RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2820/98 af 21. december 1998 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. juli 1999 til 31. december 2001

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det Europæiske Fællesskab har i overensstemmelse med sit tilbud inden for De Forenede Nationers Konference om Handel og Udvikling (UNCTAD) siden 1971 åbnet generelle toldpræferencer for visse landbrugsprodukter og industrivarer fra udviklingslande; den indledende periode på ti år for præferenceordningens anvendelse udløb den 31. december 1980; en anden periode på ti år udløb den 31. december 1990, og Fællesskabet forlængede sit arrangement i uændret form indtil den 31. december 1994; på dette tidspunkt påbegyndte Fællesskabet en ny tiårsperiode (1995 2004) for sit tilbud;

(2) den positive rolle, ordningen har spillet ved at forbedre udviklingslandenes adgang til markederne i de præferencegivende lande, er velkendt og berettiger til, at ordningen i en vis periode anvendes som et supplement til andre prioriterede foranstaltninger, specielt den multilaterale liberalisering af samhandelen;

(3) Kommissionen redegjorde i sin meddelelse til Rådet af 1. juni 1994 for de retningslinjer, som den anbefaler for den nye tiårsperiode for anvendelsen af arrangementet med generelle præferencer i perioden 1995 2004;

(4) disse retningslinjer blev stadfæstet i 1995 med vedtagelsen af det første arrangement i tiårsperioden, der blev åbnet med Rådets forordning (EF) nr. 3281/94 af 19. december 1994 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1995 1998 for visse industrivarer med oprindelse i udviklingslande (2) og Rådets forordning (EF) nr. 1256/96 af 20. juni 1996 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. juli 1996 til 30. juni 1999 for visse landbrugsprodukter med oprindelse i udviklingslande (3);

(5) traktaten om Den Europæiske Union har givet ny impuls til EF's udviklingspolitik som led i Den Europæiske Unions udenrigspolitik med det prioriterede mål at sikre en bæredygtig økonomisk og social udvikling i udviklingslandene og en harmonisk og gradvis integration af dem i verdensøkonomien;

(6) Fællesskabets arrangement med generelle præferencer bør på denne baggrund fortsat anvendes som et udviklingsfremmende instrument, således at det i første række tager sigte på de mest trængende lande, dvs. de fattigste lande; arrangementet bør desuden supplere de instrumenter, der anvendes af Verdenshandelsorganisationen (WTO), og lette indpasningen af udviklingslandene i verdensøkonomien og i det multilaterale handelssystem; derfor skal præferencerne betragtes som en overgangsordning, og de skal indrømmes i forhold til behovene og gradvis afvikles, når det skønnes, at der ikke længere er behov for dem;

(7) EF-arrangementet med generelle præferencer bør fortsat bygge på målet om, at for så vidt angår præferencemargenens virkninger på det potentielle omfang af præferencehandelen skal liberaliseringsniveauet generelt være neutralt i forhold til de tidligere arrangementer, uden at dette berører de særlige ansporende ordninger;

(8) i EF-arrangementet med generelle præferencer bør der ligeledes tages hensyn til bestemte sektorers eller produkters følsomhed for Fællesskabets industri og landbrug; beskyttelsen af følsomme sektorer mod overdreven import bør fortsat ske på grundlag af en todelt ordning med modulering af præferencetoldmargenerne og i nødstilfælde en beskyttelsesklausul;

(9) for at øge adgangen til Fællesskabets marked og forbedre de mellemudviklede eller mindst udviklede udviklingslandes faktiske udnyttelse af præferencerne bør gradueringsordningen videreføres;

(10) gradueringsordningen efter sektor/land bygger på en kombination af dels et kriterium for vejning af udviklingsniveau kvantificeret med et udviklingsindeks, der omfatter det pågældende lands indkomst pr. indbygger og eksport af forarbejdede varer sammenlignet med Fællesskabets, dels et kriterium for relativ specialisering kvantificeret med et specialiseringsindeks, der bygger på forholdet mellem et præferenceberettiget lands andel i Fællesskabets samlede import generelt og dets andel i Fællesskabets samlede import i en given sektor; en kombination af de to kriterier skal gøre det muligt på grundlag af udviklingsniveauet at modulere bruttovirkningerne af specialiseringsindekset med hensyn til, hvilke sektorer der skal udelukkes;

(11) udviklingen i handels- og finanssamkvemsbetingelserne i verden kan eventuelt bevirke, at Fællesskabet inden udgangen af 1999 tager resultaterne af gradueringsordningen op til fornyet overvejelse;

(12) gradueringsordningen efter sektor/land bør ligeledes fortsat gælde for de præferenceberettigede lande, hvis eksport af varer, der er omfattet af ordningen med generelle præferencer i en given sektor, overstiger en fjerdedel af alle præferenceberettigede landes eksport i samme sektor af samme varer i det statistiske referenceår for det foregående arrangement, uanset de pågældende landes udviklingsniveau;

(13) gradueringsordningen bør stadig ikke anvendes over for lande, hvis eksport til Fællesskabet af varer, der er omfattet af arrangementet med generelle præferencer i en given sektor, ikke overstiger 2 % af alle præferenceberettigede landes eksport til Fællesskabet i samme sektor i det statistiske referenceår for det foregående arrangement;

(14) lande og territorier, i hvilke indkomsten pr. indbygger er højere end i en af Fællesskabets medlemsstater, og hvis udviklingsindeks er over - 1, bør fortsat være udelukket fra arrangementet;

(15) WTO-medlemsstaterne gav på ministermødet i Singapore i december 1996 deres tilslutning til en handlingsplan for forbedring af adgangen til deres markeder for produkter med oprindelse i de mindst udviklede lande;

(16) Rådets forordning (EF) nr. 602/98 (4), der bygger på en meddelelse fra Kommissionen af 16. april 1997 og Rådets konklusioner af 2. juni 1997, giver de mindst udviklede lande, der ikke er part i Lomé-konventionen, fordele, der svarer til dem, der indrømmes parterne i Lomé-konventionen;

(17) de lande, der har iværksat effektive programmer til bekæmpelse af produktion af og handel med narkotika, bør fortsat kunne være omfattet af den gunstigere ordning, som gjaldt for dem under det foregående arrangement; disse lande vil som hidtil være omfattet af afgiftsfritagelse for industrivarer og landbrugsprodukter, forudsat at de fortsætter deres bestræbelser for bekæmpelse af narkotika; denne ordning bør på industriområdet også gælde for landene i det centralamerikanske fællesmarked samt Panama;

(18) ved Rådets forordning (EF) nr. 1154/98 (5) iværksattes de særlige ansporende ordninger til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder og til beskyttelse af miljøet, som er omhandlet i artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 3281/94 og (EF) nr. 1256/96;

(19) de præferenceberettigede lande, der har adgang til den almindelige ordning, bør kunne få adgang til disse særlige ansporende ordninger; det bør også være tilfældet i sektorer, for hvilke de eventuelt er undergivet gradueringsordningen; det gælder imidlertid ikke sektorer, der er undergivet den mekanisme, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, i henholdsvis forordning (EF) nr. 3281/94 og (EF) nr. 1256/96, som drejer sig om sektorer, der uafhængigt af det pågældende lands udviklingsniveau er udelukket på grund af konkurrenceevne,

(20) adgang til den ansporende ordning til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder bør forbeholdes lande, der skriftligt anmoder derom, og som godtgør, at de har iværksat lovgivning der gennemfører normerne i ILO-konvention nr. 87 og 98 vedrørende anvendelsen af principperne om ret til at organisere sig g føre kollektive forhandlinger og nr. 138 vedrørende mindstealderen for adgang til beskæftigelse;

(21) adgang til den ansporende ordning til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder bør forbeholdes lande, eller i visse tilfælde produktionssektorer, der reelt har truffet foranstaltning til at efterkomme disse normer; der bør derfor åbnes mulighed for delvis anvendelse af den særlige ordning på bestemte sektorer;

(22) adgang til den ansporende ordning til beskyttelse af miljøet bør forbeholdes lande, der skriftligt anmoder derom, og som fører bevis for, at de har iværksat lovgivning, der gennemfører de normer, der er fastlagt af Den Internationale Organisation for Tropisk Træ (ITTO);

