*****

KOMMISSIONENS HENSTILLING

af 14. februar 1990

om gennemsigtighed med hensyn til bankvilkaar for gennemfoerelsen af graenseoverskridende finansielle transaktioner

(90/109/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER -

som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 155, og

som tager foelgende i betragtning:

Afskaffelsen af de oekonomiske barrierer inden for Faellesskabet og de fremskridt, der er sket inden for samarbejdet paa valuta- og bankomraadet, og som er blevet fremmet ved direktiver vedtaget som led i gennemfoerelsen af Den Faelles Akt, vil logisk medfoere, at der i hoejere grad vil blive koebt varer og tjenesteydelser i andre medlemsstater, og at borgernes, herunder arbejdstagernes, turisternes og pensionisternes mobilitet oeges;

denne adgang til fri bevaegelighed for borgerne og fri udveksling af varer vil oege antallet af graenseoverskridende finansielle transaktioner ligesom ogsaa antallet af personer, der foretager saadanne transaktioner;

den fremgangsmaade, der i dag anvendes ved internationale overfoersler, er langt mere kompliceret end fremgangsmaaden ved indenlandske overfoersler, fordi foerstnaevnte transaktion noedvendiggoer, at et eller flere formidlende institutter medvirker, og at der anvendes forskellige clearingsnet i lande, der ikke har samme valuta, ligesom omveksling ogsaa er noedvendig;

paa grund af disse komplicerede forhold maa det personale, der medvirker, vaere mere kvalificeret og kontrolforanstaltningerne mere omfattende, end hvis der var tale om indenlandske overfoersler; dette medfoerer, at graenseoverskridende finansielle transaktioner er langt mere bekostelige og tager langt laengere tid, og det er derfor noedvendigt, at brugere, der foretager saadanne transaktioner, informeres noeje herom paa forhaand;

en raekke adfaerdsregler, der bygger paa faelles gennemsigtighedsprincipper, og som fastlaegger, hvilken information, der skal gives, og hvad opgoerelsen over en pengeoverfoersel skal indeholde, kan tilskynde de institutter, der udfoerer graenseoverskridende finansielle transaktioner, til mere praecist at anslaa deres omkostninger og til i maksimalt omfang at rationalisere deres overfoerselsmetoder;

da kundeinformation - med hensyn til valg af midler - afhaenger af de enkelte pengeinstitutters forretningspolitik, er det ikke oenskeligt, at saadan information underkastes ensartede og bindende regler;

en referenceramme for transaktioners afviklingstid er et vigtigt element ikke alene for at vurdere den pris, der beregnes for gennemfoerelsen af graenseoverskridende transaktioner, men ogsaa for at bevare tilliden hos de brugere, der skal foretage eller modtage overfoersler;

det er vigtigt at faa etableret visse nationale organer, der er specialiserede i at behandle klager, der vedroerer graenseoverskridende finansielle transaktioner, og som paakalder sig saerlig opmaerksomhed, fordi der er tale om transaktioner, hvor forskellige institutter, der er hjemmehoerende i flere medlemsstater, deltager;

selv om der i flere medlemsstater findes bindende lovgivning vedroerende kravene til gennemsigtighed med hensyn til bankvilkaar, findes det ikke hensigtmaessigt at anmode disse stater om at aendre deres eksisterende lovgivninger med henblik paa heri at indfoeje regler, der udelukkende vedroerer graenseoverskridende transaktioner; dette gaelder saa meget desto mere for de stater, hvori der findes lovgivning vedroerende gennemsigtighed, der finder anvendelse paa hele servicesektoren og ikke blot paa bankservicesektoren;

ligeledes er der en raekke medlemsstater, der oensker at bevare forskellige samarbejdsprocedurer, der har vist sig at bidrage til en forbedring af forholdet mellem pengeinstitutter og brugere; en henstilling, der giver de kompetente myndigheder mulighed for - paa frivillig basis - at faa etableret et samarbejde med de beroerte institutter, er et velegnet instrument med henblik paa at faa aendret praksis og etableret nye strukturer, der kan bidrage til at reducere omkostningerne i forbindelse med udfoerelsen af graenseoverskridende overfoersler under frie konkurrencevilkaar -

HENSTILLER:

1) at medlemsstaterne paaser, at de institutter, der gennemfoerer graenseoverskridende finansielle transaktioner i denne henstillings forstand, anvender de i bilaget anfoerte principper

2) at medlemsstaterne senest den 30. september 1990 meddeler Kommissionen navn og adresse paa de organer, der er omhandlet under punkt 2 i det i bilaget anfoerte sjette princip.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. februar 1990.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

BILAG

PRINCIPPER FOR GENNEMSIGTIGHED MED HENSYN TIL BANKVILKAAR FOR GENNEMFOERELSEN AF GRAENSEOVERSKRIDENDE FINANSIELLE TRANSAKTIONER

GENERELT

Formaalet med de i denne henstilling anfoerte principper er at sikre stoerre gennemsigtighed med hensyn til de oplysninger og de regler for debitering og kreditering, som institutter, der er omfattet af naervaerende henstilling, skal overholde i forbindelse med gennemfoerelsen af graenseoverskridende finansielle transaktioner, saaledes som defineret nedenfor.

