KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 25. november 1999

om den støtteordning, Portugal har indført til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug og til fremme af svineproduktionen

(meddelt under nummer K(1999) 4861)

(Kun den portugisiske udgave er autentisk)

(2000/200/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for svinekød(1) og Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for fjerkrækød(2), som ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94(3) og (EF) nr. 2916/95(4), særlig artikel 21 og 19,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger(5), og

ud fra følgende betragtninger:

I

Sagsforløb

(1) Ved det portugisiske lovdekret nr. 146/94 af 24. maj 1994 blev der oprettet en kreditlinje (kapitel I) til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug og en kreditlinje (kapitel II) til fremme af svineproduktionen. Dette lovdekret blev offentliggjort i Portugals officielle tidende(6).

(2) Da Kommissionen ikke, således som det er fastsat i traktatens artikel 88, stk. 3, havde modtaget nogen meddelelse fra de portugisiske myndigheder om den pågældende statsstøtte, anmodede den i et brev af 26. november 1996 de portugisiske myndigheder om senest 15 hverdage efter datoen for brevet af bekræfte støtteordningens eksistens, dens iværksættelse og dens eventuelle budgetmæssige virkninger samt om at give en nærmere beskrivelse af den ene af kreditlinjerne. Ved brev af 23. december 1996 bekræftede de portugisiske myndigheder eksistensen af lovdekret nr. 146/94 om statsstøtte i form af kreditlinjer til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug og til fremme af svineproduktionen. De pågældende foranstaltninger blev derfor opført som støttesag NN 65/97 i registeret over ikke-anmeldt støtte.

(3) Ved brev af 23. maj 1997, registreret den 27. maj 1997, sendte Portugals faste repræsentation ved Den Europæiske Union de oplysninger, som Kommissionen havde anmodet om i brev af 26. november 1996 og 5. maj 1997.

(4) Ved brev af 10. oktober 1997 meddelte Kommissionen Portugal, at den havde besluttet at indlede den procedure, der er fastsat i traktatens artikel 88, stk. 2, over for de pågældende foranstaltninger. I samme brev opfordrede Kommissionen Portugal til at fremsætte bemærkninger hertil senest en måned efter datoen for det nævnte brev.

(5) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren i traktatens artikel 88, stk. 2, blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(7). Kommissionen opfordrede de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de pågældende støtteforanstaltninger senest en måned efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

(6) Portugal fremsatte sine bemærkninger ved brev af 13. januar 1998.

(7) De øvrige interesserede parter fremsatte ingen bemærkninger.

II

Detaljeret beskrivelse af foranstaltningerne

(8) Lovdekret nr. 146/94 af 24. maj 1994 har til formål at imødegå de alvorlige strukturelle vanskeligheder i sektoren for jordløst intensivt husdyrbrug. Denne sektor er ikke støtteberettiget under de operationelle programmer, der medfinansieres af EUGFL, Udviklingssektionen. Lovdekretet omhandler to foranstaltninger: en kreditlinje for svine-, fjerkræ- og kaninproducenter og en kreditlinje for svineproducenter, der anvender avlssystemer med lukkede besætninger.

Kreditlinje til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug

(9) Kreditlinjen til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug har til formål at:

- gøre det muligt for støttemodtagerne at forhandle med kreditinstitutterne om en omlægning af lån, der er optaget med henblik på husdyrbrug, og som kan dokumenteres ved henvisning til investeringer mellem 1. januar 1985 og 31. december 1993 i modernisering af anlæg, sundhedsforanstaltninger og miljøbeskyttelse

- stille midler til rådighed for disse producenter, således at de kan afvikle deres gæld til leverandører for køb af investeringsgoder i perioden 1. januar 1992 til 31. december 1993.

(10) Støtten er ydet i form af rentegodtgørelse for banklån. Disse lån har en maksimal løbetid på fem år, og tilbagebetalingen påbegyndes det andet år. Rentegodtgørelsen er variabel og gradvist faldende fra det første år (første år 60 %, andet år 45 % og tredje år 30 %). Fra det fjerde år ydes der ikke længere rentegodtgørelse. Rentegodtgørelserne beregnes i forhold til referencesatsen på 13 %, således som den er fastsat i lovdekret nr. 359/89 af 18. november 1989(8).

(11) Loftet for det samlede lånebeløb er på 28 mia. PTE.

