Afgørelse om nedsættelse af et midlertidigt undersøgelsesudvalg (96/C 7/01)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, herunder navnlig artikel 138 C,

- der henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, herunder navnlig artikel 20 B,

- der henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, herunder navnlig artikel 107 B,

- der henviser til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionens afgørelse af 19. april 1995 om de nærmere vilkår for udøvelse af Europa-Parlamentets undersøgelsesbeføjelse (1),

- der henviser til forretningsordenens artikel 136,

- der henviser til den vedføjede anmodning fra over >NUM>1/

>DEN>4

af dets medlemmer om nedsættelse af et midlertidigt undersøgelsesudvalg til at undersøge påstande om overtrædelser eller om fejl eller forsømmelser i forbindelse med proceduren for fællesskabsforsendelser,

- der henviser til Formandskonferencens forslag af 7. december 1995 om denne anmodning.

1. beslutter at nedsætte et midlertidigt undersøgelsesudvalg til at undersøge påstande om overtrædelser eller om fejl eller forsømmelser i forbindelse med proceduren for fællesskabsforsendelser;

2. beslutter, at det midlertidige undersøgelsesudvalg skal forelægge en beretning for Parlamentet inden for en frist på tolv måneder efter offentliggørelsen af denne afgørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende;

3. beslutter, at dette midlertidige undersøgelsesudvalg skal være sammensat af 17 medlemmer.

(1) EFT nr. L 113 af 19. 5. 1995, s. 2.

BILAG

ANMODNING OM NEDSÆTTELSE AF ET MIDLERTIDIGT UNDERSØGELSESUDVALG, DER SKAL UNDERSØGE PÅSTANDE OM OVERTRÆDELSER ELLER OM FEJL ELLER FORSØMMELSER I FORBINDELSE MED FÆLLESSKABSFORSENDELSESORDNINGEN (i overensstemmelse med Formandskonferencens afgørelse af 7. december 1995)

Undertegnede medlemmer anmoder i medfør af EF-traktatens artikel 138 C om nedsættelse af et undersøgelsesudvalg, der skal undersøge tilfælde af overtrædelser eller af fejl eller forsømmelser i forbindelse med gennemførelsen af fællesskabsretten for så vidt angår den nuværende fællesskabsforsendelsesordning. Med henblik herpå fremlægger de følgende:

1. FORMÅLET MED UNDERSØGELSEN

1.1. Fællesskabsforsendelsesordningen

Som anført i Kommissionens beretning for 1994 (1) om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser - »bekæmpelse af svig« (kapitel 1, afsnit 5) indebærer proceduren for fællesskabsforsendelse, at varer kan sendes fra et sted til et andet inden for EU's område under toldmyndighedernes kontrol. De er fritaget for told og afgifter og kan ikke indrømmes begunstigelser i henhold til nogen anden foranstaltning under fællesskabspolitikken.

Proceduren forudsætter, at der som hovedansvarlig udpeges en fysisk eller juridisk person, der har til opgave at kautionere for de toldafgifter eller andre afgifter, der forfalder i tilfælde af uregelmæssigheder, og at frembyde varerne i forsvarlig stand på bestemmelsestoldstedet inden for den fastsatte frist. Såfremt forsendelsen er forløbet forskriftsmæssigt, ophører den hovedansvarliges forpligtelser hermed.

I tilfælde af uregelmæssigheder derimod opkræves de herefter forfaldne toldafgifter og andre afgifter hos ophavsmanden til overtrædelsen, hvis denne har kunnet identificeres. Hvis ikke, påhviler betalingen den hovedansvarlige. Skulle denne ikke være i stand til at opfylde sin forpligtelse, søges der i sidste instans fyldestgørelse i den stillede kaution.

1.2. De nuværende problemer

Kommissionen mener i dette dokument, at forsendelsesordningen er blevet et særligt mål for de kriminelle netværk, som ønsker at udvikle svigagtige transaktioner. I denne forbindelse frembyder forsendelsen af varer, der er pålagt høje afgifter (cigaretter eller andre produkter, der finansieres over den fælles landbrugspolitik) en klar risiko. Dette er endvidere også blevet konstateret af Rådet i forbindelse med dets beslutning af 23. november 1995 (2) om datamatisering af forsendelsesprocedurerne.

I henhold til Kommissionen består svig hovedsagelig i følgende:

- at varerne ikke frembydes på bestemmelsestoldstedet, men bringes i fri omsætning i Fællesskabet uden betaling af told og afgifter;

- at de tolddokumenter, der vitterliggør, at varerne er blevet frembudt på bestemmelsestoldstedet, forfalskes; dette sker ved hjælp af stjålne eller falske stempler.

I disse tilfælde er der tale om uregelmæssigheder, eftersom varerne indføres og bringes i omsætning på fællesskabsmarkedet, uden at de behørige toldafgifter eller andre afgifter betales.

1.3. Det midlertidige undersøgelsesudvalgs opgave

Kommissionen er stærkt foruroliget over dette fænomen og vedtog den 29. marts 1995 (3) en meddelelse om svig i forbindelse med forsendelsesproceduren, forudsete løsninger og fremtidsperspektiver. Også Revisionsretten har beskæftiget sig med dette problem; dens analyse og resultaterne heraf figurerer i dens årsberetning om regnskabsåret 1994. Disse to dokumenter rejser dog snarere spørgsmål, end de giver svar, navnlig hvad angår arten og omfanget på dette område af fejl eller forsømmelser i forbindelse med gennemførelsen af fællesskabsretten.

Det pågældende midlertidige undersøgelsesudvalg bør derfor have til opgave at undersøge, om disse påstande har noget på sig, og hvilke følger dette vil få for de berørte administrationer, for i givet fald at kunne fremsætte henstillinger som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i afgørelse af 19. april 1995 (4) truffet af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om de nærmere vilkår for udøvelse af Europa-Parlamentets undersøgelsesbeføjelse samt i artikel 136, stk. 10, i Parlamentets forretningsorden (5).

2. DETALJERET BEGRUNDELSE

I ovennævnte dokumenter præciserer Kommissionen (afsnit 4.2) og Revisionsretten (punkt 1.48), at de nationale administrationer er ansvarlige for kvaliteten af den administrative kontrol og forvaltningen af ordningen, samtidig med at de dog konstaterer, at kvaliteten af denne kontrol til stadighed er faldet i de seneste år.

Det er navnlig denne mangelfulde administrative kontrol, der har forårsaget fremkomsten af dette omfattende og voksende fænomen med svig til skade for Fællesskabet.

Årsagerne til, at kvaliteten af den pågældende administrative kontrol er faldet meget stærkt, kan opdeles i følgende tre kategorier af påstande:

2.1. Forsinkelser/tolerance i forbindelse med manglende overholdelse af fristerne

- virksomhederne skal indlevere varer og dokumenter til toldkontoret på bestemmelsesstedet inden for fastsatte frister (f.eks. 20 dage for lufttransport, 45 dage for søtransport); disse frister synes imidlertid i praksis ikke at blive overholdt eller sanktioneret;

- undersøgelsesprocedurerne vedrørende operationer, som henstår uafgjort, indledes ikke på et tilstrækkeligt tidligt tidspunkt, hvilket resulterer i, at svig ofte konstateres på et meget sent tidspunkt;

- den sene indlevering til toldkontoret på afsendelsesstedet af retureksemplaret bevirker en ophobning af ikke-færdigbehandlede dokumenter. I visse tilfælde forekommer forsinkelserne i forbindelse med oversendelse af dossierer mellem toldkontorer at være så store, at de frister, som er fastsat i fællesskabsreglerne, ikke længere kan overholdes uden en indsats for at indhente det forsømte i betragtning af de akkumulerede forsinkelser.

2.2. Dårlig forvaltning af ordningen

- undersøgelsesprocedurerne gennemføres ikke som den behørige prioritet og med den nødvendige nøjagtighed, eftersom medlemsstaternes administrationer ikke prioriterer transitkontrollen tilstrækkeligt højt;

- disse staters anvendelse af reglerne og de eksisterende administrative bestemmelser synes ikke altid at blive varetaget således, at der sikres en god forvaltning;

- overvågningen af indgange til og afgange fra lagrene forekommer undertiden at være fuldstændig utilstrækkelig.

2.3. Meddelelser og bestemmelser i forbindelse med inddrivelse af beløbene

- for de egne indtægters vedkommende er de beløb, som medlemsstaterne i medfør af Rådets forordning (EØF/Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 (6) om gennemførelse af ordningen for Fællesskabernes egne indtægter har indberettet for tilfælde af svig eller uregelmæssigheder, fortsat meget utilstrækkelige, ca. en tredjedel af beløbet for kendt svig;

- de inddrevne beløb er også minimale;

- der er fastsat sanktioner i de gældende fællesskabsbestemmelser (hvis definition og gennemførelse er fastlagt i medlemsstaternes nationale lovgivninger), men de anvendes så godt som aldrig;

- i øvrigt bliver kun en lille procentdel af de indberettede tilfælde i medfør af ovennævnte forordning genstand for retsforfølgelse.

Med hensyn til disse tre anklagepunkter, som i sig selv allerede er meget sammenhængende og væsentlige, synes de pågældende beretninger fra Revisionsretten og Kommissionen dog ikke at præcisere, hvorfor sådanne mangler og tilfælde af svig eller forsømmelser, ja endog overtrædelser af de relevante bestemmelser i fællesskabsretten finder sted og fortsætter med at vokse i omfang i årenes løb.

3. DET MIDLERTIDIGE UNDERSØGELSESUDVALGS MANDAT

Dette midlertidige undersøgelsesudvalg vil således blive nedsat for at klarlægge arten af og årsagerne til disse tilfælde af svig eller forsømmelser hos de nationale kompetente myndigheder med det svig i forbindelse med transitproceduren og overtrædelse af fællesskabsretten, som følger deraf.

Udvalget vil også anbefale forbedringer vedrørende opsporing og forebyggelse af svig, beskyttelse af Fællesskabets økonomiske og finansielle interesser og inddrivelse af de skyldige beløb.

Udvalget kommer navnlig til at behandle følgende:

- oprindelsen til krisen i transitsystemet

- manglerne og hullerne i procedurerne

- foranstaltninger til forbedring af procedurerne

- supplerende foranstaltninger, der skal træffes allerede nu

- foranstaltninger, som er truffet, eller som skal træffes for at inddrive de mistede beløb og straffe de personer, der overtræder bestemmelserne.

4. DET MIDLERTIDIGE UNDERSØGELSESUDVALGS MANDATS VARIGHED

Det midlertidige undersøgelsesudvalg afgiver beretning inden for en frist på tolv måneder fra offentliggørelsen af Europa-Parlamentets beslutning om udvalgets nedsættelse.

(1) KOM(95) 0098.

(2) EFT nr. C 327 af 7. 12. 1995, s. 2.

(3) KOM(95) 0108.

(4) EFT nr C 113 af 19. 5. 1995, s. 2.

(5) EFT nr. L 293 af 7. 12. 1995, s. 1.

(6) EFT nr. L 155 af 7. 6. 1989, s. 1.