*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2005/88

af 5. juli 1988

om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af serietilsluttede slagprintere med faerdigformede tegn, med oprindelse i Japan

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1761/87 (2), saerlig artikel 11,

efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Procedure

(1) Kommissionen modtog i marts 1987 en klage indgivet af Committee of European Printer Manufactures (Europrint) paa vegne af producenter, hvis samlede produktion haevdedes at udgoere en vaesentlig del af produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare. Klagen indeholdt beviser for, at den paagaeldende vare med oprindelse i Japan solgtes til dumpingpriser og for, at der forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af printere med faerdigformede tegn (typehjul), henhoerende under KN-kode ex 8471 92 90 og med oprindelse i Japan, og indledte en undersoegelse.

(2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

To af de kendte japanske eksportoerer, nogle af importoererne og alle kendte producenter i Faellesskabet tilkendegav deres mening skriftligt.

Der blev ogsaa fremlagt redegoerelser af en raekke forhandlere, endelige brugere og organisationer, der repraesenterer koebere i Faellesskabet af den paagaeldende vare.

(3) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:

a) Producenter i Faellesskabet:

- Olivetti Peripheral Equipment SpA, Italien

- Triumph-Adler, GmbH, Tyskland

b) Japanske eksportoerer:

- Tokyo Electric Co. Ltd, Tokyo

- Tokyo Juki Industrial Co. Ltd, Tokyo

c) Importoerer i Faellesskabet:

- Juki Europa GmbH, Tyskland.

(4) Kommissionen anmodede om og modtog detaljerede skriftlige redegoerelser fra de producenter i Faellesskabet, der havde indgivet klage, de to eksportoerer og nogle importoerer og efterproevede de fremlagte oplysninger i den udstraekning, det ansaas for paakraevet.

(5) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra april 1986 til og med marts 1987.

B. Den undersoegte vare, begrebet »Samme vare« og den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet

(6) Den vare, der er genstand for undersoegelsen, er serietilsluttede slagprintere med faerdigformede tegn (SIFF). Der er tale om datamatprintere, hvilket vil sige, at de styres af en datamat og kun printer information, som allerede er indeholdt i datamaten. Ved trykningen anvendes en slagteknik, hvorved en hammer slaar mod et farvebaand, saaledes at der trykkes et tegn paa papir. SIFF-printere er forsynet med et saakaldt typehjul. Dette roterer med hoej hastighed, hvorved de typestaenger, der baerer tegnene, anbringes i den rette position. Disse typestaenger anslaas med en hammer, hvorved tegnene printes.

(7) Der er mange forskellige SIFF-printere paa Faellesskabets marked. Ifoelge de oplysninger, der var til raadighed, solgtes der i undersoegelsesperioden forskellige modeller, lige fra prisbillige typehjulsprintere med lav hastighed, beregnet til kontoropgaver af begraenset omfang og tekstbehandling (markedets nedre del) til kostbare printere med hoej hastighed og stor kapacitet, beregnet til tekstbehandlingssystemer med stor gennemloebsmaengde (markedets oevre del). Mellem markedets nedre og oevre del findes der en raekke printermodeller, som kan opfylde de forskellige brugerkategoriers behov.

(8) Med henblik paa at definere begrebet »samme vare« i forbindelse med denne undersoegelse, hvor der er tale om en raekke forskellige printere, maatte Kommissionen overveje, hvorvidt SIFF-printere udgoer en enkelt varekategori, eller om de henhoerer under forskellige kategorier, der afgraenses af klare skillelinjer. Hvad dette angaar kunne Kommissionen konstatere, at alle SIFF-printere bygger paa den ovenfor beskrevne teknik, og at deres grundlaeggende fysiske og tekniske egenskaber er de samme. For saa vidt angaar forskellene med hensyn til hastighed, stoerrelse og vaegt, egenskaber og specifikationer, tilbehoer, programme og interfaces, kan disse have betydning for printerens kvalitet og anvendelsesmuligheder, men de aendrer ikke de grundlaeggende fysiske og tekniske egenskaber. Endvidere indtog Kommissionen det standpunkt, at forskelle med hensyn til fysiske og tekniske egenskaber ikke boer medfoere, at varer ikke kan betragtes som de »samme«, medmindre disse forskelle bevirker, at de paagaeldende varer faar en helt anden anvendelse eller opfattes fundamentalt anderledes af kunderne. Den omstaendighed, at teknologien er den samme ligesom de grundlaeggende fysiske og tekniske egenskaber, medfoerer saaledes, at der kun kan vaere tale om en enkelt kategori af printere.

(9) Da der imidlertid er en lang raekke forskellige printermodeller paa Faellesskabets marked, undersoegte Kommissionen, om andre egenskaber end de grundlaeggende fysiske og tekniske, saasom printehastighed, antallet af naale i skrivehovedet, vaegt osv., burde anvendes til at traekke en klar skillelinje mellem printermodellerne. Kommissionen fandt imidlertid, at der ikke findes almindeligt anerkendte kriterier for en sondring mellem forskellige printermodeller. Samtidig er der tale om en hastig udvikling for saa vidt angaar SIFF-printernes tekniske egenskaber. Kommissionen mente derfor, at det ville vaere mest hensigtsmaessigt at betragte SIFF-printere som en raekke produkter, mellem hvilke der ikke er nogen klart definerede skillelinjer. Efterhaanden som der sker en yderligere teknisk udvikling, forekommer det sandsynligt, at graenserne mellem de forskellige modeller, hvis de overhovedet forekommer, vil vaere flydende. Kommissionen sluttede saaledes, at forskelle med hensyn til andre egenskaber end de grundlaeggende tekniske og fysiske ikke er tilstraekkelige til at traekke klart definerede skillelinjer mellem de forskellige printere.

(10) Med hensyn til anvendelse, brug og kundernes opfattelse af SIFF-printere bemaerkede Kommissionen foerst, at de alle har den samme grundlaeggende anvendelse og udfoerer samme grundlaeggende funktion, nemlig at printe information, der er indeholdt i en datamat, paa papir eller et andet medium. For saa vidt angaar forbrugernes opfattelse af printere, er Kommissionen klar over, at de forskellige printermodeller er beregnet til at opfylde forskellige brugerbehov afhaengigt af printehastighed, stoerrelse, egenskaber, programmel og interfaces. Det kunne imidlertid ogsaa konstateres, at der kun er to hovedanvendelser for disse printere, nemlig personlig brug og forretningsbrug. Endvidere kan en printer, der er beregnet til forretningsbrug, uden vanskeligheder anvendes af forbrugeren til personlige formaal. Kommissionen er klar over, at den kommercielle ombyttelighed mellem de forskellige printere formindskes i samme grad som forskellene med hensyn til egenskaber og specifikationer oeges. Dette betyder imidlertid ikke, at der paa grundlag af de endelige forbrugeres anvendelse og forbrugernes opfattelse kan traekkes nogen klar skillelinje mellem disse modeller. Derimod fandt Kommissionen, at der i hoej grad er tale om sammenfald mellem de omraader, som de forskellige printermodeller konkurrerer paa. Den kunne derfor konkludere, at samtidig med at printerne er genstand for samme anvendelse og brug, er de forskellige printermodeller i det mindste til en vis grad indbyrdes ombyttelige. (11) For saa vidt angaar de oevrige faktorer, der er bestemmende for, om der kan traekkes en klar skillelinje mellem de forskellige printermodeller, kunne Kommissionen konstatere, at de tekniske fremskridt tidligere medfoerte hurtige aendringer af printermodellerne. Kommissionen konstaterede endvidere, at producenterne ikke selv foretog nogen sondring mellem deres forskellige SIFF-printere, hverken med hensyn til produktion, distribution eller i regnskabsmaessig henseende, selv om de tilhoerte forskellige markedskategorier. Baade europaeiske og japanske producenter af SIFF-printere har til fremstilling af de forskellige printermodeller det samme produktionsudstyr, ligesom de anvender de samme kategorier af ansatte, dvs. at alle SIFF-printere gennemgaar de samme fabrikationsprocesser. Endvidere anvendes samme distributionskanaler og samme interne regnskabsfoering for alle SIFF-printermodeller.

(12) Kommissionen fandt derfor, at lighedspunkterne mellem samtlige SIFF-printere, for saa vidt angaar tekniske og fysiske egenskaber samt anvendelse og endelig brug, i forbindelse med denne undersoegelse maa tillaegges stoerre vaegt end forskellene mellem dem. Den maa derfor konkludere, at alle SIFF-printere har tilstraekkeligt mange lighedspunkter til at blive betragtet som samme vare i forbindelse med denne procedure.

(13) For saa vidt angaar en afgraensning af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet er der ifoelge de oplysninger, Kommissionen raader over, fem producenter af SIFF-printere i Faellesskabet. Det fremgik af undersoegelsen, at de to Europrint-medlemmer i undersoegelsesperioden fremstillede ca. 60 % af den samlede produktion i Faellesskabet af SIFF-printere, altsaa en vaesentlig del af den samlede produktion i Faellesskabet af samme vare i den i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2176/84 forudsatte betydning. Kommissionen fortolkede derfor udtrykket den paagaeldende »erhvervsgren i Faellesskabet« som refererende til de to faellesskabsproducenter, der er medlemmer af Europrint.

C. Normal vaerdi

(14) For saa vidt angaar fastsaettelsen af den normale vaerdi kunne det konstateres, at ingen af eksportoerernes salg af varer af eget fabrikat paa hjemmemarkedet, naar det drejer sig om samme vare, overskred det loft, der er fastsat af Kommissionen i tidligere tilfaelde, nemlig 5 % af eksporten af disse modeller til Faellesskabet. Kommissionen betragtede saaledes disse salgsmaengder som utilstraekkelige til at vaere repraesentative og fastsatte den normale vaerdi for alle modeller paa grundlag af en beregnet vaerdi. Den beregnede vaerdi fastsattes paa grundlag af materiale- og fremstillingsomkostningerne, baade faste og variable, i oprindelseslandet for den model, der eksporteredes til Faellesskabet, med et rimeligt tillaeg til daekning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.

(15) Hvad angaar de salgs- og administrationsomkostninger, andre generalomkostninger og fortjeneste, der skulle medtages i saadanne beregnede vaerdier, havde ingen af de to eksportoerer haft et fortjenstgivende salg paa hjemmemarkedet for samme vare, eller omfanget af et saadant salg havde vaeret utilstraekkeligt. Som foelge heraf blev den beregning af omkostninger og fortjeneste, der var noedvendig for at kunne fastsaette den normale vaerdi, for den ene eksportoers vedkommende baseret paa de paaloebne udgifter og den opnaaede fortjeneste i forbindelse med eksportoerens fortjenstgivende salg paa hjemmemarkedet af matrix-printere. Disse printere blev betragtet som de mest relevante produkter inden for samme generelle forretningssektor som det paagaeldende produkt, idet dette var den eneste printer med slagteknik, der solgtes paa hjemmemarkedet af det paagaeldende selskab. De eneste printere med slagteknik, som solgtes paa hjemmemarkedet af den anden eksportoer, var linjeprintere, og denne vare blev som foelge heraf betragtet som mest relevant, naar det drejede sig om at beregne et rimeligt beloeb til daekning af de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste, der skulle tillaegges produktionsomkostningerne med henblik paa at fastsaette den normale vaerdi for dette selskab. Der blev ikke fremlagt bevisligheder for, at udgifter og fortjeneste i forbindelse med de forskellige produkter, dvs. matrix-, typehjuls- og linjeprintere, skulle udvise vaesentlige forskelle, og denne metode blev ogsaa foreslaaet af de paagaeldende to eksportoerer.

(16) I de tilfaelde, hvor det var noedvendigt at foretage en fordeling af de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der skulle indregnes, blev denne fordeling almindeligvis foretaget paa grundlag af omsaetningen. I andre tilfaelde blev fordelingen foretaget paa grundlag af eksportoerens regnskabsmetode, saafremt Kommissionen fandt det godtgjort, at den anvendte metode var rimelig i forbindelse med de paagaeldende omkostninger. For en raekke omkostningers vedkommende blev der anmodet om, at fordelingen ikke blev foretaget paa grundlag af hverken omsaetning eller selskabets normale regnskabsmaessige fremgangsmaade. Disse anmodninger kunne ikke imoedekommes, idet de foreslaaede fordelinger udelukkende tog sigte paa den paagaeldende antidumpingundersoegelse. Kommissionen saa derfor ikke nogen grund til at afvige fra hidtidig praksis, navnlig at anvende artikel 2, stk. 11, i forordning (EOEF) nr. 2176/84, hvorved alle omkostningsberegninger baseres paa tilgaengelige regnskabsmaessige oplysninger, almindeligvis og om noedvendigt fordelt proportionalt med omsaetningen for hver vare og hvert marked, der tages i betragtning.

(1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

(2) EFT nr. L 167 af 26. 6. 1987, s. 9.

(3) EFT nr. C 121 af 7. 5. 1987, s. 4.

(17) Ud over at saelge sine egne produkter solgte en af eksportoererne den paagaeldende vare i Faellesskabet paa OEM-basis. Disse modeller solgtes til, og senere af, de paagaeldende OEM-selskaber under disse selskabers eget varemaerke. Nogle af disse modeller havde baade en anden udformning og andre tekniske specifikationer end de modeller, der solgtes under producentens eget maerke. Imidlertid havde den paagaeldende eksportoer ikke et tilstraekkeligt fortjenstgivende salg af samme vare solgt paa OEM-basis paa hjemmemarkedet, som kunne sammenlignes med eksportoerens salg af OEM-modeller til eksport. Da der ikke var tale om et saadant salg paa hjemmemarkedet, fastsattes den normale vaerdi paa grundlag af den beregnede vaerdi af den paagaeldende vare.

(18) For saa vidt angaar salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger og fortjeneste modtog Kommissionen ingen oplysninger om salget af samme vare paa OEM-basis paa hjemmemarkedet fra andre producenter eller eksportoerer i Japan. Det beloeb, der skulle medtages for den paagaeldende eksportoers vedkommende, beregnedes derfor paa grundlag af eksportoerens udgifter og fortjeneste i forbindelse med fortjenstgivende salg af matrix-printere til OEM-virksomheder paa hjemmemarkedet. Disse printere betragtedes som det mest relevante produkt inden for samme generelle forretningssektor, som det paagaeldende produkt henhoerte under, idet det var den eneste printer med slagteknik, som dette selskab solgte paa hjemmemarkedet. Der blev ikke fremlagt bevisligheder for, at udgifter og fortjeneste i forbindelse med de to produkter, dvs. matrix- og typehjulsprintere, skulle udvise vaesentlige forskelle, og denne metode blev ogsaa foreslaaet af den paagaeldende eksportoer.

(19) En af eksportoererne haevdede, at salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste for eksportoerens salgsselskaber i Japan ikke skulle indgaa i beregningen af den normale vaerdi, uanset om den baseredes paa en beregnet vaerdi eller paa hjemmemarkedspriserne. Dette ville ifoelge den paagaeldende eksportoer faa fastlaeggelsen af den normale vaerdi til at svare til fastlaeggelsen af eksportpriserne for eksportoerernes salgsselskaber i Faellesskabet, hvor saadanne omkostninger fratraekkes ved beregningen af eksportpriserne.

(20) Kommissionen finder imidlertid, at udgifterne i disse tilfaelde skal medtages ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi.

(21) For det foerste blev det fastslaaet, at det beroerte salgsselskab primaert havde samme funktioner som en salgsfilial eller -afdeling. I de tilfaelde, hvor salgsselskabet havde andre funktioner end salg paa hjemmemarkedet (f.eks. import og videresalg af varer fra andre producenter), fandt Kommissionen det godtgjort, at omkostningerne i forbindelse med disse andre funktioner ikke oegede de omkostninger, der henfoertes til salget af typehjulsprintere, idet fordelingen skete paa grundlag af salgsselskabets samlede omsaetning.

(22) For det andet skal den normale vaerdi baseret paa hjemmemarkedsprisen i henhold til artikel 2, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2176/84 vaere den pris, der faktisk betales i normal handel for samme vare i eksportlandet. Denne pris omfatter salgs- og administrationsomkostninger samt fortjeneste, som i de paagaeldende eksportoerers tilfaelde er deres indenlandske salgsselskabers salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste. Derfor skal disse salgsselskabers omkostninger efter Kommissionens opfattelse indgaa i den normale vaerdi, naar denne baseres paa hjemmemarkedspriserne.

(23) For det tredje fastsaettes det, naar den normale vaerdi baseres paa en beregnet vaerdi, i artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EOEF) nr. 2176/84, at der skal laegges et rimeligt beloeb til daekning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger til produktionsomkostningerne. Hensigten hermed er at naa til en fastlaeggelse af den normale vaerdi, som om der havde vaeret salg paa hjemmemarkedet. Hvis et saadant salg paa hjemmemarkedet skal betragtes som salg i normal handel paa det paagaeldende marked, maa priserne afspejle et beloeb, der er lig med det beloeb, som saelger afholder til daekning af salgs-, administrations- og andre generalomkostninger. Eftersom salget i normal handel af typehjulsprintere i Japan for stoerstedelens vedkommende foregaar gennem fuldt ejede eller kontrollerede salgsselskaber, og da disse selskaber fungerer som det producerende selskabs salgsafdeling, er salgs-, administrations- og andre generalomkostninger for disse eksportoerers salgsselskaber omkostninger, der maa tages hensyn til ved fastlaeggelsen af den beregnede normale vaerdi for den enkelte eksportoer.

D. Eksportpris

(24) I tilfaelde, hvor japanske producenter eksporterede direkte til uafhaengige importoerer i Faellesskabet, blev eksportpriserne beregnet paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den solgte vare. (25) I et enkelt tilfaelde eksporteredes der til et datterselskab, som indfoerte varen i Faellesskabet. I dette tilfaelde blev det i betragtning af forbindelsen mellem eksportoer og importoer anset for rimeligt at beregne eksportpriserne paa grundlag af de priser, hvortil den importerede vare foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber. Alle rabatter og vaerdien af gratis varer i forbindelse med salget blev fratrukket prisen til denne uafhaengige kunde, og der blev taget passende hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, herunder alle skatter og afgifter.

(26) Hvor en omkostningsfordeling var noedvendig ved beregningen af eksportpriserne, blev denne almindeligvis foretaget paa grundlag af omsaetningen. Til formaalet anvendtes generelt omkostninger og omsaetning i de forretningsmaessigt forbundne importoerers seneste regnskabsaar, for hvilket der forelaa regnskabstal, og de var foelgelig baseret paa reviderede regnskaber. Kun hvor Kommissionen modtog fyldstgoerende bevis for, at en anden metode end en fordeling baseret paa omsaetning bedre kunne vise de paaloebne omkostninger, blev en saadan metode anvendt.

(27) Disse fordelte omkostninger omfattede alle salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger i forbindelse med det paagaeldende salg, hvad enten det finansieredes af eksportoeren eller af den med denne forbundne importoer.

(28) For at naa frem til en beregnet eksportpris cif Faellesskabets graense, blev der ogsaa foretaget justeringer for faellesskabstold og for en fortjeneste paa 5 % af salgsomsaetningen. Kommissionen modtog ingen oplysninger vedroerende uafhaengige faellesskabsimportoerers fortjeneste paa den paagaeldende vare. Paa baggrund af Kommissionens indtryk af, hvilken forretningsform, der generelt var tale om, et indtryk, den havde dannet sig ud fra de oplysninger, den havde modtaget fra importoerer af andre printertyper, dvs. matrix-printere, blev det bestemt, at en rimelig fortjenstmargen i henhold til artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2176/84 ikke burde vaere lavere end 5 %. Med henblik paa denne bestemmelse blev denne procent derfor anvendt paa samtlige salg foretaget af den paagaeldende forretningsmaessigt forbundne importoer til foerste uafhaengige koeber i Faellesskabet.

(29) Hvad eksportpriserne angaar, efterproevede Kommissionen for hver enkelt eksportoers varer mindst 70 % af alle transaktioner i undersoegelsesperioden. Dette tal ansaas for at vaere repraesentativt for alle eksportoerernes transaktioner i den paagaeldende periode.

E. Sammenligning

(30) For at foretage en retfaerdig sammenligning af den normale vaerdi og eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom forskelle i fysiske egenskaber og salgsvilkaar, hvor det paa tilfredsstillende maade kunne godtgoeres, at der var en direkte forbindelse mellem disse forskelle og det paagaeldende salg. Dette var tilfaeldet med hensyn til forskelle i kreditvilkaar, garantier, provisioner, loen til saelgere, emballerings-, transport-, forsikrings-, haandterings- og ekstraomkostninger.

(31) Den normale vaerdi og eksportpriserne, sidstnaevnte baseret paa baade de faktisk betalte priser og paa beregnede eksportpriser, blev sammenlignet i samme handelsled. De priser eller beregnede vaerdier, som justeredes, blev fastslaaet for saa vidt angaar eksportselskaber, selskaber, der saelger til hjemmemarkedet, samt salgsselskaber. Eksportpriserne fastsattes ab eksportselskabet eller salgsselskabet. Med henblik paa at opnaa et sammenligningsgrundlag for eksportprisen og den normale vaerdi blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EOEF) nr. 2176/84 taget behoerigt hensyn til forskelle, der kunne paavirke prisernes sammenlignelighed.

(32) Der blev stillet krav om justeringer i henhold til artikel 2, stk. 10, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2176/84 for visse administrations- og generalomkostninger, navnlig reklame og andre udgifter til salgsarbejde. I henhold til artikel 2, stk. 10, litra c), skal der imidlertid kun foretages justeringer for forskelle i salgsvilkaar, naar de har direkte tilknytning til det paagaeldende salg, og der skal almindeligvis ikke foretages justeringer for forskelle i administrations- og generalomkostninger. Kommissionen fandt det i dette tilfaelde godtgjort, at de paagaeldende udgifter var af generel art og ikke faldt ind under kategorien direkte tilknyttede omkostninger. Det var Kommissionens opfattelse, at de paagaeldende eksportoerers forhold i intet tilfaelde var saa specielle, at det kunne berettige en afvigelse fra det almindelige princip om, at der ikke kan foretages justeringer for administrations- og generalomkostninger. Den fastslog saaledes, at der ikke skulle foretages justeringer for forskelle i saadanne omkostninger.

(33) Det blev ogsaa gjort gaeldende, at naar der for associerede importoerer ved beregningen af eksportprisen tages hensyn til alle importoerens omkostninger, burde den samme praksis anvendes, naar der saelges paa hjemmemarkedet via et associeret salgsselskab. Dette raesonnement sammenblander to forskellige spoergsmaal, nemlig beregningen af eksportprisen paa grundlag af en tilknyttet importoers videresalgspris og sammenligningen mellem den normale vaerdi og eksportprisen. Med henblik paa beregning af eksportprisen er det i forordning (EOEF) nr. 2176/84 fastsat, at der foretages fradrag af samtlige omkostninger, der paaloeber mellem indfoersel og videresalg. Hensigten hermed er at naa frem til en eksportpris, som ikke er paavirket af forholdet mellem det eksporterende selskab og dets associerede importoerer. Hvad angaar sammenligningen af den normale vaerdi med eksportprisen, finder andre regler anvendelse, som har foert til prisjusteringer for alle de faktorer, der kan tages hensyn til, som anfoert i nr. 30 og 31.

F. Dumpingmargen

(34) Den normale vaerdi for hver enkelt af hver eksportoers modeller blev sammenlignet med eksportpriserne, med de noedvendige justeringer, for tilsvarende modeller paa grundlag af hver enkelt transaktion. Den foreloebige undersoegelse viser, at der finder dumping sted i forbindelse med importen af typehjulsprintere med oprindelse i Japan fra begge de undersoegte japanske eksportoerer, og at dumpingmargenen er lig med det beloeb, hvormed den fastlagte normale vaerdi overstiger eksportprisen til Faellesskabet:

- Tokyo Electric Co. Ltd, Tokyo: 21,05 %

- Tokyo Juki Industrial Co. Ltd, Tokyo: 22,01 %.

(35) For de eksportoerer, som hverken besvarede Kommissionens spoergeskema eller paa anden maade gav sig til kende, blev dumpingmargenen fastlagt paa grundlag af de foreliggende oplysninger. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at de i klagen indeholdte oplysningerne udgjorde det mest relevante grundlag for fastsaettelse af dumpingmargenen, og at det ville aabne mulighed for omgaaelse af tolden, saafremt dumpingmargenen for disse eksportoerer ansaas for at vaere lavere end den hoejeste dumpingmargen 58 %, der var anfoert i klagen for en virksomhed, der ikke havde medvirket ved undersoegelsen. Af disse aarsager anses det for rimeligt at anvende sidstnaevnte dumpingmargen for denne gruppe af eksportoerer.

G. Skade

(36) For saa vidt angaar skade, var der ikke nogen praecise tal til raadighed vedroerende den samlede import og det samlede forbrug i Faellesskabet. Ifoelge klagerne, som baserede deres paastand paa egne markedsundersoegelser, havde udviklingen i det samlede forbrug af SIFF-printere vaeret foelgende: 1983: 199 560 enheder, 1984: 297 517 enheder, 1985:289 725 enheder og 1986: 263 840 enheder. Samtidig steg importen til Faellesskabet af SIFF-printere fra Japan fra 140 260 enheder i 1983 til 216 179 enheder i 1984, men stabiliseredes til 200 610 i 1985 og 195 000 i 1986. Denne udvikling betegner en stigning i de japanske producenters markedsandel i Faellesskabet fra 70 % i 1983 til 74 % i 1986. I loebet af samme periode steg de to Europrint-medlemmers markedsandel fra 6 % til 9 %.

(37) Hvad angaar priser var der for faellesskabsproducenternes vedkommende i gennemsnit tale om en lettere nedadgaaende tendens i perioden fra 1983 til 1987 (de tre foerste maaneder), selv om deres SIFF-printere blev stadig mere udviklede i teknisk henseende fra aar til aar. Med hensyn til underbudspriser kunne Kommissionen ikke konstatere, at de to japanske eksportoerer, som samarbejdede med Kommissionen, tilboed lavere priser end faellesskabsproducenterne. Imidlertid tegnede disse eksportoerer sig kun for 6 % af leverancerne til Faellesskabets marked. For saa vidt angaar de japanske eksportoerer, der ikke medvirkede ved undersoegelsen, foretog Kommissionen en sammenligning af de listepriser for de japanske eksportoerer og for faellesskabsproducenterne, der er stillet til raadighed af faellesskabsindustrien. Ifoelge denne sammenligning tilboed de japanske eksportoerer modeller svarende til faellesskabsproducenter til listepriser, der i nogle tilfaelde var betydeligt lavere end faellesskabsproducenternes listepriser. Den gennemsnitlige prisforskel paa grundlag af denne sammenligning af listepriser var 15 %. Paa grund af den manglende deltagelse fra disse japanske eksportoerers side var det imidlertid ikke muligt at foretage en detaljeret undersoegelse af prissituationen i Faelleskabet.

(38) For saa vidt angaar de generelle vilkaar for faellesskabsindustrien konstaterede Kommissionen, at de to faellesskabsproducenters kapacitet oegedes fra 55 000 enheder i 1983 til 81 500 enheder i slutningen af undersoegelsesperioden (marts 1987), og at kapacitetsudnyttelsen i samme periode steg fra 30 % til 35 %, med et toppunkt paa 53 % i 1984. Produktionen steg fra 16 238 enheder i 1983 til 28 555 enheder i slutningen af marts 1987. Antallet af solgte enheder for de to faellesskabsproducenters vedkommende var som foelger: 1983: 11 466, 1984: 14 973, 1985: 25 631, 1986: 23 428 og slutningen af marts 1987: 22 567. I samme periode steg disse faellesskabsproducenters lagre af SIFF-printere fra 5 113 enheder i slutningen af 1983 til 16 670 enheder i slutningen af marts 1987. Dette udgjorde i 1983 ca. 45 % af salget dette aar og i slutningen af marts 1987 ca. 74 % af salget i den foregaaende tolvmaaneders periode.

(39) For saa vidt angaar faellesskabsproducenternes fortjeneste, opnaaede Triumph-Adler ikke fortjeneste paa salget af SIFF-printere i perioden fra 1984 til 1987. Dette selskabs tab udviste store udsving i perioden fra 1983 til slutningen af marts 1987, og dette skyldtes i hoej grad omstaendigheder uden for Faellesskabet. Olivetti havde en rimelig fortjenstmargen i 1984, men denne var faldet med to tredjedele i 1987 paa trods af, at der blev gjort en betydelig indsats og foretaget omfattende investeringer med henblik paa at begraense produktionsomkostningerne for printere.

(40) Med henblik paa at fastslaa, hvorvidt den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet paafoeres vaesentlig skade, kunne Kommissionen konstatere, at kapacitet, salgstal og markedsandel saerskilt betragtet udviser en lettere positiv tendens. Imidlertid er kapacitetsudnyttelsen faldet stoet siden 1985. Desuden viser foroegelsen af lagrene og fremfor alt den lavere fortjeneste, at faellesskabsindustriens vilkaar er blevet vaesentligt forringet siden 1985. Dette viser, at faellesskabsproducenterne kun har kunnet forbedre deres stilling paa markedet ved at saelge deres varer til priser, der naeppe giver dem daekning for omkostningerne.

(41) Som foelge af den lavere fortjeneste er beskaeftigelsen ikke steget paa trods af stigningen i produktion og salg. Endvidere har forventningen om fortsat lave priser allerede medfoert, at Triumph-Adler fuldstaendig opgav at producere SIFF-printere i 1987, idet denne produktion ikke havde vaeret rentabel for selskabet siden 1984.

(42) Paa grundlag af denne foreloebige undersoegelse konkluderede Kommissionen, at den erhvervsgren i Faellesskabet, der fremstiller SIFF-printere, i oejeblikket paafoeres vaesentlig skade.

H. Dumpingimportens skadelige virkninger

a) Dumpingimportens virkninger

(43) Kommissionen kunne konstatere, at den faldende tendens for saa vidt angaar faellesskabsproducenternes priser og fortjeneste optraadte samtidig med stigningen i importen af SIFF-printere fra Japan. Endvidere maa det antages, at priserne paa dumpingvarerne i undersoegelsesperioden var 15 % lavere end faellesskabsproducenternes priser, naar TEC og Tokyo Juki undtages. Kommissionen mener derfor, at det klart fremgaar, at dumpingimportens omfang, prisunderbuddet samt priserne, der allerede er meget lave eller holdes nede, paa et marked med en saa skarp konkurrence, som tilfaeldet er paa markedet for SIFF-printere, har haft en tydelig negativ indvirkning paa rentabiliteten i den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

b) Virkningen af andre faktorer

(44) Kommissionen kunne konstatere, at omstaendigheder uden for Faellesskabet i forbindelse med den ene faellesskabsproducent havde haft en betydelig indvirkning paa dennes finansielle resultater fra 1985 til 1987. Den konstaterede ligeledes, at efterspoergslen efter SIFF-printere har vaeret faldende, efter at printere med anden teknologi i stigende grad er blevet lanceret paa Faellesskabets marked. Kommissionen begraensede derfor sin vurdering til at omfatte aarsagsforbindelsen mellem dumpingimporten og den vaesentlige skade, der er paafoert den anden faellesskabsproducent (Olivetti), hvis oekonomiske situation ikke i vaesentlig grad var paavirket af udviklingen uden for Faellesskabets marked. Den fandt endvidere, at faellesskabsindustriens faldende salg mellem 1985 og undersoegelsesperioden (- 12 %) hovedsagelig skyldtes nedgang i efterspoergslen.

(45) Efter at have set bort fra disse to faktorer maatte Kommissionen imidlertid konstatere, at den stadig faldende rentabilitet fra 1984 og fremefter for saa vidt angaar den paagaeldende faellesskabsproducent ikke kan forklares alene ved en tilbagegang i efterspoergslen eller ved andre faktorer end dumping. Indtil 1984 var der saaledes tale om en stigning i det samlede forbrug, og dette forblev naesten stabilt i 1985, medens rentabiliteten for den beroerte faellesskabsproducent faldt med naesten 50 % mellem 1984 og 1985. Den faldt med yderligere 35 % mellem 1985 og 1986 og igen med 7,5 % mellem 1986 og slutningen af undersoegelsesperioden. I modsaetning hertil faldt det samlede forbrug kun med ca. 9 %, og indtil slutningen af undersoegelsesperioden kun med yderligere 3 %.

(46) Paa grundlag af disse forhold fandt Kommissionen, at der for saa vidt angaar resultaterne af den foreloebige undersoegelse er tilstraekkelige beviser for, at omfanget af dumpingimporten, dennes markedsandel og den omstaendighed, at priserne for dumpingimporten af SIFF-printere fra Japan er betydeligt lavere end priserne for printere fremstillet i Faellesskabet saerskilt betragtet har medfoert en betydelig nedgang i rentabiliteten for faellesskabsindustrien og saaledes forvoldt den paagaeldende erhvervsgren vaesentlig skade.

I. Faellesskabets interesser

(47) Ved vurderingen af, om det er i Faellesskabets interesse at traeffe foranstaltninger mod de SIFF-printere, der indfoeres til dumpingpriser fra Japan, og som ifoelge det foreliggende forvolder faellesskabsproducenterne skade, tog Kommissionen foerst og fremmest i betragtning, at printerindustrien er en noeglesektor inden for kontorudstyrsindustrien. Kommissionen var opmaerksom paa, at andre former for printerteknologi har medfoert en begraensning af SIFF-printernes betydning paa markedet. Faellesskabsindustrien er imidlertid af den opfattelse, at SIFF-printere, i det mindste inden for den naermeste fremtid, vil udgoere en ikke ubetydelig del af det samlede printermarked. Kommissionen tog endvidere i betragtning, at printere er datamatens vigtigste output-anordning og den eneste anordning, der kan forsyne den endelige bruger med en trykt kopi af datamatens input og output. Printerteknologi maa derfor udvikles parallelt med datamatteknologien, for saa vidt angaar configuration, anvendelsesmuligheder og kapacitet. Eftersom printere og datamater er indbyrdes naert forbundne vil en opgivelse af eller nedskaering i produktionen af printere i Faellesskabet ogsaa faa alvorlige negative foelger for edb-industrien i Faellesskabet.

(48) Kommissionen mente, at faellesskabsindustrien for at kunne forske i og udvikle nye printerteknologier maa vaere i stand til at opnaa en tilstraekkelig fortjeneste paa den eksisterende printeproduktion. Endvidere var Kommissionen af den opfattelse, at manglende evne til at foelge med paa et marked, der udvikler sig saa hurtigt som printermarkedet, uundgaaeligt vil faa negative foelger ikke blot inden for printersektoren, men ogsaa for beskaeftigelsen inden for hele edb-industrien. Kommissionen anser det derfor for noedvendigt og som vaerende i Faellesskabets interesse at bevare en levedygtig SIFF-printerindustri i Faellesskabet.

(49) Kommissionen tog ogsaa distributoerernes, de endelige brugeres og OEM-selskabernes interesser i betragtning og vurderede, hvilke virkninger antidumpingtold paa SIFF-printerne vil have for dem. Kommissionen var opmaerksom paa, at priserne paa SIFF-printere af japansk oprindelse vil stige, og at distributoerer, endelige brugere og OEM-selskaber derfor vil skulle betale mere for deres leverancer af printere eller kontorudstyr. Det boer imidlertid erindres, at de prismaessige fordele, som disse koebere tidligere noed godt af, skyldtes uredelig handelspraksis, og at der ikke er noget, der berettiger, at disse urimeligt lave priser opretholdes. Endvidere vil den eventuelle nettostigning i omkostningerne for brugere af SIFF-printere paa grund af tolden kun udgoere en forholdsvis ringe del af driftsomkostningerne for brugerne af SIFF-printere. Endvidere mente kommissionen, at disse interesser maa vejes op mod de mange foelger, det vil faa, herunder arbejdsloeshed i Faellesskabet, saafremt man ikke gennem en beskyttelse af faellesskabsindustrien soerger for at bevare en levedygtig europaeisk industri for fremstilling af SIFF-printerne. Kommissionen fandt, at det i det store og hele ville vaere i Faellesskabets interesse at beskytte en produktionskapacitet i Faellesskabet.

(50) I betragtning af ovenstaaende forhold fandt Kommissionen, at det af hensyn til Faellesskabets interesser vil vaere noedvendigt at beskytte den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt skaden boer afhjaelpes, inden den endelige undersoegelse er afsluttet, maatte Kommissionen tage hensyn til den hastige forvaerring af faellesskabsindustriens vilkaar igennem de senere aar. Kommissionen anser det derfor for noedvendigt at bringe denne udvikling til ophoer.

(51) Paa grundlag af resultaterne af den foreloebige undersoegelse er Kommissionen naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets overordnede interesse, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet beskyttes midlertidigt mod dumpingimporten fra Japan. For at forhindre, at der forvoldes yderligere skade under den resterende del af proceduren, boer der gribes ind ved indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold.

J. Toldsats

(52) For saa vidt angaar fortjenesten paa salget af SIFF-printere i Faellesskabet, indtog Kommissionen den holdning, at SIFF-printernes korte levetid og noedvendigheden af, at faellesskabsindustrien kan lancere nye modeller, kraever oeget forskning og udvikling, nye investeringer i automatisering af produktionen og oegede udgifter til markedsfoering. Endvidere vil de nye printerteknologier, som kan komme til at erstatte slagprintere i den naermeste fremtid, noedvendiggoere yderligere udgifter til forskning og udvikling. I denne forbindelse tog Kommissionen hensyn til Olivettis gennemsnitlige loebende udgifter paa dette omraade og fandt, at en nettofortjeneste paa salget af SIFF-printere paa 12 % var et passende minimum. Denne udbyttesats svarer til faellesskabsproducenternes normale fortjeneste ved salg i de seneste aar inden for andre sektorer for kontorautomatik.

(53) For at afhjaelpe den skade, den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet er blevet paafoert, maa dennes salgspriser oeges vaesentligt. Dette skulle saette faellesskabsproducenterne i stand til at opnaa daekning for deres produktionsomkostninger og sikre dem en passende fortjeneste. Tolden boer derfor vaere af en saadan stoerrelsesorden, at den saetter faellesskabsproducenterne i stand til at oege deres priser og salg, saaledes at der opnaas en passende fortjeneste.

(54) Ved fastsaettelsen af den minimale toldsats maatte Kommissionen tage i betragtning, at den kun raadede over paalidelige oplysninger vedroerende salg i Faellesskabet fra to japanske eksportoerer. Paa grund af de oevrige japanske eksportoerers manglende samarbejde var det ikke muligt for Kommissionen at foretage en objektiv undersoegelse med henblik paa at fastslaa, i hvilket omfang der var tale om prisunderbud eller modvirkning af prisforhoejelser. Kommissionen besluttede derfor at basere sin afgoerelse paa den omstaendighed, at der ikke var tale om prisunderbud for saa vidt angaar de to japanske eksportoerer, der samarbejdede med Kommissionen (dvs. TEC og Tokyo Juki), og paa de oplysninger, der fremgik af klagen, ifoelge hvilken der var tale om et gennemsnitligt prisunderbud paa 15 %. Kommissionen ansaa denne underbudsmargen for ogsaa at vaere gaeldende for de oevrige japanske eksportoerer.

