2)

Artikel 199b affattes således: »Artikel 199b 1. En medlemsstat kan i særligt hastende tilfælde og i overensstemmelse med stk. 2 og 3 udpege modtageren som den person, der er betalingspligtig for momsen på specifikke leveringer af varer og ydelser, uanset artikel 193, som en særlig foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme for at bekæmpe pludselig opstået, grov svig, som kan føre til betydelige og uoprettelige finansielle tab. Den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme underlægges passende kontrolforanstaltninger i medlemsstaten for så vidt angår de afgiftspligtige personer, der leverer varer eller ydelser, som er omfattet af denne foranstaltning, og gælder i en periode på højst ni måneder. 2. En medlemsstat, der ønsker at indføre en i stk. 1 omhandlet særlig foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme, sender en meddelelse herom til Kommissionen ved hjælp af den standardformular, der er omhandlet i stk. 4, og sender den samtidig til de øvrige medlemsstater. Medlemsstaten giver Kommissionen oplysninger om den pågældende sektor, typen af svig og kendetegnene herved, forekomsten af de særligt hastende årsager, den pludselig opståede, grove karakter af svigen samt konsekvenserne heraf med hensyn til betydelige og uoprettelige finansielle tab. Finder Kommissionen, at oplysningerne ikke er tilstrækkelige, kontakter den inden to uger efter modtagelse af meddelelsen den pågældende medlemsstat og præciserer, hvilke yderligere oplysninger der er behov for. Hvis den pågældende medlemsstat fremsender yderligere oplysninger til Kommissionen, sendes disse samtidig til de øvrige medlemsstater. Hvis de yderligere oplysninger ikke er tilstrækkelige, oplyser Kommissionen den pågældende medlemsstat herom inden for en uge. Den medlemsstat, der ønsker at indføre en særlig foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme som omhandlet i denne artikels stk. 1, sender samtidig også en anmodning herom til Kommissionen efter proceduren i artikel 395, stk. 2 og 3. I særligt hastende tilfælde som fastsat i denne artikels stk. 1 afsluttes proceduren i artikel 395, stk. 2 og 3, inden for seks måneder efter, at Kommissionen har modtaget anmodningen. 3. Så snart Kommissionen råder over alle de oplysninger, den finder nødvendige for at kunne vurdere den i stk. 2, første afsnit, omhandlede meddelelse, underretter den medlemsstaterne herom. Hvis Kommissionen har indvendinger mod den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme, afgiver den en negativ udtalelse inden for en måned efter den pågældende meddelelse og underretter den berørte medlemsstat og Momsudvalget herom. Hvis Kommissionen ikke har nogen indvendinger, bekræfter den dette skriftligt over for den berørte medlemsstat og Momsudvalget inden for samme periode. Medlemsstaten kan vedtage den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme fra datoen for modtagelsen af den pågældende bekræftelse. Ved vurderingen af meddelelsen tager Kommissionen hensyn til andre medlemsstaters synspunkter, som den har fået modtaget skriftligt. 4. Kommissionen vedtager en gennemførelsesretsakt om en standardformular til indgivelse af meddelelsen om den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme som omhandlet i stk. 2 og af de i stk. 2, første afsnit, omhandlede oplysninger. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. stk. 5. 5. Når der henvises til nærværende stykke, finder artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*1) anvendelse, og med henblik herpå er udvalget det udvalg, der er nedsat ved artikel 58 i Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 (*2). 6. Den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme, jf. stk. 1, finder anvendelse indtil den 30. juni 2022. (*1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13)." (*2) Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 af 7. oktober 2010 om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift (EUT L 268 af 12.10.2010, s. 1).«"