DA Den Europæiske Unions Tidende L 347/470

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNINGNr. 1304/2013

af 17. december 2013

om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 164,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelser fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (3) fastlægges rammebestemmelserne for indsatsen under Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Fiskerifond, og navnlig fastlægges de tematiske mål, principper og regler for programmering, overvågning og evaluering samt forvaltning og kontrol. Det er derfor nødvendigt at fastsætte ESF opgaver og anvendelsesområde tillige med de tilknyttede investeringsprioriteter vedrørende de tematiske mål og at fastsætte særlige bestemmelser om den type aktiviteter, der kan finansieres af ESF.

(2) ESF bør forbedre beskæftigelsesmulighederne, styrke den sociale inklusion, bekæmpe fattigdommen, fremme uddannelse, færdigheder og livslang læring og udvikle aktive, omfattende og bæredygtige inklusionspolitikker i overensstemmelse med de opgaver, der er tillagt ESF i artikel 162 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), og dermed bidrage til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i overensstemmelse med artikel 174 i TEUF. I henhold til artikel 9 i TEUF bør ESF tage hensyn til de krav, der er knyttet til fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse, bekæmpelse af social udelukkelse samt et højt niveau for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskyttelse af menneskers sundhed.

(3) Det Europæiske Råd opfordrede den 17. juni 2010 til, at alle fælles politikker, herunder samhørighedspolitikken, støtter Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, som fastlagt i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 ("Europa 2020-strategien"). For at sikre fuld tilpasning af ESF til denne strategis mål, især med hensyn til beskæftigelse, uddannelse, erhvervsuddannelse og bekæmpelse af social udelukkelse, fattigdom og forskelsbehandling, bør ESF støtte medlemsstaterne under hensyn til de relevante Europa 2020 integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, artikel 148, stk. 4, i TEUF, samt, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer understøttet af nationale strategier for beskæftigelse, nationale sociale rapporter, nationale strategier for integration af romaer og nationale strategier for handicappede. ESF bør også bidrage til de relevante aspekter af gennemførelsen af flagskibsinitiativerne og særlig med hensyn til "En dagsorden for nye kvalifikationer og job", "Unge på vej" og "Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse". ESF bør også støtte relevante aktiviteter i "En digital dagsorden" og i "Innovation i EU".

(4) Unionen står over for strukturelle udfordringer som følge af den økonomiske globalisering, teknologiske ændringer og en støt aldrende arbejdsstyrke og mangel på færdigheder og arbejdskraft i nogle sektorer og regioner. Udfordringerne forværredes yderligere af den nylige økonomiske og finansielle krise, som har resulteret i øget arbejdsløshed, som især rammer unge og andre dårligt stillede, f.eks. indvandrere og minoriteter.

(5) ESF bør sigte mod at fremme beskæftigelse, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet med særlig vægt på dem, der er længst væk fra arbejdsmarkedet og støtte arbejdskraftens frivillige mobilitet. EFS bør også støtte aktiv og sund aldring, bl.a. via innovative former for tilrettelæggelse af arbejdet samt ved at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og øge beskæftigelsesegnetheden. Som led i indsatsen for at fremme velfungerende arbejdsmarkeder gennem styrkelse af arbejdstageres tværnationale geografiske mobilitet bør ESF navnlig støtte det europæiske arbejdsformidlingsnet Eures' aktiviteter i forbindelse med ansættelse og tilhørende oplysninger, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan. Operationer, der finansieres af ESF, bør overholde artikel 5, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, der fastslår, at ingen må pålægges at udføre tvangs- eller pligtarbejde.

(6) ESF bør også fremme den sociale inklusion samt forebygge og bekæmpe fattigdom med henblik på at bryde den negative sociale arv, hvilket skal ske gennem en række politikker, der fokuserer på de dårligst stillede befolkningsgrupper uanset alder, herunder børn, arbejdende fattige og ældre kvinder. Der bør lægges vægt på deltagelsen af asylsøgere og flygtninge. ESF kan benyttes til at forbedre adgangen til prismæssigt overkommelige, bæredygtige og kvalitetsprægede tjenester af almen interesse, navnlig inden for sundhedspleje, beskæftigelse og faglig uddannelse, tjenester for hjemløse, pasning uden for skoletid, børnepasning og langtidspleje. Tjenester, som støttes, kan være offentlige, private og/eller lokalsamfundsbaserede, og kan ydes af forskellige typer af tjenesteydere, dvs. offentlige forvaltninger, private firmaer, sociale virksomheder, ikke-statslige organisationer.

(7) EFS bør påtage sig at håndtere tidlig skoleafgang, fremme lige adgang til uddannelse af god kvalitet, investere i erhvervsuddannelse, forbedre uddannelsessystemers relevans for arbejdsmarkedet og øge livslang læring, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje.

(8) Ud over disse prioriteter bør den offentlige forvaltnings effektivitet på nationalt og regionalt plan samt de offentlige forvaltningers evne til at handle på aktiv vis forbedres i de regioner og medlemsstater, der er bagefter i udvikling, med henblik på at øge den økonomiske vækst og beskæftigelsesmuligheder. Den institutionelle kapacitet bør styrkes hos de aktører, herunder ikke-statslige organisationer, som står for politikker inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale forhold, herunder på området for bekæmpelse af forskelsbehandling.

(9) Støtte under investeringsprioriteten "lokaludvikling styret af lokalsamfundet" kan bidrage til alle de tematiske mål, der er fastlagt i denne forordning. ESF-støttede lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet, bør være inklusive i forhold til dårligt stillede personer, der er til stede i området, både hvad angår den lokale aktionsgruppes styring og med hensyn til strategiens indhold.

(10) Samtidig er det vigtigt at støtte Unionens mikrovirksomheders samt små og mellemstore virksomheders udvikling og konkurrenceevne i Unionen og at sikre, at folk gennem erhvervelse af passende færdigheder og gennem muligheder for livslang læring kan tilpasse sig nye udfordringer såsom overgangen til en videnbaseret økonomi, den digitale dagsorden og overgangen til en mere energieffektiv økonomi med lavere CO2-emissioner. ESF bør bidrage til at imødegå disse udfordringer ved at forfølge sine tematiske hovedmål. ESF bør i den forbindelse styrke arbejdsstyrkens overgang fra uddannelse til beskæftigelse i retning af grønnere færdigheder og arbejdspladser og bør fokusere på problemet med mangelen på færdigheder, bl.a. inden for energieffektivitet, vedvarende energi og bæredygtig transport. ESF bør også bidrage til kulturelle og kreative færdigheder. De sociokulturelle, kreative og kulturelle sektorer yder vigtige indirekte bidrag til ESF's mål, og deres potentiale bør derfor integreres bedre i ESF's projekter og programmering.

(11) På baggrund af det vedvarende behov for at gøre en indsats for at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed i Unionen som helhed bør der iværksættes et ungdomsbeskæftigelsesinitiativ for de hårdest ramte regioner. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør i disse regioner støtte unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, og som er arbejdsløse eller erhvervsinaktive og således styrke og fremskynde gennemførelsen af aktiviteter, der modtager ESF-støtte. Der bør afsættes yderligere midler specifikt til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, og disse bør suppleres med investeringer fra ESF i de hårdest ramte regioner. Ved at være rettet mod enkeltpersoner snarere end strukturer bør ungdomsbeskæftigelsesinitiativet sigte mod at supplere andre ESF-støttede operationer og nationale aktioner rettet mod unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, bl.a. ved at gennemføre ungdomsgarantien i overensstemmelse med Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelse af en ungdomsgaranti (4), ifølge hvilken der er behov for, at unge modtager et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan også støtte aktioner til bekæmpelse af tidlig skoleafgang. Adgangen til sociale ydelser for de unge og deres familie eller andre, som forsørges af dem, bør ikke være betinget af de unges deltagelse i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.

