KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 3029/93 af 29. oktober 1993 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af fjernsynskamerasystemer med oprindelse i Japan

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), i det foelgende benaevnt grundforordningen, saerlig artikel 11,

efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE (1) I december 1992 modtog Kommissionen en klage indgivet af CAMERA (Committee for Appropriate Measures to Establish Remedial Anti-Dumping) paa vegne af alle producenter i Faellesskabet af fjernsynskamerasystemer vedroerende importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Japan. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted, hvorved den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet paafoertes vaesentlig skade, og disse beviser ansaas for tilstraekkelige til at berettige ivaerksaettelsen af en antidumpingprocedure.

(2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af fjernsynskamerasystemer med oprindelse i Japan og indledte en undersoegelse.

(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(4) Eksportoererne, de dermed forbundne importoerer og klagerne tilkendegav deres synspunkter skriftligt.

(5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse vedroerende dumping og deraf foelgende skade, og den aflagde kontrolbesoeg hos:

a) Producenter i Faellesskabet:

- BTS Broadcast Television Systems GmbH, Darmstadt, Tyskland, og Breda, Holland

- Thomson Broadcast, Cergy Saint-Christophe og Rennes, Frankrig

b) Producenter i Japan:

- Hitachi Denshi Ltd, Tokyo

- Sony Corporation, Tokyo

- Ikegami Tsushinki Co. Ltd, Tokyo

- Matsushita Electric Industrial Co. Ltd og Matsushita Communication Industrial Co. Ltd, Yokohama

c) Afhaengige importoerer:

- Sony Broadcast Communications Limited, Basingstoke, Det Forenede Kongerige

- Sony (UK) Limited, Staines, Det Forenede Kongerige

- Sony France, Paris, Frankrig

- Sony Italia SpA, Cinisello Balsamo, Italien

- Sony Deutschland GmbH, Koeln, Tyskland

- Sony España SA, Barcelona, Spanien

- Ikegami Electronic (Europe) GmbH, Neuss, Tyskland

- Hitachi Denshi (Europa) GmbH, Rodgau, Tyskland.

(6) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra 1. juli 1991 til 31. december 1992 (»undersoegelsesperioden«).

B. DEN AF UNDERSOEGELSEN OMFATTEDE VARE (7) Varebeskrivelse

Undersoegelsen omfattede fjernsynskamerasystemer bestaaende af:

- et kamerahoved med tre sensorer (12 mm store CCD-elementer (charge-coupled device)), hver med mere end 400 000 pixler, som kan tilsluttes en adaptor, med et signal/stoej-forhold paa 55 dB eller bedre ved normal forstaerkning; enten i ét stykke med kamerahoved og adaptor i ét hus eller hver for sig

- en soeger med en diagonal paa 38 mm og derover

- en basisstation eller kamerastyringsenhed, der er forbundet med kameraet via et kabel

- et styrepanel til manipulation af kameraet (dvs. til justering af farve og blaender) til hvert enkelt kamera

- et hovedstyrepanel eller en master set-up unit med angivelse af oplysninger for hvert kamera, til fjernkontrol og fjernstyring af diverse kameraer

der importeres samlet eller hver for sig.

Et fjernsynskamerasystem bestaar ikke noedvendigvis altid af alle ovennaevnte komponenter.

Disse forskellige komponenter i et fjernsynskamerasystem kan ikke fungere saerskilt og kan ikke anvendes uden for en bestemt producents kamerasystem.

Linser, videobaandoptagere og kamerahoveder med en optageenhed i samme hus er ikke omfattet af proceduren.

(8) Eksportoererne (indbefattet Matsushita, som ikke fuldt ud havde medvirket i undersoegelsen) gjorde gaeldende, at professionelle kamerasystemer burde holdes uden for undersoegelsen, fordi deres muligheder for tilslutning til de oevrige elementer i fjernsynskamerasystemet var begraensede, der ville vaere tale om en ringere kvalitet, og de ville normalt ikke blive solgt til anvendelse som transmissionskameraer.

