DA Den Europæiske Unions Tidende L 88/1

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 273/2008

af 5. marts 2008

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår metoder til analyse og kvalitetsvurdering af mælk og mejeriprodukter

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR –

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (1), særlig artikel 10 og 15, artikel 26, stk. 3, artikel 29, stk. 1, og artikel 31, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 213/2001 (2) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår metoder til analyse og kvalitetsvurdering af mælk og mejeriprodukter. I lyset af den tekniske udvikling inden for analysemetoder er der behov for at foretage yderligere væsentlige ændringer. Af hensyn til klarhed og effektivitet og på grund af antallet af ændringer og deres tekniske karakter bør forordning (EF) nr. 213/2001 ophæves og erstattes af en ny forordning.

(2) De krav til mælks og mejeriprodukters sammensætning og kvalitet, som er fastsat i forbindelse med ordningerne i forordning (EF) nr. 1255/1999, skal verificeres for at sikre, at disse krav opfyldes nøje.

(3) Referencemetoderne for sådanne verifikationer er ofte metoder, der er offentliggjort af internationale organisationer såsom Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), Det Internationale Mejeriforbund (IDF), Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) og Association of Official Analytical Chemists (AOAC International), og som regelmæssigt ajourføres af disse organisationer. I nogle tilfælde er der fastsat en EF-referencemetode; i andre tilfælde er ingen referencemetode specificeret i EF-reglerne. For at sikre en ensartet anvendelse af referencemetoder bør der opstilles en liste over referencemetoder, og det bør fastsættes, at Kommissionen skal tilpasse listen, når det er nødvendigt.

(4) Anvendelsen af rutinemetoder bør ikke udelukkes. Minimumsbetingelserne for anvendelse af dem bør derfor angives.

(5) For at sikre en ensartet praksis for vurdering af analyseresultaterne bør der endvidere fastsættes fælles metoder; det forholder sig på samme måde med organoleptisk bedømmelse af de pågældende produkter og omprøvning af resultater, der bestrides.

(6) For visse analyser findes der for tiden ikke internationalt accepterede referencemetoder, der er valideret, og der foreligger derfor ingen oplysninger om variationen af analyseresultater fra laboratorium til laboratorium. Der bør derfor fastsættes metoder på EF-plan, der er valideret efter internationalt fastsatte regler, og som bør anvendes som referencemetoder.

(7) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1898/2005 (3) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår foranstaltninger til afsætning af fløde, smør og koncentreret smør på EF's marked, og den foreskriver under visse omstændigheder tilsætning af røbestof til fløde, smør og koncentreret smør for at sikre, at disse produkters endelige anvendelse er korrekt. For at ordningen kan fungere korrekt, er det vigtigt at tilsætte røbestoffer. For at sikre lige behandling af de erhvervsdrivende, der deltager i ordningen, bør der så vidt muligt fastsættes fælles metoder for bestemmelse af nogle af disse røbestoffer.

(8) Der kan ydes en støtte til privat oplagring af ost af fåremælk efter artikel 9 i forordning (EF) nr. 1255/1999. Der kan ydes en særlig restitution for de samme produkter efter artikel 31 i samme forordning. Der kan importeres ost fremstillet af fåre-, gede- eller bøffelmælk eller af blandinger af fåre-, gede- og bøffelmælk til EF fra bestemte tredjelande ifølge præferenceordninger. På grund af ovennævnte bestemmelser er det nødvendigt ved passende kontrol at efterprøve, at der ikke er iblandet komælk i de pågældende produkter. Der bør derfor fastsættes en EF-referencemetode til påvisning af komælk, uden at dette berører anvendelsen af rutinemetoder, hvis disse opfylder bestemte kriterier.

(9) Efter Kommissionens forordning (EØF) nr. 2921/90 af 10. oktober 1990 om ydelse af støtte til skummetmælk med henblik på fremstilling af kasein og kaseinater (4) skal det påvises, at der ikke findes coliforme bakterier i de pågældende produkter. Den internationalt anerkendte referencemetode, der er accepteret på internationalt plan til påvisning af coliforme bakterier i mælk og mejeriprodukter, er ISO 4831. Der er fastsat en EF-referencemetode til påvisning af coliforme bakterier baseret på ovennævnte standard.

(10) I Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (5) differentieres toldsatserne for foderblandinger henhørende under toldposition 2309 ud fra indholdet af mejeriprodukter. For at sikre en ensartet anvendelse af de pågældende bestemmelser bør der fastlægges en metode til bestemmelse af lactoseindholdet, der er obligatorisk for alle medlemsstater, og i denne forbindelse bør der vælges en generelt anerkendt metode.

(11) I forordning (EF) nr. 1255/1999 er det fastsat, at visse krav til kvalitet skal opfyldes, for så vidt angår smør og skummetmælkspulver til intervention eller skummetmælkspulver til dyrefoder. Der bør derfor fastsættes referencemetoder til efterprøvning af, om disse krav er opfyldt.

(12) Nogle metoder indføres for første gang ved denne forordning. Der bør fastsættes tilstrækkelig tid fra forordningens ikrafttrædelse til, at laboratorierne på korrekt vis kan indføre og anvende disse nye metoder. Når en referencemetode, der henvises til i bilag I, ændres og offentliggøres af den organisation, der udvikler standarderne, bør laboratorierne have en frist på seks måneder til at opdatere deres analyseprocedurer, så de bringes i overensstemmelse med den nye standard.

(13) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1. I denne forordning fastsættes visse referencemetoder til kemisk, fysisk og mikrobiologisk analyse og til organoleptisk bedømmelse af mælk og mejeriprodukter i forbindelse med ordningerne i den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1255/1999, samt reglerne for anvendelsen af metoderne.

2. Listen over referencemetoder for de i stk. 1 omhandlede analyser er anført i bilag I.

3. Kommissionen ajourfører listen efter proceduren i artikel 42 i forordning (EF) nr. 1255/1999.

Artikel 2

Rutinemetoder

Der kan anvendes rutinemetoder til de analyser, der er fastsat i EF-reglerne, hvis de er korrekt kalibreret og regelmæssigt kontrolleres i forhold til referencemetoden. Resultaterne sammenlignes under hensyntagen til konstante systematiske fejl, repeterbarhed og reproducerbarhed.

I tilfælde af tvistemål er det resultat, der opnås med referencemetoden, afgørende.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om anvendelsen af rutinemetoder til de analyser, der er omhandlet i artikel 1.

KAPITEL II

ANALYSEMETODER

Artikel 3

Vurdering af, om en sending overholder en forskriftsmæssig grænse

Bortset fra analysen af røbestoffer anvendes bilag II til at fastslå, at forskriftsmæssige krav til sammensætning er overholdt.

Artikel 4

Organoleptisk bedømmelse

1. Med hensyn til mælk og mejeriprodukter, bortset fra smør til offentlig oplagring, benytter medlemsstaterne som referencemetode for organoleptisk bedømmelse enten IDF-standard 99C:1997 eller andre lignende metoder, som de meddeler til Kommissionen.

Metoderne i bilag III anvendes til at efterprøve dommernes arbejde og pålideligheden af resultaterne af organoleptiske bedømmelser.

2. Med hensyn til smør til offentlig oplagring anvendes metoderne i bilag III til at efterprøve dommernes arbejde og pålideligheden af resultaterne af organoleptiske bedømmelser.

Den metode, der er fastsat i bilag IV, anvendes som referencemetode for organoleptisk bedømmelse.

Artikel 5

Røbestoffer

1. Den i bilag V fastsatte analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af indholdet af triglycerid af enantiksyre i smør, smørolie og fløde.

2. Den i bilag VI fastsatte analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af vanillin i koncentreret smør, smør og fløde.

3. Den i bilag VII fastsatte analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af mængden af ethylester af β-apo-8'-karotinsyre i koncentreret smør og smør.

4. Den i bilag VIII fastsatte analysemetode benyttes som referencemetode til bestemmelse af indholdet af β-sitosterol eller stigmasterol i smør og koncentreret smør.

5. Tilsætningen af røbestof til koncentreret smør, smør eller fløde anses for at være i overensstemmelse med de relevante EF-regler, hvis de opnåede resultater svarer til specifikationerne i punkt 10 og 11 i bilag V og punkt 8 i bilag VI, VII og VIII.

Artikel 6

Påvisning af kasein af komælk

1. Den i bilag IX fastsatte referenceanalysemetode benyttes for at sikre, at ost udelukkende fremstillet af fåre-, gede- eller bøffelmælk eller af blandinger af fåre-, gede- og bøffelmælk ikke indeholder kasein af komælk.

Kasein af komælk anses for at være til stede, hvis indholdet af kasein af komælk i den analyserede prøve er lig med eller overstiger indholdet i referenceprøven med 1 % komælk, jf. bilag IX.

2. Der kan anvendes rutinemetoder til påvisning af kasein af komælk i de i stk. 1 omhandlede oste på følgende betingelser:

a) Påvisningsgrænsen må højst være 0,5 %.

b) Der må ikke forekomme falsk positive resultater.

c) Kasein af komælk skal være påviseligt med den fornødne følsomhed selv efter lange modningsperioder, som det kan være tilfældet under almindelige handelsforhold.

Hvis et af ovenstående krav ikke er opfyldt, anvendes de referencemetoder, der er fastsat i bilag IX.

Artikel 7

Påvisning af coliforme bakterier

Coliforme bakterier i smør, skummetmælkspulver, kasein og kaseinater påvises i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag X.

Artikel 8

Bestemmelse af lactoseindhold

Indholdet af lactose i produkter henhørende under position 2309 bestemmes i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XI.

Artikel 9

Påvisning af løbevalle

1. Løbevalle i skummetmælkspulver til offentlig oplagring påvises i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XII.

2. Løbevalle i skummetmælkspulver og blandinger til dyrefoder påvises i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XII. Hvis der påvises løbevalle, bør bilag XIII finde anvendelse.

Artikel 10

Påvisning af kærnemælk

Kærnemælk i skummetmælkspulver påvises i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XIV.

Artikel 11

Påvisning af restkoncentrationer af antimikrobielle stoffer

Restkoncentrationer af antimikrobielle stoffer i skummetmælkspulver påvises i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XV.

Artikel 12

Bestemmelse af indholdet af skummetmælkspulver

Indholdet af skummetmælkspulver i foderblandinger bestemmes i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XVI.

Artikel 13

Påvisning af stivelse

Stivelse i skummetmælkspulver, denatureret mælkepulver og foderblandinger påvises i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XVII.

Artikel 14

Bestemmelse af vandindholdet i tørret fløde

Vandindholdet i tørret fløde bestemmes i overensstemmelse med den referencemetode, der fastsat i bilag XVIII.

Artikel 15

Bestemmelse af vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver

Vandindholdet i syrnet kærnemælkspulver bestemmes i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XIX.

Artikel 16

Bestemmelse af mælkefedts renhed

Mælkefedts renhed bestemmes i overensstemmelse med den referencemetode, der er fastsat i bilag XX.

KAPITEL III

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 17

Kvalitetssikring

Analyser foretages i laboratorier, der råder over et system til analysekvalitetssikring, herunder interne kvalitetskontrolprocedurer. Laboratorier, der ikke er akkrediterede, deltager i præstationsprøvningsordninger mindst en gang om året, og deres resultater må højst afvige 2σR (referencemetodens standardafvigelse for reproducerbarhed) fra konsensusværdien. Der skal foreligge en detaljeret beskrivelse af de anvendte systemer i laboratoriet.

Laboratorier, der er akkrediterede i overensstemmelse med artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (6), er fritaget fra kravet om at deltage i præstationsprøvninger.

Artikel 18

Prøveudtagning og bestridelse af analyseresultater

1. Prøveudtagning foretages i overensstemmelse med den relevante forskrift for det pågældende produkt. Hvis der ikke er fastsat bestemmelser om prøveudtagning, anvendes bestemmelserne i ISO 707 | IDF 50, Mælk og mælkeprodukter. Vejledning om prøveudtagning.

2. Laboratorierapporter om analyseresultaterne skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til at muliggøre en evaluering af resultaterne efter bilag II og XXI.

3. Med henblik på de analyser, der er fastsat i EF-reglerne, skal der udtages dobbelte prøver.

4. Den i bilag XXI beskrevne procedure anvendes i tilfælde, hvor resultaterne af en analyse ikke accepteres af den erhvervsdrivende.

5. Inden fem arbejdsdage efter prøveudtagningen skal prøveudtagningen om muligt gentages, hvis producenten godtgør, at prøveudtagningsproceduren ikke var korrekt. Er en ny prøveudtagning ikke mulig, accepteres sendingen.

Artikel 19

Overgangsperiode

Senest 12 måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse foretages en vurdering af, om bilag II er overholdt. Medlemsstaterne underretter om nødvendigt straks Kommissionen, hvis der opstår større problemer i denne periode med den statistiske kontrolprocedure.

Artikel 20

Ophævelse

Forordning (EF) nr. 213/2001 ophæves.

Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag XXII.

Artikel 21

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 31. marts 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 5. marts 2008. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1152/2007 (EUT L 258 af 4.10.2007, s. 3). Med virkning fra den 1. juli 2008 erstattes forordning (EF) nr 1255/1999 af forordning (EF) nr. 1234/2007 (EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1).

(2) EFT L 37 af 7.2.2001, s. 1.

(3) EUT L 308 af 25.11.2005, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1546/2007 (EUT L 337 af 21.12.2007, s. 68).

(4) EFT L 279 af 11.10.1990, s. 22. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1487/2006 (EUT L 278 af 10.10.2006, s. 8).

(5) EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 733/2007 (EUT L 169 af 29.6.2007, s. 1).

(6) EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1.