Kreditlinje til fremme af svineproduktionen

(12) Denne kreditlinje er oprettet for at stille finansielle midler til rådighed til erhvervelse af produktionsfaktorer (mellemliggende forbrug).

(13) Støtten er ydet i form af rentegodtgørelse for banklån. Disse lån har en maksimal løbetid på fire år og afdrages hvert år. Godtgørelserne, som udtrykkes i procent af rentesatserne for de optagne lån, varierer fra år til år og er gradvist aftagende fra det første år (første år 10 %, andet år 8 %, tredje år 6 % og fjerde år 4 %).

(14) Loftet for det samlede lånebeløb er på 7,632 mia. PTE.

III

Begrundelse for indledning af proceduren efter traktatens artikel 88, artikel 2

(15) Kommissionens begrundelse for at indlede procedure efter traktatens artikel 88, stk. 2, kan opsummeres på følgende måde:

(16) Hvad angår kreditlinjen til gældssanering i sektoren for intensivt husdyrbrug, vurderede Kommissionen, at denne foranstaltning, i henhold til de fællesskabsrammebestemmelser(9), der anvendtes på det pågældende tidspunkt, ikke opfyldte betingelserne for at blive betragtet som støtte til redning eller omstrukturering af kriseramte virksomheder. Punkt 2.2 i disse bestemmelser gav medlemsstaterne mulighed for at anvende de særlige regler, Kommissionen har fastsat for denne form for støtte i landbrugssektoren.

(17) Anvendelsen af de særlige regler for omstrukturering af virksomheder i landbrugssektoren kræver, at der opfyldes tre betingelser: støtten skal vedrøre investeringer, der er foretaget på et tidligere tidspunkt; støtten (eventuelt kombineret med tidligere støtte til disse investeringer) må ikke overstige visse satser, og virksomhederne skal dokumentere, at de er rentable, men risikerer at gå konkurs.

(18) Kommissionen mente, at den portugisiske kreditlinje respekterede den første betingelse, men ikke de sidste to.

(19) Hvad angår kreditlinjen til fremme af svineproduktionen, mente Kommissionen ikke, at den anvendtes til investeringer, men derimod til kortfristede lån ("driftslån"), da der var tale om støtte til erhvervelse af produktionsfaktorer. Den pågældende foranstaltning opfyldte ikke det vigtigste krav, der var gældende fællesskabspraksis på det pågældende tidspunkt, nemlig at låneperioden højest måtte være et år.

IV

Kommentarer fra Portugal

(20) Portugals regering fremsatte ved brev af 13. januar 1998 sine kommentarer til de foranstaltninger, der er beskrevet i afsnit III.

(21) De portugisiske myndigheders generelle holdning var den, at den pågældende støtte udgjorde landets eneste foranstaltning til fordel for sektoren for intensivt husdyrbrug, som befandt sig i en vanskelig situation, der navnlig skyldtes tre forhold:

- den hurtige åbning af grænserne for landbrugsprodukter og store prisfald som følge af det markedspres, importen medførte

- den høje bankrente, navnlig i landbrugssektoren

- høje foderpriser på grund af tørke (og efterfølgende dårlig høst) i 1993 og perifer beliggenhed i forhold til de øvrige medlemsstater.

De portugisiske myndigheder tilføjede, at situationen for det intensive husdyrbrug ikke blev forbedret på trods af støtten. Portugal var i 1993 selvforsynende, men importerer nu 20 % af det nationale forbrug i den pågældende sektor.

Kreditlinje til gældssanering i sektoren for intensivt husdyrbrug

(22) De portugisiske myndigheder understreger, at Kommissionen erkender, at støttebeløbet "er lavere end de maksimumsatser, Kommissionen normalt tillader". Portugal mener i den sammenhæng, at Kommissionens holdning er uklar, når den vurderer, at maksimumsatserne ikke blev respekteret, da støtten blev ydet, fordi det efterfølgende blev konstateret, at maksimumsatserne var overskredet. Ifølge de portugisiske myndigheder rejser Kommissionen det formelle spørgsmål om det nøjagtige tidspunkt for registreringen af overskridelsen af grænserne i stedet for det grundlæggende spørgsmål om overholdelse af maksimumgrænserne.