Faellesskabsproducenterne tilskyndede derimod Kommissionen til at inddrage disse kameraer i proceduren, idet de gjorde gaeldende, at man med disse kameraer kunne opnaa stort set samme kvalitet som med transmissionskameraer, at de kunne anvendes som en del af et fjernsynskamerasystem samt tilkobles og kontrolleres af systemet til trods for, at visse funktioner manglede. Endvidere anfoertes det fra den paagaeldende EF-erhvervsgrens side, at udelukkelse af disse varer ville goere det muligt for eksportoererne at substituere deres transmissionsudstyr med professionelle kameraer, der havde undergaaet mindre aendringer og forbedringer.

Det konstateredes paa grundlag af Kommissionens undersoegelse, at markedet for elektroniske kameraer, som anvender CCD (charge-coupled device) til konvertering af lys til et analogt elektrisk signal kan inddeles i tre kategorier:

- forbrugerkameraer - saakaldte »camcorders«, der normalt anvender 1 CCD til alle farver, og som er beregnet til brug for private til fremstilling af hjemmevideoer

- saakaldte professionelle 3-CCD-kameraer, som anvender tre CCD'er til farverne roed, groen og blaa, som har en meget hoejere oploesning end camcorders, og som hovedsagelig anvendes til erhvervs- og uddannelsesformaal, og

- transmissionskameraer, der ligesom de professionelle kameraer anvender tre CCD'er til farverne roed, groen og blaa, men som er beregnet til brug for transmissions- eller produktionsselskaber, der fremstiller videoer til senere transmission.

Sondringen mellem de tre kategorier er for de fleste af varerne ganske klar. Visse varer ligger imidlertid paa graensen mellem to forskellige kategorier. Af den tekniske beskrivelse i meddelelsen om indledning af denne procedure fremgaar det, at forbrugerkameraer ikke er omfattet af proceduren. Endvidere falder de fleste af de professionelle kameraer ganske klart uden for proceduren, fordi de ikke naar op paa den tekniske kvalitet i henseende til oploesning eller signal/stoej-forhold (jf. betragtning 7). Det kunne imidlertid fastslaas, at inden for hver af eksportoerernes varesortiment falder nogle af de professionelle kameraer ind under den tekniske beskrivelse i meddelelsen om indledning af proceduren. Dette skyldes det forhold, at der til disse kameraer ofte anvendes samme optiske og elektroniske komponenter, og de har derfor en teknisk kvalitet, der kan sammenlignes med transmissionskameraers tekniske kvalitet.

I betragtning af de i teknisk henseende komplicerede argumenter, der er fremfoert, besluttede Kommissionen med henblik paa den foreloebige undersoegelse at udelukke de professionelle kameraer, der opfyldte de tekniske betingelser, der er beskrevet i meddelelsen om indledning af proceduren. Af en undersoegelse af muligheden for med tilstraekkelig sikkerhed at sondre mellem professionelle produkter og transmissionsprodukter fremgik det, at professionelle kameraer udviste visse forskelle i henseende til egenskaber og ofte var udformet og konstrueret paa en maade, der i mindre grad var koncentreret om driftssikkerhed og servicefaciliteter for kunder. Det konstateredes imidlertid, at de mest raffinerede modeller i gruppen af professionelle kameraer kunne anvendes til erstatning af de lavere kvalitetskategorier i gruppen af transmissionskameraer. Selv om de professionelle kameraer har knap saa gode tekniske egenskaber som transmissionskameraerne, vil transmissionsselskaberne i mange tilfaelde og til mange formaal maaske vaelge at benytte professionelle kameraer af omkostningsbesparingshensyn.

Det ansaas i denne situation for rimeligt at fastslaa, at alene professionelle kameraer, som ikke naar op paa de tekniske specifikationer, der er beskrevet i meddelelsen om indledning af proceduren, eller som ikke kan anvendes som transmissionskameraer, skal holdes uden for proceduren.