BILAG I (Artikel 1) LISTE OVER REFERENCEMETODER Indeks min. = minimum, maks. = maksimum, bilag = bilag til den nævnte forordning, FT = fedtfri tørstof, PI = peroxidindeks, U = udseende, S = smag, K = konsistens, SK = samlet kimindhold, ITB = indhold af termofile bakterier, MS = medlemsstat, IDF = Det Internationale Mejeriforbund, ISO = Den Internationale Standardiseringsorganisation, IUPAC = International Union of Pure and Applied Chemistry, ADPI = American Dairy Products Institute, SKM = sødet koncentreret mælk, IMF = inddampet mælk eller fløde. DEL A Kommissionens forordning Produkt Parameter Grænse (1) Referencemetode Bemærkning Forordning (EF) nr. 2771/1999 — Offentlig oplagring Usaltet smør Fedtstof Min. 82 % m/m ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Vand Maks. 16 % m/m ISO 3727-1:2001|IDF 80-1:2001 FT Maks. 2 % m/m ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 Fedtsyrer 1,2 mmol/100 g fedtstof ISO 1740:2004|IDF 6:2004 PI (maks.) 0,3 mækv. ilt/1 000 g fedtstof ISO 3976:2006|IDF 74:2006 Bemærkning 1 Coliforme bakterier Ikke påviselige i 1 g Bilag X Bemærkning 3 Andre fedtstoffer end mælkefedt Ikke påviselige ved triglyceridanalyse Bilag XX Sterolrøbestoffer Ikke påviselige, β-sitosterol ≤ 40 mg/kg Bilag VIII Andre røbestoffer — vanillin Ikke påviseligt Bilag VI — ethylester af karotinsyre ≤ 6 mg/kg Bilag VII — triglycerider af enantiksyre Ikke påviselige Bilag V Organoleptiske egenskaber Mindst 4 point af 5 for U, S og K Bilag IV Vandfordeling Mindst 4 point ISO 7586:1985 — IDF 112A:1989 Forordning (EF) nr. 2771/1999 Privat oplagring Usaltet smør Fedtstof Min. 82 % m/m ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Vand Maks. 16 % m/m ISO 3727-1:2001|IDF 80-1:2001 FT Maks. 2 % m/m ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 Forordning (EF) nr. 2771/1999 Privat oplagring Saltet smør Fedtstof Min. 80 % m/m ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Vand Maks. 16 % m/m ISO 3727-1:2001|IDF 80-1:2001 FT (ekskl. salt) Maks. 2 % m/m ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 Salt Maks. 2 % m/m ISO 15648:2004|IDF 179:2004 Forordning (EF) nr. 1898/2005 kapitel II Usaltet smør Fedtstof Min. 82 % m/m ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Andre fedtstoffer end mælkefedt Bilag XX Vand Maks. 16 % m/m ISO 3727-1 2001|IDF 80-1:2001 FT Maks. 2 % m/m ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 Røbestoffer: — steroler Se bilag VIII Bilag VIII — vanillin Se bilag VI Bilag VI — ethylester af karotinsyre Se bilag VII Bilag VII — triglycerider af enantiksyre Se bilag V Bilag V Forordning (EF) nr. 1898/2005 kapitel II Saltet smør Fedtstof Min. 80 % m/m ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Andre fedtstoffer end mælkefedt Bilag XX Vand Maks. 16 % m/m ISO 3727-1:2001|IDF 80-1:2001 FT (ekskl. salt) Maks. 2 % m/m ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 Salt Maks. 2 % m/m ISO 15648:2004|IDF 179:2004 Røbestoffer: — steroler Se bilag VIII Bilag VIII — vanillin Se bilag VI Bilag VI — ethylester af karotinsyre Se bilag VII Bilag VII — triglycerider af enantiksyre Se bilag V Bilag V Forordning (EF) nr. 1898/2005 kapitel II Koncentreret smør Fedtstof Min. 99,8 % m/m IDF 24:1964 Vand og FT Maks. 0,2 % m/m ISO 5536:2002|IDF 23:2002 (vandindhold) IDF 24:1964 (SNF) Fedtsyrer 1,2 mmol/100 g fedtstof ISO 1740:2004|IDF 6:2004 PI (maks.) 0,5 mækv. ilt/1 000 g fedtstof ISO 3976:2006|IDF 74:2006 Bemærkning 1 Andre fedtstoffer end mælkefedt Ingen Bilag XX Smag Ren Lugt Ingen fremmed lugt Andet Ingen neutraliseringsmidler, antioxidanter og konserveringsmidler Røbestoffer: — steroler Se bilag VIII Bilag VIII — vanillin Se bilag VI Bilag VI — ethylester af karotinsyre Se bilag VII Bilag VII — triglycerider af enantiksyre Se bilag V Bilag V Forordning (EF) nr. 1898/2005 kapitel II Fløde Fedtstof Min. 35 % m/m ISO 2450:1999 — IDF 16 C:1987 Andre fedtstoffer end mælkefedt Bilag XX Røbestoffer: — steroler Se bilag VIII Bemærkning 2 — vanillin Se bilag VI Bilag VI — ethylester af karotinsyre Se bilag VII Bemærkning 2 — triglycerider af enantiksyre Se bilag V Bilag V Forordning (EF) nr. 1898/2005 kapitel III Koncentreret smør Fedtstof Min. 96 % m/m Bemærkning 2 Andre fedtstoffer end mælkefedt Bilag XX FT Maks. 2 % m/m Bemærkning 2 Røbestoffer: — stigmasterol (95 % m/m) 15 g/100 kg koncentreret smør: Bilag VIII — stigmasterol (85 % m/m) 17 g/100 kg koncentreret smør: Bilag VIII — triglycerider af enantiksyre 10,34 kg/100 t koncentreret smør: Bilag V — ethylester af smørsyre og stigmasterol — ethylester af smørsyre — stigmasterol: Bilag VIII Bemærkning 2 — ethylester af smørsyre og triglycerider af enantiksyre — ethylester af smørsyre — triglycerider af enantiksyre Bilag V Bemærkning 2 Lecithin (E 322) Maks. 0,5 % m/m Bemærkning 2 NaC1 Maks. 0,75 % m/m ISO 15648:2004|IDF 179:2004 Fedtsyrer 1,2 mmol/100 g fedtstof ISO 1740:2004|IDF 6:2004 PI (maks.) Maks. 0,5 mækv. ilt/1 000 g fedtstof ISO 3976:2006|IDF 74:2006 Bemærkning 1 Smag Ren Lugt Ingen fremmed lugt Andet Ingen neutraliseringsmidler, antioxidanter og konserveringsmidler Forordning (EF) nr. 1898/2005 kapitel IV Usaltet smør Fedtstof Min. 82 % m/m ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Vand Maks. 16 % m/m ISO 3727-1:2001|IDF 80-1:2001 FT Maks. 2 % m/m ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 Forordning (EF) nr. 1898/2005 kapitel IV Saltet smør Fedtstof Min. 80 % m/m ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Vand Maks. 16 % m/m ISO 3727-1:2001|IDF 80-1:2001 FT (ekskl. salt) Maks. 2 % m/m ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 Salt Maks. 2 % m/m ISO 15648:2004|IDF 179:2004 Artikel 9 og afsnit II i forordning (EF) nr. 1255/1999 Ost af fåre- og/eller gedemælk Komælk < 1 % m/m Bilag IX Forordning (EØF) nr. 2921/90 Bilag I — Syrekasein Vand Maks. 12,00 % m/m ISO 5550:2006|IDF 78:2006 Fedtstof Maks. 1,75 % m/m ISO 5543:2004|IDF127:2004 Frie syrer Maks. 0,30 ml 0,1N NaOH-opløsning/g ISO 5547:1978 — IDF 91:1979 Forordning (EØF) nr. 2921/90 Bilag I — Løbekasein Vand Maks. 12,00 % m/m ISO 5550:2006|IDF 78:2006 Fedtstof Maks. 1,00 % m/m ISO 5543:2004|IDF 127:2004 Aske Min. 7,50 % m/m ISO 5545:1978 — IDF 90:1979 Forordning (EØF) nr. 2921/90 Bilag I — Kaseinat Vand Maks. 6,00 % m/m ISO 5550:2006|IDF 78:2006 Mælkeprotein Min. 88,00 % m/m ISO 5549:1978 — IDF 92:1979 Fedtstoffer og aske Maks. 6,00 % m/m ISO 5543:2004|IDF 127:2004 Aske (fixed ash) ISO 5544:1978 — IDF 89:1979 Aske ISO 5545:1978 — IDF 90:1979 Forordning (EØF) nr. 2921/90 Bilag II — Syrekasein Vand Maks. 10,00 % m/m ISO 5550:2006|IDF 78:2006 Fedtstof Maks. 1,50 % m/m ISO 5543:2004|IDF 127:2004 Frie syrer Maks. 0,20 ml 0,1 N NaOH-opløsning/g ISO 5547:1978 — IDF 91:1979 SK (maks.) 30 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 Coliforme bakterier Ingen i 0,1 g Bilag X Bemærkning 3 ITB (maks.) 5 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 og 4 Forordning (EØF) nr. 2921/90 Bilag II — Løbekasein Vand Maks. 8,00 % m/m ISO 5550:2006|IDF 78:2006 Fedtstof Maks. 1,00 % m/m ISO 5543:2004|IDF 127:2004 Aske Min. 7,50 % m/m ISO 5545:1978 — IDF 90:1979 SK (maks.) 30 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 Coliforme bakterier Ingen i 0,1 g Bilag X Bemærkning 3 ITB (maks.) 5 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 og 4 Forordning (EØF) nr. 2921/90 Bilag II — Kaseinat Vand Maks. 6,00 % m/m ISO 5550:2006|IDF 78:2006 Mælkeprotein Min. 88,00 % m/m ISO 5549:1978 — IDF 92:1979 Fedtstoffer og aske Maks. 6,00 % m/m ISO 5543:2004|IDF 127:2004 ISO 5544:1978 — IDF 89:1979 eller ISO 5545:1978 — IDF 90:1979 SK (maks.) 30 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 Coliforme bakterier Ingen i 0,1 g Bilag X Bemærkning 3 ITB (maks.) 5 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 og 4 Forordning (EØF) nr. 2921/90 Bilag III — Kaseinat Vand Maks. 6,00 % m/m ISO 5550:2006|IDF 78:2006 Mælkeprotein Min. 85,00 % m/m ISO 5549:1978 — IDF 92:1979 Fedtstof Maks. 1,50 % m/m ISO 5543:2004|IDF 127:2004 Lactose Maks. 1,00 % m/m ISO 5548:2004|IDF 106:2004 Aske Maks. 6,50 % m/m ISO 5544:1978 — IDF 89:1979 eller ISO 5545:1978 — IDF 90:1979 SK (maks.) 30 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 Coliforme bakterier Ingen i 0,1 g Bilag X Bemærkning 3 ITB (maks.) 5 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 og 4 Forordning (EF) nr. 2799/1999 Foderblandinger og skummetmælkspulver (til dyrefoder) Vand (syrnet kærnemælkspulver) Maks. 5 % m/m Bilag XIX Protein 31,4 % (min.) i det fedtfrie tørstof ISO 8968-1|2|3:2001|IDF 20-1|2|3:2001 Vand (skummetmælkspulver) Maks. 5 % m/m ISO 5537:2004|IDF 26:2004 Fedtstof (skummetmælkspulver) Maks. 11 % m/m ISO 1736:2000 — IDF 9C:1987 Løbevalle (skummetmælkspulver) Ingen Bilag XIII Bemærkning 6 Stivelse (skummetmælkspulver) Ingen Bilag XVII Vand (blanding) Maks. 5 % m/m i det fedtfrie tørstof ISO 5537:2004|IDF 26:2004 Fedtstof (blanding) Kommissionens direktiv 84/4/EØF (EFT L 15 af 18.1.1984, s. 29) Løbevalle (blanding) Ingen Bilag XIII Indhold af skummetmælkspulver (i det endelige produkt) Min. 50 % m/m Bilag XVI Fedtstof (i det endelige produkt) Min. 2,5 % m/m eller 5 % m/m Kommissionens direktiv 84/4/EØF (EFT L 15 af 18.1.1984, s. 29) Bemærkning 7 Stivelse (i det endelige produkt) Min. 2 % m/m Bilag XVII Bemærkning 8 Kobber (i det endelige produkt) 25 ppm Kommissionens direktiv 78/633/EØF (EFT L 206 af 26.7.1987, s. 43) Forordning (EF) nr. 214/2001 Skummetmælkspulver (spraymetoden) Fedtstof Maks. 1,0 % m/m ISO 1736:2000 — IDF 9C:1987 Protein 31,4 % (2)(min.) i det fedtfrie tørstof ISO 8968-1/2:2001|IDF 20-1/2:2001 Vand Maks. 3,5 % m/m ISO 5537:2004|IDF 26:2004 Syreindhold Maks., 19,5 ml, 0,1N NaOH, 10 g fedtfrit tørstof ISO 6091:1980 — IDF 86:1981 Lactater Maks. 150 mg/100 g fedtfrit tørstof ISO 8069:2005|IDF 69:2005 Fosfatase Negativ ISO 11816-1:2006|IDF 155-1:2006 Uopløselighed Maks. 0,5 ml ved 24 °C ISO 8156:2005|IDF 129:2005 Brændte partikler Filter A eller B (15,0 mg) ADPI (1990) SK 40 000/g ISO 4833:2003 Bemærkning 3 Coliforme bakterier Negativ/0,1 g Bilag X Bemærkning 3 Kærnemælk Negativ Bilag XIV Løbevalle Negativ Bilag XII Sur valle Negativ Bemærkning 2 Antimikrobielle stoffer Bilag XV

DEL B Referencemetoderne i del B anvendes ved analyse af produkter, der er omfattet af en af forordningerne i første kolonne. Kommissionens forordning Produkt KN-kode Parameter Grænse Referencemetode Bemærkning Forordning (EF) nr. 2658/87 Forordning (EF) nr. 2535/2001 Forordning (EF) nr. 1282/2006 Mælk og fløde, ikke koncentreret og ikke tilsat sukker eller andre sødemidler 0401 Fedtstof (≤ 6 % m/m) Grænserne svarer til de grænser, der er specificeret i beskrivelsen af KN-koden for det særlige produkt, og som eventuelt er præciseret i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3846/87 (EFT L 366 af 24.12.1987, s. 1), del 9 i nomenklaturen over eksportrestitutioner, eller i forordning (EF) nr. 2535/2001 (EFT L 341 af 22.12.2001, s. 29) ISO 1211:2001 — IDF 1D:1996 Fedtstof (> 6 % m/m) ISO 2450:1999 — IDF 16C:1987 Mælk og fløde, koncentreret eller tilsat sukker eller andre sødemidler 0402 Fedtstof (flydende form) ISO 1737:1999 — IDF 13C:1987 Fedtstof (fast form) ISO 1736:2000 — IDF 9C:1987 Protein ISO 8968-1|2|3:2001|IDF20-1|2|3:2001 Saccharose (normalt indhold) ISO 2911:2004| IDF 35:2004 Saccharose (ringe indhold) Bemærkning 2 Tørstof (SKM) ISO 6734:1989 — IDF 15B:1991 Tørstof (IMF) ISO 6731:1989 — IDF 21B:1987 Vand (mælkepulver) ISO 5537:2004/IDF 26:2004 Vand (flødepulver) Bilag XVIII Kærnemælk, fermenteret eller syrnet mælk og fløde, også koncentreret, tilsat sukker eller andre sødemidler 0403 Fedtstof ISO 1211:2001 — IDF 1D:1996 ISO 1736:2000 — IDF 9C:1987 ISO 2450:1999 — IDF 16 C:1987 ISO 7208:1999 — IDF 22B:1987 ISO 8262-3:2005 — IDF 124-3:2005 Protein ISO 8968-1|2|3:2001|IDF 20-1|2|3:2001 Saccharose (normalt indhold) ISO 2911:2004|IDF 35:2004 Saccharose (ringe indhold) Bemærkning 2 Vand (syrnet kærnemælkspulver) Bilag XIX Vand (usyrnet kærnemælkspulver) ISO 5537:2004|IDF26:2004 Tørstof (andre produkter) Metoder, der er godkendt af den kompetente myndighed Valle, også koncentreret eller tilsat sukker eller andre sødemidler; varer bestående af naturlige mælkebestanddele 0404 Fedtstof ISO 1736:2000 — IDF 9C:1987 ISO 2450:1999 — IDF 16C:1987 ISO 7208:1999 — IDF 22B:1987 Protein ISO 8968-1|2|3:2001|IDF 20-1|2|3:2001 Saccharose (normalt indhold) ISO 2911:2004|IDF 35:2004 Saccharose (ringe indhold) Bemærkning 2 0404 90 Protein ISO 8968 1/2 2001|IDF 20-1/2:2001 Vand IDF 21B:1987 Tørstof ISO 6734:1989 — IDF 15B:1991 (Koncentrerede produkter) ISO 6731:1989 — IDF 21B:1987 Smør og andre mælkefedtstoffer; smørbare mælkefedtprodukter 0405 Fedtstof (hvis ≤ 85 % m/m) ISO 17189:2003|IDF 194:2003 Smør Vand ISO 3727-1:2001|IDF 80-1:2001 FT ISO 3727-2:2001|IDF 80-2:2001 NaCl ISO 15648:2004|IDF 179:2004 Fedtstof (hvis > 99 % m/m) IDF 24:1964 Smørolie Vand (hvis fedtstof < 99 % m/m) ISO 5536:2002|IDF 23:2002 Ost og ostemasse 0406 Fedtstof ISO 1735:2004|IDF 5:2004 Tørstof ISO 5534:2004|IDF 4:2004 Tørstof (ricotta) ISO 2920:2004|IDF 58:2004 NaCl ISO 5943:2006|IDF 88:2006 Lactose ISO 5765-1/2:2002|IDF 79-1/2:2002 Forordning (EF) nr. 2658/87 Foderblandinger 2309 Lactose Bilag XI Bemærkninger til listen over EU-referencemetoder. Bemærkning 1: Isolering af mælkefedt som beskrevet i ISO 1740:1991 (beskyttelse mod lys). Bemærkning 2: Der er ikke fastsat nogen referencemetode. Metoder, der er godkendt af den kompetente myndighed. Bemærkning 3: Prøven skal forberedes ifølge ISO 8261:2001|IDF 122:2001. Bemærkning 4: Inkubering i 48 timer ved 55 °C. Der skal træffes forholdsregler mod udtørring af dyrkningsmediet. Bemærkning 5: % m/m FT = % m/m tørstof — % m/m fedtstof. Bemærkning 6: Kommissionens direktiv 84/4/EØF. Bemærkning 7: Kommissionens forordning (EF) nr. 2799/1999 (EFT L 340 af 31.12.1999, s. 3-27). Bemærkning 8: Kommissionens direktiv 78/633/EØF. (1) Jf. dog kravene i særforordningen. (2) Mindsteindhold af protein bliver 34 % pr. 1. september 2009.

BILAG II (Artikel 3) VURDERING AF, OM EN SENDING OVERHOLDER DEN FORSKRIFTSMÆSSIGE GRÆNSE 1. PRINCIP Når der i de relevante bestemmelser er fastsat detaljerede prøveudtagningsprocedurer, følges sådanne procedurer. I alle andre tilfælde anvendes der en prøve bestående af mindst 3 prøveenheder udtaget tilfældigt af den sending, der forevises til kontrol. En blandingsprøve kan forberedes. Resultatet sammenlignes med de forskriftsmæssige grænser ved beregning af et konfidensinterval på 95 % som to gange standardafvigelsen, hvor den relevante standardafvigelse afhænger af, 1) om metoden er valideret ved internationalt samarbejde med værdier for σr og σR, eller 2) om der ved intern validering er beregnet en intern reproducerbarhed. Konfidensintervallet er da det samme som resultatets måleusikkerhed. 2. METODE VALIDERET VED INTERNATIONALT SAMARBEJDE I dette tilfælde er standardafvigelsen for repeterbarhed σr og standardafvigelsen for reproducerbarhed σR blevet fastlagt, og laboratoriet kan dokumentere overholdelse af karakteristika for den validerede metodes ydeevne. Det aritmetiske gennemsnit af de n gentagne målinger beregnes. Den ekspanderede måleusikkerhed (k = 2) af som Hvis det endelige måleresultat x beregnes med en formel af typen x = y1 + y2, x = y1 – y2, x = y1. y2 oder x = y1 / y2, følges de sædvanlige procedurer til kombinering af standardafvigelser i sådanne tilfælde. Sendingen anses for ikke at overholde den øvre forskriftsmæssige grænse UL, hvis ellers anses den for at overholde UL. Sendingen anses for ikke at overholde den nedre forskriftsmæssige grænse LL, hvis ellers anses den for at overholde LL. 3. INTERN VALIDERING MED BEREGNING AF DEN INTERNE STANDARDAFVIGELSE FOR REPRODUCERBARHED Hvis der anvendes metoder, der ikke er angivet i denne forordning, og der ikke er fastlagt præcisionsmålinger, skal der foretages en intern validering. Den interne standardafvigelse for repeterbarhed sir og den interne standardafvigelse for reproducerbarhed siR skal anvendes i stedet for henholdsvis σr og σ R i formlen til beregning af den ekspanderede usikkerhed U. Afgørelser træffes i henhold til punkt 1. Hvis sendingen imidlertid bedømmes til ikke at overholde den forskriftsmæssige grænse, gentages målingerne ved anvendelse af den metode, der er angivet i denne forordning, og der træffes afgørelse i henhold til punkt 1.

BILAG III (Artikel 4) EVALUERING AF DOMMERE OG PÅLIDELIGHEDEN AF RESULTATER AF ORGANOLEPTISKE BEDØMMELSER Følgende procedurer benyttes, hvis der gøres brug af karaktergivningsmetoder (IDF — standard 99C:1997). A) BESTEMMELSE AF »REPETERBARHEDSINDEKS« Der analyseres mindst ti prøver som blinde dobbeltanalyser af en dommer inden for en periode på 12 måneder. Dette vil sædvanligvis finde sted i flere omgange. Resultaterne af de forskellige produkters karakteristika evalueres ved anvendelse af følgende formel: hvor: w1 : repeterbarhedsindeks xi1 : point for første evaluering af prøve xi xi2 : point for anden evaluering af prøve xi n : antal prøver De prøver, der skal evalueres, skal afspejle et bredt kvalitetsudsnit. wI må ikke overstige 1,5 (fempunktsskalaer). B) BESTEMMELSER AF »AFVIGELSESINDEKSET« Dette indeks skal anvendes til at tjekke, om en dommer anvender samme skala for kvalitetsvurdering som en gruppe erfarne dommere. De point, som dommeren har givet, sammenlignes med gennemsnittet af de point, som dommerpanelet har givet. Følgende formel anvendes for evalueringen af resultaterne: hvor: xi1; xi2 : se litra A) ; : dommerpanelets gennemsnitspoint for henholdsvis første og anden evaluering af prøven xi n : antal prøver (mindst 10 pr. tolvmånedersperiode). De prøver, der skal evalueres, skal afspejle et bredt kvalitetsudsnit. DI må ikke overstige 1,5 (fempunktsskalaer). Medlemsstaterne giver meddelelse om alle vanskeligheder, der er opstået under anvendelsen af denne metode. Hvis det konstateres, at en dommer overskrider grænsen på 1,5 point for afvigelsesindekset eller repeterbarhedsindekset, gennemfører den officielle myndigheds særligt sagkyndige atter et eller flere randomiserede præstationstjek på prøver, som vedkommende har klassificeret i de seneste uger, eller den/de særligt sagkyndige gennemfører et eller flere check, hvor de ledsager den pågældende dommer. Det er nødvendigt med nøje tilsyn for at afgøre, om dommerne fortsat skal varetage deres hverv. De konstaterede forhold bør dokumenteres, og dokumentationen bør opbevares til brug ved opfølgende indsats. C) SAMMENLIGNING AF DE OPNÅEDE RESULTATER I FORSKELLIGE REGIONER AF EN MEDLEMSSTAT OG I FORSKELLIGE MEDLEMSSTATER Hvis det er relevant, foretages der mindst én gang om året en test, som giver mulighed for at sammenligne resultaterne af de vurderinger, som dommere fra forskellige regioner har foretaget. Konstateres der væsentlige forskelle, træffes de nødvendige foranstaltninger for at finde årsagerne hertil og nå frem til sammenlignelige resultater. Medlemsstaterne kan tilrettelægge test, som giver mulighed for at sammenligne de resultater, der er opnået af deres egne dommere og af dommere fra nabomedlemsstater. I tilfælde af væsentlige forskelle skal der foretages en tilbundsgående undersøgelse for at nå frem til sammenlignelige resultater. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om resultaterne af disse sammenligninger.