(23) Kommissionen konkluderede, at støtteordningen ikke overholder sektorgrænserne under Kommissionens forordning (EF) nr. 950/97(10). I henhold til de portugisiske myndigheder synes Kommissionen at anvende de sektorgrænser, der er fastsat i denne forordning, på landbrugsbedrifterne med henvisning til, at de indgår i strukturpolitikken for landbruget. Ifølge de portugisiske myndigheder skal dette krav ikke anvendes, da det ikke indgår i rammebestemmelserne.

(24) Hvad angår virksomhedernes rentabilitet, peger de portugisiske myndigheder på, at Kommissionens kriterier kun vedrører rentabilitet, og at det ikke præciseres, om der er tale om økonomisk eller finansiel rentabilitet. De nævnte myndigheder mener endvidere ikke, det kan antages, at bankernes sagsbehandling udelukkende er begrænset til virksomhedernes finansielle situation.

Kreditlinje til fremme af svineproduktionen

(25) Kommissionen har ikke modtaget kommentarer fra Portugal til denne foranstaltning.

V

Vurdering af støtteforanstaltningerne

Anvendelse af traktatens artikel 87, stk. 1

(26) I henhold til artikel 21 i forordning (EØF) nr. 2759/75 og artikel 19 i forordning (EØF) nr. 2777/75 anvendes traktatens artikel 92 og 94 (nu artikel 87 og 89) på fremstilling og afsætning af de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i disse forordninger.

(27) I henhold til artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet.

(28) Fællesskabets produktion af kød og andre produkter, der er fremstillet af svin, fjerkræ og kaniner er på 22,31 mio. tons(11). Den portugisiske produktion af kød og andre produkter, der er fremstillet af svin, fjerkræ og kaniner, udgør 0,54 mio. tons. Der er en betydelig samhandel med disse produkter mellem EU og Portugal. I 1997 importerede Portugal således 75900 tons af disse produkter fra de andre medlemsstater og eksporterede 4100 tons. Eksporten havde en værdi på 6,0 mio. EUR og importen en værdi på 160,5 mio. EUR.

(29) De omhandlede foranstaltninger kan derfor påvirke handelen med produkter, der er fremstillet af svin, fjerkræ og kaniner, mellem medlemsstaterne, idet støtten begunstiger producenterne i en medlemsstat i forhold til de andre medlemsstaters producenter. Foranstaltningerne har en direkte og umiddelbar indvirkning på virksomhedernes produktionsomkostninger inden for sektoren for intensivt husdyrbrug i Portugal. De giver dem derfor en økonomisk fordel i forhold til øvrige medlemsstaters virksomheder, der ikke har adgang til en tilsvarende støtte. Følgelig fordrejer eller truer de med at fordreje konkurrencevilkårene.

(30) På grundlag af ovenstående bør de pågældende foranstaltninger betragtes som statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1.

Mulige undtagelser under traktatens artikel 87

(31) Der kan indrømmes undtagelser fra uforenelighedsprincippet i artikel 87, stk. 1.

(32) De undtagelser fra denne uforenelighed, der er fastsat i artikel 87, stk. 2, kan imidlertid tydeligvis ikke anvendes i dette tilfælde og blev heller ikke gjort gældende af de portugisiske myndigheder.

(33) De undtagelser, der er fastsat i artikel 87, stk. 3, skal fortolkes restriktivt ved evaluering af støtteprogrammer for regioner eller sektorer eller ved anvendelse af generelle støtteordninger. Der kan kun indrømmes undtagelser, når Kommissionen kan konkludere, at støtten er nødvendig for at sikre, at et af de mål, der er opstillet, nås. Hvis der blev gjort undtagelser i forbindelse med støtte, som ikke kan medvirke til at sikre dette, ville det svare til, at man tillod forstyrrelser af samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencefordrejning uden berettigelse i forhold til EF's interesser. Desuden ville virksomhederne i nogle medlemsstater herved uretmæssigt blive mere fordelagtigt stillet end andre virksomheder.

(34) I henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

(35) Støtten skal vurderes på baggrund af denne bestemmelse.

Kreditlinje til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug

(36) Kommissionen undersøgte i første omgang, om denne kreditlinje var i overensstemmelse med EF's rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(12), som var gældende på tidspunktet for tildelingen af støtten og ved indledningen af den procedure, der er fastsat i artikel 88, stk. 2 i traktaten. Disse bestemmelser er imidlertid blevet ændret ved nye rammebestemmelser(13), der har været i kraft siden 1. januar 1998. Af hensyn til retssikkerheden foretages evalueringen af foranstaltningen med henblik på den endelige beslutning efter de kriterier, som var gældende på tidspunktet for indledningen af proceduren i artikel 88, stk. 2 i traktaten.

