*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 17. november 1981

om en procedure i henhold til artikel 15 i Raadets forordning nr. 17

(IV/30.211 - Comptoir commercial d'importation)

(Den franske tekst er den eneste autentiske)

(82/53/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962 (1), saerlig artikel 15, stk. 1, litra b),

under henvisning til Kommissionens skrivelse af 27. oktober 1978 til Comptoir commercial d'importation (»CCI«), hvori der anmodedes om oplysninger i medfoer af artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17,

under henvisning til CCI's svar af 17. november 1978,

under henvisning til Kommissionens beslutning af 8. maj 1981 om at indlede proceduren,

efter at have givet virksomheden lejlighed til at udtale sig i medfoer af artikel 19, stk. 1 i forordning nr. 17 og med Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF (2),

under henvisning til udtalelse af 18. september 1981 fra Det raadgivende Udvalg for Monopol- og Kartelspoergsmaal i medfoer af artikel 10 i forordning nr. 17, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER

A. VIRKSOMHEDEN

1. CCI er et selskab med hovedsaede i Paris og oprettet i henhold til fransk lovgivning, som beskaeftiger sig med import og videresalg af en lang raekke produkter. En lille del af CCI's handelsvirksomhed vedroerer elektromotorer til stoevsugere til brug i hjemmet og i industrien, som leveres af Matsushita Electric Trading Company Ltd (»Matsushita«), Japan.

2. Omhandlede motorer er beregnet til levering til fabrikanter af stoevsugere til brug i hjemmet og i industrien for at indbygges i disse produkter.

B. KLAGEN

Mellem januar og august 1978 blev det oplyst Kommissionen, at CCI naegtede at levere Matsushita-elektromotorer til fabrikanter i Det forenede Kongerige.

Navnlig modtog Kommissionen en kopi af en skrivelse fra CCI til en fabrikant i Det forenede Kongerige, dateret den 10. august 1978, hvori CCI oplyste, at virksomheden ikke kunne saelge motorer til kunder uden for Frankrig.

Kommissionens undersoegelser

a) Begaeringen om oplysninger

Den 27. oktober 1978 fremsatte Kommissionen over for CCI en begaering om oplysninger i henhold til artikel 11 i forordning nr. 17. Skrivelsen blev sendt anbefalet og indeholdt en advarsel om, hvilke sanktioner der kunne paalaegges, hvis der blev fremsat urigtige oplysninger.

Skrivelsens indhold er foelgende:

»Kommissionen har modtaget oplysninger, hvorefter handelsforbindelserne mellem Deres virksomhed og selskabet Matsushita-Tokyo skulle have foert til begraensninger i samhandelen mellem medlemsstaterne i EF. Visse af disse begraensninger kan vaere overtraedelser af konkurrencereglerne.

For at kunne undersoege situationen paa baggrund af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 skal jeg anmode om at faa fremsendt foelgende oplysninger:

1. Kopi af det eller de dokumenter, som fastlaegger arten af Deres forbindelser med Matsushita.

2. . . . (Omsaetning).

3. . . . (Matsushita-produkter).

Denne anmodning om oplysninger fremsendes med hjemmel i artikel 11 i Raadets forordning nr. 17/62. De anmodes om at fremsende de begaerede oplysninger senest 2 uger efter modtagelsen af naervaerende skrivelse«.

CCI svarede ved anbefalet skrivelse af 17. november 1978 Kommissionen som foelger:

»Vi anerkender modtagelsen af Deres begaering af 27. oktober.

1. Vi har ikke indgaaet nogen skriftlig aftale til regulering af vore forbindelser med selskabet Matsushita Electric Trading Co. - Tokyo (Japan), som er vor leverandoer, og som ligeledes leverer direkte til andre kunder. Alle de produkter, som vi faar opgivet prisen paa, og som leveres af vor leverandoer, tilbydes vore franske kunder og undertiden ogsaa udenlandske kunder uden nogen form for salgs- eller videresalgsrestriktioner.

For visse industrimotorer, som bestilles specielt af visse udenlandske kunder, faar vi ikke opgivet nogen pris, hvorfor vi ikke kan udbyde dem til salg.

I princippet er vor virksomhed begraenset til Frankrig, for vi har i udlandet ikke nogen filialer, herunder service- eller vedligeholdelsesafdelinger, som brugerne har behov for.

2. (Omsaetning).

3. (Masushita-produkter).

Kort sammenfattet kan vi bekraefte, at vi ikke paalaegger nogen salgs- eller videresalgsrestriktioner, uanset bestemmelseslandet - Frankrig eller udlandet - for alle de Matsushita-produkter (inklusive motorer, der udgoer 0,3 % af vor samlede omsaetning), hvorpaa vi faar opgivet priser, og hvoraf vi kan skaffe leverancer . . .«.

b) Kommissionens kontrolundersoegelse

Den 7. august 1979 blev der foretaget en kontrolundersoegelse i CCI's lokaler i medfoer af de befoejelser, Kommissionen har faaet i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 17. CCI var blevet underrettet om Kommissionens hensigt, og CCI's formand for bestyrelsen og administrerende direktoer var til stede.

Medens kontrolundersoegelsen stod paa, gav CCI Kommissionen kopier af en raekke dokumenter, herunder telexer og skrivelser, som vedroerte ovennaevnte klage.

Den 15. august 1979 foretog Kommissionen en lignende kontrolundersoegelse i den paagaeldende britiske fabrikants lokaler og kom i besiddelse af kopier af yderligere korrespondance vedroerende denne sag.

c) Kontrolundersoegelsens resultater

Foelgende omstaendigheder fremgaar af de dokumenter, som Kommissionen kom i besiddelse af i forbindelse med naevnte kontrolundersoegelser:

a) CCI er eneforhandler af Matsushita-stoevsugermotorer i Frankrig, hvilket bl.a. fremgaar af en telex, som Matsushita sendte til CCI den 5. december 1977:

»Selvfoelgelig naegtede vi at forpligte os over for (-). CCI er vores eneste forhandler af denne vare i Frankrig«.

b) I december 1977 klagede Matsushita-forhandleren i Det forenede Kongerige over, at en af CCI's franske kunder havde forsoegt at eksportere Matsushita-motorer fra Frankrig til Det forenede Kongerige.

Herefter underrettede Matsushita baade forhandleren og CCI om, at der ikke ville blive leveret motorer til CCI med henblik paa genudfoersel til Det forenede Kongerige. Et uddrag af en telex, som Matsushita sendte til CCI den 9. december 1977, lyder bl.a.

». . . undersoeg i det mindste, om (. . .) skal til at producere i Frankrig, ellers kan vi ikke levere«.

c) Den 26. juli 1978 henvendte direktoeren for en britisk fremstillingsvirksomhed sig til CCI for at bestille omkring 10 000 elektromotorer om aaret. Det forekommer imidlertid, at bestillingen skulle afgives sammen med en fransk kunde.

d) Den 26. juli 1978 sendte CCI bestillingen ved en telex til Matsushita og anmodede om at maatte levere en del af denne ordre til den franske kunde i Paris og den resterende del direkte til Det forenede Kongerige.

e) Den 27. juli 1978 sendte Matsushita et telex, hvori denne anmodning afvistes paa grund af Matsushitas forhold til sine britiske forhandlere.

f) Den 31. juli 1978 sendte CCI tre telexer, hvori virksomheden pressede Matsushita til at gaa med til at acceptere leverancer til Det forenede Kongerige.

g) Den 3. august 1978 skrev den britiske fabrikant til CCI for at faa bekraeftet priser og leveringsdatoer.

h) Den 10. august 1978 sendte Matsushita som var fuldt bekendt med det foranstaaende foelgende telex til CCI: »I betragtning af vore forbindelser med (den britiske kunde) kan vi ikke levere motorer til Dem . . . Hvis (den franske kunde) selv vil fremstille stoevsugere i Frankrig, er det muligt for os at levere. Hvis han ikke accepterer dette forslag, maa vi bede Dem om at holde Dem vaek fra ham . . .«.

i) Den 10. august 1978 skrev CCI foelgende til den britiske fabrikant:

»Efter at have haft et moede med vor hr. Versein, og efter senere at have forespurgt hos Matsushita, maa vi beklage at meddele, at vi ikke kan saelge motorer til Dem med henblik paa fabrikation i Det forenede Kongerige.

Vi maa kun saelge i Frankrig, og til den franske kunde kan vi saelge de motorer, som han oensker at montere, aendre eller samle osv. . . . i Frankrig«.

j) Den 21. august 1978 skrev den britiske fabrikant foelgende til CCI:

»Som svar paa Deres brev af 10. august , skal vi bemaerke, at vi har taget det til efterretning. Det undrer os, at De ikke kan saelge motorer til os i England, isaer da vi er i EF. Jeg ville ikke have troet, at der fra den franske regerings side skulle vaere restriktioner med hensyn til at saelge til os. De bedes oplyse os, om det er den franske regering eller Matsushita, der ikke tillader, at der saelges motorer til os«.

k) Den 6. september 1978 svarede CCI saaledes:

»Som svar paa Deres brev af 21. august maa vi desvaerre bekraefte, at vi ikke maa saelge Matsushita-motorer uden for Frankrig.

Denne restriktion skyldes, at vi er forhandlere af Matsushita-motorer i Frankrig, og at det ifoelge vor forhandlingsaftale med Matsushita ikke er tilladt at saelge i andre lande.

Som De ved, er vi ifoelge fransk lovgivning forpligtet til at saelge ethvert produkt, vi bringer paa markedet, til enhver betalingsdygtig fransk kunde. Men vi er ikke forpligtet til at saelge i udlandet, og det er ganske korrekt, at Matsushita i dette saerlige tilfaelde beskytter sin forhandler i Det forenede Kongerige«.

l) Den 8. november 1978 meddelte CCI Matsushita ved telex, at det kunne bekraeftes , at stoevsugere ville blive samlet i Frankrig. Telexet fortsatte:

»Maa jeg henlede Deres opmaerksomhed paa de strenge retsforskrifter vedroerende frie varebevaegelser i Faellesmarkedet. Har netop faaet en forespoergsel herom.

Sender kopi af brevveksling til hr. Niki. Boer vaere meget forsigtige«. Et brev fra CCI til Matsushita, som er dateret den 7. november 1978, indeholder foelgende:

»Vi sender Dem hermed:

a) kopi af skrivelse dateret den 27. oktober 1978, som er sendt til os af »Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber«, Bruxelles,

b) kopi af vort svar, som vi agter at sende inden den 18. november,

Med henvisning til Deres telexer, reference CIE-1 573 25. oktober 1978, og CIE-1474 af 10. august 1978, kan vi meddele, at vi afstod fra at saelge til den britiske fabrikant.

Vi formoder, at den britiske fabrikant har klaget«.

m) Den 8. november 1978 skrev formand for bestyrelsen og administrerende direktoer for CCI, Pierre Kahn, til hr. Gilles, Paris, som er teknisk direktoer for CCI og tydeligvis ansvarlig for salget af Matsushita-motorer, og som havde underskrevet de fleste af de til Matsushita adresserede telexer. Denne skrivelse loed bl.a. saaledes:

»Vedroerende brev fra Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber

Foelgende vedlaegges:

1. Brev fra EOEF af 27. oktober 1978.

2. Kopi af mit udkast til svar, som vil blive afsendt den 17. november 1978.

3. Kopi af min skrivelse af 7. november til hr. Niki.

Hvis jeg modtager en telex fra hr. Niki foer den 17. ds., vil jeg maaske aendre visse vendinger i mit brev. Men dette er affattet i forsigtige vendinger, og i betragtning af de breve, der er sendt til (den britiske fabrikant), kan jeg ikke goere andet end at sende lidt roegsloer op.

De kan medbringe en kopi af disse breve paa torsdag, saafremt De skulle moede hr. Niki eller en meget naer medarbejder.

n) Den 14. november 1978 sendte CCI et telex til Matsushita, hvori CCI beklagede sig over den forsinkede levering af de bestilte varer til den franske kunde. Det siges i telexet: »Foer vi afgav vor ordre, fik vi instrukser fra Dem om kun at indsende ordren, hvis det var med henblik paa produktion i Frankrig til det franske marked. Dette gjorde vi. Vi forstaa ikke, hvorfor De oensker at forsinke forsendelsen, da vi fulgte Deres instrukser noeje. I oevrigt har vi nu paany problemer med Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, fordi vi har fulgt Deres instrukser, samt leveringsproblemer fra Deres side af samme aarsag.«

CCI's svar paa meddelelsen af klagepunkterne

I sit svar paa meddelelsen af klagepunkterne og paa den efterfoelgende hoering haevdede CCI bl.a., at dets brev af 17. november 1978 ikke indeholdt urigtige oplysninger som svar paa Kommissionen begaering. Brevene til den britiske fabrikant af 10. august 1978 og 6. september 1978 var urigtige og ved en fejltagelse blevet skrevet af en tekniker, der fungerede som ferieafloeser og som ikke var bekendt med, hvordan sagen faktisk forholdt sig. Sagen var derfor en isoleret haendelse. CCI haevder, at begaeringen om oplysninger under alle omstaendigheder var uklar og upraecis og derfor ikke opfyldte de krav, der stilles i artikel 11 og 15 i forordning nr. 17.

Under hoeringen erklaerede Alain Kahn, CCI's direktoer, imidlertid, at den naevnte tekniker faktisk var Gilles Paris, den tekniske direktoer, som forestod markedsfoeringen af Matsushita-motorer.

Den 18. august, altsaa efter hoeringen, meddelte CCI ved brev Kommissionen, at Matsushita den 18. oktober 1979 havde erklaeret sig indforstaaet med, at CCI kunne levere til den britiske fabrikant. Den paagaeldende fabrikant har ogsaa underrettet Kommissionen om, at den har truffet foranstaltninger med henblik paa at sikre tilfredsstillende levering.

II

RETLIG VURDERING

I henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning paalaegge virksomheder boeder paa 100 til 5 000 regningsenheder, saafremt de forsaetligt eller uagtsomt giver en urigtig oplysning i et svar paa en begaering i henhold til artikel 11, stk. 3.

Kommissionen er i henhold til artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 17 bemyndiget til hos virksomheder at indhente de oplysninger, som er noedvendige for dens undersoegelser.

Med henblik herpaa sender Kommissionen foerst en skriftlig begaering om oplysninger til den paagaeldende virksomhed. Denne begaering skal ifoelge artikel 11, stk. 3, anfoere retsgrundlaget for og formaalet med begaeringen samt de i artikel 15, stk. 1, litra b), fastsatte sanktioner for afgivelse af urigtige oplysninger. Ifoelge artikel 11, stk. 5, skal Kommissionen fastsaette en frist for meddelelse af saadanne oplysninger.

Ved begaering efter artikel 15, stk. 1, litra b), skal saaledes forstaas hele den skrivelse, som skal anses som begaering om oplysninger som omhandlet i artikel 11, stk. 1, 3 og 5, og ikke kun spoergsmaalene om meddelelse af oplysninger. I denne forbindelse maa svaret paa en begaering om oplysninger vurderes i sin helhed og vurdering kan ikke begraenses til selve svarene paa de enkelte spoergsmaal i begaeringen.

Det foelger heraf, at et svar paa en begaering om oplysninger efter artikel 15, stk. 1, litra b), omfatter ikke blot selve svarene paa de af Kommissionen stillede spoergsmaal , men ogsaa de oplysninger, som raekker ud over sigtet med det enkelte spoergsmaal, samt oplysninger meddelt af virksomheden paa eget initiativ, og som ikke vedroerer noget specifikt spoergsmaal stillet af Kommissionen.

CCI er en virksomhed efter artikel 15 i forordning nr. 17. Kommissionen sendte en begaering om oplysninger til CCI den 27. oktober 1978 i medfoer af artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17, og CCI svarede herpaa den 17. november 1978.

I sin begaering om oplysninger meddelte Kommissionen indledningsvist CCI, at den var blevet underrettet om, at forretningsforbindelserne mellem CCI og Matsushita kunne foere til begraensninger af samhandelen mellem medlemsstater paa en maade, som kunne vaere i strid med

Kommissionen anmodede bl.a. om at faa en kopi af det eller de dokumenter, hvori forretningsforbindelserne mellem disse to virksomheder var fastlagt. Begaeringen angav desuden retsgrundlaget herfor samt sanktionerne for afgivelse af urigtige oplysninger.

I sit svar til Kommissionen udtalte CCI, at der ikke var nogen skriftlig aftale vedroerende forbindelserne med Matsushita, der blev ikke vedlagt noget dokument vedroerende virksomhedens forbindelse med Matsushita, og det blev tilfoejet, at forbindelsen med Matsushita ikke medfoerte nogen begraensning af salg eller videresalg af Matsushita-produkter til kunder i Frankrig eller i udlandet. Denne oplysning blev gentaget i slutningen af svaret. De dokumenter, Kommissionen efterfoelgende kom i besiddelse af ved de foretagne kontrolundersoegelser, isaer de telexer, der blev fundet i CCI's lokaler, viser imidlertid, at der er tale om en forretningsforbindelse, som i modstrid med CCI's svar til Kommissionen paa dennes begaering om oplysninger.

Udvekslingen af telexer mellem CCI og Matsushitas viser, at CCI vidste, at det forventedes af virksomheden, at den indhentede Matsushitas forhaandsgodkendelse, foer den foretog nogen leverancer, navnlig til Det forenede Kongerige, og at Matsushita ville naegte sin tilladelse hertil, da reeksport af Matsushita-produkter fra Frankrig til Det forenede Kongerige kunne skade Matsushita-forhandlerens interesser dér. Selv om der ikke var nogen skriftlig forhandleraftale, peger den omstaendighed, at CCI vidste, at virksomheden skulle soege Matsushitas tilladelse og rette sig efter Matsushitas instrukser i de forskellige telexer, i retning af, at der eksisterede en aftale som omhandlet i artikel 85, stk. 1.

Desuden henvises der udtrykkeligt til en aftale i CCI's skrivelse til den britiske fabrikant af 6. september 1978, og det var i henhold til den aftale ikke tilladt CCI at saelge i andre lande end Frankrig.

Desuden var de oplysninger, som CCI gav Kommissionen som svar paa begaeringen i medfoer af artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17, urigtige, idet Matsushita forboed CCI at levere til en kunde i en anden EF-medlemsstat, hvilket fremgaar af udvekslingen af telexer.

Kommissionen finder, at CCI forsaetligt har givet urigtige oplysninger. Det fremgaar af de faktiske omstaendigheder, at CCI var bekendt med faellesskabsrettens krav om frie varebevaegelser inden for faellesmarkedet og med sin pligt til at afgive rigtige oplysninger til Kommissionen. Det er ogsaa indlysende, at CCI var klar over den konkrete anledning til begaeringen om oplysninger. Det fremgaar klart af Kommissionens begaering om oplysninger, at den havde faaet oplysninger, som gav anledning til at formode, at CCI's forbindelse med Matsushita foerte til begraensninger i konkurrencen. Det var paa denne baggrund, at Kommissionen anmodede om oplysninger, dels for at finde ud af, hvori disse forbindelser bestod, dels hvorvidt der forelaa en overtraedelse.

Ovenikoebet valgte CCI sit svar til Kommissionen frivilligt at give generelle oplysninger om salg og videresalg af Matsushita produkter, oplysninger, der, selv om man som CCI holder sig til Kommissionens spoergsmaal, gik ud over sigtet med disse.

CCI gik med rette ud fra, at begaeringen om oplysninger blev fremsat som foelge af, at den britiske fabrikant havde klaget uformelt, men ikke desto mindre valgte virksomheden, efter at have raadfoert sig med Matsushita, med vilje at benaegte indholdet af klagen og, som det fremgaar af det interne memorandum fra hr. Kahn til hr. Paris af 8. november 1978, at vildlede Kommissionen ved hjaelp af en skrivelse affattet i bevidst sloerede vendinger.

Det er derfor klart, at CCI var fuldstaendig klar over formaalet med begraeringen, nemlig at faa fastslaaet, om der var en hindring for udfoersel til Det forenede Kongerige.

I modsaetning til CCI's anbringender i besvarelsen af meddelelsen om klagepunkter og under hoeringen finder Kommissionen det godtgjort, at der ikke er tale om et isoleret tilfaelde, der opstod som foelge af en underordnet ferieafloesers udvidenhed. Kendsgerningerne viser, at hr. Paris stod i konstant forbindelse med Matsushita gennem hele den relevante periode. Han var direkte involveret i gennemfoerelsen af sit selskabs marketingspolitik, hvilket kan ses af hr. Hahns notat til ham den 8. november 1978.

Kommissionen finder, at der foreligger en alvorlig overtraedelse fra CCI's side. Til trods for CCI's bestraebelser paa at overtale Matsushita til at gaa med til levering af varer til en britisk kunde og til trods for, at CCI senere fik Matsushitas tilladelse til at levere, var der tale om et bevidst forsoeg fra CCI's side paa at holde skjult for Kommissionen, at der forelaa en situation, der kunne udgoere en alvorlig overtraedelse, nemlig et forbud mod eksport. Saadan et forbud er en alvorlig konkurrencebegraensning, som er uforenelig med EOEF-traktatens fundamentale maal, hvilket CCI var klar over.

Boeden

Foelgelig finder Kommissionen, at det forhold, at CCI har afgivet unoejagtige oplysninger, boer sanktionneres ved den stoerste boede, som er fastsat i artikel 15 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Comptoir commercial d'importation afgav forsaetligt urigtige oplysninger i sit svar af 17. november 1978 paa en begaering af 27. oktober 1978 fra Kommissionen i medfoer af artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 17.

Artikel 2

I medfoer af artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 17 paalaegges Comptoir commercial d'importation en boede paa 5 000 (femtusinde), ECU, lig med 30 946,90 ffr. (tredivetusindnihundredeogseksogfyrre franske francs) 90/100). Dette beloeb indbetales paa Kommissionens konto nr. 5 770 0065 i Société Générale, Paris, senest tre maaneder fra meddelelsen af denne beslutning.

Artikel 3

Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes paa den i artikel 192 i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab foreskrevne maade.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Comptoir Commercial d'importation, rue Étienne Marcel 42, F-75081 Paris.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. november 1981.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

(2) EFT nr. 127 af 20. 8. 1963, s. 2268/63.