Rådets forordning (EF) nr. 2604/2000

af 27. november 2000

om indførelse af en endelig antidumpingtold på visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand og om endelig opkrævning af den midlertidige told

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 9 og artikel 10, stk. 2,

under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 1742/2000(2) ("forordningen om midlertidig told") en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand.

(2) I den sideløbende antisubsidieprocedure indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1741/2000(3) også en midlertidig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Malaysia, Taiwan og Thailand.

(3) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 1998 til 30. september 1999 ("undersøgelsesperioden"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").

B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE

(4) Efter meddelelsen om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for beslutningen om at indføre antidumpingforanstaltninger, fremsatte flere interesserede parter bemærkninger skriftligt. I overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 ("grundforordningen") fik alle interesserede parter, der anmodede herom, mulighed for at blive hørt mundtligt af Kommissionen.

(5) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den fandt nødvendige med henblik på at træffe endelige afgørelser.

(6) Der blev aflagt yderligere et kontrolbesøg hos følgende selskab, som er forretningsmæssigt forbundet med en koreansk eksporterende producent, som havde besvaret spørgeskemaet:

- SK Global Belgium NV (Antwerpen).

(7) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold, og at der sker en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse.

(8) De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning ved de endelige undersøgelsesresultater.

(9) Efter gennemgangen af de foreløbige afgørelser på grundlag af oplysninger, der er indhentet siden da, konkluderes det, at de vigtigste afgørelser i forordningen om midlertidig told bør bekræftes.

C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(10) I forordningen om midlertidig told blev den pågældende vare defineret som polyethylenterephthalat ("PET") med en viskositetskoefficient på 78 ml/g eller derover ifølge DIN (Deutsche Industrienorm) 53728 og henhørende under KN-kode 39076020 og KN-kode ex 3907 60 80 (Taric-kode 3907 60 80 10). Da der ikke blev modtaget nye bemærkninger til denne definition, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende den pågældende vare.

2. Samme vare

(11) I betragtning 12 i forordningen om midlertidig told fandt Kommissionen, at PET fremstillet af EF-erhvervsgrenen og solgt på fællesskabsmarkedet var samme vare som PET fremstillet i de pågældende lande og eksporteret til Fællesskabet, da der ikke er nogen forskelle i de grundlæggende egenskaber og anvendelsesformål for de forskellige PET-typer. Da der ikke blev fremlagt nye beviser i denne forbindelse, bekræftes de midlertidige konklusioner vedrørende samme vare.

D. DUMPING

1. Normal værdi

(12) Den indonesiske eksporterende producent, for hvilken artikel 18, stk. 1, i grundforordningen blev anvendt, fordi det konstateredes, at selskabet havde afgivet forkerte og misvisende oplysninger, anfægtede Kommissionens konklusioner. Virksomheden fandt, at brugen af artikel 18 ikke var berettiget, og at afvisningen af dens salgs- og administrationsomkostninger samt andre generalomkostninger (SA & G-omkostninger) var en unødigt hård foranstaltning.

(13) Kommissionen foretog en ny undersøgelse af alle de oplysninger, som selskabet havde afgivet i besvarelsen af spørgeskemaet og under kontrolbesøget. Det bekræftedes, at aktiviteterne i den organisatoriske enhed i selskabet, som angiveligt kun beskæftigede sig med finansielle aktiviteter, og som angiveligt ikke havde nogen forbindelse med den pågældende vare, var meget mere omfattende end rapporteret. Faktisk udførte denne enhed alle de funktioner, der normalt udføres af et hovedkontor. Det bekræftedes også, at denne enheds aktiviteter og udgifter ikke kunne anses for at være fuldstændig uden forbindelse med produktionen og salget af den pågældende vare. Det var også fortsat klart, at selskabet havde afgivet forkerte og misvisende oplysninger om hovedkontorets aktiviteter.

(14) Det var derfor fuldt ud berettiget og i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen at se bort fra de SA & G-omkostninger, der var oplyst af selskabet.

Normal værdi baseret på hjemmemarkedssalget

(15) To taiwanske selskaber anmodede om, at salget i normal handel skulle fastsættes på kvartalsvist grundlag i stedet for på årligt grundlag. Anmodningen begrundedes med, at der i undersøgelsesperioden var betydelige variationer i omkostninger og priser i forbindelse med den pågældende vare, hovedsagelig som følge af ændringer i råvarepriserne.

(16) Udsving i omkostninger og priser i undersøgelsesperioden er næsten uundgåelige i enhver antidumpingundersøgelse. For at tage hensyn til disse med henblik på at fastslå, hvilke salgstransaktioner der fandt sted i normal handel, har Kommissionen konsekvent sammenlignet individuelle hjemmemarkedspriser med de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger for undersøgelsesperioden. Kommissionen finder, at den særlige situation for de to selskaber, der fremsatte anmodningen, ikke berettiger, at den metode, som er benyttet for alle selskaber berørt af den aktuelle procedure, fraviges. Det vil endvidere være i modstrid med Kommissionens konsekvente praksis at benytte forskellige tidsrammer for konstateringen af, om salget har fundet sted i normal handel, og for de øvrige skridt i dumpingberegningen (henholdsvis kvartalsvist og årligt).

(17) Det skal endelig bemærkes, at de relevante oplysninger (f.eks. kvartalsvise produktionsomkostninger) først blev indgivet efter meddelelsen om de midlertidige undersøgelsesresultater. Dette til trods for at de vedrører kendsgerninger, som var velkendte for selskaberne før kontrolbesøget eller besvarelsen af spørgeskemaet. På dette sene tidspunkt i undersøgelsen ville Kommissionen derfor ikke have været i stand til at kontrollere de betydelige mængder oplysninger, som er nødvendige for at ændre metoden for beregning af hjemmemarkedssalgets rentabilitet.

(18) Et koreansk selskab anfægtede den metode, Kommissionen havde benyttet ved fordelingen af SA & G-udgifterne som beskrevet i betragtning 50 i forordningen om midlertidig told.

(19) Efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater fremlagde den eksporterende producent nye tal, men trods en anmodning fra Kommissionen gav selskabet ingen dokumentation for eller forklaring på den benyttede fordelingsmetode. Selskabets krav blev derfor afvist.

Beregnet normal værdi

(20) En indonesisk eksporterende producent anfægtede den fortjenstmargen, der var blevet benyttet til at beregne den normale værdi for en type PET, som den havde eksporteret til Fællesskabet.

(21) Kommissionens fremgangsmåde med at benytte den faktiske fortjenstmargen på denne eksporterende producents salg af andre typer PET i normal handel på dens hjemmemarked er i fuld overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen (se betragtning 21 i forordningen om midlertidig told). De foreløbige undersøgelsesresultater bekræftes derfor.

(22) En af de malaysiske eksporterende producenter anfægtede den omsætningsbaserede metode, som Kommissionen havde benyttet ved omfordelingen af visse SA & G-udgifter med henblik på at beregne den normale værdi i forordningen om midlertidig told.

(23) Det fremgik af kontrollen, at den fordelingsnøgle, som selskabet havde benyttet for visse udgifter ved besvarelsen af spørgeskemaet, var unøjagtig og uhensigtsmæssig og ikke var blevet brugt tidligere. Derfor, og da der ikke forelå en mere hensigtsmæssig fordelingsnøgle, blev de relevante SA & G-udgifter omfordelt på grundlag af omsætningen, jf. artikel 2, stk. 5, i grundforordningen. Den fremgangsmåde, der blev benyttet i forordningen om midlertidig told, bekræftes således.

