KOMMISSIONENS HENSTILLING af 23. april 1998 om bankgebyrer for omregning til euroen (98/286/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,

som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 155, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Euroen vil blive de deltagende medlemsstaters valuta fra den 1. januar 1999; euroen vil erstatte de deltagende medlemsstaters nationale valutaer til omregningskursen; i løbet af en overgangsperiode vil euroen findes i forskellige denominationer; de nationale valutaenheder vil være underenheder af euroen efter omregningskursen; ifølge artikel 4, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørende indførelsen af euroen (1), skal omregningskurserne anvendes til omregninger begge veje mellem euroenheden og de nationale valutaenheder; ifølge udkastet til Rådets forordning om indførelse af euroen (2) gælder der visse forpligtelser med hensyn til omregning;

(2) efter Kommissionens opfattelse er bankerne ikke retligt berettigede til:

- at beregne gebyrer for omregning af indgående betalinger i euroenheden eller i den nationale valutaenhed i overgangsperioden

- at beregne gebyrer for omregning af konti fra den nationale valutaenhed til euroenheden ved overgangsperiodens udløb

- at beregne et andet gebyr for en tjenesteydelse i euroenheden end for samme tjenesteydelse i den nationale valutaenhed;

(3) for at sikre en problemfri indførelse af euroen bør bankerne efter Kommissionens opfattelse gå videre end de lovpligtige minimumskrav ved at yde gebyrfri omregning af konti fra den nationale valutaenhed til euroenheden i overgangsperioden, gebyrfri omregning af udgående betalinger fra den nationale valutaenhed til euroenheden og omvendt i overgangsperioden og gebyrfri veksling for deres kunder af »husholdningsbeløb« i de nationale sedler og mønter til eurosedler og euromønter i slutfasen;

(4) for klarhedens og fuldstændighedens skyld bør de lovpligtige krav som fortolket af Kommissionen og Kommissionens henstillinger fremlægges samtidig; udtrykket »standard for god praksis« betegner både den lovpligtige og den anbefalede praksis;

(5) standarden for god praksis bør ikke omfatte gebyrfri omregning af konti fra euroenheden til den nationale valutaenhed, da dette ikke er nødvendigt for indførelsen af euroen, og den bør heller ikke omfatte gebyrfri veksling af nationale pengesedler fra euroområdet til andre nationale pengesedler fra euroområdet, da denne veksling ikke berøres af indførelsen af euroen; standarden for god praksis bør omfatte et krav om gennemsigtighed i forbindelse med eventuelle gebyrer, der måtte blive beregnet for denne veksling;

(6) standarden for god praksis bør ikke omfatte veksling af andre beløb end »husholdningsbeløb« i nationale sedler og mønter til eurosedler og -mønter; bankerne og detailhandlerne bør indlede forhandlinger om, hvilke gebyrer der skal beregnes for modtagelse af nationale sedler og mønter fra detailhandlerne og for levering af eurosedler og -mønter fra detailhandlerne under hensyntagen til de arrangementer, der måtte være truffet af de kompetente myndigheder på nationalt plan;

(7) ved enhver omregning mellem en national valutaenhed og euroenheden og omvendt og ved enhver veksling af pengesedler og mønter fra en deltagende medlemsstat skal bankerne klart og tydeligt vise, at omregningskurserne er blevet anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1103/97; anvendelsen af omregningskursen og eventuelle gebyrer bør være gennemsigtig; standarden for god praksis bør med hensyn til gennemsigtighed i forbindelse med gebyrerne så vidt muligt gennemføres af bankerne inden den 1. januar 1999, så der er mindst mulig risiko for, at forbrugerne fejlagtigt forbinder allerede eksisterende gebyrer med indførelsen af euroen;

(8) banker, der gennemfører standarden for god praksis, bør offentligt meddele dette for at godtgøre, at de overholder standarden, og alle banker bør under alle omstændigheder inden den 1. januar 1999 oplyse deres kunder om, hvorvidt de anvender standarden for god praksis, og, hvis dette ikke er tilfældet, hvilke omregninger de agter at beregne gebyrer for;