(9) De kameraer, der saelges paa det japanske marked, er identiske med dem, der eksporteres til Faellesskabet, bortset fra forskelle i fjernsynsstandarderne i Japan og i Faellesskabet, som imidlertid kun har ubetydelig indvirkning paa produktionsomkostningerne.

(10) Det fremgik af Kommissionens undersoegelse, at soegere ogsaa kan indfoeres under KN-kode 8528 10 31, 8528 10 41 og 8528 10 49, som ikke var anfoert i meddelelsen om indledning af proceduren.

C. DUMPING (11) Normal vaerdi

For alle eksportoerer blev den normale vaerdi for langt de fleste af modellerne fastsat i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen, dvs. paa grundlag af de sammenlignelige priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den paagaeldende vare ved forbrug i oprindelseslandet. Det blev fastslaaet, at varen solgtes i tilstraekkelige maengder og i normal handel. Kommissionen konstaterede endvidere, at nogle af de modeller af fjernsynskamerasystemer, der eksporteredes til Faellesskabet, enten ikke solgtes paa det japanske hjemmemarked eller solgtes med tab. Den normale vaerdi for disse modeller er fastsat paa grundlag af artikel 2, stk. 3, litra b), i grundforordningen, dvs. den beregnede vaerdi. Den beregnede vaerdi er fastsat paa grundlag af hvert selskabs egne produktionsomkostninger samt salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger paa hjemmemarkedet plus et tillaeg til daekning af fortjeneste svarende til den fortjeneste, der er opnaaet paa fortjenstgivende salg af andre modeller i Japan.

(12) Eksportpris

I alle tilfaelde importeredes den paagaeldende vare af selskaber, der er forretningsmaessigt forbundet med producenterne i Japan. Det besluttedes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra b), i grundforordningen at beregne eksportpriserne paa grundlag af de priser, hvortil den importerede vare foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber, idet der blev taget hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem indfoersel og videresalg, samt en fortjenstmargen paa 5 %, der ansaas for rimelig med henblik paa den foreloebige fastlaeggelse af de faktiske omstaendigheder, idet der ikke forelaa oplysninger fra uafhaengige importoerer.

(13) En af eksportoererne solgte alle sine fjernsynskamerasystemer gennem et net af forbundne importoerer i Faellesskabet. Det fremgik af Kommissionens undersoegelse, at en del af det paagaeldende salg ikke gik direkte fra eksportoeren til de forskellige forbundne importoerer i Faellesskabet, men via et forbundet selskab i Schweiz, som derefter solgte varerne til de forbundne importoerer i Faellesskabet. Kommissionen havde grund til at antage, at det schweiziske selskabs omkostninger svarede til de omkostninger, der normalt paaloeber hos en importoer, og at disse omkostninger, selv om de betaltes af en part uden for Faellesskabet, burde fradrages med henblik paa at fastsaette den beregnede eksportpris.

(14) Kommissionen fastslog, at en af de forbundne importoerer havde indberettet lavere omkostninger i form af personlige udgifter, salgsfremme samt rejse- og transportudgifter, end hvad der faktisk var tilfaeldet. Det paagaeldende selskab havde anvendt ikke-repraesentative fordelingsmetoder, som resulterede i, at der henfoertes lave omkostninger til fjernsynskamerasystemer og hoeje omkostninger til varer, som ikke er omfattet af naervaerende procedure. Eksportoeren henfoerte ogsaa fejlagtigt visse omkostninger til de forskellige varer, han solgte. I ét tilaelde henfoerte han fejlagtigt omkostningerne i forbindelse med en vareudstilling til salget af fjernsynskamerasystemer i Faellesskabet ved anvendelse af vildledende fordelingsnoegler. Kommissionen fandt derfor, at dette selskab havde meddelt urigtige og vildledende oplysninger, og som omhandlet i artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen saa den derfor bort fra disse oplysninger og fordelte de paagaeldende omkostninger paa grundlag af omsaetningen.