(23) anmodningerne om adgang til de særlige ansporende ordninger af social og miljømæssig karakter bør offentliggøres, således at de berørte kan gøre deres synspunkter gældende; beslutningen om at bevilge eller nægte adgang til de særlige ordninger bør træffes efter, at Kommissionen har foretaget en indgående undersøgelse af anmodningerne, og efter positiv udtalelse fra udvalget for generelle præferencer;

(24) med henblik på ordningen til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder skal myndighederne i de berettigede lande attestere, at varerne er i overensstemmelse med ovennævnte normer, og der skal anvendes metoder for administrativt samarbejde af samme art som dem, der følges ved kontrol af oprindelse;

(25) der bør, hvad angår attestering og metoder for administrativt samarbejde, henvises til de relevante bestemmelser i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (6); der bør dog fastlægges særlige procedurer for at beskytte de legitime interesser hos importører, der benytter de særlige ansporende ordninger;

(26) for at denne ordning kan få den største ansporende virkning, bør der fastsættes en attraktiv præferencemargen; med dette for øje bør de margener, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 1154/98, videreføres;

(27) de internationale kriterier vedrørende bevarelse af de tropiske skove kan i øjeblikket ikke anvendes til at kontrollere skovdrift; for tiden forekommer det hensigtsmæssigt med henblik på anvendelsen at en ansporende ordning til beskyttelse af miljøet at opretholde en ordning med global forudgående kontrol pr. land, uden at dette berører eventuel senere efterfølgende kontrol, når omstændighederne tillader det; de tillægspræferencemargener, der kan indrømmes som led i en sådan ordning, kan være de samme som dem, der gælder i den sociale sammenhæng;

(28) af hensyn til de i bilag I, del 1, omhandlede varers meget store følsomhed bør tillægsnedsættelsen af tolden som følge af anvendelse af de ansporende ordninger, som varerne kan henføres under, begrænses til 40 %;

(29) det kan under visse særlige omstændigheder være berettiget at foretage en midlertidig, fuldstændig eller delvis tilbagetrækning af fordelene ved de særlige ansporende ordninger; dette er tilfældet, hvis de berettigede lande ikke overholder de forpligtelser, de har påtaget sig;

(30) det kan under visse særlige omstændigheder være berettiget at foretage en midlertidig, fuldstændig eller delvis tilbagetrækning af fordelene under arrangementet; det gælder i forbindelse med enhver form for slavearbejde, eksport af varer fremstillet i fængsler eller utilstrækkelig kontrol med eksport og forsendelse af narkotika og hvidvaskning af penge, og i de tilfælde, hvor Fællesskabet forskelsbehandles i de præferenceberettigede landes lovgivning, eller ved manglende anvendelse af metoderne for det administrative samarbejde, der skal sikre, at arrangementet gennemføres korrekt; det gælder ligeledes ved manglende overholdelse af forpligtelser indgået under Uruguay-runden med hensyn til virkeliggørelsen af målene om markedsadgang, og manglende overholdelse af visse internationale konventioner om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne;

(31) forud for midlertidig tilbagetrækning skal der gennemføres en procedure, hvorunder alle de berørte parter får mulighed for at fremføre deres synspunkter;

(32) det er nødvendigt, at Fællesskabet hurtigt kan gribe ind over for et tredjeland, når Fællesskabets finansielle interesser skades som følge af påvist svig, alvorlige og gentagne uregelmæssigheder eller udtalt mangel på vilje til administrativt samarbejde i et sådant land; Kommissionen bør derfor, efter at have informeret medlemsstaterne og erhvervslivet om sin begrundede tvivl på området, have mulighed for midlertidigt at suspendere visse præferencer på grundlag af tilstrækkelige beviser;

(33) når en sådan procedure er afsluttet, skal afgørelsen om den omhandlede midlertidige tilbagetrækning træffes under hensyn til helheden af forbindelserne med det pågældende præferenceberettigede land; Fællesskabets interesser kan i visse tilfælde bedre tilgodeses, hvis Rådet vurderer disse forbindelser, der vil kunne omfatte andre end rent handelsrelaterede forhold; Rådet bør derfor forbeholde sig retten til at beslutte, om et land ikke længere skal være omfattet af arrangementet som helhed eller for en bestemt sektor;

(34) den midlertidige fuldstændige tilbagetrækning på de betingelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 552/97 (7), af toldpræferencerne for industrivarer og landbrugsprodukter med oprindelse i Unionen Myanmar på grund af den konstaterede praksis med tvangsarbejde i dette land, bør opretholdes;

(35) det er ikke hensigtsmæssigt at lade arrangementets fordele omfatte varer, der er genstand for en antidumping- eller antisubsidieforanstaltning, eftersom der ved en sådan foranstaltning ikke tages hensyn til virkningerne af præferenceordningen;

(36) de præferencetoldsatser, der skal anvendes i henhold til denne forordning, bør som hovedregel beregnes på grundlag af den bundne toldsats i den fælles toldtarif for de pågældende varer; de bør imidlertid beregnes på grundlag af den autonome toldsats, når der for de pågældende varer ikke findes nogen bunden sats, eller når den autonome sats er lavere end den bundne sats; det er ikke nødvendigt at medtage produkter, for hvilke tolden i henhold til den fælles toldtarif er nul, under anvendelsesområdet for denne forordning; beregningen må under ingen omstændigheder ske på grundlag af de toldsatser, der anvendes i forbindelse med bundne eller autonome toldkontingenter;

(37) de samme beregningsmetoder bør anvendes på værditoldsatsen samt på behandlingen af de minimums- og maksimumstoldsatser, som er fastsat i den fælles toldtarif; denne toldnedsættelse påvirker som regel ikke opkrævningen af de specifikke landbrugsafgifter, der lægges til værditolden;

(38) bestemmelserne vedrørende det bestående arrangement for landbrugsprodukter i forordning (EF) nr. 1256/96 bør anvendes indtil deres normale udløbstidspunkt, dvs. indtil den 30. juni 1999 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. EF-arrangementet med generelle toldpræferencer bestående af en generel ordning og særlige ansporende ordninger videreføres i perioden 1. juli 1999 til 31. december 2001 på grundlag af de betingelser og bestemmelser, der er fastlagt i denne forordning.

2. Denne forordning finder anvendelse på de varer henhørende under kapitel 1 til 97 i den fælles toldtarif, med undtagelse af kapitel 93, der er opført i bilag I. På de varer, der er opført i bilag VII, finder den kun anvendelse på de i artikel 6 og 7 anførte betingelser.

3. Den i stk. 1 omhandlede ordning gælder kun for de lande og territorier, der er opført i bilag III.

4. De lande og territorier, der opfylder nedenstående kriterier, slettes af listen over berettigede lande og territorier i bilag III:

- bruttonationalindkomst pr. indbygger over 8 210 USD i 1995 ifølge de seneste data fra Verdensbanken

- udviklingsindeks over - 1, beregnet efter den formel og på basis af de data, der er anført i bilag II, del 2.

Disse kriterier anvendes kumulativt.

5. Adgang til at være omfattet af en af de præferenceordninger, der indføres ved denne forordning, er betinget af, at definitionen af varers oprindelse, som fastlægges efter proceduren i artikel 249 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92, overholdes.

6. Tilbagetrækning af de generelle præferencer for et land eller et anvendes territorium i medfør af stk. 5 berører ikke muligheden for, at der anvendes varer med oprindelse i dette land i forbindelse med ordningen med regional kumulation for regionale sammenslutninger som omhandlet i artikel 72, stk. 3, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93, forudsat at dette land har været medlem af denne regionale sammenslutning siden ikrafttrædelsen af det flerårige præferencearrangement, der gjaldt for den pågældende vare i 1995, og at det berørte land ikke anses for at være varens oprindelsesland efter artikel 72a i forordning (EØF) nr. 2454/93.

AFSNIT I GENEREL ORDNING

Afdeling 1 Modulationsordning

Artikel 2

1. Præferencetolden for de varer, der er opført i del 1 i bilag I, er lig med 85 % af den fælles toldtarifs toldsats for den pågældende vare, jf. dog bestemmelserne i afsnit II.

