*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3195/84

af 12. november 1984

om aabning, fordeling og forvaltning af et faellesskabstoldkontingent for garn udelukkende af schappesilke, ikke i detailsalgsoplaegninger, henhoerende under pos. 50.05 A i den faelles toldtarif (1985)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 28,

under henvisning til udkast til forordning, forelagt af Kommissionen, og

ud fra foelgende betragtninger:

Der produceres garn af schappesilke i Faellesskabet; selv om denne produktion kunne daekke Faellesskabets behov fuldt ud paa grund af dens samlede maengde, gaelder dette ikke for garn udelukkende af schappesilke; dette medfoerer en utilstraekkelig forsyning i Faellesskabet;

Faellesskabets forsyning med disse garnkvaliteter afhaenger derfor i betydeligt omfang af indfoersler; en gennemfoert anvendelse af satsen i den faelles toldtarif ville bevirke, at disse varer blev paalagt en betydelig toldbelastning, skoent der er haard konkurrence mellem varer fremstillet paa basis af garn af natursike og lignende varer fremstillet af andre materialer; den utilstraekkelige forsyning kunne sammen med konkurrencen for faerdigvarer faa ugunstig indflydelse paa forarbejdningsindustrien;

den sats i den faelles toldtarif, der anvendes paa indfoersler af det paagaeldende garn af schappesilke, er 3,1 %, med hensyn til fastsaettelse af kontingenttolden boer der dels tages hensyn til situationen i den faellesskabsindustri, der producerer garn af natursilke, og dels til situationen i de industrier, der forarbejder dette garn, for saa vidt angaar forsyningen paa gunstige betingelser; en nul-kontingenttold ville bedst kunne opfylde ovennaevnte krav;

udviklingen i indfoerslerne i de seneste aar giver anledning til at forudse, at importbehovet for det paagaeldende garn kunne vaere paa 250 tons i 1985. AAbning af et faellesskabstoldkontingent af en saadan stoerrelse synes ikke at kunne skade faellesskabsproduktionen;

der boer navnlig sikres lige og kontinuerlig adgang for alle importoerer til det naevnte kontingent og anvendelse uden afbrydelse af den for dette fastsatte sats paa alle indfoersler af den paagaeldende vare, indtil kontingentet er opbrugt; en ordning for udnyttelse af faellesskabstoldkontingentet paa grundlag af en fordeling mellem de paagaeldende medlemsstater, synes at respektere naevnte kontingents faellesskabskarakter med hensyn til de principper, der er fremfoert ovenfor;

under hensyn til disse omstaendigheder og til prognoser, som det er muligt at udarbejde, kan satserne for den foerste deltagelse i kontingentmaengden fastsaettes omtrent saaledes:

Benelux 0,47

Danmark 0,47

Tyskland 23,35

Graekenland 0,47

Frankrig 14,02

Irland 0,47

Italien 46,73

Det forenede Kongerige 14,02;

for at tage hensyn til udviklingen, for saa vidt angaar indfoerslerne af den naevnte vare i de forskellige medlemsstater, boer kontingentmaengden deles i to dele, hvoraf den foerste fordeles mellem medlemsstaterne, og den anden udgoer en reserve til senere daekning af behovet i de medlemsstater, der har opbrugt deres oprindelige kvote; for at yde importoererne i hver medlemsstat en vis sikkerhed er det hensigtsmaessigt, at den foerste del af faellesskabstoldkontingentet fastsaettes paa et niveau, som i det foreliggende tilfaelde kunne ligge paa ca. 86 % af kontingentmaengden;

de oprindelige kvoter kan opbruges mere eller mindre hurtigt; for at tage hensyn til dette og for at undgaa enhver afbrydelse er det vigtigt, at enhver medlemsstat, naar dens oprindelige kvote er naesten opbrugt, traekker en tillaegskvote paa reserven; hver medlemsstat skal traekke paa reserven, naar hver af dens tillaegskvoter er naesten opbrugt, og saa ofte som reserven tillader det; de oprindelige kvoter og tillaegskvoterne skal gaelde indtil kontingentperiodens udloeb; denne forvaltningsmaade kraever et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, som navnlig skal kunne foelge kontingentmaengdens udnyttelsesgrad og underrette medlemsstaterne herom; saafremt der paa en bestemt dato inden for kontingentperioden findes en betydelig rest af den oprindelige kvote i en medlemsstat, skal denne medlemsstat tilbagefoere en betydelig procentdel heraf til reserven for at undgaa, at en del af faellesskabtoldkontingent forbliver uudnyttet i en medlemsstat, medens den kunne have vaeret udnyttet i andre medlemsstater;

da kongeriget Belgien, kongeriget Nederlandene og storhertugdoemmet Luxembourg er sammensluttet i og repraesenteres af Den oekonomiske union Benelux, kan enhver disposition i forbindelse med forvaltningen af de kvoter, der tildeles naevnte oekonomiske union, traeffes af et af dens medlemmer -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Fra den 1. januar til den 31. december 1985 suspenderes den autonome sats i den faelles toldtarif for garn udelukkende af schappesilke, ikke i detailsalgsoplaegninger, henhoerende under pos. 50.05 A, fuldstaendigt inden for rammerne af et faellesskabstoldkontingent paa 250 tons.