(15) Sammenligning

Den normale vaerdi sammenlignedes med eksportpriserne paa grundlag af hver enkelt transaktion, paa grundlag af priser beregnet ab fabrik og i samme handelsled.

Der blev stillet krav om justeringer for forskelle i loen til saelgere, omkostninger i forbindelse med soetransport, emballering, forsikring, haandtering og garantier samt betalingsbetingelser. Det afvistes imidlertid at foretage nogle af justeringerne, fordi de viste sig, at de ikke havde direkte tilknytning til det paagaeldende salg.

(16) Dumpingmargen

Det fremgaar af sammenligningen mellem den normale vaerdi og eksportpriserne, at der beregnet som en vejet gennemsnitlig dumpingmargen finder dumping sted for alle de selskaber, der medvirkede i undersoegelsen. Udtrykt i procent af cif-vaerdien udgoer margenerne foelgende:

- Ikegami Tsushinki Co. Ltd: 86,4 %

- Sony Corporation: 70,8 %

- Hitachi Denshi Ltd: 49,9 %.

(17) En eksportoer, Matsushita, besvarede ikke vaesentlige dele af Kommissionens spoergeskema. Denne eksportoer meddelte kun oplysninger om det antal kameraer, der eksporteredes i undersoegelsesperioden, og om de tekniske specifikationer for disse kameraer. Dumpingmargenen for Matsushita blev foelgelig fastsat paa grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Eftersom Kommissionen fik oplyst, at dette selskab stod bag salget af et betydeligt antal fjernsynskamerasystemer til meget lave priser i undersoegelsesperioden, ansaas det for rimeligt at beregne naevnte margen paa grundlag af den vejede gennemsnitlige margen for et sammenligneligt kamerahoved paa et studiokamera sammen med dets transportable ledsagekamera, som solgtes af eksportoeren med den hoejeste dumpingmargen, og som ansaas for at vaere identisk med de varer, der solgtes af den ikke-samarbejdende eksportoer. Paa dette grundlag beregnedes dumpingmargen til 97 %.

Hvad angaar de oevrige eksportoerer, der ikke samarbejdede med Kommissionen, var det desuden opfattelsen, at en dumpingmargen lavere end 97 % ville indebaere en tilskyndelse til at omgaa tolden og kunne betragtes som en beloenning af manglende samarbejdsvilje. Der fastsattes derfor ogsaa en dumpingmargen paa 97 % for disse selskaber.

D. SKADE (1) I. Dumpingimportens omfang og stigningen heri, navnlig i forhold til produktion og forbrug

(18) Paa grundlag af forretningsmaessigt forbundne importoerers salg i Faellesskabet (jf. betragtning 12) steg importen af fjernsynskamerasystemer udtrykt i antallet af kamerahoveder betydeligt, nemlig med 74 % mellem 1989 og 1990, og faldt med naesten 10 % mellem 1990 og undersoegelsesperioden. I samme periode faldt EF-erhvervsgrenens salg med naesten 9 % (mellem 1989 og 1990) og med yderligere 20 % mellem 1990 og undersoegelsesperioden.

(19) Hvad angaar spoergsmaalet om markedsandel fastslog Kommissionen, at de japanske producenter oegede deres andel af EF-markedet fra 52 % i 1989 til 68 % i 1990 og yderligere til 70 % i undersoegelsesperioden, medens EF-erhvervsgrenens markedsandel samtidig faldt fra 48 % i 1989 til 32 % i 1990 og yderligere til 30 % i undersoegelsesperioden.

II. Importpriserne, navnlig i forhold til priserne paa EF-varerne

(20) Af en sammenligning i samme handelsled mellem importpriserne ab de forbundne importoerers lagre og priserne ab lagre for EF-producenternes varer fremgaar det, at der vedvarende har vaeret tale om underbud. En vaesentlig del af de importerede varer solgtes til priser, der ikke sikrede daekning for omkostningerne.