2. Præferencetolden for de varer, der er opført i del 2 i bilag I, er lig med 70 % af den fælles toldtarifs toldsats for den pågældende vare, jf. dog bestemmelserne i afsnit II.

3. Præferencetolden for de varer, der er opført i del 3 i bilag I, er lig med 35 % af den fælles toldtarifs toldsats for den pågældende vare, jf. dog bestemmelserne i afsnit II.

4. Den fælles toldtarifs toldsatser suspenderes fuldstændigt for de varer, der er opført i del 4 i bilag I.

Afdeling 2 Gradueringsordning

Artikel 3

1. Suspensionen af de i artikel 2 omhandlede fordele i medfør af den ved det foregående arrangement indførte gradueringsordning gælder fortsat for de lande og sektorer, der er opført i del 1 i bilag II, og som opfylder kriterierne i del 2 i bilag II.

2. Produkter henhørende under EKSF-traktaten er fortsat udelukket fra præferenceordningen for så vidt angår lande, der ikke var omfattet af det foregående arrangement.

Artikel 4

1. Suspensionen af de i artikel 2 omhandlede fordele i medfør af gradueringsordningen gælder fortsat for de lande, der er opført i del 1 i bilag II, og hvis eksport til Fællesskabet af varer, der er omfattet af dette arrangement, i en given sektor overstiger 25 % af alle præferenceberettigede landes eksport til Fællesskabet i samme sektor i det statistiske referenceår for det foregående arrangement.

2. Lande, hvis eksport til Fællesskabet af varer, der er omfattet af dette arrangement, i en given sektor ikke overstiger 2 % af alle præferenceberettigede landes eksport til Fællesskabet i samme sektor i det statistiske referenceår for det foregående arrangement, berøres ikke af gradueringsordningen.

Artikel 5

Kommissionen aflægger inden den 31. december 1999 rapport til det i artikel 31 omhandlede udvalg om anvendelsen af artikel 3 og 4 og forelægger passende forslag for Rådet senest den 31. december 2000.

Afdeling 3 Særlig støtteordning for de mindst udviklede lande

Artikel 6

Toldsatserne i den fælles toldtarif suspenderes fuldstændigt for de varer, som er opført i bilag I, og nedsættes efter modulationsordningen i artikel 2 for de varer, som er opført i bilag VII, for så vidt angår de mindst udviklede lande, som er opført i bilag IV.

Afdeling 4 Særlig ordning for støtte af bekæmpelse af narkotika

Artikel 7

Toldsatserne i den fælles toldtarif suspenderes fuldstændigt for de industrivarer i kapitel 25 til 97 i den fælles toldtarif, undtagen kapitel 93, der er opført i bilag I, samt for de landbrugsprodukter, der er opført i del 4 i bilag VII, undtagen dem, der er markeret med en asterisk, for så vidt angår de lande, der er opført i bilag V, og med forbehold af proceduren i artikel 31, stk. 3.

AFSNIT II SÆRLIGE ANSPORENDE ORDNINGER

Afdeling 1 Fælles bestemmelser

Artikel 8

De særlige ansporende ordninger til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder og til beskyttelse af miljøet, som blev indført ved det foregående arrangement, videreføres på de betingelser og efter de bestemmelser, der er fastlagt i dette afsnit.

Artikel 9

Bestemmelserne i dette afsnit vedrørende den særlige ansporende ordning for beskyttelse af miljøet finder kun anvendelse på de varer med oprindelse i tropiske skove, der er opført i bilag VIII.

Artikel 10

1. Præferencetoldsatsen for de landbrugsprodukter henhørende under kapitel 1 til 24 i den fælles toldtarif, som er opført i bilag I, og som opfylder betingelserne i dette afsnit, nedsættes med et beløb svarende til:

- 10 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for varer i del 1

- 20 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for varer i del 2

- 35 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for varer i del 3.

2. Præferencetoldsatsen for de industrivarer henhørende under kapitel 25 til 97 i den fælles toldtarif, med undtagelse af kapitel 93, som er opført i bilag I, og som opfylder betingelserne i dette afsnit, nedsættes med et beløb svarende til:

- 15 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for varer i del 1

- 25 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for varer i del 2

- 35 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for varer i del 3.

3. a) Toldsatsen for de landbrugsprodukter henhørende under kapitel 1 til 24 i den fælles toldtarif, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, og som opfylder betingelserne i dette afsnit, nedsættes med et beløb svarende til 15 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for den pågældende vare.

b) Toldsatsen for de industrivarer henhørende under kapitel 25 til 97 i den fælles toldtarif, med undtagelse af kapitel 93, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, og som opfylder betingelserne i dette afsnit, nedsættes med et beløb svarende til 25 % af toldsatsen i den fælles toldtarif for den pågældende vare.

4. Den toldsatsnedsættelse, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, indrømmes ikke de lande og sektorer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1.

5. Den omstændighed, at der indrømmes adgang til de særlige ansporende ordninger, må ikke føre til en behandling, der er mere gunstig end den, der er omhandlet i artikel 7 for de varer, der er opført i bilag VII.

Afdeling 2 Procedure for adgang til den særlige ansporende ordning til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder

Artikel 11

1. Med forbehold af bestemmelserne i de følgende artikler anvendes de i artikel 10 omhandlede nedsættelser på varer med oprindelse i de i bilag III opførte berettigede lande på betingelse af, at de berørte landes myndigheder har indgivet en skriftlig anmodning til Kommissionen om adgang til den særlige ordning for varer med oprindelse i disse lande sammen med en redegørelse for:

- de interne retsforskrifter, herunder indholdet af normerne i ILO-konvention nr. 87 og 98 vedrørende anvendelsen af principperne om ret til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger og ILO-konvention nr. 138 vedrørende mindstealderen for adgang til beskæftigelse, sammen med den komplette tekst til disse retsforskrifter ledsaget af en officielt bekræftet oversættelse til et af Fællesskabets sprog

- hvilke foranstaltninger der er truffet for at sikre en effektiv anvendelse af og kontrol med disse retsforskrifter, eventuelle sektorspecifikke begrænsninger i deres anvendelse, konstaterede overtrædelser og fordelingen af disse oplysninger på produktionssektorer

- det berørte lands regerings tilsagn om fuldt ud at ville varetage kontrollen med og anvende den særlige ordning og de dermed forbundne metoder for administrativt samarbejde.

2. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en meddelelse om, at et berettiget land har indgivet en sådan anmodning, og at alle fysiske eller juridiske personer kan meddele Kommissionen alle nyttige oplysninger vedrørende anmodningen; Kommissionen fastsætter en frist, inden for hvilken interesserede personer kan fremføre deres synspunkter.

Artikel 12

1. Kommissionen undersøger anmodningerne fra de berettigede lande og forbeholder sig ret til afhængigt af indholdet af anmodningerne at stille alle yderligere spørgsmål, som den skønner nyttige.

2. Kommissionen indhenter alle oplysninger, som den skønner nødvendige, og efterprøver i givet fald disse oplysninger hos de i artikel 11, stk. 2, nævnte personer eller hos enhver anden fysisk eller juridisk person.

3. Kommissionen kan i berettigede lande, der indgiver en anmodning, og i samarbejde med disse foretage kontrol for at efterprøve alle eller nogle af de indhentede oplysninger. Kommissionen anmoder det berørte berettigede lands myndigheder om at samarbejde herom. Kommissionen kan i denne opgave bistås af medlemsstaterne.

4. Kommissionen afslutter undersøgelsen af anmodningen senest et år efter modtagelsen. Kommissionen kan om nødvendigt forlænge denne frist og underretter det i artikel 31 nævnte udvalg herom.

5. Kommissionen forelægger resultaterne af sin undersøgelse for det i artikel 31 nævnte udvalg.

Artikel 13

1. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 32 afgørelse om enten at anvende den særlige ansporende ordning på varer med oprindelse i ansøgerlandet under forudsætning af, at de kontrolmetoder og administrative samarbejdsmetoder, der er fastsat i de følgende artikler i dette afsnit, overholdes, eller ikke at anvende den særlige ansporende ordning, hvis den mener, at det pågældende lands lov-, gennemførelses- og kontrolbestemmelser ikke er tilstrækkelige til at sikre en effektiv anvendelse af ILO-konvention nr. 87, 98 og 138.

2. Når den særlige ansporende ordning ikke kan anvendes efter proceduren i stk. 1, kan Kommissionen efter proceduren i artikel 32 træffe afgørelse om at anvende den særlige ansporende ordning i nogle sektorer, hvis den efter at have foretaget den i artikel 12 omhandlede undersøgelse mener, at ILO-konvention nr. 87, 98 og 138 kun anvendes effektivt i disse sektorer.

3. Kommissionen meddeler ansøgerlandene de afgørelser, der træffes i medfør af stk. 1 og 2, samt datoen for deres ikrafttræden.

4. Kommissionen skal navnlig, hvis den beslutter ikke at indrømme et land den særlige ansporende ordning eller at udelukke nogle sektorer, forklare ansøgerlandet grundene til sin afgørelse, hvis den anmodes herom. En sådan dialog finder sted i tæt samarbejde med det i artikel 31 omhandlede udvalg.

Afdeling 3 Kontrolprocedure og metoder for administrativt samarbejde under den særlige ansporende ordning til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder

Artikel 14

1. Varer, der henvises til i artikel 10, og som har oprindelse i lande, der har fået meddelelse om, at der er truffet afgørelse om at indrømme dem den særlige ansporende ordning, har adgang til den ordning, der er omhandlet i artikel 10, fra datoen for afgørelsens ikrafttræden efter forelæggelse af en attestation fra de præferenceberettigede landes kompetente myndigheder, der er blevet behørigt identificeret under behandlingen af ansøgningen, hvori det bevidnes, at de pågældende varer og komponenter hertil, der er fremstillet i dette land eller i et land, der har ret til regional kumulation som defineret i artikel 72 i forordning (EØF) nr. 2454/93, er blevet fremstillet på vilkår, der er i overensstemmelse med de i artikel 11, stk. 1, første led, omhandlede interne retsforskrifter, og at de derfor kan være omfattet af de særlige ansporende ordninger.

2. Den i stk. 1 omhandlede attestation forsynes med følgende angivelse:

»ILO-konvention nr. 87, 98 og 138 - afsnit II i forordning (EF) nr. 2820/98«

og anbringes i rubrik 4 i oprindelsescertifikat »formular A« eller på den fakturaerklæring, der er omhandlet i artikel 90 i forordning (EØF) nr. 2454/93. Attesteringen valideres med et stempel fra det præferenceberettigede lands myndighed som omhandlet i stk. 1 i henhold til bestemmelserne i artikel 93 i forordning (EØF) nr. 2454/93.

3. Hvis det drejer sig om de i artikel 3 omhandlede varer, begrænses gyldigheden af oprindelsescertifikat formular A eller fakturaerklæringen til anvendelse af den særlige ansporende ordning med udelukkelse af alle andre præferencefordele.

Artikel 15

1. Artikel 81, stk. 3 til 6, artikel 84 og artikel 93 til 95 i forordning (EØF) nr. 2454/93 finder tilsvarende anvendelse på de i artikel 14 i nærværende forordning omhandlede attestationer.

2. De myndigheder, der har beføjelse til at udstede den i artikel 14 omhandlede attestation, kan være andre end dem, der har beføjelse til at udstede oprindelsescertifikat formular A.

3. Med hensyn til artikel 94, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2454/93 opstiller Kommissionen i samarbejde med det i nærværende forordnings artikel 31 omhandlede udvalg en ikke-udtømmende liste over kriterier til fastlæggelse af tilfælde af begrundet tvivl, der måtte opstå for så vidt angår de særlige ansporende ordninger, senest på det tidspunkt, hvor ansøgningen om præferencefordele imødekommes. Kommissionen offentliggør listen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

4. a) Toldmyndighederne i Fællesskabet underretter Kommissionen, som straks offentliggør en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, om:

- at der er begrundet tvivl om berettigelsen af de særlige ansporende ordninger, og redegør nøje for, hvilke varer, producenter og eksportører tvivlen vedrører, når der på ny rettes den i artikel 94, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandlede henvendelse, og at den vedrører de præferencefordele, der indrømmes i medfør af denne forordning, eller

- at en særlig vare fra særlige producenter og eksportører ikke er berettiget til at være omfattet af den særlige ansporende ordning, når dette forhold er blevet fastslået ved anvendelse af proceduren i artikel 94 i forordning (EØF) nr. 2454/93.

b) Den del af en toldskyld, der svarer til præferencefordelene i medfør af dette afsnit, anses for ikke at være opstået, medmindre den er opstået efter datoen for offentliggørelsen af den i litra a) nævnte meddelelse og vedrører en vare, en producent eller en eksportør, der udtrykkeligt er nævnt i meddelelsen, eller medmindre der foreligger omstændigheder, som gør anvendelse af artikel 221, stk. 3, andet punktum, i forordning (EØF) nr. 2913/92 berettiget.

Afdeling 4 Procedure for adgang til den særlige ansporende ordning til beskyttelse af miljøet

Artikel 16

1. Med forbehold af bestemmelserne i de følgende artikler anvendes de i artikel 10 omhandlede nedsættelser på varer med oprindelse i de i bilag III opførte berettigede lande på betingelse af, at de berørte landes myndigheder har indgivet en skriftlig anmodning til Kommissionen om adgang til den særlige ordning for varer med oprindelse i disse lande sammen med en redegørelse for:

- de interne retsforskrifter, der indbefatter indholdet af ITTO-normerne sammen med den komplette tekst til disse retsforskrifter ledsaget af en officielt bekræftet oversættelse til et af Fællesskabets sprog

- hvilke foranstaltninger der er truffet til anvendelse af disse retsforskrifter

- tilsagnet om at ville opretholde disse retsforskrifter og gennemførelsesbestemmelserne hertil.

2. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en meddelelse om, at et begunstiget land har indgivet en sådan anmodning, og at alle fysiske eller juridiske personer kan meddele Kommissionen alle nyttige oplysninger vedrørende anmodningen; Kommissionen fastsætter en frist, inden for hvilken de berørte kan fremføre deres synspunkter.

Artikel 17

1. Kommissionen undersøger anmodningerne fra de begunstigede lande og forbeholder sig ret til afhængigt af indholdet af anmodningerne at stille alle yderligere spørgsmål, som den skønner nyttige.

2. Kommissionen indhenter alle oplysninger, som den skønner nødvendige, og efterprøver i givet fald disse oplysninger hos de i artikel 16, stk. 2, nævnte personer eller hos enhver anden fysisk eller juridisk person.

3. Kommissionen kan i begunstigede lande, der indgiver en anmodning, og i samarbejde med disse foretage kontrol for at efterprøve alle eller nogle af de indhentede oplysninger. Kommissionen anmoder det berørte begunstigede lands myndigheder om at samarbejde herom. Kommissionen kan i denne opgave bistås af medlemsstaterne.

4. Kommissionen afslutter undersøgelsen af anmodningen senest et år efter modtagelsen. Kommissionen kan om nødvendigt forlænge denne frist og underretter det i artikel 31 nævnte udvalg herom.

5. Kommissionen forelægger resultaterne af sin undersøgelse for det i artikel 31 nævnte udvalg.

Artikel 18

1. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 32 afgørelse om:

- enten at anvende den særlige ansporende ordning på varer med oprindelse i ansøgerlandet

- eller ikke at anvende den særlige ansporende ordning, hvis den mener, at dette lands lov-, gennemførelses- og kontrolbestemmelser ikke er tilstrækkelige til at sikre en effektiv anvendelse i dette land af indholdet af ITTO-normerne.

2. Kommissionen meddeler ansøgerlandene de afgørelser, der træffes i medfør af stk. 1, sammen med datoen for deres ikrafttræden.

3. Kommissionen skal navnlig, hvis den beslutter ikke at lade et land være omfattet af den særlige ansporende ordning, forklare ansøgerlandet grundene til sin afgørelse. En sådan dialog finder sted i tæt samarbejde med det i artikel 31 omhandlede udvalg.

