Kommissionens beslutning

af 22. december 1999

om Det Forenede Kongeriges støtteordning C 39/99 (ex E 2/97) "English Partnerships (EP)" under "Partnerships Investment Programme (PIP)", herefter benævnt EP/PIP-ordningen

(meddelt under nummer K(1999) 5208)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2000/389/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til Den Europæiske Økonomiske Samarbejdsaftale, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have givet interesserede parter lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte bestemmelse(1), under hensyn til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. PROCEDURE

(1) Ved brev af 9. januar 1995 anmeldte Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, et støtteprogram ved navn "Single Regeneration Budget" (SRB) (N 31/95) til Kommissionen. Anmeldelsen dækkede flere ordninger, inklusive "English Partnerships" (EP) under "Partnerships Investment Programme" (PIP) (EP/PIP-ordningen), som er en regionaludviklingsordning for offentlig finansiering af saneringsprojekter i England.

(2) Ved brev af 4. maj 1995 til Det Forenede Kongerige (SG(95) D/5602) godkendte Kommissionen SRB på basis af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), der handler om støtte til fremme af udviklingen af visse økonomiske regioner. I sin beslutning angav Kommissionen, at en række af SRB-foranstaltningerne ikke blev ramt af forbuddet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, herunder foranstaltningerne benævnt "Byfornyelse (EP-aktiviteter)" ("Urban regeneration (EP activities)").

(3) De britiske myndigheder har anvendt ordningen ud fra den antagelse, at ingen af EP-programmerne vedrørende finansiering af saneringsprojekter involverer statsstøtte om omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

(4) Efter godkendelsen af SRB blev Kommissionen gjort opmærksom på bestemte tilfælde, hvor modtagerne af EP-støtte var virksomheder, der deltog i handelen mellem medlemsstater.

(5) På et møde i januar 1996 anmodede Kommissionen de britiske myndigheder om at præcisere, hvordan ordningen fungerede i praksis.

(6) Andre aspekter af ordningen blev drøftet og analyseret på møder og i diverse korrespondance mellem januar 1996 og februar 1998. På et møde med de britiske myndigheder i september 1997 meddelte Kommissionen for første gang, at den agtede at træffe foranstaltninger på basis af EF-traktatens artikel 88, stk. 1. Der blev aflagt besøg i EP-hovedkontoret i London i oktober 1997, hvor et udvalg af sager blev efterforsket og drøftet, således at der kunne udformes et mere specifikt forslag til foranstaltninger.

(7) I et brev fremsendt i juli 1998 (SG(98) D/06108) foreslog Kommissionen, på basis af EF-traktatens artikel 88, stk. 1, endelig de britiske myndigheder en række foranstaltninger i relation til et af EP's investeringsprogrammer, nemlig EP/PIP-ordningen.

(8) De britiske myndigheder blev anmodet om at godkende de foreslåede foranstaltninger inden for en frist på 20 arbejdsdage. I april 1999 fremsendte de britiske myndigheder deres formelle svar angående forslaget til foranstaltninger. Ifølge svaret kunne de britiske myndigheder ikke til fulde godkende de foranstaltninger, som Kommissionen havde foreslået.

(9) Derfor besluttede Kommissionen i maj 1999 at indlede proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for EP/PIP-ordningen. Det officielle svar fra de britiske myndigheder modtog Kommissionen ved brev af 29. juli 1999. En meddelelse om Kommissionens beslutning blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 28. august 1999(2). 11 interesserede parter indsendte bemærkninger til sagen inden for fristen på en måned efter offentliggørelsen af beslutningen. Kommissionen modtog også bemærkninger fra mange andre interesserede parter efter fristens udløb.

II. BESKRIVELSE AF EP/PIP-ORDNINGEN

EP i dag og EP's baggrund

(10) EP blev etableret den 10. november 1993 i henhold til Afsnit III i Leasehold Reform, Housing and Urban Development Act 1993. EP blev fuldt operationelt den 1. april 1994.

EP (der i vedtægterne omtales som et "Urban Regeneration Agency") er et permanent, ikke-ministerielt offentligt organ, som er underlagt miljøministeren. Finansieringen af EP optræder som en post på SRB. EP's ressourcer består af tilskud fra miljøministeriet og indtægter fra egen virksomhed, inklusive salg af aktiver (primært fra den portefølje af fast ejendom, som det overtog fra forgængeren "English Estates").

