DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS RETNINGSLINJE (EU) 2016/2249

af 3. november 2016

om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (omarbejdning) (ECB/2016/34)

(omarbejdning)

STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 12.1, artikel 14.3 og artikel 26.4,

under henvisning til bidrag fra Den Europæiske Centralbanks Generelle Råd (ECB) i henhold til artikel 46.2, andet og tredje led, i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, og

ud fra følgende betragtninger:

VEDTAGET DENNE RETNINGSLINJE:

KAPITEL I

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1

Definitioner

1. I denne retningslinje forstås ved:

a) »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat, der har euroen som valuta

b) »Eurosystemets bogførings- og regnskabsrapporteringsformål«: de formål, med henblik på hvilke ECB udarbejder de i bilag I anførte balancer i overensstemmelse med ESCB-statuttens artikel 15 og 26

c) »den rapporterende enhed«: ECB eller en national centralbank

d) »den kvartalsvise revalueringsdato«: datoen for den sidste kalenderdag i et kvartal

e) »året, hvor der indføres eurosedler og -mønter«: en periode på 12 måneder fra den dato, hvor eurosedler og -mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, der har euroen som valuta

f) »seddelfordelingsnøgle«: de procentsatser, som fås ved at medtage ECB's andel af summen af udstedte eurosedler og anvende kapitalindskudsnøglen på de nationale centralbankers andel i den nævnte sum i overensstemmelse med afgørelse ECB/2010/29 (2)

g) »konsolidering«: den regnskabsmetode, hvorved regnskabstal for flere selvstændige juridiske enheder aggregeres, som om de udgjorde en enhed

h) »kreditinstitut«: enten a) et kreditinstitut som defineret i artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (3), som er underlagt tilsyn af en kompetent myndighed, eller b) et andet kreditinstitut som defineret i traktatens artikel 123, stk. 2, som er underlagt kontrol efter normer, der kan sidestilles med tilsyn af en kompetent myndighed.

2. Definitioner af andre tekniske termer, der anvendes i denne retningslinje, findes i bilag II.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Denne retningslinje anvendes af ECB og de nationale centralbanker til Eurosystemets bogførings- og regnskabsrapporteringsformål.

2. Denne retningslinjes anvendelsesområde er begrænset til Eurosystemets ordning for bogføring og regnskabsrapportering som foreskrevet i ESCB-statutten. Den finder derfor ikke anvendelse på de nationale centralbankers nationale beretninger og regnskaber. For at opnå sammenhæng og sammenlignelighed mellem Eurosystemets ordning og de nationale ordninger henstilles det, at de nationale centralbanker i deres nationale beretninger og regnskaber i videst mulig udstrækning følger de regler, der er fastsat i denne retningslinje.

Artikel 3

Kvalitetskriterier

Følgende kvalitetskriterier skal være opfyldt:

Forsigtighedsprincippet: Værdiansættelsen af aktiver og passiver samt resultatføringen foretages i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet. Dette indebærer i denne retningslinje, at urealiserede gevinster ikke indregnes som indtægter i resultatopgørelsen, men registreres direkte på en revalueringskonto, og at urealiserede tab ultimo året indregnes i resultatopgørelsen, hvis de overstiger tidligere revalueringsgevinster, som er bogført på den tilsvarende revalueringskonto. Skjulte reserver eller bevidst urigtig angivelse af poster i balancen eller resultatopgørelsen er ikke i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet.

Konsekvens og sammenlignelighed: Kriterierne for værdiansættelse af balanceposter og bogføring af indtægter anvendes konsekvent, for så vidt angår ensartethed og kontinuitet i opstillingen inden for Eurosystemet, for at sikre, at dataene i regnskabsopgørelserne er sammenlignelige.

Artikel 4

Grundlæggende regnskabsprincipper

Der gælder følgende grundlæggende regnskabsprincipper:

Going concern-princippet: Regnskabet udfærdiges efter going concern-princippet.

Begivenheder efter balancetidspunktet: Aktiver og passiver korrigeres for begivenheder, der finder sted mellem årsregnskabets balancedag og den dag, hvor regnskaberne godkendes af de kompetente organer, såfremt de pågældende begivenheder påvirker størrelsen af aktiverne eller passiverne på balancetidspunktet. Der foretages ikke justeringer af aktiver og passiver, men gives oplysning om begivenheder efter balancetidspunktet, hvis de ikke påvirker værdien af aktiverne eller passiverne på balancetidspunktet, men er af en sådan betydning, at manglende oplysning vil forringe muligheden for, at brugerne af regnskaberne kan foretage korrekte vurderinger og træffe hensigtsmæssige beslutninger.

Artikel 5

Periodiseringsprincippet og kontant-/afviklingsprincippet

1. Periodiseringsprincippet anvendes som grundlag for registreringen af valutatransaktioner, finansielle instrumenter i fremmed valuta og relaterede periodeafgrænsningsposter. Der er udviklet to forskellige teknikker til gennemførelse af dette princip:

2. Værdipapirtransaktioner omfattende kapitalandele i fremmed valuta kan fortsat bogføres i overensstemmelse med kontant-/afviklingsprincippet. De relaterede påløbne renter, herunder over- og underkurs, bogføres dagligt fra spotafviklingsdatoen.

3. De nationale centralbanker kan anvende enten periodiseringsprincippet eller kontant-/afviklingsprincippet til at registrere specifikke transaktioner, finansielle instrumenter og relaterede påløbne renter i euro.

4. Med undtagelse af regnskabsjusteringer ultimo kvartalet og året og poster under »Andre aktiver« og »Andre passiver« skal beløb opgjort som en del af den daglige regnskabsrapportering til brug for Eurosystemets regnskabsrapportering kun vise kontantbevægelser i balanceposter. Ved udgangen af hvert kvartal og hvert år skal afskrivningen også inkluderes i værdipapirernes bogførte værdi.

Artikel 6

Indregning af aktiver og passiver

Et finansielt eller andet aktiv eller passiv indregnes kun i den rapporterende enheds balance, såfremt følgende betingelser alle er opfyldt:

KAPITEL II

REGLER FOR SAMMENSÆTNING OG VÆRDIANSÆTTELSE AF BALANCEN

Artikel 7

Balancens sammensætning

Sammensætningen af ECB's og de nationale centralbankers balance til brug for Eurosystemets regnskabsrapportering baseres på opstillingen i bilag IV.

Artikel 8

Hensættelse til valutakurs-, rente, kredit- og guldprisrisiko

Under behørig hensyntagen til arten af de opgaver, som de nationale centralbanker udfører, kan en national centralbank foretage en hensættelse til valutakurs-, rente-, kredit- og guldprisrisiko i sin balance. Den nationale centralbank træffer afgørelse om størrelsen og anvendelsen af hensættelsen på grundlag af et begrundet skøn over den nationale centralbanks risikoeksponering.

