RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 2819/94 af 17. november 1994 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af kaliumpermanganat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12, 14 og 15,

under henvisning til forslag fra Kommissionen fremlagt efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE (1) Proceduren blev foerst indledt ved en meddelelse offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2). I november 1986 godtog Kommissionen ved afgoerelse 86/589/EOEF (3) bl.a. et pristilsagn afgivet af eksportoeren i Den Kinesiske Folkerepublik i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af kaliumpermanganat.

(2) Efter at eksportoeren i Den Kinesiske Folkerepublik misligholdt tilsagnet, trak Kommissionen sin godtagelse af tilsagnet tilbage og paalagde igen en midlertidig antidumpingtold ved forordning (EOEF) nr. 360/88 (4) og besluttede (5) at genoptage antidumpingundersoegelsen vedroerende importen af kaliumpermanganat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. Raadet indfoerte ved forordning (EOEF) nr. 1531/88 (6) en endelig antidumpingtold paa importen af kaliumpermanganat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. Tolden fastsattes til det hoejeste af foelgende to beloeb: forskellen mellem et beloeb paa 2,25 ECU og prisen pr. kg, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, eller 20 % af denne pris pr. kg, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

(3) Efter offentliggoerelsen i december 1992 (7) af en meddelelse om det forestaaende ophoer af de gaeldende foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om en fornyet undersoegelse fra Det Europaeiske Raad for Sammenslutninger af Kemiske Industrier (CEFIC) paa vegne af producenter, hvis samlede produktion haevdedes at udgoere hele produktionen i Faellesskabet af kaliumpermanganat.

(4) Ved en meddelelse offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (8) bekendtgjorde Kommissionen derefter, at undersoegelsen af de gaeldende antidumpingforanstaltninger blev genoptaget.

(5) Kommissionen underrettende den eksportoer og de importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og de producenter i Faellesskabet, der havde indgivet klagen, og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(6) Alle producenter i Faellesskabet, der havde indgivet klage, besvarede spoergeskemaet og tilkendegav deres mening skriftligt.

(7) Hverken den kinesiske regering, eksportoeren i Den Kinesiske Folkerepublik, de forbundne importoerer, som Kommissionen vidste fandtes i Faellesskabet, eller nogen ikke-forbunden importoer besvarende spoergeskemaet.

(8) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en afgoerelse. Den normale vaerdi maatte fastlaegges paa grundlag af hjemmemarkedspriserne i et tilsvarende land (se betragtning 29). Der blev derefter aflagt kontrolbesoeg hos:

- klagende producenter i Faellesskabet:

- Chemie AG (Tyskland)

- Industrial Química del Nalón (Spanien)

- referencelandet:

- Carus Chemical Company, Ottawa, Illinois, USA.

(9) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. juli 1992 til 30. juni 1993 (undersoegelsesperioden).

B. DEN OMHANDLEDE VARE OG SAMME VARE (10) Den vare, som klagen vedroerer, og for hvilken den genoptagne undersoegelse er indledt, er kaliumpermanganat henhoerende under KN-kode 2841 60 10 (foer 1992 var KN-koden ex 2841 60 00). Den er identisk med den vare, der var genstand for den tidligere undersoegelse, og som blev paalagt endelig antidumpingtold.

(11) Kaliumpermanganat er et staerkt oxidationsmiddel og anvendes i behandlingen af drikke- og spildevand, i kemisk produktion og forarbejdning, akvakultur, til metalraffinering og rensning af metaloverflader, som desinfektionsmiddel paa landbrugs- og veterinaeromraadet, til roeggasrensning, deodorisering af procesgas, blegning og saerlig behandling i tekstilindustrien, lugtreduktion, radioaktiv dekontaminering, rensning af gasturbinemotorer, fremstilling af printkort og luftrensning i undervandsbaade.

Varen kan fremstilles i tre kvaliteter, nemlig teknisk, fritflydende og farmaceutisk. Alle kvaliteter fremstilles ved samme produktionsproces, udviser samme kemiske egenskaber og er udskiftelige ved enhver anvendelse. Materialet henregnes til en bestemt kvalitet i henhold til efterspoergslen og efter at have gennemgaaet de forskellige noedvendige analyser.