(55) Kommissionen var af den opfattelse, at den paagaeldende faellesskabsproducent, selv under de nuvaerende omstaendigheder, stadig opnaar fortjeneste. Paa baggrund af de foreloebige resultater af undersoegelsen blev det betragtet som passende, at tolden skulle daekke forskellen mellem den faktiske fortjeneste ved salg af SIFF-printere i Faellesskabet og den fortjeneste, der ansaas for noedvendig for at opnaa den tilstraekkelige minimumsfortjeneste paa 12 %. Kommissionen naaede derfor frem til en faktor, som skulle saette den paagaeldende faellesskabsproducent i stand til at opnaa en fortjeneste paa 12 % paa sit salg af SIFF-printere i Faellesskabet.

(56) Ved beregningen af denne faktor for de to japanske selskabers vedkommende blev der ikke taget hensyn til, at der som et resultat af toldforhoejelsen for faellesskabsindustriens vedkommende kunne blive tale om oeget markedsandel og stordriftsfordele. I de tilfaelde, hvor der ikke blev konstateret noget vaesentligt prisunderbud, fandt Kommissionen, at tolden skulle afhjaelpe de nuvaerende skadelige virkninger, og at den ikke kan forudse, hvorledes faellesskabsproducenterne vil reagere paa den udvikling paa markedet, der vil vaere en foelge af toldens indfoerelse.

(57) For at kunne fastsaette den midlertidige told maatte Kommissionen udtrykke den i nr. 55 omhandlede prisstigningsfaktor som en procent af cif-vaerdien af importen af SIFF-printere fra Japan. For at kunne goere dette maatte den foerst fastsaette den vejede gennemsnitlige cif-vaerdi for de to japanske eksportoerer. Kommissionen henholdt sig derfor til de to japanske eksportoerer, der havde samarbejdet med Kommissionen, og til deres printermodeller. Paa baggrund af oplysningerne fra disse eksportoerer kunne det konstateres, at cif-vaerdien i procent af salgsprisen til foerste uafhaengige koeber var 85 %.

(58) Den i nr. 55 omhandlede procent blev derefter beregnet som en procent af den konstaterede cif-vaerdi. Resultatet af denne beregning er 12,4 %, som er den prisstigning ved Faellesskabets graense, der er noedvendig for at afhjaelpe den skade, der er forvoldt af de paagaeldende to japanske eksportoerer.

(59) For saa vidt angaar de oevrige japanske eksportoerer mente Kommissionen, at prisunderbuddet ogsaa i disse tilfaelde maatte udlignes. Den beregnede en faktor, som omfattede prisunderbuddet paa 15 % og den prisforoegelse for japanske printere, der er noedvendig, for at den paagaeldende faellesskabsproducent kunne opnaa en fortjeneste paa 12 % paa sit salg af SIFF-printere i Faellesskabet.

(60) Der forelaa ingen oplysninger vedroerende den gennemsnitlige cif-vaerdi for saa vidt angaar de eksportoerer, der ikke samarbejdede. Desuden blev den cif-vaerdi, der fastsattes for de eksportoerer, som samarbejdede, beregnet paa grundlag af oplysninger, der var specifikke for disse selskaber, og som ikke kan betragtes som repraesentative for de andre japanske eksportoerer. Saaledes havde en af disse eksportoerer ikke nogen tilknyttet importoer i Faellesskabet, og den anden eksportoer havde en omkostningsstruktur, der ikke var repraesentativ. Deres cif-vaerdier kunne derfor ikke betragtes som repraesentative for de oevrige eksportoerer, der ikke samarbejdede. Kommissionen fandt det derfor rimeligt at fastsaette cif-vaerdien ud fra den antagelse, at den svarer til den cif-vaerdi, der blev beregnet for eksporten af serieforbundne matrix-slagprintere, hvor cif-vaerdien udtrykt som en procent af salgsprisen til foerste uafhaengige koeber var 68 %. Paa grundlag af denne antagelse blev den i nr. 59 omhandlede faktor derefter beregnet som en procent af den anslaaede cif-vaerdi, og resultatet af denne beregning er 43,2 %, som er den prisstigning ved Faellesskabets graense, der er noedvendig for at afhjaelpe skaden.

(61) Kommissionen erkender, at en midlertidig told ikke noedvendigvis i loebet af den begraensede periode, den er gaeldende, vil haeve de ovenfor beskrevne gavnlige virkninger for faellesskabsindustrien. Ovenstaaende betragtninger fremfoeres imidlertid bl.a. for at give interesserede parter lejlighed til at fremsaette bemaerkninger hertil.

(62) I overensstemmelse hermed og for at afhjaelpe de skadelige virkninger af dumpingimporten anses det for rimeligt, at den midlertidige told, der skal indfoeres, fastsaettes til 43,2 % for eksporten fra alle japanske eksportoerer, undtagen for TEC og Tokyo Juki.

For disse selskaber boer den midlertidige antidumpingtold vaere lig med 12,4 %.

(63) Den midlertidige antidumpingtold, der indfoeres, skal anvndes paa alle serietilsluttede slagprintere med faerdigformede tegn, med oprindelse i Japan.

(64) Der boer fastsaettes en frist, inden for hvilken de beroerte parter kan give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt. Det skal endvidere anfoeres, at alle resultater af undersoegelsen med henblik paa udstedelsen af denne forordning er midlertidige og kan revideres med henblik paa fastsaettelsen af en endelig told, som Kommissionen maatte foreslaa - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af serietilsluttede slagprintere med faerdigformede tegn, henhoerende under KN-kode ex 8471 92 90, med oprindelse i Japan.

2. Tolden fastsaettes til 43,2 % af prisen, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, dog bortset fra importen af de i stk. 1 omhandlede varer, som eksporteres til Faellesskabet af foelgende selskaber, for hvilke tolden fastsaettes til:

- Tokyo Electric Co. Ltd: 12,4 %

- Tokyo Juki Industrial Co. Ltd: 12,4 %.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 2176/84.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2176/84.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. juli 1988.

Paa Kommissionens vegne

Willy DE CLERCQ

Medlem af Kommissionen