(24) To indonesiske eksporterende producenter fremførte, at de normale værdier for selskaber uden noget salg i normal handel på hjemmemarkedet i henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen burde baseres på et andet selskabs hjemmemarkedspriser og ikke på en beregnet normal værdi.

(25) I betragtning 19 i forordningen om midlertidig told er det allerede forklaret, hvorfor et andet selskabs salgspriser på hjemmemarkedet ikke kunne benyttes. Ingen af de pågældende to eksporterende producenter fremlagde nogen dokumentation, der kunne gendrive Kommissionens argumenter for at benytte en beregnet normal værdi. Kommissionen foretog ikke desto mindre en ny undersøgelse af alle de afgivne oplysninger, og den metode, der blev anvendt i forbindelse med de midlertidige foranstaltninger, bekræftes derfor.

(26) Et koreansk selskab fremførte, at Kommissionen ikke burde have benyttet dets egne SA & G-udgifter ved beregningen af den normale værdi, da det hjemmemarkedssalg, som disse udgifter vedrørte, ikke havde fundet sted i normal handel. Selskabet hævdede, at dette var i modstrid med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.

(27) Som også påpeget i betragtning 21 i forordningen om midlertidig told er det Kommissionens faste praksis at anse de faktiske SA & G-udgifter på hjemmemarkedet for pålidelige, hvis det pågældende selskabs samlede hjemmemarkedssalg er repræsentativt i forhold til eksportsalget til Fællesskabet. Den faktor, der er afgørende for, om SA & G-udgifterne kan benyttes, er ikke, om det pågældende salg har været rentabelt, men om der har fundet et tilstrækkeligt repræsentativt salg sted på normale vilkår. De foreløbige undersøgelsesresultater bekræftes derfor.

(28) Et taiwansk selskab anmodede om, at der ikke blev taget hensyn til produktionsomkostningerne for september måned 1999 på grund af det jordskælv, der havde ramt Taiwan.

(29) Uanset om det er muligt at indrømme justeringer for jordskælv eller lignende tilfælde af force majeure, kunne selskabet imidlertid ikke påvise, hvorvidt og i hvilken grad jordskælvet påvirkede omkostningerne. Kommissionen undersøgte endvidere på eget initiativ de påståede virkninger på produktionsomkostningerne og fandt, at den i september 1999 fremstillede mængde var større end den mængde, der var blevet fremstillet i flere andre måneder i undersøgelsesperioden, mens omkostningsstigningen ikke var højere end i andre måneder i undersøgelsesperioden. Derfor kunne hverken den mængde, der var blevet fremstillet i september, eller omkostningerne anses for ekstraordinære. Selskabets krav måtte derfor afvises.

2. Eksportpris

(30) En indonesisk eksporterende producent hævdede, at Kommissionen ved beregningen af eksportprisen havde fratrukket et for stort beløb for SA & G-udgifter og fortjeneste for den funktion, som den med selskabet forretningsmæssigt forbundne importør havde udført, jf. artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

(31) For så vidt angår de fratrukne SA & G-udgifter måtte Kommissionen støtte sig til de eneste oplysninger, der var til rådighed, nemlig det forretningsmæssigt forbundne handelsselskabs reviderede regnskaber. I denne forbindelse skal det bemærkes, at der ikke blev afgivet nogen varespecifikke oplysninger om SA & G-udgifterne, selv om der udtrykkelig blev anmodet herom i spørgeskemaet. De fratrukne SA & G-udgifter blev derfor fastsat på grundlag af omsætningen.

(32) For så vidt angår den fratrukne fortjenstmargen fremgår det af betragtning 23 i forordningen om midlertidig told, at en fortjenstmargen på 5 % blev anset for rimelig for den funktion, der udføres af en forhandler. Da der ikke foreligger andre verificerbare oplysninger, bekræftes denne fremgangsmåde.

3. Sammenligning

(33) En indonesisk eksporterende producent klagede over, at Kommissionen havde set bort fra de justeringer af den normale værdi, som den havde krævet.

(34) For dette selskab beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Beløbene for SA & G-udgifter og fortjeneste blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra a), fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit af de faktiske beløb, der er fastsat for andre eksporterende producenter, der er omfattet af undersøgelsen, for så vidt angår produktion og salg af samme vare i Indonesien. I henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen skal der i form af justeringer tages behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der påvirker priserne og prisernes sammenlignelighed. Da det pågældende selskabs salgspriser på hjemmemarkedet ikke blev benyttet, vedrørte de justeringer, der påvirkede prissammenligneligheden, i dette tilfælde andre selskabers SA & G-udgifter, der blev benyttet til at beregne den normale værdi. Den fremgangsmåde, der blev benyttet ved den foreløbige fastsættelse, bekræftes derfor.

Fysiske egenskaber

(35) En af de malaysiske eksporterende producenter hævdede, at den type PET, der solgtes på hjemmemarkedet, havde en højere markedsværdi end den type PET, der eksporteredes til Fællesskabet, og at den normale værdi derfor burde justeres.

(36) Den eksporterende producent krævede imidlertid ingen justeringer for fysiske forskelle, hverken i besvarelsen af spørgeskemaet eller under kontrolbesøget. Den satte heller ikke tal på markedsværdien af den påståede forskel. Endvidere blev der ikke under undersøgelsen fundet beviser eller fremlagt dokumentation for en sådan påstand. Kravet måtte derfor afvises.

Importafgifter og indirekte skatter

(37) En indisk eksporterende producent hævdede, at der burde være indrømmet en justering for toldgodtgørelse, da importafgifter er blevet refunderet ved eksport, mens der ikke blev foretaget nogen sådan godtgørelse for hjemmemarkedssalget, hvorved prissammenligneligheden blev påvirket. Eksportøren hævdede endvidere, at justeringen burde være indrømmet, uanset om der var betalt told på importen af råvarer, og uanset om disse råvarer indgik fysisk i den samme vare, der solgtes på hjemmemarkedet.

(38) Ifølge artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen kan der kun foretages en justering af den normale værdi for importafgifter, der pålægges samme vare og råmaterialer, som fysisk indgår deri, når varen er bestemt til forbrug i eksportlandet, og som refunderes (eller ikke opkræves) for den vare, som eksporteres til Fællesskabet. Det skal bemærkes, at eksportøren i denne sag kun baserede sit krav om toldgodtgørelse på det importafgiftsbeløb, der blev refunderet ved eksport af PET. Ifølge den toldgodtgørelsesordning, der anvendtes på selskabet, blev der indrømmet toldgodtgørelse ved eksport, uanset om råmaterialerne til fremstillingen af den samme vare var importeret eller ej. Endvidere oplyste selskabet hverken i sin besvarelse af spørgeskemaet eller under kontrolbesøget den faktiske størrelse af de relevante importafgifter, der var blevet betalt for råmaterialer til PET solgt på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, og som var blevet refunderet eller ikke opkrævet ved eksport af den pågældende vare til Fællesskabet. Det følger heraf, at selskabet ikke kunne påvise, at de refunderede importafgifter indgik i hjemmemarkedsprisen. Det kunne derfor ikke konstateres, at prissammenligneligheden var påvirket, og påstanden måtte afvises.

