Nr. C 52/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 3. 90 
STATSSTØTTE 
NN 27/89 og N 140/89 
(Forbundsrepublikken Tyskland) 
(Artikel 92 til 94 i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab) 
(90/C 52/04) 
Meddelelse fra Kommissionen i henhold til EØF-Trakta-
tens artikel 93, stk. 2, til de øvrige medlemsstater og 
andre interesserede parter angående den støtte, som 
Forbundsrepublikken Tyskland har besluttet at yde i 
form af to lånegarantier til Schiffswerft Germersheim. 
Ved verbalnoter af 20. marts og 9. maj 1989 fra Tysk­
lands Faste Repræsentation i Bruxelles anmeldte den 
tyske regering to former for statsstøtte til Schiffswerft 
Germersheim, som var under konkursbehandling. Den 
tyske regering afgav supplerende oplysninger ved verbal­
noter af 28. juli, 4. august og 11. oktober 1989. Da 
begge støtteordninger omhandler lånegarantier i forbin­
delse med Schiffswerft Germersheims driftskapital, 
behandles de som én sag. 
Kommissionen godkendte i marts 1988 et udviklingsbi-
standsprojekt vedrørende Schiffswerft Germersheims 
bygning af en specialfærge (N 66/88) til Senegal. Som 
følge af værftets insolvens blev der i januar 1989 udstedt 
en konkurserklæring. Den første støtteordning omfatter 
en 90 % lånegaranti udstedt af forbundsfinansministeren 
den 7. december 1988 og omfattende en driftskapital på 
1,8 mio. DM, som havde til formål at gøre det muligt for 
værftet, der på daværende tidspunkt havde økonomiske 
vanskeligheder, at færdiggøre et ikke specificeret skib, 
som skulle afleveres i maj 1989. Da KfW-kreditten til 
Senegal først kan tages i anvendelse, når skibet i medfør 
af udviklingskontrakten er leveret, har Schiffswerft 
Germersheim øjensynlig brug for yderligere driftskapital 
under bygningen af det pågældende skib. På denne 
baggrund har Land Rheinland-Pfalz planer om at yde en 
garanti på 95 % i forbindelse med et lån på 20,7 mio. 
DM. 
De tyske myndigheder har med diverse begrundelser 
erklæret, at ingen af disse garantier skal betragtes som 
driftsstøtte, der skal behandles på baggrund af de fælles 
støttelofter i sjette direktiv af 26. januar 1987 om støtte 
til skibsbygningsindustrien. Kommissionen kan ikke 
acceptere dette synspunkt. 
Den første garanti vedrørende lånet på 1,8 mio. DM blev 
først anmeldt i marts 1989, og anmeldelsen blev derefter 
trukket tilbage i august 1989. Det forhold, at bygningen 
af det skib, for hvilket lånegarantien var påkrævet, blev 
afsluttet i maj 1989, uden at det var nødvendigt at akti­vere garantien, forhindrer ikke, at denne støtte må 
betragtes som driftsstøtte. Hvis anmeldelsen havde 
fundet sted, før støtteprojektet var blevet sat i gang, ville 
Kommissionen have medregnet det gaveelement, som 
garantien indebærer, under de gældende støttelofter. 
Dette forhold ændres ikke af, at anmeldelsen tilbage­
trækkes på et tidspunkt efter skibets levering, hvor stats­
garantien har tjent sit formål. 
Den tyske myndigheders påstand om, at den anden 
garanti skal betragtes som udviklingsbistand, der i 
medfør af direktivets artikel 4, stk. 7, ikke falder ind 
under støtteloftet, kan ikke accepteres af Kommissionen. 
For det første indgik denne støtte ikke i den udvik­
lingsbistand, som blev anmeldt til Kommissionen og 
godkendt af denne i dens skrivelse SG(88)D/02851 af 9. 
marts 1988. For det andet kunne garantien meget vel 
bistå værftet med at opfylde sine forpligtelser i henhold 
til kontrakten med Senegals regering om bygningen af 
specialfærgen. Primært er der imidlertid ikke tale om 
udviklingsbistand til Senegals regering, men om støtte til 
at holde det konkursramte værft i gang. Der er ingen 
tvivl om, at værftet ikke ville have haft mulighed for at 
finansiere værftets fortsatte drift, hvis denne garanti ikke 
havde foreligget. Også denne støtte skal derfor betragtes 
som driftsstøtte i henhold til artikel 5 i sjette direktiv. 