(37) Punkt 2.2 i rammebestemmelserne fra 1994 gjorde det muligt for de medlemsstater, som ønskede det, at anvende de særlige regler, der var fastsat af Kommissionen for denne type støtte til landbrugssektoren. Portugal meddelte ikke Kommissionen, hvilke kriterier landet havde til hensigt at anvende ved gennemgangen af foranstaltningerne.

(38) Ved Kommissionens sagsbehandling bør der derfor tages hensyn til alle aspekter i forbindelse med de pågældende rammebestemmelser, herunder rednings- og omstruktureringsstøtte og de særlige regler for landbrugssektoren.

(39) Redningsstøtte skal:

- bestå af tilførsel af likviditet i form af lånegarantier eller lån til normal markedsrente

- være begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at sikre virksomhedens fortsatte beståen (f.eks. dækning af lønudgifter, rutinemæssige leverancer, osv.)

- kun ydes i det tidsrum, der er nødvendigt for at få fastlagt de fornødne og gennemførlige saneringsforanstaltninger (normalt ikke over seks måneder)

- være begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og ikke have uacceptable virkninger for industrien og landbruget i andre medlemsstater.

(40) Kommissionen er ikke i besiddelse af oplysninger, der gør det muligt at kontrollere, om de betingelser, der er fastsat i anden og fjerde indrykning i punkt 39, er opfyldt. Den mener imidlertid ikke, at støtten opfylder de øvrige kriterier.

(41) Med hensyn til det krav, der er angivet i den første indrykning, er den subsidierede minimumsrentesats (40 % ×13 % = 5,2 %) meget lavere end den EF-referencesats, der anvendtes i Portugal i løbet af 1994 (15,33 %, dvs. rentesatsen for støtte med regionalt sigte(14)). Hertil kommer, at støtteperioden (tre år) er meget længere end den normale periode på seks måneder, der er gældende i henhold til EF's regler.

(42) Den pågældende kreditlinje opfylder derfor ikke de EF-krav, der er gældende for redningsstøtte til kriseramte virksomheder.

(43) Kommissionen mener ikke, at de generelle regler for støtte til omstrukturering af kriseramte virksomheder gælder i det foreliggende tilfælde, fordi de kræver fastlæggelse og gennemførelse af en omstruktureringsplan for de støttemodtagende virksomheder. Denne plan skal indeholde strenge krav til genetablering af rentabiliteten - herunder reduktion af kapaciteten i sektorer med overkapacitet og betydelige bidrag fra støttemodtagerne til omstruktureringen og undgåelse af negative virkninger for konkurrenterne - og disse krav blev ikke opfyldt af de portugisiske myndigheder.

(44) De gennemgåede lovgivningsbestemmelser omhandler i intet tilfælde udarbejdelse af omstruktureringsplaner for virksomhederne, som kan gøre dem rentable på lang sigt. Selvom sektoren lider under strukturel overkapacitet i EF, er der tilsyneladende heller ikke blevet truffet foranstaltninger med henblik på at begrænse kapaciteten. De portugisiske myndigheder har endvidere på intet tidspunkt anmodet om en analyse af de iværksatte foranstaltninger på baggrund af de generelle kriterier, der anvendes på støtte til omstrukturering af kriseramte virksomheder.

(45) Kommissionen evaluerede derfor støttens lovlighed på grundlag af de særlige regler, jf. punkt 2.2 i rammebestemmelserne fra 1994, for omstrukturering af kriseramte virksomheder i landbrugssektoren, hvilket er Kommissionens praksis i forbindelse med en sådan støtte til denne sektor(15). Anvendelsen af disse regler skal garantere, at en sådan saneringsstøtte kun ydes til landbrugsvirksomheder, der principielt er rentable, men som på grund af udefrakommende begivenheder er kommet ud i finansielle vanskeligheder i forbindelse med gennemførelse af en foranstaltning, som skal sikre en varig forbedring af landbrugsstrukturerne (investering).