(9) Kommissionen har til hensigt at overvåge anvendelsen af standarden for god praksis; denne overvågning behandles i dens henstilling 98/288/EF om dialog, overvågning og oplysning med henblik på at lette overgangen til euroen (3); den dialog, der er omhandlet i nævnte henstilling, kan også omfatte drøftelser om gennemførelsen og overvågningen af standarden for god praksis; dialogen kan også vedrøre aspekter af beregningen af gebyrer for omregning, som går videre end den standard for god praksis, der er fastlagt i nærværende henstilling;

(10) der kan være behov for at tage særlige hensyn til forbrugere, der ikke har en bankkonto, ved vekslingen af sedler og mønter i den nationale valutaenhed til sedler og mønter i euroenheden i slutfasen; disse hensyn bør fastsættes ud fra de lokale forhold i den enkelte medlemsstat;

(11) problematikken vedrørende beregning af gebyrer ved omregning til euroen blev drøftet på rundbordskonferencen i maj 1997; der er blevet nedsat en ekspertgruppe med deltagelse af alle de berørte parter til undersøgelse af spørgsmålet og dens rapport er blevet offentliggjort (4); konklusionerne i ekspertgruppens rapport blev accepteret af Kommissionen i meddelelsen »Opdatering af de praktiske aspekter af indførelsen af euroen«, som blev vedtaget den 11. februar 1998 (5), og drøftet på rundbordskonferencen i februar 1998,

HENSTILLER:

Artikel 1

Definitioner

I denne henstilling forstås ved:

a) »banker«: kreditinstitutter som defineret i Rådets direktiv 77/780/EØF (6) og enhver anden finansiel institution som defineret i artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 3604/93 (7), hvis virksomhed består i aktiviteter i relation til omregning af betalinger og konti og veksling af sedler og mønter, samt vekselbureauer og postkontorer

b) »national valutaenhed«: valutaenheden i en deltagende medlemsstat, som denne enhed defineres på dagen før starten på tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union; ved »den nationale valutaenhed« forstås i denne henstilling den nationale valutaenhed i den medlemsstat, hvor den bank, der foretager omregningen, er beliggende

c) »deltagende medlemsstater«: de medlemsstater, der indfører den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten

d) »omregning«: ændring af denominationen af et monetært beløb fra den nationale valutaenhed til euroenheden og omvendt til omregningskursen i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1103/97

e) »euroenhed«: valutaenheden af euroen som omhandlet i artikel 2, andet punktum i udkastet til Rådets forordning om indførelse af euroen

f) »overgangsperiode«: det tidsrum, der begynder den 1. januar 1999 og slutter den 31. december 2001;

g) »slutfase«: det tidsrum, der begynder den 1. januar 2002 og slutter senest den 30. juni 2002; tidsrummets længde kan variere fra den ene deltagende medlemsstat til den anden på de vilkår, der er anført i udkastet til Rådets forordning om indførelse af euroen

h) »omregningskurs«: den uigenkaldeligt fastlåste omregningskurs, der vedtages af Rådet for valutaen i hver deltagende medlemsstat i henhold til traktatens artikel 109 L, stk. 4, første punktum

i) »indgående betalinger«: betalinger modtaget til kreditering af en betalingsmodtagers konto

j) »udgående betalinger«: betalinger effektueret ved debitering af en betalingsordregivers konto

k) »konto«: alle former for konti i en bank (som defineret i litra a)), bl.a. indlåndskonti, kontokuranter, realkreditlånekonti og værdipapirkonti.