BILAG IV (Artikel 4) ORGANOLEPTISK BEDØMMELSE AF SMØR 1. FORMÅL Formålet med denne metode til organoleptisk bedømmelse af smør er at give en ensartet metode, der kan benyttes i samtlige medlemsstater. Nærmere detaljer findes i den aktuelle udgave af IDF International Standard for Milk and Milk Products, IDF 99 — Parts 1,2,3 on Sensory Evaluation. 2. DEFINITIONER Ved »organoleptisk bedømmelse« (vurdering) forstås undersøgelse af et produkts egenskaber ved hjælp af sanseorganerne. Ved »panel« forstås en gruppe udvalgte dommere, der under vurderingen arbejder uden indbyrdes kontakt og uden at påvirke hinanden. Ved »dommer« forstås en person, der er udvalgt på grund af vedkommendes evne til at foretage en organoleptisk test. Denne type dommer har ikke nødvendigvis stor erfaring. Ved »særligt sagkyndig dommer« forstås en person, der har stor sensorisk følsomhed og erfaring med sensorisk metodologi, og som er i stand til at foretage konsistente og pålidelige organoleptiske bedømmelser af diverse produkter. Denne type dommer skal have en god langtidshukommelse hvad angår sanseindtryk. Ved »karaktergivning« forstås et panels organoleptiske bedømmelse efter en talskala. Der skal benyttes en nomenklatur for fejl. Ved »klassificering« forstås en kvalitetssortering, der sker på grundlag af karaktergivningen. Ved »kontroldokumenter« forstås dokumenter, hvori noteres de enkelte point for hver egenskab samt produktets endelige klasse (samme dokument kan også anvendes til angivelse af kemisk sammensætning). 3. PRØVELOKALE Nærmere detaljer findes i ISO 8589 og ISO/DIS 22935-2 | IDF 99-2 afsnit 7. Der skal træffes forholdsregler, så dommerne i prøvelokalet ikke bliver påvirket af udefra kommende faktorer. Prøvelokalet skal være frit for fremmede lugte og let at rengøre. Væggene skal have en lys farve og må ikke være reflekterende. Prøvelokalet og dets belysning skal være således, at de produktegenskaber, der skal bedømmes, ikke påvirkes. Lokalet skal være udstyret med passende termostatisk styring, så smørret kan holde en konstant temperatur. Smørret bør ved klassificeringen have en temperatur på 12 °C (±2 °C). 4. UDVÆLGELSE AF DOMMERE En dommer skal være velkendt med smørprodukter og kunne foretage organoleptisk klassificering. Vedkommendes egnethed bør overvåges regelmæssigt (mindst en gang om året) af den kompetente myndighed. 4.1. Nærmere detaljer findes i ISO/DIS 22935-1 | IDF 99-1 afsnit 4 (hvervning) og afsnit 5.1 vedrørende generelle krav og screeningtest, der kan benyttes, inden en ny dommer anvendes officielt. Løbende efteruddannelse er af afgørende betydning, og der bør regelmæssigt afholdes fælles kurser. Nærmere oplysninger om uddannelse af paneler findes i ISO 8586-1. 4.2. Grunduddannelsen bør omfatte følgende: — generel teori om og praktisk betydning af organoleptisk bedømmelse — metoder, skalaer og beskrivelse af sanseindtryk — påvisning og genkendelse af organoleptiske egenskaber og specifikke sensoriske termer — grundlæggende viden om smørfremstilling — validerede referencer og prøver, der kan hjælpe dommeren til at identificere specifikke smagsindtryk og smagsintensitet i produktet. 5. KRAV TIL PANELET Antallet af dommere i panelet bør være ulige og mindst tre personer. Flertallet af dem skal være medarbejdere ved den kompetente myndighed eller autoriserede personer, der ikke er ansat i mejeribruget. Panellederen har ansvaret for hele proceduren og kan deltage i panelet. Flere faktorer skal tages i betragtning inden vurderingen, for at dommerne kan opnå en optimal dømmekraft: — Dommerne må ikke lide af sygdomme, der kan påvirke deres dømmekraft. Hvis sådanne sygdomme opstår, skal en anden person indlemmes i panelet. — Dommerne skal overholde tiden for deltagelse i bedømmelsen og afsætte tilstrækkelig tid til bedømmelsen. — Dommerne skal undgå at bruge stærkt duftende produkter såsom parfume, aftershave og deodorant og bør undlade at spise stærkt aromatiserede (krydrede) fødevarer osv. — Dommerne må hverken ryge, spise eller drikke andet end vand i den sidste halve time inden bedømmelsen. 6. PRÆSTATIONER Alle dommere bør regelmæssigt deltage i paneler for organoleptisk bedømmelse for at bevare deres kompetence. Hyppigheden afhænger af, hvor meget smør der produceres, men vedkommende bør om muligt deltage i mindst et panel pr. måned. Erfarne dommere bør ligeledes deltage i flere paneler om året, om muligt mindst en gang pr. kvartal. 7. UDTAGNING OG FORBEREDELSE AF PRØVER Det er afgørende, at prøvernes identitet er skjult under bedømmelsen, så enhver form for eventuel partiskhed undgås. Prøverne bør forsynes med en kode. Dette skal ske inden bedømmelsen. Der bør fastsættes krav til smørrets temperatur under transporten til prøvelokalet (6 °C ± 2 °C). Når den organoleptiske bedømmelse foretages på et kølehus, udtages prøven med en smørstikker. Hvis den organoleptiske bedømmelse finder sted på et andet sted end i kølehuset, skal der udtages en prøve på mindst 500g. Under vurderingen bør smørret have en temperatur på 12 °C (±2 °C) (NB: i ISO/DIS 22935-2 | IDF 99-2 er smørrets temperatur ved bedømmelsen fastsat til 14 °C ±2 °C). Store afvigelser bør for enhver pris undgås. 8. VURDERING AF VÆRDIEN AF DE ENKELTE EGENSKABER 8.1. Den organoleptiske bedømmelse skal omfatte følgende egenskaber: udseende, konsistens, lugt og smag. Udseende omfatter farve, synlig renhed, fravær af fysisk kontaminering, fravær af mugvækst og ensartet vandfordeling. Vandfordelingen afprøves efter IDF-standard 112A/1989. Konsistens omfatter formstabilitet, tekstur og hårdhed. Smørbarhed kan kontrolleres med fysiske metoder, hvis en enkeltmedlemsstat ønsker det for at imødekomme forbrugerkrav. Kommissionen kan på et senere tidspunkt beslutte at harmonisere metoderne. Formstabilitet drejer sig om produktets sammenhængsevne ved forbrug. Formstabilitet forbindes normalt med hårdhed og smørbarhed, og den bør være ensartet i hele produktet. Den hænger nøje sammen med teksturen og udtrykker produktets evne til at bære sin egen vægt. Den konstateres ved modstanden under gennemskæring og kan måles mekanisk og ved fornemmelsen i munden og mellem fingrene. Smag er de egenskaber, der opfattes i munden, primært via tungens smagsløg. Lugt er de egenskaber, der opfattes af næsen og lugtesansen. En signifikant afvigelse fra den anbefalede temperatur forhindrer pålidelig vurdering af konsistens, lugt og smag. Temperaturen er af altafgørende betydning. Klassificeringen af smør skal udskydes, hvis temperaturen ligger uden for det anbefalede interval. 8.2. Egenskaberne skal bedømmes organoleptisk hver for sig. Der gives karakterer efter tabel 1. 8.3. Det kan være ønskværdigt, at dommerne, inden de begynder bedømmelsen, sammen giver karakterer for en eller flere referenceprøver med hensyn til udseende, konsistens samt lugt og smag, så der bliver vurderet ensartet. 8.4. Karaktererne for, at produktet kan godkendes, er som følger: Ved karaktergivningen følges afsnit 7 — Nomenclature, and description of criteria applicable to points. Maksimum Krævet Udseende 5 4 Konsistens 5 4 Smag/lugt 5 4 — Hvis den krævede karakter ikke opnås, skal fejlen beskrives. — De karakterer, den enkelte dommer giver for hver egenskab, skal optegnes i kontroldokumentet. — Produktet godkendes eller afvises på grundlag af en flertalsbeslutning. — Der bør ikke ofte forekomme tilfælde (ikke mere end ét pr. 20 prøver), hvor de enkelte dommeres karakter for hver egenskab giver en forskel på over et point. Hvis det sker, må panellederen kontrollere, om panelet er kompetent. 9. TILSYN Lederen af et panel, som skal være en medarbejder ved den kompetente myndighed og kan være medlem af panelet, skal være generelt ansvarlig for hele proceduren. Vedkommende skal optegne de enkelte dommeres karakter for hver egenskab i kontroldokumentet og attestere, om produktet er godkendt eller afvist. 10. NOMENKLATUR Jf. vedlagte tabel 2. 11. HENVISNINGER FIL-IDF 99C:1997 Sensory evaluation of dairy products by scoring — Reference method ISO/DIS 22935 | IDF 99 International Standard for Milk and Milk Products — Sensory analysis — Parts 1-3 ISO 8586-1 Sensorisk analyse — Generel vejledning i udvælgelse, træning og overvågning af assessorer — del 1 ISO 8589 Sensory analysis — General guidance for the design of test rooms FIL-IDF 112A:1989 Butter — Determination of water dispersion value. Tabel 1 Bedømmelsesskema for smør Udseende Konsistens Smag og lugt Point Nr. (1) Bemærkninger Point (kvalitetsklasse) Nr. (1) Bemærkninger Point (kvalitetsklasse) Nr. (1) Bemærkninger 5 Meget tilfredsstillende idealtype højeste kvalitet (ensartet tør) 5 Meget tilfredsstillende idealtype højeste kvalitet (godt smørbar) 5 Meget tilfredsstillende idealtype højeste kvalitet (absolut ren, fineste lugt) 4 Tilfredsstillende (2) ingen åbenlyse fejl 4 17 18 Tilfredsstillende (2) hård blød 4 Tilfredsstillende (2) ingen åbenlyse fejl 3 1 2 3 4 5 6 7 8 Temmelig tilfredsstillende (mindre fejl) synlige vanddråber ikke ensartet farve, tofarvet stribet skjoldet, marmoreret plettet olieudskillelse for stærk farve poret (åben tekstur) 3 14 15 16 17 18 Temmelig tilfredsstillende (mindre fejl) skør, smuldrende dejagtig, fedtet klæbrig hård blød 3 21 22 25 27 33 34 35 Temmelig tilfredsstillende (mindre fejl) uren fremmed smag syrlig kogt smag, sveden smag fodersmag grov, bitter oversaltet 2 1 3 4 5 6 10 11 12 Utilfredsstillende (åbenlyse fejl) synlige vanddråber stribet skjoldet, marmoreret plettet olieudskillelse fremmede bestanddele muggen uopløst salt 2 14 15 16 17 18 Utilfredsstillende (åbenlyse fejl) skør, smuldrende dejagtig, fedtet klæbrig hård blød 2 21 22 23 25 32 33 34 35 36 38 Utilfredsstillende (åbenlyse fejl) uren fremmed smag gammel smag syrlig oxideret smag, metallisk smag fodersmag grov, bitter oversaltet muggen, fad, rådden kemikaliesmag 1 1 3 4 5 6 7 9 10 11 12 Særdeles utilfredsstillende (udtalte fejl) synlige vanddråber stribet skjoldet, marmoreret plettet olieudskillelse for stærk farve kornet fremmede bestanddele muggen uopløst salt 1 14 15 16 17 18 Særdeles utilfredsstillende (udtalte fejl) skør, smuldrende dejagtig, fedtet klæbrig hård blød 1 22 24 25 26 28 29 30 31 32 34 35 36 37 38 Særdeles utilfredsstillende (udtalte fejl) fremmed smag osteagtig, syrlig ostesmag syrlig gærsmag muggen smag harsk olieagtig, trannet talgagtig oxideret smag, metallisk smag grov, bitter oversaltet muggen, fad, rådden maltagtig kemikaliesmag

Tabel 2 Nomenklatur over fejl ved smør I. Udseende 1. synlige vanddråber 2. ikke ensartet farve, tofarvet 3. stribet 4. skjoldet, marmoreret 5. plettet 6. olieudskillelse 7. for stærk farve 8. poret (åben tekstur) 9. kornet 10. fremmede bestanddele 11. muggen 12. uopløst salt II. Konsistens 14. skør, smuldrende 15. dejagtig, fedtet 16. klæbrig 17. hård 18. blød III. Smag og lugt 20. uden smag 21. uren (3) 22. fremmed smag 23. gammel smag 24. osteagtig, syrlig ostesmag 25. syrlig 26. gærsmag 27. a) kogt smag b) sveden smag 28. muggen smag 29. harsk 30. olieagtig, trannet 31. talgagtig 32. a) oxideret smag b) metallisk smag 33. fodersmag 34. grov, bitter 35. oversaltet 36. muggen, fad, rådden 37. maltagtig 38. kemikaliesmag (1) Tabel 2. (2) De fejl, der er nævnt under »tilfredsstillende«, må kun bestå i meget små afvigelser fra idealtypen. (3) Denne benævnelse bør bruges så sjældent som muligt og kun, når fejlen ikke kan beskrives mere præcist.