(46) De særlige regler er følgende:

- Støtten skal vedrøre lån, som er optaget med henblik på finansiering af investeringer, der allerede er foretaget

- Den kumulerede subventionsækvivalent for eventuel støtte bevilliget på det tidspunkt, hvor lånene blev optaget, og den nye støtte må ikke overstige de satser, der normalt tillades af Kommissionen, dvs. 35 % for investeringer i den primære landbrugsproduktion (eller 75 % i ugunstigt stillede områder, jf. artikel 21, stk. 2, i forordning (EF) nr. 950/97 og 55 % for investeringer i forarbejdning eller afsætning af landbrugsprodukter (eller 75 % i mål 1-områderne), der ikke er udelukket på grund af de sektorbegrænsninger, der er fastsat af Kommissionen. De nuværende sektorbegrænsninger er dem, der er fastsat i rammebestemmelserne for statsstøtte vedrørende investering i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter(16)

- Støtten skal ydes i forlængelse af en justering af rentesatserne for nye lån, der er foretaget under hensyn til renteudviklingen - og må i så fald ikke overstige udgifterne som følge af denne justering - eller den skal vedrøre landbrugsbedrifter, som er økonomisk sunde, navnlig i de tilfælde, hvor de økonomiske byrder i forbindelse med de eksisterende lån gør, at landbrugsbedrifterne risikerer insolvens og eventuelt konkurs.

(47) Hvad angår det krav, der er omhandlet i første indrykning i punkt 46, var adgangen til kreditlinjen begrænset til virksomheder, der havde optaget lån i tilknytning til deres økonomiske aktiviteter og til investeringer, der blev foretaget i en given periode, for at dække finansielle omkostninger, som hidrørte herfra. Disse investeringer vedrører modernisering af faciliteter og beskyttelse af dyresundhed og miljø. Kommissionen anser derfor dette krav for at være opfyldt.

(48) Hvad angår kravet i anden indrykning i punkt 46, skal den pågældende medlemsstat kunne dokumentere, at den kombinerede effekt af den ydede omstruktureringsstøtte og støtte, der eventuelt tidligere er ydet til gennemførelse af investeringen, ikke overstiger de gældende maksimumsatser (generelt 35 %, men 75 % i ugunstigt stillede landbrugsområde). Eftersom støtteberettigelsen under kreditlinjen blev begrænset til landbrugsvirksomheder, anvendes maksimumsatserne for forarbejdningsvirksomheder ikke.

(49) Med hensyn til omfanget af den støtte, der er ydet under denne kreditlinje, skal det erindres, at den nationale støtte ydes i form af rentegodtgørelse. I henhold til den metode, der normalt anvendes af Kommissionen, andrager nettosubventionsækvivalenten for rentegodtgørelsen, således som den er fastsat i lovdekret nr. 146/94, 21,8 %, hvis der tages udgangspunkt i den nuværende forskel mellem de faktisk anvendte rentesatser og en kommerciel referencesats. Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen har beregnet subventionsækvivalenten ikke kun på basis af rentegodtgørelsen målt i procent i forhold til den referencesats på 13 %, som anvendes af de portugisiske myndigheder, men også på basis af differencen mellem denne sats og den EF-referencesats (for regionalstøtte), som var gældende på datoen for ydelsen af støtten (15,33 %).

(50) Da Kommissionen ved indledningen af den procedure, der er fastsat i artikel 88, stk. 2 i traktaten, gjorde opmærksom på, at støtten var lavere end de maksimumsatser, den normalt tillader, henviste den kun til støttedelen af kreditlinjen og ikke til den kumulerede effekt af kreditlinjens støttedel og eventuel tidligere ydet investeringsstøtte, som skal andrage mindre end 35 % af de samlede omkostninger (75 % i forbindelse med ugunstigt stillede landbrugsområder).

(51) De portugisiske myndigheder oplyste, at i henhold til en undersøgelse ligger al den støtte, der er bevilliget til virksomheder i ugunstigt stillede områder under denne kreditlinje, inden for de 75 %, der er fastsat som øverste grænse for den kumulerede subventionsækvivalent i ugunstigt stillede områder, og 87 % af den støtte, der er bevilliget i henhold til denne kreditlinje, ligger inden for de 35 %, der er fastsat som øverste grænse for den kumulerede subventionsækvivalent i ugunstigt stillede landbrugsområder.

(52) Da de portugisiske myndigheder ikke fremlagde de tekniske detaljer vedrørende den nævnte undersøgelse, kan Kommissionen hverken vurdere, om den er repræsentativ, eller om bestemmelsen er blevet tilsidesat. Dog har den på baggrund af oplysninger fra de portugisiske myndigheder kunnet konstatere, at grænserne ikke blev respekteret i 13 % af tilfældene i ikke-ugunstigt stillede landbrugsområder.

(53) Kommissionen mener derfor, at hvis der skal foretages en ex post-analyse for at vurdere, om denne grænse er blevet overholdt, bør det nødvendigvis konkluderes, at denne øvre grænse ikke var et kriterium for godkendelse af støtten. Ved gennemførelsen af foranstaltningen blev denne øvre grænse således ikke respekteret i 13 % af de godkendte tilfælde i ikke-ugunstigt stillede landbrugsområder.

(54) Kommissionen godkendte imidlertid de portugisiske myndigheders argument, ifølge hvilket der med de dagældende særlige regler for omstrukturering af virksomheder inden for den primære landbrugsproduktion normalt ikke blev taget hensyn til sektorgrænser for investering under forordning (EF) nr. 950/97.

(55) Kommissionen mener på grundlag af ovenstående ikke, at det krav, der er anført i anden indrykning i punkt 46, er opfyldt i de tilfælde, hvor den kumulerede subventionsækvivalent for den ydede investeringsstøtte og den omhandlede kreditlinje overstiger de maksimumsbeløb, virksomhederne var berettiget til at modtage under de særlige regler for omstrukturering af kriseramte virksomheder i landbrugssektoren.

(56) For at opfylde kravet i tredje indrykning i punkt 46 skal foranstaltningen anvendes på landbrugsbedrifter, der kan fremlægge rentabilitetsgarantier.

(57) De portugisiske myndigheder oplyste i første omgang, at eftersom der var tale om en foranstaltning til omlægning af banklån, havde de antaget, at kontrollen af rentabilitetsgarantien havde fundet sted automatisk i forbindelse med bankernes sagsbehandling forud for ydelsen af lånene.

(58) Kommissionen mener i overensstemmelse med sin faste praksis ikke, at de finansielle institutters sagsbehandling forud for ydelse af et konsolideringslån generelt kan erstatte en evaluering af virksomhedernes rentabilitet i henhold til EF-rammebestemmelserne eller de særlige regler for landbrugssektoren. Den sagsbehandling, der gennemføres af bankerne, tager i første række sigte på at vurdere, om det på baggrund af virksomhedernes finansielle situation kan antages, at lånet tilbagebetales forskriftsmæssigt. Dette forudsætter naturligvis, at virksomheden er rentabel, men anvendelsen af dette kriterium er ikke tilstrækkeligt til at sikre, at virksomheden er rentabel i henhold til rammebestemmelserne eller de særlige regler for landbrugssektoren.

(59) Kommissionen erkender imidlertid, at der er praktiske problemer forbundet med at evaluere landbrugsbedrifternes langsigtede økonomiske rentabilitet. Under de omstændigheder kan den finansielle rentabilitet være en god indikator for den økonomiske rentabilitet. Det kan med rimelighed antages, at kun et meget lille antal af de virksomheder, der er finansielt rentable, ikke også vil være økonomisk rentable.

(60) I henhold til dette tredje kriterium skal Kommissionen ved sin vurdering også tage hensyn til årsagen til virksomhedernes finansielle vanskeligheder. Støtte til virksomheder, der er kriseramte, selvom de er rentable, er ikke forenelig med fællesmarkedet, medmindre de finansielle problemer skyldes udefrakommende faktorer og ikke selve driften af virksomhederne.

(61) På grundlag af de oplysninger, der er fremlagt af de portugisiske myndigheder, kan det konkluderes, at årsagerne til landbrugsbedrifternes vanskeligheder hovedsagelig er udefrakommende, herunder fjernelsen af toldbarriererne, der fandt sted tidligere end planlagt i tiltrædelsesakten for Portugal, de høje rentesatser i landbrugssektoren samt de høje råvarepriser efter tørken i 1993. Det fremgår af oplysningerne, at virksomhedernes økonomiske vanskeligheder i de fleste tilfælde skyldes udefrakommende faktorer.

(62) Kommissionen konkluderer derfor, at kriteriet vedrørende de støttemodtagende virksomheders rentabilitet i tredje indrykning i betragtning 46 er opfyldt for denne foranstaltnings vedkommende.

(63) Kommissionen konkluderer, at kreditlinjen til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug ikke opfylder de særlige regler for omstrukturering af kriseramte virksomheder i landbrugssektoren i tilfælde, hvor den kumulerede subventionsækvivalent for den ydede støtte og kreditlinjen overstiger de maksimumsbeløb, virksomhederne var berettiget til at modtage i henhold til de særlige regler, der gælder for omstrukturering af kriseramte virksomheder i landbrugssektoren.

Kreditlinje til fremme af svineproduktionen

(64) Da dette er en foranstaltning, der har til formål at lette producenternes erhvervelse af produktionsfaktorer (navnlig foder og andre driftsomkostninger), bør denne kreditlinje betragtes som et lån for det pågældende produktionsår.

(65) Da lånet blev ydet, var Kommissionens praksis ikke at modsætte sig statsstøtte, der blev ydet i form af kortfristede rentelettede lån til landbrugssektoren ("driftslån"), hvis de havde en løbetid på ikke over et år, og lånet ikke var begrænset til et produkt eller en enkelt operation. I henhold til denne praksis anvendes der ikke lofter for støtteintensiteten inden for grænserne af de støtteberettigede omkostninger, og de enkelte modtagere kan årligt få fornyet deres rentelettede lån.

(66) I 1996 vedtog Kommissionen en meddelelse om statsstøtte til kortfristede lån med rentegodtgørelse i landbrugssektoren ("driftslån")(17). På grund af problemer med anvendelsen heraf blev den ophævet af Kommissionen den 18. juni 1997.

(67) Denne ophævelse havde til følge, at Kommissionens tidligere politik på dette område blev taget i brug på ny. Den 2. oktober 1997, da proceduren i artikel 88, stk. 2, i traktaten, blev iværksat, var de gældende regler således dem, der er defineret i betragtning 65. Ved en efterfølgende beslutning truffet af Kommissionen blev EF-rammebestemmelserne igen sat i kraft den 30. juni 1998.

(68) Der ydes med den pågældende kreditlinje støtte i form af rentetilskud ved banktransaktioner vedrørende driftslån (med en nettosubventionsækvivalent på 3,1 %). En sådan støtte kan i henhold Kommissionens fastlagte praksis på området ikke anses for at være forenelig med fællesmarkedet, da den periode, der er omfattet af rentetilskuddet (fire år), langt overstiger den maksimalt tilladte periode (et år) i sådanne tilfælde.

(69) Da der ikke findes et andet retsgrundlag, på hvilket denne kreditlinje kan godkendes, må den betragtes som driftsstøtte, der er i strid med Kommissionens faste praksis med hensyn til statsstøtte (dom af 8. juni 1995 afsagt af Retten i Første Instans i sagen Siemens mod Kommissionen, T-459/93(18)). Da der er tale om en form for statsstøtte, der ifølge sin karakter ikke har til formål at skabe bæredygtig udvikling i den pågældende sektor eller region, har sådanne foranstaltninger til direkte følge, at produktionsvilkårene for de heraf omfattede virksomheder forbedres i forhold til andre virksomheder i samme sektor i Den Europæiske Union, der ikke modtager en tilsvarende støtte.

Konklusion

(70) Hvad angår undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), for støtte til fremme af den økonomiske udvikling af visse regioner eller erhvervsgrene, konkluderer Kommissionen på grundlag af ovenstående og i lyset af de gældende EF-regler, at den omhandlede støtte kan ændre vilkårene for samhandelen på en måde, der strider mod den fælles interesse.

(71) Der skal også tages hensyn til det forhold, at støtten vedrører produkter, der er omfattet markedsordninger, og at medlemsstaterne har begrænsede muligheder for at gribe ind i anvendelsen af disse ordninger, som udelukkende er EF's kompetenceområde. I henhold til EF-domstolens faste retspraksis (jf. bl.a. dom af 26. juni 1979 i sag 177/78, Pigs and Bacon(19)) skal de fælles markedsordninger betragtes som fuldstændige og udtømmende ordninger, der ikke giver medlemsstaterne beføjelse til at vedtage foranstaltninger, der udgør undtagelser herfra eller griber ind i dem.

(72) Den pågældende støtte må derfor anses for at være i strid med EF's regler og er følgelig ikke omfattet af undtagelserne i artikel 87, stk. 3.

VII

Konklusioner

(73) Da Kommissionen ikke blev underrettet om de støtteforanstaltninger, der er omhandlet i denne beslutning, i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3, er de anvendt ulovligt, dvs. uden at afvente Kommissionens beslutning om, hvorvidt de var forenelige med fællesmarkedet.