(12) Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør være fuldt integreret i ESF's programmering, men der bør i relevant omfang udarbejdes særlige bestemmelser vedrørende ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med henblik på at opfylde dets mål. Det er nødvendigt at forenkle og lette gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, især med hensyn til reglerne for økonomisk forvaltning og ordningerne for tematisk koncentration. For at sikre, at resultaterne af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bliver tydeligt demonstreret og formidlet, bør der tages højde for en specifik overvågning og evaluering samt for informations- og pr-arrangementer. Ungdomsorganisationer bør inddrages i overvågningsudvalgenes drøftelser om forberedelse og gennemførelse, herunder evaluering, af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.

(13) ESF bør bidrage til Europa 2020-strategien og sikre, at støtten i højere grad koncentreres om Unionens prioriteter. Mindsteandelen af midlerne til samhørighedspolitikken afsat til EFS er fastsat i artikel 92, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013. ESF bør navnlig øge sin støtte til kampen mod social udelukkelse og fattigdom gennem en mindste øremærket tildeling på 20 % af de samlede ESF-midler i hver medlemsstat. Alt efter udviklingsniveauet i de støttede regioner bør valget og antallet af investeringsprioriteter med henblik på støtte fra ESF også være begrænset.

(14) Der bør i denne forordning fastlægges en række fælles output- og resultatindikatorer for at sikre en tættere overvågning og en bedre vurdering af de resultater, som opnås på EU-plan gennem aktioner, der støttes af ESF. Disse indikatorer bør svare til den investeringsprioritet og den type aktion, der støttes i overensstemmelse med nærværende forordning og de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1303/2013. Disse indikatorer bør om nødvendigt suppleres med programspecifikke resultat- og/eller outputindikatorer.

(15) Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-investeringernes indvirkning på marginaliserede gruppers lige muligheder, lige adgang og integration i alle operationelle programmer.

(16) Under hensyntagen til de databeskyttelseskrav, der er knyttet til indsamling og opbevaring af følsomme oplysninger om deltagere, bør medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt evaluere effektiviteten, nytten og virkningen af ESF-støtten til fremme af social inklusion og bekæmpelse af fattigdom, navnlig med hensyn til dårligt stillede personer såsom romaer. Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-finansierede initiativer i de nationale sociale rapporter, de vedføjer deres nationale reformprogrammer, navnlig vedrørende marginaliserede befolkningsgrupper såsom romaer og migranter;

(17) En effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de aktioner, der støttes af ESF, forudsætter god forvaltningsskik og partnerskab mellem alle relevante territoriale og socioøkonomiske aktører under hensyntagen til de aktører, der opererer på regionalt og lokalt plan, herunder navnlig paraplyorganisationer, der repræsenterer lokale og regionale myndigheder, det organiserede civilsamfund, økonomiske interesseorganisationer og navnlig arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer deltager i den strategiske styring af ESF, lige fra opstillingen af prioriteter for de operationelle programmer til gennemførelsen af ESF og evalueringen af resultaterne.

(18) Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrager til at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd i overensstemmelse med artikel 8 i TEUF. Evalueringer har vist betydningen af, at målene om ligestilling mellem kønnene på rettidig og konsekvent vis inddrages i alle dimensioner og på alle trin af forberedelsen, overvågningen, gennemførelsen og evalueringen af operationelle programmer, samtidig med at det sikres, at der iværksættes specifikke aktioner for at fremme ligestillingen mellem kønnene, kvinders økonomiske uafhængighed, uddannelse og opkvalificering samt reintegreringen af voldsramte kvinder på arbejdsmarkedet og i samfundet.

(19) I overensstemmelse med artikel 10 i TEUF bør gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrage til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering og i den forbindelse tage særligt hensyn til personer, som er udsat for flere former for forskelsbehandling. Forskelsbehandling på grund af køn bør fortolkes i bred forstand, således at det også dækker andre kønsrelaterede aspekter i overensstemmelse med EU-Domstolens praksis. Gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bør også bidrage til at fremme lige muligheder. ESF bør støtte opfyldelsen af Unionens forpligtelse i henhold til FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, bl.a. med hensyn til uddannelse, arbejde, beskæftigelse og tilgængelighed. ESF bør også fremme overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet. ESF bør ikke støtte tiltag, der bidrager til segregation eller social udstødelse.

(20) Støtte til social innovation bidrager til at afpasse politikker bedre efter sociale forandringer. ESF bør fremme og støtte innovative sociale virksomheder og iværksættere samt innovative projekter, som ikke-statslige organisationer og andre aktører inden for den sociale økonomi tager initiativ til. Blandt andet er afprøvning og evaluering af innovative løsninger, inden de indføres i stor skala, afgørende for at forbedre politikkers effektivitet og dermed berettiget til særlig ESF-støtte. Innovative løsninger kan omfatte udvikling af sociometri som f.eks. social mærkning, forudsat at dette viser sig at være effektivt.

(21) Tværnationalt samarbejde har betydelig merværdi og bør derfor støttes af alle medlemsstaterne undtagen i behørigt begrundede tilfælde under hensyn til proportionalitetsprincippet. Det er også nødvendigt at styrke Kommissionens rolle i forbindelse med at lette erfaringsudveksling og koordinere gennemførelsen af relevante initiativer.

(22) Med henblik på at fremme en integreret og holistisk tilgang til beskæftigelse og social inklusion bør ESF støtte tværsektorielle og territorialt baserede partnerskaber.

(23) Mobilisering af regionale og lokale aktører bør bidrage til at opfylde Europa 2020-strategien og dens overordnede mål. Territoriale pagter, lokale beskæftigelsesinitiativer og social inklusion, bæredygtige og inklusive lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, og strategier for bæredygtig udvikling af byområder kan anvendes og støttes for mere aktivt at inddrage regionale og lokale myndigheder, byer, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer i hele processen fra forberedelsen til gennemførelsen af de operationelle programmer.

(24) Ved forordning (EU) nr. 1303/2013 fastsættes det, at reglerne om udgifters støtteberettigelse afgøres på nationalt niveau, dog med visse undtagelser for hvilke der fastsættes særlige bestemmelser i henseende til ESF.

(25) Det er hensigtsmæssigt at vedtage bestemmelser, som supplerer forordning (EU) nr. 1303/2013, for så vidt angår udgifters støtteberettigelse, for at forenkle anvendelsen af ESF og mindske fejlrisikoen under hensyntagen til særlige forhold i de operationer, der støttes af ESF.

(26) Anvendelsen af standardskalaer for enhedsomkostninger, faste beløb og finansiering efter en fast takst bør føre til en forenkling for støttemodtageren og mindske den administrative byrde for alle ESF-projektpartnere.

(27) Det er vigtigt at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af hvert operationelt program, og at det gennemføres på den mest effektive og brugervenlige måde. Medlemsstaterne bør afstå fra at tilføje regler, der komplicerer anvendelsen af støtten for modtagerne.

(28) Medlemsstaterne og regionerne bør tilskyndes til at skabe en løftestangseffekt med ESF via finansielle instrumenter for at støtte f.eks. studerende, jobskabelse, arbejdstageres mobilitet, social inklusion og social iværksætterkultur.