(39) Den samme indiske eksporterende producent hævdede endelig, at de foreløbige resultater af antidumpingundersøgelsen var i modstrid med de foreløbige resultater i den sideløbende antisubsidieprocedure. Det blev fremført, at det ville være ukorrekt at afvise selskabets krav om en justering for toldgodtgørelse i forbindelse med antidumpingundersøgelsen, da den toldgodtgørelsesordning, som selskabet nyder fordel af, samtidig var blevet anset for at være et eksportsubsidie i forbindelse med antisubsidieproceduren.

(40) Dette argument kan ikke accepteres. I forbindelse med den sideløbende antisubsidieundersøgelse konstateredes det, at den ordning, der gav ret til refusion af told eller toldfri import, er et udligningsberettiget eksportsubsidie og ikke en autoriseret toldgodtgørelsesordning i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(4) ("antisubsidiegrundforordningen"). I henhold til artikel 14, stk. 1, i grundforordningen vil denne udligningstold blive trukket fra enhver antidumpingtold. Hvis den ønskede justering blev foretaget her og efter dette fradrag, ville dette være en dobbelt justering, som ville ophæve resultaterne af antisubsidieundersøgelsen.

(41) I betragtning af ovenstående bekræftes Kommissionens foreløbige undersøgelsesresultater, nemlig at selskabets krav om en justering for forskelle i importafgifter og indirekte skatter ikke var berettiget og derfor måtte afvises.

(42) Et koreansk selskab anfægtede den metode, som Kommissionen havde benyttet til at beregne justeringen for toldgodtgørelsen, som ifølge selskabet ikke afspejlede den faktiske toldgodtgørelse, som selskabet havde modtaget i undersøgelsesperioden.

(43) Under undersøgelsen fremlagde selskabet ingen dokumentation for forbindelsen mellem det faktisk modtagne toldgodtgørelsesbeløb og de råmaterialer, der fysisk indgik i varen. Da der ikke foreligger nye beviser, som kan støtte den eksporterende producents påstand, bekræftes den metode, der blev fulgt i betragtning 58 i forordningen om midlertidig told.

(44) Et andet koreansk selskab gjorde indsigelse mod Kommissionens beslutning om at afvise justeringerne for toldgodtgørelse i deres helhed (se betragtning 58 i forordningen om midlertidig told).

(45) I betragtning af selskabets redegørelser efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told og under hensyntagen til de oplysninger, der blev indhentet under undersøgelsen, kunne Kommissionen foretage en fornyet beregning af toldgodtgørelsesbeløbet, så det afspejlede den told, der blev betalt for råmaterialer importeret i undersøgelsesperioden. Der blev efterfølgende indrømmet en justering, men kun i det omfang den kunne verificeres.

(46) En indisk eksporterende producent anfægtede, at Kommissionen ikke tog hensyn til omsætningsafgifter ved fastsættelsen af salgspriserne på hjemmemarkedet. Det fremførtes, at selv om selskabet var fritaget for omsætningsafgift i undersøgelsesperioden, var den pris, der blev faktureret til kunderne, en altomfattende pris, og at der faktisk blev opkrævet omsætningsafgift fra kunderne, som senere blev betalt til staten.

(47) De oplysninger, der blev afgivet af producenten efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, er i modstrid med de oplysninger, der blev indhentet og kontrolleret på stedet, og som lå til grund for de midlertidige undersøgelsesresultater. Endvidere blev der ikke fremlagt oplysninger til støtte for påstanden om, at der faktisk var blevet opkrævet omsætningsafgift fra kunderne, og at denne afgift faktisk var blevet betalt til staten. Det fremgik klart af undersøgelsen, at det pågældende selskab opnåede fordel af en ordning for fritagelse for omsætningsafgift, der gjaldt for køb og salg af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Salgspriserne i handelsfakturaerne fandtes at være eksklusive omsætningsafgift, og relevante interne dokumenter vedrørende prisfastsættelsespolitikken tydede på, at omsætningsafgiften "for nærværende var nul". Retsgrundlaget for fritagelsesordningen for omsætningsafgift blev desuden nøje undersøgt, og der fandtes intet, der kunne støtte selskabets nye påstande. De foreløbige undersøgelsesresultater bekræftes derfor.

Handelstrin

(48) En malaysisk eksporterende producent gentog sit krav om en justering for forskelle i handelstrin mellem salget af den pågældende vare på hjemmemarkedet og eksportmarkedet.

(49) Da der ikke forelå oplysninger, der viste konsekvente og klare forskelle mellem sælgerens funktioner og priser for de påståede forskellige handelstrin på eksportlandets hjemmemarked, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 69 i forordningen om midlertidig told.

Kreditomkostninger

(50) En malaysisk eksporterende producent hævdede, at der ikke var taget hensyn til kreditomkostningerne i forbindelse med salget på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

(51) Da der ikke forelå et underbygget krav om en justering for forskelle i kreditomkostninger inden for de fastsatte frister, kunne påstanden ikke kontrolleres og bør derfor afvises.

(52) Den anden malaysiske eksporterende producent hævdede, at der var benyttet en forkert rentesats ved beregningen af kreditomkostningerne på eksportsiden i forordningen om midlertidig told.

(53) De foreløbige undersøgelsesresultater i forbindelse med dette spørgsmål blev gennemgået, og det blev konkluderet, at den rentesats, som selskabet havde anvendt i besvarelsen af spørgeskemaet, faktisk var mere passende, og beregningerne er derfor blevet revideret.

Rabatter og nedslag

(54) En indisk eksporterende producent gentog sit krav om, at den normale værdi burde justeres med det beløb, der blev ydet i "loyalitetsrabat" til visse kunder på hjemmemarkedet.

(55) Det konstateredes, at den pågældende rabat blev betalt efter undersøgelsesperioden, hvis og når bestemte betingelser var opfyldt. Som nævnt i betragtning 35 i forordningen om midlertidig told var der ingen beviser for, at rabatordningen konsekvent eller tidligere var blevet anvendt. Faktisk havde der endnu ikke fundet udbetalinger sted i henhold til ordningen. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra c), i grundforordningen, der fastsætter, at der kun kan foretages en justering, hvis kravet er baseret på fast praksis i tidligere perioder, herunder opfyldelse af betingelserne for at opnå rabatten, måtte kravet afvises.

Håndteringsomkostninger

(56) Der konstateredes en regnefejl i beregningen af den justering, der blev indrømmet for håndteringsomkostninger ved eksport for en indisk eksporterende producent. Fejlen er blevet rettet.

Andet

(57) En indisk eksporterende producent anfægtede årsagerne til, at selskabets krav om en justering for sælgerlønninger på såvel hjemmemarkedet som eksportmarkedet var blevet afvist, og forelagde nye oplysninger til støtte for kravet.

(58) Skønt der specifikt blev bedt om de pågældende oplysninger eller beviser i spørgeskemaet, blev de imidlertid først fremlagt længe efter kontrolbesøget. Da der ikke blev fremsat et begrundet krav om en justering for sælgerlønninger inden for de fastsatte frister, kunne kravet ikke efterprøves og bør derfor afvises.