(21) Udtrykt procentuelt og baseret paa vejede gennemsnit var der i referenceperioden tale om underbud paa mellem 40 og 64 % alt efter den paagaeldende eksportoer.

(22) En eksportoer gjorde gaeldende, at Kommissionen burde fastlaegge omfanget af den forvoldte skade paa grundlag af en vurdering af de enkelte offentlige udbud, hvor alle leverandoerer af fjernsynskamerasystemer konkurrerer med hinanden.

(23) Kommissionen var imidlertid af den opfattelse, at offentlige udbud ikke giver et fuldstaendigt billede af de paagaeldende selskabers prisfastsaettelsespolitik. De salg, der var omfattet af offentlige udbud, udgjorde kun en del af salget af fjernsynskamerasystemer i Faellesskabet, de stod ikke aabne for alle leverandoerer, og det konstateredes, at de afgivne bud ofte var paavirket af pression fra koebers side. Desuden var det ikke muligt med tilstraekkelig sikkerhed at fastslaa stoerrelsen af de endelige bud fra alle de konkurrenter, der ikke fik ordren. Endelig ville anvendelsen af udbudspriser vaere ensbetydende med en sammenligning af de faktiske priser med tilbud, hvilket ville vaere misvisende. I betragtning af ovenstaaende ansaas det i den foreliggende sag for uhensigtsmaessigt og unoedvendigt at anvende den foreslaaede metode, da Kommissionen var i besiddelse af alle de noedvendige oplysninger om det faktiske salg af fjernsynskamerasystemer i undersoegelsesperioden.

III. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktionskapacitet, udnyttelsesgrad og lagerbeholdninger

(24) Den samlede produktion i Faellesskabet af fjernsynskamerasystemer faldt med naesten 7 % mellem 1989 og 1990 og med yderligere 27 % mellem 1990 og undersoegelsesperioden.

(25) Kapacitetsudnyttelsesgraden hos de forskellige EF-producenter steg svagt fra 1989 til 1990, nemlig fra 63 til 67 %, men faldt til 53 % i undersoegelsesperioden.

(26) EF-producenternes lagerbeholdninger oegedes betydeligt fra 1989 til 1990, nemlig med 70 %, og med yderligere 117 % mellem 1990 og undersoegelsesperioden.

b) Salg og markedsandel

(27) EF-erhvervsgrenens salg paa markedet i Faellesskabet faldt med naesten 9 % mellem 1989 og 1990 og med yderligere 20 % mellem 1990 og undersoegelsesperioden.

(28) Forbruget udviste en stigning paa 28 % mellem 1989 og 1990 og faldt med 13 % mellem 1990 og undersoegelsesperioden, men EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt fra 48 % i 1989 til 32 % i 1990 og yderligere til 30 % i undersoegelsesperioden, altsaa en nedgang paa 18 procentpoint mellem 1989 og undersoegelsesperioden.

c) Priser

(29) Beregnet som et vejet gennemsnit faldt EF-erhvervsgrenens priser ved salg paa EF-markedet med 28 % mellem 1989 og undersoegelsesperioden.

d) Fortjeneste

(30) Den gennemsnitlige fortjeneste i EF-erhvervsgrenen udtrykt i procent af omsaetningen faldt med over 400 % mellem 1989 og undersoegelsesperioden, hvor EF-producenterne led betydelige tab.

Disse negative resultater var en kendsgerning paa trods af investeringer inden for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet med henblik paa at nedbringe omkostningerne og trods en indskraenkning af arbejdsstyrken med naesten 18 %.

e) Investeringer

(31) EF-erhvervsgrenen har fastholdt investeringerne paa et uaendret niveau i de seneste fire aar paa trods af den kraftige tilbagegang i salget.

