*****

KOMMISSIONENS AFGOERELSE

af 6. august 1990

om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af denimstof med oprindelse i Tyrkiet, Indonesien, Hong Kong og Macao

(90/421/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse med dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9,

efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Kommissionen modtog i januar 1989 en klage indgivet af Eurocoton, (Komitéen for Bomulds- og dermed Beslaegtede Tekstilindustrier i EF paa vegne af producenter af denimstof, hvis sammenlagte produktion siges at udgoere stoerstedelen af produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den paagaeldende vare med oprindelse i Tyrkiet, Indonesien, Hong Kong og Macao, og at der forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure og indledte en undersoegelse af importen af denimstof med oprindelse i Tyrkiet, Indonesien, Hong Kong og Macao.

(2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne herom og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(3) De fleste af EF-producenterne og nogle af de kendte eksportoerer og importoerer tilkendegav deres mening skriftligt. Flere af disse virksomheder og importoerer tilkendegav deres mening skriftligt. Flere af disse virksomheder anmodede om at blive hoert mundtligt.

Der blev ikke fremlagt redegoerelser af endelige brugere eller andre EF-koebere af varerne.

(4) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige til at vurdere sagens omstaendigheder og aflagde kontrolbesoeg hos:

a) Producenter i Faellesskaber:

U.C.O., Gent

Bonduel SA, Ronq

Lauffenmuehle GmbH & Co, Waldshut

Atlantic Mills Ltd, Longford

Smith & Nephew Textiles Ltd, Colne, Lancashire

Hellenic Fabrics, Thessaloniki

Leglertex, Ponte San Pietro

Montebello SpA, Montebello

José Royo SA, Valencia

Textiles y Confecciones Europeas SA, Valencia

b) Eksportoerer:

P.T. Bintang Agung, Jakarta, Indonesien

P.T. South Textile Mills, Jakarta, Indonesien

P.T. Tyfountex Solo, Indonesien

Aldwick Textile Exporters Co., Hong Kong

Merit Garment Co., Hong Kong

Mou Fung Limited, Hong Kong

Nanyang Cotton Limited, Hong Kong

Novel Textiles Ltd, Macao

Bossa Ticaret ve Sanayi Isletmeleri TAS/Exsa Exports Sanayi, Adana, Tyrkiet

Orta Anadolu Ticaret ve Sanayi Isletmesi TAS, Kaysari

Narin Pazarlama Ithalat ve Ihracat A.S.

(5) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1988 til den 31. december 1988.

B. DEN PAAGAELDENDE VARE

OG SAMME VARE

(6) Naervaerende procedure vedroerende importen af vaevet stof af bomuld (denimstof) med indhold af bomuld paa 85 vaegtprocent eller derover, af vaegt over 200 gram pr. m2, og vaevet stof af bomuld

(denimstof), med indhold af bomuld paa under 85 vaegtprocent, blandet hovedsagelig eller udelukkende med kemofibre, af vaegt over 200 gram pr. m2, begge henhoerende under KN-kode 5209 42 00 og 5211 42 00.

I disse positioner forstaas ved denimstof kipervaevet stof med tre eller fire bindinger, herunder brudt kiper med kaedegarnet paa ydersiden og hvor kaedegarnet er farvet blaat og skudgarnet er ubleget, bleget, farvet graat eller farvet lysere blaat end kaedegarnet.

(7) Med henblik paa at fastslaa, hvorvidt de forskellige typer denimstof kunne sammenlignes, skoennede Kommissionen det hensigtsmaessigt at benytte en internationalt accepteret klassifikation baseret paa vaegt pr. square yard, som foelger:

- denimstof af svaer kvalitet: over 13 oz/sq.yd

- denimstof af mellemsvaer kvalitet: 10 til 12,9 oz/sq.yd

- denimstof af let kvalitet: indtil 9,99 oz/sq.yd

Kommissionen fandt paa grundlag af lighederne i produktionsprocessen og de fysiske kendetegn sammen med praktisk talt identisk anvendelse og samme anvendelsesformaal, at det maatte konkluderes, at alle de denimstofkvaliteter og -typer, der er beskrevet i denne og den foregaaende betragtning, med henblik paa proceduren er at betragte som samme vare eller tilstraekkeligt ens til at kunne betragtes som en enkelt varekategori som fastsat i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

I denne sammenhaeng solgte alle de beroerte eksportoerer samme vaegtkategori og samme kvalitet baade paa hjemmemarkedet og til eksport til Faellesskabet. Med henblik paa beregning af dumpingmargenen kunne den normale vaerdi og eksportpriserne for samme varer saaledes sammenlignes. Den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet fremstiller tillige alle tre kvaliteter, for hvilke priserne derfor kunne sammenlignes med priserne paa de eksporterede varer af samme kvalitet.