BILAG V (Artikel 5) BESTEMMELSE AF INDHOLDET AF TRIGLYCERID AF ENANTIKSYRE I SMØR, SMØROLIE OG FLØDE VED GASKROMATOGRAFISK ANALYSE AF TRIGLYCERIDER 1. FORMÅL Denne metode anvendes til bestemmelse af indholdet af triglycerid af enantiksyre i smør, smørolie og fløde. 2. TERMER OG DEFINITIONER Indhold af enantiksyre: indholdet af triglycerid af enantiksyre bestemt ved den i denne metode angivne procedure. Bemærkning: Indholdet af enantiksyre udtrykkes i kg pr. ton produkt for smørolie og smør, og det udtrykkes i kg pr. ton mælkefedt for fløde. 3. PRINCIP Mælkefedt ekstraheres fra de forskellige produkter ifølge ISO 14156 | IDF 172:2001. Den kvantitative bestemmelse af indholdet af triglycerid af enantiksyre i det ekstraherede fedt foretages ved hjælp af gaskromatografi med kapillarkolonne (GC). Resultatet for prøven vurderes ved reference til triglycerid af capronsyre som intern standard. Bemærkning: Tributyrin er også en tilfredsstillende intern standard. 4. REAGENSER Der må kun anvendes reagenser af anerkendt analysekvalitet. 4.1. n-Hexan 4.2. Standardtriglycerid af capronsyre, mindst 99 % rent. 4.3. Standardtriglycerid af enantiksyre, mindst 99 % rent. 4.4. Vandfri natriumsulfat (Na2SO4). 5. APPARATUR Sædvanligt laboratorieudstyr, især følgende: 5.1. Analysevægt, nøjagtighed 1 mg 5.2. Målekolber, 10 ml og 20 ml 5.3. Centrifugeglas, 30 ml 5.4. Rotationsinddamper 5.5. Ovn, som kan holde en temperatur på 50 °C ±5 °C 5.6. Filtrerpapir, medium porøsitet, diameter ca. 15 cm Gaskromatografiudstyr 5.7.1. Gaskromatograf udstyret med split/splitless-injektor eller direkte injektion på kolonnen og en flammeionisationsdetektor (FID) GC-kolonne med en stationær fase, der med godt resultat er blevet anvendt til triglyceridseparation (100 % dimethylpolysiloxan eller 5 % phenyl-95 % methylpolysiloxan). Den stationære fase, kolonnehøjden (4-15 m), den indre diameter (0,22-0,50 mm) og filmtykkelse (0,12 μm eller derover) vælges under hensyntagen til laboratoriets erfaring og det anvendte injektionssystem. Under alle omstændigheder skal den valgte kolonne frembringe såvel en komplet separation mellem opløsningsmidlets top og triglycerid af capronsyre som en resolution til basislinjen mellem toppene for triglycerid af capronsyre og enantiksyre. Nedenfor er anført eksempler på betingelserne. 5.7.2.1. Eksempel på betingelser ved anvendelse af en split-injektor — Bæregas: helium — Tryk ved kolonnetop: 100 kPa — Kolonne: 12 m lang kolonne i kvartsglas, 0,5 mm indre diameter, 0,1 μm filmtykkelse — Stationær fase: 100 % dimethylpolysiloxan eller 5 % phenyl-95 % dimethylpolysiloxan (f.eks. HT5) — Kolonnetemperatur: initialtemperatur på 130 °C, opretholdt i 1 min., øget med 20 °C/min. til 260 °C og dernæst øget med 30 °C/min. til 360 °C; opretholdes i 10 min. ved 360 °C — Detektortemperatur: 370 °C — Injektortemperatur: 350 °C — Splitforhold: 1:30 — Indsprøjtet mængde af prøven: 1 μl. 5.7.2.2. Eksempel på betingelser ved anvendelse af injektor på kolonnen — Bæregas: hydrogen (konstant flow-system) — Tryk ved kolonnetop: 89 kPa — Kolonne: 4 m lang kolonne i kvartsglas, 0,32 mm indre diameter, 0,25 μm filmtykkelse — Stationær fase: 5 % phenyl, 95 % dimethylpolysiloxan — Kolonnetemperatur: initialtemperatur på 60 °C, opretholdt i 2 min., øget med 35 °C/min. til 340 °C, opretholdt ved denne temperatur i 5 min. — Detektortemperatur: 350 °C — Indsprøjtet mængde af prøven: 1 μl. 5.8. Injektionssprøjte, 5 μl. 6. PRØVEUDTAGNING Det er vigtigt, at laboratoriet modtager en prøve, der reelt er repræsentativ, og som ikke er skadet eller forandret under transport eller oplagring. Prøveudtagning indgår ikke i den metode, der er angivet i dette bilag. En anbefalet metode til prøveudtagning findes i IDF: standard 50C: 1995 eller ISO 707-1997- Mælk og mælkeprodukter. Vejledning om prøveudtagning. 7. FREMGANGSMÅDE 7.1. Forberedelse af klargjort prøve og analyseprøve Fremgangsmåden følger ISO 14156 | IDF 172:2001. 7.1.1. Smørolie og smør 7.1.1.1. Der smeltes 50-100 g af den klargjorte prøve i ovnen (5.5). 7.1.1.2. 0,5-1,0 g vandfri natriumsulfat (5.4) placeres i et foldet filtrerpapir. 7.1.1.3. Fedtet filtreres gennem filtrerpapiret, der indeholder vandfri natriumsulfat, og filtratet opsamles i et bægerglas, der hele tiden findes i ovnen (5.5). Når det smeltede smør dekanteres over på filtrerpapiret, skal der udvises omhu, for at der ikke følger valle med. 7.1.2. Fløde 7.1.2.1. Den klargjorte prøve opvarmes til en temperatur på 20 °C ±2 °C. 7.1.2.2. Prøven blandes eller røres grundigt. 7.1.2.3. En passende mængde af den klargjorte prøve fortyndes, så der fås 100 ml analyseprøve med en massefraktion af fedt på ca. 4 %. 7.1.2.4. For at ekstrahere fedtet fra fløden følges samme fremgangsmåde som for rå mælk og homogeniseret mælk (se ISO 14156 | IDF 172:2001, § 8.3). 7.1.2.5. 1 g af det ekstraherede fedt afvejes med 1 mg nøjagtighed i en 10 ml målekolbe (5.2). Derefter tilsættes 1 ml opløsning 7.2.2. Der fyldes n-hexan (4.1) i op til 10 ml, hvorefter der homogeniseres. 7.1.2.6. 1 ml af opløsning 7.1.1.2 fyldes i en 10 ml målekolbe (5.2), og der fortyndes op til 10 ml med n-hexan (4.1). 7.2. Forberedelse af kalibreringsstandarder 7.2.1. 100 mg triglycerid af enantiksyre (4.3) opløses i 10 ml n-hexan (4.1). 7.2.2. 100 mg triglycerid af capronsyre (4.2) opløses i 10 ml n-hexan (4.1). 7.2.3. 1 ml af opløsning 7.2.2 fyldes i en 10 ml målekolbe (5.2). Der fyldes n-hexan (4.1) i op til 10 ml. 7.2.4. 1 ml af opløsning 7.2.1 og 1 ml af opløsning 7.2.2 fyldes i en 10 ml målekolbe (5.2). Der fyldes n-hexan (4.1) i op til 10 ml. 7.2.5. 1 ml af opløsning 7.2.4 fyldes i en 10 ml målekolbe (5.2), og der fyldes n-hexan (4.1) i op til 10 ml. 7.3. Kromatografisk bestemmelse 7.3.1. Der indsprøjtes 1 μl standardopløsning 7.2.5 to gange. 7.3.2. Der indsprøjtes 1 μl af hver prøveopløsning. Bemærkning: Hvis der benyttes direkte injektion på kolonnen, bør både standardopløsningen og prøveopløsningerne fortyndes mere. 7.3.3. Fremgangsmåden 7.3.1 gentages for hver tredje prøve, for at prøverne ligger tæt på dobbeltanalyser af standardopløsningen. Resultaterne baseres på gennemsnittet af responsfaktorerne fra standardkromatogrammerne. 8. BEREGNING AF RESULTATER For hvert kromatogram integreres toparealet for triglyceriderne af enantiksyre og capronsyre. Instrukserne følges for hver sekvens, dvs. for et sæt af prøver med standardopløsninger før og efter (bracketing), idet den standardopløsning, der indsprøjtes to gange umiddelbart før, kaldes STD1, og den standardopløsning, der indsprøjtes to gange umiddelbart efter, kaldes STD2. 8.1. Kalibrering 8.1.1. Der foretages en beregning af responsfaktoren for hver dobbeltanalyse af STD1, Rf1(a) og Rf1(b). Rf1 (a) eller (b) = (topareal for triglycerid af capronsyre/topareal for triglycerid af enantiksyre) × 100 Den gennemsnitlige responsfaktor Rf1 beregnes således: Rf1 = (Rf1(a) + Rf1(b)) / 2 8.1.2. Den gennemsnitlige responsfaktor STD2, Rf2 beregnes på lignende måde. 8.1.3. Den gennemsnitlige responsfaktor Rf beregnes således: Rf = (Rf1 + Rf2) /2 8.2. Klargjorte prøver For hvert prøvekromatogram, der ligger mellem STD1 og STD2, beregnes enantiksyreindholdet, C (kg/ton): C = (topareal for triglycerid af enantiksyre × Rf × 100)/(topareal for triglycerid af capronsyre × Wt × 1 000) hvor: — Wt = fedtstofvægt (g) — 100 = prøvens fortyndingsvolumen — 1 000 = omregningsfaktor (for μg/g til kg/ton). For smørprøver tages smørrets fedtindhold i betragtning, og der beregnes et korrigeret indhold, Csmør (kg/ton smør) Csmør = Cfedt × F hvor F er smørrets fedtindhold. 9. PRÆCISION Nærmere oplysninger om en sammenlignende laboratorieprøvning vedrørende smør i overensstemmelse med ISO 5725-1 og ISO 5725-2 om præcisionsmetode findes i punkt 12. Værdierne for repeterbarheds- og reproducerbarhedsgrænser udtrykkes for en 95 % sandsynlighedsgrænse og må ikke anvendes til andre koncentrationsintervaller eller matrixer end de angivne. 9.1. Repeterbarhed De absolutte forskelle mellem to enkeltresultater, der er opnået med den samme metode på identisk prøvemateriale, på det samme laboratorium, udført af den samme person med det samme udstyr og med et kort tidsinterval, bliver i højst 5 % af tilfældene større end 0,35 kg/t. 9.2. Reproducerbarhed De absolutte forskelle mellem to enkeltresultater, der er opnået med den samme metode på identisk prøvemateriale på forskellige laboratorier udført af forskellige personer med forskelligt udstyr, bliver i højst 5 % af tilfældene større end 0,66 kg/t. 10. TOLERANCERGRÆNSER: NEDRE GRÆNSER (VED UTILSTRÆKKELIGE MÆNGDER) 10.1. Der udtages tre prøver af produktet med røbestof for at kontrollere, om produktet er tilsat røbestof på korrekt måde. 10.2. Smør og koncentreret smør 10.2.1. Der iblandes 11 kg mindst 95 % ren triglycerid af enantiksyre pr. t smør, dvs. 10,45 kg/t. 10.2.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 9,51 kg/t (95 % af den mindste iblanding for 95 % ren triglycerid af enantiksyre, enkeltbestemmelse) — 6,89 kg/t (70 % af den mindste iblanding for 95 % ren triglycerid af enantiksyre, enkeltbestemmelse) — Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 9,51 kg/t og 6,89 kg/t. 10.3. Fløde 10.3.1. Der iblandes 10 kg mindst 95 % ren triglycerid af enantiksyre pr. t mælkefedt, dvs. 9,50 kg/t mælkefedt med røbestof. 10.3.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 8,60 kg/t (95 % af den mindste iblanding for 95 % ren triglycerid af enantiksyre, enkeltbestemmelse) — 6,23 kg/t (70 % af den mindste iblanding for 95 % ren triglycerid af enantiksyre, enkeltbestemmelse) — Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 8,60 kg/t og 6,23 kg/t. 11. TOLERANCEGRÆNSER: ØVRE GRÆNSER (VED EN MÆNGDE, DER ER MERE END 20 % FOR STOR) 11.1. Der udtages tre prøver af produktet med røbestof for at kontrollere, om produktet er tilsat røbestof på korrekt måde. 11.2. Smør og koncentreret smør 11.2.1. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og gennemsnittet af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — Den øvre grænse er 12,96 kg/t. 11.3. Fløde 11.3.1. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og gennemsnittet af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — Den øvre grænse er 11,82 kg/t. 12. SUPPLERENDE OPLYSNINGER: STATISTISK ANALYSE AF RESULTATER AF BESTEMMELSEN AF TRIENANTOAT I SMØRFEDT VED TRIGLYCERIDANALYSE Der er gennemført fire fællesafprøvninger for at bestemme trienantoatindholdet i smør med røbestof. Ni laboratorier deltog i den første ringtest, og der forelå ingen specifikationer om, hvilke analysemetoder der skulle anvendes. Ti laboratorier deltog i den anden ringtest, og der blev anvendt fire forskellige metoder: — kvantitativ bestemmelse af methylheptanoat ved anvendelse af n-nonan eller methylnonanoat som intern standard — kvantitativ bestemmelse af trienantoat ved anvendelse af tricaproat som intern standard — kvantitativ bestemmelse af methylheptanoat ved anvendelse af en kalibreringsprøve/-blanding — kvantitativ bestemmelse af methylheptanoat ved anvendelse af en kalibreringsblanding. Hvis methylestere af fedtsyrer (FAME) blev analyseret, blev der desuden anvendt to forskellige methyleringsprocedurer (De Francesco og Christopherson & Glass). På grundlag af resultaterne blev der udvalgt to metoder til den tredje ringtest: — kvantitativ bestemmelse af methylheptanoat ved anvendelse af n-nonan eller methylnonanoat som intern standard — kvantitativ bestemmelse af trienantoat ved anvendelse af tricaproat som intern standard. Resultaterne fra 7 laboratorier viste, at FAME-metoden havde en større variabilitet, og det blev derfor besluttet kun at bestemme trienantoat som triglycerid ved anvendelse af proceduren med kvantitativ bestemmelse af trienantoat ved anvendelse af tricaproat som intern standard. Endvidere skal triglyceridanalysen gennemføres med kapillarkolonne. I den fjerde ringtest blev der rundsendt fire prøver (A, B, C, D), og der blev fremlagt resultater fra ni laboratorier (tabel 1-2). To laboratorier (DE og EU) analyserede prøverne ved anvendelse af FAME-metoden. På grund af det begrænsede antal laboratorier er der foretaget en statistisk beregning både af det komplette datasæt (tabel 1-2), inkl. FAME-resultaterne, og af dataene fra triglyceridanalysen. Outliertest: — Prøve A: Dixon, Cochran og Grubbs-test på niveau 1 og 5 % viste én afvigende værdi (outlier) for et laboratorium. — Prøve B: Grubbs-test på niveau 5 % viste én afvigende værdi (outlier) for et laboratorium. — Prøve C: Dixon og Grubbs-test på niveau 1 og 5 % viste én afvigende værdi (outlier) for et laboratorium. — Prøve D: Dixon og Grubbs-test på niveau 1 og 5 % viste én afvigende værdi (outlier) for et laboratorium. Den afvigende værdi er blevet udelukket fra beregningen. Det bør bemærkes, at resultaterne fremkommet ved FAME-metoden aldrig blev betragtet som afvigende ved de anvendte test. Præcisionsparametre Tabel 1 og 2 viser resultaterne fra alle laboratorierne og præcisionsparametrene, der er beregnet ud fra et acceptabelt antal (8) laboratorier, men som desværre ikke hidrører fra den samme analysemetode. Tabel 3 og 4 viser kun de resultater, der hidrører fra triglyceridmetoden og de tilsvarende præcisionsparametre. En accept af disse parametre forudsætter, at det lave antal laboratorier (6) accepteres. Figur 3 og 4 viser tendensen for Sr og SR beregnet for de 4 prøver ud fra de to nævnte datasæt. Tabel 5 viser værdierne for Sr og SR sammen med de tilsvarende puljede værdier og de samlede parametre for r og R. Endelig er den kritiske forskel for en 95 % sandsynlighedsgrænse blevet beregnet. Tabel 1 Statistiske resultater af triglycerid- + FAME*-metoderne Prøve A R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 8 RENNES FR1 11,0 11,1 11,1 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 11,2 11,2 11,2 Afvigende resultater DК ZPLA DE* 11,6 11,8 11,7 Gennemsnitsværdi 11,3 ADAS GB 11,4 11,2 11,3 Korrekt værdi 11,0 CNEVA FR2 11,4 11,4 11,4 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,09 LODI IT 11,1 11,3 11,2 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 0,80 ËÈLA FI 11,3 11,2 11,3 Repeterbarhed r (95 %) 0,26 ISPRA UE* 11,0 11,0 11,0 Relativ repeterbarhed r % 2,24 D.V.F.A. DK 13,3 11,8 12,6 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,23 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 2,04 Reproducerbarhed R (95 %) 0,84 Relativ reproducerbarhed R % 5,71 Prøve B R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 8 RENNES FR1 12,7 12,8 12,8 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 13,5 13,3 13,4 Afvigende resultater DK ZPLA DE* 14,0 13,8 13,9 Gennemsnitsværdi 13,4 ADAS GB 13,4 13,5 13,5 Korrekt værdi 13,5 CNEVA FR2 13,3 13,4 13,4 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,14 LODI IT 13,9 13,5 13,7 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 1,04 EELA FI 13,4 13,2 13,3 Repeterbarhed r (95 %) 0,40 ISPRA UE* 13,2 13,3 13,3 Relativ repeterbarhed r % 2,91 D.V.F.A. DK 14,1 14,8 14,5 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,35 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 2,61 Reproducerbarhed R (95 %) 0,99 Relativ reproducerbarhed R % 7,31

Tabel 2 Statistiske resultater af triglycerid- + FAME*-metoderne Prøve C R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 8 RENNES FR1 8,9 9,2 9,1 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 9,2 9,3 9,3 Afvigende resultater DK ZPLA DE* 9,2 9,4 9,3 Gennemsnitsværdi 9,3 ADAS GB 9,5 9,3 9,4 Korrekt værdi 9,3 CNEVA FR2 9,4 9,4 9,4 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,14 LODI IT 9,2 9,5 9,4 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 1,50 EELA FI 9,4 9,6 9,5 Repeterbarhed r (95 %) 0,40 ISPRA UE* 9,4 9,3 9,4 Relativ repeterbarhed r % 4,20 D.V.F.A. DK 10,7 10,9 10,8 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,17 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 1,82 Reproducerbarhed R (95 %) 0,47 Relativ reproducerbarhed R % 5,10 Prøve D R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 8 RENNES R1 1,6 1,6 1,6 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 2,1 2,1 2,1 Afvigende resultater DK ZPLA DE* 2,3 2,3 2,3 Gennemsnitsværdi 2,1 ADAS GB 2,1 2,2 2,2 Korrekt værdi 2,1 CNEVA FR2 2,1 2,1 2,1 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,08 LODI IT 2,2 1,9 2,1 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 3,81 EELA FI 2,3 2,3 2,3 Repeterbarhed r (95 %) 0,22 ISPRA UE* 2,3 2,3 2,3 Relativ repeterbarhed r % 10,67 D.V.F.A. DK 3,4 2,9 3,2 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,24 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 11,43 Reproducerbarhed R (95 %) 0,67 Relativ reproducerbarhed R % 32,00

Tabel 3 Statistiske resultater af triglycerid- + FAME*-metoderne Prøve A R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 6 RENNES FR1 11,0 11,1 11,1 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 11,2 11,2 11,2 Afvigende resultater DК ADAS GB 11,4 11,2 11,3 Gennemsnitsværdi 11,2 CNEVA FR2 11,4 11,4 11,4 Korrekt værdi 11,0 LODI IT 11,1 11,3 11,2 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,09 ËÈLA FI 11,3 11,2 11,3 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 0,80 D.V.F.A. DK 13,3 11,8 12,6 Repeterbarhed r (95 %) 0,25 Relativ repeterbarhed r % 2,24 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,13 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 1,16 Reproducerbarhed R (95 %) 0,36 Relativ reproducerbarhed R % 3,25 Prøve B R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 6 RENNES FR1 12,7 12,8 12,8 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 13,5 13,3 13,4 Afvigende resultater DК ADAS GB 13,4 13,5 13,5 Gennemsnitsværdi 13,3 CNEVA FR2 13,3 13,4 13,4 Korrekt værdi 13,5 LODI IT 13,9 13,5 13,7 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,15 EELA FI 13,4 13,2 13,3 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 1,13 D.V.F.A. DK 14,1 14,8 14,5 Repeterbarhed r (95 %) 0,42 Relativ repeterbarhed r % 3,16 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,33 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 2,48 Reproducerbarhed R (95 %) 0,93 Relativ reproducerbarhed R % 6,94

Tabel 4 Statistiske resultater af triglyceridmetoden Prøve C R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 6 RENNES FR1 8,9 9,2 9,1 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 9,2 9,3 9,3 Afvigende resultater DК ADAS GB 9,5 9,3 9,4 Gennemsnitsværdi 9,3 CNEVA FR2 9,4 9,4 9,4 Korrekt værdi 9,3 LODI IT 9,2 9,5 9,4 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,15 ËÈLA FI 9,4 9,6 9,5 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 1,61 D.V.F.A. DK 10,7 10,9 10,8 Repeterbarhed r (95 %) 0,42 Relativ repeterbarhed r % 4,51 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,19 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 2,04 Reproducerbarhed R (95 %) 0,53 Relativ reproducerbarhed R % 5,71 Prøve D R1 R2 GNSN Antal laboratorier efter eliminering af laboratorier med afvigende resultater 6 RENNES FR1 1,6 1,6 1,6 Antal afvigende resultater 1 RIKILT NL 2,1 2,1 2,1 Afvigende resultater DK Gennemsnitsværdi 2,1 ADAS GB 2,1 2,2 2,2 Korrekt værdi 2,1 CNEVA FR2 2,1 2,1 2,1 Standardafvigelse for repeterbarhed (Sr) 0,09 LODI IT 2,2 1,9 2,1 Relativ standardafvigelse for repeterbarhed (RSDr%) 4,29 EELA FI 2,3 2,3 2,3 Repeterbarhed r (95 %) 0,26 D.V.F.A. DK 3,4 2,9 3,2 Relativ repeterbarhed r % 12,01 Standardafvigelse for reproducerbarhed (SR) 0,25 Relativ standardafvigelse for reproducerbarhed (RSDR%) 11,90 Reproducerbarhed R (95 %) 0,69 Relativ reproducerbarhed R % 33,32

Tabel 5 Repeterbarhed og reproducerbarhed (med FAME) Antal laboratorier Afvigende resultat Repeterbarhed Sr (95 %) Reproducerbarhed SR (95 %) Prøve A 8 1 0,09 0,23 Prøve B 8 1 0,14 0,35 Prøve C 8 1 0,14 0,17 Prøve D 8 1 0,08 0,24 Puljet værdi 0,116 0,256 R R Puljet værdi * 2,8 0,324 0,716 CrD95 =0,40 Minimumsrenhed angivet for trienantoat = 95 % Minimumsgrænse angivet for trienantoat i smørfedt = 11 kg/t Med et konventionelt konfidensinterval på 95 % må gennemsnittet af de to resultater ikke være lavere end: 10,05 kg/t ved iblanding af 95 % ren trienantoat.

Repeterbarhed og reproducerbarhed (uden FAME) Antal laboratorier Afvigende resultat Repeterbarhed Sr (95 %) Reproducerbarhed SR (95 %) Prøve A 6 1 0,09 0,13 Prøve B 6 1 0,15 0,33 Prøve C 6 1 0,15 0,19 Prøve D 6 1 0,09 0,25 Puljet værdi 0,124 0,237 r R Puljet værdi * 2,8 0,347 0,663 CrD95 = 0,36 Minimumsrenhed angivet for trienantoat = 95 % Minimumsgrænse angivet for trienantoat i smørfedt = 11 kg/t Med et konventionelt konfidensinterval på 95 % må gennemsnittet af de to resultater ikke være lavere end: 10,09 kg/t ved iblanding af 95 % ren trienantoat. Figur 1 (1) Forsøgsresultater: Prøve A Forsøgsresultater: Prøve B Forsøgsresultater: Prøve C Forsøgsresultater: Prøve D Figur 2 Standardafvigelse for repeterbarhed og reproducerbarhed på forskellige niveauer (TG+FAME) Figur 3 Standardafvigelse for repeterbarhed og reproducerbarhed på forskellige niveauer (TG) Figur 4 Eksempel ved direkte injektion på kolonnen (1) = FAME-metode

BILAG VI (Artikel 5) BESTEMMELSE AF INDHOLDET AF VANILLIN I KONCENTRERET SMØR, SMØR OG FLØDE VED HØJTRYKSVÆSKEKROMATOGRAFI 1. FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE Kvantitativ bestemmelse af vanillin i koncentreret smør, smør og fløde. 2. PRINCIP Ekstraktion af en kendt prøvemængde ved hjælp af en blanding af isopropanol/ethanol/acetonitril (1:1:2). Udskillelse af størsteparten af fedtstoffet ved afkøling (temperatur mellem –15 og –20 °C) efterfulgt af centrifugering. Efter fortynding med vand bestemmes vanillinindholdet ved højtryksvæskekromatografi (HPLC). 3. APPARATUR Sædvanligt laboratorieapparatur, herunder især følgende: 3.1. Fryser med en arbejdstemperatur mellem –15 °C og –20 °C 3.2. Injektionssprøjter (engangssprøjter) 2 ml 3.3. Membranfiltre (porestørrelse: 0,45 μm), modstandsdygtige over for en opløsning med 5 % ekstraktionsmiddel (4.4) 3.4. Væskekromatografisk system bestående af pumpe (flow 1,0 ml/min.), injektionsenhed (20 μl injektion, automatisk eller manuel), UV-detektor (306 nm, fuldt udslag 0,01 absorptionsenhed), skriver eller integrator samt kolonnetermostat indstillet til 25 °C 3.5. Analysekolonne (250 mm x 4,6 mm indvendig diameter) pakket med LiChrospher RP 18 (Merck, 5 μm) eller tilsvarende 3.6. Forkolonne (ca. 20 mm x 3 mm indvendig diameter) pakket tørt med LiChrospher RP 18 (5-10 μm) eller tilsvarende 3.7. Centrifuge, som arbejder ved 2 000 omdrejninger pr. minut. 4. REAGENSER Alle reagenser skal være af anerkendt analysekvalitet. 4.1. Isopropanol 4.2. Ethanol, 96 % (v/v) 4.3. Acetonitril 4.4. Ekstraktionsopløsning Isopropanol (4.1), ethanol (4.2) og acetonitril (4.3) blandes i forholdet 1:1:2 (v/v) Vanillin (4-hydroxy-3-methoxybenzaldehyd) ≥ 98 % 4.5.1. Vanillinstamopløsning (= 500 μg/ml) Ca. 50 mg (»CM« mg) vanillin (4.5) afvejes med en nøjagtighed på 0,1 mg i en 100 ml målekolbe; der tilsættes 25 ml ekstraktionsmiddel (4.4) og fyldes op med vand. 4.5.2. Vanillinstandardopløsning (= 10 μg/ml) Der afpipetteres 5 ml vanillinstamopløsning (4.5.1) i en 250 ml målekolbe, hvorefter der fyldes op med vand. 4.5.3. Methanol, HPLC-kvalitet 4.5.4. Iseddike 4.5.5. Vand, HPLC-kvalitet 4.5.6. Mobil fase til HPLC 300 ml methanol (4.5.3), ca. 500 ml vand (4.5.5) og 20,0 ml iseddike (4.5.4) blandes i en 1 000 ml målekolbe, og der fyldes op med vand (4.5.5). Blandingen filtreres gennem et filter (0,45 μm) (3.3). 5. FREMGANGSMÅDE 5.1. Forberedelse af prøven 5.1.1. Smør Prøven opvarmes, indtil den begynder at smelte. Lokal opvarmning til ca. 30 °C skal undgås. Smørret må under ingen omstændigheder skille i to faser. Når prøven er blevet tilstrækkeligt blød, homogeniseres den ved rystning. Der omrøres i 15 sek., inden der udtages en prøve. Der afvejes med en nøjagtighed på 1 mg ca. 5 g (»SM« g) smør i en 100 ml målekolbe. 5.1.2. Koncentreret smør Umiddelbart inden prøveudtagningen anbringes beholderen med koncentreret smør i en ovn ved 40-50 °C, indtil smørret er fuldstændig smeltet. Prøven blandes ved forsigtig omdrejning eller omrøring. For voldsom bevægelse med dannelse af luftbobler skal undgås. Der afvejes med en nøjagtighed på 1 mg ca. 4g (»SM« g) koncentreret smør i en 100 ml målekolbe. 5.1.3. Fløde Prøven opvarmes i vandbad eller i inkubator ved en temperatur på 35-40 °C. Fedtstoffet fordeles ensartet ved forsigtig omdrejning og om nødvendigt ved omrøring. Prøven afkøles hurtigt til 20 ± 2 °C. Prøven skal fremtræde ensartet, ellers gentages proceduren. Der afvejes med en nøjagtighed på 1 mg ca. 10g (»SM« g) fløde i en 100 ml målekolbe. 5.2. Fremstilling af prøveopløsning Der tilsættes ca. 75 ml ekstraktionsopløsning (4.4) til analyseprøven (5.1.1, 5.1.2 eller 5.1.3), og der omrøres eller omrystes kraftigt i ca. 15 min. og fyldes op med ekstraktionsopløsning (4.4). Ca. 10 ml af dette ekstrakt overføres til et reagensglas med prop. Glasset stilles i fryseren (3.1) i ca. 30 min. Det afkølede ekstrakt centrifugeres i 5 minutter ved ca. 2 000 omdrejninger pr. minut, og der dekanteres straks. Den dekanterede opløsning henstår, til den har nået stuetemperatur. Der afpipetteres 5 ml heraf i en 100 ml målekolbe, og der fyldes op med vand. En delprøve heraf filtreres på membranfilter (3.3) ved anvendelse af en injektionssprøjte (3.2). Filtratet er klart til HPLC-analyse. 5.3. Kalibrering Der afpipetteres 5 ml vanillinstandardopløsning (4.5.2) i en 100 ml målekolbe. Der tilsættes 5 ml ekstraktionsopløsning (4.4) og fyldes op med vand til mærket. Denne opløsning indeholder 0,5 μg vanillin pr. ml. 5.4. Bestemmelse ved HPLC Kromatografisystemet stabiliseres i ca. 30 min. Standardopløsningen (5.3) indsprøjtes. Dette gentages, indtil forskellen i topareal eller tophøjde mellem to på hinanden følgende indsprøjtninger er mindre end 2 %. Under de beskrevne forhold har vanillin en retentionstid på ca. 9 min. Der foretages en dobbeltanalyse af standardopløsningen (5.3) med indsprøjtning af 20 μl. Der indsprøjtes 20 μl prøveopløsning (5.2). Arealet eller højden af den fremkomne vanillintop bestemmes. Efter 10 indsprøjtninger af prøveopløsninger (5.2) gentages dobbeltanalysen af standardopløsningen (5.3). 6. BEREGNING AF RESULTATER Det gennemsnitlige topareal (eller tophøjde) (»AC«) for de vanillintoppe, der er fremkommet ved de to dobbeltanalyser før og efter hver batch af prøveopløsninger (4 toparealer eller tophøjder), beregnes. Responsfaktoren (R) beregnes således: hvor CM er massen af vanillin i mg (4.5.1). Indholdet (i mg/kg) af vanillin (C) i analyseprøven beregnes ved følgende formel: hvor: AS = toparealet eller tophøjden af vanillintoppen fra analyseprøven SM = massen af analyseprøven i g (5.1.1, 5.1.2 eller 5.1.3). Bemærkning: Når fløden analyseres for vanillin, skal koncentrationen af røbestoffet udtrykkes som mg røbestof/kg mælkefedt. Dette gøres ved, at man multiplicerer C med 100/f, hvor f er flødens fedtindhold i procent (m/m). 20 = en faktor, hvor der tages hensyn til fortyndingerne af standard- og analyseprøven 0,96 = korrektionsfaktoren for fedtindholdet ved første fortynding af analyseprøven Bemærkning: I stedet for toparealer kan der benyttes tophøjder (se punkt 8.3). 7. METODENS NØJAGTIGHED 7.1. Repeterbarhed (r) Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages umiddelbart efter hinanden af den samme person med det samme udstyr, må ikke overstige 16 mg/kg. 7.2. Reproducerbarhed (R) Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages i forskellige laboratorier med forskelligt udstyr, må ikke overstige 27 mg/kg. 8. TOLERANCEGRÆNSER 8.1. Der skal tages tre prøver fra produktet med røbestof for at kontrollere homogeniteten. Røbestof fra vanille eller syntetisk vanillin 8.2.1. Iblandingen af 4-hydroxy-3-methoxybenzaldehyd er 250g pr. t koncentreret smør eller smør. For fløde med røbestof er iblandingen 250g pr. t mælkefedt. 8.2.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 220,8 mg/kg (95 % af den mindste iblanding) — 158,3 mg/kg (70 % af den mindste iblanding). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 220,8 mg/kg og 158,3 mg/kg. Røbestof kun fra vanilleplantens frugt eller komplette ekstrakter heraf 8.3.1. Iblandingen af 4-hydroxy-3-methoxybenzaldehyd er 100g pr. t koncentreret smør eller smør. For fløde med røbestof er iblandingen 100g pr. t mælkefedt. 8.3.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 78,3 mg/kg (95 % af den mindste iblanding) — 53,3 mg/kg (70 % af den mindste iblanding). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 78,3 mg/kg og 53,3 mg/kg. 9. BEMÆRKNINGER 9.1. Genfindingen af vanillin, der er tilsat i en mængde på 250 mg pr. kg smørolie, varierer fra 97,0 % til 103,8 %. I gennemsnit er der fundet 99,9 % med en standardafvigelse på 2,7 %. 9.2. Standardopløsningen indeholder 5 % ekstraktionsopløsning for at kompensere for topforbredning, som følge af at prøveopløsningerne indeholder 5 % ekstraktionsopløsning. Derved kan der ved den kvantitative bestemmelse benyttes tophøjder. 9.3. Analysen bygger på en lineær kalibreringskurve, der går gennem nulpunktet. 9.4. Med passende fortyndinger af standardopløsningen (4.5.2) bør lineariteten kontrolleres, første gang analysen udføres, og derefter regelmæssigt og efter udskiftninger eller reparationer på HPLC-udstyret. Vanillin kan nedbrydes til vanillinsyre, divanillin eller andre bestanddele som følge af naturligt forekommende enzymer i upasteuriseret fløde eller produkter heraf.