4. Dumpingmargen for undersøgte selskaber

(59) En koreansk eksporterende producent hævdede, at Kommissionen havde fraveget reglen i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi med de individuelle eksportpriser med henblik på at beregne dumpingmargenen. Denne sammenligning fandtes at være udtryk for forskelsbehandling i forhold til den metode, der blev benyttet for de øvrige koreanske eksporterende producenter. Selskabet, som efter den foreløbige meddelelse forelagde ændrede tal for de vejede gennemsnitlige priser for de enkelte kunder og regioner, påstod, at variationerne i priserne ikke kunne anses for væsentlige. Det hævdede endvidere, at sådanne udsving skyldtes forskelle i konkurrencevilkårene på fællesskabsmarkedet og ikke et ønske om at praktisere målrettet dumping.

(60) I forbindelse med den foreløbige fastsættelse fandt Kommissionen, at den beregningsmetode, som blev benyttet for de øvrige eksporterende producenter (se betragtning 60 i forordningen om midlertidig told), ikke for dette bestemte selskab ville have afspejlet det samlede omfang af den dumping, der fandt sted. Der konstateredes endvidere et mønster i eksportpriserne, der var væsentligt forskelligt for forskellige kunder og regioner. Den normale værdi som fastsat på grundlag af et vejet gennemsnit blev derfor sammenlignet med priserne på alle individuelle eksporttransaktioner til Fællesskabet.

(61) Den metode, som Kommissionen benyttede til at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi med individuelle eksportpriser, er i fuld overensstemmelse med reglen i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen. Det fremgår klart af artikel 2, stk. 11, andet punktum, at en normal værdi, som er fastsat på grundlag af vejede gennemsnit, kan sammenlignes med priserne for alle individuelle eksporttransaktioner til Fællesskabet, hvis der foreligger et eksportprismønster, der er meget forskelligt for forskellige købere, regioner eller perioder, og hvis sammenligningen af den normale værdi og eksportpriserne på grundlag af vejede gennemsnit ikke i fuldt omfang afspejler den dumping, der finder sted. I det foreliggende tilfælde er begge disse betingelser opfyldt. Selv efter den eksporterende producents korrektioner vedrørende eksportpriserne var det stadig klart, at prismønstret var meget forskelligt for forskellige købere og regioner, og det fulde omfang af dumpingen fremgik ikke af en sammenligning mellem den normale værdi og eksportpriserne på grundlag af vejede gennemsnit.

(62) Kommissionen finder, at der ikke var tale om forskellig behandling af koreanske eksporterende producenter, men blot om anvendelse af den rigtige regel på hver specifik situation. De foreløbige undersøgelsesresultater bekræftes derfor.

(63) Et taiwansk selskab anmodede om, at sammenligningen af den beregnede normale værdi og eksportpriserne blev foretaget på månedligt grundlag, idet der ifølge selskabet havde været betydelige udsving i omkostninger og priser i undersøgelsesperioden som følge af ændringerne i råvarepriserne.

(64) Udsving i omkostninger og priser i undersøgelsesperioden er næsten uundgåelige i en antidumpingundersøgelse. Med henblik på at sammenligne den normale værdi med eksportprisen fastsatte Kommissionen et vejet gennemsnit af begge faktorer og tog derved hensyn til virkningerne af udsvingene, navnlig for denne eksporterende producent, hvor der er en klar parallel mellem omkostnings- og prisudviklingen. Kommissionen finder, at den særlige situation for det selskab, der fremsatte anmodningen, ikke berettiger, at den metode, som er benyttet for alle selskaber berørt af den aktuelle procedure, fraviges. Det vil endvidere være i modstrid med Kommissionens konsekvente praksis at benytte forskellige tidsrammer, dvs. et månedligt grundlag for sammenligningen af den normale værdi og eksportprisen og et årligt grundlag for de øvrige skridt i dumpingberegningen.

(65) Desuden skal det bemærkes, at selskabet hverken fremsatte et sådant krav i besvarelsen af spørgeskemaet eller ved kontrolbesøget, selv om det var baseret på forhold, som selskabet på daværende tidspunkt var vel vidende om. Alle relevante oplysninger skulle have været indgivet inden for de oprindeligt fastsatte frister. De oplysninger, der blev fremlagt flere måneder efter udløbet af disse frister, kunne ikke med rimelighed kontrolleres, og selskabets krav måtte derfor afvises.

(66) Et taiwansk selskab, for hvilket det konstateredes, at dets eksportsalg til Fællesskabet havde fundet sted lige uden for undersøgelsesperioden, anmodede om at blive omfattet af den gennemsnitlige dumpingmargen for de øvrige samarbejdsvillige selskaber i stedet for restdumpingmargenen for Taiwan, der svarede til den højeste dumpingmargen, der konstateredes for de samarbejdsvillige selskaber.

(67) Kravet blev imødekommet. Dumpingmargenen for selskabet Nan Ya Plastics Corp. fastsættes derfor til den gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige taiwanske selskaber, dvs. 9,6 %.

(68) To taiwanske samarbejdsvillige selskaber påpegede regnefejl ved beregningen af den foreløbige dumpingmargen. Disse fejl er blevet rettet, og de respektive dumpingmargener er blevet behørigt ændret.

(69) I betragtning af ovenstående, og da de interesserede parter ikke havde fremsat andre bemærkninger, besluttedes det at benytte de metoder, der er fastsat i forordningen om midlertidig told for samarbejdsvillige og ikke-samarbejdsvillige selskaber.

(70) Det fremgik af sammenligningen, at dumpingmargenen for eksporten af den pågældende vare fra et koreansk selskab til Fællesskabet i undersøgelsesperioden var de minimis, dvs. under ubetydelighedsgrænsen.

(71) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de endelige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

(72) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger vedrørende definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet, bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 87 til 92 i forordningen om midlertidig told.

F. SKADE

1. Indledende bemærkninger

(73) Visse interesserede parter anfægtede brugen af oplysninger fra EF-erhvervsgrenen, som kun vedrørte perioden fra og med 1996, mens udviklingen på markedet før dette tidspunkt var baseret på uafhængige markedsundersøgelsesoplysninger.

(74) Kommissionen fandt, at de oplysninger, som EF-erhvervsgrenen havde indgivet for 1995, ikke kunne bruges på grund af opsplitningen af Kodak og Eastman i 1995 og omstruktureringen af Shells aktiviteter. Hverken Shell eller Eastman kunne give fuldstændige tal for dette år.

(75) Kommissionen fandt det imidlertid afgørende at give en oversigt over mangelkrisen på fællesskabsmarkedet i 1995 i betragtning af denne begivenheds virkninger for EF-erhvervsgrenens priser og rentabilitet. Som nævnt i betragtning 97 i forordningen om midlertidig told blev det anset for hensigtsmæssigt at benytte oplysninger fra eksterne professionelle til at etablere de baggrundsoplysninger, som var nødvendige for at vurdere EF-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.

2. Forbrug

(76) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes undersøgelsesresultaterne vedrørende forbruget i Fællesskabet i betragtning 100 og 101 i forordningen om midlertidig told.

3. Import fra de pågældende lande

(77) I mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater om mængden og priserne på importen fra de pågældende lande.

Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import

(78) En indonesisk eksportør hævdede, at importen med oprindelse i Indonesien ikke burde vurderes kumulativt med resten af den pågældende eksport, navnlig i betragtning af forskellene i udviklingen af mængden mellem importen fra dette land og fra de andre lande, som er omfattet af undersøgelsen. Dette argument er allerede behandlet i betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, og da der ikke er fremkommet nye oplysninger, kan Kommissionen ikke imødekomme dette krav.

