*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 8. februar 1983

om den britiske regerings stoette til ejere af fiskefartoejer i 1980 og 1981

(Den engelske tekst er den eneste autentiske)

(83/315/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 100/76 af 19. januar 1976 om den faelles markedsordning for fiskerivarer (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3443/80 (2), saerlig artikel 26, samt Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 (3), som fra den 1. juni 1982 traadte i stedet for forordning (EOEF) nr. 100/76, saerlig artikel 28,

efter i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Den britiske regering gav ved skrivelse af 17. september 1980 og 4. maj 1981 fra Den britiske faste Repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber i henhold til EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3, Kommissionen meddelelse om, at den havde til hensigt i 1980 at yde en saerlig stoette til ejere af fiskefartoejer, indregistreret i Det forenede Kongerige;

denne stoette blev ydet som et direkte tilskud til ejere af fiskefartoejer alene i forhold til disses laengde; ansoegerne skulle for at kunne modtage stoetten vaere ejere af fartoejet den 7. august 1980, og fartoejerne skulle vaere indregistreret og udstyret til fiskeri paa denne dato samt mellem den 1. januar og 7. august 1980 have udfoert er bestemt minimum af fiskeri;

tilskuddet androg mellem 275 £ for fartoejer paa mindre end 35 fod og 30 745 £ for vartoejer paa over 190 fod; stoetten blev ydet, uden at der stilledes betingelser for dens anvendelse eller for, til hvilket formaal fartoejet senere blev anvendt; der blev bevilget ca. 14 mio £ til stoetten;

den britiske regering har angivet flere grunde for ydelsen af stoetten; den har saaledes foerst og fremmest anfoert, at den ugunstige situation paa markedet for fiskerivarer i sommeren 1980 og stigningen i produktionsomkostningerne samt indfoerelsen af foranstaltningerne til bevaring af ressourcerne truede en betydelig del af den britiske flaades fortsatte eksistens; den understregede endvidere, at den oenskede at undgaa en anarkistisk afvikling af denne flaade saa kort tid foer revisionen af den faelles fiskeripolitik, der paa det tidspunkt var berammet til udgangen af 1980; endelig fremhaevede den britiske regering den betydning, som fiskeriet har for visse egne i Det forenede Kongerige, der allerede er haardt ramt af arbejdsloesheden, samt de sociale foelger, som en stigning af arbejdsloesheden utvivlsomt vil faa;

den britiske regering udelukkede i sin meddelelse af 17. september 1980, at denne stoette ville blive forlaenget ud over finansaaret 1980/81; imidlertid gav den i medfoer af EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3, ved skrivelse af 29. april 1981 fra sin faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber Kommissionen meddelelse om, at den havde til hensigt i 1981 at yde en stoette svarende til den, den havde ydet i 1980; bevillingerne til denne fornyede stoette androg 25 mio £;

den britiske regering begrundede denne forlaengelse med den fortsatte forvaerring af markedet og den deraf foelgende risiko for den britiske fiskeriflaades overlevelse;

den saaledes vedtagne stoette for 1980 og 1981 henhoerer i medfoer af naevnte artikel 26 og 28 i forordning (EOEF) nr. 100/76 og (EOEF) nr. 3796/81 under EOEF-traktatens artikel 92, 93 og 94;

Kommissionen har efter en indledende undersoegelse fundet, at stoetten var en finansiel stoette, som blev ydet uden nogen forpligtelse fra modtagernes side og som sandsynligvis ikke ville bidrage til paa varig maade at forbedre disses situation, at den havde en betydelig direkte indflydelse paa konkurrencen og samhandelen

mellem medlemsstaterne, og at den foelgelig var uforenelig med faellesmarkedet i medfoer af traktatens artikel 92; Kommissionen besluttede derfor at indlede proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, og den har med henblik herpaa ved skrivelse af 1. juli 1980 opfordret den britiske regering til at fremsaette sine bemaerkninger;

de omhandlede foranstaltninger blev imidlertid ivaerksat inden proceduren foerte til en endelig afgoerelse, og den britiske regering har saaledes overtraadt bestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3;

II

den britiske regering har i sit svar til Kommissionen af 30. september 1981 gjort opmaerksom paa, at de paagaeldende foranstaltninger forekommer den noedvendige og berettigede med henblik paa at bevare strukturen i den britiske fiskeriflaade og undgaa dens afvikling som foelge af, at der ikke kan opnaas enighed om en revision af den faelles fiskeripolitik; den har yderligere fremhaevet, at saafremt stoetten ikke blev ydet, ville der vaere risiko for, at de fartoejer, til hvilken den ville kunne ydes, ville forsvinde, endog inden reformen af den faelles fiskeripolitik fandt sted;

flere medlemsstater og flere interesserede parter har fremsendt deres bemaerkninger til Kommissionen; visse af den deler Kommissionens synspunkt; andre medlemsstater finder, at den manglende faelles fiskeripolitik er grunden til, at medlemsstaterne indfoerer stoetteforanstaltninger for at undgaa en forvaerring af den nuvaerende situation; flere erhvervsorganisationer udtrykker oenske om, at stoetten til fiskeriet harmoniseres inden for Faellesskabet;