Afdeling 5 Kontrolprocedure og metoder for administrativt samarbejde under den særlige ansporende ordning til beskyttelse af miljøet

Artikel 19

1. Oprindelsescertifikater »formular A«, der udstedes for de i artikel 10 i denne forordning omhandlede varer, samt fakturaerklæringer, som er omhandlet i artikel 90 i forordning (EØF) nr. 2454/93, forsynes med følgende angivelse:

»Miljøklausul - afsnit II i forordning (EF) nr. 2820/98«.

2. Hvis det drejer sig om de i artikel 3 omhandlede varer, begrænses gyldigheden af oprindelsescertifikat formular A eller fakturaerklæringen til anvendelse af den særlige ordning med udelukkelse af alle andre præferencefordele.

Afdeling 6 Andre fælles bestemmelser vedrørende særlige ansporende ordninger

Artikel 20

1. Med forbehold af artikel 94, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 2454/93 kan et lands adgang til de særlige ansporende ordninger suspenderes helt eller delvis, hvis det i tilstrækkelig grad er godtgjort, at dette land ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 11 og 16. En sådan hel eller delvis suspension er ikke til hinder for i givet fald at anvende artikel 22.

2. Den i stk. 1 omhandlede afgørelse om suspension træffes efter proceduren i artikel 32.

Artikel 21

For de meget følsomme varer, der er opført i bilag I, del 1, må nedsættelsen af tolden i medfør af bestemmelserne i artikel 10 ikke være over 40 %.

AFSNIT III GENINDFØRELSE AF TOLDEN I HENHOLD TIL DEN FÆLLES TOLDTARIF OG PROCEDURER HERFOR

Afdeling 1 Midlertidig tilbagetrækning

Artikel 22

1. Den i denne forordning fastsatte ordning kan til enhver tid tilbagetrækkes midlertidigt, fuldstændigt eller delvis, i følgende tilfælde:

a) alle former for slavearbejde eller tvangsarbejde som defineret i Genève-konventionerne af 25. september 1926 og 7. september 1956 og ILO-konvention nr. 29 og 105

b) eksport af varer fremstillet i fængsler

c) utilstrækkelig kontrol i forbindelse med eksport og forsendelse af narkotika (ulovlige produkter og prækursorer) og tilsidesættelse af internationale konventioner om hvidvaskning af penge

d) svig og manglende administrativt samarbejde med henblik på kontrol af oprindelsescertifikater formular A

e) åbenbare tilfælde af et berettiget lands anvendelse af uredelig handelspraksis. Tilbagetrækningen skal være i fuld overensstemmelse med WTO's regler

f) åbenbar tilsidesættelse af målene i internationale konventioner om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som f. eks. Organisationen for Fiskeri i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO), Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC), Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og Organisationen til Bevarelse af Laksebestanden i Nordatlanten (NASCO).

2. Den midlertidige tilbagetrækning sker ikke automatisk, men foretages efter den procedure, der er fastlagt i nedenstående artikler, herunder artikel 26, stk. 3.

Artikel 23

1. Kommissionen kan selv, når det drejer sig om litra d) og f), fastslå, at de i artikel 22, stk. 1, omhandlede tilfælde, som vil kunne gøre det nødvendigt at anvende midlertidig tilbagetrækning, foreligger, eller, når det drejer sig om litra a) f), blive underrettet herom af en medlemsstat eller af enhver fysisk eller juridisk person og enhver sammenslutning, der ikke har status som juridisk person, som kan fremføre bevis for en interesse i, at der træffes foranstaltning med henblik på midlertidig tilbagetrækning. Kommissionen videregiver straks disse oplysninger til samtlige medlemsstater.

2. Der kan indledes konsultationer på enten en medlemsstats eller Kommissionens anmodning. De skal finde sted inden otte arbejdsdage efter Kommissionens modtagelse af den i stk. 1 omhandlede underretning, og under alle omstændigheder inden der træffes nogen form for EF-foranstaltning til tilbagetrækning.

3. Konsultationerne afholdes i det i artikel 31 omhandlede udvalg, der træder sammen efter indkaldelse fra formanden, der hurtigst muligt meddeler medlemsstaterne alle relevante oplysninger.

4. Konsultationerne vedrører især en analyse af de i artikel 22 omhandlede betingelser og de foranstaltninger, som eventuelt bør træffes.

Artikel 24

1. Skønner Kommissionen, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at fastslå, at betingelserne i artikel 22, stk. 1, litra d), er opfyldt, hvad angår et begunstiget land, kan den træffe en foranstaltning over for dette land til hel eller delvis suspension af fordelene ved den i denne forordning fastsatte ordning i en periode på tre måneder, som eventuelt kan forlænges én gang, forudsat at Kommissionen forud for denne foranstaltning:

- har underrettet det i artikel 31 omhandlede udvalg om, at den agter at gøre dette

- har opfordret medlemsstaterne til at træffe de nødvendige retssikrende foranstaltninger til at beskytte Fællesskabets finansielle interesser

- i De Europæiske Fællesskabers Tidende har offentliggjort en meddelelse om, at der foreligger begrundet tvivl om, hvorvidt det pågældende begunstigede land anvender præferenceordningen korrekt, hvilket kan føre til, at nævnte land ikke længere har ret til at opnå fordelene ved denne forordning.

2. En medlemsstat kan inden for en frist på ti dage forelægge Kommissionens afgørelse for Rådet. Rådet kan inden for en frist på 30 dage med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse.

3. Efter udløbet af suspensionsperioden træffer Kommissionen beslutning om:

- enten at bringe den midlertidige suspensionsforanstaltning til ophør efter høring af det i artikel 31 nævnte udvalg

- eller at indlede de konsultationer, der er omhandlet i artikel 23, stk. 2, med henblik på tilbagetrækning af de præferencer, der er beskrevet i artikel 22, stk. 2. I afventning af resultaterne af konsultationerne og den undersøgelse, der eventuelt indledes i medfør af artikel 25, kan Kommissionen efter proceduren i artikel 32, stk. 1 og 2, træffe beslutning om at forlænge suspensionsforanstaltningen.

Artikel 25

1. Såfremt det efter de i artikel 23 omhandlede konsultationer står klart for Kommissionen, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at berettige iværksættelsen af en undersøgelse, skal Kommissionen:

a) i De Europæiske Fællesskabers Tidende, give meddelelse om iværksættelsen af en undersøgelse og underrette det pågældende land herom; meddelelsen skal indeholde et sammendrag af de modtagne oplysninger og præcisere, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen; endvidere angives der en frist, inden for hvilken de berørte parter skriftligt kan fremføre deres synspunkter

b) gennemføre undersøgelsen inden for højst et år i samarbejde med medlemsstaterne og i samråd med det i artikel 31 omhandlede udvalg; undersøgelsens varighed kan om nødvendigt forlænges efter samme procedure.

2. Kommissionen indhenter alle de oplysninger, som den skønner nødvendige, og såfremt den efter samråd med det i artikel 31 omhandlede udvalg skønner det hensigtsmæssigt, kontrollerer den disse oplysninger hos de erhvervsdrivende og de kompetente myndigheder i det berørte begunstigede land. Kommissionen kan i den forbindelse udsende sine egne eksperter på stedet med henblik på at efterprøve de i artikel 23, stk. 1, omhandlede personers påstande. Kommissionen giver de kompetente myndigheder i det pågældende begunstigede land alle muligheder for at yde det samarbejde, der er nødvendigt for en tilfredsstillende gennemførelse af undersøgelserne.

3. Kommissionen kan ligeledes bistås i dette arbejde af personer i den medlemsstats tjeneste, på hvis område der eventuelt vil skulle gennemføres kontrol, såfremt den pågældende medlemsstat har fremsat ønske herom.

4. Kommissionen kan høre de berørte parter. Disse skal høres, når de skriftligt har anmodet herom inden for den frist, der er fastsat i den i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggjorte meddelelse, og har godtgjort, at de faktisk vil blive berørt af resultaterne af undersøgelsen, og at der er særlige årsager til at høre dem mundtligt.