Begge garantier skal derfor betragtes på baggrund af 
artikel 5 i sjette direktiv om støtte til skibsbygningsindu­
strien, hvori det bl.a. er fastsat, at støtte til bygnings- og 
ombygningsværfters fortsatte drift kan betragtes som 
forenelig med det fælles marked, såfremt den ikke, 
sammenlagt med anden direkte produktionsstøtte, over­
stiger det i direktivet fastsatte fælles støtteloft. Kommis­
sionen er imidlertid som følge af utilstrækkelig informa­
tion om arten af værftets skibsbygningsaktiviteter før, 
under og efter konkursperioden ikke i stand til at 
bedømme, i hvilken udstrækning den pågældende støtte 
kommer bygning af skibe til indlandssejlads eller bygning 
af søgående skibe til gode, og i sidstnævnte tilfælde 
hvilke andre aktiviteter end udviklingskontrakten med 
Senegal der er tale om. På baggrund af den nuværende 
EF-politik, der tager sigte på at kontrollere og mindske 
antallet af skibe til indlandssejlads, indebærer støtte, som 
gør det muligt for et enkelt værft at videreføre aktivi­
teten, konkurrencefordrejning i forhold til andre værfter, 
som står over for samme begrænsninger fra markedet, og 
denne støtte må derfor betragtes som uforenelig med det 
3. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 52/11 
fælles marked. Redningsstøtte til bygning af søgående 
skibe skal i henhold til sjette direktiv opgøres og 
bedømmes på basis af omsætningen ved bygning af 
handelsskibe med undtagelse af omsætningen ved skibs­
bygning, der falder ind under artikel 4, stk. 7, i sjette 
direktiv. 
Kommissionen har derfor besluttet at indlede proceduren 
i EØF-Traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til: 
1) forbundsstatsgarantien på 90 % i forbindelse med et 
lån på 1,8 mio. DM til Schiffswerft Germersheim 
2) delstatsgarantien på 95 % i forbindelse med et lån på 
20,7 mio. DM til samme selskab. 
Kommissionen beklager, at den tyske regering har 
iværksat den første garanti uden forudgående anmeldelse 
til Kommissionen. Den gør herved den tyske regering 
opmærksom på, at støtten i henhold til EØF-Traktatens 
Ændring af listen over spiritus, der er nævnt i bilag II til Rådets forordning (EØF) nr. 
1576/89 ('), og hvis minimumsalkoholindhold ved nationale bestemmelser er fastsat til højere 
procenter end dem, der er fastsat ved EF-bestemmelserne for den kategori, de tilhører 
(90/C 52/05) 
Offentliggjort i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1576/89 
(De Europæiske Fællesskabers Tidende nr. C 1 af 4. januar 1990) 
Listen suppleres med: 
»PORTUGAL 
Kategori 
Brændevin af presserester 
af druer Betegnelse 
(Jf. bilag II til forordning (EØF) 
nr. 1576/89) 
Bagaceira do Minho Minimums-
alkoholindhold 
40 % vol Retsgrundlag 
Decreto-Lei nr. 390/86 
af 21. november 1986« artikel 93, stk. 3, ikke må iværksættes, før Kommissionen 
har vedtaget sin endelige beslutning. 
Som led i denne procedure giver Kommissionen herved 
den tyske regering en frist på en måned fra dags dato til 
at fremsætte sine bemærkninger. 
Kommissionen opfordrer de øvrige medlemsstater og 
andre interesserede parter til senest 20 arbejdsdage efter 
offentliggørelsen af denne meddelelse at fremsætte deres 
bemærkninger til de pågældende foranstaltninger. 
Bemærkningerne bedes sendt til: 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, 
Rue de la Loi 200 
B-1049 Bruxelles. 
Disse bemærkninger vil blive fremsendt til Forbunds­
republikken Tyskland. 
(>) EFT nr. L 160 af 12. 6. 1989, s. 1.