IV. Konklusion vedroerende spoergsmaalet om skade

(32) I en situation med stadig stoerre import af kamerasystemer med oprindelse i Japan til lave og fortsat faldende priser har EF-erhvervsgrenen reduceret sin produktionskapacitet. Alligevel faldt udnyttelsesgraden, fordi salget faldt kraftigere end forventet, og dette sammen med foroegelser af lagerbeholdningerne forsaarsagede vaesentlige tab. Under disse omstaendigheder og da udviklingstendensen for alle andre relevante oekonomiske indikatorer i den foreliggende sag i overvejende grad er negative, fastslaas det, at der klart paafoeres den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.

E. AARSAGERNE TIL SKADEN a) Virkningerne af dumpingimporten

(33) Ved undersoegelsen af i hvor hoej grad den vaesentlige skade, der er paafoert EF-erhvervsgrenen, kan tilskrives dumpingimporten, skal det bemaerkes, at EF-markedet for fjernsynskamerasystemer udelukkende daekkes af japanske leverandoerer og EF-leverandoerer, idet der ikke findes andre leverandoerer paa markedet. Der er foelgelig ingen tvivl om, at dumpingimporten er ansvarlig for den forvoldte skade, eftersom EF-producenterne mistede 18 % af EF-markedet mellem 1989 og undersoegelsesperioden, medens de japanske leverandoerer i samme periode vandt 18 % af markedet. Der er et klart sammenfald mellem dumpingimporten og den vaesentlige skade, der er paafoert EF-erhvervsgrenen, som det fremgaar af forvaerringen af naesten alle de oekonomiske faktorer, der er omhandlet i betragtning 24 til 31.

b) Andre faktorer

(34) Kommissionen undersoegte, om den skade, der er paafoert EF-erhvervsgrenen, kan vaere foraarsaget af andre faktorer end dumpingimporten. Da der ikke finder import sted fra andre leverandoerlande, og da der har vaeret tale om en stigning i forbruget i Faellesskabet, kan den forvoldte skade ikke tilskrives saadanne andre faktorer. Kommissionen undersoegte endvidere, om aarsagen til den konstaterede skade kunne soeges i kvaliteten af de tekniske egenskaber ved de fjernsynskamerasystemer, der saelges af EF-producenterne. Det skal i den forbindelse anfoeres, at ingen af de japanske eksportoerer har gjort gaeldende, at deres kameraer er af hoejere kvalitet eller har bedre egenskaber. Kommissionen tog endvidere kontakt med en raekke transmissionsselskaber for at forhoere sig om, hvorvidt de forskellige konkurrerende fjernsynskamerasystemer var teknisk sammenlignelige. Det bekraeftedes, at baade de i Japan og i Faellesskabet fremstillede varer var af hoej kvalitet, var meget lig hinanden og konkurrerede direkte med hinanden, omend et system fra en bestemt producent undertiden kunne vaere bedre egnet for en bruger end et andet system paa grund af specifikke egenskaber.

(35) En eksportoer gjorde gaeldende, at EF-erhvervsgrenens mangelfulde markedsfoeringsstrategi og utilstraekkelige kundeservice var aarsagen til den skade, som den paagaeldende erhvervsgren havde lidt.

(36) Denne paastand var ikke underbygget, og Kommissionen kunne ikke finde det godtgjort, at den skade, der var paafoert EF-erhvervsgrenen, kunne tilskrives disse faktorer, hverken helt eller delvis.

(37) Kommissionen fandt derfor intet, som kunne give anledning til at formode, at andre faktorer end dumpingimporten kan have vaeret aarsagen til den skade, der er paafoert EF-erhvervsgrenen. Det maa derfor konkluderes, at EF-erhvervsgrenens saerdeles vanskelige situation maa tilskrives den betydelige stigning i eksporten fra Japan, foroegelsen af den japanske markedsandel og de meget lave priser paa de japanske varer. Dumpingimporten har derfor saerskilt betragtet paafoert EF-erhvervsgrenen vaesentlig skade.