(29) ESF bør supplere andre EU-programmer, og der bør udvikles tætte synergier mellem ESF og Unionens andre finansielle instrumenter.

(30) Investeringer i den menneskelige kapital er den hovedkraft, som Unionen kan anvende til at sikre sin internationale konkurrenceevne og en holdbar genopretning af økonomien. Ingen form for investering kan udvirke strukturreformer, hvis ikke den ledsages af en sammenhængende, vækstorienteret strategi for udvikling af den menneskelige kapital. Det er derfor nødvendigt i programmeringsperioden 2014-2020 at sikre, at de midler, der afsættes til at forbedre færdigheder og øge beskæftigelsesniveauet, gør det muligt at iværksætte aktioner i den fornødne skala.

(31) Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF bør delegeres til Kommissionen med hensyn til at definere standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale beløb for forskellige typer af operationer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(32) Kommissionen bør i forvaltningen af ESF bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 163 i TEUF.

(33) Da denne forordning træder i stedet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 (5) bør nævnte forordning ophæves. Nærværende forordning bør dog ikke være til hinder for videreførelse eller ændring af støtte, som Kommissionen har godkendt på grundlag af forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der finder anvendelse på denne støtte pr. 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning bør derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning. Ansøgninger om bistand, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006, bør fortsat være gyldige –

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

Ved denne forordning fastsættes Den Europæiske Socialfonds (ESF) missioner, herunder ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, anvendelsesområdet for støtten, de særlige bestemmelser samt hvilke typer udgifter, der er støtteberettigede.

Artikel 2

Missioner

1. ESF skal fremme høj beskæftigelse og jobkvalitet, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet, støtte arbejdstageres geografiske og faglige mobilitet og lette deres tilpasning til industrielle forandringer og til forandringer i produktionssystemet, der er nødvendige for en bæredygtig udvikling, fremme et højt niveau for uddannelse for alle og støtte overgangen fra uddannelsessektoren til arbejdsmarkedet for unge, bekæmpe fattigdom og styrke den sociale inklusion samt fremme ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og lige muligheder og derigennem bidrage til Unionens prioriteter om at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed.

2. ESF fuldfører de i stk. 1 nævnte missioner ved at bistå medlemsstaterne med opfyldelsen af prioriteterne og de overordnede mål i EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020-strategien") og ved at give dem mulighed for at imødegå deres specifikke udfordringer i forbindelse med at nå Europa 2020-strategi-målene. ESF skal støtte udformningen og gennemførelsen af politikker og aktioner i forbindelse med dens opgaver under hensyntagen til de relevante integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4, i TEUF og, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer samt andre relevante nationale strategier og rapporter.

3. ESF skal være til gavn for personer, herunder dårligt stillede såsom langtidsledige, handicappede, indvandrere, etniske minoriteter, marginaliserede befolkningsgrupper og personer i alle aldre, der risikerer fattigdom og social udelukkelse. ESF skal også yde støtte til arbejdstagere, virksomheder, herunder aktører i den sociale økonomi og iværksættere, samt til systemer og strukturer med henblik på at lette deres tilpasning til nye udfordringer, herunder ved at mindske misforholdet mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer, og fremme en god forvaltningsskik, sociale fremskridt og gennemførelse af reformer navnlig inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale politikker.

Artikel 3

Anvendelsesområdet for støtten

1. ESF skal under de tematiske mål i artikel 9, stk. 1, nr. 8), 9), 10) og 11), i forordning (EU) nr. 1303/2013, der svarer til litra a), b), c) og d), i nærværende stykke og i overensstemmelse med sine missioner støtte følgende investeringsprioriteter:

a) For så vidt angår det tematiske mål "fremme af bæredygtig beskæftigelse af høj kvalitet og støtte til arbejdskraftens mobilitet": i) adgang til beskæftigelse for arbejdssøgende og erhvervsinaktive, herunder langtidsledige og personer, der er langt fra arbejdsmarkedet, også gennem lokale beskæftigelsesinitiativer og støtte til arbejdstagernes mobilitet ii) varig integration af unge på arbejdsmarkedet, navnlig unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, herunder unge, der er i fare for social udstødelse, og unge fra marginaliserede samfundsgrupper, herunder gennem gennemførelsen af ungdomsgarantien iii) selvstændig virksomhed, iværksætteri og virksomhedsetablering, herunder innovative mikro-, små og mellemstore virksomheder iv) ligestilling mellem mænd og kvinder på alle områder, herunder i adgang til beskæftigelse, avancementsmuligheder, forening af arbejde og privatliv samt fremme af lige løn for lige arbejde v) arbejdsstyrkens, virksomheders og iværksætteres tilpasning til forandringer vi) aktiv og sund aldring vii) modernisering af arbejdsmarkedets institutioner, såsom offentlige og private arbejdsformidlinger og forbedring af matchning til arbejdsmarkedets behov, herunder gennem aktioner, som fremmer arbejdskraftens mobilitet på tværs af landegrænser, og gennem mobilitetsordninger og bedre samarbejde mellem institutioner og relevante interessenter.

b) For så vidt angår det tematiske mål "fremme af social inklusion, bekæmpelse af fattigdom og enhver forskelsbehandling": i) aktiv inklusion, herunder med henblik på at fremme lige muligheder og aktiv deltagelse og forbedre beskæftigelsesevnen ii) socioøkonomisk integration af marginaliserede samfund såsom romasamfundet iii) bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling og fremme af lige muligheder iv) bedre adgang til prismæssigt overkommelige, bæredygtige tjenester af høj kvalitet og herunder sundhedspleje og sociale tjenesteydelser af almen interesse v) fremme af socialt iværksætteri og erhvervsmæssig integration i sociale virksomheder og den sociale og solidariske økonomi med henblik på at lette adgangen til beskæftigelse vi) lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet.

c) For så vidt angår det tematiske mål "investeringer i uddannelse og erhvervsuddannelse med henblik på færdigheder og livslang læring": i) nedbringe og forebygge tidlig skoleafgang og fremme lige adgang til førskoleundervisning og undervisning på primær og sekundærtrinnet af høj kvalitet, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje med henblik på tilbagevenden til uddannelse ii) forbedre kvaliteten og effektiviteten af samt adgangen til videregående eller tilsvarende uddannelser med henblik på at øge deltagelsen og succesraten, navnlig for dårligt stillede grupper iii) forbedre den lige adgang til livslang læring for alle aldersgrupper i formelt, ikke-formelt og uformelt regi, forbedre arbejdsstyrkens viden, færdigheder og kompetencer og fremme fleksible læringsveje, herunder via erhvervsvejledning og validering af erhvervede kompetencer iv) forbedre uddannelsessystemers arbejdsmarkedsrelevans, lette overgangen fra skole til arbejdsmarked, styrke erhvervsuddannelsessystemerne og deres kvalitet, herunder gennem mekanismer til forudsigelse af efterspurgte færdigheder, tilpasning af læseplaner samt etablering og udvikling af arbejdsbaserede læringssystemer, herunder systemer med kombineret teoretisk og praktisk læring samt praktikpladsordninger

d) For så vidt angår det tematiske mål "styrkelse af den institutionelle kapacitet for offentlige myndigheder og interessenter og af effektiviteten i den offentlige forvaltning": i) investering til gavn for den institutionelle kapacitet og de offentlige forvaltningers og offentlige tjenesteydelsers effektivitet på nationalt, regionalt og lokalt plan med henblik på reformer, bedre regulering og god forvaltningsskik. Denne investeringsprioritet gælder kun i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, eller i medlemsstater, som har en eller flere regioner på NUTS 2-niveau som omhandlet i artikel 90, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013 ii) kapacitetsopbygning hos alle de aktører, som tilvejebringer politikker for almen uddannelse, livslang læring, erhvervsuddannelse, beskæftigelse og sociale forhold, herunder gennem sektorielle og territoriale pagter med henblik på at mobilisere tilslutning til reformer på nationalt, regionalt og lokalt plan.

