DA Den Europæiske Unions Tidende L 256/1

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 862/2010/EU

af 22. september 2010

om Unionens deltagelse i et fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen (BONUS), der iværksættes af flere medlemsstater

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 185 og artikel 188, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1982/2006/EF af 18. december 2006 om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (3) (»syvende rammeprogram«) indeholder bestemmelser om Fællesskabets deltagelse i forsknings- og udviklingsprogrammer, der iværksættes af flere medlemsstater, herunder deltagelse i de strukturer, der oprettes til gennemførelsen af disse programmer, jf. artikel 169 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (»EF-traktaten«).

(2) I Rådets beslutning 2006/971/EF af 19. december 2006 om særprogrammet »Samarbejde« til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-13) (4) opfordres til en tværtematisk tilgang til forskningsemner, der er relevante for et eller flere temaer i syvende rammeprogram, og i den sammenhæng identificeredes et initiativ i henhold til EF-traktatens artikel 169 på området for fælles forskning i Østersøen som et af de områder, der er egnet til Fællesskabets deltagelse i fælles gennemførte nationale forskningsprogrammer.

(3) Østersøens økosystem, der er et halvt indesluttet europæisk indhav, er et af verdens største brakvandsområder og er blevet påvirket massivt af mange naturlige og menneskeskabte faktorer, bl.a. forurening med dumpede kemiske våben, f.eks. kampgasser fra anden verdenskrig, og med tungmetalforbindelser, organiske stoffer, radioaktivt materiale og udslip af brændsels- og råolie. Landbrugets udvikling i Østersøens afvandingsområde har ligeledes forårsaget uforholdsmæssigt store tilførsler af gødningsstoffer og organisk materiale, der øger eutrofieringen, og indførelse af ikke-endemiske fremmede organismer i miljøet. Overudnyttelse af fiskebestande og klimaforandringer medvirker til tab af den oprindelige biodiversitet. Disse faktorer samt menneskenes fortsatte handlinger, herunder infrastrukturprojekter direkte på og i umiddelbar nærhed af kysten og i Østersøens afvandingsområde, samt turisme, der ikke er økologisk bæredygtig, fører til en ødelæggelse af det naturlige miljø. Alt dette begrænser i alvorlig grad Østersøens kapacitet til på et bæredygtigt niveau at tilvejebringe de varer og tjenesteydelser, som mennesker er direkte eller indirekte afhængige af til deres sociale, kulturelle og økonomiske gavn.

(4) Det Europæiske Råd understregede på topmødet den 14. december 2007 miljøets bekymrende tilstand i Østersøen, sådan som det blev beskrevet i meddelelsen af 10. juni 2009 fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om EU-strategien for Østersøområdet. Desuden opfordrede Rådet Kommissionen til at forelægge et forslag til et initiativ i henhold til EF-traktatens artikel 169 for Østersøområdet.

(5) Videnskaben bør bidrage til at tage sådanne udfordringer op og finde løsninger på de presserende miljøproblemer i Østersøen. Men den aktuelle situations alvor kræver en kvalitativ og kvantitativ optrapning af den igangværende forskning i Østersøregionen gennem udvikling og gennemførelse af en fuldt integreret tilgang, hvorved de relevante forskningsprogrammer i alle de omkringliggende stater kan strømlines og fokuseres med henblik på at løse de komplekse og akutte problemer på en koordineret, effektiv og virkningsfuld måde.

(6) I øjeblikket er koordineringen på EU-plan af en række forsknings- og udviklingsprogrammer eller aktiviteter, som iværksættes af medlemsstaterne enkeltvis på nationalt plan til støtte for forskning og udvikling i Østersøregionen, ikke tilstrækkelig til, at der kan opnås den kritiske masse, der er nødvendig på de strategiske forsknings- og udviklingsområder.

(7) Endvidere er de eksisterende sektorspecifikke forskningsstrukturer, som har udviklet sig gennem en lang historie af nationale politikker, dybt forankret i nationale forvaltningssystemer og hindrer udvikling og finansiering af den tværfaglige miljøforskning, der er nødvendig for at løse problemerne i Østersøen.

(8) Mens der er en lang tradition for forskningssamarbejde i Østersøregi med lande både inden for og uden for Østersøområdet, har samarbejdsindsatsen hidtil ikke fået tildelt de fornødne finansielle midler til at udnytte forskningspotentialet optimalt på grund af den ulige økonomiske og udviklingsmæssige situation i disse lande og de meget forskellige nationale forskningsagendaer, -temaer og -prioriteter.

(9) I sit arbejdsprogram for 2007-2008 af 11. juni 2007 for gennemførelsen af særprogrammet »Samarbejde« ydede Kommissionen finansiel støtte til BONUS ERA-NET og ERA-NET PLUS inden for forskning i Østersømiljøet for at styrke samarbejdet mellem de organer, der finansierer miljøforskning i Østersøregionen, og befordre overgangen til et fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen, som skal iværksættes på grundlag af EF-traktatens artikel 169.

(10) BONUS ERA-NET og ERA-NET PLUS har i det store og hele fungeret godt, og det er derfor vigtigt at sikre kontinuiteten i forskningsindsatsen med henblik på at tage de presserende miljømæssige udfordringer op.

(11) I overensstemmelse med tilgangen i syvende rammeprogram, og som det blev anerkendt i interessenthøringerne i forbindelse med BONUS ERA-NET, er der et behov for politikdrevne forskningsprogrammer i Østersøregionen.

(12) Danmark, Tyskland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland og Sverige (»deltagerlandene«) har aftalt i fællesskab at iværksætte det fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen BONUS (»BONUS«). BONUS tager sigte på at støtte videnskabelig udvikling og innovation ved at tilvejebringe de nødvendige retlige og organisatoriske rammer for tværnationalt samarbejde mellem Østersøstaterne om miljøforskning i Østersøregionen.

(13) Selv om BONUS primært er rettet mod miljøforskning, går programmet på tværs af en række tilknyttede EU-forskningsprogrammer vedrørende en vifte af menneskelige aktiviteter, der har en akkumuleret indvirkning på økosystemer, f.eks. fiskeri, akvakultur, landbrug, infrastruktur (herunder på energiområdet), transport, uddannelse og forskermobilitet samt samfundsøkonomiske emner. BONUS har betydelig relevans for en række EU-politikker og direktiver, herunder EU-strategien for Østersøområdet, den fælles fiskeripolitik, den fælles landbrugspolitik, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (6) samt Unionens internationale forpligtelser, såsom handlingsplanen for redningen af Østersøen (HELCOM Baltic Sea Action Plan). Som følge heraf vil mange andre områder af EU-politikken nyde godt af BONUS.

(14) For at øge virkningen af BONUS har deltagerlandene godkendt, at Unionen deltager i programmet.

(15) BONUS bør inkludere en strategisk fase fulgt af en gennemførelsesfase, så der bliver lejlighed til at foretage en bred interessenthøring om en strategidrevet forskningsagenda, der også kan imødekomme nye forskningsbehov. I den strategiske fase af BONUS bør flere sektororienterede finansieringsorganer søges inddraget for yderligere at styrke integrationen af den forskning, der imødekommer behov hos slutbrugere på tværs af sektorer, og sikre en effektiv anvendelse og udnyttelse af resultaterne til politiske og ressourceforvaltningsmæssige ordninger på tværs af en bred vifte af økonomiske sektorer.

(16) Ved slutningen af den strategiske fase bør Kommissionen kontrollere, at den strategiske forskningsagenda og platformene for høring af interessenter eksisterer, og at gennemførelsesmodaliteterne er fastlagt, således at BONUS kan gå ind i gennemførelsesfasen. Kommissionen kan i givet fald rette henstillinger om en forbedring af den strategiske forskningsagenda. Overgangen til gennemførelsesfasen bør ske smidigt og uden forsinkelser.

(17) Deltagerlandene har aftalt at bidrage med 50 mio. EUR til BONUS. Naturaliebidrag i form af adgang til og udnyttelse af infrastrukturer (»naturalieinfrastrukturbidrag«) bør tillades, forudsat at de ikke udgør en betydelig del af det samlede bidrag. De bør evalueres for deres værdi og nytte med hensyn til at gennemføre BONUS-projekter.

(18) Unionens deltagelse i BONUS bør ikke overstige 50 mio. EUR i hele programmets løbetid og inden for den grænse matche deltagerlandenes bidrag med det formål at øge deres interesse i at gennemføre BONUS i fællesskab. Størstedelen af Unionens finansielle bidrag bør tildeles i gennemførelsesfasen. Der bør defineres en beløbsgrænse for hver fase. Beløbsgrænsen for gennemførelsesfasen bør øges med et eventuelt beløb, der måtte være til overs efter gennemførelsen af den strategiske fase.

(19) Den fælles gennemførelse af BONUS kræver en særlig gennemførelsesstruktur som bestemt i beslutning 2006/971/EF. Deltagerlandene er blevet enige om en sådan særlig gennemførelsesstruktur og har oprettet Baltic Organisations Network for Funding Science (»BONUS-EØFG«) til at gennemføre BONUS. BONUS-EØFG bør være modtager af Unionens finansielle bidrag. Selv om deltagerlandene mindes om, at princippet om en fælles pulje er vigtigt, vil hvert enkelt deltagerland i overensstemmelse med de fælles finansieringsregler og -procedurer for BONUS beslutte, om det vil forvalte sit eget bidrag, eller om dets bidrag vil blive forvaltet af BONUS-EØFG. BONUS-EØFG bør også sikre, at gennemførelsen af BONUS overholder princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

(20) Unionens finansielle bidrag bør være betinget af, at deltagerlandenes kompetente nationale myndigheder indgår formelle forpligtelser og betaler deres finansielle bidrag.

(21) Betalingen af Unionens finansielle bidrag til den strategiske fase bør være betinget af, at der indgås en støtteaftale mellem Kommissionen på vegne af Unionen og BONUS-EØFG, som bør være omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1906/2006 af 18. december 2006 om regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i foranstaltninger under syvende rammeprogram og for formidling af forskningsresultater (2007-2013) (7) med det formål at lette og forenkle forvaltningen af bidraget.

(22) Betalingen af Unionens finansielle bidrag til gennemførelsesfasen bør være betinget af, at der indgås en gennemførelsesaftale mellem Kommissionen på vegne af Unionen og BONUS-EØFG, der indeholder detaljerede ordninger for udnyttelsen af Unionens finansielle bidrag. Denne del af Unionens finansielle bidrag bør forvaltes ved indirekte, centraliseret forvaltning i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), og artikel 56 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8) (»finansforordningen«) og artikel 35, artikel 38, stk. 2, og artikel 41 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (9).

(23) Eventuelle renter af bidrag indbetalt til BONUS-EØFG bør anses for at være dets indtægt og afsættes til gennemførelsen af BONUS.

(24) For at beskytte sine finansielle interesser bør Unionen have ret til at nedsætte, tilbageholde eller indstille sit finansielle bidrag i tilfælde af, at gennemførelsen af BONUS er utilstrækkelig, mangelfuld eller forsinket, eller deltagerlandene ikke yder bidrag eller bidrager mangelfuldt eller forsinket til finansieringen af BONUS, på de betingelser, der er fastlagt i de aftaler, som Unionen og BONUS-EØFG skal indgå.

(25) For at sikre en effektiv gennemførelse af BONUS i gennemførelsesfasen bør den finansielle støtte tildeles deltagerne i BONUS-projekter, der udvælges på centralt plan under BONUS-EØFG's ansvar og på grundlag af forslagsindkaldelser. Tildelingen og udbetalingen af en sådan finansiel støtte til deltagerne i BONUS bør ske på gennemsigtig og ubureaukratisk vis og efter fælles regler i overensstemmelse med syvende rammeprogram.

(26) Uanset at Det Fælles Forskningscenter er en afdeling under Kommissionen, råder dets institutter imidlertid over forskningskompetencer, der er relevante for BONUS, og som kunne bidrage til gennemførelsen af programmet. Det er derfor hensigtsmæssigt at definere Det Fælles Forskningscenters rolle med hensyn til støtteberettigelse.

(27) For at sikre ligebehandling bør evalueringen af forslagene følge de samme principper, som gælder forslag, der fremlægges under syvende rammeprogram. Derfor bør evalueringen af forslagene foregå centralt under BONUS-EØFG's ansvar ved uafhængige eksperter med et godt kendskab til lokale forhold på grundlag af gennemsigtige og fælles kriterier, og støtten bør tildeles i overensstemmelse med en centralt godkendt karakterliste. Karaktergivning og prioriteret rækkefølge bør godkendes af BONUS-EØFG, der nøje baserer sig på resultatet af den uafhængige evaluering, som bør være bindende.

(28) Enhver medlemsstat og ethvert land, der er associeret med syvende rammeprogram, er berettiget til at deltage i BONUS.

(29) I overensstemmelse med målsætningerne for syvende rammeprogram bør ethvert andet land også kunne deltage i BONUS, særlig de lande, der støder op til Østersøen eller indgår i dens afvandingsområde, hvis der er truffet bestemmelse om en sådan deltagelse i den relevante internationale aftale, og hvis både Kommissionen og de deltagende stater godkender dette. I overensstemmelse med syvende rammeprogram bør Unionen have ret til at godkende betingelserne for sin økonomiske støtte til BONUS, for så vidt angår andre landes deltagelse heri i overensstemmelse med reglerne og vilkårene i denne afgørelse.

(30) Der bør træffes passende foranstaltninger til forebyggelse af uregelmæssigheder og svig, og de nødvendige skridt bør tages for at kræve tabte, uberettiget udbetalte eller forkert anvendte midler tilbagebetalt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (10), (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (11) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (12).

(31) Forskningsaktiviteter, der gennemføres under BONUS, bør overholde etiske principper i overensstemmelse med de generelle principper i syvende rammeprogram samt følge principperne om integrering af kønsaspektet, ligestilling mellem kønnene og bæredygtig udvikling.

(32) På baggrund af en midtvejsevaluering, der foretages af Kommissionen bistået af uafhængige eksperter med et godt kendskab til lokale forhold, bør Kommissionen vurdere kvaliteten og effektiviteten af gennemførelsen af BONUS og fremskridtene med at opfylde de fastsatte mål og foretage en endelig evaluering.

(33) Deltagerne i BONUS bør orientere om og videreformidle deres resultater bredt, særlig til andre lignende regionale havforskningsprojekter, og gøre oplysningerne offentligt tilgængelige.

(34) Den vellykkede gennemførelse af de projekter, der allerede er iværksat under BONUS ERA-NET og BONUS ERA-NET PLUS, har afsløret, hvilken katastrofal tilstand Østersøen befinder sig i. Miljøets tilstand i Østersøområdet bør derfor fortsat være genstand for yderligere forskningsaktiviteter —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Unionens finansielle bidrag

1. Unionens finansielle bidrag til det fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen BONUS (»BONUS«), som iværksættes i fællesskab af Danmark, Tyskland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland og Sverige (»deltagerlandene«), ydes på de betingelser, der er fastlagt i denne afgørelse.

2. Unionen betaler et finansielt bidrag, der ikke overstiger 50 mio. EUR i hele BONUS-programmets løbetid i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1906/2006 for den strategiske fases vedkommende og i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), i finansforordningen for gennemførelsesfasens vedkommende. Inden for denne beløbsgrænse skal Unionens finansielle bidrag matche deltagerlandenes bidrag.

3. Unionens finansielle bidrag betales samlet over de budgetbevillinger, der er tildelt alle de relevante temaer i særprogrammet »Samarbejde«.

Artikel 2

Gennemførelse af BONUS

1. BONUS gennemføres af Baltic Organisations’ Network for Funding Science (»BONUS-EØFG«).

2. BONUS gennemføres i to faser, en strategisk fase fulgt af en gennemførelsesfase, i overensstemmelse med bilag I.

3. Den strategiske fase af BONUS varer i op til 18 måneder. Den udgør forberedelsesfasen til gennemførelsesfasen. I den strategiske fase udfører BONUS-EØFG følgende opgaver:

a) forbereder den strategiske forskningsagenda, der definerer den del, der vedrører det videnskabelige indhold af BONUS med fokus på forslagsindkaldelser, i overensstemmelse med målsætningerne for syvende rammeprogram

b) etablerer platforme for høring af interessenter med det formål at styrke og institutionalisere inddragelsen af interessenter fra alle relevante sektorer

c) forbereder og udarbejder gennemførelsesbestemmelser, herunder juridiske og finansielle regler og procedurer, bestemmelser om intellektuelle ejendomsrettigheder, der hidrører fra BONUS-aktiviteter, menneskelige ressourcer og kommunikationsaspekter.

4. Gennemførelsesfasen varer i en periode på mindst fem år. I gennemførelsesfasen offentliggøres forslagsindkaldelserne med henblik på finansiering af projekter, der retter sig mod målene for BONUS. Disse forslagsindkaldelser målrettes tværnationale projekter med mange partnere, idet der tilskyndes til en passende deltagelse af små og mellemstore virksomheder, og indbefatter forskning, teknologisk udvikling, undervisning og formidlingsaktiviteter. Projekterne skal udvælges på basis af principperne om ligebehandling, åbenhed, uafhængig evaluering og samfinansiering og om, at bidraget ikke må bruges til at opnå en fortjeneste, ikke må ydes med tilbagevirkende kraft og ikke kan kumuleres med andre EU-kilder. Tildelingen og udbetalingen af tilskud til deltagerne i BONUS sker efter de fælles bestemmelser i overensstemmelse med syvende rammeprogram.

Artikel 3

Betingelser for Unionens finansielle bidrag

1. Unionens finansielle bidrag til den strategiske fase må ikke overstige 1,25 mio. EUR og matcher inden for denne grænse deltagerlandenes bidrag. Unionens forpligtelse til at bidrage til den strategiske fase er betinget af en tilsvarende forpligtelse fra deltagerlandenes side.

2. Unionens finansielle bidrag til gennemførelsesfasen må ikke overstige 48,75 mio. EUR og matcher inden for denne grænse deltagerlandenes bidrag. Beløbsgrænsen kan øges med det beløb, der måtte være til overs efter den strategiske fases afslutning. I gennemførelsesfasen kan op til 25 % af bidragene fra deltagerlandene bestå i naturalieinfrastrukturbidrag.

3. Unionens finansielle bidrag til gennemførelsesfasen er betinget af:

a) at de deltagende stater udarbejder den strategiske forskningsagenda, skaber platformene for høring af interessenter og fastlægger gennemførelsesbestemmelser, jf. artikel 2, stk. 3, og at der sker fremskridt hen imod opfyldelsen af målsætninger og resultater som fastlagt i bilag I, afsnit 2. Kommissionen kan i givet fald rette henstillinger om en forbedring af den strategiske forskningsagenda

b) at BONUS-EØFG godtgør, at den har kapacitet til at gennemføre BONUS, herunder modtage, tildele og overvåge Unionens finansielle bidrag i henhold til indirekte, centraliseret forvaltning i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), og artikel 56 i finansforordningen og artikel 35, artikel 38, stk. 2, og artikel 41 i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig finansiel forvaltning

c) at der opretholdes og anvendes en egnet og effektiv styringsmodel for BONUS i overensstemmelse med bilag II

d) at BONUS-EØFG effektivt udfører aktiviteter, der vedrører gennemførelsesfasen i BONUS som fastlagt i bilag I, hvilket indebærer, at der offentliggøres forslagsindkaldelser med henblik på tildeling af støtte

e) at hvert deltagerland forpligter sig til at bidrage med sin andel af finansieringen af BONUS, og at de rent faktisk indbetaler deres bidrag, især midler til deltagere i BONUS-projekter, der udvælges efter forslagsindkaldelser

f) at EU's statsstøtteregler overholdes, og navnlig Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (13)

g) at der sikres en høj grad af videnskabelig ekspertise, iagttagelse af etiske principper i overensstemmelse med de generelle principper i syvende rammeprogram og overholdelse af principperne om integrering af kønsaspektet og ligestilling mellem kønnene samt princippet om bæredygtig udvikling.

Artikel 4

Det Fælles Forskningscenters deltagelse

1. Det Fælles Forskningscenter er berettiget til støtte fra BONUS på samme vilkår som deltagerlandenes støtteberettigede enheder.

2. Det Fælles Forskningscenters egne ressourcer, som ikke er dækket af finansiering fra BONUS, anses ikke for at være en del af Unionens finansielle bidrag efter artikel 1.

Artikel 5

Aftaler mellem Unionen og BONUS-EØFG

1. De nærmere bestemmelser om forvaltning af og kontrol med midler og beskyttelsen af Unionens finansielle interesser i den strategiske fase fastlægges i en støtteaftale, der indgås mellem Kommissionen på Unionens vegne og BONUS-EØFG i overensstemmelse med reglerne i denne afgørelse og i forordning (EF) nr. 1906/2006.

2. De nærmere bestemmelser om forvaltning af og kontrol med midler og beskyttelsen af Unionens finansielle interesser i gennemførelsesfasen fastlægges i en gennemførelsesaftale og i årlige finansieringsaftaler, der indgås mellem Kommissionen på Unionens vegne og BONUS-EØFG.

Gennemførelsesaftalen skal navnlig omfatte følgende:

a) en definition af de delegerede opgaver

b) bestemmelser om beskyttelse af EU-midler

c) betingelser for og nærmere bestemmelser om udførelse af opgaver, herunder finansieringsregler og øvre finansieringsgrænser for BONUS-projekterne, hensigtsmæssige bestemmelser om afgrænsning af ansvar og iværksættelse af kontrol

d) regler for rapportering til Kommissionen om, hvordan opgaverne udføres

e) kriterier for, hvornår opgaverne ikke længere udføres

f) nærmere bestemmelser om Kommissionens tilsyn

g) betingelserne for anvendelsen af separate bankkonti og anvendelsen af renteafkastet

h) bestemmelser, der sikrer, at EU-indsatsen er synlig i forhold til andre af BONUS-EØFG's aktiviteter

i) forpligtelse til at undlade enhver handling, der kan medføre en interessekonflikt efter artikel 52, stk. 2, i finansforordningen

j) bestemmelser om intellektuelle ejendomsrettigheder, der opstår som følge af gennemførelsen af BONUS som nævnt i artikel 2

k) de kriterier, der skal anvendes til midtvejsevalueringen og den endelige evaluering, herunder de i artikel 13 nævnte.

3. Kommissionen foretager en forudgående evaluering af BONUS-EØFG for at skaffe bevis for, at de procedurer og systemer, der nævnes i artikel 56 i finansforordningen, findes og fungerer efter hensigten.

Artikel 6

Renteafkast af bidrag

Renteafkastet af de finansielle bidrag til BONUS anses for at være indtægt for BONUS-EØFG og afsættes til BONUS.

Artikel 7

Nedsættelse, tilbageholdelse eller indstilling af Unionens finansielle bidrag

Hvis gennemførelsen af BONUS er utilstrækkelig, mangelfuld eller forsinket, har Unionen ret til at nedsætte, tilbageholde eller indstille sit finansielle bidrag alt efter, hvordan gennemførelsen af BONUS skrider frem.

Yder deltagerlandene ikke bidrag eller bidrager de mangelfuldt eller forsinket til finansieringen af BONUS, har Unionen ret til at nedsætte sit finansielle bidrag i forhold til størrelsen af offentlige bidrag, som deltagerlandene har ydet ifølge betingelserne i støtteaftalen, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1.

Artikel 8

Deltagerlandenes beskyttelse af Unionens finansielle interesser

Ved gennemførelsen af BONUS træffer deltagerlandene alle de lovgivningsmæssige, forskriftsmæssige, administrative og andre foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte Unionens finansielle interesser. Deltagerlandene træffer navnlig de nødvendige foranstaltninger til at sikre fuldstændig inddrivelse af alle Unionens fordringer i overensstemmelse med finansforordningen og forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002.

Artikel 9

Kontrol, der foretages af Kommissionen og Revisionsretten

Kommissionen og Revisionsretten for Den Europæiske Union har ret til at foretage enhver form for kontrol og inspektion, som er nødvendig for at sikre en forsvarlig forvaltning af Unionens midler og for at beskytte Unionens finansielle interesser mod svig og uregelmæssigheder. Med henblik herpå stiller deltagerlandene og BONUS-EØFG alle relevante dokumenter til rådighed for Kommissionen og Revisionsretten.

Artikel 10

Gensidig information

Kommissionen fremsender alle relevante oplysninger til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten. Via BONUS-EØFG opfordres deltagerlandene til at forelægge eventuelle yderligere oplysninger for Kommissionen, som Europa-Parlamentet, Rådet eller Revisionsretten har anmodet om vedrørende den finansielle forvaltning af BONUS-EØFG, og som er i overensstemmelse med de generelle rapporteringskrav i artikel 13.

Artikel 11

Deltagelse af andre medlemsstater og associerede lande

Enhver medlemsstat og ethvert land, der er associeret med syvende rammeprogram, kan deltage i BONUS i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 3, litra e) og f). Medlemsstater og associerede lande, der har tilsluttet sig BONUS, anses for deltagerlande i forbindelse med denne afgørelse.

Artikel 12

Deltagelse af andre lande

Deltagerlandene og Kommissionen kan godkende deltagelse af ethvert andet land med forbehold af kriterierne i artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 3, litra e) og f), og forudsat at denne deltagelse er omfattet af den relevante internationale aftale.

Deltagerlandene og Kommissionen definerer betingelserne for, hvornår juridiske enheder, der er etableret eller bosiddende i det pågældende land, er berettiget til BONUS-støtte.

Artikel 13

Årlig rapportering og evaluering

I sin årlige rapport om syvende rammeprogram, der forelægges Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til traktatens artikel 190 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, indarbejder Kommissionen en rapport om BONUS-aktiviteterne.

Kommissionen foretager en midtvejsevaluering af BONUS senest den 31. december 2014. Denne evaluering omfatter fremskridtene med at nå målene ifølge artikel 2 og bilag I samt BONUS-programmets anbefalinger af de bedst egnede metoder til yderligere styrkelse af integrationen og højnelsen af kvaliteten og effektiviteten af gennemførelsen, herunder videnskabelig, forvaltningsmæssig og finansiel integration, og det evalueres desuden, om deltagerlandenes bidragsniveau er passende set ud fra deres nationale forskersamfunds potentielle behov. Kommissionen forelægger konklusionerne på midtvejsevalueringen og sine bemærkninger hertil for Europa-Parlamentet og Rådet.

Ved afslutningen af Unionens deltagelse i BONUS, dog senest den 31. december 2017, foretager Kommissionen en endelig evaluering af BONUS. Kommissionen forelægger resultaterne af denne evaluering for Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 14

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 15

Adressater

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Strasbourg, den 22. september 2010. På Europa-Parlamentets vegne J. BUZEK Formand På Rådets vegne O. CHASTEL Formand

(1) Udtalelse af 29.4.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) Europa-Parlamentets holdning af 16.6.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 12.7.2010.

(3) EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1.

(4) EUT L 400 af 30.12.2006, s. 86.

(5) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

(6) EUT L 164 af 25.6.2008, s. 19.

(7) EUT L 391 af 30.12.2006, s. 1.

(8) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

(9) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1.

(10) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

(11) EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

(12) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(13) EUT C 323 af 30.12.2006, s. 1.

BILAG I MÅL FOR OG GENNEMFØRELSE AF BONUS 1. Mål For BONUS BONUS skal styrke Østersøregionens forskningskapacitet med henblik på at understøtte udviklingen og gennemførelsen af formålstjenlige love, regler, politikker og forvaltningsmetoder, at kunne reagere effektivt på de store miljømæssige og primære samfundsrelaterede udfordringer, som regionen står over for nu og i de kommende år, og at forbedre effektiviteten og resultaterne af Østersøregionens fragmenterede miljøforskningsprogrammer og forskningstilgang. Dette skal ske ved at integrere Østersøsystemforskningen i et multinationalt program, der skal være varigt, samarbejdsbaseret, tværfagligt, velintegreret og målrettet. BONUS skal også bidrage til etablering og strukturering af det europæiske forskningsrum i Østersøregionen. For at nå disse mål er det nødvendigt at forbedre effektiviteten og resultaterne af Østersøregionens fragmenterede miljøforskningsprogrammer ved at integrere forskningsaktiviteterne i er multinationalt program, der skal være varigt, samarbejdsbaseret, tværfagligt, velintegreret og målrettet, til støtte for regionens bæredygtige udvikling. Til det formål skal BONUS: a) udarbejde en politikdrevet strategisk forskningsagenda b) øge koordinering og integration af bæredygtige, grænseoverskridende og tværsektorielle offentlige forskningsprogrammer c) øge forskningskapaciteten i de baltiske EU-medlemsstater d) etablere egnede platforme for høring af interessenter, herunder repræsentation af alle relevante sektorer e) mobilisere ekstra finansielle ressourcer fra et udbygget samarbejde på tværs af sektorerne inden for forskning i Østersøsystemet f) fastlægge egnede gennemførelsesbestemmelser, der kan sikre en effektiv gennemførelse af BONUS gennem en fælles ledelses- og styringsstruktur, der har status af juridisk enhed g) iværksætte forslagsindkaldelser, der skal være tværtematiske, strategisk målrettede og omfatte flere partnere. 2. Strategisk Fase 2.1. Mål Den strategiske fase udgør forberedelsen af gennemførelsesfasen. Den omfatter strategisk udvikling af BONUS for at sikre, at der kan opnås en optimal integration af Østersøsystemforskningen. Inddragelsen af interessenter og brugergrupper skal i den strategiske fase søges udbygget for at sikre, at forskningen er relevant for politikfastlæggelsen og forvaltningen, at prioriteringen af forskningstemaer er drevet af politiske behov, og at forskerne og deres respektive forskningsinstitutioner samt de brede interessentsamfund søges inddraget fuldt ud. 2.2. Frembragte resultater BONUS-EØFG skal sende Kommissionen de frembragte resultater, der er beskrevet i nedenstående afsnit, senest 15 måneder efter indledningen af den strategiske fase. Kommissionen skal yde rådgivning og bistand efter anmodning fra BONUS-EØFG under udarbejdelsen af disse resultatforventninger. BONUS-EØFG skal rapportere om fremskridtene på anmodning fra Kommissionen. 2.2.1. Den strategiske forskningsagenda Den strategiske forskningsagenda skal udarbejdes og aftales i samråd med deltagerlandene, en bred vifte af interessenter og Kommissionen. Den skal danne grundlag for et politikdrevet program. Den skal udvide forskningens fokus til ud over det marine økosystem også at omfatte hele afvandingsområdet gennem en tilgang, der tager hensyn til de hovedproblemer, der påvirker økosystemernes kvalitet og produktivitet i Østersøregionen. Den skal indeholde en beskrivelse af udgangspunktet og den mest avancerede Østersøsystemforskning, tilvejebringe en klar strategisk vision og en køreplan for, hvordan de angivne mål nås, og foreslå vejledende, politikdrevne emner til indkaldelser, budgetter herfor, tidsplan for offentliggørelsen og projekternes forventede varighed. Herudover skal den omfatte foranstaltninger til at imødekomme nye forskningsbehov, fremme integrationen af forskningen i hele Østersøregionen og indeholde en fælles køreplan for fælles anvendelse og eventuel planlægning af fremtidige investeringer i regional infrastrukturkapacitet. 2.2.2. Platforme for høring af interessenter På grundlag af en omfattende analyse af relevante BONUS-interessenter på lokal, national, regional og europæisk plan skal der etableres platforme og mekanismer for høring af interessenter med sigte på at styrke og institutionalisere inddragelsen af interessenter fra alle relevante sektorer med det formål at identificere kritiske mangler, prioritere forskningstemaer og øge udnyttelsen af forskningsresultaterne. Dette indebærer deltagelse af forskere, bl.a. fra andre relevante naturvidenskaber uden for det marine område og fra sociale og økonomiske forskningsdiscipliner, for at sikre den fornødne tværfaglighed i udformningen af den strategiske forskningsagenda, dens strategiske vision og forskningsprioriteterne. Der skal nedsættes et forum for sektorforskning (et organ bestående af repræsentanter fra ministerier og andre aktører, der arbejder med Østersøsystemforskning og -forvaltning) som et permanent organ, der skal støtte BONUS og være ansvarligt for at drøfte planlægning, resultater og nye forskningsbehov set i et beslutningstagningsperspektiv. Forummet skal befordre og fremme integrationen af forskningen i hele Østersøregionen, herunder fælles brug og planlægning af infrastrukturkapacitet, hjælpe med at påpege forskningsbehov, fremme udnyttelsen af forskningsresultaterne og lette integrationen af forskningsfinansieringen. 2.2.3. Gennemførelsesbestemmelser Gennemførelsesbestemmelserne skal omfatte alle aspekter, der sikrer den vellykkede gennemførelse af den strategiske forskningsagenda. Hvor det er relevant, skal de følge reglerne for syvende rammeprogram. Der skal bl.a. findes bestemmelser om: a) at træffe de foranstaltninger (udkast til dokumenter, fastlæggelse af procedurer, ansættelse og uddannelse af personale), som finansforordningen kræver i henseende til indirekte, centraliseret forvaltning b) at indhente formelle tilsagn fra deltagerlandene om mindst 48,75 mio. EUR, hvoraf maksimalt 25 % må være naturalieinfrastrukturbidrag c) at tilvejebringe et realistisk og evidensbaseret skøn over værdien af deltagerlandenes naturalieinfrastrukturbidrag d) at udarbejde en udtømmende liste over al infrastruktur, herunder kontakter til ejerne, operatørerne eller andre ansvarlige myndigheder, og offentliggøre og ajourføre den, når det er nødvendigt e) at sikre, at der aftales og indføres fælles gennemførelsesbestemmelser om de støtteaftaler med BONUS-støttemodtagerne, der skal indgås centralt med BONUS-EØFG, herunder fælles og aftalte regler for deltagelse, model til støtteaftale, retningslinjer for ansøgere, deltagere og uafhængige evalueringseksperter, og bestemmelser om revision af støttemodtagere, herunder mulighed for, at Kommissionen og Revisionsretten foretager disse revisioner f) at udvikle en egnet forvaltningsstruktur til forvaltningen af BONUS i alle faser af projektets livscyklus g) at sikre, at der tilvejebringes tilstrækkelig finansiering til at styrke BONUS-EØFG med hensyn til menneskelige ressourcer og tværfaglig ekspertise, så den kan understøtte de strategiske aspekter og den effektive gennemførelse af BONUS h) at udvikle en finansieringsstruktur for finansieringen af BONUS-projekter i) at udforme en kommunikations- og formidlingsstrategi, som så vidt muligt sikrer, at resultaterne og dataene følger standarderne for EMODNET (European Marine Observation and Data Network). Med hensyn til naturalieinfrastrukturbidrag skal der udformes en specifik tilgang og udarbejdes regler i den strategiske fase, som deltagerlandene skal forpligte sig til at følge med hensyn til gratis at stille infrastruktur til rådighed for BONUS-støttemodtagerne (især forskningsskibe). Udgifter til brug af denne infrastruktur er ikke støtteberettigede projektomkostninger. I den henseende skal BONUS-EØFG indgå relevante aftaler med deltagerlandene eller infrastrukturejerne, som skal: a) definere metodologien for evaluering af naturalieinfrastrukturbidrag b) sikre, at BONUS-EØFG, Kommissionen og Revisionsretten kan revidere adgangen til og anvendelsen af infrastrukturen og de udgifter, der er forbundet hermed c) fastlægge, at de kontraherende parter årligt skal indberette omkostningerne ved at stille infrastruktur til rådighed for BONUS-støttemodtagerne. 2.2.4. EU-tilskud til den strategiske fase Støtteberettigede udgifter skal refunderes med op til 50 % og skal være de faktiske omkostninger, som BONUS-EØFG har haft og registreret i sine regnskaber, og som har været nødvendige for at nå målene i punkt 1. Udgifterne kan være støtteberettigede fra den 1. januar 2010 og skal defineres yderligere i støtteaftalen for den strategiske fase. 3. Gennemførelsesfase Forudsat at de i artikel 3, stk. 3, litra a), omhandlede betingelser er opfyldt, og den forudgående revision af BONUS-EØFG er positiv, skal Kommissionen og BONUS-EØFG indgå gennemførelsesaftalen. 3.1. Mål I løbet af gennemførelsesfasen skal der offentliggøres og gennemføres fælles forslagsindkaldelser med henblik på finansiering af strategisk målrettede BONUS-projekter, der retter sig mod målene for BONUS. Emnerne skal tages fra den strategiske forskningsagenda for BONUS, så vidt muligt overholde den fastlagte køreplan og dække forskning, teknologisk udvikling og uddannelses- og/eller formidlingsaktiviteter. 3.2. Gennemførelse af BONUS-projekter BONUS-projekterne skal gennemføres gennem tværnationale projekter med mange partnere og mindst tre uafhængige støtteberettigede juridiske enheder fra tre forskellige medlemsstater eller associerede lande, hvoraf mindst to skal være fra deltagerlandene. De juridiske enheder fra medlemsstaterne og de associerede lande kan modtage BONUS-finansiering. Ethvert konsortium, der indsender et forslag til et BONUS-projekt, kan inddrage deltagere fra et tredjeland, forudsat at konsortiet realistisk kan sikre, at det har de nødvendige ressourcer til at dække omkostningerne ved en sådan deltagelse fuldt ud. I hver forslagsindkaldelse skal de videnskabelige emner tydeligt angives. Disse emner skal identificeres af BONUS-EØFG i samråd med Kommissionen. Når emnerne identificeres, skal der tages hensyn til nye behov, resultater og udbytter af tidligere gennemførte projekter og af de brede interessenthøringer, der er fortaget i den strategiske fase og i hele BONUS' løbetid. BONUS-EØFG skal offentliggøre forslagsindkaldelserne så bredt som muligt ved hjælp af specifikke kommunikationsmidler, navnlig internetsider om syvende rammeprogram, og henvende sig til alle relevante interessenter ved brug af fagpresse og brochurer. Forslagsindkaldelserne skal være åbne i mindst tre måneder. Projektforslagene skal indsendes centralt til BONUS-EØFG af ansøgerne som svar på indkaldelserne og behandles i en evalueringsprocedure i ét trin. Projektforslagene skal evalueres og udvælges centralt på grundlag af en uafhængig gennemgang på baggrund af fastlagt støtteberettigelse og udvælgelses- og tildelingskriterier. De centrale evalueringskriterier er videnskabelig ekspertise, gennemførelsens kvalitet og den forventede virkning af projektet. De centrale evalueringskriterier skal fremgå af forslagsindkaldelserne. Der kan indføres yderligere kriterier, forudsat at de offentliggøres i forslagsindkaldelsen, er ikke-diskriminerende og ikke har forrang frem for de centrale evalueringskriterier. BONUS-EØFG skal sikre, at hvert indkommet forslag evalueres med bistand fra mindst tre uafhængige eksperter, som den selv udpeger, ud fra de kriterier, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1906/2006. Hvert projektforslag får en karakter. De uafhængige eksperter skal gennemgå projekterne i henhold til evalueringskriterierne og give dem karakterer på en skala fra 0 til 5 pr. kriterium efter reglerne for indsendelse af forslag og de tilhørende evaluerings-, udvælgelses- og tildelingsprocedurer i syvende rammeprogram. BONUS-EØFG skal udarbejde en finansieringsliste, der er i streng overensstemmelse med resultaterne af den uafhængige evaluering. De uafhængige eksperters karakterliste skal betragtes som bindende for tildelingen af BONUS-midler. Den administrative forvaltning af støtten til de udvalgte BONUS-projekter skal varetages centralt under BONUS-EØFG's ansvar. 3.3. Yderligere aktiviteter Ud over forvaltningen af BONUS, der er omtalt i punkt 3.1 og 3.2, skal BONUS-EØFG også foretage følgende: a) regelmæssig opdatering af den strategiske forskningsagenda og prioritering af forskningstemaer, så der tages hensyn til nye behov og resultater og udbytte af de tidligere gennemførte projekter og de brede interessenthøringer, der nævnes i punkt 2.2.2 b) befordring af adgangen til enestående forskningsinfrastrukturer og -faciliteter for tværnationale og tværfaglige forskningsteam fra BONUS-finansierede projekter c) fremme af en effektiv grænseflade mellem forskere og politikere for at sikre en optimal udnyttelse af forskningsresultaterne d) fremtidssikring af finansiering fra deltagerlandene, så BONUS kan blive bæredygtigt uden EU-tilskud i perioden efter afslutningen af gennemførelsesfasen e) udbygning af samarbejdet mellem de regionale miljøforskningsprogrammer og de relevante forskersamfund i de øvrige europæiske haves afvandingsområder f) kommunikations- og formidlingsaktiviteter g) BONUS-EØFG skal gå proaktivt ind i udvekslingen af bedste praksis med andre europæiske regionale afvandingsområder og kontakten til det europæiske plan for at sikre harmonisering og strømlining. 3.4. Bidrag i gennemførelsesfasen BONUS' gennemførelsesfase samfinansieres af deltagerlandene og Unionen i en periode på mindst fem år, indtil alle BONUS-finansierede projekters livscyklus er afsluttet, på den betingelse at Unionens forpligtelser er opfyldt frem til 2013, og alle indberetningsforpligtelser over for Kommissionen er opfyldt. Unionens finansielle bidrag i gennemførelsesfasen skal matche de kontante bidrag og naturalieinfrastrukturbidragene fra deltagerlandene til BONUS-projekterne, der ydes gennem BONUS-EØFG, samt de løbende omkostninger, som BONUS-EØFG afholder i gennemførelsesfasen. Disse omkostninger må ikke overstige 5 mio. EUR. BONUS-EØFG skal være modtager og forvalter af Unionens finansielle bidrag. Et deltagerland kan beslutte at forvalte sit eget nationale tilskud og at øremærke sit kontante bidrag udelukkende til intern forskning, som udvælges på centralt plan, eller at lade sit kontante bidrag forvaltes centralt af BONUS-EØFG. På de betingelser, der er aftalt i de årlige finansieringsaftaler nævnt i artikel 5, stk. 2, skal Unionens finansielle bidrag udbetales på grundlag af bilag for deltagerlandenes betaling af kontante bidrag til BONUS-støttemodtagerne eller til BONUS-EØFG og for tilvejebringelse af naturalieinfrastrukturbidrag til BONUS-projekter. Støttemodtagernes korrekte anvendelse af BONUS-midlerne er BONUS-EØFG's ansvar og skal fastslås ved den uafhængige finansielle revision af projekterne, som BONUS-EØFG selv foretager eller lader foretage. 3.5. Finansiering af BONUS-projekter Med forbehold af artikel 3, stk. 3, litra f), skal finansieringen af BONUS-projekterne dække op til 100 % af de støtteberettigede omkostninger, som skal beregnes ifølge fælles finansieringsregler og -satser, således som BONUS-EØFG har fastlagt dem i gennemførelsesbestemmelserne, og som Kommissionen har godkendt dem i gennemførelsesaftalen.