F. FAELLESSKABETS INTERESSER (38) Det fremgik af Kommissionens undersoegelse, at de japanske eksportoerer har solgt deres kamerasystemer i Faellesskabet med betydelige tab, medens der generelt opnaaedes en stor fortjeneste ved salg i Japan. De japanske eksportoerers eksport til dumpingpriser vaesentligt lavere end omkostningerne har fundet sted i en periode med verdensomspaendende konkurrence om nye fjernsynsstandarder (f.eks. de nye hoejoploesningsfjernsyn (HDTV)). I den sammenhaeng kan de japanske eksportoerers adfaerd kun fortolkes som en strategi med det formaal at drive konkurrenterne ud af markedet. I betragtning af de store tab, som EF-producenterne har lidt, vil de formentlig maatte indstille produktionen, hvis denne strategi viderefoeres. Da de japanske eksportoerer ikke har nogen komparative fordele, har det kun vaeret muligt at foelge denne strategi, fordi de har kunnet opnaa op til 100 % hoejere priser paa det japanske hjemmemarked, hvor der kun er japanske selskaber til stede.

(39) Skulle EF-produktionen af fjernsynskamerasystemer forsvinde, vil det ikke alene vaere ensbetydende med et betydeligt tab af teknologi for saa vidt angaar selve kamerasystemet, men industri og teknologier i tidligere eller senere led i produktionskaeden vil ogsaa blive alvorligt beroert. Der vil saaledes dels ikke vaere nogen begrundelse for at opretholde en uafhaengig CCD-udvikling og -produktion, dels vil EF-producenterne uden kamerateknologien ikke vaere i stand til at udstyre fjernsynsstudier som helhed, og de vil foelgelig ikke laengere vaere konkurrencedygtige i bestraebelserne paa at introducere nye teknologier eller standarder.

(40) Hvad angaar forbrugerne fremgaar det af resultaterne af Kommissionens undersoegelse, at priserne ved salg til transmissionsselskaberne, som er langt de vigtigste brugere af denne vare, er faldet gennem de seneste fire aar. Brugerne har foelgelig i fuldt omfang opnaaet fordelene ved de lave, tabsgivende priser paa EF-markedet. Ved indfoerelse af antidumpingtold paa importen af fjernsynskamerasystemer fra Japan vil disse priser formentlig blive forhoejet. Denne virkning paa kort sigt skal imidlertid vejes op imod de potentielle ulemper, der paa laengere sigt vil vaere forbundet med, at der kun findes japanske leverandoerer. Det er ikke urimeligt at pege paa den aktuelle situation i Japan som et eksempel paa et marked, der udelukkende forsynes af japanske leverandoerer.

Det fremgaar af undersoegelsen, at priserne paa fjernsynskamerasystemer i Japan er indtil 100 % hoejere end priserne i Faellesskabet. Foranstaltninger til beskyttelse af handelen, som sikrer flere forskellige forsyningsmuligheder i Faellesskabet, skulle derfor indebaere positive fordele paa lang sigt i henseende til antallet af konkurrenter og dermed forbrugerprisernes hoejde. Det er derfor i Faellesskabets interesse at genskabe en situation med redelige konkurrencevilkaar paa EF-markedet til modvirkning af den illoyale prispolitik, som i den foreliggende sag har vaeret til vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

G. MIDLERTIDIG TOLD (41) Ved fastsaettelsen af de foranstaltninger, der er noedvendige for at afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger og genskabe redelige konkurrencevilkaar, maatte Kommissionen tage i betragtning, at den paagaeldende EF-erhvervsgren som helhed ikke er overskudsgivende under de nuvaerende omstaendigheder. Kommissionen beregnede derfor det prisniveau, der ville goere det muligt for EF-erhvervsgrenen at sikre daekning for omkostningerne og opnaa en rimelig fortjeneste.

(42) Under de foreliggene omstaendigheder og i betragtning af, at denne saerlige »hoejteknologi«-industri er noedsaget til at afholde betydelige udgifter til forskning og udvikling, ansaas en sats paa 10 % for at vaere den minimale overskudsgrad. Der beregnedes derefter en mindste importpris, som ville goere det muligt for EF-erhvervsgrenen af haeve priserne til et fortjenstgivende niveau.