2. Gennem de investeringsprioriteter, der er angivet i stk. 1 i nærværende artikel, bidrager ESF også til de andre tematiske mål, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, primært ved at:

a) støtte overgangen til en klimaresistent, ressourceeffektiv og miljømæssigt bæredygtig økonomi med lave CO2-emissioner gennem den forbedring af uddannelsessystemerne, som er nødvendig for tilpasning af færdigheder og kvalifikationer, opkvalificering af arbejdsstyrken og skabelse af nye arbejdspladser på miljø- og energiområdet

b) forbedre adgangen til, udnyttelsen og kvaliteten af informations- og kommunikationsteknologier gennem udvikling af digitale færdigheder og e-læring, investering i e-inddragelse, e-færdigheder og beslægtede iværksætterfærdigheder

c) styrke forskning, teknologisk udvikling og innovation gennem ph.d.-studier og udvikling af iværksætterfærdigheder, videreuddannelse af forskere, netværksaktiviteter og partnerskaber mellem højere læreanstalter, forsknings- og teknologicentre og virksomheder

d) forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne og langsigtede levedygtighed ved at fremme tilpasningsevnen hos virksomheder, ledere og arbejdstagere, øge investeringen i menneskelig kapital og yde støtte til organer, der udbyder praktisk orienteret erhvervsuddannelse.

Artikel 4

Sammenhæng og tematisk koncentration

1. Medlemsstaterne sikrer, at den strategi og de aktioner, der er fastlagt i de operationelle programmer, er sammenhængende med og reagerer på de udfordringer, som er identificeret i de nationale reformprogrammer, samt, hvor det er relevant, i deres øvrige nationale strategier, som tilsigter at bekæmpe arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse, og også i Rådets relevante henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 148 stk. 4, i TEUF for at bidrage til virkeliggørelsen af de overordnede mål vedrørende beskæftigelse, uddannelse og fattigdom i Europa 2020-strategien.

2. Mindst 20 % af ESF's samlede ressourcer i hver medlemsstat tildeles det tematiske mål "fremme af social inklusion, fattigdomsbekæmpelse og enhver form for forskelsbehandling", der er fastsat i artikel 9, stk. 1, nr. 9), i forordning (EU) nr. 1303/2013.

3. Medlemsstaterne skal forfølge tematisk koncentration efter følgende retningslinjer:

a) I mere udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 80 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.

b) I overgangsregioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 70 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.

c) I mindre udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 60 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.

4. De prioritetsakser, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, medregnes ikke i beregningen af procentsatserne i nærværende artikels stk. 2 og 3.

Artikel 5

Indikatorer

1. Fælles output- og resultatindikatorer, jf. bilag I til nærværende forordning og, hvor det er relevant, programspecifikke indikatorer skal anvendes i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, og artikel 96, stk. 2, litra b), nr. ii) og iv), i forordning (EU) nr. 1303/2013. Alle fælles output- og resultatindikatorer skal indberettes for alle investeringsprioriteters vedkommende. De i bilag II til nærværende forordning fastsatte resultatindikatorer skal indberettes i overensstemmelse med stk. 2 i nærværende artikel. Hvor det er muligt, skal data opdeles efter køn.

For fælles og programspecifikke outputindikatorer sættes udgangspunkterne til nul. Hvis det er relevant for arten af de operationer, som modtager støtte, fastsættes kumulative, kvantificerede målværdier for disse indikatorer for 2023. Outputindikatorer skal udtrykkes i absolutte tal.

For de fælles og programspecifikke resultatindikatorer, for hvilke der er fastsat en kumulativ, kvantificeret målværdi for 2023, skal udgangspunkterne fastsættes under anvendelse af de nyeste disponible data eller andre relevante informationskilder. Programspecifikke resultatindikatorer og relaterede mål kan udtrykkes kvantitativt eller kvalitativt.

2. I tillæg til stk. 1 skal de i bilag II til denne forordning fastlagte resultatindikatorer anvendes til alle operationer, der støttes under den i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), nævnte investeringsprioritet, til gennemførelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Alle de i bilag II til denne forordning omhandlede indikatorer skal være forbundet med en kvantificeret, kumulativ målværdi for 2023 og et udgangspunkt.

3. Sammen med de årlige gennemførelsesrapporter forelægger hver forvaltningsmyndighed elektronisk strukturerede data for hver prioritetsakse opdelt efter investeringsprioritet. Dataene skal fremlægges for interventionskategorierne omhandlet i artikel 96, stk. 2, litra b), nr. vi), i forordning (EU) nr. 1303/2013 og for output- og resultatindikatorerne. Uanset artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal data, der fremsendes med henblik på output- og resultatindikatorer, vedrøre værdier i forbindelse med delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.

KAPITEL II

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR PROGRAMMERING OG GENNEMFØRELSE

Artikel 6

Inddragelse af partnere

1. De i artikel 5 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede partneres deltagelse i gennemførelsen af operationelle programmer kan tage form af globaltilskud, jf. artikel 123, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013. I dette tilfælde skal det operationelle program udpege den del af det operationelle program, der berøres af globaltilskuddet, og herunder en vejledende finansiel tildeling hertil fra hver prioritetsakse.

2. For at sikre arbejdsmarkedets parter en passende deltagelse i de aktioner, der støttes af ESF, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der efter behov afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til kapacitetsopbygningsaktiviteter i form af erhvervsuddannelse, netværksforanstaltninger, styrkelse af den sociale dialog og til aktiviteter, som arbejdsmarkedets parter gennemfører i fællesskab.

3. For at sikre ikke-statslige organisationer en passende deltagelse i og adgang til de aktioner, der støttes af ESF, navnlig inden for social inklusion, ligestilling mellem kønnene og lige muligheder, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til ikke-statslige organisationers kapacitetsopbygning.

Artikel 7

Fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder

Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme ligestilling mellem mænd og kvinder gennem integrering som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013 i alle faser i forbindelse med forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af de operationelle programmer. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes støtte specifikke målrettede aktioner inden for investeringsprioriteterne som nævnt i artikel 3, og navnlig i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), i nærværende forordning med henblik på at øge kvinders erhvervsdeltagelse og avancementsmuligheder varigt og dermed bekæmpe feminiseringen af fattigdom, mindske den kønsbaserede opdeling og bekæmpe kønsstereotyper på arbejdsmarkedet og inden for uddannelse, gøre det lettere at forene arbejde og privatliv for alle samt fremme en ligelig fordeling af pasningsansvar mellem kvinder og mænd.

Artikel 8

Fremme af lige muligheder og ikke-forskelsbehandling

Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme lige muligheder for alle uden forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller overbevisning, handicap, alder eller seksuel orientering, gennem integrering af princippet om ikke-forskelsbehandling som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes fremme særlige aktioner inden for enhver af investeringsprioriteterne, jf. artikel 3 og særlig artikel 3, stk. 1, litra b), nr. iii), i nærværende forordning. Sådanne aktioner skal tilsigte at bekæmpe alle form for forskelsbehandling og forbedre tilgængeligheden for handicappede for at fremme integrering på arbejdsmarkedet og i uddannelse, og således øge social inklusion, mindske ulighederne i gennemførelsesraten på uddannelser og sundhedstilstand og desuden lette overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet, navnlig for dem, som er udsat for flere former for forskelsbehandling.

Artikel 9

Social innovation

1. ESF skal i partnerskab med de relevante partnere og navnlig arbejdsmarkedets parter fremme social innovation på alle områder, der falder ind under ESF's anvendelsesområde, jf. artikel 3 i denne forordning, navnlig med henblik på afprøvning, evaluering og opskalering af innovative løsninger, herunder på lokalt eller regionalt plan, med henblik på at imødekomme sociale behov.

2. Medlemsstaterne skal enten i deres operationelle programmer eller på et senere tidspunkt i løbet af gennemførelsen udpege områder for social innovation, der svarer til medlemsstaternes specifikke behov.

3. Kommissionen fremmer kapacitetsopbygning med henblik på social innovation, navnlig ved at støtte gensidig læring, oprettelse af netværk og formidling og fremme af god praksis og metoder.

Artikel 10

Tværnationalt samarbejde

1. Medlemsstaterne skal støtte tværnationalt samarbejde med henblik på at fremme gensidig læring og derved øge effektiviteten af politikker, der støttes af ESF. Partnere fra mindst to medlemsstater skal deltage i et tværnationalt samarbejde.

2. Uanset stk. 1 kan medlemsstater med et enkelt operationelt program, som støttes af ESF eller et enkelt operationelt multifond-program, i behørigt begrundede tilfælde og under hensyntagen til proportionalitetsprincippet undtagelsesvist vælge ikke at støtte tværnationale samarbejdsaktioner.

3. Medlemsstaterne kan i partnerskab med relevante partnere vælge temaer til tværnationalt samarbejde fra en liste over fælles temaer, som foreslås af Kommissionen og godkendes af det i artikel 25 omhandlede udvalg, eller vælge andre temaer, som svarer til deres specifikke behov.

4. Kommissionen skal lette tværnationalt samarbejde om de fælles temaer på listen, der er omhandlet i stk. 3, og, hvor det er relevant, andre temaer valgt af medlemsstaterne, gennem gensidig læring og samordnede eller fælles aktioner. Kommissionen skal navnlig etablere en EU-platform for at lette opbygningen af tværnationale partnerskaber, erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt kapitalisering og formidling af relevante resultater. Desuden skal Kommissionen udvikle en ramme for en koordineret gennemførelse, herunder fælles støtteberettigelseskriterier, typer af og tidsplan for aktioner og fælles overvågnings- og evalueringsmetoder med henblik på at lette tværnationalt samarbejde.

Artikel 11

Fondsspecifikke bestemmelser for operationelle programmer

1. Uanset artikel 96, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan der fastsættes prioritetsakser i de operationelle programmer med henblik på gennemførelsen af social innovation og tværnationalt samarbejde som omhandlet i artikel 9 og 10 i nærværende forordning.

2. Uanset artikel 120, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013 forhøjes den maksimale medfinansieringssats for en prioritetsakse med ti procentpoint, dog ikke over 100 %, når en samlet prioritetsakse er øremærket til social innovation, tværnationalt samarbejde eller en kombination af begge.

3. Ud over det i artikel 96, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlagte skal de operationelle programmer også redegøre for, hvordan planlagte ESF-støttede aktioner bidrager til:

a) de tematiske mål, der er anført i artikel 9, stk. 1, nr. 1)-7), i forordning (EU) nr. 1303/2013 per prioritetsakse, hvis dette er relevant

b) social innovation og tværnationalt samarbejde, der er nævnt i artikel 9 og 10 i nærværende forordning, hvis de ikke er omfattet af en særlig prioritetsakse.

Artikel 12

Særlige bestemmelser for områder med særlige territoriale karakteristika

1. ESF bør støtte lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, jf. artikel 32, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1303/2013, territoriale pagter og lokale initiativer for beskæftigelse, herunder ungdomsbeskæftigelse, uddannelse og social inklusion samt integrerede territoriale investeringer (ITI), jf. artikel 36 i forordning (EU) nr. 1303/2013.

2. Som supplement til EFRU-interventionerne, jf. artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 (6) kan ESF støtte bæredygtig byudvikling gennem strategier med integrerede aktioner, hvormed der tages fat på de økonomiske, miljømæssige og sociale udfordringer, som påvirker de byområder, som medlemsstaterne har udvalgt på grundlag af principperne i deres respektive partnerskabsaftaler.

KAPITEL III

SÆRLIGE FINANSFORVALTNINGSBESTEMMELSER

Artikel 13

Udgifters støtteberettigelse

1. ESF yder støtte til støtteberettigede udgifter, der som omhandlet i artikel 120, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan omfatte finansielle midler, som arbejdsgivere og arbejdstagere har bidraget med i fællesskab.

2. ESF kan yde støtte til udgifter til operationer uden for programområdet, men inden for Unionen, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:

a) operationen skal være til gavn for programområdet

b) forpligtelser, som er pålagt det operationelle programs myndigheder med hensyn til forvaltning, kontrol og revision vedrørende operationen, opfyldes af myndighederne med ansvar for det operationelle program, hvorunder den pågældende operation støttes, eller også indgår de aftaler med myndighederne i den medlemsstat, hvor operationen finder sted, forudsat at forpligtelserne i relation til forvaltning, kontrol og revision af operationen opfyldes i denne medlemsstat.

3. Op til en grænse på 3 % af budgettet for et operationelt ESF-program eller ESF-andelen af et operationelt multifond-program er udgifter afholdt uden for Unionen berettigede til et bidrag fra ESF, forudsat at de vedrører de tematiske mål i artikel 3, stk. 1, litra a) eller c), og forudsat at det relevante overvågningsudvalg har givet sit samtykke til den pågældende operation eller de pågældende typer af operationer.

4. Foruden de udgifter, der er omhandlet i artikel 69, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er erhvervelse af infrastruktur, jord og fast ejendom heller ikke berettiget til støtte fra ESF.

5. Bidrag i naturalydelser i form af ydelser eller lønninger, som tredjemand har afholdt til fordel for deltagerne i en operation, kan være berettiget til støtte fra ESF, forudsat at bidrag i naturalydelser er afholdt i overensstemmelse med nationale regler, herunder regnskabsregler, og ikke overstiger de udgifter, som tredjeparten har afholdt.

Artikel 14

Metoder med forenklede omkostninger

1. Ud over de muligheder, der er omhandlet i artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan Kommissionen refundere udgifter, der er betalt af medlemsstaterne på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb, som er defineret af Kommissionen. De således beregnede beløb skal betragtes som offentlig støtte, der er udbetalt til støttemodtagerne, og som støtteberettigede udgifter med henblik på anvendelse af forordning (EU) nr. 1303/2013.

Med henblik på første afsnit tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse artikel 24 angående omfattede typer af operationer, definitionerne af standardskalaerne for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale størrelse, der kan tilpasses efter alment accepterede metoder, under behørig hensyntagen til erfaringerne fra den foregående programmeringsperiode.

Finansiel revision skal udelukkende tilsigte at kontrollere, at betingelserne for Kommissionens godtgørelser på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb er opfyldt.

Når finansiering på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb som omhandlet i første afsnit benyttes, må medlemsstaterne anvende deres egen regnskabspraksis til at støtte operationer. I forbindelse med nærværende forordning og forordning (EU) nr. 1303/2013 må denne regnskabspraksis og de heraf følgende beløb ikke revideres af revisionsmyndigheden eller af Kommissionen.

2. I overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra d), og stk. 5, litra d), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan en fast takst på op til 40 % af de støtteberettigede direkte personaleomkostninger anvendes til at dække de resterende støtteberettigede omkostninger ved en operation uden krav om, at medlemsstaten skal fastsætte den gældende takst på grundlag af en beregning.

3. Ud over de metoder, der er fastsat i artikel 67, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013, såfremt den offentlige støtte til tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, ikke overstiger 100 000 EUR, kan de beløb, der er omhandlet i artikel 67, stk. 1, litra b), c) og d), i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlægges på et individuelt grundlag med henvisning til et budgetforslag, som på forhånd er aftalt med forvaltningsmyndigheden.

4. Med forbehold af artikel 67, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, for hvilke den offentlige støtte ikke overstiger 50 000 EUR, ydes i form af standardskalaer for enhedsomkostninger eller faste beløb i overensstemmelse med stk. 1 i nærværende artikel eller med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller faste takster i overensstemmelse med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 undtagen for operationer, der modtager støtte inden for rammerne af en statsstøtteordning. For finansiering efter faste takster kan de kategorier af udgifter, der anvendes til beregning af taksten refunderes i overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013.

Artikel 15

Finansielle instrumenter

I henhold til artikel 37 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan ESF støtte aktioner og politikker inden for dens anvendelsesområde gennem finansielle instrumenter, herunder mikrokreditter og garantifonde.

KAPITEL IV

UNGDOMSBESKÆFTIGELSESINITIATIVET

Artikel 16

Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet

Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet skal støtte bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløshed i de støtteberettigede områder i Unionen gennem ydelse af støtte til aktioner i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), i nærværende forordning. Det er rettet mod alle unge under 25 år, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, som bor i de støtteberettigede regioner, og som er erhvervsinaktive eller arbejdsløse (herunder langtidsledige), og uanset om de er registreret som arbejdssøgende eller ej. Enhver medlemsstat kan på frivillig basis beslutte at udvide målgruppen til også at omfatte unge under 30 år.

Med henblik på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for 2014-2015 forstås ved "støtteberettigede regioner": regioner på NUTS 2-niveau, hvor arbejdsløsheden blandt unge i alderen 15 til 24 år var over 25 % i 2012, og, for så vidt angår medlemsstater, hvor ungdomsarbejdsløsheden steg med mere end 30 % i 2012, regioner på NUTS 2-niveau, hvor ungdomsarbejdsløshed var over 20 % i 2012.

Midlerne til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan opjusteres i perioden 2016 til 2020 inden for rammerne af budgetproceduren i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EU) nr. 1311/2013. Med henblik på fastlæggelsen af, hvilke regioner der vil være støtteberettigede under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i 2016-2020, skal referencen til 2012-data i definitionen i andet afsnit forstås som en reference til det seneste år, for hvilket der foreligger data. Fordelingen af de supplerende midler på medlemsstaterne skal følge de samme trin som den oprindelige fordeling i overensstemmelse med bilag VIII i forordning (EU) nr. 1303/2013.

Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaterne beslutte at afsætte et begrænset beløb, der ikke må overstige 10 % af midlerne under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til unge med bopæl i subregioner, som har en høj ungdomsarbejdsløshed, og som er uden for de støtteberettigede regioner på NUTS 2-niveau.

Artikel 17

Tematisk koncentration

Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet tages ikke i betragtning ved beregning af den i artikel 4 omhandlede tematiske koncentration.

Artikel 18

Programmering

Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er integreret i ESF-programmeringen under artikel 96 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Medlemsstaterne fastsætter, hvor det er relevant, programmeringsordninger for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i deres respektive partnerskabsaftaler og i deres operationelle programmer.

Programmeringsordningerne kan antage en eller flere af følgende former:

a) et særligt operationelt program

b) en særlig prioritetsakse inden for et operationelt program

c) en del af en eller flere prioritetsakser.

Artikel 9 og 10 i nærværende forordning finder også anvendelse på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.

Artikel 19

Overvågning og evaluering

1. Ud over de funktioner for overvågningsudvalget, som er fastsat i artikel 110 i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal overvågningsudvalget mindst en gang om året undersøge gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i forbindelse med det operationelle program og fremskridtene med hensyn til opfyldelse af dets formål.

2. De årlige gennemførelsesrapporter og den endelige rapport, jf. artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal indeholde yderligere oplysninger om gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013.

Kommissionen deltager i Europa-Parlamentets årlige debat om disse rapporter.

3. Med virkning fra april 2015 og for efterfølgende år og samtidig med de i artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter, fremsender forvaltningsmyndigheden hvert år elektronisk strukturerede data til Kommissionen for hver prioritetsakse eller del heraf til støtte for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Fremsendte indikatordata skal referere til værdier for de i bilag I og II i nærværende forordning fastsatte indikatorer og, hvor det er relevant, til programspecifikke indikatorer. De skal vedrøre delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.

4. De i artikel 50, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter eller, i givet fald, den i artikel 111, stk. 4, i samme forordning omhandlede statusrapport og den årlige gennemførelsesrapport, der skal indgives senest den 31. maj 2016, skal omhandle de vigtigste resultater af de i nærværende artikels stk. 6 omhandlede evalueringer og vurdere ungdomsbeskæftigelsesinitiativets effektivitet og virkninger Rapporterne skal også indeholde en beskrivelse og vurdering af kvaliteten af de beskæftigelsestilbud, som deltagerne i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder dårligt stillede unge, unge fra marginaliserede samfundsgrupper og unge, der har forladt undervisningssystemet uden kvalifikationer, modtager. Rapporterne skal endvidere give en beskrivelse og vurdering af de pågældendes fremskridt med hensyn til at vende tilbage til uddannelsessektoren, finde et holdbart og anstændigt arbejde, eller finde en læreplads eller en seriøs praktikplads.

5. De i artikel 52 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede statusrapporter skal omfatte supplerende oplysninger om og vurdere gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 2, i nævnte forordning og deltager i Europa-Parlamentets debat om disse rapporter.

6. Mindst to gange i løbet af programmeringsperioden evalueres effektiviteten og virkningerne af støtte fra ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder til gennemførelsen af ungdomsgarantien.

Den første evaluering skal være tilendebragt senest den 31. december 2015 og den anden evaluering senest den 31. december 2018.

Artikel 20

Informations- og kommunikationsforanstaltninger

1. Støttemodtagerne skal sikre, at deltagerne i en operation er specifikt underrettet om den støtte, ungdomsbeskæftigelsesinitiativet modtager gennem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.

2. Alle dokumenter, der vedrører gennemførelsen af en operation, og som er rettet mod offentligheden eller deltagerne, herunder deltagerbeviser eller andre attester, skal indeholde oplysning om, at operationen modtog støtte under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.

Artikel 21

Teknisk bistand

Medlemsstaterne kan tage den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i betragtning ved beregningen af det samlede beløb, der afsættes til teknisk bistand for hver medlemsstat.

Artikel 22

Finansiel støtte

1. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et operationelt program fastsætter den maksimale støtte fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og den tilsvarende ESF-støtte, som et samlet beløb og opdelt efter regionskategori for hver prioritetsakse. Den tilsvarende EFS- støtte skal mindst svare til støtten fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for hver prioritetsakse.

2. På grundlag af det i stk. 1 omhandlede beløb fastsætter Kommissionens afgørelse som omhandlet i stk. 1, også forholdet mellem regionskategorierne for så vidt angår ESF-støtten til hver prioritetsakse.

3. Hvis ungdomsbeskæftigelsesinitiativet gennemføres under en specifik prioritetsakse, der omfatter støtteberettigede regioner fra mere end én kategori, finder den højeste medfinansieringssats anvendelse i forbindelse med tildelingen fra ESF.

Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er ikke omfattet af kravet om national medfinansiering.

Den overordnede medfinansieringssats for prioritetsaksen, der er fastsat ved Kommissionens afgørelse, jf. stk. 1, beregnes ved at tage hensyn til medfinansieringssatsen for ESF-tildelingen samt den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet."

Artikel 23

Finansiel forvaltning

Ud over at opfylde artikel 130 i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal Kommissionen, når den refunderer mellemliggende betalinger og betaler saldoen for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet opdelt efter prioritetsakser, fordele refusionen fra EU-budgettet ligeligt mellem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Når alle midlerne fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er blevet refunderet, fordeler Kommissionen de resterende refusioner fra EU-budgettet til ESF.

Kommissionen fordeler refusionerne fra ESF mellem regionskategorierne i overensstemmelse med det forhold, der er fastsat i artikel 22, stk. 2.

KAPITEL V

DELEGEREDE BEFØJELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 24

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 14, stk. 1, tillægges Kommissionen fra den 21. december 2013 indtil den 31. december 2020.

3. Den i artikel 14, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 14, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 25

Udvalg i henhold til artikel 163 TEUF

1. Kommissionen bistås af et udvalg ("ESF-udvalget") nedsat i henhold til artikel 163 i TEUF.

2. Det medlem af Kommissionen, der leder ESF-udvalget, kan delegere dette ansvar til en højtstående tjenestemand ved Kommissionen. ESF-udvalgets sekretariatsopgaver varetages af Kommissionen.

3. Hver medlemsstat udpeger en repræsentant for regeringen, en repræsentant for arbejdstagerorganisationerne, en repræsentant for arbejdsgiverorganisationerne og en suppleant for hvert medlem for en periode på højst syv år. Er et medlem ikke til stede, har suppleanten automatisk ret til at deltage i drøftelserne.

4. ESF-udvalget skal omfatte en repræsentant fra hver af de organisationer, der repræsenterer arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer på EU-plan.

5. ESF-udvalget kan indbyde repræsentanter uden stemmeret fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond samt repræsentanter uden stemmeret fra civilsamfundsorganisationer til dets møder, hvis dagsordenen for mødet nødvendiggør deres deltagelse.

6. ESF-udvalget skal:

a) høres om udkastene til Kommissionens afgørelser vedrørende operationelle programmer og programmering, hvis der ydes ESF-støtte

b) høres om den planlagte brug af teknisk bistand, hvis der ydes støtte fra ESF, samt om andre spørgsmål, der har indvirkning på gennemførelsen af strategierne på EU-plan af relevans for EFS

c) godkende listen over fælles temaer for tværnationalt samarbejde, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3.

7. ESF-udvalget kan afgive udtalelser om:

a) spørgsmål i relation til ESF's bidrag til gennemførelsen af Europa 2020-strategien

b) spørgsmål vedrørende forordning (EU) nr. 1303/2013 af relevans for ESF

c) andre end de i stk. 6 nævnte spørgsmål i relation til ESF, som henvises til udvalget af Kommissionen.

8. Udtalelserne fra ESF-udvalget vedtages med absolut flertal af de gyldigt afgivne stemmer og meddeles Europa-Parlamentet til orientering. Kommissionen underretter ESF-udvalget om, hvordan den har taget hensyn til dets udtalelser.

Artikel 26

Overgangsbestemmelser

1. Denne forordning berører ikke fortsættelsen eller ændringen, herunder hel eller delvis annullering, af støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der gælder for denne støtte den 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning skal derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning.

2. Ansøgninger om støtte, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 før den 1. januar 2014, er fortsat gyldige.

Artikel 27

Ophævelse

Med forbehold af de i artikel 26 i nærværende forordning omhandlede bestemmelser ophæves forordning (EF) nr. 1081/2006 med virkning fra den 1. januar 2014.

Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag III.

Artikel 28

Revision

Europa-Parlamentet og Rådet tager senest den 31. december 2020 denne forordning op til revision efter proceduren i artikel 164 i TEUF.

Artikel 29

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013. På Europa-Parlamentets vegne M. SCHULZ Formand På Rådets vegne R. ŠADŽIUS Formand

(1) EUT C 143 af 22.5.2012, s. 82 og EUT C 271 af 19.9.2013, s. 101.

(2) EUT C 225 af 27.7.2012, s. 127.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 17. december 2013 af om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (Se side 320 i denne EUT).

(4) EUT C 120 af 26.4.2013, s. 1.

(5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 af 5. juli 2006 om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1784/1999 (EUT L 210 af 31.7.2006, s. 12).

(6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og om særlige bestemmelser vedrørende målet om investeringer i vækst og beskæftigelse og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1080/2006 (Se side 289 i denne EUT).