III

den paagaeldende stoette er en direkte finansiel stoette og har saaledes umiddelbar indflydelse paa modtagernes produktionsomkostninger og giver dem en klar fordel over for andre faellesskabsfiskere;

samhandelen inden for Faellesskabet med fiskerivarer til konsum er betydelig og udgoer ca. 30 % af de samlede landinger af konsumfisk i Faellesskabet som helhed; det britiske fiskerimarked er fra aar til aar blevet stadig mere aabent for import fra de ni oevrige medlemsstater; denne import svarede i 1980 til 16 % af de britiske fiskeres samlede landinger mod 6 % i 1975;

de britiske myndigheders henvisning til, at Raadet ikke har truffet afgoerelse om revision af den faelles fiskeripolitik, er ikke en gyldig begrundelse for ydelsen af national stoette;

IV

det fremgaar af ovenstaaende, at den af den britiske regering i 1980 og 1981 indfoerte stoette vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller risikere at fordreje konkurrencen, jf. EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1;

i medfoer af EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1, er stoette, der svarer til de kriterier, der er omhandlet deri, principielt uforenelig med faellesmarkedet; i stk. 3, der omhandler de eneste undtagelser herfra, der er relevante for det foreliggende tilfaelde, fremhaeves det, at stoetten skal vaere i Faellesskabets interesse og ikke til fordel for en bestemt sektor i en medlemsstat; disse undtagelsesbestemmelser skal fortolkes snaevert ved undersoegelsen af enhver planlagt regional eller sektorbestemt stoetteordning eller af hvert enkelt tilfaelde af anvendelse af generelle stoetteordninger; undtagelse kan kun indroemmes, saafremt Kommissionen kan fastslaa, at stoetten er noedvendig for gennemfoerelsen af et af de maal, der er omhandlet i naevnte bestemmelser;

indroemmes der saadanne undtagelser for stoette, uden at en saadan modydelse kan fastslaas, er det ensbetydende med at give samtykke til begraensning i samhandelen mellem medlemsstaterne og til fordrejning af konkurrencen til skade for Faellesskabet og derigennem indroemme visse medlemsstater uberettigede fordele;

det har i det foreliggende tilfaelde ikke kunnet fastslaas, at en saadan modydelse foreligger, og den britiske regering har ikke kunnet begrunde og Kommissionen ikke kunnet paavise, at den paagaeldende stoette opfylder betingelserne for anvendelse af en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3;

der er klart ikke tale om stoette til fremme af udviklingen i visse omraader, hvorfor traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), ikke kan anvendes, for saa vidt angaar de regionale aspekter;

stoetten udgoer ikke et betydeligt projekt af faellesskabsinteresse og vil ikke kunne afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den britiske oekonomi; traktatens artikel 92, stk. 3, litra b, finder foelgelig ikke anvendelse; en stoette til ejerne af fiskefartoejer, der ydes alene i forhold til fartoejernes laengde, er, da den udelukkende tjener til midlertidigt at lette modtagernes finansielle situation, en driftsstoette uden varig virkning paa strukturforholdene, og Kommissionen har principielt altid modsat sig saadanne former for stoette, idet de saedvanligvis ikke i sig selv opfylder betingelserne for at falde ind under undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3 c), idet de ikke vil kunne fremme udviklingen af visse erhvervsgrene, som kraevet i denne bestemmelse;

Kommissionen har i sin meddelelse til Raadet af 25. maj 1978 om sin politik med hensyn til stoette til enkelte sektorer, klart givet udtryk for, at der til ydelse af midlertidig stoette til afhjaelpning af de sociale og arbejdsmarkedsmaessige foelger af en krise boer knyttes maalsaetninger for omstrukturering af den paagaeldende sektor og betingelser om, at modtagerne traeffer forholdsregler for at lette disse maalsaetningers gennemfoerelse; dette er ikke tilfaeldet for saa vidt angaar den paagaeldende stoette;

det fremgaar af ovenstaaende, at den paagaeldende stoette ikke opfylder betingelserne for at falde ind under en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den ekstraordinaere stoette til ejere af fiskefartoejer, som den britiske regering har vedtaget for 1980 og 1981 er uforenelig med faellesmarkedet i medfoer af EOEF-traktatens artikel 92. En saadan stoette kan ikke laengere ydes.

Artikel 2

Det forenede Kongerige giver inden en maaned fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, som den har truffet for at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Det forenede Kongerige.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. februar 1983.

Paa Kommissionens vegne

Giorgios CONTOGEORGIS

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 20 af 28. 1. 1976, s. 1.

(2) EFT nr. L 359 af 31. 12. 1980, s. 13.

(3) EFT nr. L 379 af 31. 12. 1981, s. 1.