DA Den Europæiske Unions Tidende L 141/18

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2017/934

af 16. november 2016

om delegation af afgørelser vedrørende signifikansen af enheder under tilsyn (ECB/2016/41)

STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 6,

under henvisning til Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2017/933 af 16. november 2016 om de generelle rammer for delegation af beslutningstagende beføjelser for retlige instrumenter i forbindelse med tilsynsopgaver (ECB/2016/40) (2), navnlig artikel 4, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013 fastsætter kriterierne for, at et kreditinstitut, et finansielt holdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab kan klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn. Kriterierne for at fastslå signifikans er yderligere specificeret i del IV i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (3).

(2) I henhold til artikel 39 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) anses en enhed under tilsyn for at være signifikant, hvis Den Europæiske Centralbank (ECB) træffer afgørelse herom i en afgørelse rettet til den pågældende enhed under tilsyn. Hvis en eller flere enheder under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, anvendes kriterierne for fastsættelse af signifikans i henhold til artikel 40 i samme forordning på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og hver enkelt af enhederne under tilsyn anses for at være signifikant i overensstemmelse med disse kriterier.

(3) I henhold til artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) kan ECB til enhver tid, efter at have modtaget relevante oplysninger, tage det op til fornyet vurdering, om kriterierne for signifikans er opfyldt.

(4) Nye afgørelser om signifikans udelukkes fra anvendelsesområdet for denne afgørelse. Vedtagelsen af en ændring af en afgørelse om signifikans berører ikke anvendelsen af artikel 22 i forordning (EU) nr. 1024/2013 og del III, kapitel 2 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).

(5) En ændring af en afgørelse om signifikans, hvorefter en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn ikke længere klassificeres som signifikant, må ikke træffes på grundlag af en delegeret afgørelse, såfremt den er baseret på artikel 70 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).

(6) Som den kompetente myndighed for alle signifikante enheder under tilsyn inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme skal ECB hvert år vedtage et betydeligt antal afgørelser, som ændrer eksisterende afgørelser om signifikans. For at gøre det muligt for dens beslutningstagende organer at fungere, er en delegeret afgørelse nødvendig for så vidt angår vedtagelse af afgørelser om ændring af afgørelser om signifikans. Den Europæiske Unions Domstol (EU-Domstolen) har anerkendt, at delegation af kompetence er nødvendig for at gøre det muligt for en institution, som skal træffe et betydeligt antal afgørelser, at udføre sine opgaver. Ligeledes har den anerkendt behovet for at sikre, at de besluttende organer kan udføre deres opgaver, hvilket er i overensstemmelse med det princip, der gælder for enhver institutionel ordning (4). For at lette beslutningstagningsprocessen med hensyn til vedtagelse af en ændring af en afgørelse om signifikans er en delegationsafgørelse nødvendig.

(7) Delegationen af beslutningstagende beføjelser bør være begrænset, forholdsmæssig og baseret på specifikke kriterier. Afgørelser om en koncern under tilsyns signifikans indeholder en liste over de enheder, der indgår i anvendelsesområdet for den signifikante koncern under tilsyn, og de specifikke kriterier skal henvise til en ændring i sammensætningen af en signifikant koncern under tilsyn eller en ændring af navnet på en signifikant enhed under tilsyn, der er begrundet, og som er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

(8) Afgørelse (EU) 2017/933 (ECB/2016/40) præciserer den procedure, der skal følges i forbindelse med vedtagelsen af specifikke afgørelser vedrørende tilsyn og de personer, til hvilke beslutningstagende beføjelser kan delegeres. Denne afgørelse berører hverken ECB's udførelse af sine tilsynsmæssige opgaver eller tilsynsrådets kompetence til at forelægge færdige udkast til afgørelse for styrelsesrådet.

(9) Hvor kriteriet for vedtagelse af en delegeret afgørelse, som fastsat i denne afgørelse, ikke er opfyldt, vedtages ændringer af en afgørelse om signifikans i overensstemmelse med proceduren om ikke-indsigelse som fastsat i artikel 26, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1024/2013 og artikel 13g i afgørelse ECB/2004/2 (5). Denne afgørelse berører hverken ECB's udførelse af sine tilsynsmæssige opgaver eller tilsynsrådets kompetence til at forelægge færdige udkast til afgørelse for styrelsesrådet.