Artikel 2

Standard for god praksis

Bankerne bør i overensstemmelse med artikel 4 gennemføre en standard for god praksis vedrørende gebyrfri omregning, som bør omfatte:

a) Praksis, som Kommissionen anser for at være lovpligtig:

i) gebyrfri omregning af indgående betalinger fra den nationale valutaenhed til euroenheden og omvendt i overgangsperioden

ii) gebyrfri omregning af konti fra den nationale valutaenhed til euroenheden ved overgangsperiodens udløb

iii) beregning af samme gebyr for tjenesteydelser i euroenheden som for identiske tjenesteydelser i den nationale valutaenhed.

b) Anden anbefalet praksis:

i) gebyrfri omregning af udgående betalinger fra den nationale valutaenhed til euroenheden og omvendt i overgangsperioden

ii) gebyrfri omregning af konti fra den nationale valutaenhed til euroenheden i overgangsperioden

iii) gebyrfri veksling for kunder (dvs. kontohavere) af »husholdningsbeløb« i nationale sedler og mønter til eurosedler og -mønter i slutfasen. Bankerne bør på gennemsigtig måde kvantificere »husholdningsbeløb« på grundlag af beløbsstørrelse og hyppighed.

Artikel 3

Gennemsigtighed

1. Ved enhver omregning mellem en national valutaenhed og euroenheden og omvendt og ved enhver veksling af pengesedler og mønter fra en deltagende medlemsstat bør bankerne klart og tydeligt vise, at omregningskurserne er blevet anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1103/97, og angive omregningskursen adskilt fra eventuelle gebyrer af enhver art, der måtte være beregnet.

2. Beregner bankerne gebyrer for omregning og veksling, der ikke er omfattet af artikel 2, eller gennemfører bankerne ikke en eller flere af bestemmelserne i artikel 2, litra b), bør de give kunderne klar og gennemsigtig oplysning om disse gebyrer for omregning og veksling ved:

a) på forhånd (ex ante) og skriftligt at oplyse om de gebyrer for omregning og veksling, som de agter at anvende, og

b) efterfølgende (ex post) på kontoudskriften eller ethvert andet middel, der benyttes til at kommunikere med kunden, særskilt at oplyse om de gebyrer for omregning og veksling, der er blevet anvendt. Sådanne oplysninger bør klart godtgøre over for kunden, at omregningskurserne er blevet anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1103/97, og skal angive eventuelle gebyrer for omregning og veksling adskilt fra omregningskursen og andre gebyrer af enhver art, der måtte være anvendt.

Artikel 4

Gennemførelse

1. Bankerne bør gennemføre standarden for god praksis senest den 1. januar 1999 og tidligere for artikel 3's vedkommende, hvis dette er teknisk muligt.

2. Bankerne bør snarest muligt inden den 1. januar 1999 oplyse deres kunder om, hvorvidt og i hvilket omfang de agter at gennemføre standarden for god praksis.

3. Gennemførelsen af standarden for god praksis bør meddeles offentligheden på en sådan måde, at det godtgøres, at bankerne overholder standarden, f.eks. i form af:

a) adfærdskodekser

b) bestemmelser i en national overgangsplan

c) visning af et »omregningssymbol«, der tilkendegiver, at bankerne overholder standarden for god praksis. En ordning for tildeling af ret til at vise et »omregningssymbol« bør udarbejdes på nationalt plan af de implicerede parter, hvis og når det anses for hensigtsmæssigt.

Artikel 5

Andre anbefalede foranstaltninger

Kommissionen opfordrer medlemsstaternes kompetente myndigheder til at gøre sig overvejelser om, hvorledes der bedst sikres gebyrfri veksling af sedler og mønter denomineret i den nationale valutaenhed i rimelige beløbsstørrelser og med rimelig hyppighed til sedler og mønter denomineret i euroenheden i slutfasen for forbrugere, der ikke har en bankkonto.

Artikel 6

Afsluttende bestemmelser

Medlemsstaterne opfordres til at støtte gennemførelsen af denne henstilling.

Artikel 7

Adressater

Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og til bankerne og deres sammenslutninger.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. april 1998.

På Kommissionens vegne

Yves-Thibault DE SILGUY

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 162 af 19. 6. 1997, s. 1.

(2) EFT C 236 af 2. 8. 1997, s. 8.

(3) Se side 29 i denne Tidende.

(4) Rapport fra ekspertgruppen om bankgebyrer for omregning til euroen, »Euro Paper« nr. 14.

(5) KOM(1998) 61 endelig udg.

(6) EFT L 322 af 17. 12. 1977, s. 30.

(7) EFT L 332 af 31. 12. 1993, s. 4.