Artikel 9

Regler for værdiansættelse af balanceposter

1. Gældende markedskurser og -priser anvendes ved værdiansættelsen af balancens poster, medmindre andet er angivet i bilag IV.

2. Revalueringen af guld, valutainstrumenter, værdipapirer (andre end de værdipapirer, der er klassificeret som holdt-til-udløb, ikke-omsættelige værdipapirer og værdipapirer til pengepolitiske formål, der bogføres til amortiseret anskaffelsesværdi), samt finansielle instrumenter, såvel balanceførte som ikke-balanceførte, foretages på den kvartalsvise revalueringsdato til markedets middelkurser og -priser. Dette er ikke til hinder for, at de rapporterende enheder kan foretage hyppigere revalueringer af deres porteføljer til interne formål, forudsat at de i løbet af kvartalet kun indberetter poster i deres balance til transaktionsværdien.

3. Der skelnes ikke mellem pris- og valutakursregulering for guld, men et enkelt revalueringsbeløb for guld angives, baseret på europrisen pr. defineret vægtenhed guld som afledt af EUR/USD-kursen på den kvartalsvise revalueringsdato. Beholdninger i fremmed valuta, såvel balanceførte som ikke-balanceførte transaktioner, revalueres pr. valuta. Med henblik på denne artikel skal beholdninger af særlige trækningsrettigheder, herunder udvalgte individuelle valutabeholdninger, der ligger til grund for SDR-kurven, behandles som én beholdning. Hvad angår værdipapirer, skal revalueringen foretages pr. fondskode, dvs. samme ISIN-nummer/type, mens indbyggede optioner ikke vil blive udskilt med henblik på værdiansættelse. Værdipapirer, der holdes til pengepolitiske formål, eller som indgår i posten »Andre finansielle aktiver« eller »Øvrige«, skal behandles som særskilte beholdninger.

4. Revalueringsposteringer tilbageføres ved udgangen af det efterfølgende kvartal, med undtagelse af urealiserede tab, der er medtaget i resultatopgørelsen ved årets slutning. Transaktioner foretaget i løbet af kvartalet rapporteres til transaktionsprisen og -kursen.

5. Omsættelige værdipapirer, der holdes til pengepolitiske formål, skal behandles som særskilte beholdninger og værdiansættes enten til deres markedspris eller til deres amortiserede anskaffelsesværdi (med fradrag af en evt. værdiforringelse) i overensstemmelse med pengepolitiske hensyn.

6. Værdipapirer, der er klassificeret som holdt-til-udløb, behandles som særskilte beholdninger og værdiansættes til den amortiserede anskaffelsespris (med fradrag af en evt. værdiforringelse). Samme behandling gælder for ikke-omsættelige værdipapirer. Værdipapirer, der er klassificeret som holdt-til-udløb, kan sælges før udløbsdatoen, hvis et af følgende tilfælde indtræffer:

Artikel 10

Tilbageførselsforretninger

1. En tilbageførselsforretning udført under en genkøbsforretning registreres på balancens passivside som et indlån mod sikkerhedsstillelse, medens den post, der er stillet som sikkerhed, forbliver opført på balancens aktivside. Solgte værdipapirer, som skal tilbagekøbes som led i en genkøbsforretning, behandles af den rapporterende enhed, der skal tilbagekøbe dem, som om de pågældende aktiver stadig var en del af den værdipapirbeholdning, hvorfra de er solgt.

2. En tilbageførselsforretning under en omvendt tilbagekøbsforretning registreres som et udlån mod sikkerhedsstillelse og opføres på balancens aktivside med lånets værdi. Værdipapirer, der erhverves som led i en omvendt tilbagekøbsforretning, revalueres ikke, og gevinster og tab, som opstår i forbindelse med dem, medtages ikke i resultatopgørelsen af den rapporterende enhed, der foretager udlånet.

3. I forbindelse med værdipapirudlån forbliver værdipapirerne opført på overdragerens balance. Transaktioner med værdipapirudlån, hvor der stilles sikkerhed i form af kontanter, behandles på samme måde som genkøbsforretninger. Transaktioner med værdipapirudlån, hvor der stilles sikkerhed i form af værdipapirer, indregnes kun i balancen, hvis kontanterne:

Erhververen skal opføre en passivpost for tilbageførslen af værdipapirerne, hvis disse er blevet solgt i mellemtiden.

4. Forretninger mod sikkerhed i guld behandles som genkøbsforretninger. Guldbetalinger i tilknytning til sådanne forretninger med sikkerhed registreres ikke i regnskaberne, og differencen mellem forretningens spotpris og terminspris periodiseres.

5. Tilbageførselsforretninger udført under et automatisk værdipapirudlånsprogram (herunder værdipapirudlånstransaktioner) indregnes i balancen som minimum ultimo rapporteringsperioden, hvis der er stillet sikkerhed i form af kontanter, som er indbetalt til en konto hos den berørte nationale centralbank eller ECB, og disse kontanter endnu ikke er investeret.

Artikel 11

Omsættelige kapitalandele

1. Denne artikel finder anvendelse på omsættelige kapitalandele, dvs. aktier eller aktieafdelinger (equity funds), uanset om forretningen udføres direkte af en rapporterende enhed eller dennes befuldmægtigede, bortset fra aktiviteter udført for pensionsfonde, kapitalandele, investeringer i datterselskaber eller betydelige interesser.

2. Kapitalandele i fremmed valuta og angivet under »Andre aktiver« optages ikke som en del af den samlede valutaposition, men er en del af en særlig valutabeholdning. Beregningen af valutagevinst eller -tab i tilknytning hertil kan ske enten på grundlag af netto gennemsnitlige anskaffelsespriser eller gennemsnitlige anskaffelsespriser.

3. Revalueringer af aktieporteføljer skal ske i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3. Revaluering foretages post for post. For aktieafdelinger (equity funds) foretages prisreguleringen på nettobasis og ikke individuelt aktie-for-aktie. Der foretages ikke netting mellem forskellige aktier eller mellem forskellige aktieafdelinger.

4. Transaktioner registreres på balancen til transaktionsprisen.

5. Mæglerkommission kan registreres enten som en transaktionsomkostning, som indregnes i aktivets pris, eller som en udgift i resultatopgørelsen.

6. Dividendebeløbet ved køb indregnes i anskaffelsesprisen for kapitalandelen. På dividendedagen kan dividendebeløbet ved køb behandles som en selvstændig post, indtil dividendebetalingen er modtaget.

7. Periodeafgrænsning for dividende bogføres ikke ved udgangen af perioden, da den allerede er afspejlet i markedsprisen for kapitalandelene, bortset fra kapitalandele, som noteres uden dividende.