(79) Konklusionen om, at importen med oprindelse i Indonesien skal vurderes kumulativt med importen fra de øvrige berørte lande, bekræftes derfor.

4. EF-erhvervsgrenens situation

(80) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger på EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle relevante faktorer og forhold, der har indflydelse på denne erhvervsgrens situation. Undersøgelsen omfattede alle faktorer, der er anført i artikel 3, stk. 5, i grundforordningen. Visse faktorer blev imidlertid ikke behandlet detaljeret, da de ikke fandtes at være relevante for vurderingen af EF-erhvervsgrenens situation i forbindelse med undersøgelsen (se nedenfor vedrørende lønninger og lagre). For så vidt angår virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske dumpingmargen, kan de i betragtning af den pågældende imports mængde og priser ikke anses for ubetydelige.

Faktorer, der undersøgtes i forordningen om midlertidig told

- Investeringer:

(81) Det konstateredes, at der i den foreløbige fase ikke var blevet taget hensyn til visse investeringer, som var foretaget af en samarbejdsvillig producent i Fællesskabet. Efter at disse tal er blevet taget i betragtning ændrer investeringssituationen ikke den tidligere fastsatte udviklingstendens.

(82) Nogle interesserede parter fremførte, at størrelsen af EF-erhvervsgrenens investeringer i 1998 viste, at den befandt sig i en sund finansiel situation. Andre bemærkede, at investeringsniveauet i undersøgelsesperioden havde været lavt som følge af situationen i de tidligere år, hvor EF-erhvervsgrenen havde haft tab, og dette kunne ikke tilskrives virkningerne af dumpingimporten i undersøgelsesperioden.

(83) I denne forbindelse fremgår det klart af undersøgelsen, at udgifterne til investeringer i 1997, 1998 og undersøgelsesperioden hovedsagelig skyldtes beslutninger truffet i 1995 og 1996, hvor udsigterne i PET-sektoren var gode (selv om der var tab i 1996, ansås denne situation for at være midlertidig). I en sådan erhvervsgren er det mere relevant at undersøge planer om investeringer end timingen af de faktiske udgifter. Som nævnt i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told bekræftes det, at EF-erhvervsgrenen som følge af den yderligere forværring af dens finansielle situation som følge af skadevoldende dumping i undersøgelsesperioden ikke har planlagt nogen væsentlig kapacitetsudvidelse for at dække en øget fremtidig efterspørgsel.

- Lønninger og lagerbeholdninger:

(84) Lønningerne og lagerbeholdningerne blev også undersøgt, men lønningerne ansås ikke for en relevant faktor, da deres andel af de samlede omkostninger er lille og var stabil i den betragtede periode. For så vidt angår lagerbeholdningerne fandtes disse at svinge betydeligt i årets løb på grund af PET-markedets sæsonprægede karakter, og de blev derfor ikke anset for relevante i forbindelse med skadesanalysen.

- Vækst:

(85) Selv om det ikke blev udtrykkelig nævnt i forordningen om midlertidig told, undersøgte Kommissionen også spørgsmålet om vækst i forbindelse med analysen af markedsandele, der viste et svagt tab for EF-erhvervsgrenen i løbet af den betragtede periode.

Andre undersøgte faktorer

(86) EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til følgende faktorer blev undersøgt yderligere.

- Evnen til at rejse kapital:

(87) Som allerede nævnt i forordningen om midlertidig told havde tabene i undersøgelsesperioden et sådant omfang, at der ikke kunne aftales nogen ny investeringsplan i undersøgelsesperioden. Dette forbedrede naturligvis ikke EF-erhvervsgrenens evne til at fremskaffe kapital i denne periode trods den forventede stigning i efterspørgslen.

- Produktivitet:

(88) Produktiviteten målt i antallet af tons produceret pr. ansat steg med 67 % fra 1996 til undersøgelsesperioden og med 21 % fra 1998 til undersøgelsesperioden. En sådan betydelig produktivitetsstigning viser, at EF-erhvervsgrenen udfoldede alle mulige bestræbelser for at forblive konkurrencedygtig.

- Afkast af investeringer:

>TABELPOSITION>

(89) Denne indikator afspejler den samlede situation for EF-erhvervsgrenen (herunder hovedsagelig PET-sektoren). Det fremgik af kontrollen, at en stor del af den negative udvikling i undersøgelsesperioden kunne tilskrives PET-sektoren. Denne indikator er i overensstemmelse med forværringen af EF-erhvervsgrenens rentabilitet.

- Likviditet:

>TABELPOSITION>

(90) Denne indikator afspejler den samlede situation for EF-erhvervsgrenen (herunder hovedsagelig PET-sektoren). Den repræsenterer disse selskabers bruttodriftsresultater, dvs. salget minus salgsomkostninger og før renter, afskrivning, hensættelser og skatter. Det fremgik af kontrollen, at en stor del af forværringen i undersøgelsesperioden kunne tilskrives PET-sektoren.

5. Yderligere bemærkninger

Generelle bemærkninger til Kommissionens konklusioner

(91) Nogle interesserede parter anfægtede Kommissionens konklusioner vedrørende skade, da nogle af skadesindikatorerne udviste enten en stigende eller stabil udvikling. I denne forbindelse pegede en række interesserede parter på det lave prisunderbudsniveau, det øgede salg og den samlede stabile markedsandel. De fandt, at disse indikatorer viste, at EF-erhvervsgrenen var sund, og at priserne nok var meget lave, men at de var på et normalt niveau i betragtning af de herskende markedsforhold.

(92) Dette argument kunne ikke accepteres. Som fastsat i forordningen om midlertidig told fandt stigningen i salget og genvindingen af markedsandel i undersøgelsesperioden - efter et tab på 5 procentpoint mellem 1997 og 1998 - sted, da EF-erhvervsgrenen sænkede sine priser betydeligt, så de svarede til dumpingimportens priser. Som nævnt i forordningen om midlertidig told konstateredes det, at der indførtes varer til dumpingpriser. I denne forbindelse skyldes det lave prisunderbudsniveau, at EF-erhvervsgrenens priser var trykkede i undersøgelsesperioden. Dette pristryk skyldtes dumpingimporten, hvis mængde og markedsandel var meget betydelig, og som tvang EF-erhvervsgrenen til at reagere ved at sænke priserne.

Udviklingen efter undersøgelsesperioden

(93) Mange interesserede parter og repræsentanter fra medlemsstaterne anmodede Kommissionen om at analysere og tage hensyn til visse tendenser i udviklingen efter undersøgelsesperioden. Navnlig fremhævede disse parter den hurtige og betydelige stigning i EF-erhvervsgrenens PET-priser i forhold til stigningen i råvareomkostningerne. Ifølge disse parter var EF-erhvervsgrenens situation stærkt forbedret siden undersøgelsesperioden, og det var sandsynligt, at EF-erhvervsgrenen ikke længere led væsentlig skade.

(94) Det bør erindres, at artikel 6, stk. 1, i grundforordningen fastsætter, at der normalt ikke skal tages hensyn til oplysninger, som vedrører en periode efter undersøgelsesperioden. Ifølge Domstolens retspraksis kan der kun tages hensyn til udviklingen efter undersøgelsesperioden, hvis den gør det åbenbart uhensigtsmæssigt at indføre foranstaltninger.