5. Såfremt de oplysninger, Kommissionen anmoder om, ikke gives inden for en rimelig frist, eller undersøgelsen i væsentlig grad hindres, kan der drages konklusioner på grundlag af de foreliggende oplysninger.

Artikel 26

1. Når undersøgelsen er afsluttet, forelægger Kommissionen en rapport om resultaterne af den for det udvalg, der er omhandlet i artikel 31.

2. Såfremt Kommissionen ikke finder det nødvendigt at foranstalte midlertidig tilbagetrækning, offentliggør den efter samråd med det i artikel 31 omhandlede udvalg i De Europæiske Fællesskabers Tidende en meddelelse om undersøgelsens afslutning, hvori den redegør for sine væsentligste konklusioner.

3. Såfremt Kommissionen finder det nødvendigt at foranstalte midlertidig tilbagetrækning, forelægger den et passende forslag for Rådet, der inden 30 dage træffer afgørelse herom med kvalificeret flertal.

Afdeling 2 Antidumpingklausul

Artikel 27

Der indrømmes normalt præference for varer, som er genstand for antidumping- eller antisubsidieforanstaltninger i henhold til forordning (EF) nr. 384/96 (8) og (EF) nr. 2026/97 (9), medmindre det fastslås, at de pågældende foranstaltninger er baseret på skade, der er forvoldt, og på priser, hvori der ikke er taget hensyn til den toldpræferenceordning, der er indrømmet det pågældende land. Med henblik herpå offentliggør Kommissionen i en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende listen over de varer og lande, for hvilke præferencen ikke indrømmes.

Afdeling 3 Beskyttelsesklausul

Artikel 28

1. Såfremt en vare med oprindelse i et af de lande eller territorier, der er opført i bilag III, indføres på vilkår, der forvolder eller truer med at forvolde alvorlige vanskeligheder for EF-producenter af lignende eller direkte konkurrerende varer, kan toldsatserne i den fælles toldtarif efter anmodning fra en medlemsstat eller på Kommissionens initiativ til enhver tid genindføres for den pågældende vare.

2. Kommissionen offentliggør en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om indledning af en undersøgelse. Meddelelsen skal indeholde et sammendrag af de modtagne oplysninger og præcisere, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen; endvidere angives der en frist, inden for hvilken de berørte parter skriftligt kan redegøre for deres synspunkter.

3. Kommissionen tager i sin undersøgelse af, om der foreligger alvorlige vanskeligheder, navnlig hensyn til elementerne i bilag VI, i det omfang oplysninger herom er tilgængelige.

4. Kommissionen træffer afgørelse om at genindføre den fælles toldtarifs toldsatser inden for en frist på 30 arbejdsdage efter samråd med det i artikel 31 omhandlede udvalg. Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgørelse for Rådet inden for en frist på 10 dage. I så tilfælde kan Rådet med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for en frist på 30 dage.

5. De berørte præferenceberettigede lande underrettes om sådanne foranstaltninger, inden de træder i kraft.

6. Når det som følge af usædvanlige omstændigheder, der kræver øjeblikkelig indgriben, er umuligt at give underretning eller foretage undersøgelse, kan Kommissionen efter at have underrettet medlemsstaterne træffe enhver strengt nødvendig, forebyggende foranstaltning, der opfylder betingelserne i stk. 1, for at imødegå situationen.

7. Denne artikel berører ikke anvendelsen af beskyttelsesklausuler, der vedtages som led i den fælles landbrugspolitik i henhold til traktatens artikel 43, eller bestemmelser, der vedtages som led i den fælles handelspolitik i henhold til traktatens artikel 113, eller alle andre beskyttelsesklausuler, der eventuelt vil kunne bringes i anvendelse.

AFSNIT IV FÆLLES BESTEMMELSER

Artikel 29

1. Ved anvendelsen af præferencetold forstås ved udtrykket »fælles toldtarif« den laveste sats i kolonne 3 eller 4, idet der tages hensyn til de anvendelsesperioder, der er nævnt, eller som der henvises til i denne kolonne, i anden del af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (10); en told, der er fastsat inden for en toldkode, nedsættes ikke.

2. Den endelige præferencetoldsats, der beregnes i henhold til bestemmelserne i denne forordning, fastlægges ved afrunding til første decimal, jf. dog stk. 3.

3. Når fastlæggelsen af præferencetoldsatser i overensstemmelse med stk. 2 giver en af nedenstående satser, ligestilles den pågældende præferencetold med afgiftsfritagelse:

- for værditoldsatser: 1 % eller derunder

- for specifikke toldsatser: 0,5 EUR eller derunder for hvert beløb beregnet i euro.

4. For så vidt angår varer, der er omfattet af kapitel 1 24, skal præferencenedsættelsen begrænses til værditolden, når der er tale om toldsatser, som både omfatter værditoldsatser og en eller flere specifikke toldsatser, medmindre andet er fastsat i bilagene. Omfatter toldsatserne en værditoldsats med en maksimums- og en minimumstoldsats, finder præferencenedsættelsen også anvendelse på denne maksimums- og minimumstoldsats. Omfatter de mere end én specifik toldsats, finder præferencenedsættelsen anvendelse på dem alle.

5. Tilpasninger af bilag I, II, VII og VIII, som bliver nødvendige på grund af ændringer i den kombinerede nomenklatur, vedtages efter proceduren i artikel 32, stk. 1 og 2.

Artikel 30

1. Senest seks uger efter udløbet af hvert kvartal tilsender medlemsstaterne De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor deres statistiske oplysninger vedrørende de varer, der er overgået til fri omsætning i løbet af referencekvartalet inden for toldpræferencerne i denne forordning. Disse oplysninger, der gives efter koden i den kombinerede nomenklatur (KN) og, i givet fald, i De Europæiske Fællesskabers integrerede toldtarif (Taric), skal efter oprindelsesland angive værdi, mængde og eventuelt nødvendige supplerende enheder i henhold til definitionerne i Rådets forordning (EF) nr. 1172/95 (11) og Kommissionens forordning (EF) nr. 840/96 (12).

2. På Kommissionens anmodning sender medlemsstaterne senest den 11. dag i hver måned Kommissionen de nærmere enkeltheder vedrørende de varemængder, for hvilke dette arrangement er indrømmet i de foregående måneder. Medlemsstaterne og Kommissionen arbejder nært sammen for at sikre, at denne bestemmelse overholdes.

Artikel 31

1. Udvalget til forvaltning af generelle præferencer, som er nedsat ved artikel 17 i forordning (EF) nr. 3281/94, i det følgende benævnt »udvalget«, kan undersøge ethvert spørgsmål vedrørende anvendelsen af denne forordning, som rejses af formanden, enten på dennes initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant.

2. Udvalget undersøger på grundlag af en årsberetning fra Kommissionen, i hvilket omfang princippet om neutralitet i dette arrangements virkninger er blevet overholdt, og foranstaltninger, som Kommissionen måtte overveje, enten efter proceduren i artikel 32 eller ved forelæggelse af et forslag for Rådet, for at sikre, at dette princip overholdes fuldt ud.

3. Udvalget undersøger ligeledes på grundlag af en årsberetning fra Kommissionen, hvilke virkninger de særlige narkotikaordninger har haft, herunder hvilke fremskridt de i bilag V opførte lande har gjort med hensyn til bekæmpelse af narkotika, samt eventuelle foranstaltninger til hel eller delvis suspension af fordelen i henhold til artikel 7, som Kommissionen efter proceduren i artikel 32 og efter høring af det berørte præferenceland måtte overveje at træffe i tilfælde af, at disse fremskridt er utilstrækkelige.

4. Udvalget undersøger tillige på grundlag af en årsberetning fra Kommissionen, hvilke virkninger de særlige ansporende ordninger har haft, herunder, hvilke fremskridt der er gjort i de begunstigede lande, samt planlagte foranstaltninger til at bøde på de konstaterede mangler. Nævnte foranstaltninger træffes efter proceduren i artikel 32.

Artikel 32

1. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

2. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

c) Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.

AFSNIT V AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 33

1. Kommissionen træffer de nødvendige budgetgennemførelsesforanstaltninger for at sikre passende faglig bistand til de af arrangementet berørte lande, navnlig de mindst udviklede lande, for at lette deres udnyttelse af arrangementets fordele og i almindelighed deres adgang til den internationale handel, herunder med edb-hjælpemidler.