8. Emissioner på basis af tegningsretter behandles som et selvstændigt aktiv på emissionstidspunktet. Anskaffelsesprisen opgøres med udgangspunkt i kapitalandelens eksisterende gennemsnitspris, nyanskaffelsens strike-pris og den forholdsmæssige andel af eksisterende og nye kapitalandele. Alternativt kan prisen for tegningsretten opgøres med udgangspunkt i dens markedsværdi, kapitalandelens eksisterende gennemsnitspris og kapitalandelens markedspris før emissionen.

Artikel 12

Afdækning af renterisiko på værdipapirer med derivater

1. Afdækning af renterisiko på et værdipapir med et derivat betyder at anvende et derivat, således at ændringen i dets dagsværdi opvejer den forventede ændring i dagsværdien af det afdækkede værdipapir, som følger af rentebevægelser.

2. Afdækkede instrumenter og afdækningsinstrumenter opføres og behandles i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, værdiansættelsesregler, resultatføring og instrumentspecifikke krav, der er opstillet i denne retningslinje.

3. Uanset artikel 3, stk. 2, artikel 9, stk. 4, artikel 15, stk. 1 og 2, artikel 16, stk. 1, litra b) og stk. 2, litra d) samt artikel 17, stk. 2, kan følgende alternative behandling anvendes på værdiansættelsen af et afdækket værdipapir og et afdækningsderivat:

netto urealiserede tab optages i resultatopgørelsen ultimo året, og det anbefales, at de amortiseres over det afdækkede instruments restløbetid, og

Afdækning af et allerede ejet værdipapir: Hvis den gennemsnitlige anskaffelsespris for et afdækket værdipapir afviger fra værdipapirets markedspris ved afdækningens indgåelse, anvendes følgende behandling:

Det anbefales, at saldoen af ikke-amortiserede over- og underkurser pr. datoen for afdækningens oprettelse amortiseres over det afdækkede instruments restløbetid.

4. Når »hedge accounting« ophører, skal det værdipapir og det derivat, der stadig optræder i den rapporterende enheds regnskab, værdiansættes som selvstændige instrumenter pr. datoen for dette ophør i henhold til de almindelige regler i denne retningslinje.

5. Den alternative behandling, der er nævnt i stk. 3, kan alene benyttes, såfremt følgende betingelser alle er opfyldt:

Ved afdækningens indgåelse foreligger der formel dokumentation for afdækningsforholdet samt risikostyringsmålet og -strategien for afdækningens iværksættelse. Denne dokumentation skal uden undtagelse indeholde: i) angivelse af det derivat, der er anvendt som afdækningsinstrument, ii) angivelse af det relaterede afdækkede værdipapir og iii) en vurdering af derivatets effektivitet med hensyn til udligning af den eksponering for ændringer i værdipapirets dagsværdi, som kan tilskrives renterisikoen.

at den tilbageskuende effektivitet påvises, hvis forholdet mellem den faktiske gevinst/det faktiske tab på den afdækkede post og det faktiske tab/den faktiske gevinst på afdækningsinstrumenter ligger inden for intervallet 80-125 procent.

at den fremtidige effektivitet måles ved at sammenligne de tidligere ændringer i den afdækkede posts dagsværdi med tidligere ændringer i afdækningsinstrumentets dagsværdi, eller ved at påvise en høj statistisk korrelation mellem den afdækkede posts dagsværdi og afdækningsinstrumentets dagsværdi, og

Afdækningen forventes at være meget effektiv, og afdækningens effektivitet kan måles med et pålideligt resultat. Vurderingen skal omfatte både den fremtidige og den tilbageskuende effektivitet. Det anbefales,

6. Følgende gælder for afdækning af en gruppe af værdipapirer: Værdipapirer med samme rente kan kun aggregeres og afdækkes som en gruppe, hvis følgende betingelser alle er opfyldt:

Den ændring i dagsværdien, som kan tilskrives den afdækkede risiko for hvert enkelt af gruppens værdipapirer, forventes at være tilnærmelsesvis proportional med den samlede ændring i dagsværdien, som kan tilskrives den afdækkede risiko på gruppen af værdipapirer.

Artikel 13

Syntetiske instrumenter

1. Instrumenter, der kombineres til dannelse af et syntetisk instrument, skal anerkendes og behandles separat fra andre instrumenter i overensstemmelse med de generelle bestemmelser, værdiansættelsesregler, resultatføring og de instrument-specifikke krav, der er fastsat i denne retningslinje.

2. Som undtagelse til artikel 3, litra b), artikel 9, stk. 4, artikel 15, stk.1, og artikel 17, stk. 2, kan følgende alternative behandling lægges til grund ved værdiansættelsen af syntetiske instrumenter:

3. Såfremt et af de kombinerede instrumenter udløber, sælges, opsiges eller indfries, skal rapporteringsenheden fremtidigt ophøre med den alternative behandling angivet i stk. 2, og eventuelle uamortiserede værdireguleringsgevinster bogført i resultatopgørelsen i foregående år skal straks tilbageføres.

4. Den alternative behandling, der er nævnt i stk. 2, kan alene benyttes, såfremt følgende betingelser alle er opfyldt:

adgang til formel dokumentation giver mulighed for at verificere, at betingelserne i punkt a, b, og c er opfyldt.

Artikel 14

Pengesedler

1. Med henblik på gennemførelsen af ESCB-statuttens artikel 49 bogføres en national centralbanks beholdning af pengesedler fra andre medlemsstater, der har euroen som valuta, ikke som seddelomløb, men som Eurosystem-interne mellemværender. Der anvendes følgende fremgangsmåde ved bogføring af sedler fra medlemsstater, der har euroen som valuta:

en national centralbank, der modtager sedler i nationale valutaenheder i euroområdet, som er udstedt af en anden national centralbank, skal på daglig basis underrette den udstedende nationale centralbank om værdien af de pengesedler, der er indbetalt til omveksling, medmindre en given daglig mængde er ubetydelig. Den udstedende nationale centralbank overfører den tilsvarende betaling til den modtagende nationale centralbank via TARGET2 og

2. Tallet for »seddelomløb« på de nationale centralbankers balance består af tre elementer:

den uregulerede værdi af euroseddelomløbet, herunder de sedler for det år, hvor der indføres eurosedler og -mønter, som er denomineret i nationale valutaenheder i euroområdet for den nationale centralbank, der indfører euroen, som beregnes efter en af følgende to metoder:

minus det uforrentede tilgodehavende over for ECI-banken, som kører Extended Custodial Inventory (ECI)-programmet, ved overførsel af ejendomsretten til pengesedler relateret til ECI-programmet,

KAPITEL III

RESULTATFØRING

Artikel 15

Resultatføring

1. Der gælder følgende regler for resultatføring:

Værdiforringelser ultimo året optages i resultatopgørelsen og tilbageføres ikke i de følgende år, medmindre værdiforringelsen ophører og nedgangen kan relateres til en observerbar hændelse, der indtraf, efter at værdiforringelsen blev bogført for første gang.