(43) Da denne mindste importpris, som ansaas for noedvendig for at afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger, var hoejere end den normale vaerdi, fastslog Kommissionen, at den midlertidige antidumpingtold i medfoer af artikel 13, stk. 3, i grundforordningen boer fastsaettes paa grundlag af dumpingmargenen.

(44) Der boer fastsaettes en frist, inden for hvilken de beroerte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt. En frist paa en maaned anses i den forbindelse for passende. Det skal endvidere anfoeres, at alle undersoegelsesresultater med henblik paa denne forordning er foreloebige og kan tages op til ny vurdering med det formaal at indfoere en endelig told, som Kommissionen maatte foreslaa -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af fjernsynskamerasystemer henhoerende under KN-kode ex 8525 30 99 (Taric-kode 8525 30 99*10), ex 8537 10 91 (Taric-kode 8537 10 91*91), ex 8537 10 99 (Taric-kode 8537 10 99*91), ex 8529 90 98 (Taric-kode 8529 90 98*98), ex 8543 80 80 (Taric-kode 8543 80 80*97), ex 8528 10 31 (Taric-kode 8528 10 31*10), ex 8528 10 41 (Taric-kode 8528 10 41*10) og ex 8528 10 49 (Taric-kode 8528 10 49*10), og med oprindelse i Japan.

2. Fjernsynskamerasystemerne kan bestaa af en kombination af foelgende dele, som importeres enten samlet eller hver for sig:

a) et kamerahoved med tre sensorer (12 mm store CCD-elementer), hver med mere end 400 000 pixler, som kan tilsluttes en adaptor, med et signal/stoej-forhold paa 55 dB eller bedre ved normal forstaerkning; enten i et stykke med kamerahoved og adaptor i ét hus eller hver for sig

b) en soeger med en diagonal paa 38 mm og derover

c) en basisstation eller kamerastyringsenhed, der er forbundet med kameraet via et kabel

d) et styrepanel til manipulation af kameraet (dvs. til justering af farve og blaender) til hvert enkelt kamera

e) et hovedstyrepanel eller en master set-up unit med angivelse af oplysninger for hvert kamera, til fjernkontrol og fjernstyring af flere kameraer.

3. Tolden gaelder ikke for:

a) linser

b) videobaandoptagere

c) kamerahoveder med optageenhed i samme hus, som ikke kan adskilles

d) professionelle kameraer, som ikke kan anvendes til transmissionsformaal.

4. Importeres fjernsynskamerasystemet med linse, er den vaerdi, frit Faellesskabets graense, der anvendes ved fastsaettelse af antidumpingtolden, vaerdien for fjernsynskamerasystemet uden linse. Er denne vaerdi ikke specificeret paa fakturaen, angiver importoeren vaerdien af linsen paa tidspunktet for varens overgang til fri omsaetning, og der fremlaegges i den forbindelse behoerige beviser og oplysninger.

5. Den midlertidige antidumpingtold fastsaettes til 97 % af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet (Taric-tillaegskode 8744), undtagen for saa vidt angaar foelgende selskaber, for hvilke tolden fastsaettes saaledes:

- Ikegami Tsushinki Co. Ltd: 86,4 % (Taric-tillaegskode 8741)

- Sony Corporation: 70,8 % (Taric-tillaegskode 8742)

- Hitachi Denshi Ltd: 49,9 % (Taric-tillaegskode 8743).

6. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

7. Overgang til fri omsaetning i Faellesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1

finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 29. oktober 1993.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 67 af 10. 3. 1993, s. 8.

(3) Udviklingen i salg, produktion og lagerbeholdninger er udtrykt procentuelt for at undgaa videregivelse af forretningshemmeligheder, jf. artikel 8 i grundforordningen.