare, ret til denne lavere takst.

d) Finansielt bidrag

(146) En af de samarbejdsvillige eksportører i stikprøven (CWSS) modtog et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), idet staten leverede elektricitet gennem det lokale offentlige elforsyningsselskab. Dette er at betragte som støtte fra staten i form af levering af varer ud over den generelle infrastruktur, jf. grundforordningen.

e) Fordel

(147) CWSS opnåede en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2, eftersom staten har leveret elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag. Det er blevet fastslået, at denne eksportør havde ret til en takst, der var lavere end den almindeligt gældende takst for store industrielle brugere.

f) Specificitet

(148) Subsidiet i form af levering af elektricitet til en af de samarbejdsvillige eksportører er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3. Den lavere elektricitetstakst fastsættes i det relevante NDRC-notat og indarbejdes i notatet fra det lokale priskontor, dvs. at det godkendes af en central myndighed og forvaltes på lokalt plan. Denne lavere takst er begrænset til visse virksomheder inden for bestemte sektorer (hovedsagelig producenter af ferrolegeringer i elektroovne og gødningsvirksomheder), der er medtaget i en underkategori af store industrielle brugere. Derfor er denne lavere takst i henhold til lovgivningen begrænset til virksomheder, der falder inden for disse kategorier, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a).

(149) Subsidiet er også begrænset til en bestemt region, idet det kun gælder i et begrænset geografisk område, hvor den eksporterende producent er beliggende. Dette område tilskyndes i henhold til lovgivning fra centralregeringen i form af statsrådets cirkulære om forskellige politikker for udvikling af Kinas kæmpemæssige vestlige områder (flere oplysninger findes i betragtning 233 nedenfor). I dette cirkulære nævner man specifikt prismekanismen for transmission og levering af elektricitet som et af de redskaber, der kan anvendes til at skabe udvikling i visse sektorer. Eftersom elektricitetstaksterne på dette område fastsættes af en central myndighed, er dette subsidie også regionalt specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 3.

g) Beregning af subsidiebeløbet

(150) Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelen for de eksporterende producenter er beregnet ved at benytte differencen mellem den faktiske elektricitetstakst pr. kWh og den takst, der burde være betalt pr. kWh for store industrielle brugere, ganget med den forbrugte elektricitetsmængde i undersøgelsesperioden. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen er dette beløb (tæller) blevet fordelt på de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i undersøgelsesperioden, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.

(151) En af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, som tilhører Panhua Group (CWSS), har opnået fordele som følge af denne lavere elektricitetstakst. Den beregnede subsidiesats for Panhua Group er 0,14 %.

(152) Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,07 %.

(153) Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, der er relateret til en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 0,17 %.

3.3.1.5. Levering af diverse varer mod utilstrækkeligt vederlag

(154) Klageren henviste til en række andre varer, som den kinesiske regering har leveret til producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, gennem sine statsejede virksomheder. Klageren nævnte navnlig en række specifikke transaktioner vedrørende levering af flere stålprodukter, som fremstilles af statsejede virksomheder, herunder jernmalmkoncentrat, piller, sintret malm, skrot, råemner, legeringer og mange andre. Klagen viste, at prisen for levering af disse varer blev fastsat under henvisning til forskellige elementer og/eller referencer, og at der var tale om prisnedsættelser eller tilpasninger afhængigt af de forskellige varer og af, hvorvidt transaktionen vedrørte forretningsmæssigt forbundne parter.

(155) Den kinesiske regering svarede, at dette program for stålproducenter ikke fandtes i undersøgelsesperioden. Som følge af manglen på yderligere oplysninger fra den kinesiske regering om dette program baserede Kommissionen sine resultater på de foreliggende oplysninger i sagen, jf. grundforordningens artikel 28.

(156) I den udstrækning at priserne på de forskellige ovennævnte varer ikke er udtryk for et tilstrækkeligt vederlag, er dette program at betragte som et udligningsberettiget subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 6, litra d). Men kompleksiteten af de forskellige transaktioner vedrørende levering af disse varer og de bagved liggende kontrakter, som ikke var tilgængelige i optegnelserne vedrørende proceduren, gav ikke Kommissionen mulighed for at nå frem til en endelig konklusion vedrørende dette. Kommissionen har derfor besluttet ikke at foretage yderligere vurderinger af dette program.