2. Over- og underkurs på udstedte og købte værdipapirer beregnes og medtages som en del af renteindtægten og amortiseres over værdipapirernes resterende kontraktmæssige løbetid, enten lineært eller efter den interne rentes (IR) metode. IR-metoden er dog obligatorisk for nulkupon værdipapirer, der har en restløbetid på mere end et år på anskaffelsestidspunktet.

3. Periodeafgrænsningsposter vedrørende finansielle aktiver og passiver, f.eks. skyldig rente og amortiserede overkurser/underkurser i fremmed valuta, beregnes og bogføres dagligt på grundlag af den senest foreliggende rente. Periodeafgrænsningsposter vedrørende finansielle aktiver og passiver i euro beregnes og bogføres mindst en gang i kvartalet. Periodiserede beløb vedrørende andre poster beregnes og bogføres mindst en gang om året.

4. Uanset hyppigheden af beregningen af periodeafgrænsningsposter, men med forbehold af de i artikel 5, stk. 4, omhandlede undtagelser, indberetter de rapporterende enheder i løbet af kvartalet data til transaktionsværdi.

5. Periodeafgrænsningsposter i fremmed valuta omregnes til kursen på registreringsdatoen og har indflydelse på valutapositionen.

6. Generelt vedrørende beregning af periodeafgrænsningsposter i løbet af året kan lokal praksis anvendes, f.eks. opgørelse indtil enten sidste forretningsdag eller sidste kalenderdag i kvartalet. Ultimo året er den obligatoriske referencedato dog den 31. december.

7. Valutaudstrømning, der bevirker ændringer i beholdningen af en given valuta, kan medføre realiserede valutagevinster eller -tab.

Artikel 16

Transaktionsomkostninger

1. Der gælder følgende generelle regler for transaktionsomkostninger:

For guld, valutainstrumenter og værdipapirer anvendes gennemsnitsomkostningsmetoden dagligt til beregning af anskaffelsesprisen for solgte poster, under hensyntagen til virkningerne af valutakurs- og/eller prisbevægelser.

2. Der gælder følgende særlige regler for værdipapirer:

Til beregning af et værdipapirs gennemsnitlige anskaffelsespris kan enten: i) alle køb foretaget i løbet af dagen — til anskaffelsespris — lægges til den foregående dags beholdning, således at der opnås en ny vejet gennemsnitspris, før der tages hensyn til salgene for den samme dag, eller ii) de enkelte værdipapirkøb og -salg behandles i den rækkefølge, hvori de har fundet sted i løbet af dagen, med henblik på beregning af den korrigerede gennemsnitspris.

3. Der gælder følgende særlige regler for guld og fremmed valuta:

Afvikling af hovedstolen som følge af tilbageførselsforretninger i værdipapirer i en fremmed valuta eller guld anses ikke for at medføre ændringer i beholdningen af den pågældende valuta eller i guldbeholdningen.

I tilfælde af en lang position skal nettoanskaffelser af valuta og guld foretaget i løbet af dagen til dagens gennemsnitlige anskaffelsespris for hvert enkelt valuta- og guldkøb tillægges den foregående dags beholdning, således at der opnås en ny vejet gennemsnitlig anskaffelsespris. Ved nettosalg baseres beregningen af realiserede gevinster og tab på den gennemsnitlige anskaffelsespris for den pågældende valuta- eller guldbeholdning den foregående dag, således at den gennemsnitlige anskaffelsespris forbliver uændret. Forskelle i den gennemsnitlige kurs/guldpris mellem købs- og salgsforretninger, der har fundet sted i løbet af dagen, behandles også som realiserede gevinster eller tab. Hvis en valuta- eller guldposition er negativ, anvendes den ovenfor beskrevne fremgangsmåde omvendt. Således påvirkes den negative positions gennemsnitlige anskaffelsespris af nettosalg, medens nettokøb reducerer positionen til den eksisterende vejede gennemsnitlige anskaffelsespris og medfører realiserede gevinster eller tab.

KAPITEL IV

BOGFØRINGSREGLER FOR IKKE-BALANCEFØRTE INSTRUMENTER

Artikel 17

Almindelige regler

1. Valutaterminsforretninger, forward ben af valutaswaps samt andre valutainstrumenter, der indebærer omveksling af valutaer på en fremtidig dato, medtages i nettovalutapositionerne ved beregning af gennemsnitlige anskaffelsespriser og valutagevinster og -tab.

2. Renteswaps, futures, FRA'er (forward rate agreements), andre renteinstrumenter og optioner, undtagen optioner indbygget i værdipapirer, bogføres og revalueres post for post. Disse instrumenter behandles særskilt i forhold til balanceførte poster.

3. Gevinster og tab opstået i forbindelse med ikke-balanceførte instrumenter opgøres og bogføres på samme måde som balanceførte mellemværender.

Artikel 18

Valutaterminsforretninger

1. Terminskøb og -salg registreres på ikke-balanceførte konti fra handelsdagen til afviklingsdagen til terminsforretningens spotkurs. Realiserede gevinster og tab på salgsforretninger beregnes ved anvendelse af valutapositionens gennemsnitspris på handelsdagen i overensstemmelse med den daglige netting af køb og salg.

2. Differencen mellem spotkursen og terminskursen behandles som periodiserede skyldige eller tilgodehavende renter.

3. På afviklingsdagen tilbageføres de ikke-balanceførte konti.

4. Valutapositionen påvirkes af terminsforretninger fra handelsdagen til spotkursen.

5. Terminspositionerne værdiansættes sammen med den pågældende valutas spotposition, således at eventuelle gevinster og tab inden for en enkelt valutaposition modregnes. Et nettotab debiteres resultatopgørelsen, hvis det overstiger tidligere revalueringsgevinster, som er bogført på revalueringskontoen. En nettofortjeneste krediteres revalueringskontoen.

Artikel 19

Valutaswaps

1. Termins- og spotkøb og -salg registreres på balanceførte konti på afviklingsdagen.

2. Termins- og spotkøb og -salg registreres på ikke-balanceførte konti fra handelsdagen til afviklingsdagen til forretningernes spotkurs.

3. Salgsforretninger opføres til forretningens spotkurs. Der opstår således ikke gevinster eller tab.

4. Differencen mellem spotkursen og terminskursen behandles som periodiserede skyldige eller tilgodehavende renter ved både køb og salg.

5. På afviklingsdagen tilbageføres de ikke-balanceførte konti.

6. Valutapositionen ændres kun som resultat af periodeafgrænsningsposter i fremmed valuta.

7. Terminspositionen værdiansættes sammen med den relaterede spotposition.

Artikel 20

Futureskontrakter

1. Futureskontrakter bogføres på handelsdagen på ikke-balanceførte konti.

2. Den initiale marginbetaling registreres som et særskilt aktiv, hvis den erlægges i kontanter. Hvis den deponeres i form af værdipapirer, forbliver disse uændrede i balancen.