Disse principper finder anvendelse paa alle kategorier af kunder i de af henstillingen omfattede institutter, dog saaledes at der er mulighed for at tilbyde mere gunstige bankvilkaar til bestemte kunder som foelge af f.eks. omfanget af den eller de transaktioner, der gennemfoeres for saadanne kunder.

I denne henstilling forstaas ved »institutter«: enhver juridisk person, herunder navnlig pengeinstitutter og postvaesenet, der tilbyder at foretage eller formidle graenseoverskridende overfoersler. Filialer af institutter anses som »institutter« i denne henstillings forstand.

Ved graenseoverskridende finansielle transaktioner forstaas: overfoersler som defineret nedenfor, naar henholdsvis ordregiverens og modtagerens institut er beliggende i to forskellige medlemsstater.

Ved overfoersel forstaas: en fuldt ud afviklet transferering af et beloeb - angivet i ecu eller i en valuta, der er legalt betalingsmiddel i en medlemsstat - fra en ordregiver til en modtager, der er eller ikke er indehaver af en konto i et institut, der er beliggende i en anden medlemsstat.

Ved overfoerselsordre forstaas: en skriftlig, mundtlig eller elektronisk meddelelse indeholdende en ordre til et institut om, at et beloeb skal krediteres en naermere angiven person eller stilles til raadighed for denne, eller om, at ordren skal effektueres af et andet institut.

Ved ordregiver forstaas: den, der afgiver den foerste ordre om overfoersel.

Ved modtageren forstaas: den person, der endeligt skal modtage et beloeb i en anden medlemsstat end den, hvori den foerste overfoerselsordre er blevet givet, enten ved at beloebet krediteres hans konto, eller ved at der til ham fremsendes en anvisning om udbetaling af beloebet.

FOERSTE PRINCIP

Et institut boer give sine kunder letforstaaelig og lettilgaengelig information om graenseoverskridende finansielle transaktioner.

Dette princip kan f.eks. gennemfoeres ved at:

- kunder ved skiltning eller ved et hvilket som helst andet informationsmiddel af permanent karakter goeres bekendt med, hvilke omkostninger instituttet beregner sig for gennemfoerelsen af en graenseoverskridende finansiel transaktion, og hvor lang tid afviklingstiden herfor er, samt med en opfordring til kunderne om at informere sig

- der gives standardiseret information (i form af skiltning, brochurer, pjecer eller ethvert andet adaekvat middel) om, hvilke provisioner og gebyrer (eventuelt angivet i procent) instituttet beregner sig for gennemfoerelsen af hver enkelt graenseoverskridende finansiel transaktion, og som enten kan debiteres ordregiveren eller modtageren samt, hvor det er noedvendigt, bestemmelser vedroerende valoer-dagene

- ordregiveren ligeledes efter anmodning forelaegges mere specificeret information (i form af brochurer, pjecer eller ethvert andet adaekvat middel) om, hvilke vilkaar instituttet kan tilbyde ham med henblik paa gennemfoerelsen af hans ordrer, samt informeres om, hvilke omkostninger og hvilken afviklingstid der - alt efter hvordan overfoerslen skal effektueres - skoensmaessigt maa paaregnes fra formidlende bankers side.

ANDET PRINCIP

Et institut boer i en opgoerelse over gennemfoerelsen af en graenseoverskridende finansiel transaktion over for kunden specificere de provisioner og gebyrer, som instituttet debiterer ham, samt angive den omvekslingskurs, der er anvendt.

Dette princip kan f.eks. gennemfoeres ved at:

et institut i en opgoerelse eller i andet dokument, der tilsendes eller udleveres til kunden, hvad enten denne er ordregiver eller modtager, klart specificerer:

- hvilken omvekslingskurs, der er anvendt ved beloebets omregning til udenlandsk valuta

- hvilken eller hvilke provisioner, instituttet har beregnet sig eller debiteret

- hvilke skatteafgifter, der er paaloebet, med angivelse af deres stoerrelse

- hvilke omkostninger, der i oevrigt afholdes af kunden, med angivelse af deres stoerrelse

- eventuelle andre debiterede omkostninger med angivelse af deres stoerrelse. TREDJE PRINCIP

1. Uden at ordregiverens mulighed for at vaelge en anden fordeling af provisioner og gebyrer derved begraenses, skal ordregiverens institut, naar en kunde afgiver en ordre, give kunden underretning om:

- at de provisioner og gebyrer, som instituttet beregner sig for at effektuere ordren, enten kan debiteres ordregiveren eller modtageren

- at de provisioner og gebyrer, som modtagerens institut eventuelt debiterer sin kunde, naar det stiller det overfoerte beloeb til hans raadighed, kan afholdes enten af modtageren eller af ordregiveren selv.