(74) Af ovennævnte årsager er de endvidere uforenelige med fællesmarkedet, da de er omfattet af traktatens artikel 87, stk. 1, men ikke falder ind under nogle af de undtagelser, der er omhandlet i samme artikels stk. 2 og 3.

(75) I tilfælde af støtteforanstaltningers uforenelighed med fællesmarkedet skal Kommissionen anvende den mulighed, den har i henhold til Domstolens dom af 12. juli 1973 i sag 70/72, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland(20), bekræftet ved dom af 24. februar 1987 i sag 310/85, Deufil mod Kommissionen(21), dom af 20. september 1990 i sag C-5/89, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland(22), og kræve af medlemsstaten, at en del af eller hele den støtte, der er ydet ulovligt, tilbagebetales. Dette krav om tilbagebetaling er også omhandlet i artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 2. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(23). Tilbagebetalingen er nødvendig for at genetablere den tidligere situation og annullere fordele, modtagerne af den ulovlige støtte havde fra tidspunktet for udbetalingen af støtten.

(76) Kreditlinjen til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug kunne have været anset som forenelig med fællesmarkedet, hvis grænserne i de særlige omstruktureringsregler for virksomheder var blevet overholdt. Under hensyn hertil skal støtten kræves tilbagebetalt i de 13 % af tilfældene i ikke-ugunstigt stillede landbrugsområder, hvor disse grænser blev overskredet.

(77) Hvad angår kreditlinjen til fremme af svineproduktionen, skal den ydede støtte tilbagebetales fuldt ud.

(78) Tilbagebetalingen af støtten skal ske i overensstemmelse med portugisisk lov. Det tilbagebetalingspligtige beløb skal indeholde rente, der beregnes for perioden fra støttens ydelse til tilbagebetalingen. Renten beregnes på grundlag af markedsrenten og den sats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte(24).

(79) Denne beslutning berører ikke de konsekvenser, som Kommissionen eventuelt drager med hensyn til finansiering af den fælles landbrugspolitik under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

1. Den kreditlinje til gældssanering af virksomheder i sektoren for intensivt husdyrbrug, som er omhandlet i kapitel I i lovdekret nr. 146/94 af 24. maj 1994, er uforenelig med fællesmarkedet i tilfælde, hvor støtten samt den modtagne investeringsstøtte overstiger 35 % i ikke-ugunstigt stillede landbrugsområder.

2. Den kreditlinje til fremme af svineproduktionen, som er omhandlet i kapitel II i lovdekret nr. 146/94 af 24. maj 1994, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

Portugal skal ophæve de støtteordninger, der er omhandlet i artikel 1.

Artikel 3

1. Portugal træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for, at støttemodtagerne tilbagebetaler den ulovligt udbetalte støtte, der er omhandlet i artikel 1.

2. Tilbagebetalingen skal ske i overensstemmelse med national lov. De beløb, der tilbagebetales, skal indeholde renter, der er beregnet fra det tidspunkt, hvor de blev udbetalt til brugerne, og frem til den faktiske tilbagebetaling. Renterne beregnes på grundlag af den referencesats, der anvendes til beregning af subventionsækvivalenten for regionalstøtte.

Artikel 4

Portugal underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Den Portugisiske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. november 1999.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 1.

(2) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 77.

(3) EFT L 349 af 31.12.1994, s. 105.

(4) EFT L 305 af 19.12.1995, s. 49.

(5) EFT C 83 af 18.3.1998, s. 5.

(6) Diário da República, Serie I-A, n.o 120 af 24. maj 1994.

(7) Se fodnote 5.

(8) Den nationale referencesats er i øjeblikket 8 %.

(9) EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12.

(10) EFT L 142 af 2.6.1997, s. 1.

(11) Kilde: Eurostat 1997.

(12) Se fodnote 9.

(13) EFT C 283 af 19.9.1997, s. 2.

(14) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9.

(15) Tilsvarende sager: N 904/95, N 21/96, N 864/96 og N 813/97.

(16) EFT C 29 af 2.2.1996, s. 4.

(17) EFT C 44 af 16.2.1996, s. 2.

(18) Sml. 1995 II, s. 1675.

(19) Sml. 1979, s. 2161.

(20) Sml. 1973, s. 813.

(21) Sml. 1987, s. 901.

(22) Sml. 1990 I, s. 3437.

(23) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(24) Se fodnote 14.