3. De løbende marginbetalinger medtages i resultatopgørelsen og påvirker valutapositionen. Den samme procedure anvendes på den åbne positions lukkedag, uanset om levering finder sted eller ej. Hvis levering finder sted, bogføres køb og salg til markedspris.

4. Gebyrer medtages i resultatopgørelsen.

Artikel 21

Renteswaps

1. Renteswaps registreres på handelsdagen på ikke-balanceførte konti.

2. Løbende rentebetalinger, såvel modtagne som afholdte, periodiseres. Betalinger kan afvikles netto pr. renteswaps, men indtægter og udgifter som følge af påløbne renter indberettes brutto.

3. Gebyrer medtages i resultatopgørelsen.

4. Renteswaps, der ikke cleares gennem en central clearingmodpart, værdiansættes hver for sig og omregnes i givet fald til euro til spotkursen. Det henstilles, at urealiserede tab, der optages i resultatopgørelsen ultimo året, amortiseres i de følgende år, at amortisationen i forbindelse med renteswap-futures begynder fra transaktionens valørdato, og at amortisationen sker lineært. Urealiserede revalueringsgevinster krediteres en revalueringskonto.

5. For renteswaps, der cleares gennem en central clearingmodpart, gælder følgende:

Artikel 22

FRA'er (forward rate agreements)

1. FRA'er registreres på handelsdagen på ikke-balanceførte konti.

2. Den kompensationsbetaling, som den ene part skal betale til den anden på afviklingsdagen, medtages i resultatopgørelsen på afviklingsdagen. Disse betalinger periodiseres ikke.

3. Hvis en FRA er i fremmed valuta, påvirkes valutapositionen af kompensationsbetalingen. Kompensationsbetalingerne omregnes til euro til spotkursen på afviklingsdagen.

4. Alle FRA'er værdiansættes individuelt og omregnes i givet fald til euro til spotkursen. Urealiserede tab medtaget i resultatopgørelsen ved årets slutning tilbageføres ikke i de efterfølgende år i forbindelse med urealiserede gevinster, medmindre forretningen er lukket eller afviklet. Urealiserede revalueringsgevinster krediteres en revalueringskonto.

5. Gebyrer medtages i resultatopgørelsen.

Artikel 23

Terminsforretninger i værdipapirer

Terminsforretninger i værdipapirer bogføres efter en af de følgende to metoder:

Ultimo kvartalet foretages revalueringen af et værdipapir på grundlag af nettopositionen, som følger af balancen og af salgene af det samme værdipapir, som er registreret på de ikke-balanceførte konti. Revalueringsbeløbet er lig med differencen mellem denne nettoposition opgjort til revalueringspris og den samme position opgjort til den gennemsnitlige anskaffelsespris af den pågældende værdipapirbeholdning i balancen. Ved udgangen af et kvartal foretages der revaluering ved terminskøb i henhold til den i artikel 9 beskrevne proces. Resultatet af revalueringen skal svare til forskellen mellem spotprisen og købsforpligtelsernes gennemsnitlige anskaffelsespris.

Artikel 24

Optioner

1. Optioner opføres på ikke-balanceførte konti fra handelsdagen til udnyttelses- eller udløbstidspunktet til det underliggende instruments strike-pris.

2. Præmier i fremmed valuta omregnes til euro til kursen på kontrakt- eller afviklingsdagen. Den betalte præmie opføres som et særskilt aktiv, mens den modtagne præmie opføres som et særskilt passiv.

3. Udnyttes optionen, opføres det underliggende instrument på balancen til strike-prisen plus eller minus den oprindelige værdi af præmien. Optionspræmiens oprindelige beløb justeres på grundlag af urealiserede tab, der er medtaget i resultatopgørelsen ultimo året.

4. Udnyttes optionen ikke, medtages optionspræmien, justeret på grundlag af tidligere års urealiserede tab, i resultatopgørelsen omregnet til kursen på udløbsdagen.

5. Valutapositionen påvirkes af den løbende variationsmargin for futures-lignende optioner, af en eventuel nedskrivning ultimo året af optionspræmien, af den underliggende handel på udnyttelsesdagen eller, på udløbsdagen, af optionspræmien. De løbende marginbetalinger medtages i resultatopgørelsen.

6. Med undtagelse af optioner indbygget i værdipapirer revalueres alle optionskontrakter hver for sig. Urealiserede tab, der er medtaget i resultatopgørelsen, tilbageføres ikke i de efterfølgende år i forbindelse med urealiserede gevinster. Urealiserede revalueringsgevinster krediteres en revalueringskonto. Urealiserede tab på en option modregnes ikke i urealiserede gevinster på en anden option.

7. Med henblik på anvendelsen af stk. 6 er markedsværdierne de børsnoterede priser, såfremt disse priser foreligger fra en børs, valutahandler, mægler eller lignende enheder. Hvis børsnoterede priser ikke foreligger, fastsættes markedsværdien ved hjælp af en værdiansættelsesteknik. En sådan værdiansættelsesteknik anvendes konsekvent på længere sigt, og det skal kunne påvises, at den tilvejebringer pålidelige estimater med hensyn til, hvilke priser der ville opnås i rigtige markedstransaktioner.

8. Gebyrer medtages i resultatopgørelsen.

KAPITEL V

INDBERETNINGSFORPLIGTELSER

Artikel 25

Formater for rapportering

1. Til brug for Eurosystemets regnskabsrapportering indberetter de nationale centralbanker data til ECB i overensstemmelse med denne retningslinje.

2. Eurosystemets rapporteringsformater skal omfatte alle de poster, der er angivet i bilag IV. Indholdet af de poster, der medtages i de forskellige balanceformater, er ligeledes beskrevet i bilag IV.

3. Formaterne for de forskellige offentliggjorte balancer skal stemme overens med samtlige følgende bilag:

KAPITEL VI

ÅRLIGE OFFENTLIGGJORTE BALANCER OG RESULTATOPGØRELSER

Artikel 26

Offentliggjorte balancer og resultatopgørelser

Det henstilles, at de nationale centralbanker opstiller deres offentliggjorte årlige balancer og resultatopgørelser i overensstemmelse med bilag VIII og IX.

KAPITEL VII

KONSOLIDERINGSREGLER

Artikel 27

Generelle konsolideringsregler

1. Eurosystemets konsoliderede balancer omfatter alle posterne i ECB's og de nationale centralbankers balancer.

2. Rapporterne i forbindelse med konsolideringen skal være konsistente. Alle Eurosystemets balancer udarbejdes på et ensartet grundlag under anvendelse af identiske konsolideringsteknikker og -metoder.