C. DUMPING

a) Normal vaerdi

(8) For varer solgt i tilstraekkelige maengder i normal handel paa de fire beroerte hjemmemarkeder blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af de vejede gennemsnitlige hjemmemarkedspriser, der blev opnaaet af de eksportoerer, som eksporterede til Faellesskabet, og som samarbejdede under undersoegelsen. I Tyrkiets tilfaelde blev disse normale vaerdier i betragtning af den staerke inflation fastlagt paa maanedsbasis.

Den normale vaerdi blev fastlagt efter varetype. I denne forbindelse tog Kommissionen hensyn til den forskellige vaegt af stoffet pr. square yard som naevnt i betragtning 7 ovenfor. Der blev i givet fald ogsaa taget hensyn til stoffets forskellige bredde.

For alle virksomheders vedkommende, med undtagelse af én, blev det med henblik paa fastlaeggelse af den normale vaerdi fastslaaet, at salget paa de respektive hjemmemarkeder var tilstraekkeligt rentabelt.

For en hongkongsk eksportoers vedkommende, et handelsfirma, som ikke fremstillede den paagaeldende vare, og som solgte varen paa hjemmemarkedet med tab i undersoegelsesperioden, blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af det vejede gennemsnit af andre hongkongske eksportoerers hjemmemarkedspriser ved salg af ligende typer varer.

b) Eksportpris

(9) Eksportpriserne gjaldt i alle tilfaelde for uafhaengige importoerer i Faellesskabet og blev derfor fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

c) Sammenligning

(10) Den normale vaerdi for hver varetype blev sammenlignet for de enkelte transaktioner med eksportpriserne for den tilsvarende varetype ab fabrik. Kommissionen tog i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom forskelle i fysiske egenskaber og forskelle i salgsvilkaar, hvor det paa tildredsstillende maade kunne godtgoeres, at der bestod en direkte forbindelse mellem disse forskelle og det paagaeldende salg. Det gjaldt forskelle i kreditvilkaar, kautioner, provisioner, loen til saelgere, emballering, transport, forsikring, haandtering og accessoriske omkostninger.

Klagerne foreslog, at sammenligningen skulle begraenses til den svaereste varekategori, som ifoelge dem var mest repraesentativ. Kommissionen fandt imidlertid, at den ikke ville afvige fra normal praksis paa dette omraade, eftersom en sammenligning af alle kategorier af samme vare var mulig. Ca. 95 % af alle indberetningerne fra de beroerte virksomheder vedroerte under alle omstaendigheder den svaereste kvalitet, som saaledes havde den stoerste indflydelse ved vaegtningen af beregningerne.

d) Dumpingmargener

(11) Den beregnede dumpingmargen for hver eksportoer er lig med forskellen mellem den normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet med fornoedne justeringer. Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for hver af de beroerte eksportoerer, udtrykt i procent af den samlede cif-vaerdi, er som foelger:

1.2 // a) Tyrkiet: // // Bossa Ticaret ve Sanayi Isletmeleri TAS/Exsa Exports Sanayi Adana // 6,5 % // Orta Anadulu Ticaret ve Sanayi, Isletmesi TAS, Istanbul // 7,8 % // b) Indonesien: // // P.T. Bintang Agung, Jakarta // 2,1 % // P.T. Tyfountex, Solo // 3,4 % // c) Hong Kong: // // Merit Garment Co., Hong Kong // 18,7 % // Aldwick Textile Exporters Co., Hong Kong // 11,4 %

Der blev ikke paavist dumpingmargener eller i det mindste kun minimale dumpingmargener (i hvert tilfaelde under 1 %) for de oevrige undersoegte virksomheder.