Hovedformålet med EP(3)

(11) "EP's hovedopgave består i at sikre saneringen af arealer gennem klargøring af grunde og istandsættelse af bygninger. EP vil koncentrere sin indsats om saneringen af jordarealer, men vil, når det er muligt, operere inden for bredere rammer i samarbejde med lokale og regionale partnere for at tackle alle de problemer, der præger et givet område. EP's program vil tilgodese behovet for arealer til forskellige formål, herunder til boliger og til industrielle og kommercielle formål, og det vil bestræbe sig på at tiltrække udenlandske investeringer, etablere infrastrukturer, indrette rekreationsområder og forbedre miljøet."

Områder omfattet af EP's finansiering

(12) EP fastlægger selv de prioriterede områder i regionale strategidokumenter, der udarbejdes hvert år på basis af en vurdering af alle relevante data og samråd med de regionale partnere. Blandt andre indikatorer tager denne analyse hensyn til den aktuelle arbejdsløshedsprocent og resultaterne af den seneste "Derelict Land Survey".

Der er tale om følgende områder:

a) områder, der falder ind under EF's mål 1 og 2

b) områder med nedlagt kuludvinding (et vigtigt mål for EP's aktiviteter, ikke nødvendigvis beliggende i støtteberettigede områder. Grundet disse områders ringe størrelse og det forhold, at de ofte er geografisk isoleret i forhold til pendlingdistrikterne (der er den basisenhed, som danner grundlag for det britiske regionalstøttekort, der er gældende frem til 31. december 1999), har de britiske myndigheder hævdet, at det var vanskeligt at tage dem med på kortet)

c) "City Challenge" og andre indre byområder

d) landdistrikter med alvorlige økonomiske problemer, især mål 5b-områder

e) andre støtteberettigede områder.

Som nævnt i anmeldelsen af 9. januar 1995 "er de områder, der er nævnt i ovenstående liste, ikke opstillet i prioriteret rækkefølge, og EP har frihed til at reagere på presserende problemer uden for disse områder og på strukturelle forandringer i lokaløkonomien", og EP kan derfor i princippet finansiere aktiviteter overalt i England.

Aktionsmidler inden for rammerne af især EP/PIP-ordningen

(13) EP opererer inden for rammerne af forskellige investeringsprogrammer. Ovenstående oplysninger om EP's formål og de berørte geografiske områder er relevante for alle EP's programmer generelt.

(14) Denne beslutning vedrører imidlertid kun det PIP, gennem hvilket EP opererer i partnerskab med entreprenører fra hovedsagelig den private sektor.

(15) Finansieringen som led i EP/PIP-ordningen retter sig mod entreprenører med stærke økonomiske bånd til det areal, der skal saneres og/eller bebygges, navnlig i form af ejerskab. De britiske myndigheder har understreget, at ordningen især er rettet mod projekter omfattende privatejede arealer. Det er den væsentligste årsag til, at der ikke kan tilrettelægges offentlige udbud om tildeling af offentlige midler til projekterne. Entreprenørens økonomiske bånd til det pågældende areal er derfor et vigtigt kriterium for EP/PIP-ordningen: ansøgerne henvender sig til EP med deres egne saneringsprojekter og indleder forhandlinger med EP om deling af risici, omkostninger og fortjeneste. Forhandlingerne skal i praksis munde ud i en aftale om størrelsen af de projektomkostninger, der skal finansieres, dvs. den såkaldte differencefinansiering (se betragtning 19).

(16) Støtten kan i praksis antage forskellige former, eksempelvis faglig og teknisk rådgivning, lejegarantier til entreprenører, tilskud og andre former for investering i partnerskab med entreprenører, joint ventures med entreprenører, lån og lånegarantier til entreprenører.

Beregninen og omfanget af støtten som led i EP/PIP

(17) Ifølge de britiske myndigheder er det hovedsagelig PIP-modellen for saneringsprojekter, der gør det muligt for EP at få virkelig værdi for pengene. Der foretages en grundig bedømmelse af projektforslagene (i relation til additionalitet, gennemførlighed og den private sektors bidrag) for at sikre, at EP's målsætninger realiseres med færrest mulige omkostninger for det offentlige.

(18) De britiske myndigheder har fremhævet deres hensigt om at bevare denne partnerskabstilgang sammen med den private sektor. PIP-modellen er nødvendig på grund af de særlige kendetegn ved det engelske ejendomsmarked, hvor en stor del af de underudnyttede eller forladte arealer er privatejet. Anvendelsen af "Direct Investment Programme", der er det eneste alternativ til PIP, ville indebære, at EP i hvert enkelt tilfælde skulle opkøbe de private arealer og selv påtage sig rollen som projektleder. De britiske myndigheder er indstillet på at mindske anvendelsen af dette "Direct Investment Programme", da det efter sigende indebærer betydelige udgifter for det offentlige.

EP/PIP-ordningens vigtigste kendetegn

Differencefinansiering

(19) EP's finansiering er udelukkende beregnet til at dække forskellen mellem de forventede saneringsomkostninger og arealets forventede slutværdi. Dette princip bygger på en formodning om, at slutværdien af det færdige projekt - grundet projekternes art - altid vil være lavere end de forventede projektomkostninger, og at der derfor altid vil være behov for denne differencefinansiering.

En "rimelig" avance for entreprenøren

(20) En "rimelig" avance for entreprenøren indkalkuleres i de forventede projektomkostninger, og den finansieres derfor af EP som led i differencefinansieringen. Beregningen af den "rimelige" avance vurderes af EP på grundlag af projektrisici og realistiske markedssammenligninger. Mere præcist er den pågældende avance udtryk for det minimum, der skal til, for at entreprenøren vil gå i gang med projektet. Tallet fremkommer efter forhandlinger mellem EP og entreprenøren og afspejler en professionel bedømmelse foretaget af EP's egne vurderingsmænd af den normale fortjeneste på markedet for tilsvarende projekttyper på lignende arealer.

Clawback

(21) Der findes en clawback-klausul, som indebærer, at mindst 50 % af en ekstraordinær fortjeneste går tilbage til støtteyderen, mens tab (forårsaget af budgetoverskridelser) helt og holdent dækkes af entreprenøren. På denne måde er det entreprenøren, der bærer hovedparten af risikoen, herunder risikoen for at projektets slutværdi bliver mindre end forventet.

Vurdering af omkostninger og værdier

(22) Alle omkostninger og værdier vurderes for at sikre, at de afspejler de gældende markedsforhold. Igen er det EP, der selv står for markedsanalysen. De britiske myndigheder er af den opfattelse, at EP's vurdering af strukturen på det engelske ejendomsmarked ikke adskiller sig fra analyserne foretaget af statsautoriserede vurderingsmænd (chartered surveyors) eller deres organisationer i England.

Ifølge de britiske myndigheder sikrer dette system, at slutbrugerne ikke modtager nogen form for statsstøtte, da de betaler den købspris eller leje, der er gængs på markedet. For at bestemme differencefinansieringen indregnes købsprisen eller lejen naturligvis i projektets endelige værdi, og det er EP's egne vurderingsmænd, der beregner beløbene.

Det skal også understreges, at i betragtning af EP's erklærede præference for at støtte "entreprenører med en permanent interesse i arealet som enten oprindelig ejer eller slutbruger" bliver der i forbindelse med EP/PIP-ordningen taget udgangspunkt i kombinationen af de forskellige aktørers interesser (grundejere, entreprenører, slutbrugere). I Kommissionens øjne skaber det et gennemsigtighedsproblem, idet det gør det vanskeligt at identificere den reelle modtager af støtten fra EP og at beregne det beløb, vedkommende reelt modtager.

III. FORANSTALTNINGER FORESLÅET AF KOMMISSIONEN PÅ BASIS AF EF-TRAKTATENS ARTIKEL 88, STK. 1

(23) For fuldstændighedens skyld gives der nedenfor en kortfattet beskrivelse af de foranstaltninger, som Kommissionen foreslog i juli 1998 i overensstemmelse med proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 1, for at hjælpe de britiske myndigheder med at gøre ordningen forenelig med statsstøttereglerne.

Operationelle begreber

(24) Som led i samarbejdet mellem de nationale myndigheder og Kommissionen i forbindelse med en procedure efter traktatens artikel 88, stk. 1, og efter at have studeret den måde, hvorpå ordningen fungerer, identificerede Kommissionen to operationelle begreber for i første række at kunne fastslå, hvornår der under EP/PIP-ordningen kunne ydes støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1:

a) skræddersyede projekter: projekter, der tilgodeser en fra starten kendt slutbruger

b) spekulationsprojekter: projekter, der kan benyttes til forskellige formål, som ikke ligger fast fra starten.

(25) Kommissionen ønskede at indføre disse begreber, fordi det ikke altid var muligt at bestemme med sikkerhed, hvem der blev tilgodeset af støtten fra ordningen. Kommissionen har opereret med den antagelse, at det er slutbrugeren, der er lig med støttemodtageren ved skræddersyede projekter, og at det er grundejeren/entreprenøren, der er lig med støttemodtageren ved spekulationsprojekter som følge af de stærke økonomiske bånd mellem entreprenøren og jordarealet.