(95) Kommissionen analyserede udviklingen på PET-markedet i den periode på ni måneder, der fulgte undersøgelsesperioden, dvs. 1. oktober 1999 til 30. juni 2000. Det konstateredes, at priserne ved EF-erhvervsgrenens PET-salg på fællesskabsmarkedet udviste en fortsat stigning. Den gennemsnitlige salgspris i de ni måneder var ca. 40 % højere end gennemsnitsprisen i undersøgelsesperioden. Denne stigning var større end stigningen i omkostningerne (ca. 20 %), hvilket førte til en forbedring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Ikke desto mindre var afkastet af EF-erhvervsgrenens salg i disse ni måneder stadig negativt med - 2 %, hvilket tyder på, at dens finansielle resultater fortsat er utilfredsstillende og langt fra et niveau, der kan sikre denne erhvervsgrens levedygtighed.

(96) Denne dramatiske prisændring skyldes hovedsagelig de stigninger i råoliepriserne, der har fundet sted siden midten af 1999, og som mærkbart påvirkede alle polymerpriser nogle få måneder senere. Det skal også bemærkes, at der har været en støt stigning i EF-erhvervsgrenens salg og markedsandel på bekostning af dumpingimporten. Faldet i dumpingimporten kan dog skyldes, at der er indledt en antidumpingundersøgelse. I det aktuelle tilfælde har udviklingen i kursforholdet mellem dollar og euro også gjort den pågældende import mindre attraktiv.

(97) Det skal bemærkes, at valutakurser ligesom råoliepriserne er yderst foranderlige, og ændringer kan være midlertidige. Hvis den igangværende antidumpingundersøgelse afsluttes uden indførelse af foranstaltninger, er det desuden sandsynligt, at varer importeret til dumpingpriser hurtigt vil genvinde deres tabte markedsandel.

(98) Det konkluderedes derfor, at udviklingen efter undersøgelsesperioden ikke viser, at den af dumpingimporten forvoldte skade er forsvundet. Det er derfor ikke åbenbart uhensigtsmæssigt at indføre antidumpingforanstaltninger.

6. Konklusion om skade

(99) Da der ikke blev modtaget andre bemærkninger vedrørende den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionen i betragtning 125 til 128 i forordningen om midlertidig told om, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

(100) Flere interesserede parter vedblev med at hævde, at Kommissionen fejlagtigt konkluderede, at importen med oprindelse i de pågældende lande var årsag til den skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, hvorimod EF-erhvervsgrenens situation og prisniveauet på fællesskabsmarkedet efter deres mening skyldtes en kombination af andre faktorer. I denne forbindelse gentog de de argumenter, der allerede var fremført i den foreløbige fase (herunder prisen på råmaterialer, situationen med overkapacitet, konkurrencen mellem PET-producenter).

(101) Da der ikke blev modtaget andre bemærkninger vedrørende årsagen til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionen om, at importen af PET fra de pågældende lande havde forvoldt EF-erhvervsgrenen skade, jf. betragtning 148 i forordningen om midlertidig told.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Sandsynlige virkninger for aftagerindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger

Yderligere undersøgelse

(102) I betragtning af brugernes begrænsede samarbejdsvilje i undersøgelsens første fase besluttede Kommissionen at foretage en yderligere undersøgelse af de sandsynlige virkninger for aftagerindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger. Kommissionen sendte derfor 90 nye og forenklede spørgeskemaer til brugere af PET, hvoraf nogle allerede var blevet kontaktet, men ikke havde svaret. 19 tidligere ikke-samarbejdsvillige selskaber besvarede skemaet fyldestgørende inden for de fastsatte frister.

De nye samarbejdsvillige selskaber er:

- tre omdannere af præforme til flasker:

Lux PET GmbH & Co. (Luxembourg)

Puccetti SpA (Italien)

EBP SA (Spanien)

- fire producenter af PET-folie og -plader, som benytter den pågældende vare:

RPC Cobelplast Montonate Srl (Italien)

Moplast SpA (Italien)

Alusuisse Thermoplastic (Det Forenede Kongerige)

Klöckner Pentaplast BV (Nederlandene)

- fire producenter af læskedrikke:

L'abeille (Frankrig)

Pepsico Food Beverages Intl. Ltd (Italien)

Pepsico France (Frankrig)

Europe embouteillage Snc (Frankrig)

- otte producenter af mineral- og kildevand:

Aguas Minerales Pasqual S.L. (Spanien)

Eycam Perrier SA (Spanien)

Font Vella SA & Aguas de Lanjarón SA (Spanien)

Italaquae SpA (Italien)

Neptune SA (Frankrig)

Roxane SA (Frankrig)

San Benedetto (Italien)

Società Generale delle acque minerali arl (Italien)

(103) I alt dækkede de oplysninger, der blev afgivet af selskaber, som besvarede enten det første eller andet spørgeskema, 26 % af forbruget af PET i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. De omkostningstal, der blev fastsat ved at sammenfatte disse oplysninger, blev anset for repræsentative for de forskellige undersektorer af brugere, da oplysninger for individuelle selskaber viste en stor grad af overensstemmelse mellem selskaber, der tilhørte samme undersektorer.

(104) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger modtog Kommissionen flere henvendelser fra brugere eller deres repræsentative sammenslutninger. Disse indeholdt oftest bemærkninger til den tidligere udvikling på PET-markedet og diskussioner af den mulige virkning af foranstaltninger på brugersektorerne. Henvendelserne kom fra:

- Schmalbach-Lubeca, den største omdanner i Europa (18 % af forbruget i Fællesskabet),

- sammenslutningen European Plastics Converters (EUPC)

- UNESDA, en sammenslutning som repræsenterer producenter af læskedrikke

- Nestlé-gruppen, som gentog, at de oplyste tal for det franske marked er repræsentative for deres samlede europæiske marked. (Gruppens samlede køb af PET tegner sig for ca. 9 % af forbruget af PET i Fællesskabet, hvoraf 3 % kun er til det franske marked).

(105) Der er blevet taget hensyn til disse bemærkninger samt til bemærkninger fremsat af sammenslutninger, der repræsenterer vandproducenterne (som havde givet sig til kende i første fase af undersøgelsen), og det samlede antal henvendelser repræsenterer mindst halvdelen af markedet.

Beskrivelse af brugersektorerne

(106) Efter at alle de afgivne oplysninger var blevet analyseret, fandtes det, at brugersektoren, der tidligere blev opfattet som bestående af tre grupper (producenter af præforme, vandproducenter og integrerede producenter af læskedrikke), mere præcist kan beskrives som to grupper:

- Omdannere, herunder producenter af præforme og flasker samt producenter af plader. Disse brugere udfører en enkel omdannelsesaktivitet; derfor er omkostningerne til PET langt deres vigtigste omkostningselement. Producenterne af flasker og præforme sælger langt størstedelen af deres produktion til aftappere af ikke-alkoholholdige drikkevarer. Producenterne af plader, der kun udgør en lille del af omdannersektoren, sælger til mange forskellige erhvervsgrene, der hovedsagelig benytter plader til indpakning af deres varer.