(12) Undersoegelsen viste, at den vare, der fremstilles og saelges af producenterne i Faellesskabet paa faellesskabsmarkedet, i sine kemiske egenskaber er identisk med den kaliumpermanganat, der importeres fra Den Kinesiske Folkerepublik. Den anses derfor for at vaere samme vare som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 (i det foelgende benaevnt »grundforordningen«).

C. ERHVERVSGRENEN I FAELLESSKABET (13) Indtil 1990 var der kun en producent i Faellesskabet. Den anden producent (producenten i den tidligere Tyske Demokratiske Republik) blev en del af erhvervsgrenen i Faellesskabet ved foreningen af Tyskland.

For den tyske producent indebar foreningen grundlaeggende institutionelle aendringer i retning mod markedsoekonomi. Fra begyndelsen af den oekonomiske, monetaere og sociale union den 1. juli 1990 maatte den tilpasse sig markedsforhold. Den var en del af den tidligere koncern »VEB Chemiekombinat Bitterfeld« og udbydes nu til privatisering af det tyske statslige holdingselskab »Treuhandanstalt«.

I tidsrummet forud for den formelle forening (1. juli til 2. oktober 1990) var retsforskrifterne paa faellesskabsplan for samhandelen med den tidligere Tyske Demokratiske Republik orienteret i retning af fri adgang for faellesskabsvarer til Den Tyske Demokratiske Republik og en tilsvarende adgang for dette lands varer til Faellesskabet (Raadets forordning (EOEF) nr. 1794/90 (9). Ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1795/90 (10) blev den tidligere Tyske Demokratiske Republik anset for at vaere en del af Faellesskabet. Med den formelle forening den 3. oktober 1990 blev den tidligere Tyske Demokratiske Republik en del af Faellesskabet.

Alle tyske producenter har derfor siden 1. juli 1990 vaeret en del af erhvervsgrenen i Faellesskabet. De producenter, der har indgivet klagen, fremstiller Faellesskabets samlede produktion af kaliumpermanganat. De udgoer derfor erhvervsgrenen i Faellesskabet efter artikel 4, stk. 5, i grundforordningen.

D. DEN NUVAERENDE SITUATION PAA FAELLESSKABSMARKEDET (14) For at fastslaa, om de gaeldende foranstaltningers udloeb igen ville foere til skade eller risiko for skade, var det foerst noedvendigt at undersoege den nuvaerende oekonomiske situation for erhvervsgrenen i Faellesskabet.

Produktion

(15) Den samlende produktion i Faellesskabet af kaliumpermanganat faldt med 74 % fra 1989 til undersoegelsesperioden. Dette tal er paavirket af den tyske producents tilpasning til markedsforholdene, der i vidt omfang fandt sted i loebet af et enkelt aar (1990 til 1991). Faellesskabserhvervsgrenens produktion faldt imidlertid med 52 % fra 1991 til undersoegelsesperioden.

Produktionskapacitet og udnyttelsesgrad

(16) Kapaciteten laa stabilt paa 7 500 tons om aaret. Udnyttelsesgraden faldt fra 75,8 % i 1989 til 33,9 % i undersoegelsesperioden.

Salg

(17) Faellesskabserhvervsgrenens salg paa faellesskabsmarkedet faldt med naesten 50 % fra 1989 til undersoegelsesperioden. Dette er mere end nedgangen i forbruget paa 36 % i naevnte periode.

Lagerbeholdninger

(18) Lagerbeholdningerne faldt fra 1 132 tons i 1989 til 785 tons i undersoegelsesperioden med et hoejdepunkt i 1991 paa 1 349 tons. Dette fald skyldtes salg fra lagerbeholdningerne; desuden indstillede erhvervsgrenen i Faellesskabet produktionen i visse perioder i 1992 og i undersoegelsesperioden.

Beskaeftigelse

(19) Lagerbeholdningerne blev saaledes nedbragt paa bekostning af beskaeftigelsen, der faldt med 37,3 % fra 1989 til undersoegelsesperioden. 70 % af dette fald kunne tilskrives overgangssituationen i den oestlige del af Tyskland. Disse tal omfatter dog ikke midlertidige afskedigelser og nedsat arbejdstid, der blev indfoert for at udfylde stilstandsperioder i fabrikkerne.