3. ECB udarbejder Eurosystemets konsoliderede balancer. Der tages i disse balancer hensyn til kravet om ensartede regnskabsprincipper og -teknikker, sammenfaldende finansielle referenceperioder i Eurosystemet samt konsolideringsreguleringer hidrørende fra Eurosystem-interne transaktioner og -positioner, ligesom der tages højde for ændringer i sammensætningen af Eurosystemet.

4. De enkelte balanceposter, med undtagelse af de nationale centralbankers og ECB's Eurosystem-interne balancer, aggregeres med henblik på konsolidering.

5. De nationale centralbankers og ECB's balancer med tredjeparter registreres efter bruttoværdi i forbindelse med konsolideringsprocessen.

6. Eurosystem-interne balancer vises i ECB's og de nationale centralbankers balancer som angivet i bilag IV.

KAPITEL VIII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 28

Udvikling, anvendelse og fortolkning af reglerne

1. ESCB's Regnskabskomité rapporterer til Styrelsesrådet, via Direktionen, om udviklingen, anvendelsen og gennemførelsen af ESCB's regnskabs- og rapporteringsprincipper.

2. Ved fortolkningen af denne retningslinje tages der hensyn til det forberedende arbejde og de regnskabsprincipper, der er harmoniseret af EU-lovgivningen, samt til almindeligt anerkendte regnskabsprincipper.

Artikel 29

Overgangsregler

1. De nationale centralbanker revaluerer alle finansielle aktiver og passiver på den dato, hvor de bliver medlem af Eurosystemet. Urealiserede gevinster, som er opstået før eller på denne dato, skal holdes adskilt fra urealiserede revalueringsgevinster, som måtte opstå herefter, og skal forblive hos de nationale centralbanker. De markedspriser og -kurser, som de nationale centralbanker anvendte i åbningsbalancerne ved starten af deres deltagelse i Eurosystemet, skal anses for gennemsnitsprisen for disse nationale centralbankers aktiver og passiver.

2. Det henstilles, at urealiserede gevinster, som er opstået før eller ved påbegyndelsen af en national centralbanks medlemskab af Eurosystemet, ikke anses for at kunne udloddes på overgangstidspunktet, og at de kun anses for at kunne realiseres/udloddes i forbindelse med transaktioner, der finder sted efter optagelsen i Eurosystemet.

3. Gevinster og tab på valuta, guld og priser, som skyldes overførsel af aktiver fra nationale centralbanker til ECB, betragtes som realiseret.

4. Denne artikel berører ikke beslutninger, der måtte blive truffet i henhold til ESCB-statuttens artikel 30.

Artikel 30

Ophævelse

1. Retningslinje ECB/2010/20 ophæves fra den 31. december 2016.

2. Henvisninger til den ophævede retningslinje skal forstås som henvisninger til denne retningslinje og læses efter sammenligningstabellen i bilag XI.

Artikel 31

Virkning og gennemførelse

1. Denne retningslinje får virkning på den dato, hvor den meddeles de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta.

2. De nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, skal opfylde denne retningslinje fra den 31. december 2016.

Artikel 32

Adressater

Denne retningslinje er rettet til alle centralbanker i Eurosystemet.

(1) Retningslinje ECB/2010/20 af 11. november 2010 om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (EUT L 35 af 9.2.2011, s. 31).

(2) Afgørelse ECB/2010/29 af 13. december 2010 om udstedelse af eurosedler (EUT L 35 af 9.2.2011, s. 26).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

At styrke Eurosystemets ansvarlighed og gennemsigtighed ved at give mulighed for nem adgang til oplysninger om aktiver og passiver hos de individuelle centralbanker i Eurosystemet. At tilvejebringe oplysninger på en harmoniseret måde om den decentraliserede gennemførelse af ECB's fælles pengepolitik samt om ikke-pengepolitiske finansielle aktiviteter i centralbankerne i Eurosystemet

BILAG II

ORDLISTE

— Afdækning (hedging) : en proces, hvorved risici ved finansielle eller andre aktiver eller forpligtelser modregnes i hinanden med det formål at reducere de samlede konsekvenser af negative bevægelser i kurser, renter eller valutakurser.

— Afvikling (settlement) : indfrielse af forpligtelser ved overførsel af kontanter eller aktiver mellem to eller flere parter. I forbindelse med intra-Eurosystem-transaktioner er afvikling lig med overførsel af aktiver til afregning af nettosaldi opstået i forbindelse med intra-Eurosystem transaktioner.

— Afviklingsdato (settlement date) : den dag, hvor en endelig og uigenkaldelig værdioverførsel bogføres i den relevante clearinginstitution. Afviklingen kan ske med det samme (realtid), samme dag (ved dagens slutning) eller på en fastsat dato efter den dag, hvor forpligtelsen er indgået.

— Aktiv (asset) : en ressource, som en rapporteringsenhed kontrollerer som følge af tidligere begivenheder, og hvorfra fremtidige økonomiske fordele forventes at tilgå rapporteringsenheden.

— Almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (generally accepted accounting principles — GAAP) : et fælles sæt regnskabsprincipper, -standarder og -procedurer, som enheder anvender til at udarbejde deres regnskab. GAAP er en kombination af autoritative standarder (fastsat af politikudvalg) og alment godkendte måder at bogføre og indberette regnskabsinformationer på.

— Amortisation (amortisation) : systematisk regnskabsmæssig reduktion af en overkurs eller underkurs eller af et aktivs værdi over en given periode.

— Automatisk værdipapirudlån (automated security lending programme — ASLP) : et program, der tilbydes af et specialiseret institut, f.eks. en bank, som arrangerer og håndterer værdipapirudlån mellem programmets deltagere i form af repoer, kombinerede repo- og omvendte repotransaktioner eller værdipapirudlånstransaktioner. Hvis programmet er baseret på en hovedmand, anses det specialiserede institut, som tilbyder programmet, for den egentlige modpart, mens det specialiserede institut, der tilbyder programmet, kun handler som formidler, i det tilfælde at programmet er baseret på en formidler, og den egentlige modpart er den enhed, med hvilken værdipapirudlånene egentlig foretages.

— Central clearingmodpart (central clearing counterparty — CCP) : en juridisk person, som træder ind mellem modparterne i kontrakter, der handles på et eller flere finansielle markeder, og som bliver køber i forhold til enhver sælger og sælger i forhold til enhver køber.

— Clean price (clean price) : transaktionspris eksklusive vedhængende renter, men inklusive de transaktionsomkostninger, der udgør en del af prisen.

— Egenkapitalinstrumenter (equity instruments) : udbyttegivende værdipapirer, dvs. aktier i virksomheder og værdipapirer, som repræsenterer investering i en aktieafdeling (equity fund).

— Extended Custodial Inventory (ECI)-program (Extended Custodial Inventory (ECI) programme) : et program bestående af et depot uden for euroområdet, som forvaltes af en forretningsbank, hvor eurosedler opbevares i depot på Eurosystemets vegne med henblik på udsendelse og modtagelse af eurosedler.

— Finansielt aktiv (financial asset) : et aktiv i form af a) kontanter, b) en kontraktlig ret til at modtage kontanter eller et andet finansielt instrument fra en anden virksomhed, c) en kontraktlig ret til at udveksle finansielle instrumenter med en anden virksomhed på potentielt gunstige betingelser, eller d) en kapitalandel i en anden virksomhed.

— Finansielt passiv (financial liability) : et passiv i form af en juridisk forpligtelse til at levere kontanter eller andre finansielle instrumenter til en anden virksomhed eller til at udveksle finansielle instrumenter med en anden virksomhed på potentielt ugunstige betingelser.

— Forfaldsdato (maturity date) : den dag, hvor den nominelle værdi eller hovedstolen forfalder til fuld betaling til indehaveren.

— FRA (forward rate agreement) : aftale mellem to parter om fastsættelse af en bestemt rentesats, som på en aftalt fremtidig dato skal betales for et underliggende indlån. På afviklingsdatoen skal den ene part betale et kompensationsbeløb til den anden baseret på forskellen mellem den aftalte rentesats og markedsrenten på afviklingstidspunktet.

— Futureskontrakt (futures contract) : en børshandlet terminskontrakt. Under en sådan kontrakt indgås på kontraktdagen aftale om køb eller salg af et underliggende instrument til fremtidig levering til en på forhånd aftalt pris. Der finder som regel ingen levering sted, og kontrakten afsluttes normalt før det aftalte udløbstidspunkt.

— Futures-lignende optioner (futures-style option) : børsnoterede optioner, hvor der dagligt betales eller modtages en variationsmargin.

— Genkøbsforretning (repurchase agreement — repo) : en forretning, hvor det økonomiske formål er at låne penge, hvorved et aktiv, normalt et værdipapir med fast indtægt, sælges til en køber, men hvor sælger ikke bevarer ejendomsretten, og sælgeren samtidig får ret og pligt til at genkøbe et tilsvarende aktiv til en bestemt pris på et givet tidspunkt i fremtiden eller på anfordring.

— Gennemsnitlig anskaffelsespris (average cost) : metode, der bygger på et vejet gennemsnit, hvorved anskaffelsesprisen for hvert enkelt køb lægges til den eksisterende bogførte værdi og derved frembringer en ny vejet gennemsnitspris for en valutaposition, en beholdning af guld, et gældsinstrument eller et egenkapitalinstrument.

— Handelsdag (også benævnt transaktionsdag) (trade date) : den dag, hvor en transaktion gennemføres.

— Hensættelser (provisions) : beløb, der ikke medtages ved beregningen af resultatet, men som hensættes til dækning af en kendt eller forventet forpligtelse eller risiko, hvis størrelse ikke kan bestemmes præcist (se »Reserver«). Hensættelser til dækning af fremtidige forpligtelser og omkostninger må ikke anvendes til regulering af aktivernes værdi.

— Hold-til-udløb-investeringer (held-to-maturity securities) : værdipapirer med faste betalinger eller betalinger, der kan fastlægges, og en fast løbetid, som den rapporterende enhed forventer at holde til udløb.

— Intern rente (internal rate of return) : den diskonteringsrente, der indebærer, at et værdipapirs regnskabsmæssige værdi er lig med nutidsværdien af den fremtidige betalingsstrøm.

— Internationale regnskabsstandarder (International Financial Reporting Standards — IFRS) : IFRS-standarder, IAS-standarder og tilhørende fortolkninger, f.eks. SIC/IFRIC-fortolkninger, som er vedtaget af Den Europæiske Union.

— Internationalt værdipapir-identifikationsnummer (International securities identification number — ISIN) : fondskodenummer udstedt af den relevante kompetente udstedende myndighed.

— Kapitalnøgle (capital key) : den procentvise andel af hver enkelt nationale centralbanks beholdninger i Den Europæiske Centralbank.

— Kompensationsbeløb (compensatory amount) : en justering i beregningen af de monetære indtægter i overensstemmelse med Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/2248 (ECB/2016/36) (1).

— Kontant-/afviklingsprincippet (cash/settlement approach) : en regnskabsmetode, der indebærer, at transaktioner m.v. bogføres på afviklingsdatoen.

— Langfristede markedsoperationer (longer term refinancing operations) : regelmæssige markedsoperationer, der udføres af Eurosystemet som tilbageførselsforretninger med det formål at tilvejebringe likviditet med en løbetid, der er længere end de primære markedsoperationer, til den finansielle sektor.

— Likviditetsstøtte i krisesituation (emergency liquidity assistance — ELA) : støtte, som gives til solvente finansielle institutter eller grupper af solvente finansielle institutter, der har midlertidige likviditetsproblemer. Likviditetsstøtte i krisesituationer gives af de nationale centralbanker efter Styrelsesrådets godkendelse.

— Lineær afskrivning/amortisation (straight-line method) : en afskrivningsmetode, hvorefter afskrivning eller amortisation over en given periode fastsættes ved at dividere et aktivs anskaffelsespris, fratrukket dets anslåede restværdi, med dets anslåede levetid pro rata temporis.

— Markedspris (market price) : den pris, hvortil et givet guld-, valuta- eller værdipapirinstrument noteres, som regel eksklusive vedhængende renter, enten på et organiseret marked, f.eks. en børs, eller på et ikke-organiseret marked, f.eks. et over-the-counter marked.

— Middelkurs (mid-market rates) : euroreferencekursen, som generelt er baseret på den normale koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB), som normalt finder sted kl. 14.15 centraleuropæisk tid, og som anvendes i forbindelse med den kvartalsvise revalueringsprocedure.

— Middelpris (mid-market price) : en pris, som ligger midt imellem køber- og sælgerkursen for et givet værdipapir, baseret på godkendte market-makers eller godkendte børsers noterede priser for forretninger af normal markedsstørrelse, som anvendes i forbindelse med den kvartalsvise revalueringsprocedure.

— Monetære indtægter (monetary income) : indtægter, som tilfalder de nationale centralbanker i forbindelse med udførelsen af ESCB's pengepolitiske opgaver. De monetære indtægter lægges sammen og fordeles blandt de nationale centralbanker ved udgangen af hvert regnskabsår.

— Nulkupon værdipapir (discount security) : et aktiv, hvor der ikke betales kuponrente, og hvor afkastet opnås ved kapitalappreciering, fordi aktivet emitteres eller købes under pari til nominel værdi eller pariværdi.

— Omvendt tilbagekøbsforretning (omvendt repo) (reverse repurchase agreement (reverse repo) : en aftale, hvorved en indehaver af kontanter køber et aktiv og samtidig forpligter sig til at tilbagesælge aktivet til en på forhånd fastsat pris, på anmodning, på et aftalt fremtidigt tidspunkt, eller hvis bestemte omstændigheder indtræffer. I nogle tilfælde indgås aftaler om genkøbsforretninger via en tredjepart (»treparts-genkøbsaftaler«).

— Option (option) : en aftale, som giver indehaveren en ret, men ikke en pligt, til at købe eller sælge et konkret beløb af en given beholdning, råvare, valuta, et indeks eller en gæld til en bestemt pris i løbet af en bestemt tidsperiode eller på udløbsdatoen.

— Overkurs (premium) : differencen mellem handelskursen og pari, når et værdipapir handles over pari.

— Passiv (liability) : en nuværende forpligtelse for en virksomhed, der er opstået som følge af tidligere begivenheder, og hvis afvikling forventes at føre til en afgang af ressourcer fra virksomheden, der repræsenterer økonomiske fordele.

— Periodiseringsprincippet (economic approach) : en regnskabsmetode, der indebærer, at handler registreres på handels- eller transaktionsdagen.

— Primær markedsoperation (main refinancing operation — MRO) : regelmæssige markedsoperationer, der udføres af Eurosystemet som tilbageførselsforretninger. De primære markedsoperationer udføres i form af ugentlige standardauktioner og har normalt en løbetid på en uge.

— Realiserede gevinster/tab (realised gains/losses) : gevinster/tab hidrørende fra differencen mellem en balanceposts salgspris og dens (justerede) anskaffelsespris.

— Renteswap (interest rate swap) : en aftale med en modpart om at bytte betalingsstrømme, der udregnes som periodiske rentebetalinger, enten i én valuta eller, ved krydsvalutatransaktioner, i to valutaer.

— Reserver (reserves) : et beløb, der henlægges af det overskud, der kan udloddes, og som ikke er bestemt til at dække bestemte forpligtelser, eventualforpligtelser eller forventede værdiforringelser af aktiver, som er kendte på balancetidspunktet.

— Revalueringskonti (revaluation accounts) : balancekonti til bogføring af differencen i et aktivs eller et passivs værdi mellem dets justerede anskaffelsespris og dets værdi beregnet på grundlag af markedsprisen ultimo perioden, når markedsprisen er højere end anskaffelsesprisen for aktivers vedkommende og lavere for passivers vedkommende. De omfatter forskelle i prisnoteringer og/eller valutakurser.

— Spotafviklingsdag (spot settlement date) : den dag, hvor en spotforretning i et finansielt instrument afvikles i overensstemmelse med gældende markedskonventioner for det pågældende finansielle instrument.

— Spotkurs (spot rate) : kursen, som en transaktion afvikles til på spotafviklingsdagen. I forbindelse med valutaterminsforretninger er spotkursen den kurs, som ved brug af terminspoint anvendes til at udlede terminsprisen.

— Strike-pris (strike price) : den angivne pris på en optionskontrakt, til hvilken optionen kan udnyttes.

— Syntetisk instrument (synthetic instrument) : et finansielt instrument skabt kunstigt ved at kombinere to eller flere instrumenter med det formål at afspejle pengestrømmen og værdiansættelsesmønstret fra et andet instrument. Dette sker almindeligvis gennem en finansiel formidler.

— TARGET2 : Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system i henhold til retningslinje ECB/2012/27 (2).

— Terminsforretninger i værdipapirer (forward transactions in securities) : over-the-counter (OTC) kontrakter, hvor der på kontraktdagen indgås aftale om fremtidig levering af et renteinstrument, som regel en obligation, til en på forhånd aftalt pris.

— Tilbageførselsforretning (reverse transaction) : en transaktion, hvorved en rapporterende enhed køber (omvendt repo) eller sælger (repo) aktiver under en genkøbsforretning eller udfører kreditdispositioner mod sikkerhedsstillelse.

— Tilegnelse (appropriation) : den handling, hvorved ejendomsretten til værdipapirer, lån eller andre aktiver, som en rapporteringsenhed har modtaget som middel til tvangsopfyldelse af en oprindelig fordring, overtages.

— Transaktionsomkostninger (transaction costs) : omkostninger, der kan identificeres som værende relateret til en given transaktion.

— Transaktionspris (transaction price) : den pris, som parterne fastsætter ved indgåelsen af en aftale.

— Underkurs (discount) : differencen mellem handelskursen og pari, når et værdipapir handles under pari.

— Urealiseret gevinst/tab (unrealised gains/losses) : gevinst/tab opstået i forbindelse med revaluering af et aktiv i forhold til den justerede anskaffelsespris.

— Valutabeholdning (foreign currency holding) : nettopositionen i den pågældende valuta. I denne definition betragtes særlige trækningsrettigheder (SDR) som en særskilt valuta. Transaktioner, som indebærer en ændring i nettopositionen af SDR, er enten transaktioner, som er denomineret i SDR, eller transaktioner i fremmed valuta, der afspejler sammensætningen af SDR-kurven (i henhold til den respektive definition af kurven og vægtene).

— Valutakurs (exchange rate) : en valutas værdi, når den skal veksles til en anden valuta.

— Valutakursmekanisme (exchange rate mechanism II — ERM II) : procedurerne for en valutakursmekanisme i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union.

— Valutaterminsforretning (foreign exchange forward) : en aftale mellem to parter om køb eller salg af et bestemt beløb i fremmed valuta mod en anden valuta, som regel den indenlandske valuta, på en fremtidig fastsat dato, mere end to bankdage efter indgåelsesdagen, til en på forhånd aftalt pris. Terminsprisen fastsættes som spotkursen plus/minus et aftalt tillæg/fradrag.

— Valutaswap (foreign exchange swap) : spotkøb eller -salg af én valuta mod en anden (short leg) og et samtidigt terminssalg eller -køb af det samme beløb i den pågældende valuta mod den anden valuta (long leg).

— Værdiforringelse (impairment) : et fald i genindvindingsværdien til under den regnskabsmæssige værdi.

— Øremærket portefølje (earmarked portfolio) : øremærkede investeringer, der indehaves på balancens aktivside som modpartsmidler bestående af gældsværdipapirer, egenkapitalinstrumenter, tidsindskud og anfordringskonti, kapitalinteresser og/eller investeringer i datterselskaber. Den modsvarer en identificerbar post på balancens passivside, uanset eventuelle juridiske, lovmæssige eller andre begrænsninger.

(1) Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/2248 af 3. november 2016 om fordelingen af de monetære indtægter til de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta (ECB/2016/36) (se side 26 i denne EUT).

(2) Retningslinje ECB/2012/27 af 5. december 2012 om TARGET2 (Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system) (EUT L 30 af 30.1.2013, s. 1).