- Aftappere af ikke-alkoholholdige drikkevarer, herunder vand, kulsyreholdige og andre læskedrikke, mælk, frugtjuice osv. Opdelingen af denne gruppe brugere i producenter af vand og læskedrikke er ikke relevant, da de samme producenter i mange tilfælde aftapper både vand og læskedrikke. Det er mere relevant at skelne mellem de forskellige drikkevarer, de fremstiller, da PET's andel i deres produktionsomkostninger relativt set afhænger af de reelle omkostninger i forbindelse med disse drikkevarer (råmaterialerne til sodavand eller frugtjuice er mere omkostningskrævende end til vand). Under alle omstændigheder er PET stadig et ret vigtigt omkostningselement, og aftappernes problemer med hensyn til leverancer af PET er de samme, uanset hvilken vare de aftapper.

(107) Det skal bemærkes, at der er en meget tæt driftsmæssig forbindelse mellem omdannerne (undtagen pladeproducenterne) og aftapperne.

- Aftapperne køber næsten hele omdannernes produktion.

- Alle omdannere har et meget begrænset antal kunder (ofte kun en).

- Omdannerne opererer på grundlag af kontrakter med deres kunder, og disse kontrakter indeholder meget ofte bestemmelser, der automatisk tager hensyn til ændringer i PET-priserne, eller som regelmæssigt genforhandles.

Derfor bør virkningerne af foranstaltninger som beskrevet herunder ikke kumuleres, da størstedelen af disse virkninger vil blive direkte overvæltet på omdannernes vigtigste kunder, dvs. aftapperne af ikke-alkoholholdige drikkevarer.

Forventelige virkninger af foranstaltninger på brugerne

(108) Efter at der er taget hensyn til de nye tal, som er oplyst, var situationen for de brugere, der havde afgivet oplysninger med alle tal, følgende:

>TABELPOSITION>

Virkningen på omdannerne

(109) Det skønnedes, at hvis både de foreslåede antidumpingforanstaltninger og de foreslåede udligningsforanstaltninger indføres (hvoraf 15 % kun skal tilskrives udligningsforanstaltningerne), vil dette under hensyntagen til omfanget af omdannernes køb af PET med oprindelse i de pågældende lande i undersøgelsesperioden føre til en stigning på 4 % i produktionsomkostningerne for omdannere, der fremstiller præforme og flasker (hvis PET-priserne i juli 2000 benyttes, vil tallet være 2 %). De tilsvarende virkninger af foranstaltninger for producenter af plader vil være ca. 2,3 % (1,2 %, hvis PET-priserne i juli 2000 benyttes).

(110) På grund af de kontraktmæssige forbindelser mellem omdannere, der fremstiller præforme og flasker, og deres kunder er det sandsynligt, at omdannerne vil kunne videregive hovedparten af denne omkostningsstigning til deres kunder. Dette gælder også pladeproducenterne. De direkte virkninger af foranstaltninger på afkastet af disse selskabers salg anses derfor for begrænset.

(111) Den vigtigste risiko, der igen blev nævnt af disse brugere, vedrører en mulig udflytning af omdannernes aktiviteter til lande uden for Fællesskabet. Kommissionen fandt imidlertid ikke nye beviser for, at der findes en sådan risiko, navnlig under hensyntagen til på den ene side den forventede virkning af de foreslåede foranstaltninger og på den anden side de omkostninger og ulemper, som en sådan udflytning vil medføre. I betragtning 179 til forordningen om midlertidig told vurderedes det, at yderligere omkostninger i forbindelse med transport kun ville betyde en omkostningsstigning på 2,5 %. Det blev desuden nævnt, at hensynet til nærhed, fleksibilitet og forsyningssikkerhed var afgørende for brugerne.

Virkningerne på aftappere af ikke-alkoholholdige drikkevarer

(112) Kommissionen anslog, at en indførelse af de foreslåede antidumping og udligningsforanstaltninger i betragtning af den mængde PET med oprindelse i de pågældende lande, som blev købt i undersøgelsesperioden, samt det forhold, at hovedparten af de øgede omkostninger til præforme vil blive videregivet til aftapperne af ikke-alkoholholdige drikkevarer, vil føre til, at disse aftapperes omkostninger i gennemsnit vil stige med under 0,9 % (ca. 0,4 %, hvis PET-priserne i juli 2000 benyttes).

(113) Denne stigning i produktionsomkostningerne anslås at få en begrænset virkning på store selskaber, som sælger mærkevaredrikkevarer, da disse selskaber er meget rentable. Mindre aftappere af drikkevarer, som ikke er mærkevarer, tegner sig kun for en mindre del af denne sektor og har lavere fortjenstmargener; en sådan omkostningsstigning vil sandsynligvis ikke bringe deres aktiviteter i alvorlig fare, men kan nødvendiggøre visse bestræbelser for at omstrukturere omkostningerne. I denne forbindelse skal det bemærkes, at disse selskaber tidligere har måttet klare store svingninger i PET-priserne.

De samlede virkninger på brugerne

(114) Som ovenfor nævnt benyttes PET hovedsagelig direkte af producenter af ikke-alkoholholdige drikkevarer eller indirekte gennem omdannere, hvorimod PET kun er et marginalt indpakningsmateriale for andre erhvervsgrene. Da de anslåede virkninger på sektoren for ikke-alkoholdige drikkevarer allerede omfatter virkningen på omkostningerne for PET, der er forarbejdet af omdannerne, kan omkostningsstigningen for brugerne af PET anses for begrænset.

2. Detailpriserne på drikkevarer

(115) Det konstateredes, at priserne på aftappet vand og aftappede læskedrikke er steget forholdsvis støt med 1 % til 2 % om året i det seneste årti (ifølge Eurostats detailprisindeks). I samme periode har priserne på PET været yderst svingende, uden at dette dog har påvirket detailpriserne på vand og læskedrikke på flasker. Påstanden om, at foranstaltningerne vil kunne øge detailpriserne på vand og læskedrikke på flasker, afvises derfor.

3. De sandsynlige virkninger for EF-erhvervsgrenen og aftagerindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger

(116) De foreslåede foranstaltninger vil efter al sandsynlighed være til fordel for EF-erhvervsgrenen, der ved sin omstruktureringsindsats og imponerende produktivitetsstigning har demonstreret sin vilje til at fastholde sin tilstedeværelse på det hastigt voksende fællesskabsmarked. En indførelse af foranstaltninger vil gøre det muligt for denne erhvervsgren at forbedre rentabiliteten og foretage de nye investeringer, som er afgørende for, at denne kapitalintensive aktivitet på lang sigt kan udøves i Fællesskabet.

(117) Da Fællesskabets aftagerindustris situation afhænger af, at Fællesskabets PET-producenter er finansielt sunde, vil en forbedring af situationen for de sidstnævnte som følge af en indførelse af foranstaltninger, også være til fordel for aftagerindustrien. Dette er blevet bekræftet af samarbejdsvillige selskaber i aftagerindustrierne.

4. Konklusion om Fællesskabets interesser

(118) På grundlag af de yderligere oplysninger, der er indhentet fra brugerne, kan det nu konkluderes, at virkningen af foranstaltningerne på brugerne vil være begrænset. Da omdannerne kan videregive størstedelen af omkostningsstigningerne til deres kunder, anslås det, at den samlede virkning af foranstaltningerne for drikkevareproducenterne vil være marginal for denne sektors samlede rentabilitet.

(119) Desuden bekræftes det, at en udflytning af produktionen af præforme til uden for Fællesskabet ikke er sandsynlig, at detailpriserne på ikke-alkoholholdige drikkevarer sædvanligvis ikke påvirkes meget af svingninger i PET-priserne, og at en indførelse af foranstaltninger klart er i EF-erhvervsgrenens og aftagerindustriernes interesse.