Forbruget i Faellesskabet og faellesskabserhvervsgrenens markedsandel

(20) Det aabenbare forbrug paa faellesskabsmarkedet baseret paa importen og omfanget af faellesskabserhvervsgrenens salg faldt fra 4 459 tons i 1989 til 2 641 tons i undersoegelsesperioden, hvilket svarer til et fald paa 41 %. De statistiske oplysninger fra 1989 til 1991 omfatter »andre manganater«, der udgoer 14 % af den import, der er registreret under KN-kode 2841 60 00. Disse justerede importtal for aarene 1989 til 1991 giver et ajourfoert fald i forbruget paa 36 %.

Faldet i faellesskabserhvervsgrenens salg (se betragtning 17) var hoejere end markedets svind og foerte derfor til et tab af markedsandel for erhvervsgrenen paa 7,8 procentpoint.

Prisudvikling

(21) Nettosalgspriserne steg i gennemsnit med 6,8 % fra 1990 til undersoegelsesperioden. Dette tal er imidlertid paavirket af den saerlige og enestaaende udvikling i forbindelse med foreningen af Tyskland (se betragtning 13). Siden da har den tyske producent maattet tilpasse sig markedsoekonomiske forhold, og den haevede sine priser med mere end 12 % fra et udgangspunkt, som var meget lavere end det, der eksisterede paa faellesskabsmarkedet, indtil faellesskabserhvervsgrenens priser i undersoegelsesperioden laa paa samme niveau. I modsaetning hertil oplevede den anden faellesskabsproducent, der ikke var paavirket af saadanne forhold, et loebende prisfald paa 13 % fra 1990 til undersoegelsesperioden. Det kan derfor konkluderes, at markedspriserne i Faellesskabet som helhed har vaeret faldende.

Rentabilitet

(22) Paa grund af den tyske producents saerlige situation (se betragtning 13) foreligger der ingen gennemsnitlig fortjenst- eller tabsmargen for 1989. Faellesskabsproducenternes gennemsnitlige tabsmargen var paa 1,8 % i 1990. Denne tabsmargen naaede 15,1 % i undersoegelsesperioden. EF-producenterne kunne ikke genvinde rentabiliteten, idet der blev solgt med tab fra 1990 til undersoegelsesperioden.

Investeringer

(23) I over fem aar har erhvervsgrenen i Faellesskabet kun investeret mindre beloeb i udskiftninger og mindre forbedringer af enkelte dele af fabrikkerne. Paa grund af stilstandsperioderne (se betragtning 18) blev der slidt mindre paa produktionsfaciliteterne end ved normale produktionsforhold. Mere betydelige beloeb, der investeredes af Chemie AG (producenten i det oestlige Tyskland) i undersoegelsesperioden, var noedvendige for at oege produktiviteten. For at forberede privatiseringen blev den tidligere koncern opdelt og omstruktureret, hvilket foerte til, at tidligere integrerede kemiske processer blev adskilt. Investeringerne skete med henblik paa at erstatte disse tabte indre forbindelser. Dette foerte imidlertid ikke til oeget produktivitet eller effektivitet.

Konklusion

(24) Det konkluderedes derfor, at erhvervsgrenen i Faellesskabet til trods for de gaeldende foranstaltninger fortsat udviser klare tegn paa oekonomiske vanskeligheder. Erhvervsgrenen i Faellesskabet oplevede et betydeligt fald i salget saavel i omfang som i makedsandel. Denne udvikling har i forbindelse med fortsatte tabsgivende salg og prisfald kraftigt paavirket produktionen og beskaeftigelsen.

E. DE BEROERTE EKSPORTOERERS ADFAERD (25) Det var ogsaa noedvendigt at undersoege de beroerte eksportoerers adfaerd. Mangelen paa samarbejde fra den kinesiske regering, den kinesiske eksportoer og alle kendte importoerer (betragtning 7) gjorde imidlertid enhver praecis vurdering vanskelig.

Maengde og markedsandel for importen fra Den Kinesiske Folkerepublik

(26) Importen fra Den Kinesiske Folkerepublik steg fra 433 tons i 1989 til 448 tons i undersoegelsesperioden. Dette er i modsaetning til udviklingen i forbruget (betragtning 20), der faldt betydeligt.

Udtrykt i markedsandel steg importen fra Kina fra 9,7 % i 1989 til 16,9 % i undersoegelsesperioden.

Den reelle markedsandel var imidlertid naesten helt sikkert stoerre. Statistikkerne rapporterede om import fra tredjelande, der ikke eller kun i meget begraenset omfang fremstiller samme vare. For eksempel er der noteret import fra Nordkorea, hvor der tilsyneladende ikke findes nogen produktion. Paa samme maade maa stoerstedelen af den import, der i statistikken angives at komme fra Indien, have en anden oprindelse, da de tre fabrikker, som det vides eksisterer i Indien, har en meget lille kapacitet paa mindre end 40 tons om aaret for hver fabrik, hvilket kun er 26 % af den maengde, der i henhold til Eurostat importeres fra Indien. Desuden beviste en toldundersoegelse i 1991, at kaliumpermanganat svigatigt var angivet som havende oprindelse i Hongkong eller Taiwan, selv om det blev fastslaaet, at der ikke fandtes nogen produktion i disse lande. Resultaterne af undersoegelsen fremgaar ikke af Eurostats statistikker.

Hvis den import fra Indien, Nordkorea og Taiwan, der mistaenkes for at have en anden oprindelse, derfor tilskrives Den Kinesiske Folkerepublik, ville markedsandelen i Faellesskabet naerme sig 40 %.

Salgspriser

(27) Det blev undersoegt, om den eksporterende producent underboed faellesskabsproducenternes priser i undersoegelsesperioden. Paa grundlag af oplysninger fra Eurostat laa cif-priserne for den kinesiske vare i undersoegelsesperioden 11,5 % under faellesskabsproducenternes priser.

Undersoegelsesresultaterne bekraeftede, at Eurostats priser for importen af kaliumpermanganat fra Kina til Faellesskabet ikke er i overensstemmelse med de faktiske priser, der opgives for den kinesiske vare. Klagerne fremlagde faktisk bevis for, at de reelle priser for den kinesiske vare i undersoegelsesperioden var meget lavere end angivet af Eurostat. Til stoette herfor vedlagde de klagen pristilbud for de kinesiske vare til en gennemsnitlig cif-pris, der laa betydeligt under Eurostats tal. Tilskrivning af importen af samme vare af formodet kinesisk oprindelse, som faktisk er angivet som havende oprindelse i andre tredjelande (se betragtning 26), foerer desuden allerede til et lavere prisniveau for den kinesiske vare, da de gennemsnitlige priser for importen fra Indien (1,4 ECU/kg), Thailand (1,3 ECU/kg) og Hongkong (1,1 ECU/kg) er betydelig lavere end de priser, Eurostat opgiver for importen fra Kina.

Det blev saaledes konkluderet, at Eurostats tal ikke var et hensigtmaessigt grundlag for at beregne prisunderbuddet i det foreliggende tilfaelde, og at de faktiske underbud maa have vaert hoejere, end det fremgik af de statistiske oplysninger.

Konklusion

(28) Den kinesiske imports markedsandel steg, og prisunderbuddet fortsatte paa trods af den gaeldende antidumpingtold. Det ansaas derfor for noedvendigt at undersoege, om der fandt dumping sted, som bidrog til den forvaerrede situation for erhvervsgrenen i Faellesskabet, som er beskrevet ovenfor, og om udloebet af antidumpingtolden igen ville foere til fornyet dumping og skade.

F. FORNYET DUMPING I. Referenceland

(29) Den Kinesiske Folkerepublik er et land uden markedsoekonomi. Den normale vaerdi maatte fastsaettes paa grundlag af oplysninger indhentet i et land med markedsoekonomi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen. Klagerne foreslog USA til dette formaal.

Kommissonen var af den opfattelse, at den amerikanske vare i enhver henseende er mage til kaliumpermanganat fremstillet i Kina. Desuden er USA det stoerste marked paa verdensplan. Da kaliumpermanganat er en homogen vare, sikrede importen til USA, der udgjorde ca. 25-30 % af markedet i undersoegelsesperioden og en betydelig kapacitet i eksportlandene, at prisniveauerne stod i et rimeligt forhold til produktionsomkostningerne. Paa talrige anvendelsesomraader konkurrerer kaliumpermanganat desuden med andre oxidationsmidler saasom ozon og ren ilt, hvilket medvirker til at mindske priserne for kaliumpermanganat.

Desuden blev USA valgt som analogt land allerede i den oprindelige sag. Endelig er produktionen i andre lande ikke driftsklar (Brazilien) endnu ikke paabegyndt (Japan), kun af mindre omfang (Indien), naer ved at blive indstillet (Tjekkoslovakiet) eller befinder sig i lande uden markedsoekonomi (Den Russiske Foederation og Ukraine). USA var derfor stadig det eneste hensigtsmaessige og rimelige valg.

II. Normal vaerdi

(30) Den normale vaerdi blev fastlagt paa grundlag af de priser, hvortil kaliumpermanganat faktisk blev solgt i normal handel til forbrug paa det amerikanske marked.

Der blev ikke sondret mellem salg til distributoerer og salg til endelige forbrugere, da der ikke var nogen forskel i priserne. Den normale vaerdi blev derfor fastlagt paa grundlag af de vejede gennemsnitlige salg i undersoegelsesperioden.

III. Eksportpris

(31) I betragtning af det manglende samarbejde med den kinesiske producent/eksportoer og de forbundne importoerer, der vides at eksistere i Faellesskabet, maatte de tilgaengelige oplysninger anvendes i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen.

(32) Det blev undersoegt, om tallene fra Eurostat kunne anses for et grundlag, hvorpaa eksportpriserne kunne fastlaegges.

For saa vidt angaar den prognose, der var noedvendig for at fastlaegge, om der igen var tale om dumping, kunne der ikke tages hensyn til Eurostats tal. Disse tal var paavirket af aendringen i toldklassifikationerne og tillaeggelsen af import til tredjelande med ingen eller en meget lille produktion som omhandlet i betragtning 27. Denne kilde kunne derfor ikke benyttes til at beregne de priser, der ville blive anvendt for eksporten fra Kina til Faellesskabet, hvis tolden fik lov til at udloebe.

Med henblik paa fastlaeggelsen af eksportprisen blev der taget hensyn til de prisoplysninger, som blev forelagt af klagerne. Pristilbuddene blev anset for paalidelige. Det samme prisleje anvendes tilsyneladende for den kinesiske eksport til Marokko. Priserne for eksporten af den kinesiske vare til USA er hoejere, da de hoejst sandsynligt er paavirket af den antidumpingtold paa 128,9 %, som i 1991 blev paalagt importen af den kinesiske vare til USA.

(33) Prisoplysningerne bekraeftes af yderligere pristilbud og oplysninger om den pris, hvortil kinesisk kaliumpermanganat faktisk saelges. Klagerne var blevet anmodet om disse oplysninger og havde leveret dem. De viser, at de oprindelig afgivne pristilbud ikke var enestaaende, men led i en konsekvent prispolitik. Eksportoeren/producenten i Kina var bekendt med det prisleje, der var angivet i klagen, og havde lejlighed til at tilkendegive sin mening herom.

IV. Sammenligning

(34) Den normale vaerdi blev sammenlignet med eksportpriserne ab fabrik for kinesisk kaliumpermanganat. For saa vidt angaar Den Kinesiske Folkerepublik ansaas prisen ab fabrik for prisen ved den kinesiske graense i overensstemmelse med den saedvanlige fremgangsmaade for lande uden markedsoekonomi.

Med henblik paa at sikre en retfaerdig sammenligning blev den normale vaerdi justeret i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, litra a), i grundforordningen. Der blev foretaget fradrag for fragtomkostninger, emballering og saelgerloenninger. Eksportprisen blev ligeledes justeret, idet de skoennende omkostninger til soetransport og forsikring blev fratrukket.

V. Dumpingmargen

(35) Sammenligningen gav en dumpingmargen paa 1,26 ECU/kg.

G. GENTAGELSE AF SKADE (36) I betragtning af ovenstaaende og for at vurdere den sandsynlige virkning af udloebet af de gaeldende foranstaltninger blev der taget hensyn til foelgende:

(37) Varen fra Den Kinesiske Folkerepublik fandtes at blive solgt i Faellesskabet til priser, der laa betydeligt under faellesskabserhvervsgrenens priser, og fik derved en oeget markedsandel.

I. Virkningen af dumpingimporten

(38) Der blev fundet en klar sammenhaeng mellem udviklingen i faellesskabserhvervsgrenens markedsandel og den kinesiske imports markedsandel i henhold til de statistiske oplysninger. Faktisk mistede foerstnaevnte 7,8 procentpoint, mens sidstnaevnte vandt mindst 7 procentpoint mellem 1989 og undersoegelsesperioden til trods for de bestaaende antidumpingforanstaltninger. Det er indlysende, at denne import, der fandtes at vaere dumpingimport, er vedblevet med at skade erhvervsgrenen i Faellesskabet, og det kan derfor forventes, at udloebet af foranstaltningerne kun vil foere til yderligere forringelser for en allerede svaekket erhvervsgren i Faellesskabet.

(39) Desuden har den kinesiske eksportoer og producent nu vanskeligere adgang til det amerikanske marked paa grund af en hoejere antidumpingtold, som de amerikanske myndigheder indfoerte i 1991 (fra 39,0 % til 128,9 %). Dette vil uundgaaeligt oege presset paa faellesskabsmarkedet, hvis de nugaeldende foranstaltninger udloeber, da den kinesiske eksportoer og producent har kapacitet nok (ca. 5 000 til 6 000 tons om aaret) til at daekke hele efterspoergslen i Faellesskabet.

II. Virkningen af andre faktorer

(40) Det aabenbare forbrug af kaliumpermanganat i Faellesskabet faldt med 36 %. Erhvervsgrenen i Faellesskabet ville bedre kunne have tilpasset sig dette fald, hvis den ikke loebende var blevet paavirket af uhaederlige forretningsmetoder, hvilket burde have vaeret tilfaeldet, da der var antidumpingforanstaltninger i kraft. I stedet mistede erhvervsgrenen i Faellesskabet markedsandel, da importen af samme vare med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik til lave priser fortsatte og derved ikke muliggjorde den tilstraebte afhjaelpning.

Importen fra andre tredjelande end Den Kinesiske Folkerepublik faldt maalt i maengde fra 1 664 tons i 1989 til 1 023 tons i undersoegelsesperioden. Denne imports markedsandel forblev relativt stabil i den undersoegte periode og steg kun svagt til 38,7 %. Importen fra Indien, Hongkong og Taiwan, der havde en markedsandel paa over 23 %, kan imidlertid i hoej grad sandsynligvis tilskrives Den Kinesiske Folkerepublik (se betragtning 26). Importen fra USA har en markedsandel paa 15 %, men til et prisniveau der ligger betydeligt over det, der gaelder for importen fra Asien. Med undtagelse af importen fra Kina har importen derfor haft begraenset eller slet ingen indflydelse paa markedsforholdene for kaliumpermanganat. Under disse omstaendigheder fandtes det, at kun en meget begraenset del af importen fra andre lande end Kina kunne have bidraget til faellesskabserhvervsgrenens vanskelige situation, mens den kinesiske import saerskilt betragtet klart har vaeret en aarsag til denne vanskelige situation.

III. Konklusion

(41) I lyset af de nye resultater vedroerende dumping og skade blev det konkluderet, at ophoeret af de nugaeldende foranstaltninger ville foere til fornyet og endog forvaerret skade forvoldt af dumping, og at arten af disse foranstaltninger maa genovervejes for at tage hensyn til de nye resultater vedroerende dumping og skade.

H. FAELLESSKABETS INTERESSER (42) Formaalet med antidumpingforanstaltninger er i almindelighed at fjerne konkurrenceforvridning, der hidroerer fra dumpingmetoder, og derved genskabe en aaben og effektiv konkurrence paa faellesskabsmarkedet. Ved overvejelsen af Faellesskabets interesser er der blevet taget hensyn til Faellesskabets kaliumpermanganatindustris situation og til brugerne af kaliumpermanganat. I denne forbindelse mindes der desuden om, at indfoerelse af beskyttelsesforanstaltninger i den foregaaende undersoegelse ansaas for at vaere i Faellesskabets interesse.

(43) Erhvervsgrenen i Faellesskabet vil blive noedt til at indstille produktionen af kaliumpermanganat, hvis den ikke hurtigt genvinder markedsandele og rentabilitet. Dette vil ikke vaere muligt med det nuvaerende pristryk, som vil blive oeget, hvis foranstaltningerne afskaffes.

(44) Erhvervsgrenen i Faellesskabet forhindredes i at genvinde sin rentabilitet i den forloebne periode med antidumpingforanstaltninger paa grund af dumpingen. I 1986 og 1987 foerte et brud paa tilsagnet til indfoerelse af de endelige toldsatser (forordning (EOEF) nr. 1531/88), og frem til 1991 udhulede omgaaelse af antidumpingforanstaltningerne deres oenskede virkning og gav ikke producenterne i Faellesskabet det pusterum, de behoevede for at udvikle nye markeder og foretage de investeringer, der var noedvendige for at opnaa en produktivitetsforbedring. De bestraebelser, som erhvervsgrenen i Faellesskabet allerede har udfoldet for at udvikle disse markeder, vil blive undermineret, og erhvervsgrenen vil ikke vaere i stand til at foretage mulige fremtidige produktionsforbedringer, som indebaerer betydelige investeringer, hvis de nugaeldende foranstaltninger afskaffes, og der ikke tages skridt til at afhjaelpe den yderligere skade, der er forvoldt af dumping og konstateret i forbindelse med undersoegelsen.

(45) For saa vidt angaar brugerne af kaliumpermanganat vil en antidumpingtold have begraenset effekt, da meromkostningerne for de varer, hvortil kaliumpermanganat anvendes, vil vaere meget smaa. Der maa huskes paa, at erhvervsgrenen i Faellesskabet vil forsvinde, hvis der ikke indfoeres foranstaltninger, hvorimod dens fortsatte tilstedevaerelse paa markedet vil sikre konkurrence mellem faellesskabsproducenterne og importen fra tredjelande, hvilket vil have en gunstig virkning paa prisniveauet. Forsyningssikkerhed er desuden et vigtigt maal, idet de nye anvendelsesomraader for varen omfatter rensning af drikke- og spildevand, og kunderne i dette tilfaelde ikke er store virksomheder, men kommuner. Det er derfor i brugernes og mere specifikt offentlighedens interesse, at erhvervsgrenen i Faellesskabet fortsat er en paalidelig leverandoer af denne vare og ikke tvinges ud af markedet.

(46) Efter overvejelse af de forskellige involverede interesser er Kommissionen naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse at bevare de gaeldende endelige antidumpingforanstaltninger, der imidlertid boer tilpasses for at fjerne de skadelige virkninger af en oeget dumping. Disse foranstaltninger boer have form af antidumpingtold. Som allerede tidligere (se betragtning 26) boer der tages hensigtsmaessige skridt for at undgaa toldunddragelse, og i denne forbindelse var Kommissionen af den opfattelse, at et fast beloeb i ecu pr. kg er den mest hensigtsmaessige form for antidumpingtold.

I. TOLDSATS (47) Ved beregningen af den told, der er noedvendig for at yde erhvervsgrenen i Faellesskabet tilstraekkelig beskyttelse mod fortsat skadelig dumping, blev der taget hensyn til, at enhver foranstaltning skulle goere det muligt for erhvervsgrenen i Faellesskabet at daekke produktionsomkostningerne og opnaa en rimelig fortjeneste.

(48) Med henblik herpaa blev der fastlagt en mindstepris ved til faellesskabserhvervsgrenens produktionsomkostninger at laegge en fortjenestmargen paa 5 % af produktionsomkostningerne, hvilket anses for det mindste afkast paa salg ved de nuvaerende markedsforhold for den paagaeldende erhvervssektor.

Der blev derefter beregnet en skadesmargen paa grundlag af en sammenligning mellem denne mindstepris og den gennemsnitlige vaerdi frit Faellesskabets graense af den samme importerede kinesiske vare.

(49) Da den fundne skadesmargen var hoejere end dumpingmargenen, boer antidumpingtolden baseres paa sidstnaevnte i henhold til artikel 13, stk. 3, i grundforordningen -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af kaliumpermanganat henhoerende under KN-kode 2841 60 10 med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

2. Tolden fastsaettes til 1,26 ECU/kg.

3. Medmindre andet er angivet, finder gaeldende bestemmelser for told anvendelse.

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. november 1994.

Paa Raadets vegne

G. O. PFEFFERMANN

Formand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. Forordningen er senest aendret ved forordning (EF) nr. 522/94 (EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10).

(2) EFT nr. C 63 af 18. 3. 1986, s. 5.

(3) EFT nr. L 339 af 2. 12. 1986, s. 32.

(4) EFT nr. L 35 af 9. 2. 1988, s. 13.

(5) EFT nr. C 37 af 9. 2. 1988, s. 3.

(6) EFT nr. L 138 af 3. 6. 1988, s. 1.

(7) EFT nr. C 319 af 5. 12. 1992, s. 4.

(8) EFT nr. C 248 af 11. 9. 1993, s. 9.

(9) EFT nr. L 166 af 29. 6. 1990, s. 1.

(10) EFT nr. L 166 af 29. 6. 1990, s. 3.