KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 65/2006

af 13. januar 2006

om ændring af forordning (EF) nr. 622/2003 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed

(EØS-relevant tekst)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart (1), særlig artikel 4, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til forordning (EF) nr. 2320/2002 skal Kommissionen vedtage foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed i hele Det Europæiske Fællesskab. Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2003 af 4. april 2003 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed (2) var den første retsakt, der fastlagde sådanne foranstaltninger.

Det bør navnlig være muligt at indføre nye teknologier og processer på forsøgsbasis og i et begrænset tidsrum. Sådanne forsøg bør ikke forringe luftfartssikkerheden som helhed.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 622/2003 indsættes følgende artikel 3a:

»Artikel 3a

Nye tekniske metoder og processer

1. Medlemsstaterne kan tillade brug af en teknisk metode eller proces til sikkerhedskontrol, der adskiller sig fra dem, der er fastlagt i bilaget, forudsat at:

a) metoden eller processen anvendes med det formål at evaluere en ny måde at udføre den pågældende sikkerhedskontrol på, og at

b) det ikke har en negativ indflydelse på luftfartssikkerheden som helhed.

2. En medlemsstat, der har til hensigt at tillade brug af en ny metode eller proces, underretter mindst fire måneder før den planlagte indførelse skriftligt Kommissionen og de øvrige medlemsstater om denne nye metode eller proces, og gør i den forbindelse rede for, hvordan det garanteres, at anvendelsen af den nye metode eller proces opfylder kravet i stk. 1, litra b). Anmeldelsen skal også indeholde detaljerede oplysninger om, hvor metoden eller processen vil blive anvendt, og hvor lang en evalueringsperiode der er planlagt.

3. Hvis Kommissionen giver medlemsstaten et positivt svar, eller hvis medlemsstaten ikke modtager noget svar inden for tre måneder, efter at den skriftlige anmeldelse er modtaget, kan medlemsstaten tillade, at den nye metode eller proces indføres.

Hvis Kommissionen ikke er overbevist om, at den planlagte nye metode eller proces giver tilstrækkelig garanti for, at luftfartssikkerheden som helhed opretholdes i Fællesskabet, underretter den medlemsstaten herom senest tre måneder efter at have modtaget den i stk. 2 nævnte anmeldelse, og forklarer, hvilke betænkeligheder den har. I sådanne tilfælde giver den pågældende medlemsstat ikke tilladelse til at tage metoden eller processen i brug, før den har opnået Kommissionens accept.

4. Evalueringsperioden for en teknisk metode eller proces kan normalt ikke overstige 18 måneder. Dog kan denne evalueringsperiode forlænges af Kommissionen med op til 12 måneder på betingelse af, at medlemsstaten forelægger en fyldestgørende begrundelse for forlængelsen.

5. Den relevante myndighed i medlemsstaten forelægger mindst én gang hver sjette måned i løbet af evalueringsperioden en statusrapport om evalueringen for Kommissionen. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater om indholdet af statusrapporten.

6. Evalueringsperioden kan under ingen omstændigheder overstige 30 måneder.«