BILAG I Fælles output- og resultatindikatorer for ESF-investeringer 1) Fælles outputindikatorer for deltagere Med "deltagere" (1) menes personer, som direkte drager fordel af en ESF-intervention, som kan udpeges og udspørges om deres særlige forhold, og for hvem særlige udgifter er øremærket. Andre personer klassificeres ikke som deltagere. Alle data vil blive opdelt efter køn. De fælles outputindikatorer for deltagere er: — arbejdsløse, herunder langtidsledige* — langtidsledige* — erhvervsinaktive* — erhvervsinaktive, som ikke er under uddannelse* — beskæftigede, herunder som selvstændige erhvervsdrivende* — under 25 år* — over 54 år* — over 54 år, som er ledige, herunder langtidsledige, erhvervsinaktive eller ikke under uddannelse* — med primæruddannelse (ISCED 1) eller sekundæruddannelsens første trin (ISCED 2)* — med andet sekundærtrin (ISCED 3) eller niveauet mellem sekundær og tertiær uddannelse (ISCED 4)* — med tertiær uddannelse (ISCED 5 til 8)* — deltagere, som lever i en arbejdsløs husstand* — deltagere, som lever i en arbejdsløs husstand med forsørgelsesberettigede børn* — deltagere, som lever i en husstand med kun én voksen og med forsørgelsesberettigede børn* — indvandrere, deltagere af udenlandsk herkomst, minoriteter (herunder marginaliserede samfund såsom Roma)** — deltagere med handicap** — andre vanskeligt stillede** Det samlede antal deltagere vil blive beregnet automatisk på grundlag af outputindikatorer. Disse data angående deltagere, der indgår i en ESF-støttet operation, vil blive forelagt i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 50, stk. 1 og 2, og artikel 111, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 — hjemløse eller ramt af boligmæssig eksklusion* — fra landdistrikter* (2). Dataene angående deltagere under de to ovenstående indikatorer, vil blive forelagt i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 50, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013. Dataene vil blive indsamlet på grundlag af en repræsentativ stikprøve af deltagere inden for hver investeringsprioritet. Stikprøvens egen gyldighed sikres på en sådan måde, at dataene kan generaliseres for niveauet for investeringsprioriteter. 2) Fælles outputindikatorer for enheder er: — antal projekter, som helt eller delvist er gennemført af arbejdsmarkedets parter eller ikke-statslige organisationer — antal projekter, der er øremærket til at øge kvinders muligheder for varig beskæftigelse og avancement — antal projekter, som er målrettet de offentlige forvaltninger eller offentlige tjenester på nationalt, regionalt eller lokalt niveau — antal mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (herunder andelsvirksomheder og socialøkonomiske virksomheder), som modtager støtte. Disse data vil blive forelagt i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 50, stk. 1, og 2, samt artikel 111, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013. 3) Fælles umiddelbare resultatindikatorer for deltagere er: — erhvervsinaktive deltagere, der er jobsøgende umiddelbart efter deltagelsen* — deltagere, der er i gang med en uddannelse eller erhvervsuddannelse umiddelbart efter deltagelsen* — deltagere, der opnår formelle færdigheder umiddelbart efter deltagelsen* — deltagere, der kommer i arbejde, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, umiddelbart efter deltagelsen* — dårligt stillede deltagere, som er arbejdssøgende, under uddannelse eller erhvervsuddannelse, opnår formelle kvalifikationer eller er i beskæftigelse, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, umiddelbart efter deltagelsen** Disse data vil blive forelagt i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 50, stk. 1, og 2, samt artikel 111, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013. Alle data vil blive opdelt efter køn. 4) Fælles, mere langsigtede resultatindikatorer for deltagere er: — deltagere, der er i arbejde, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, seks måneder efter deltagelsen* — deltagere med en forbedret stilling på arbejdsmarkedet seks måneder efter deltagelsen*. — deltagere over 54 år, der er i arbejde, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, seks måneder efter deltagelsen* — dårligt stillede deltagere, der er i arbejde, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, seks måneder efter deltagelsen* Disse data vil blive forelagt i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 50, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013. De vil blive indsamlet på grundlag af en repræsentativ stikprøve af deltagere inden for hver investeringsprioritet. Stikprøvens egen gyldighed vil blive sikret på en sådan måde, at dataene kan generaliseres for niveauet for investeringsprioriteter. Alle data vil blive opdelt efter køn. (1) Forvaltningsmyndighederne skal oprette et system, hvorved individuelle deltageroplysninger registreres og opbevares i elektronisk form, jf. artikel 125, stk. 2, litra d) i forordning. De af medlemsstaterne indførte regler for databehandlingen skal følge bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EUT L 281 af 23.11.1995, s. 31), særlig artikel 7 og 8. Data, som indberettes under de indikatorer, der er markeret med *, er personoplysninger i henhold til artikel 7 i direktiv 95/46/EF. Behandlingen af disse er nødvendig for at overholde en retlig forpligtelse, som gælder for den registeransvarlige (artikel 7, litra c i direktiv 95/46/EF). En definition af den registeransvarlige findes i artikel 2 i direktiv 95/46/EF. Data, som indberettes under de indikatorer, der er markeret med **, er en særlig kategori af personoplysninger i henhold til artikel 8 i direktiv95/46/EF. Med forbehold af, at der gives tilstrækkelige garantier, kan medlemsstaterne af grunde, der vedrører hensynet til vigtige samfundsmæssige interesser, fastsætte andre undtagelser end dem, der er nævnt i artikel 8, stk. 2 i direktiv 95/46/EF, enten ved national lovgivning eller ved en afgørelse truffet af tilsynsmyndigheden (artikel 8, stk. 4 i direktiv 95/46/EF). (2) Dataene vil blive indsamlet på niveauet for mindre administrative enheder (lokale administrative enheder 2) i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) (EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1).

BILAG II Resultatindikatorer for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet Disse data vil blive forelagt i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i den rapport, der skal fremlægges i april 2015, jf. artikel 19, stk. 3 i nærværende forordning. Alle data vil blive opdelt efter køn. 1) Fælles umiddelbare resultatindikatorer for deltagere Med "deltagere" (1) menes personer, som direkte drager fordel af en intervention i henhold til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, som kan udpeges og udspørges om deres særlige forhold, og for hvem særlige udgifter er øremærket. Umiddelbare resultatindikatorer er: — Arbejdsløse deltagere, som fuldfører ungdomsbeskæftigelsesinitiativets støtteintervention* — Ledige deltagere, som får tilbudt beskæftigelse, videreuddannelse, en læreplads eller et praktikophold umiddelbart efter deltagelsen* — Ledige deltagere, som er under uddannelse/videreuddannelse, som opnår formelle kvalifikationer eller er i beskæftigelse, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, umiddelbart efter deltagelsen* — Langtidsledige deltagere, som fuldfører den af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet støttede intervention* — Langtidsledige deltagere, som får tilbudt beskæftigelse, videreuddannelse, en læreplads eller et praktikophold efter deltagelsen* — Langtidsledige deltagere, som er under uddannelse, som opnår formelle kvalifikationer eller er i beskæftigelse, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, umiddelbart efter deltagelsen* — Erhvervsinaktive deltagere, der ikke er under uddannelse, og som fuldfører den af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet støttede intervention* — Erhvervsinaktive deltagere, som ikke er under uddannelse, og som får tilbudt beskæftigelse, videreuddannelse, en læreplads eller et praktikophold umiddelbart efter deltagelsen* — Erhvervsinaktive deltagere, som ikke er under uddannelse, som er under uddannelse eller erhvervsuddannelse, som opnår formelle kvalifikationer eller som er i beskæftigelse, herunder som selvstændige erhvervsdrivende, umiddelbart efter deltagelsen*. 2) Fælles, mere langsigtede resultatindikatorer for deltagere Fælles, mere langsigtede resultatindikatorer er: — Deltagere i videreuddannelse og kompetencegivende uddannelse eller med en læreplads eller i et praktikophold seks måneder efter deltagelsen*. — Deltagere, der er i arbejde seks måneder efter deltagelsen* — Deltagere, der er selvstændige erhvervsdrivende seks måneder efter deltagelsen* Dataene for de langsigtede resultatindikatorer vil blive indsamlet på grundlag af en repræsentativ stikprøve af deltagere inden for hver investeringsprioritet. Stikprøvens egen gyldighed vil blive sikret på en sådan måde, at dataene kan generaliseres for niveauet for investeringsprioriteter. (1) Forvaltningsmyndighederne skal oprette et system, hvorved individuelle deltageroplysninger registreres og opbevares i elektronisk form, jf. artikel 125, stk. 2, litra d) i forordning 1303/2013. De af medlemsstaterne indførte regler for databehandlingen skal følge direktiv 95/46/EF, særlig artikel 7 og 8. Data, som indberettes under de indikatorer, der er markeret med *, er personoplysninger i henhold til artikel 7 i direktiv 95/46/EF. Behandlingen af disse er nødvendig for at overholde en retlig forpligtelse, som gælder for den registeransvarlige (artikel 7, litra c) i direktiv 95/46/EF). En definition af den registeransvarlige findes i artikel 2i direktiv 95/46/EF. Data, som indberettes under de indikatorer, der er markeret med **, er en særlig kategori af personoplysninger i henhold til artikel 8 i direktiv 95/46/EF. Med forbehold af, at der gives tilstrækkelige garantier, kan medlemsstaterne af grunde, der vedrører hensynet til vigtige samfundsmæssige interesser, fastsætte andre undtagelser end dem, der er nævnt i artikel 8, stk. 2, i direktiv 95/46/EF enten ved national lovgivning eller ved en afgørelse truffet af tilsynsmyndigheden (artikel 8, stk. 4 i direktiv 95/46/EF).