(120) Da der ikke blev modtaget andre bemærkninger vedrørende Fællesskabets interesser bekræftes konklusionen i betragtning 202 i forordningen om midlertidig told, nemlig at der ikke er tvingende årsager til ikke at indføre foranstaltninger.

I. ENDELIG FREMGANGSMÅDE

(121) I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at dumpingimporten fra de pågældende lande forårsager yderligere skade for Fællesskabet.

1. Skadestærskel

(122) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes den metode, som er benyttet til at fastsætte skadesmargenen, og som er beskrevet i betragtning 206 i forordningen om midlertidig told.

2. Toldens form og størrelse

(123) Da der ikke foreligger nye oplysninger, bekræftes den metode, der er benyttet til at fastsætte antidumpingtolden sammen med den relevante udligningstold, der er fastsat i den sideløbende anbtisubsidieundersøgelse, og som er beskrevet i betragtning 209 til 213 i forordningen om midlertidig told.

(124) For at undgå, at svingninger i PET-priserne som følge af svingninger i råoliepriserne skal føre til opkrævning af højere told, anses det for passende, at der indføres told i form af et specifikt beløb pr. ton. Dette beløb følger af den anvendelse af antidumpingtolden på cif-eksportpriserne, som blev benyttet ved beregningen af skadestærsklen i undersøgelsesperioden.

(125) Der foreslås følgende antidumpingtold:

Indien

>TABELPOSITION>

(126) Elque Polyesters Limited og Futura Polymer Limited deltog i den sideløbende antisubsidieprocedure, men ikke i denne antidumpingundersøgelse, da de ikke eksporterede til Fællesskabet. De har derfor ret til at anmode om en fornyet undersøgelse af nytilkomne eksportører, når de rent faktisk begynder at eksportere til Fællesskabet, eller når de kan bevise, at de har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse om at eksportere væsentlige mængder til Fællesskabet.

Indonesien

>TABELPOSITION>

Korea

>TABELPOSITION>

Malaysia

>TABELPOSITION>

Taiwan

>TABELPOSITION>

Thailand

>TABELPOSITION>

(127) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(5) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

3. Endelig opkrævning af midlertidig told

(128) På grund af størrelsen af den dumping, der konstateredes for de eksporterende producenter, og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told, endeligt.

4. Tilsagn

(129) Efter indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger afgav eksporterende producenter i Indien og Indonesien pristilsagn i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i grundforordningen.

(130) Kommissionen finder, at pristilsagnene fra Reliance Industries Limited, Pearl Engineering Polymers Limited og P.T. Polypet Karyapersada kan godtages(6), da de afhjælper de skadelige virkninger af dumpingen. Endvidere vil de regelmæssige og detaljerede rapporter, som selskaberne forpligtede sig til at aflægge til Kommissionen, muliggøre en effektiv kontrol. Desuden har selskaberne en salgsstruktur, der gør, at Kommissionen finder, at risikoen for omgåelse af tilsagnene er meget begrænset.

(131) Yderligere et selskab fremsatte forslag om et tilsagn. Men da selskabet fremlagde urigtige og misvisende oplysninger i forbindelse med visse aspekter af undersøgelsen, som påvirkede nøjagtigheden og pålideligheden af dets samarbejde (jf. betragtning 13). Kommissionen var derfor ikke overbevist om, at et tilsagn fra dette selskab kunne overvåges effektivt, og tilsagnet blev derfor afvist.

(132) For at sikre en effektiv overholdelse og overvågning af tilsagnene, er toldfritagelsen betinget af, at der ved fremsættelse af en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnene over for den relevante medlemsstats toldmyndigheder fremlægges en gyldig "tilsagnsfaktura", som er udstedt af en producerende producent, hvis tilsagn er godtaget, og som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, betales den relevante antidumpingtold for at sikre en effektiv anvendelse af tilsagnene.

(133) Hvis tilsagnene misligholdes eller trækkes tilbage, kan der indføres antidumpingtold, jf. artikel 8, stk. 9 og 10 i grundforordningen -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalat med en viskositetskoefficient på 78 ml/g eller derover ifølge DIN (Deutsche Industrienorm) 53728 og henhørende under KN-kode 39076020 og KN-kode ex 3907 60 80 (Taric-kode 3907 60 80 10).

2. Den endelige antidumpingtold fastsættes - jf. dog stk. 3 - til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer med oprindelse i:

>TABELPOSITION>

3. Disse satser finder ikke anvendelse på varer fremstillet af nedenfor anførte selskaber, for hvilke der gælder følgende antidumpingtold:

>TABELPOSITION>

4. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(7), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.

5. Uanset bestemmelserne i stk. 1, finder den endelige told ikke anvendelse på importerede varer, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2.

6. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

Artikel 2

1. Importerede varer undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at de er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. faktureret og sendt) til et selskab, der handler som importør i Fællesskabet, af de selskaber, som er anført i stk. 3, samt at de er angivet under den relevante Taric-tillægskode, og at betingelserne i stk. 2 er opfyldt.

2. Når der fremsættes anmodning om overgang til fri omsætning, er toldfritagelsen betinget af, at der over for den relevante medlemsstats toldmyndigheder fremlægges en gyldig "tilsagnsfaktura", som er udstedt af et eksporterende selskab anført i stk. 3, og som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget. Toldfritagelsen er yderligere betinget af, at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen.

3. Importerede varer, der ledsages af en tilsagnsfaktura, skal angives under følgende Taric-tillægskoder:

>TABELPOSITION>

Artikel 3

Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 1742/2000 på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand, opkræves med en sats svarende til den endelige told. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told, endeligt.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2000.

På Rådets vegne

L. Fabius

Formand

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000 (EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2).

(2) EFT L 199 af 5.8.2000, s. 48.

(3) EFT L 199 af 5.8.2000, s. 6.

(4) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

(5) Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Handel

Direktorat B

TERV 0/13

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel.

(6) Se side 88 i denne Tidende.

(7) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 502/1999 (EFT L 65 af 12.3.1999, s. 1).

BILAG

Oplysninger, der skal fremgå af den i artikel 2, stk. 2, omhandlede tilsagnsfaktura:

1. Tilsagnsfakturaens nummer

2. Den Taric-tillægskode, under hvilken de af fakturaen omfattede varer kan toldbehandles ved Fællesskabets grænse (som anført i forordningen)

3. En nøjagtig varebeskrivelse, herunder:

- varerapporteringskodenummeret (som fastsat i det tilsagn, der er afgivet af den pågældende eksporterende producent)

- KN-kode

- mængde (i antal enheder)

4. En beskrivelse af salgsbetingelserne, herunder:

- pris pr. enhed

- betalingsbetingelser

- leveringsbetingelser

- samlede rabatter og nedslag

5. Navnet på det selskab, der handler som importør, og til hvilket fakturaen er udstedt direkte af selskabet

6. Navnet på den funktionær i selskabet, der har udstedt tilsagnsfakturaen, og følgende underskrevne erklæring:

"Undertegnede bekræfter, at salget til direkte eksport til Det Europæiske Fællesskab af de varer, der er omfattet af denne faktura, finder sted inden for rammerne af og i henhold til bestemmelserne i det tilsagn, der er afgivet af ... [selskabet], og som Europa-Kommissionen har godtaget ved beslutning (2000/745/EF). Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte."