*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 12. september 1984

vedroerende den belgiske regerings forslag om en forlaengelse af stoetteordningen for tekstil- og beklaedningsindustrien

(Kun den franske og den nederlandske udgave er autentiske)

(84/564/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med naevnte artikel at have opfordret de beroerte parter til at fremsaette deres bemaerkninger, efter gennemgang af disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Ved skrivelse af 2. december 1983 meddelte den belgiske regering i overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 3, Kommissionen, at den havde til hensigt inden for en sektorstoetteordning at yde stoetten til tekstil- og beklaedningsindustrien i 1984.

Ved telexskrivelse af 22. december 1983 anmodede Kommissionen de belgiske myndigheder om yderligere oplysninger, navnlig om det samlede stoettebeloeb og betingelserne for ydelse af stoette. Disse oplysninger blev fremsendt ved skrivelse af 28. december 1983.

I henhold til den foreslaaede stoetteordning, hvis formaal er at erstatte og udvide stoetteordningerne fra 1982 og 1983, kan der til de investeringer i udvidelse, modernisering og omlaegning af produktionsanlaeg, der gennemfoeres af virksomheder i tekstil- og beklaedningsindustrien, ydes subsidier i form af enten et rentetilskud paa indtil 7 % i i alt fem aar til 75 % af de samlede laan til investering, optaget paa markedsbetingelser, eller et kontant tilskud svarende til dette rentetilskud, dersom investeringerne gennemfoeres ved selvfinansiering. Der er afsat i alt 1,3 mia bfr. til denne stoetteordning.

Paa grundlag af en foerste undersoegelse fandt Kommissionen, at det med den stoette, Belgien havde ydet i de foregaaende to aar stort set allerede var lykkedes at gennemfoere den strukturomlaegning i industrien, som den belgiske regering anfoerte som begrundelse for den paataenkte stoette. Det var ligeledes Kommissionens opfattelse, at den oekonomiske udvikling i denne industri - der i sammenligning med tendenserne i de oevrige EF-lande tegnede yderst gunstigt - havde foert til en situation, hvor en forlaengelse af de hidtil gaeldende stoetteordninger med et tredje aar ikke ville fremme en udvikling, der er i Faellesskabets interesse.

Kommissionen var desuden af den opfattelse, at det af den belgiske regering anmeldte stoetteprogram ikke opfyldte visse af de betingelser og kriterier, der er fastsat for stoette til tekstil- og beklaedningsindustrien.

Kommissionen fandt derfor, at det anmeldte program ville kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater, og at det dermed var uforeneligt med faellesmarkedet, navnlig paa et tidspunkt, hvor tekstil- og beklaedningsindustrien i de fleste medlemsstater befinder sig i en yderst vanskelig situation. Kommissionen indledte som foelge heraf den i traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit , fastsatte procedure og opfordrede ved skrivelse af 13. februar 1984 den belgiske regering til at fremsaette sine bemaerkninger.

II

Da den belgiske regering ved skrivelse af 2. marts 1984 fremsendte sine bemaerkninger i forbindelse med proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, aendrede den samtidig sit oprindelige forslag og anmodede om godkendelse til i uaendret form at forlaenge stoetteordningen fra 1983 til fordel for tekstil- og beklaedningsindustrien, hvortil der i alt var afsat 1,0 mia bfr.

Den belgiske regering fremsatte imidlertid ingen bemaerkninger til stoersteparten af de indvendinger, Kommissionen havde rejst, og dens svar indeholdt navnlig ikke den oekonomiske begrundelse for den foreslaaede forlaengelse, som Kommissionen havde anmodet om i lyset af den seneste tids positive udvikling i den paagaeldende industri.

Ved skrivelse af 12. juli 1984 supplerede den belgiske regering sine tidligere fremsatte bemaerkninger, idet den anmodede om godkendelse til at afsaette i alt 1,8 mia bfr. til stoetteordningen.

De bemaerkninger, fire andre medlemsstater og tre brancheorganisationer fremsatte over for Kommissionen under proceduren i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, bestyrkede Kommissionen i dens synspunkt, idet de gav udtrykt for vaesentlig bekymring med hensyn til de foreslaaede stoetteforanstaltninger. De understregede, at stoetteordningen ville kunne fordreje konkurrencen i EF ved at give stoettemodtagerne urimelige konkurrencefordele over for tekstil- og beklaedningsvirksomheder i EF. De fremhaevede desuden den positive udvikling, der i de seneste aar var sket i den belgiske tekstil- og beklaedningsindustri, og som efter deres opfattelse gjorde det urimeligt at yde yderligere stoette.

III

Inden for tekstil- og beklaedningsindustrien, som i de fleste medlemsstater befinder sig i store vanskeligheder, som er praeget af en haard konkurrence, og hvor der foregaar en omfattende samhandel mellem medlemsstaterne, vil det af den belgiske regering foreslaaede stoetteprogram kunne paavirke samhandelen og fordreje eller true med at fordreje konkurrencen mellem medlemsstaterne ved at begunstige den belgiske tekstil- og beklaedningsindustri i den i traktatens artikel 92, stk. 1, omhandlede betydning.

I henhold til traktatens artikel 92, stk. 1, er de stoetteforanstaltninger, som modsvarer de deri fastsatte kriterier, principielt uforenelige med faellesmarkedet. I de i traktatens artikel 92, stk. 3, fastsatte undtagelser fra samme bestemmelse opstilles de maal, der skal forfoelges i Faellesskabets interesse og ikke blot i stoettemodtagerens interesse. Disse undtagelser skal fortolkes snaevert i forbindelse med undersoegelsen af regionale eller sektorbestemte stoetteprogrammer og i forbindelse med enkelttilfaelde af anvendelse af generelle stoetteordninger. Navnlig kan der kun indroemmes undtagelse, naar Kommissionen kan fastslaa, at den potentielle modtager ikke uden en saadan stoette ville blive foranlediget af markedsforholdene til at traeffe dispositioner, der kan bidrage til virkeliggoerelsen af et af de i undtagelserne omhandlede maal.

Indroemmes naevnte undtagelser for stoette, uden at der foreligger en saadan modydelse, er det ensbetydende med at give samtykke til paavirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne og til fordrejning af konkurrencen, uden at det er begrundet i hensynet til Faellesskabets interesser, og det vil samtidig vaere en indroemmelse af uberettigede fordele til visse medlemsstater.

Naar Kommissionen paa grundlag af ovennaevnte principper undersoeger de enkelte stoetteforanstaltninger, skal den sikre sig, at den stoettemodtagende virksomhed praesterer en modydelse, der goer stoetten berettiget, saaledes at forestaa, at stoetten er noedvendig for at fremme virkeliggoerelsen af et af de i traktatens artikel 92, stk. 3, omhandlede maal. Kan dette ikke paavises, og ville investeringen under alle omstaendigheder vaere blevet foretaget, er det klart, at stoetten ikke bidrager til virkeliggoerelsen af de i undtagelserne omhandlede maal, men tjener til at forbedre den paagaeldende virksomheds finansielle situation.

I det foreliggende tilfaelde kan det ikke paavises, at der foreligger en saadan modydelse fra den stoettemodtagende virksomheds side.

Den belgiske regering har ikke kunnet bevise, og Kommissionen har ikke kunnet fastslaa, at den paagaeldende stoette opfylder betingelserne for, at der kan indroemmes en undtagelse i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3.

For saa vidt angaar undtagelsesbestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), vedroerende stoette til fremme af udviklingen i visse regioner, kan det konstateres, at levestandarden i Belgien ikke er unormalt lav, og at der ikke er alvorlig underbeskaeftigelse som omhandlet i litra a); den paagaeldende stoetteordning, som omfatter samtlige virksomheder i en given branche uden hensyn til deres beliggenhed, tager sigte paa udviklingen af regioner i den i litra c) omhandlede betydning. Hvad angaar de undtagelsesbestemmelser, der er indeholdt i traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), er det klart, at den paagaeldende stoetteordning ikke har til formaal at fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelleseuropaeisk interesse eller afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den belgiske oekonomi. Den belgiske oekonomi er ganske vist praeget af sociale og oekonomiske vanskeligheder, men Belgien er ikke det EF-land, der har de stoerste problemer. Netop i en saadan situation er der fare for eskalering af statsstoette, og enhver statsstoette vil meget vel kunne taenkes at paavirke samhandelen mellem medlemsstater.

Hvad angaar undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c) , hvor der er tale om »stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene«, har en undersoegelse af virkningerne af de to foregaaende stoetteordninger fra 1982 og 1983 vist, at begge ordninger har foert til saerdeles gode resultater, idet den seneste udvikling og den nuvaerende situation i den belgiske tekstil- og beklaedningsindustri, navnlig set i forhold til industrien i de oevrige EF-lande, er usaedvanlig gunstig og lovende. Den belgiske tekstil- og beklaedningsindustris produktion er steget, medens den nedgang, der i de seneste par aar er konstateret i de oevrige medlemsstater, er fortsat. Andre oekonomiske indikatorer, saasom kapacitetsudnyttelsesgraden, ordrebeholdningerne, omsaetningen, eksporten og navnlig investeringerne understreger, at den belgiske tekstil- og beklaedningsindustri befinder sig i en gunstig oekonomisk situation. Samtidig er de langvarige, negative beskaeftigelsestendenser bragt ophoer, og de har endog til dels vendt sig; hertil kommer, at Belgiens andel af EF's samlede produktion er steget.

Det maa derfor fastslaas, at den tilsigtede strukturomlaegning af den belgiske tekstil- og beklaedningsindustri stort set er naaet med den stoette, der hidtil er ydet, og at denne stoette tilsyneladende har givet industrien den konkurrenceevne, der er noedvendig for, at den kan arbejde rentabelt og klare sig i konkurrencen paa det internationale tekstil- og beklaedningsmarked.

Under disse omstaendigheder ville yderligere stoette til den belgiske tekstil- og beklaedningsindustri kun vaere af rent national interesse for Belgien og ikke fremme en udvikling, der er i hele Faellesskabets interesse.

Den foreslaaede stoetteordning ville desuden gennem en kunstig reduktion af de investeringsudgifter, virksomhederne i denne sektor maa afholde, svaekke andre EF-producenters konkurrenceevne og den vil saaledes fordreje konkurrencen og trykke priserne, hvilke vil skade og maaske eliminere de producenter paa markedet, som hidtil har overlevet i kraft af de strukturomlaegninger og den forbedring af produktiviteten og produktkvaliteten, de har gennemfoert ved egen hjaelp. Det maa desuden bemaerkes, at den belgiske tekstil- og beklaedningsindustris produktion, som stoetten skulle gaa til, hovedsagelig eksporteres til andre medlemsstater, og at efterspoergslen for oejeblikket i bedste fald er stagnerende, hvilket indebaerer, at det er meget usandsynligt, at handelsmoenstreret ikke ville blive paavirket af denne stoette.

I betragtning, af, at den foreslaaede stoette ikke kan begrundes med hensynet til Faellesskabets interesser og at den skulle ydes til en industri, inden for hvilken der er haard konkurrence i EF, vil den kunne paavirke samhandelen i et omfang, der er i strid med den faelles interesse. Stoetten opfylder derfor ikke de betingelser, der er fastsat for at bringe en af undtagelserne i traktatens artikel 92, stk. 3, i anvendelse -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Belgien skal undlade at gennemfoere det forslag, der ved skrivelse af 2. december 1983 blev anmeldt til Kommissionen og ved skrivelse af 2. marts og 12. juli 1984 aendret under proceduren i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, inden for en sektorstoetteordning at yde stoette til tekstil- og beklaedningsindustrien i 1984.

Artikel 2

Belgien underretter senest to maaneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, den har truffet for at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til kongeriget Belgien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. september 1984.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen