++++

KOMMISSIONENS HENSTILLING

af 22 . december 1969

til Den franske Republik om tilpasning af det statslige handelsmonopol for krudt og spraengstoffer

( Teksten paa fransk er den eneste autentiske )

( 70/127/EOEF )

I

1 . Ved note af 14 . februar 1959 meddelte den franske regering Kommissionen for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , at krudt og spraengstoffer i Frankrig er genstand for et statsligt handelsmonopol i den forstand , hvori udtrykket bruges i EOEF-traktatens artikel 37 .

I henhold til denne bestemmelse har medlemsstaterne pligt til gradvis at tilpasse de statslige handelsmonopoler , saaledes at enhver forskelsbehandling mellem medlemsstaternes statsborgere med hensyn til forsynings - og afsaetningsvilkaar er udelukket fra overgangsperiodens udloeb .

Dog er der grund til indledningsvis at bemaerke , at den i artikel 37 hjemlede pligt til tilpasning af monopolet i et vist omfang kan begraenses af traktatens artikel 223 , stk . 1 , b ) , hvorefter : " Hver medlemsstat kan traeffe de foranstaltninger , som den anser for noedvendige til beskyttelse af sine vaesentlige sikkerhedsinteresser , og som vedroerer fabrikation af eller handel med vaaben , ammunition og krigsmateriel ; disse foranstaltninger maa ikke forringe konkurrencevilkaarene inden for faellesmarkedet for varer , som ikke er bestemt specielt til militaere formaal " .

De varer , som artikel 223 hentyder til , opregnes i en liste , der er udfaerdiget ved Raadets beslutning af 15 . april 1958 .

Med hensyn til krudt og spraengstoffer , der ikke anfoeres i denne liste , finder artikel 37 altsaa anvendelse .

2 . Kommissionen henstillede den 29 . juli 1966 til den franske regering :

- at sikre , at der uden ophold gives private enhver tilladelse til import af varer , der kommer fra de andre medlemsstater , og som ikke er opfoert paa den af Raadet den 15 . april 1958 udfaerdigede liste , og det inden for graenserne af en maengde , der skal fastsaettes ud fra principperne i traktatens artikel 33 ;

- aarligt at forhoeje denne maengde ud fra ovennaevnte artikels principper og med henblik paa at naa frem til en ophaevelse af enhver importbegraensning ;

- at fastsaette salgsprisen saaledes , at der bortset fra toldafgifter anvendes en lige stor margin mellem afstaaelsesprisen paa de produkter , der indfoeres fra de andre medlemsstater og paa de indenlandske varer med en og samme afstaaelsespris .

3 . Den 7 . august 1967 svarede den franske regering paa denne henstilling fra Kommissionen og angav de produkter , der er underkastet krudtmonopolet , og for hvilke den fra den 1 . januar 1968 agtede at give importtilladelser uden nogen kvantitativ restriktion eller op til visse fastsatte maengder ; samtidig forbeholdt den franske regering sig - for det tilfaelde at de i de andre medlemsstater gaeldende bestemmelser , saerlig vedroerende sikkerheden , skulle have skadelige virkninger i Frankrig - muligheden for at drage konsekvenserne heraf for de paataenkte tilpasninger .

Den 6 . februar 1968 underrettede den franske regering Kommissionen om , at den ansaa det for noedvendigt at give sig mulighed for at konstatere og undersoege konsekvenserne af de tilpasningsforanstaltninger , som var blevet bebudet den 7 . august 1967 , foer den foretog nye tilpasninger i krudt - og spraengstofmonopolet . Herved taenkte den franske regering paa problemet om import af militaere spraengstoffer , der i oevrigt kunne benyttes til civile formaal .

4 . Hvad angaar de fleste former for krudt og spraengstoffer , som , skoent de i almindelighed er bestemt til specielt militaere formaal , dog ogsaa i visse industrier anvendes til civile formaal , er de i artikel 37 fastsatte maal endnu ikke naaet .

Det fremgaar nemlig af en undersoegelse af det svar , der den 23 . maj 1969 blevet givet af den franske regering paa en forespoergsel fra Kommissionens tjenestegrene , at problemet om importen af militaere spraengstoffer , der i oevrigt har civile formaal , endnu ikke har faaet en tilfredsstillende loesning vedroerende tilpasningspligten efter artikel 37 . Endvidere har den maksimale importkontingentering , der fra 1 . januar 1968 gives for visse produkter , som er underkastet monopol , ikke udviklet sig efter en plan , der forudsaa den fuldstaendige liberalisering af importen pr . 31 . december 1969 . Den franske regering noejedes med at bestemme , at tonnagemaengden af disse produkter , som vil kunne importeres i 1969 , mindst skal udgoere 10 % af den indenlandske produktion . Ganske vist er princippet om en betydelig tilpasning af monopolet for nylig blevet godkendt af den franske regering . Men hidtil er der ikke bragt noget forhold til Kommissionens kendskab , som goer det muligt at vurdere de foranstaltninger , der paataenkes gennemfoert i lyset af de af EOEF-traktaten foelgende forpligtelser .

5 . Kommissionen mener , at da overgangsperioden naermer sig sin afslutning , er der grund til nu at vedtage foranstaltninger , der goer det muligt at udelukke enhver forskelsbehandling med hensyn til forsynings - og afsaetningsvilkaarene mellem medlemsstaternes statsborgere , saaledes som fastsat i artikel 37 .

Formaalet med artikel 37 , som staar i afsnittet om frie varebevaegelser i kapitlet om ophaevelse af de kvantitative restriktioner mellem medlemsstaterne , er , fra overgangsperiodens udloeb og vedroerende de varer , der er underkastet et statsligt handelsmonopol ( eller et tilsvarende monopol ) , at opnaa det samme resultat , som for de oevrige varers vedkommende opnaas ved anvendelse af artikel 30 til 34 , det vil sige frie varebevaegelser .

Dog er der blevet fastsat en anden fremgangsmaade for at naa dette resultat i de sektorer , der omfattes af statslige handelsmonopoler . Den gradvise tilpasning af dem er blevet bestemt for paa den ene side at tage hensyn til , at de produkter , der underkastet monopol , for de paagaeldende medlemsstater voldte saerlige problemer , og for paa den anden side at undgaa , at ophaevelsen af de kvantitative restriktioner og af foranstaltninger med tilsvarende virkning inden for disse sektorer skulle forblive uden praktiske foelger . Det maatte nemlig frygtes , at liberaliseringen af samhandelen med hensyn til de produkter , der er underkastet monopol , ikke kan gennemfoeres , hvis monopolvirksomhederne i kraft af deres eneret til at importere , eksportere og afsaette visse produkter , frit kunne bestemme i hvilket omfang og paa hvilke vilkaar de produkter , der kommer fra de andre medlemsstater , kan indfoeres paa det indenlandske marked ( eller omvendt i hvilket omfang de indenlandske varer kan udfoeres til de oevrige medlemsstater ) .

Det er af denne grund , at det i artikel 37 bestemmes , at fra overgangsperiodens udloeb er " enhver forskelsbehandling mellem medlemsstaternes statsborgere med hensyn til forsynings - og afsaetningsvilkaar udelukket " .

Det maa understreges , at artikel 37 ikke noejes med at foreskrive afvikling af den forskelsbehandling , som foelger direkte af de bestemmelser , der finder anvendelse paa de varer , der er underkastet monopol ; dette maal kunne , i mangel af en artikel om de statslige handelsmonopoler , naas ved andre bestemmelser i traktaten , saerlig ved dem , som forbyder afgifter med tilsvarende virkning som toldafgifter og foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner . Hvad angaar de saerlige kendetegn ved de statslige monopoler og ved de restriktioner , de kan give anledning til , foelger det af det ovenfor sagte , at formaalet med " tilpasningen " - det vil sige at sikre " udelukkelsen af enhver forskelsbehandling " - er at udelukke , at der fra overgangsperiodens udloeb stadig kan opstaa forskelsbehandling , som skyldes visse saerlige befoejelser , som monopolvirksomheder har med hensyn til import og afsaetning paa deres marked eller eksport af visse varer .

Da det er disse maal , der fastsaettes i artikel 37 paahviler det Frankrig at tilpasse monopolet for krudt og spraengstoffer foer overgangsperiodens udloeb , saaledes at de kan naas . Endvidere paahviler der Kommissionen , foruden dens almindelige pligt til at overvaage anvendelsen af traktaten , en pligt til i overensstemmelse med artikel 37 , stk . 6 , at udfaerdige henstillinger vedroerende den naermere udformning af den i denne artikel omhandlede tilpasning .

Med hensyn til monopolet paa krudt og spraengstoffer maa Kommissionen konstatere , at udvidelsen af importkontingenterne , der gives for visse varer , ikke efterfoelges af en fuldstaendig liberalisering af importen fra de andre medlemsstater , og at der ikke bestaar nogen mulighed for import af militaere spraengstoffer , der i oevrigt har civile formaal .

Af disse grunde forekommer det Kommissionen , at den bedste loesning til at naa det af artikel 37 fastsatte maal - fordi loesningen er effektiv oejeblikkelig - bestaar i at afvikle de enerettigheder , som krudttjenesten har til at importere og til at afsaette krudt og spraengstoffer , for saa vidt disse enerettigheder vedroerer handelen mellem medlemsstater .

II

Af disse grunde henstiller Kommissionen til den franske Republik , at den i overensstemmelse med EOEF-traktatens artikel 37 hvad angaar krudt og spraengstoffer , der ikke opregnes paa den liste , som Raadet ved en den 15 . april 1958 truffen beslutning har udarbejdet i medfoer af EOEF-traktatens artikel 223 , stk . 2 , og med forbehold af bestemmelserne om den offentlige sikkerhed og beskyttelse af menneskers liv som omtalt i EOEF-traktatens artikel 36 - traeffer foelgende forholdsregler :

1 . uden nogen begraensning tillader enhver import af krudt og spraengstoffer , der kommer fra medlemsstaterne . Med dette formaal for oeje skal enhver formalitet , der er noedvendig for indfoerelse af disse produkter paa det franske marked , kunne foretages direkte af koeberne eller af de af dem udpegede personer , uden at de skal gaa via krudttjenesten , saaledes at de kan raade umiddelbart derover .

2 . muliggoer , at der frit kan foretages alle de handhandlinger , som er noedvendige med henblik paa afsaetning af krudt og spraengstoffer , der kommer fra de andre medlemsstater paa det franske marked . Til dette formaal , saerlig :

- goer det muligt for leverandoererne i de andre medlemsstater at oprette deres eget engros - eller detailhandelsnet i Frankrig og at foere lagre dér ;

- goer det muligt for leverandoererne i de andre medlemsstater frit at goere reklame for deres varer ;

- goer det muligt at priserne paa de varer , der kommer fra de andre medlemsstater , kan aftales frit mellem saelgere og koebere i de forskellige afsaetningsled .

Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . december 1969 .

Paa Kommissionens vegne

Jean REY

Formand