2. Dersom ordregiveren udtrykkeligt giver sit institut besked om, at modtageren skal krediteres det fulde beloeb, der er anfoert i overfoerselsordren, henstilles det til institutterne, at de anvender en overfoerselsmetode, hvorved dette resultat kan opnaas, og at de inden transaktionens ivaerksaettelse giver ordregiveren meddelelse om, hvilke ekstraomkostninger han vil blive debiteret. Dette beloeb vil dog kun vaere et skoensmaessigt beloeb, som ikke er bindende for instituttet, undtagen hvis det anvender en standardsats.

Dette princip kan gennemfoeres ved at:

den ordregiver, der oensker, at modtageren krediteres et bestemt beloeb, paa forhaand bliver informeret om de hermed forbundne ekstraomkostninger, hvis stoerrelse kan fastsaettes paa grundlag af en standardsats eller som et skoensmaessigt beloeb, der kan tage hensyn til gennemsnittet af de provisioner og gebyrer, som institutter beregner sig i det land, hvor modtageren befinder sig, hvor der ikke foreligger oplysninger, som tillader en mere praecis beregning. Hvis det skoensmaessige beloeb viser sig at vaere mindre end de provisioner og gebyrer, der faktisk skal betales, kan forskellen kun faktureres til ordregiveren.

FJERDE PRINCIP

1. Medmindre der foreligger anden instruks med hensyn til, hvor hurtigt transaktionen skal gennemfoeres, boer et formidlende institut, dog med forbehold af force majeure, ekspedere en betalingsordre inden for to arbejdsdage efter modtagelsen af det til betalingsordren knyttede beloeb eller give det institut, hvorfra ordren kommer, samt ordregiverens institut, hvis dette er et andet, meddelelse om, at det naegter at effektuere betalingsordren eller at forsinkelse maa paaregnes.

2. Ordregiveren boer have krav paa tilbagebetaling af en del af overfoerselsomkostningerne, dersom der indtraeder forsinkelser i effektueringen af hans ordre.

Dette princip kan f.eks. gennemfoeres ved at:

ordregiverens institut senest inden for en frist paa to arbejdsdage til modtagerens institut eller et formidlende institut overfoerer det i overfoerselsordren angivne beloeb, medmindre modtagerens (eller det formidlende) institut - inden for en frist paa to arbejdsdage regnet fra modtagelsen af overfoerselsordren - meddeler, at det naegter at effektuere den modtagne ordre

det modtagende institut - dersom dette ikke er den endelige modtagers institut - og det ikke har meddelt, at det naegter effektuering - senest inden for samme frist paa to arbejdsdage regnet fra modtagelsen af det til overfoerselsordren knyttede beloeb til modtagerens institut eller et andet formidlende institut udsteder en ny overfoerselsordre indeholdende de instrukser, der er noedvendige for en behoerig effektuering af overfoerslen.

FEMTE PRINCIP

1. Modtagerens institut skal opfylde de forpligtelser, der paahviler det i henhold til en overfoerselsordre senest en arbejdsdag efter modtagelsen af det til ordren knyttede beloeb, medmindre ordren angiver en senere effektueringsdag.

2. Kan modtagerens institut ikke effektuere en modtagen ordre inden for den i stk. 1 fastsatte frist, skal instituttet hurtigst muligt til det institut, hvorfra ordren kommer, samt til ordregiverens institut, hvis dette er et andet, give meddelelse om, hvorfor ordrens effektuering ikke har fundet sted eller er blevet forsinket.

SJETTE PRINCIP

1. Hvert af de institutter, der er involveret i en graenseoverskridende finansiel transaktion, boer hurtigt kunne behandle klager, der er fremsat af ordregiveren eller modtageren, og som vedroerer effektuering af eller afregning for transaktionen.

2. Dersom en klage ikke tages til foelge, eller der ikke gives svar herpaa inden for en frist paa tre maaneder, kan klageren rette henvendelse til et i en medlemsstat etableret organ, som behandler klager fra brugere. En fortegnelse over alle saadanne nationale organer med angivelse af deres adresse skal paa forlangende fremlaegges af ethvert institut, der foretager graenseoverskridende finansielle transaktioner. Dette princip kan f.eks. gennemfoeres, ved at behandling af klager henlaegges til organer, der er uafhaengige af de involverede parter, og som henhoerer under:

- den offentlige sektor (et ministerielt departement)

- den enkelte medlemsstats nationalbank

- en specialiseret instans som f.eks. ombudsmandsinstitutionen

- et kontaktudvalg med repraesentanter for henholdsvis banker og brugere.