(10) ECB's tilsynsmæssige afgørelser kan underkastes administrativ revision i henhold til artikel 24 i forordning (EU) nr. 1024/2013 og som yderligere specificeret i afgørelse ECB/2014/16 (6). I tilfælde af en sådan administrativ revision skal tilsynsrådet tage hensyn til Det Administrative Klagenævns udtalelse og forelægge et nyt udkast til afgørelse for styrelsesrådet til vedtagelse i overensstemmelse med proceduren om ikke-indsigelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

1) »ændring af en afgørelse om signifikans« (amendment to a decision on significance): en afgørelse vedtaget efter en fornyet vurdering af signifikans i overensstemmelse med artikel 43, stk. 3, eller artikel 52, stk. 1, i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17), som ændrer eller ophæver en ECB-afgørelse, der klassificerer en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant som omhandlet i artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013

2) »deltagende medlemsstat« (participating member state): en deltagende medlemsstat som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1024/2013

3) »signifikant enhed under tilsyn« (significant supervised entity): en signifikant enhed under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 16), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17)

4) »enhed under tilsyn« (supervised entity): en enhed under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 20), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17)

5) »koncern under tilsyn« (supervised group): en koncern under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 21), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17)

6) »signifikant koncern under tilsyn« (significant supervised group): en signifikant koncern under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 22), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17)

7) »delegeret afgørelse« (delegated decision): en afgørelse truffet på grundlag af styrelsesrådets delegation af beføjelser i henhold til afgørelse (EU) 2017/933 (ECB/2016/40)

8) »ledere af arbejdsenheder« (heads of work units): lederne af de arbejdsenheder i ECB, til hvilke beføjelserne til at vedtage ændringer af afgørelser om signifikans er delegeret.

Artikel 2

Delegation af ændringer til afgørelser om signifikans

1. I overensstemmelse med artikel 4 i afgørelse (EU) 2017/933 (ECB/2016/40) delegerer styrelsesrådet hermed beføjelsen til at vedtage ændringer til afgørelser om signifikans til lederne af de arbejdsenheder, der er udpeget af direktionen i overensstemmelse med artikel 5 i samme afgørelse.

2. En ændring af en afgørelse om signifikans må kun vedtages på grundlag af en delegeret afgørelse, hvis kriterierne for vedtagelse af delegerede afgørelser, som fastsat i artikel 3, er opfyldt.

Artikel 3

Kriterier for vedtagelse af delegerede afgørelser

1. En ændring af en afgørelse om signifikans, hvorefter en enhed under tilsyn klassificeres som signifikant inden for en signifikant koncern under tilsyn, træffes på grundlag af en delegeret afgørelse, hvis kriterierne for fastsættelse af signifikans på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i del IV i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) fortsat er opfyldt for den signifikante koncern under tilsyn.

2. En ændring af en afgørelse om signifikans, hvorefter en enhed under tilsyn ikke længere klassificeres som signifikant inden for en signifikant koncern under tilsyn, træffes på grundlag af en delegeret afgørelse, hvis kriterierne for fastsættelse af signifikans på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i del IV i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) fortsat er opfyldt for den signifikante koncern under tilsyn, selv om enheden under tilsyn er ophørt med at være en del af en sådan koncern.

3. En ændring af en afgørelse om signifikans, hvorefter en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn ikke længere klassificeres som signifikant, må kun træffes på grundlag af en delegeret afgørelse, hvis kriterierne for fastsættelse af signifikans på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i del IV i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) ikke længere er opfyldt.

4. En ændring af en afgørelse om signifikans, hvorefter navnet på en signifikant enhed under tilsyn ændres, træffes på grundlag af en delegeret afgørelse, såfremt ingen yderligere oplysninger af relevans for klassifikationen af enheden under tilsyn er blevet fremsendt til ECB.

5. En ændring af en afgørelse om signifikans må ikke træffes på grundlag af en delegeret afgørelse, hvis den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn er blevet klassificeret som signifikant i overensstemmelse med artikel 59 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).

6. En ændring af en afgørelse om signifikans må ikke træffes på grundlag af en delegeret afgørelse, hvis ECB modtager en skriftlig klage over klassifikationen af en enhed under tilsyn som signifikant eller mindre signifikant.

Artikel 4

Ikrafttrædelse

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 16. november 2016. Mario DRAGHI Formand for ECB

(1) EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63.

(2) Se side 14 i denne EUT.

(3) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16. april 2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (ECB/2014/17) (EUT L 141 af 14.5.2014, s. 1).

(4) EU-Domstolens dom af 23. september 1986, AKZO Chemie BV og AKZO Chemie UK Ltd mod Kommissionen, sag 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, præmis 37, og af 26. maj 2005, Carmine Salvatore Tralli mod ECB, sag C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, præmis 59.

(5) Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2004/2 af 19. februar 2004 om vedtagelse af forretningsordenen for Den Europæiske Centralbank (EUT L 80 af 18.3.2004, s. 33).

(6) Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2014/16 af 14. april 2014 om nedsættelse af Det Administrative Klagenævn og forretningsordenen for dette (EUT L 175 af 14.6.2014, s. 47).