D. SKADE

a) Kumulation

(12) Kommissionen vurderede skaden paa grundlag af virkningerne af det samlede salg af den paagaeldende vare i Faellesskabet fra samtlige eksporterende virksomheder, med hensyn til hvilke der blev fastslaaet dumping paa et niveau over naevnte minimum.

b) Importmaengde og -pris

(13) Det blev fastslaaet, at importen af denimstof fra de paagaeldende tyrkiske, indonesiske, og hongkongske virksomheder udgjorde 5 538 tons i 1986, 7 956 tons i 1987 og 3 803 tons i 1988.

Disse maengder svarede til en markedsandel i Faellesskabet paa 3,1 % i 1986, 4,4 % i 1987 og 2,8 % i 1988. Der indtraf et fald i markedsandelen mellem 1987 og 1988 i en periode, hvor forbruget i Faellesskabet faldt med over 26 %.

(14) Kommissionens fastlog, at priserne paa denimstof i undersoegelsesperioden faldt med mellem 20 % og 30 % i Faellesskabet, medens de paagaeldende virksomheders priser i gennemsnit til sammenligning faldt med 2,9 %. Der kunne ikke fastlaas noget klart moenster for de beroerte eksportoerers prisunderbud, idet der dog for alle beroerte eksportoerers vedkommende blev paavist tilfaelde, hvor der var tale om prisunderbud. Undersoegelsen af spoergsmaalet om prisunderbud blev foretaget ved en sammenligning i samme handelsled, dvs. hovedsagelig salg til fabrikanter af beklaedningsgenstande, af faellesskabsproducenternes priser med priserne for de importerede varer af samme vaegtkvalitet.

c) Den paagaeldende EF-erhvervsgrens stilling

(15) Af de disponible oplysninger fremgaar det, at EF-produktionen i 1987 udgjorde 120 000 tons og faldt til 105 000 tons i 1988, dvs. en nedgang paa 12,5 %. Kapacitetsudnyttelsen faldt tilsvarende i denne periode. EF-producenternes salg i Faellesskabet fulgte samme tendens med et fald til 106 400 tons i 1987 til 94 200 tons i 1988.

Forbruget i Faellesskabet faldt ligeledes fra 180 000 tons til 134 000 tons mellem 1987 og 1988. Denne afmatning i efterspoergslen paa over 26 % medfoerte i betragtning af EF-producenternes salgsmaengde en stigning i deres markedsandel fra 59 % i 1987 til 70 % i 1988.

(16) I betragtning af omfanget af dette fald i forbruget var nedskaeringen af de producerede maengder utilstraekkelig til at hindre en foroegelse af EF-producenternes lagre fra begyndelsen af 1988, og denne generelle stigning i udbuddet set i forhold til efterspoergslen paa EF-markedet fik en vaesentlig prisnedsaettelse til foelge. Dette pristryk i referenceperioden varierede mellem 20 % og 30 % og fulgte den generelle markedstendens som beskrevet ovenfor i betragtning 14.

(17) I 1988 var alle EF-producenter udsat for en alvorlig udhulning af deres rentabilitet, som for visses vedkommende betoed tab i forbindelse med salget af den paagaeldende vare. Den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de beroerte EF-producenter faldt fra 10,2 % i 1987 til et tab paa 5,1 % i 1988.

(18) Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at der er tegn paa, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet led skade i undersoegelsesperioden. I betragtning af Kommissionens konklusion med hensyn til aarsagerne hertil anses det ikke for rimeligt at fastslaa, at der er forvoldt vaesentlig skade.

E. ANDRE RELEVANTE OEKONOMISKE FAKTORER OG AARSAGERNE TIL SKADE

(19) I det omfang, den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet var blevet paafoert vaesentlig skade, undersoegte Kommissionen, hvorvidt saadan skade kunne tilskrives virkningerne af den paaviste dumpingimport eller andre relevante oekonomiske faktorer.

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 73 af 21. 3. 1989, s. 3.

(20) I denne sammenhaeng blev der taget hensyn til omfanget af og priserne paa importerede varer fra lande, som ikke var omfattet af undersoegelsen, samt varer, som ikke importeredes til dumpingpriser. Denne import faldt mellem 1987 og 1988, men tegnede sig stadig for en markedsandel i Faellesskabet paa 2,64 %. Det blev ogsaa fastslaaet, at en stor del af disse importerede varer blev solgt til priser, der var lavere end EF-producenternes priser for samme varetype paa faellesskabsmarkedet, og til tider lavere end priserne paa de varer, der importeredes fra de paagaeldende lande, og som var genstand for dumping.