3.3.2. FAVORABLE LÅN OG RENTESATSER TIL ERHVERVSGRENEN FOR STÅLPRODUKTER, DER ER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE

a) Indledning

(157) Klageren hævdede, at producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, opnåede fordele i kraft af lave (subsidierede) rentesatser fra statsejede forretningsbanker og statslige banker i overensstemmelse med den kinesiske regerings politik om at støtte og udvikle udvidelsen af den kinesiske stålindustri i henhold til femårsplanerne.

b) Manglende samarbejdsvilje og brug af de foreliggende oplysninger

(158) Kommissionen bad den kinesiske regering om oplysninger vedrørende andelen af lån, der stammede fra banker, hvor den kinesiske regering er hoved- eller eneaktionær, banker, hvor den kinesiske regering har en aktiepost, men ikke er hovedaktionær, banker, hvor den kinesiske regering ikke er aktionær, og udenlandsk ejede banker, både til industrien som helhed og til den erhvervsgren, som denne procedure vedrører. Den kinesiske regering svarede, at man ikke fører registre over beløb og rentesatser for lån, der ydes af statsejede banker, og at den kinesiske regering heller ikke har registreret oplysninger om lån til stålindustrien. Den kinesiske regering foreslog ikke nogen alternative kilder til disse oplysninger.

(159) Kommissionen søgte også at få oplysninger om statens ejerskab over banker og finansieringsinstitutter, men den kinesiske regering fremsendte ikke oplysningerne, idet man hævdede, at man ikke havde registreret sådanne oplysninger. Selv om det er usandsynligt, at den kinesiske regering ikke er klar over de aktiver, den ejer, bemærkes det i henhold til offentligt tilgængelige oplysninger (45) (46), at den kinesiske regering er hovedaktionær i mange af de store banker i Kina, og derfor har den for statsejede virksomheder, der fremstiller varmvalset stål og koldvalset stål, adgang til bankernes vedtægter, hvor oplysningerne om aktionærerne skal beskrives i detaljer. I denne forbindelse bemærkes det også, at i henhold til artikel 61 i lov om forretningsbanker [2003] skal bankerne "indberette balancer, resultatopgørelser og andre finansielle opgørelser samt statistiske rapporter og dokumenter til banktilsynsorganet under statsrådet og People's Bank of China".

(160) Kommissionen bad ligeledes om oplysninger (via et særligt spørgeskema – bilag A) vedrørende strukturen af den statslige kontrol med de berørte kinesiske banker samt gennemførelsen af statslige politikker eller interesser vedrørende stålindustrien (dvs. bestyrelser og generalforsamlinger, referater af generalforsamlinger/bestyrelsesmøder, aktionærers/bestyrelsesmedlemmers nationalitet, udlånspolitikker og risikovurdering i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter). I svaret på spørgeskemaet fremsendte den kinesiske regering imidlertid kun et bilag A, der indeholdt en række generelle oplysninger (de fleste hentet fra bankernes websteder). De fleste af de specifikke oplysninger, som der anmodes om i bilag A, blev ikke fremsendt. På nogle af spørgsmålene svarede den kinesiske regering, at man ikke råder over disse oplysninger i øjeblikket, og vedrørende nogle spørgsmål fremsendte man kun oplysninger om udvalgte banker (f.eks. fremsendte man kun vedtægter for otte banker). I mangelskrivelsen gentog Kommissionen sin anmodning og opfordrede den kinesiske regering til at fremsende alle de oplysninger, som man oprindeligt havde bedt om i spørgeskemaet. I sit svar på mangelskrivelsen fremsendte den kinesiske regering nogle yderligere oplysninger. Men svaret var stadig meget ufuldstændigt, og mange af de ønskede oplysninger (f.eks. statens procentmæssige ejerskab af statsejede banker, vedtægterne for nogle af de banker, der nævnes i spørgeskemaet, fuldstændige svar på spørgsmålene i bilag A) blev ikke fremsendt.

(161) I spørgeskemaet, mangelskrivelsen og igen i forbindelse med et kontrolbesøg på stedet bad Kommissionen om cirkulærer fra People's Bank of China (PBOC) vedrørende udvidelsen af finansieringsinstitutternes lånerentepolitik (YinFa [2003] No. 250 og YinFa [2004] No. 251). Kommissionen fik kendskab til disse cirkulærers eksistens i forbindelse med en tidligere undersøgelse. Men i stedet for at fremsende disse cirkulærer henviste den kinesiske regering Kommissionen til PBOC's websted, hvor den kunne finde oplysninger om finansieringsinstitutternes udlånsrentepolitik. Under kontrolbesøget fremlagde man to dokumenter om dette, men der var kun tale om udskrifter fra webstedet. Det bemærkes, at det fulde indhold af disse cirkulærer ikke kunne findes på PBOC's websted.

(162) Kommissionen bad også om at få PBOC's cirkulære vedrørende ændringerne af 8. juni 2012 udleveret under kontrollen på stedet. Den kinesiske regering udleverede ikke cirkulæret, men fremkom derimod kun med generelle oplysninger,