2. Inden for det i stk. 1 naevnte toldkontingent anvender Graekenland de satser, der er beregnet i overensstemmelse med de i tiltraedelsakten af 1979 fastsatte bestemmelser paa dette omraade.

Artikel 2

1. En foerste del paa 214 tons af dette faellesskabstoldkontingent fordeles mellem medlemsstaterne: kvoterne, der med forbehold af artikel 5 er gaeldende indtil den 31. december 1985, andrager foelgende maengder

1.2 // // (i tons) // Benelux // 1 // Danmark // 1 // Tyskland // 50 // Graekenland // 1 // Frankrig // 30 // Irland // 1 // Italien // 100 // Det forenede Kongerige // 30.

2. Den anden del, der omfatter en maengde paa 36 tons, udgoer reserven.

Artikel 3

1. Saafremt en medlemsstats oprindelige kvote - saaledes som den er fastsat i artikel 2, stk. 1 - eller samme kvote nedsat med den del, som er tilbagefoert til reserven, saafremt artikel 5 har fundet anvendelse - er udnyttet med 90 % eller derover traekker denne 4 medlemsstat straks ved meddelelse til Kommissionen en anden kvote paa 10 % af den oprindelige kvote, i det omfang reservemaengden tillader det, eventuelt afrundet til naermeste stoerre enhed.

2. Saafremt den anden kvote, der traekkes af en medlemsstat, efter at dens oprindelige kvote er opbrugt, er udnyttet med 90 % eller derover, traekker denne medlemsstat straks paa de i stk. 1 fastsatte betingelser en tredje kvote, der er lig med 5 % af den oprindelige kvote.

3. Saafremt den tredje kvote, der traekkes af denne medlemsstat, efter at dens anden kvote er opbrugt, er udnyttet med 90 % eller derover, traekker denne medlemsstat straks paa samme betingelser en fjerde kvote, der er lig den tredje.

Denne fremgangsmaade anvendes, indtil reserven er opbrugt.

4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan medlemsstaterne traekke mindre kvoter end fastsat i disse stykker, saafremt der er grund til at antage, at disse ikke vil blive opbrugt. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om grunden til, at de har bestemt sig for at bringe dette stykke i anvendelse.

Artikel 4

De tillaegskvoter, som traekkes i medfoer af artikel 3, gaelder indtil den 31. december 1985.

Artikel 5

Medlemsstaterne skal senest den 1. oktober 1985 til reserven tilbagefoere den udnyttede del af den oprindelige kvote, som den 15. september 1985 overstiger 20 % af grundmaengden. Medlemsstaterne kan tilbagefoere en stoerre maengde, saafremt der er grund til at antage, at resten ikke vil blive udnyttet.

Medlemsstaterne underretter senest den 1. oktober 1985 Kommissionen om de samlede indfoersler af garn udelukkende af schappesilke, der har fundet sted til og med den 15. september 1985, og som er afskrevet paa faellesskabskontingentet, samt eventuelt om den del af deres oprindelige kvote, som de tilbagefoerer til reserven.

Artikel 6

Kommissionen foerer regnskab over de kvoter, der aabnes af medlemsstaterne i medfoer af artiklerne 2 og 3 og underretter hver enkelt medlemsstat om reservens udnyttelesesgrad straks efter modtagelsen af meddelelserne.

Kommissionen underrettes senest den 5. oktober 1985 af medlemsstaterne om reservens stoerrelse, efter at der er foretaget tilbagefoersler i henhold til artikel 5. Kommissionen overvaager, at det traek, ved hvilket reserven opbruges, begraenses til den disponible rest, og meddeler med henblik herpaa den noejagtige restmaengde til den medlemsstat, som foretager dette sidste traek.

Artikel 7

1. Medlemsstaterne traeffer alle egnede foranstaltninger for, at aabningen af de tillaegskvoter, som de har trukket i henhold til artikel 3, muliggoer fortloebende afskrivning paa deres kumulerede andel af faellesskabstoldkontingentet.

2. Medlemsstaterne sikrer de importoerer af den paagaeldende vare fri adgang til de kvoter, som tildeles dem.

3. Medlemsstaterne foretager afskrivninger paa deres kvoter ved indfoersler af den paagaeldende vare, efterhaanden som den frembydes i tolden med angivelse til fri omsaetning.

4. Udnyttelsesgraden af medlemsstaternes kvoter konstateres paa grundlag af indfoersler, som er afskrevet paa de i stk. 3 anfoerte betingelser.

Artikel 8

Paa Kommissionens anmodning giver medlemsstaterne oplysning om de indfoersler, der faktisk er afskrevet paa deres kvoter.

Artikel 9

Medlemsstaterne og Kommissionen arbejder snaevert sammen for at sikre, at denne forordning overholdes.

Artikel 10

Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1985.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. november 1984.

Paa Raadets vegne

P. BARRY

Formand