(26) De britiske myndigheder har ikke bestridt disse operationelle begreber og antagelser, der dannede udgangspunkt for alle efterfølgende drøftelser.

Unormale arealforhold ("site abnormals")

(27) På et sent tidspunkt i drøftelserne lagde de britiske myndigheder særlig vægt på, at EP/PIP-ordningen især retter sig mod arealer med alvorlige miljøskader forårsaget af ukendte forurenere. De britiske myndigheder har givet en generisk definition på "site abnormals", der består i miljømæssige eller infrastrukturmæssige problemer, som gør det umuligt at afsætte det pågældende areal. De midler, der er nødvendige for at udbedre de unormale forhold, kan ifølge de britiske myndigheder ikke betragtes som statsstøtte, da beløbet er begrænset til det minimum, der er nødvendigt for at gøre arealet salgbart.

(28) Kommissionen foreslog en række foranstaltninger.

(29) De britiske myndigheder blev opfordret til at drive EP/PIP-ordningen som en regionalstøtteordning i overensstemmelse med de relevante statsstøtteregler, navnlig retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte(4) og Det Forenede Kongeriges kort over støtteberettigede områder. Det blev derfor foreslået, at EP/PIP-ordningen skulle give de britiske myndigheder mulighed for at yde regionalstøtte svarende til differencefinansieringen. Ved skræddersyede projekter blev det foreslået, at støtten skulle ydes direkte til slutbrugeren, mens den ved spekulationsprojekter skulle ydes til entreprenøren/grundejeren.

(30) Kommissionen har foreslået, at alle vurderinger af bl.a. omkostninger, den forventede slutværdi og købsprisen/lejen for slutbrugere, der beregnes som led i differencefinansieringen, samt beregningen af en potentiel tilbagebetaling gennemføres af statsautoriserede vurderingsmænd.

(31) Ifølge Kommissionen indebærer ordningen ingen statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, når investoren (grundejeren eller slutbrugeren) benytter det pågældende areal til aktiviteter, der ikke er relevante for handelen mellem medlemsstaterne.

(32) Kommissionen foreslår, at når grundejeren, entreprenøren eller slutbrugeren udøver virksomhed inden for sektorer, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte, skal der fremsættes individuelle anmeldelser.

(33) De muligheder, der følger af EF's rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, kunne, ifølge Kommissionens forslag, udnyttes, navnlig for at bringe den offentlige finansiering af udbedringen af unormale arealforhold ind under statsstøttereglerne.

(34) I deres svar på forslaget til foranstaltninger accepterede de britiske myndigheder, at skræddersyede projekter skulle være omfattet af reglerne for regionalstøtte.

(35) Med hensyn til spekulationsprojekter fastholdt de britiske myndigheder, at EP-finansieringen ikke indeholdt nogen form for statsstøtte, da den pågældende vare (forladte arealer i England) ikke var genstand for handel mellem medlemsstaterne.

(36) Kommissionen mente ikke, at de britiske myndigheders argumenter fjernede den tvivl, den nærede med hensyn til forekomsten af statsstøtte i EP/PIP-ordningen og denne statsstøttes forenelighed med fællesmarkedet. Den besluttede derfor at indlede proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2.

IV. BEMÆRKNINGERNE FRA DE BRITISKE MYNDIGHEDER

(37) De britiske myndigheder svarede på Kommissionens brev om indledning af proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, ved brev af 29. juli 1999. Dette brev indeholdt en række ændringer af de standpunkter, som de britiske myndigheder havde tilkendegivet i deres svar på forslaget til foranstaltninger.

De britiske myndigheders overordnede standpunkt kan nu sammenfattes således:

Skræddersyede projekter

(38) De britiske myndigheder accepterer at gennemføre sådanne projekter i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer og inden for rammerne af de nuværende og fremtidige kort over støtteberettigede områder. Ifølge de britiske myndigheder omfatter skræddersyede projekter alle industrielle projekter og de fleste kontorprojekter. Støttemodtageren i forbindelse med skræddersyede projekter er projektets slutbruger.

Når slutbrugeren af et skræddersyet projekt udøver virksomhed inden for sektorer, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte, vil Kommissionen modtage en særskilt anmeldelse.

Kommissionen vil modtage en forklaring på andre former for støtte end tilskud, der ydes som led i EP/PIP-ordningen, således at den kan beregne det relevante støtteelement.