(21) En anden faktor, som blev undersoegt, var tendensen i efterspoergslen efter den paagaeldende vare i Faellesskabet. Det blev fastslaaet, at efterspoergslen faldt med ca. 26 % mellem 1987 og 1988. Denne vaesentlige afmatning i efterspoergslen, som udtrykt i procent var stoerre end faldet i den paagaeldende EF-erhvervsgrens produktion i samme periode, foerte til voksende lagre og faldende priser.

(22) Hvad angaar de maengder af den paagaeldende vare, som de paagaeldende virksomheder ifoelge undersoegelsen havde eksporteret til dumpingpriser til Faellesskabet, indtraf der ligeledes et betydeligt fald mellem 1987 og undersoegelsesperioden, og til trods for faldet i forbruget i Faellesskabet paa ca. 26 % i denne periode resulterede faldet i importen i et tab af markedsandel for de paagaeldende eksporterende virksomheder fra 4,4 % til 2,8 %. EF-producenterne var derimod udsat for et meget mindre salgstab udtrykt i procent, og de oegede i betragtning af det lavere forbrug i 1988 deres markedsandel med ca. 11 % i referenceperioden.

(23) Hvad prisen angaar, kunne underbud i et vist omfang tilskrives den paagaeldende import, men der kunne ikke fastslaas noget moenster paa et marked, som i perioden med faldende efterspoergsel i 1988 kunne betegnes som et marked med stor priskonkurrence. I gennemsnit faldt de paagaeldende eksporterende virksomheders priser med 2,9 % i denne periode set i forhold til et fald paa 20 til 30 % i Faellesskabet som helhed. Det relativt ringe prisfald for de paagaeldende virksomheder kan vaere blevet beregnet paa grundlag af et lavere udgangspunkt end det var tilfaeldet for EF-producenterne, men i betragtning af faldet i de importerede varers markedsandel vil prisunderbud i forbindelse med disse importerede varer, som eventuelt tidligere forelaa, vaere blevet staerkt indskraenket og i mange tilfaelde ikke laengere foreligge.

(24) Det blev tillige fastslaaet, at den samlede maengde varer med oprindelse i de paagaeldende lande, som blev indfoert til dumpingpriser, udgjorde en yderst lille procentdel af det samlede forbrug i Faellesskabet i referenceperioden, samt at importen naesten udelukkende fandt sted ved slutningen af undersoegelsesperioden som foelge af kontingentordningen i hvert af landene, og den havde saaledes ingen eller kun ringe indflydelse paa EF-producenternes priser i denne periode.

(25) I undersoegelsen af de faktorer, som er relevante i vurderingen af, hvorvidt dumpingimporten paafoerte den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade efter artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 2423/88, blev der saaledes taget hensyn til den omstaendighed, at der ikke var indtruffet nogen vaesentlig stigning i den samlede importmaengde fra de paagaeldende virksomheder hverken i absolutte tal eller i henseende til forbruget i Faellesskabet. Saavel eksportmaengden som markedsandelen var for virksomhederne hver isaer faldet i undersoegelsesperioden, idet markedsandelen for de varer fra samtlige eksportoerer, som ifoelge undersoegelsen var indfoert til dumpingpriser, kun udgjorde 2,8 % i denne periode. Ved en sammenligning af de paagaeldende virksomheders priser med priserne paa samme varer i Faellesskabet, fremstillet af de producenter, som havde indgivet klagen, blev der heller ikke konstateret vaesentlige prisunderbud.

Hvad angaar andre faktorer end dumpingimporten, blev der taget hensyn til maengden af og prisen paa varer, som ikke blev indfoert til dumpingpriser, og indfoerte varer fra andre lande, samt til et andet meget vigtigt element, nemlig det vaesentlige fald i efterspoergslen efter den paagaeldende vare, som indtraadte i undersoegelsesperioden.

(26) Paa denne baggrund blev det derfor konkluderet, at eventuel skade for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet i referenceperioden som foelge af dumpingimport af denimstof med oprindelse i de paagaeldende lande saerskilt betragtet ikke kunne anses for at vaere vaesentlig.

F. AFSLUTNING AF PROCEDUREN

(27) Klagerne og andre interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen agtede at afslutte proceduren. Klagerne fremsatte deres bemaerkninger hertil, som Kommissionens tjenestegrene derefter tog under indgaaende behandling.

(28) Blandt disse bemaerkninger fandtes der en sammenlignende analyse af produktionsomkostningerne i de eksporterende lande og i Faellesskabet. Det blev imidlertid konkluderet, at en saadan analyse ikke havde stoerre relevans for Kommissionens undersoegelsesresultater vedroerende aarsagssammenhaengen, og der var derfor ingen grund til at aendre den beslutning, som byggede paa disse resultater. Klagerne stillede paa dette stadium tillige spoergsmaalstegn ved Kommissionens tal vedroerende forbruget i Faellesskabet og henviste i denne sammenhaeng til tallene vedroerende forbruget i Faellesskabet af beklaedningsgenstande af denimstof, dvs. varer til hvis fremstilling der anvendes denimstof. Dette blev dog ikke betragtet som en paalidelig rettesnor for forbruget af denimstof. Ifoelge Kommissionen gav klagernes tal derfor ikke noget grundlag for hverken at aendre Kommissionens tal eller dens konklusioner vedroerende spoergsmaalet om forbruget i Faellesskabet af den paagaeldende vare.

(29) Med hensyn til aarsagssammenhaeng haevdede klagerne, at selv de smaa maengder varer, som indfoertes til dumpingpriser, i betragtning af prisfoelsomheden paa markedet for denne vare i Faellesskabet ville kunne have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlige skade.

Klagerne haevdede tillige i denne sammenhaeng, at de paagaeldende eksporterende virksomheders lave priser bevirkede et fald i efterspoergslen fra koebere af denimstof, som i forventning om endnu lavere priser afstod fra at foretage indkoeb og benyttede forhaandenvaerende lagre. Kommissionen skoennede imidlertid, at prisfaldet snarere var et resultat af en generel tendens med faldende efterspoergsel i undersoegelsesperioden. Denne konklusion underbygges af den kendsgerning, at de paagaeldende eksporterende virksomheders priser forblev relativt stabile i perioden, hvilket bevirkede, at de mistede markedsandel, og tillige af den kendsgerning, at EF-producenterne i tidligere perioder med hoej efterspoergsel solgte til priser, som var betydelig hoejere end priserne paa de importerede varer.

(30) De bevisligheder, som Kommissionen havde til raadighed, foerte saaledes til den konklusion, at maengden af og prisen paa andre importerede varer end dumpingvarerne og faldet i efterspoergslen i Faellesskabet i referenceperioden saaledes var faktorer, som paafoerte den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade, hvorimod den begraensede maengde af indfoerte dumpingvarer, til trods for de relativt lave priser, ikke bidrog hertil.

(31) Klagerne henviste ogsaa til spoergsmaalet om en trussel om skade som foelge af importen af denimstof fra de paagaeldende lande. Denne trussel gjaldt i realiteten en paastaaet foroegelse af de tyrkiske eksportoerers produktionskapacitet, idet det blev oplyst, at deres produktionskapacitet nu udgjorde halvdelen af alle EF-producenters samlede kapacitet. Kommissionen kunne imidlertid ikke skaffe sig dokumentation for denne paastand, og i betragtning af de tyrkiske eksportoerers meget lave markedsandel i undersoegelsesperioden sammenholdt med den paastaaede kapacitetsforoegelse, blev det fundet uhensigtsmaessigt paa dette stadium at udvide den igangvaerende undersoegelse med en yderligere periode med henblik paa en naermere undersoegelse af situationen.

(32) Under disse omstaendigheder boer undersoegelsen vedroerende importen af denimstof med oprindelse i Tyrkiet, Indonesien, Hong Kong og Macao derfor afsluttes uden at der traeffes foranstaltninger -

TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Eneste artikel

Antidumpingproceduren vedroerende importen af denimstof henhoerende under KN-kode 5209 42 00 og 5211 42 00, med oprindelse i Tyrkiet, Indonesien, Hong Kong og Macao, afsluttes.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 6. august 1990.

Paa Kommissionens vegne

Jean DONDELINGER

Medlem af Kommissionen