BILAG VII (Artikel 5) BESTEMMELSE AF ETHYLESTER AF β-APO-8'-CAROTENSYRE I KONCENTRERET SMØR OG SMØR VED SPEKTROMETRI 1. FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE Det er en metode til kvantitativ bestemmelse af ethylester af β-apo-8'-carotensyre (apocarotenester) i koncentreret smør og smør. Apocarotenester er summen af alle stoffer, der er til stede i et ekstrakt af prøver fremstillet på de i metoden beskrevne betingelser, og som absorberer lys ved 440 nm. 2. PRINCIP Smørfedt opløses i petroleumsether (light petroleum), og absorbansen måles ved 440 nm. Indholdet af apocarotenester bestemmes ved reference til en ekstern standard. 3. APPARATUR 3.1. Målepipetter på 0,25, 0,50, 0,75 og 1,0 ml 3.2. Spektrofotometer, der er egnet til brug ved 440 nm (og 447-449 nm), og som er udstyret med kuvetter med en lysvej på 1 cm 3.3. Målekolber, 20 ml og 100 ml 3.4. Analysevægt med en følsomhed på 0,1 mg, der kan veje med en nøjagtighed på 1 mg, og som kan aflæses med en nøjagtighed på 0,1 mg 3.5. Ovn, 45 °C ± 1 °C 3.6. Hurtigfiltrerende askefri filtre. 4. REAGENSER Alle reagenser skal være af anerkendt analysekvalitet. Opslæmning af apokarotenester (ca. 20 %) 4.1.1. Opslæmningens indhold bestemmes som følger: Opslæmningen opvarmes til mellem 45 °C og 50 °C og homogeniseres i den uåbnede originalbeholder. Ca. 400 mg afvejes nøjagtigt ned i en 100 ml målekolbe, opløses i 20 ml chloroform (4.4) og målekolben fyldes op til mærket med cyclohexan (4.5). 5 ml af denne opløsning fortyndes til 100 ml med cyclohexan (opløsning A). 5 ml af opløsning A fortyndes til 100 ml med cyclohexan. Absorbansen måles ved 447-449 nm (maksimum måles med cyclohexan som reference i kuvetter med 1 cm lysvej). Indhold af apocarotenester P (%) = (Abs max × 40 000) / (Msusp × 2 550) eller efter formlen: (Absmax / 2 550) × (100 / 5) × (100 / 5) × (100 / Msusp) Absmax = måleopløsningens absorbans ved maksimum Msusp = opslæmningens masse (g) 2 550 = referenceværdi Abs (1 %, 1 cm) P = opslæmningens renhed (indhold) (%) Bemærkning: En opslæmning af apocarotenester er følsom for luft, varme og lys. Den kan opbevares i ca. 12 måneder i uåbnet originalbeholder (forseglet under kvælstof) på et køligt sted. Efter åbning skal indholdet anvendes inden for kort tid. 4.1.2. Standardopløsning af apocarotenester, ca. 0,2 mg/ml 0,100 g ± 1 mg opslæmning af apocarotenester (4.1.1) afvejes (Wg), opløses i petroleumsether (4.2) og overføres kvantitativt til en 100 ml målekolbe, hvorefter der fyldes op til mærket med petroleumsether. Denne opløsning indeholder (W × P) / 10 mg/ml apocarotenester. Bemærkning: Opløsningen skal opbevares på et køligt sted i mørke. Ubrugt opløsning kasseres efter en måneds forløb. 4.2. Petroleumsether (kogepunktsinterval 40-60 °C) 4.3. Natriumsulfat, vandfrit, granuleret og forinden tørret ved 102 °C i to timer 4.4. Chloroform 4.5. Cyclohexan. 5. FREMGANGSMÅDE 5.1. Forberedelse af prøven 5.1.1. Koncentreret smør Prøven smeltes i ovn ved ca. 45 °C. 5.1.2. Smør Prøven smeltes i ovn ved ca. 45 °C. En repræsentativ portion filtreres gennem et filter, der indeholder ca. 10 g vandfrit natriumsulfat (4.3), afskærmet fra stærk naturlig eller kunstig belysning, bibeholdt ved en temperatur på 45 °C. En passende mængde smørfedt opsamles. 5.2. Bestemmelse Ca. 1 g koncentreret smør (eller ekstraheret smørfedt (5.1.2)) (M) afvejes med 1 mg nøjagtighed. Det overføres kvantitativt til en 20 ml målekolbe (V), der fyldes op til mærket med petroleumsether (4.2), og blandes grundigt. En delmængde overføres til en 1 cm kuvette, og absorbansen måles ved 440 nm med petroleumsether som reference. Koncentrationen af apocarotenester i opløsningen fås ud fra den fremkomne standardkurve (C μ/ml). 5.3. Kalibrering 0, 0,25, 0,5, 0,75 og 1,0 ml standardopløsning af apocarotenester (4.1.2) pipetteres i fem 100 ml målekolber. Der fyldes op til mærket med petroleumsether (4.2) og blandes. Opløsningernes koncentrationer går fra 0 til 2 μg/ml og angives nøjagtigt ved reference til koncentrationen af standardopløsningen (4.1.2) (W. × P) / 10 mg/ml. Absorbansen måles ved 440 nm med petroleumsether (4.2) som reference. Absorbanserne afbildes på y-aksen mod koncentrationen af apocarotenester ad x-aksen. Standardkurvens ligning beregnes. 6. BEREGNING AF RESULTATER 6.1. Indholdet af apocarotenester udtrykt i mg/kg produkt angives ved: koncentreret smør: (C × V)/M smør: 0,82 (C × V)M hvor: C = indhold af apocarotenester i μg/ml aflæst på kalibreringskurven (5.3) V = volumen (ml) af prøveopløsningen (5.2) M = massen (g) af analyseprøven (5.2) 0,82 = en korrektionsfaktor for smørfedtindholdet i smør. 7. METODENS NØJAGTIGHED 7.1. Repeterbarhed 7.1.1. Analyse af smør Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages umiddelbart efter hinanden af den samme person med det samme udstyr, må ikke overstige 1,4 mg/kg. 7.1.2. Analyse af koncentreret smør Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages umiddelbart efter hinanden af den samme person med det samme udstyr, må ikke overstige 1,6 mg/kg. 7.2. Reproducerbarhed 7.2.1. Analyse af smør Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages i forskellige laboratorier med forskelligt udstyr, må ikke overstige 4,7 mg/kg. 7.3. Analyse af koncentreret smør Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages i forskellige laboratorier med forskelligt udstyr, må ikke overstige 5,3 mg/kg. 7.4. Kilde for præcisionsdata Præcisionsdataene blev fastlagt på grundlag af et forsøg i 1995, der omfattede elleve laboratorier og tolv prøver af smør med røbestof (seks blinde dobbeltprøver) og tolv prøver af koncentreret smør med røbestof (seks blinde dobbeltprøver). 8. TOLERANCEGRÆNSER 8.1. Der udtages tre prøver af produktet med røbestof for at kontrollere, om produktet er tilsat røbestof på korrekt måde. 8.2. Smør 8.2.1. Under hensyntagen til baggrundsabsorbansen er iblandingen for smør 22 mg/kg. 8.2.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 17,7 mg/kg (95 % af den mindste iblanding) — 12,2 mg/kg (70 % af den mindste iblanding). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 17,7 mg/kg og 12,2 mg/kg. 8.3. Koncentreret smør 8.3.1. Under hensyntagen til baggrundsabsorbansen er iblandingen for koncentreret smør 24 mg/kg. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 19,2 mg/kg (95 % af den mindste iblanding) — 13,2 mg/kg (70 % af den mindste iblanding). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 19,2 mg/kg og 13,2 mg/kg.

BILAG VIII (Artikel 5) BESTEMMELSE AF SITOSTEROL OG STIGMASTEROL I KONCENTRERET SMØR OG SMØR VED GASKROMATOGRAFI I KAPILLARKOLONNE 1. FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE Metoden består i en procedure til kvantitativ bestemmelse af sitosterol og stigmasterol i koncentreret smør og smør. Ved sitosterol forstås summen af β-sitosterol og 22-dihydro-β-sitosterol, da de andre sitosteroler anses for at være uden større betydning. 2. PRINCIP Det koncentrerede smør og smørret forsæbes med kaliumhydroxid i en ethanolopløsning og uforsæbelige bestanddele ekstraheres med diethylether. Sterolerne omdannes til trimethylsilylethere og analyseres ved gaskromatografi i en kapillarkolonne med betulin som intern standard. 3. APPARATUR 3.1. En 150 ml kolbe til forsæbning med tilbagesvaler med glasslib 3.2. 500 ml skilletragte 3.3. 250 ml kolber 3.4. Trykudligningstragte, 250 ml eller tilsvarende, til opsamling af fordampet diethylether 3.5. Glaskolonne, 350 mm × 20 mm, med sintret glasskive 3.6. Vandbad eller varmekappe 3.7. Prøveglas, 2 ml Gaskromatograf (med splitningssystem), som egner sig til brug med kapillarkolonne, og som består af: 3.8.1. en termostatstyret kolonneovn, som kan opretholde den ønskede temperatur inden for ±1 °C 3.8.2. injektionsblok med temperaturindstilling 3.8.3. flammeioniseringsdetektor og konverter/forstærker 3.8.4. skriver med integrator, som kan anvendes sammen med konverteren/forstærkeren (3.8.3) 3.9. Kapillarkolonne i kvartsglas, coated med BP1 eller tilsvarende (eller anden kolonne med mindst tilsvarende resolution) i en ensartet lagtykkelse på 0,25 μm. Kolonnen skal kunne adskille trimethylsilylderivater af lanosterol og sitosterol. En BP1-kolonne på 12 m med 0,2 mm indre diameter er velegnet 3.10. Mikrosprøjte på 1 μl med hærdet nål til gaskromatografi. 4. REAGENSER Alle reagenser skal være af anerkendt analysekvalitet. Der anvendes destilleret vand eller vand af mindst tilsvarende renhed. 4.1. Ethanol, mindst 95 %. 4.2. Kaliumhydroxid, 60 %; 600 g kaliumhydroxid (minimum 85 %) opløses i vand og fortyndes til 1 liter med vand. Betulin, mindst 99 % renhed Betulinopløsninger i diethylether (4.4) 4.3.1.1. Betulinopløsningen til bestemmelse af sitosterol skal være af en koncentration på 1,0 mg/ml. 4.3.1.2. Betulinopløsningen til bestemmelse af stigmasterol skal være af en koncentration på 0,4 mg/ml. 4.4. Analytisk ren diethylether (fri for peroxider og rester) 4.5. Natriumsulfat, vandfrit, granuleret og forinden tørret ved 102 °C i to timer. 4.6. Silyleringsreagens, f.eks. TRI-SIL (kan fås fra Pierce Chemical Co., katalognummer 49001) eller tilsvarende (NB: TRI-SIL er brandfarligt og giftigt, ætsende og kan være kræftfremkaldende. Laboratoriepersonalet skal have kendskab til sikkerhedsbestemmelserne for TRI-SIL og handle derefter) 4.7. Lanosterol Sitosterol af en kendt renhedsgrad på ikke under 90 % (P) Bemærkning 1: Renhedsgraden af standardmaterialer, som anvendes til kalibrering, fastsættes efter standardiseringsmetoden. Det forudsættes, at samtlige steroler, som findes i prøven, kommer til udtryk på kromatogrammet, at toppenes samlede areal repræsenterer 100 % af sterolindholdet og at sterolerne fremkalder samme detektorrespons. Systemets linearitet skal kontrolleres for de aktuelle koncentrationsområder. 4.8.1. Sitosterolstandardopløsning: Der fremstilles en opløsning af sitosterol (4.8) i diethylether (4.4), der indeholder ca. 0,5 mg/ml, (med en nøjagtighed på 0,001 mg/ml) (W1) Stigmasterol af en kendt renhedsgrad på ikke under 90 % (P) 4.9.1. Stigmasterolstandardopløsning: Der fremstilles en opløsning af stigmasterol (4.9) i diethylether (4.4), der indeholder ca. 0,2 mg/ml, (med en nøjagtighed på 0,001 mg/ml (W1). 4.10. Blanding til kontrol af resolution. Der fremstilles en opløsning af 0,05 mg lanosterol (4,7) og 0,5 mg sitosterol (4.8) pr. ml diethylether (4.4). 5. METODE 5.1. Fremstilling af standardopløsninger til kromatografi Den interne standardopløsning (4.3.1) tilsættes til den pågældende sterolstandardopløsning samtidig med tilsætning til den forsæbede prøve (se 5.2.2). 5.1.1. Standardkromatografiopløsning for sitosterol: Der overføres 1 ml sitosterolstandardopløsning (4.8.1) til hvert af to prøveglas (3.7), og diethyletheren afdampes med kvælstof. Der tilsættes 1 ml intern standardopløsning (4.3.1.1), og diethyletheren afdampes med kvælstof. 5.1.2. Standardkromatografiopløsning for sitosterol: Der overføres 1 ml sitosterolstandardopløsning (4.9.1) til hvert af to prøveglas (3.7), og diethyletheren afdampes med kvælstof. Der tilsættes 1 ml intern standardopløsning (4.3.1.2), og diethyletheren afdampes med kvælstof. 5.2. Tilberedning af uforsæbelige bestanddele 5.2.1. Smørprøven smeltes ved opvarmning til højst 35 °C. Den blandes omhyggeligt ved omrøring. Der afvejes 1 g smør (W2) eller koncentreret smør (W2), med 1 mg nøjagtighed, i en 150 ml kolbe (3.1). Der tilsættes 50 ml ethanol (4.1) og 10 ml kaliumhydroxidopløsning (4.2). Tilbagesvaleren påsættes, og kolben opvarmes til ca. 75 °C i 30 minutter. Svaleren tages af, og kolben afkøles til rumtemperatur. 5.2.2. Der tilsættes 1,0 ml intern standardopløsning (4.3.1.1) til kolben, hvis indholdet af sitosterol skal bestemmes, eller 4.3.1.2, hvis indholdet af stigmasterol skal bestemmes. Opløsningen blandes omhyggeligt. Kolbens indhold overføres kvantitativt til en 500 ml skilletragt (3.2). Kolben skylles med 50 ml vand og dernæst med 250 ml diethylether (4.4). Skilletragten rystes kraftigt i to minutter, hvorefter man lader faserne adskilles. Det nedre vandige lag tappes af, og etherlaget vaskes ved at ryste kolben med fire hold vand a 100 ml. Bemærkning 2:: For at undgå emulsionsdannelse skal de første to skylninger med vand foretages forsigtigt (kolben vendes ti gange). Ved tredje skylning kan der rystes kraftigt i 30 sekunder. En eventuel emulsion kan brydes ved at tilsætte 5 til 10 ml ethanol. Hvis der tilsættes ethanol, skal der foretages yderligere to grundige skylninger med vand. 5.2.3. Det klare, sæbefrie etherlag ledes igennem en glaskolonne (3.5), som indeholder 30 g vandfri natriumsulfat (4,5). Etheren opsamles i en 250 ml kolbe (3.3). Der tilsættes en kogesten, og etheren afdampes til næsten tørhed i vandbad eller varmekappe, mens overskydende opløsningsmiddel omhyggeligt opsamles. Bemærkning 3: Hvis prøveekstrakter inddampes til fuldstændig tørhed ved for høj temperatur, kan der ske tab af sterol. 5.3. Fremstilling af trimethylsilylethere 5.3.1. Den resterende etheropløsning i kolben hældes i et 2 ml prøveglas (3.7) med 2 ml diethylether, og etheren afdampes med kvælstof. Kolben skylles med yderligere to hold diethylether a 2 ml, og indholdet hældes hver gang over i prøveglasset, og etheren afdampes med kvælstof hver gang. 5.3.2. Prøven silyleres ved tilsætning af 1 ml TRI-SIL (4.6). Prøveglasset lukkes og rystes kraftigt for at opløse prøven. Hvis prøven stadig ikke er fuldstændigt opløst, opvarmes den til 65-70 °C. Prøven henstår i mindst fem minutter, inden den indsprøjtes i gaskromatografen. Standardopløsningerne silyleres på samme måde som prøverne. Opløsningen til kontrol af resolution (4.10) silyleres på samme måde. Bemærkning 4: Silylering skal foretages i vandfrit miljø. Ved ufuldstændig silylering ses en top tæt ved betulintoppen. Ethanol kan give interferens ved silylering. Dette kan skyldes utilstrækkelig skylning ved ekstraktionen. Hvis dette problem forekommer, kan der foretages en femte skylning med kraftig rystning i 30 sekunder ved ekstraktionen. 5.4. Gaskromatografisk analyse 5.4.1. Valg af kromatografibetingelser Gaskromatografen indstilles som angivet i betjeningsvejledningen. De vejledende kromatografibetingelser er som følger: — kolonnetemperatur: 265 °C — injektorblokkens temperatur: 265 °C — detektorens temperatur: 300 °C — bæregassens gennemstrømningshastighed: 0,6 ml/min. — hydrogentryk: 84 kPa — lufttryk: 155 kPa — splitningssystemet indstilles til mellem 10:1 og 50:1 og optimeres i henhold til betjeningsvejledningen, hvorefter detektorresponsens linearitet kontrolleres inden for det aktuelle koncentrationsområde. Bemærkning 5: Det er særlig vigtigt, at injektionsblokkens belægning rengøres regelmæssigt. — indsprøjtet mængde: 1 μl trimethylsilyletheropløsning. Systemet skal være i ligevægt og basislinjen stabil, inden analysen påbegyndes. Disse betingelser kan fraviges, hvis særlige forhold ved kolonnen og gaskromatografen gør det nødvendigt for at opnå kromatogrammer, som opfylder følgende krav: — Sitosteroltoppen skal være tydeligt adskilt fra lanosteroltoppen. I figur 1 ses, hvordan et kromatogram af en silyleret blanding til kontrol af resolutionen (4.10) typisk skal se ud. — Den relative retentionstid for følgende steroler skal være ca.: — cholesterol: 1,0 — stigmasterol: 1,3 — sitosterol: 1,5 — betulin: 2,5 — Retentionstiden for betulin skal være ca. 24 minutter. 5.4.2. Analyseprocedure Der indsprøjtes 1 μl silyleret standardopløsning (stigmasterol eller sitosterol), og integratorens kalibreringsparametre indstilles. Herefter indsprøjtes yderligere 1 μl silyleret standardopløsning for at bestemme responsfaktorerne for betulin. Der indsprøjtes 1 μl silyleret prøveopløsning, og toppene aflæses. Hver kromatografisk serie skal begyndes med og efterfølges af indsprøjtning af standardopløsninger. Som hovedregel kan der indsprøjtes seks prøver i hver serie. Bemærkning 6: Integration af stigmasteroltoppen skal også omfatte en evt. hale som afgrænset af punkt 1, 2 og 3 i figur 2b. Integration af sitosteroltoppen skal også omfatte toppen for 22-dihydro-β-sitosterol (stigmastanol), som eluerer umiddelbart efter sitosterol (figur 3b), når den samlede mængde sitosterol bestemmes. 6. BEREGNING AF RESULTATER 6.1. Arealet af steroltoppe og betulintoppe i begge referencekromatogrammer omkring en serie bestemmes, og R1 beregnes således: R1 = (gennemsnitsarealet af steroltoppen i standardopløsningen)/(gennemsnitsarealet af betulintoppen i standardopløsningen) Arealet af steroltoppen (stigmasterol og sitosterol) og betulintoppen i prøven bestemmes, og R2 beregnes således: R2 = (arealet af steroltoppen i prøven)/(arealet af betulintoppen i prøven) W1 = sterolindhold (i mg) i 1 ml standardopløsning (4.8.1 eller 4.9.1) W2 = prøvens vægt i g (5.2.1) P = renhedsgrad af sterolstandarden (4.8 eller 4.9) Sterolindhold i prøven (mg/kg) = ((R 2) / (R 1)) × ((W 1) / (W 2)) × P × 10 7. METODENS PRÆCISION 7.1. Smør 7.1.1. Repeterbarhed 7.1.1.1. Stigmasterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages umiddelbart efter hinanden af den samme person med det samme udstyr, må ikke overstige 19,3 mg/kg. 7.1.1.2. Sitosterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages umiddelbart efter hinanden af den samme person med det samme udstyr, må ikke overstige 23,0 mg/kg. 7.1.2. Reproducerbarhed 7.1.2.1. Stigmasterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages i forskellige laboratorier med forskelligt udstyr, må ikke overstige 31,9 mg/kg. 7.1.2.2. Sitosterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages i forskellige laboratorier med forskelligt udstyr, må ikke være større end 8,7 % af gennemsnittet af resultaterne. 7.1.3. Kilde for præcisionsdata Præcisionsdataene er fastlagt på grundlag af et eksperiment, som i 1992 blev foretaget med otte laboratorier og seks prøver (blindbestemmelse med tre dobbeltprøver) for stigmasterol samt seks prøver (blindbestemmelse med tre dobbeltprøver) for sitosterol. 7.2. Koncentreret smør 7.2.1. Repeterbarhed 7.2.1.1. Stigmasterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages umiddelbart efter hinanden af den samme person med det samme udstyr, må ikke overstige 10,2 mg/kg. 7.2.1.2. Sitosterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages umiddelbart efter hinanden af den samme person med det samme udstyr, må ikke være større end 3,6 % af gennemsnittet af resultaterne. 7.2.2. Reproducerbarhed 7.2.2.1. Stigmasterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages i forskellige laboratorier med forskelligt udstyr, må ikke overstige 25,3 mg/kg. 7.2.2.2. Sitosterol Forskellen mellem resultaterne af to bestemmelser af det samme prøvemateriale, der foretages i forskellige laboratorier med forskelligt udstyr, må ikke være større end 8,9 % af gennemsnittet af resultaterne. 7.2.3. Kilde for præcisionsdata Præcisionsdataene er fastlagt på grundlag af et eksperiment, som i 1991 blev foretaget med ni laboratorier og seks prøver (blindbestemmelse med tre dobbeltprøver) for stigmasterol samt seks prøver (blindbestemmelse med tre dobbeltprøver) for sitosterol. 8. TOLERANCEGRÆNSER 8.1. Der udtages tre prøver af produktet med røbestof for at kontrollere, om produktet er tilsat røbestof på korrekt måde. 8.2. Smør 8.2.1. Stigmasterol 8.2.1.1. Der iblandes 150 g mindst 95 % ren stigmasterol pr. t smør, dvs. 142,5 mg/kg, eller 170 g mindst 85 % ren stigmasterol pr. t smør, dvs. 144,5 mg/kg. 8.2.1.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 115,8 mg/kg (95 % af den mindste iblanding for 95 % ren stigmasterol) — 117,7 mg/kg (95 % af den mindste iblanding for 85 % ren stigmasterol) — 80,1 mg/kg (70 % af den mindste iblanding for 95 % ren stigmasterol) — 81,5 mg/kg (70 % af den mindste iblanding for 85 % ren stigmasterol). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 115,8 mg/kg og 80,1 mg/kg eller mellem 117,7 mg/kg og 81,5 mg/kg. 8.2.2. Sitosterol 8.2.2.1. Der iblandes 600 g mindst 90 % ren sitosterol pr. t smør, dvs. 540 mg/kg. 8.2.2.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 482,6 mg/kg (95 % af den mindste iblanding for 90 % ren sitosterol) — 347,6 mg/kg (70 % af den mindste iblanding for 90 % ren sitosterol). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 482,6 mg/kg og 347,6 mg/kg. 8.3. Koncentreret smør 8.3.1. Stigmasterol 8.3.1.1. Der iblandes 150 g mindst 95 % ren stigmasterol pr. t koncentreret smør, dvs. 142,5 mg/kg eller 170 g mindst 85 % ren stigmasterol pr. t koncentreret smør, dvs. 144,5 mg/kg. 8.3.1.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 118,5 mg/kg (95 % af den mindste iblanding for 95 % ren stigmasterol) — 120,4 mg/kg (95 % af den mindste iblanding for 85 % ren stigmasterol) — 82,9 mg/kg (70 % af den mindste iblanding for 95 % ren stigmasterol) — 84,3 mg/kg (70 % af den mindste iblanding for 85 % ren stigmasterol). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 118,5 mg/kg og 82,9 mg/kg eller mellem 120,4 mg/kg og 84,3 mg/kg. 8.3.2. Sitosterol 8.3.2.1. Der iblandes 600 g mindst 90 % ren sitosterol pr. t koncentreret smør, dvs. 540 mg/kg. 8.3.2.2. Resultaterne af analysen af de tre prøver af produktet anvendes til at kontrollere mængden og homogeniteten af det iblandede røbestof, og det laveste af disse resultater sammenholdes med følgende grænseværdier: — 480,9 mg/kg (95 % af den mindste iblanding for 90 % ren sitosterol) — 345,9 mg/kg (70 % af den mindste iblanding for 90 % ren sitosterol). Koncentrationen af røbestoffet i den prøve, der giver det laveste resultat, benyttes sammen med interpolering mellem 480,9 mg/kg og 345,9 mg/kg. Figur 1 Kromatogram af opløsning til kontrol af adskillelsesevne Det er bedst, hvis toppene er fuldstændig adskilt, dvs. At toppen for lanosterol går helt ned til basislinjen, før sitosteroltoppen begynder. En vis overlapning kan dog accepteres. Figur 2a Figur 2b Stigmasterolstandardopløsning Smørprøve denatureret med stigmasterol Bemœrk: Integration af stigmasteroltoppen skal også omfatte en eventuel hale som afgrænset af punkt 1, 2 og 3. Figur 3a Figur 3b β-sitosterolstandardopløsning Smørprøve denatureret med β-sitosterol Bemœrk: β-sitosterol indeholder ofte et fremmedstof (stigmastanol), som eluerer umiddelbart efter β-sitosterol. Det samlede indhold af β-sitosterol findes ved at lægge disse to toppes arealer sammen.

BILAG IX (Artikel 6) REFERENCEMETODE TIL PÅVISNING AF KOMÆLK OG KOMÆLKSKASEINAT I OST FREMSTILLET AF FÅRE-, GEDE- ELLER BØFFELMÆLK ELLER