De særlige regler for statsstøtte til kriseramte virksomheder, små og mellemstore virksomheder, miljøbeskyttelse og følsomme sektorer vil blive overholdt. Transportsektoren, landbrugssektoren og fiskerisektoren er ikke omfattet af ordningen.

(39) De britiske myndigheder har også foreslået en ændring af vurderingsprocessen, der i dag varetages internt af EP's professionelle vurderingsmænd. Myndighederne foreslår, at alle vurderinger foretaget af EP i fremtiden registreres og undertegnes på samme måde som en uafhængig vurdering i overensstemmelse med gængs praksis inden for branchen (som fastlagt af Royal Institute of Chartered Surveyors), således at vurderingsmanden gøres personligt og fagligt ansvarlig for sine vurderinger. Ved projekter med en forventet slutværdi på over 5 mio. GBP vil der blive stillet krav om en ekstra uafhængig vurdering.

(40) Desuden vil der i fremtiden blive stillet krav om, at entreprenøren (ikke blot i forbindelse med skræddersyede projekter) skal tildele alle byggekontrakter på basis af et åbent udbud. Hvis prisen i det mest konkurrencedygtige tilbud er lavere end omkostningerne medregnet i projektvurderingen, overtager EP prisen i det pågældende tilbud, foretager en ny beregning af finansieringsbehovet og ændrer projektaftalen tilsvarende.

Spekulationsprojekter

(41) Myndighederne fastholder, at der ikke optræder nogen form for statsstøtte. Ifølge Domstolens dom i de forenede sager 296/82 og 318/82, Nederlandene og Leeuwarder Papierwaren Fabriek BV mod Kommissionen(5), er Kommissionen forpligtet til at redegøre for de omstændigheder, under hvilke samhandelen i EF påvirkes i forbindelse med spekulationsprojekter. For at kunne gøre det skal Kommissionen, ifølge de britiske myndigheder, undersøge det relevante marked, produktionsstedet på det pågældende marked og samhandelsmønstret mellem medlemsstaterne for det relevante produkt. I denne sag er de britiske myndigheder af den opfattelse, at Kommissionen ikke vil være i stand til at leve op til Domstolens krav på grund af den ubetydelige handel med saneringsprojekter medlemsstaterne imellem.

Potentiel anvendelse af rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse

(42) De britiske myndigheder har tilkendegivet et ønske om at undersøge, om bestemte dele af EP/PIP-ordningen falder ind under fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(6) i forbindelse med finansieringen af udbedringen af unormale arealforhold som led i både skræddersyede projekter og spekulationsprojekter.

V. BEMÆRKINGER FRA INTERESSEREDE TREDJEPARTER

(43) Følgende interesserede parter indsendte bemærkninger til sagen inden fristens udløb den 28. september 1999: English Partnerships, North West Development Agency, Durham County Council, Newcastle City Council, Derwentside District Council, City of Sunderland, One NorthEast, Local Government Association, Advantage West Midlands, Association of North East Councils, East of England Development Agency. Mange andre parter indsendte bemærkninger til sagen efter fristens udløb. Det kan indledningsvis konstateres, at alle de parter, der indsendte bemærkninger, er offentlige myndigheder og lokale eller regionale udviklingskontorer, og at deres bemærkninger stort set er sammenfaldende med den britiske regerings bemærkninger.

De vigtigste bemærkninger kan sammenfattes således:

(44) EP/PIP-ordningen har været en meget vellykket saneringsordning. Den har vist sig at være meget effektiv sammenlignet med "Direct Investment Programme" og givet valuta for pengene. Uden partnerskabet med den private sektor og uden EP's tilbud om at stille den aftalte differencefinansiering til rådighed ville mange projekter ikke være blevet gennemført. Regionalstøttereglerne egner sig ikke til saneringsprojekter, da de vil gøre EP-finansieringen betinget af regionalstøtteintensitetslofterne og begrænse den til de støtteberettigede områder. Dette ville indebære en betydelig formindskelse af de afsatte midler og gøre ordningen mindre vidtfavnende. Parterne frygter, at bestemte gamle industrigrunde, der nu kan saneres ved hjælp af EP-finansiering, måske ikke vil komme med på regionalstøttekortet som følge af de gældende regler for udformningen af dette kort.

(45) Differencefinansieringen tjener til at korrigere en skævhed på markedet og gøre uafsættelige aktiver afsættelige. Den er ikke tænkt som støtte til individuelle virksomheder, men handler om "projektbistand". Desuden repræsenterer differencefinansieringen kun det minimum, der er nødvendigt for at realisere projektet. Ved beregningen af differencefinansieringen foretager EP en vurdering af projektet som helhed og dets fremtidige afsættelighed og sikrer sig, at ansøgeren sikres "en normal avance af samme størrelsesorden, som vil kunne forventes andetsteds".

(46) EP/PIP-ordningen begrænser ikke konkurrencen, men styrker den. Der er tale om en finansieringsordning, som er tilgængelig for alle typer ansøgere.

(47) En af de interesserede parter har fremhævet, at de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger er uklare med hensyn til typen af modtagere (entreprenører, investorer, grundejere, slutbrugere) og kategorierne af arealer, der skal saneres og/eller bebygges. I deres nuværende form vil disse forslag være problematiske for projekter til blandede formål omfattende infrastrukturprojekter, spekulationsprojekter og skræddersyede projekter.

(48) De fleste interesserede parterne har anmodet om, at der indføres en overgangsperiode for projekter, der er i færd med at blive vurderet og realiseret.

VI. VURDERING AF STØTTEN

Forekomsten af støtte

(49) Det skal indledningsvis slås fast, at de i det følgende nævnte omstændigheder, som den britiske regering og/eller de interesserede parter har påpeget, ikke automatisk udelukker, at der optræder statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og der er således intet, der hindrer en undersøgelse af, om der optræder statsstøtte som omhandlet i nævnte artikel:

a) Det forhold, at partnerskabet mellem den offentlige og private sektor er omkostningseffektivt, således at forstå, at et program, der bygger på denne model, er billigere for det offentlige end "Direct Investment Programme". Det bemærkes endvidere, at den måde, som ordningen forvaltes på, betyder, at der i teorien ikke er nogen egentlig begrænsning på størrelsen af det beløb, der kan bevilges i hvert enkelt tilfælde, eller, med andre ord, på differencefinansieringen i forhold til investeringsomkostningerne.

b) Det forhold, at finansieringen ydes for at korrigere en skævhed på markedet: at forsøge at korrigere en skævhed på markedet ved hjælp af offentlige midler til individuelle virksomheder udelukker ikke risikoen for, at virksomheder, der deltager i handelen mellem medlemsstater, modtager støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

c) Finansieringen svarer til det minimum, der er nødvendigt for at gennemføre projektet: denne påstand tager ikke hensyn til, at det under visse omstændigheder (f.eks. når der er tale om store virksomheder i ikke-støtteberettigede områder) ikke er tilladt at yde statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

(50) Under hensyntagen til argumenterne fremsat af den britiske regering og de forskellige interesserede parter som led i proceduren må Kommissionen derfor fortsat undersøge, om betingelserne for anvendelse af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er opfyldt. Analysen i det efterfølgende gælder både skræddersyede projekter og spekulationsprojekter, medmindre andet er angivet.

(51) "Støtte": EP-finansieringen indebærer et kvantificerbart økonomisk incitament for entreprenøren og sætter det i stand til at gennemføre et projekt på et areal, som ifølge EP har "et problem i form af dets tilstand eller beliggenhed, som gør det utiltrækkende for private investorer". Dette fremhæves flere steder i materialet fra de britiske myndigheder:

- "... investorerne tilskyndes til at vælge EP's prioriterede arealer ..."

- "... der ville ikke være blevet investeret meget i disse arealer uden EP's medvirkende ..."

- "... EP's bistand tjener til at befri den private investor for uafsættelige aktiver ...".

(52) Det er entreprenøren selv, der i første omgang oplyser det beløb, der svarer til differencefinansieringen, men det endelige beløb bestemmes af EP's interne bedømmere. Beløbet tjener til at dække entreprenørens finansieringsbehov (dvs. en del af projektomkostningerne, inklusive en "rimelig" avance for entreprenøren) i forbindelse med iværksættelsen af det påtænkte projekt. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at hele det beløb, der bevilges i form af differencefinansiering, udgør det incitament, der er nødvendigt for at gennemføre projektet, dvs. den relevante støtte.

(53) Hvad slutbrugerne angår, udelukker forsikringen fra myndighederne om, at de betaler markedsprisen, kun muligheden for støtte i de tilfælde, hvor denne pris fastsættes af objektive vurderingsmænd efter objektive kriterier.

(54) "Statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler": EP er et offentligt organ, der finansieres af miljøministeriet og har til opgave at varetage opgaver af fælles interesse i overensstemmelse med offentlige policy-målsætninger. Det forhold, at EP's filosofi bygger på visse principper, der defineres som værende markedsorienterede, herunder princippet om at søge mest valuta for pengene, har ingen indflydelse på EP's status som et offentligt organ. EP's offentlige status indebærer, at det kan deltage i finansieringen af projekter, der er risikable, ikke lukrative eller utiltrækkende for private investorer, forudsat at projekterne tilgodeser hensynet til den fælles interesse og offentlige policy-målsætninger. Private finansieringsinstitutter, der opererer på normale markedsvilkår, forventes ikke at tage hensyn til almenvellet eller politiske målsætninger, når de træffer deres beslutninger.

(55) "Under enhver tænkelig form": EP's finansiering kanaliseres via "en bred vifte af mekanismer", herunder især tilskud, men også lejegarantier, joint ventures med entreprenører, f.eks. i form af en aktiepost i et aktieselskab, lån og lånegarantier til entreprenører. Kommissionen mener, at uanset støttens form falder den ind under EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

(56) "Ved at begunstige visse virksomheder"; udvælgelseskriterier: EP yder sin bistand selektivt til bestemte entreprenører efter gennemgang af et stort antal projektforslag. Entreprenøren er den direkte modtager af bistanden og er fuldstændig identificerbar, eftersom projektforslaget stammer fra den pågældende virksomhed. Selektivitetskriteriet er også opfyldt, da EP's bistand fortrinsvis ydes til entreprenører, der ejer det relevante areal inden for prioriterede områder.

(57) Under disse omstændigheder mener Kommissionen, at EP/PIP-ordningen kan stille visse virksomheder gunstigere end andre, og den falder derfor inden for anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 87, stk. 1(7).

(58) Støtten fordrejer konkurrencevilkårene "i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne". Spørgsmålet om, hvorvidt statsstøtte påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne eller ej, afhænger ifølge Domstolen ikke af formålet med støtten, men af virkningerne af støtten(8).

(59) Kommissionens analyse følger linjerne i Domstolens dom i sag 248/84, Tyskland mod Kommissionen(9), der vedrører en støtteordning ligesom EP/PIP-ordningen og ikke et individuelt tilfælde af støtte. I den pågældende dom siger Domstolen bl.a. følgende:

"I forbindelse med støtteprogrammer kan Kommissionen indskrænke sig til at undersøge programmets nærmere indhold med henblik på at vurdere, om det som følge af høje støttebeløb eller -satser, arten af de investeringer, der gives støtte til, eller andre vilkår i forbindelse med programmet sikrer en væsentlig fordel for støttemodtagerne i forhold til deres konkurrenter og har en sådan karakter, at det hovedsagelig tilgodeser virksomheder, der deltager i samhandelen mellem medlemsstaterne."

(60) EP/PIP-ordningen er et støtteprogram, for sanering og/eller bebyggelse af landarealer, som er åbent for alle sektorer med undtagelse af virksomheder inden for transport-, landbrugs- og fiskerisektoren. I forbindelse med skræddersyede projekter har der i praksis været tilfælde, hvor modtagerne af EP-finansieringen var virksomheder, der deltager i handelen mellem medlemsstater. Gennem ordningen finansieres også spekulationsprojekter, der gennemføres af virksomheder fra en hvilken som helst sektor med undtagelse af dem, der er nævnt ovenfor i forbindelse med skræddersyede projekter. Kommissionen er af den opfattelse, at de, der påvirkes af EP's diskretionære finansiering, er virksomheder, der udtænker og gennemfører byggeprojekter, der er en aktivitet, som kan være meget mobil medlemsstaterne imellem, og ikke blot virksomheder, der sælger og køber forladte arealer i England. I betragtning af ordningens generelle karakteristika mener Kommissionen, at ordningen potentielt vil kunne begunstige virksomheder, der deltager i handelen mellem medlemsstaterne, og dét i forbindelse med både skræddersyede projekter og spekulationsprojekter.

(61) Det følger af ovenstående, at alle betingelser for anvendelse af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er opfyldt, eftersom der i forbindelse med både skræddersyede projekter og spekulationsprojekter optræder statsstøtte som omhandlet i nævnte artikel.

(62) Med hensyn til støttemodtageren - og med undtagelse af de tilfælde, hvor en af parterne udøver virksomhed inden for en sektor, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte - er Kommissionen af den opfattelse, at det i hvert fald i forhold til regionalstøttereglerne ikke er afgørende at identificere, hvilken af parterne, dvs. slutbrugeren eller grundejeren/entreprenøren, der er støttemodtageren. Uanset hvem det er, skal regionalstøttereglerne overholdes. Under disse omstændigheder og med henblik på anvendelsen af denne ordning mener Kommissionen, at støttemodtageren må formodes at være slutbrugeren, når det drejer sig om skræddersyede projekter (hvilket de britiske myndigheder er enige i), og grundejeren/entreprenøren, når der er tale om spekulationsprojekter. I tvivlstilfælde, hvor identificeringen af støttemodtageren har yderligere konsekvenser i forhold til statsstøttereglerne, kan der foretages en individuel anmeldelse. Når en af parterne udøver virksomhed inden for en sektor, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte, kræver Kommissionen en særskilt anmeldelse i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, og forbeholder sig ret til at foretage sin egen analyse for at afdække støttemodtagerens eller støttemodtagernes identitet.

Støttens forenelighed med fællesmarkedet

(63) Efter at have fastslået, at der gennem EP/PIP-ordningen ydes statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kan ordningen kun erklæres forenelig med fællesmarkedet, hvis den anvendes på en måde, der er i overensstemmelse med undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c).

(64) Til denne ende skal ordningen, i forbindelse med både skræddersyede projekter og spekulationsprojekter, anvendes i overensstemmelse med de relevante statsstøtteregler, navnlig retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte(10), de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter(11), Kommissionens meddelelse om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger(12), fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(13), rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(14), rammebestemmelserne for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder(15), rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder(16) samt bestemmelserne om statsstøtte til virksomheder inden for de mest følsomme industrigrene og sektorer (kunstfiberindustrien, motorkøretøjsindustrien, skibsbygningsindustrien, jern- og stålindustrien, kulindustrien, transportsektoren, fiskerisektoren og landbrugssektoren).

(65) Med hensyn til skræddersyede projekter har de britiske myndigheder accepteret at underkaste EP/PIP-ordningen regionalstøttereglerne og andre relevante statsstøtteregler. Det betyder, at støtten til skræddersyede projekter fra EP/PIP-ordningen bliver forenelig med fællesmarkedet.

(66) De britiske myndigheder har imidlertid ikke accepteret Kommissionens forslag om anmeldelse, når en af projektdeltagerne (ikke slutbrugeren, men grundejeren eller entreprenøren) udøver virksomhed inden for en sektor, der er underkastet særlige EF-regler for statsstøtte.

(67) Med hensyn til spekulationsprojekter anvendes EP/PIP-ordningen, som om den ikke involverer statsstøtte. Den er derfor uforenelig med fællesmarkedet, da der ved dens anvendelse ikke tages hensyn til statsstøttereglerne -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

EP/PIP-ordningen, som ændret ved den delvise accept af de foreslåede foranstaltninger (se betragtning 65), er forenelig med fællesmarkedet, forudsat:

- at den del af ordningen, der vedrører spekulationsprojekter, underkastes statsstøttereglerne (se betragtning 64)

- at de britiske myndigheder på basis af EF-traktatens artikel 88, stk. 3, anmelder alle de tilfælde, hvor en af projektdeltagerne udøver virksomhed inden for en af de følsomme sektorer (se betragtning 64), og det gælder i forbindelse med både skræddersyede projekter og spekulationsprojekter.

Artikel 2

Med denne beslutning ophæves Kommissionens godkendelse af EP/PIP-ordningen under ordningen N 31/95 (Single Regeneration Budget), som blev meddelt Det Forenede Kongerige ved brev af 4. maj 1995. Projekter, for hvilke der i det mindste er blevet indgivet en formel ansøgning før datoen for denne beslutnings vedtagelse, vil blive behandlet som normalt under N 31/95-ordningen.

Artikel 3

Det Forenede Kongerige underretter senest en måned efter datoen for denne beslutnings vedtagelse Kommissionen om de foranstaltninger, det har truffet for at efterkomme denne beslutning.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1999.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 245 af 28.8.1999, s. 9.

(2) Se fodnote 1.

(3) Årsberetning for året, der sluttede den 31. maj 1997 (forord til regnskabet).

(4) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 4.

(5) Sml. 1985, s. 809.

(6) EFT C 72 af 10.3.1994, s. 3.

(7) Sag C-241/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1996, s. I-4551, præmis 22-24.

(8) Sag 173/73, Italien mod Kommissionen, Sml. 1974, s. 709, præmis 13.

(9) Sml. 1987, s. 4013.

(10) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 4.

(11) EFT C 107 af 7.4.1998, s. 1.

(12) EFT C 209 af 10.7.1997, s. 3.

(13) EFT C 72 af 10.3.1994, s. 3.

(14) EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2.

(15) EFT C 213 af 23.7.1996, s. 4.

(16) EFT C 146 af 14.5.1997, s. 6.