2. Kommissionen træffer endvidere de nødvendige budgetgennemførelsesforanstaltninger for anvendelsen af alle bestemmelserne i afsnit II og III i denne forordning.

Artikel 34

1. Ansøgninger i henhold til artikel 3 eller 11 i forordning (EF) nr. 1154/98 betragtes som ansøgninger i henhold til henholdsvis artikel 11 og 16 i nærværende forordning.

2. Gyldigheden af forordning (EF) nr. 3281/94 forlænges indtil 30. juni 1999, og dens bilag I erstattes af de punkter i bilag I til nærværende forordning, som vedrører kapitel 25 97 i den kombinerede nomenklatur. Bilag V til forordning (EF) nr. 3281/94 erstattes af bilag V til nærværende forordning.

3. Gyldighedsperioden for artikel 17 i forordning (EF) nr. 3281/94 forlænges, indtil nærværende forordning ophører.

4. Rådets forordning (EF) nr. 552/97 af 24. marts 1997 om midlertidig tilbagetrækning af Unionens Myanmars adgang til generelle toldpræferencer, som henviser til forordning (EF) nr. 3281/94 og (EF) nr. 1256/96, skal anses for også at henvise til nærværende forordning.

Artikel 35

1. Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1999.

2. Den anvendes fra den 1. juli 1999 til den 31. december 2001, bortset fra artikel 34, stk. 2, som anvendes fra den 1. januar 1999.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. december 1998.

På Rådets vegne

M. BARTENSTEIN

Formand

(1) EFT C 362 af 24.11.1998, s. 1.

(2) EFT L 348 af 31.12.1994. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 602/98 (EFT L 80 af 18.3.1998, s. 1).

(3) EFT L 160 af 29.6.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 602/98 (EFT L 80 af 18.3.1998, s. 1).

(4) EFT L 80 af 18.3.1998, s. 1.

(5) EFT L 160 af 4.6.1998, s. 1.

(6) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1427/97 (EFT L 196 af 24.7.1997, s. 31).

(7) EFT L 85 af 27.3.1997, s. 8.

(8) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18).

(9) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

(10) EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2261/98 (EFT L 292 af 30.10.1998, s. 1).

(11) EFT L 118 af 25.5.1995, s. 10. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 374/98 (EFT L 48 af 19.2.1998, s. 6).

(12) EFT L 114 af 8.5.1996, s. 7.

BILAG I (1) (2)

FØLSOMHEDSKATEGORIER (3)

DEL 1

>TABELPOSITION>

DEL 2

>TABELPOSITION>

DEL 3

>TABELPOSITION>

DEL 4

>TABELPOSITION>

(1) For varer i kapitel 1-24 hvor tolden omfatter en værditold og en eller flere specifikke toldsatser, vedrører toldpræferencen kun værditolden. Hvis tolden omfatter en værditold sammen med en minimums- eller maksimumstoldsats, gælder toldpræferencen også den pågældende minimums- eller maksimumstoldsats. Hvis der er mere end en specifik toldsats, gælder toldpræferencen begge.

(2) Der gives ikke toldpræferencer til produkter henhørende under kapitel 3 og under KN-kode 1604, 1605 og 1902 20 10 med oprindelse i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Grønland, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Usbekistan, Rusland, Tadsjikistan, Turkmenistan og Ukraine.

(3) Uanset bestemmelsenne for anvendelse af den kombinerede nomenklatur anses ordlyden af varebeskrivelserne kun for vejledende, idet præferenceordningen inden for rammerne af dette bilag fastlægges på grundlag af KN-kodernes anvendelsesområde. I de tilfælde, hvor der er anført ex KN-koder, fastlægges præferenceordningen ved anvendelse af KN-koden og den dertil svarende varebeskrivelse tilsammen. Varer omfattet af en suspension er medtaget af hensyn til overskuedligheden.

BILAG II

DEL 1

>TABELPOSITION>

DEL 2 Metode for bestemmelse af de i artikel 3 omhandlede lande og sektorer

I. Klassificering af de begunstigede lande efter deres udviklingsindeks

Udviklingsindekset fastsætter for hvert land et globalt industriudviklingsniveau sammenlignet med Den Europæiske Unions udviklingsniveau. Indekset består af en kombination af indkomsten pr. indbygger og omfanget af eksporten af forarbejdede varer således udtrykt:

>NUM>{log[Yi/POPi)/(Yue/POPue)]+log[Xi/Xue]}

>DEN>2

hvor Yi er lig indkomsten i det pågældende begunstigede land

hvor Yue er lig indkomsten i Den Europæiske Union

hvor POPi er lig befolkningen i det pågældende begunstigede land

hvor POPue er lig befolkningen i Den Europæiske Union

hvor Xi er lig værdien af det pågældende begunstigede lands eksport af forarbejdede varer

hvor Xue er lig værdien af Den Europæiske Unions eksport af forarbejdede varer

Hvis indekset efter denne formel er lig 0, anses et lands industriudvikling at være identisk med Den Europæiske Unions.

De benyttede statistiske kilder er Verdensbanken (Rapport om udviklingen i verden 1993), hvad angår indkomst og befolkning, og UNCTAD (Statistisk håndbog for verdenshandel og udvikling 1992), hvad angår eksporten af forarbejdede varer.

II. Klassificering af de begunstigede lande efter deres relative specialiseringsindeks efter sektor

Specialiseringsindekset for hvert begunstiget land udgøres af forholdet mellem dels andelen af importen i en given sektor fra det pågældende land af den samlede import i Fællesskabet i denne sektor, dels nævnte imports andel af Fællesskabets import i alle industrisektorer.

III. Sammenlægning af udviklings- og specialiseringsindekserne

Sammenlægningen af de to indekser bestemmer for hvert land de i artikel 3 omhandlede sektorer.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på over minus 1, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 3 finder anvendelse, 1.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på mellem minus 1 og minus 1,23, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 3 finder anvendelse, 1,5.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på mellem minus 1,23 og minus 1,70, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 3 finder anvendelse, 5.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på mellem minus 1,70 og minus 2, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 3 finder anvendelse, 7.

Artikel 3 finder ikke anvendelse på lande, hvis udviklingsindeks er på under minus 2.

BILAG III

Liste over lande og territorier, der er omfattet af generelle toldpræferencer (1*)

A. SELVSTÆNDIGE LANDE

AL Albanien

UA Ukraine

BY Hviderusland (Belarus)

MD Moldova

RU Rusland

GE Georgien

AM Armenien

AZ Aserbajdsjan

KZ Kasakhstan

TM Turkmenistan

UZ Usbekistan

TJ Tadsjikistan

KG Kirgisistan

HR Kroatien (2)

BA Bosnien-Hercegovina (3)

XM Den Tidligere Jugoslaviske republik Makedonien (4)

MA Marokko

DZ Algeriet

TN Tunesien

LY Libyen

EG Egypten

SD Sudan (5)

MR Mauretanien (6)

ML Mali (7)

BF Burkina Faso (8)

NE Niger (9)

TD Tchad (10)

CV Kap Verde (11)

SN Senegal

GM Gambia (12)

GW Guinea-Bissau (13)

GN Guinea (14)

SL Sierra Leone (15)

LR Liberia (16)

CI Côte d'Ivoire

GH Ghana

TG Togo (17)

BJ Benin (18)

NG Nigeria

CM Cameroun

CF Den Centralafrikanske Republik (19)

GQ Ækvatorialguinea (20)

ST São Tomé og Principe (21)

GA Gabon

CG Congo

CD Congo-Brazzaville (22)

RW Rwanda (23)

BI Burundi (24)

AO Angola (25)

ET Etiopien (26)

ER Eritrea (27)

DJ Djibouti (28)

SO Somalia (29)

KE Kenya

UG Uganda (30)

TZ Tanzania (31)

SC Seychellerne og tilhørende områder

MZ Mozambique (32)

MG Madagaskar (33)

MU Mauritius

KM Comorerne (34)

ZM Zambia (35)

ZW Zimbabwe

MW Malawi (36)

ZA Sydafrika

NA Namibia

BW Botswana

SZ Swaziland

LS Lesotho (37)

MX Mexico

GT Guatemala (38)

BZ Belize

HN Honduras (39)

SV El Salvador (40)

NI Nicaragua (41)

CR Costa Rica (42)

PA Panama (43)

CU Cuba

KN St. Cristopher og Nevis

HT Haiti (44)

BS Bahamas

DO Den Dominikanske Republik

AG Antigua og Barbuda

DM Dominica

JM Jamaica

LC St. Lucia

VC St. Vincent

BB Barbados

TT Trinidad og Tobago

GD Grenada

CO Colombia (45)

VE Venezuela (46)

GY Guyana

SR Surinam

EC Ecuador (47)

PE Peru (48)

BR Brasilien

CL Chile

BO Bolivia (49)

PY Paraguay

UY Uruguay

AR Argentina

CY Cypern

LB Libanon

SY Syrien

IQ Irak

IR Iran

JO Jordan

SA Saudi-Arabien

KW Kuwait

BH Bahrain

QA Qatar

AE De Forenede Arabiske Emirater

OM Oman

YE Yemen (50)

AF Afghanistan (51)

PK Pakistan

IN Indien

BD Bangladesh (52)

MV Maldiverne (53)

LK Sri Lanka

NP Nepal (54)

BT Bhutan (55)

MM Myanmar (tidligere Burma) (56)

TH Thailand

LA Laos (57)

VN Vietnam

KH Cambodja (58)

ID Indonesien

MY Malaysia

BN Brunei Darussalam

PH Filippinerne

MN Mongoliet

CN Kina

PG Papua-Ny Guinea

NR Nauru

SB Salomonøerne (59)

TV Tuvalu (60)

KI Kiribati (61)

FJ Fiji

VU Vanuatu (62)

TO Tonga

WS Samoa (63)

FM Sammenslutningen af Mikronesiske Stater

MH Republikken Marshalløerne

PW Palau

B. LANDE OG TERRITORIER der hører under, administreres af, eller hvis udenrigsforhold helt eller delvis varetages af medlemsstater af Fællesskabet eller tredjelande

GI Gibraltar

SH St. Helena og tilhørende områder

IO Britiske områder i Det Indiske Ocean

YT Mayotte

GL Grønland

PM St. Pierre og Miquelon

BM Bermuda

AI Anguilla

TC Turks- og Caicosøerne

VI De Amerikanske Jomfruøer

KY Caymanøerne

VG De Britiske Jomfruøer

MS Montserrat

AW Aruba

AN Nederlandske Antiller

FK Falklandsøerne

MO Macao

XO Australsk Oceanien (Cocosøerne (Keeling), Juleøen, Heard- og McDonaldøerne, Norfolk)

NC Ny Caledonien og tilhørende områder

XA Amerikansk Oceanien (64)

WF Wallis og Futuna

PN Pitcairnøerne

XZ New Zealandsk Oceanien (Cookøerne, Niue og Tokelauøerne)

PF Fransk Polynesien

XR Polarområder (franske dele af sydpolarområdet, australske dele af sydpolarområdet, britiske dele af sydpolarområdet, øerne Sydgeorgien og Syd Sandwich).

Bemærkning: Der kan senere blive tale om ændring af ovenstående lister på grund af forandringer i landes eller territoriers internationale status.

(1*) Kodenummeret, der står foran benævnelsen på hvert af de begunstigede lande og territorier, er kodenummeret i geonomenklaturen (forordning (EF) nr. 2645/98 (EFT L 335 af 10.12.1998, s. 22).

(2) Lande, der kun er omfattet af præferencer for så vidt angår landbrugsprodukter i kapitel 1 til 24 i den kombinerede nomenklatur i bilag I.

(3) Dette land er også anført i bilag IV.

(4) Dette land er også anført i bilag V.

(5) Amerikansk Oceanien omfatter Amerikansk Samoa, Guam samt mindre øer fjernt fra USA (Baker, Howland, Jarvis, Johnston, Kingman Reef, Midway, Palmyra og Wake) (EFT L 335 af 10.12.1998, s. 22).

BILAG IV

Liste over de mindst udviklede omfattede lande og territorier

SD Sudan

MR Mauretanien

ML Mali

BF Burkina Faso

NE Niger

TD Tchad

CV Kap Verde

GM Gambia

GW Guinea-Bissau

GN Guinea

SL Sierra Leone

LR Liberia

TG Togo

BJ Benin

CF Den Centralafrikanske Republik

GQ Ækvatorialguinea

ST São Tomé og Principe

CD Congo-Brazzaville

RW Rwanda

BI Burundi

AO Angola

ET Etiopien

ER Eritrea

DJ Djibouti

SO Somalia

UG Uganda

TZ Tanzania

MZ Mozambique

MG Madagaskar

KM Comorerne

ZM Zambia

MW Malawi

LS Lesotho

HT Haiti

YE Yemen

AF Afghanistan

BD Bangladesh

MV Maldiverne

NP Nepal

BT Bhutan

MM Myanmar (tidligere Burma)

LA Laos

KH Cambodja

SB Salomonøerne

TV Tuvalu

KI Kiribati

VU Vanuatu

WS Samoa

BILAG V

Liste over de i artikel 7 omhandlede lande

Andesgruppen

CO Colombia

VE Venezuela

EC Ecuador

PE Peru

BO Bolivia

Det Mellemamerikanske Fællesmarked

GT Guatemala

HN Honduras

SV El Salvador

NI Nicaragua

CR Costa Rica

PA Panama

BILAG VI

Elementer, der skal tages i betragtning i forbindelse med artikel 29, stk. 3

- Nedgangen i fællesskabsproducenternes markedsandel

- Nedgangen i deres produktion

- Forøgelse af deres lagerbeholdning

- Lukning af produktionsanlæg

- Konkurser

- Ringe rentabilitet

- Ringe kapacitetsudnyttelse

- Beskæftigelsen

- Handelen

- Priserne

BILAG VII (1) (2) (Kun vedrørende produkter omfattet af betingelser beskrevet i artikel 6 og 7)

VARERNES FØLSOMHEDSKATEGORIER (3)

DEL 1

>TABELPOSITION>

DEL 2

>TABELPOSITION>

DEL 3

>TABELPOSITION>

DEL 4 (4)

>TABELPOSITION>

(1) Uanset bestemmelserne for anvendelse af den kombinerede nomenklatur anses ordlyden af varebeskrivelserne kun for vejledende, idet præferenceordningen inden for rammerne af dette bilag fastlægges på grundlag af KN-kodernes anvendelsesområde. I de tilfælde, hvor der er anført ex KN-koder, fastlægges præferenceordningen ved anvendelse af KN-koden og den dertil svarende varebeskrivelse tilsammen.

(2) For varer i kap. 1-24, hvor tolden omfatter en værditold og en eller flere specifikke toldsatser, vedrører toldpræferencen kun værditolden. Hvis tolden omfatter en værditold sammen med en minimum- og/eller maksimumtoldsats, gælder toldpræferencen også den pågældende minimum- og/eller maksimumtoldsats. Hvis der er mere end en specifik toldsats, gælder toldpræferencen begge.

(3) For varer henhørende under KN-koder mærket med (a) finder nedsættelsen anvendelse på de specifikke toldsatser og værditolden.

(4) For varer henhørende under KN-koder, der er markeret med *, med oprindelse i lande der er omført i bilag V, fastsættes præferencetolden i overensstemmelse med artikel 2 og bilag I.

BILAG VIII

LISTE OVER DE I ARTIKEL 9 OMHANDLEDE VARER (1)

>TABELPOSITION>

(1) Uanset bestemmelserne for anvendelse af den kombinerede nomenklatur anses ordlyden af varebeskrivelserne kun for vejledende, idet præferenceordningen inden for rammerne af dette bilag fastlægges på grundlag af KN-kodernes anvendelsesområde. I de tilfælde, hvor der er anført ex KN-koder, fastlægges præferenceordningen ved anvendelse af KN-koden og den dertil svarende varebeskrivelse tilsammen.