RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/1947

af 23. oktober 2017

om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i det blandede udvalg, der er nedsat ved aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om lettelse af udstedelsen af visa, for så vidt angår vedtagelse af fælles retningslinjer for gennemførelsen af nævnte aftale

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved artikel 12 i aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om lettelse af udstedelsen af visa (1) (»aftalen«) nedsættes der et blandet udvalg »det blandede udvalg«). Artiklen foreskriver, at det blandede udvalg skal føre tilsyn med aftalens gennemførelse.

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 (2) blev der fastsat procedurer og betingelser for udstedelse af visa til transit gennem eller forventede ophold på medlemsstaternes område i højst 90 dage for en periode på 180 dage.

Der er behov for fælles retningslinjer for at sikre en fuldt ud harmoniseret anvendelse af aftalen hos medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer og for at præcisere forholdet mellem aftalens bestemmelser og de af aftaleparternes retsbestemmelser, der fortsat finder anvendelse for visa, som ikke er omfattet af aftalen.

Det er hensigtsmæssigt at fastlægge den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i det blandede udvalg for så vidt angår vedtagelsen af fælles retningslinjer for aftalens gennemførelse.

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 12 i aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om lettelse af udstedelsen af visa, for så vidt angår vedtagelsen af fælles retningslinjer for gennemførelsen af nævnte aftale, baseres på det udkast til det blandede udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

(1) EUT L 289 af 31.10.2013, s. 2.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 af 13. juli 2009 om en fællesskabskodeks for visa (visumkodeks) (EUT L 243 af 15.9.2009, s. 1).

(3) Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

(4) Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

under henvisning til, at aftalen trådte i kraft den 1. januar 2014 —

for så vidt angår vedtagelse af fælles retningslinjer for gennemførelsen af nævnte aftale

BILAG

FÆLLES RETNINGSLINJER FOR GENNEMFØRELSEN AF AFTALEN MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG REPUBLIKKEN ARMENIEN OM LETTELSE AF UDSTEDELSEN AF VISA

Formålet med aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om lettelse af udstedelsen af visa (»aftalen«), som trådte i kraft den 1. januar 2014, er på basis af princippet om gensidighed at lette udstedelsen af visa til armenske statsborgere for et forventet ophold på højst 90 dage for hver periode på 180 dage.

Aftalen fastsætter på basis af princippet om gensidighed retligt bindende rettigheder og forpligtelser med henblik på at lette procedurerne for udstedelsen af visa til armenske statsborgere.

Disse retningslinjer, der er vedtaget af det ved aftalens artikel 12 nedsatte blandede udvalg (»det blandede udvalg«), har som mål at sikre en harmoniseret gennemførelse af aftalen i Unionens medlemsstaters (»medlemsstaters«) diplomatiske og konsulære repræsentationer. Retningslinjerne er ikke en del af aftalen og er derfor ikke retligt bindende. Det anbefales imidlertid kraftigt, at diplomatisk og konsulært personale konsekvent følger dem, når de gennemfører aftalen.

Det er hensigten, at disse retningslinjer skal opdateres i lyset af erfaringerne med gennemførelsen af aftalen under det blandede udvalgs ansvar.

For at sikre en fortsat og harmoniseret gennemførelse af aftalen og i overensstemmelse med forretningsordenen for det blandede udvalg har parterne aftalt at holde uformel kontakt mellem det blandede udvalgs formelle møder for at behandle hastende spørgsmål. På det efterfølgende møde i det blandede udvalg vil der blive fremlagt udførlige redegørelser om disse spørgsmål og de uformelle kontakter.

I. GENERELT

1.1. Formål og anvendelsesområde

Det hedder i aftalens artikel 1, stk. 1, at:

»1. Formålet med denne aftale er at lette udstedelsen af visa til armenske statsborgere for et forventet ophold på højst 90 dage for hver periode på 180 dage.«

Aftalen finder anvendelse på alle armenske statsborgere, som ansøger om visum til kortvarigt ophold, uanset i hvilket land de er bosat.

Aftalen finder ikke anvendelse på statsløse personer, der er indehavere af en opholdstilladelse, der er udstedt af Armenien. Denne personkategori er omfattet af den gældende EU-rets bestemmelser på visumområdet.

Fra den 10. januar 2013 har alle unionsborgere og borgere fra associerede Schengenlande været fritaget for visumpligten ved rejser til Armenien af en varighed på højst 90 dage eller ved transit gennem Armeniens område.

Det hedder i aftalens artikel 1, stk. 2, at:

»2. Hvis Armenien genindfører visumkrav for unionsborgere eller bestemte kategorier heraf, vil de samme lettelser, som indrømmes armenske statsborgere i henhold til denne aftale, automatisk gælde for de pågældende unionsborgere på basis af princippet om gensidighed.«

1.2. Aftalens anvendelsesområde

Det hedder i aftalens artikel 2, at:

»1. De i denne aftale indeholdte visumlettelser finder kun anvendelse på armenske statsborgere i det omfang, de ikke i henhold til Unionens eller medlemsstaternes love og regler, denne aftale eller andre internationale aftaler er fritaget for visumpligt. 2. Armeniens eller medlemsstaternes nationale lovgivning eller EU-retten finder anvendelse på spørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, herunder afslag på visumansøgninger, anerkendelse af rejsedokumenter, dokumentation for tilstrækkelige subsistensmidler, nægtelse af indrejse og udsendelsesforanstaltninger.«

Uden at det berører aftalens artikel 10 påvirker aftalen ikke de gældende regler om visumpligt og visumfritagelse. Det foreskrives f.eks. i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (1), at medlemsstaterne, blandt andre personkategorier, kan fritage medlemmer af besætningen inden for civil luftfart og skibsfart for visumpligt.

Det bør i denne forbindelse tilføjes, at i henhold til artikel 21 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (2) skal alle Schengenmedlemsstater anerkende visa til længerevarende ophold og opholdstilladelser, som den anden part har udstedt, som gyldige til korte ophold på deres respektive område. Alle Schengenmedlemsstater anerkender opholdstilladelser, D-visa og visa til kortvarigt ophold fra associerede Schengenlande til indrejse og kortvarigt ophold og vice versa.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 (3) (»visumkodeksen«) anvendes på alle anliggender, som ikke er dækket af aftalen, såsom fastlæggelsen af, hvilken Schengenmedlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en visumansøgning, begrundelsen for at afslå at udstede et visum, retten til at klage over en negativ afgørelse og de generelle bestemmelser vedrørende den personlige samtale med visumansøgeren og afgivelse af alle relevante oplysninger i forbindelse med visumansøgningen. Derudover finder Schengenreglerne (dvs. nægtelse af indrejse på medlemsstatens område, dokumentation for tilstrækkelige subsistensmidler osv.) og national ret (f.eks. anerkendelse af rejsedokumenter, udsendelsesforanstaltninger osv.) også fortsat anvendelse på spørgsmål, som ikke er omfattet af aftalen.

Selv om betingelserne i aftalen er opfyldt, f.eks. med hensyn til visumansøgerens fremlæggelse af dokumentation vedrørende rejsens formål for de kategorier, der er fastsat i aftalens artikel 4, kan udstedelse af visa stadig afvises, hvis betingelserne i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 (4) (»Schengengrænsekodeksen«) ikke er opfyldt, dvs. hvis personen ikke er i besiddelse af et gyldigt rejsedokument, er indberettet i Schengeninformationssystemet (SIS) som uønsket eller betragtes som en trussel mod den offentlige orden, den indre sikkerhed osv.

Anden fleksibilitet i forbindelse med udstedelsen af visa, som er tilladt ifølge visumkodeksen, gør sig fortsat gældende. Visa til flere indrejser med en lang gyldighedsperiode — op til fem år — kan f.eks. udstedes til andre kategorier af personer end dem, der er omhandlet i aftalens artikel 5, hvis betingelserne i visumkodeksens artikel 24 er opfyldt. Ligeledes anvendes bestemmelserne om gebyrfritagelse eller gebyrnedsættelse i visumkodeksens artikel 16, stk. 5 og 6, fortsat.

1.3. Visumtyper, der er omfattet af aftalens anvendelsesområde

I aftalens artikel 3, litra d), defineres et »visum« som »en tilladelse udstedt af en medlemsstat med henblik på transit gennem eller forventet ophold på medlemsstaternes område af en varighed på højst 90 dage for hver given periode på 180 dage på medlemsstaternes område.«

De lettelser, der følger af aftalen, finder anvendelse for både ensartede visa og visa med begrænset territorial gyldighed.

1.4. Beregning af varigheden af det ophold, hvortil der er udstedt visum

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 (5) har omdefineret begrebet kortvarigt ophold. Den nuværende definition på kortvarigt ophold lyder som følger: »højst 90 dage inden for en periode på 180 dage, hvorved perioden på 180 dage forud for hver opholdsdag tages i betragtning«. Definitionen trådte i kraft den 18. oktober 2013 og er indeholdt i Schengengrænsekodeksen.

Indrejsedagen vil blive fastsat som den første dag med ophold på medlemsstaternes område, og udrejsedagen vil blive fastsat som den sidste dag med ophold på medlemsstaternes område. Begrebet »inden for en periode på 180 dage« indebærer, at der anvendes en »rullende« referenceperiode på 180 dage, hvor hver dag i opholdet sammenholdes med den seneste periode på 180 dage for at sikre, at kravet om højst 90 dage inden for en periode på 180 dage fortsat er overholdt. Det betyder, at et fravær fra medlemsstatens område i en sammenhængende periode på 90 dage giver mulighed for et nyt ophold på højst 90 dage.

På følgende adresse findes en regnemaskine, som kan benyttes til at beregne varigheden af det ophold, der er tilladt ifølge de nye regler: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.

Eksempel på beregning af et ophold på grundlag af den gældende definition:

En person med et visum til flere indrejser med et års gyldighed (18. april 2014-18. april 2015) indrejser for første gang den 19. april 2014 og bliver i 3 dage. Den pågældende person indrejser igen den 18. juni 2014 og bliver i 86 dage. Hvordan ser situationen ud på specifikke datoer? Hvornår vil vedkommende kunne indrejse igen?

Fra 11. september 2014: I løbet af de seneste 180 dage (16. marts 2014-11. september 2014) har vedkommende haft ophold i 3 dage (19.-21. april 2014) plus 86 dage (18. juni 2014-11. september 2014) = 89 dage = ingen overskridelse. Vedkommende kan stadig blive 1 dag.

Fra 16. oktober 2014: Vedkommende kan indrejse med henblik på et ophold på yderligere 3 dage. Den 16. oktober 2014 bliver opholdet den 19. april 2014 irrelevant (uden for perioden på 180 dage, osv.); Den 17. oktober 2014 bliver opholdet den 20. april 2014 irrelevant (uden for perioden på 180 dage, osv.).

Fra 15. december 2014: Vedkommende kan indrejse med henblik på et ophold på yderligere 86 dage (den 15. december 2014 bliver opholdet den 18. juni 2014 irrelevant (uden for perioden på 180 dage); den 16. december 2014 bliver opholdet den 19. juni 2014 irrelevant, osv.).

1.5. Situationen for de medlemsstater, der endnu ikke anvender Schengenreglerne fuldt ud, de medlemsstater, der ikke deltager i Unionens fælles visumpolitik, og de associerede lande

De medlemsstater, der tiltrådte Unionen i 2004 (Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet), 2007 (Bulgarien og Rumænien) og 2013 (Kroatien) er bundet af aftalen fra dens ikrafttræden.

Bulgarien, Cypern, Kroatien og Rumænien har endnu ikke gennemført Schengenreglerne fuldt ud. De vil fortsat udstede nationale visa med en gyldighed begrænset til deres nationale område. Når disse medlemsstater anvender Schengenreglerne fuldt ud, vil de fortsat anvende aftalen fuldt omfang.

National ret finder fortsat anvendelse på alle spørgsmål, der ikke er omfattet af aftalen, indtil det tidspunkt hvor disse medlemsstater har gennemført Schengenreglerne fuldt ud. Fra det tidspunkt vil Schengenreglerne og/eller national ret finde anvendelse på spørgsmål, der ikke er reguleret af aftalen.

Bulgarien, Cypern, Kroatien og Rumænien kan anerkende opholdstilladelser, D-visa og visa til kortvarigt ophold, der er udstedt af alle Schengenmedlemsstater og associerede lande med henblik på kortvarige ophold på deres område (6).

Aftalen finder ikke anvendelse i Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige, men omfatter fælles erklæringer, hvori disse medlemsstater opfordres til at indgå bilaterale aftaler om visumlempelse med Armenien.

Selv om Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz er associerede med Schengen, er de ikke bundet af aftalen. Aftalen indeholder en fælles erklæring, hvori disse associerede Schengenlande opfordres til snarest at indgå bilaterale aftaler om lettelse af udstedelsen af visa med Armenien.

1.6. Aftalen og bilaterale aftaler

Det hedder i aftalens artikel 13, at:

»Denne aftale har fra sin ikrafttrædelse forrang for bestemmelser i enhver bilateral eller multilateral aftale indgået mellem de enkelte medlemsstater og Armenien, for så vidt bestemmelserne i sidstnævnte aftaler omhandler spørgsmål omfattet af denne aftale.«

Fra datoen for aftalens ikrafttræden ophørte bestemmelserne i de gældende bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne og Armenien om spørgsmål, der er omfattet af aftalen, med at finde anvendelse. I overensstemmelse med EU-retten skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger for at fjerne uoverensstemmelser mellem deres bilaterale aftaler og aftalen.

Hvis en medlemsstat har indgået en bilateral aftale eller ordning med Armenien om spørgsmål, der ikke falder ind under aftalen, finder fritagelsen fortsat anvendelse efter aftalens ikrafttræden.

II. SÆRLIGE BESTEMMELSER

2.1. Regler, der finder anvendelse på alle visumansøgere

Der mindes om, at de lettelser, der er nævnt nedenfor vedrørende visumgebyr, frist for behandling af visumansøgninger, udrejse efter tab eller tyveri af dokumenter og forlængelse af visa under ekstraordinære omstændigheder, finder anvendelse på alle armenske visumansøgere og visumindehavere, herunder turister.

2.1.1. Gebyr for behandling af visumansøgninger

Det hedder i aftalens artikel 6, stk. 1, at:

»1. Gebyret for behandling af visumansøgninger udgør 35 EUR.«

I henhold til aftalens artikel 6, stk. 1, udgør gebyret for behandling af en visumansøgning 35 EUR. Dette gebyr gælder alle armenske visumansøgere (herunder turister) og vedrører visa til kortvarigt ophold uanset antal indrejser.

Det hedder i aftalens artikel 6, stk. 2, at (NB: eventuelle gennemførelsesarrangementer efter kategori):

»2. Der beregnes ikke gebyr for behandling af visumansøgninger til følgende personkategorier, jf. dog denne artikels stk. 3: a) pensionister«.

For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal visumansøgere kunne dokumentere deres status som pensionist, dvs. pensionsbog eller attest om modtagelse af pension. Gebyrfritagelsen er ikke berettiget i tilfælde, hvor formålet med rejsen er at udøve lønnet beskæftigelse.

»b) børn under 12 år«.

For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori, skal visumansøgerne kunne dokumentere deres alder.

»c) medlemmer af nationale og regionale regeringer og af forfatningsdomstole og højesteretter, såfremt de ikke er fritaget for visumpligten i medfør af denne aftale«.

Medlemmer af regionale regeringer forstås som medlemmer af den territoriale administration, dvs. regionernes guvernører (marzpet) og deres stedfortrædere samt Jerevans borgmester og dennes stedfortræder. For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori, skal visumansøgerne kunne fremvise dokumentation fra de armenske myndigheder som dokumenterer deres stilling.

»d) handicappede og deres eventuelt nødvendige ledsagere«.

For at kunne omfattes af gebyrfritagelsen bør det dokumenteres, at hver af visumansøgerne henhører under denne kategori. I tilfælde af handicap skal visumansøgerne fremvise et uddrag af den lægeerklæring, der dokumenterer deres handicap. Hvor handicappet er åbenlyst (f.eks. blinde personer eller personer, som mangler arme eller ben), er visuel godkendelse på det visumudstedende konsulat tilladt.

I berettigede tilfælde kan visumansøgningen indgives af en repræsentant eller værge for den handicappede.

»e) nære pårørende — ægtefælle, børn (herunder adopterede), forældre (herunder formyndere), bedsteforældre eller børnebørn — til armenske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område, eller unionsborgere bosat i den medlemsstat, hvor de er statsborgere

f) medlemmer af officielle delegationer, herunder faste medlemmer af officielle delegationer, der efter en officiel indbydelse stilet til Armenien skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt i arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på en af medlemsstaternes område

g) elever, studerende, universitetsuddannede under videreuddannelse og medfølgende lærere, der rejser i studie- eller uddannelsesøjemed, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer og andre uddannelsesrelaterede aktiviteter

h) journalister og det tekniske personale, der ledsager journalister i arbejdsøjemed«.

For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal visumansøgere kunne dokumentere, at de er medlem af professionelle journalist- eller medieorganisationer.

»i) deltagere i internationale sportsarrangementer og deres professionelle ledsagere«.

Tilhængere vil ikke blive betragtet som ledsagere.

»j) Repræsentanter for civilsamfundsorganisationer og personer, som er inviteret af armenske lokale nonprofitorganisationer, der er registreret i medlemsstaterne, og som rejser med henblik på uddannelse, seminarer, konferencer, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer eller panarmenske og lokale støtteprogrammer«.

For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal visumansøgere kunne dokumentere, at de er medlem af civilsamfundsorganisationer eller nonprofitorganisationer.

»k) personer, der deltager i videnskabelige, akademiske, kulturelle eller kunstneriske aktiviteter, herunder universitets- og andre udvekslingsprogrammer

l) personer, der kan dokumentere, at deres rejse er nødvendig af humanitære grunde, f.eks. for at få presserende lægebehandling, samt disse personers ledsagere, eller for at deltage i en nær pårørendes begravelse eller besøge en nær pårørende, der er alvorligt syg.«

Der er gebyrfritagelse for ovennævnte kategorier af personer. Derudover er der i henhold til visumkodeksens artikel 16, stk. 4, en gebyrfritagelse for følgende kategorier af personer:

— forskere fra tredjelande, der rejser i Den Europæiske Union med det formål at udføre videnskabelig forskning som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2005/761/EF (7)

— repræsentanter for nonprofitorganisationer i alderen op til 25 år, der deltager i seminarer, konferencer, sportsarrangementer, kulturelle eller uddannelsesmæssige begivenheder tilrettelagt af nonprofitorganisationer.

Der hedder i visumkodeksens artikel 16, stk. 6, at:

»6. I individuelle tilfælde kan det undlades at opkræve visumgebyr, eller det kan nedsættes, når dette har til formål at fremme kulturelle eller sportslige interesser samt interesser på området udenrigspolitik, udviklingspolitik og andre områder af vital offentlig interesse eller af humanitære årsager.«

Visumkodeksens artikel 16, stk. 7, fastsætter, at visumgebyret skal opkræves i euro, i den lokale valuta i tredjelandet eller i den valuta, der normalt anvendes i det tredjeland, hvor ansøgningen indgives, og at det kun refunderes i tilfælde, hvor en visumansøgning ikke kan antages, eller hvor konsulatet ikke er kompetent.

For at undgå uoverensstemmelser, som kan føre til visumshopping, skal medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer i Armenien sikre ensartede visumgebyrer for alle armenske visumansøgere, når disse opkræves i fremmed valuta.

De armenske visumansøgere får i henhold til visumkodeksens artikel 16, stk. 8, en kvittering for det betalte visumgebyr.

Det hedder i aftalens artikel 6, stk. 3, at:

»3. Hvis en medlemsstat samarbejder med en ekstern serviceudbyder med henblik på udstedelse af et visum, kan den eksterne serviceudbyder opkræve et servicegebyr. Dette gebyr skal stå i et rimeligt forhold til de omkostninger, som den eksterne serviceudbyder har afholdt ved udførelsen af sine opgaver, og må ikke overstige 30 EUR. Medlemsstaterne giver fortsat alle ansøgere adgang til at indgive ansøgninger direkte til deres konsulater.«

Hvad angår ordningerne for samarbejdet med eksterne serviceudbydere er der fastsat nærmere oplysninger om deres opgaver i visumkodeksens artikel 43.

2.1.2. Varighed af behandlingen af visumansøgninger

Det hedder i aftalens artikel 7, at:

»1. Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer træffer afgørelse om ansøgningen inden for en frist på 10 kalenderdage regnet fra datoen for modtagelsen af ansøgningen og den for visumudstedelsen krævede dokumentation. 2. Fristen for at træffe afgørelse om en visumansøgning kan forlænges op til 30 kalenderdage i enkelttilfælde, navnlig når der er behov for nærmere granskning af ansøgningen. 3. Fristen for at træffe afgørelse om en visumansøgning kan afkortes til to arbejdsdage eller derunder i hastende tilfælde.«

En afgørelse om en visumansøgning vil i princippet blive truffet inden for 10 kalenderdage fra datoen for modtagelse af en antagelig ansøgning.

Dette tidsrum kan i individuelle tilfælde forlænges til 30 kalenderdage, navnlig når det er nødvendigt at undersøge ansøgningen nærmere eller i tilfælde af repræsentation, hvor myndighederne i den repræsenterede medlemsstat høres.

Alle disse frister begynder først at løbe, når visumansøgningen er fuldstændig, dvs. fra datoen for modtagelse af visumansøgningen og dokumentationen.

For medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer, der har et tidsbestillingssystem, gælder som generelt princip, at den ventetid, der medgår for at få en aftale, ikke indgår som en del af behandlingstiden. De generelle bestemmelser i visumkodeksens artikel 9 finder både anvendelse på dette spørgsmål og andre praktiske foranstaltninger vedrørende indgivelse af visumansøgninger.

Det er fastsat i aftalens artikel 7, stk. 4, at i tilfælde, hvor der kræves en aftale for indgivelse af ansøgninger, »skal denne som hovedregel finde sted inden to uger fra det tidspunkt, hvor der blev anmodet om en aftale.«

I begrundede hastetilfælde (hvor forhold, som ansøgeren ikke kunne forudse, har gjort det umuligt for visumansøgeren at søge tidligere) »kan konsulatet give ansøgere lov til at indgive deres ansøgning enten uden tidsbestilling, eller også skal der straks aftales en tid.«

Når der aftales tid, bør der tages højde for eventuelle hastetilfælde, som visumansøgeren anfører. Beslutningen om at afkorte fristen for at træffe afgørelse om en visumansøgning, jf. aftalens artikel 7, stk. 3, træffes af den konsulære medarbejder.

2.1.3. Forlængelse af visa under ekstraordinære omstændigheder

Det hedder i aftalens artikel 9, at:

»Statsborgere i Armenien, der på grund af force majeure eller af humanitære årsager ikke har mulighed for at forlade medlemsstaternes område inden for den frist, der er anført i deres visum, kan i overensstemmelse med værtslandets lovgivning vederlagsfrit få forlænget deres visums gyldighed i det tidsrum, det er nødvendigt, før de kan vende tilbage til deres opholdsland«.

Hvad angår forlængelse af gyldigheden af et visum på grund af behørigt begrundede personlige årsager, hvor visumindehaveren ikke er i stand til at forlade medlemsstaternes område inden den dato, der er anført på visummet, finder bestemmelserne i visumkodeksens artikel 33 anvendelse, i det omfang de er forenelige med aftalen. Der kræves imidlertid ikke gebyr for forlængelse af et visum i tilfælde af force majeure eller humanitære årsager.

2.2. Regler, der finder anvendelse på visse kategorier af visumansøgere

2.2.1. Dokumentation for rejsens formål

For alle de personkategorier, der er omhandlet i aftalens artikel 4, stk. 1, vil der kun blive krævet den angivne dokumentation vedrørende rejsens formål. Som fastsat i aftalens artikel 4, stk. 3, er der ingen andre krav om dokumentation, indbydelse eller attestering vedrørende rejsens formål. Dette er dog ikke ensbetydende med en fritagelse fra kravet om personligt fremmøde ved indgivelse af visumansøgningen og om dokumentation for f.eks. tilstrækkelige subsistensmidler.

Hvis der i individuelle tilfælde hersker tvivl om ægtheden af dokumentationen for rejsens formål, kan visumansøgeren i medfør af visumkodeksens artikel 21, stk. 8, blive indkaldt til en (supplerende) uddybende samtale på ambassaden og/eller konsulatet, hvor vedkommende udspørges om det egentlige formål med besøget eller ansøgerens hensigt om at rejse tilbage. I sådanne konkrete tilfælde kan visumansøgeren fremlægge yderligere dokumentation, eller den konsulære medarbejder kan i ekstraordinære tilfælde anmode herom. Det blandede udvalg vil nøje overvåge dette spørgsmål.

For de kategorier af personer, der ikke er omhandlet i aftalens artikel 4, (f.eks. turister) finder de generelle regler om dokumentation for rejsens formål fortsat anvendelse. Det samme gælder dokumenter vedrørende forældres samtykke til, at børn under 18 år rejser.

Schengenreglerne og national ret finder anvendelse på spørgsmål, der ikke er omfattet af aftalen, f.eks. anerkendelsen af rejsedokumenter og garantier vedrørende hjemrejse og subsistensmidler.

I princippet indgives det oprindelige dokument, der kræves i henhold til aftalens artikel 4, stk. 1, sammen med visumansøgningen. Konsulatet kan imidlertid begynde behandlingen af visumansøgningen på grundlag af faxer eller kopier af dokumentet. Konsulatet kan ikke desto mindre anmode om det originale dokument ved den første visumansøgning og vil anmode om det i konkrete tilfælde, hvor der opstår tvivl.

Det hedder i aftalens artikel 4, stk. 1, at:

»1. For følgende kategorier af armenske statsborgere er følgende dokumenter tilstrækkelig dokumentation for formålet med rejsen til den anden part: a) for nære pårørende — ægtefæller, børn (herunder adopterede), forældre (herunder formyndere), bedsteforældre, børnebørn, som besøger armenske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område, eller unionsborgere bosat i den medlemsstat, hvor de er statsborgere: — en skriftlig indbydelse fra værten«.

Aftalens artikel 4, stk. 1, litra a), regulerer situationen for armenske nære pårørende, der rejser til medlemsstaterne for at besøge armenske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område eller unionsborgere, der har ophold i den medlemsstat, hvori de er statsborgere.

Ægtheden af den inviterende persons underskrift skal bekræftes af den kompetente myndighed i henhold til den nationale lovgivning i bopælslandet. Invitationen bør godkendes af de kompetente myndigheder. Hvis der er tale om diplomater, teknisk og administrativt personale og andre embedsmænd, der af Republikken Armeniens regering er udstationeret i medlemsstaterne, bekræftes ægtheden af underskriften ved brev eller en verbalnote fra chefen for den diplomatiske repræsentation.

»b) for medlemmer af officielle delegationer, herunder faste medlemmer af sådanne delegationer, der efter en officiel indbydelse stilet til Armenien skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt i arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på en af medlemsstaternes område: — et brev udfærdiget af en kompetent myndighed i Armenien, hvoraf det fremgår, at ansøgeren er medlem af delegationen eller permanent medlem af delegationen på rejse til den anden parts område med det formål at deltage i de angivne arrangementer, ledsaget af en kopi af den officielle indbydelse«.

Visumansøgerens navn skal angives på brevet fra den kompetente myndighed og bekræfte, at personen er medlem af den delegation, der rejser til den anden parts område for at deltage i det officielle møde. Visumansøgerens navn behøver ikke være angivet på den officielle indbydelse til at deltage i mødet, selv om det kan være nødvendigt, når den officielle indbydelse er stilet til en bestemt person.

Denne bestemmelse anvendes på medlemmer af officielle delegationer, uanset hvilken type pas de har.

»c) for elever, studerende, universitetsuddannede under videreuddannelse og medfølgende lærere, der rejser i studie- eller uddannelsesøjemed, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer og andre uddannelsesrelaterede aktiviteter: — en skriftlig indbydelse eller et optagelsesbevis fra værtsuniversitetet, -akademiet, -instituttet, -læreanstalten eller -skolen eller studiekort eller beviser på de kurser, der skal følges«.

Et studiekort kan kun accepteres som dokumentation for rejsens formål, hvis det er udstedt af det værtsuniversitet eller den værtslæreanstalt eller -skole, hvor studierne skal finde sted.

»d) for personer, der rejser af lægelige årsager, og for de nødvendige ledsagende personer: — et officielt dokument fra den behandlende institution, som bekræfter behovet for behandling på denne institution og for at være ledsaget, og dokumentation for, at vedkommende har tilstrækkelige finansielle midler til at betale for lægebehandlingen.«

Det officielle dokument fra den behandlende institution, som bekræfter de tre elementer (behovet for lægebehandling på denne institution, behovet for at være ledsaget, og dokumentationen for, at vedkommende har tilstrækkelige finansielle midler til at betale for lægebehandlingen, f.eks. et bevis for forudbetaling), skal indgives.

»e) for journalister og det tekniske personale, der ledsager journalister i arbejdsøjemed: — attestering eller anden dokumentation udstedt af en faglig organisation eller ansøgerens arbejdsgiver for, at den pågældende person er uddannet journalist, og hvoraf det fremgår, at formålet med rejsen er at udføre journalistisk arbejde, eller at den pågældende person er medlem af det tekniske personale, der ledsager journalisten i arbejdsøjemed«.

Denne kategori dækker ikke freelancejournalister og deres assistenter.

Der skal fremlægges attestering eller anden dokumentation for, at visumansøgeren er uddannet journalist eller er dennes professionelle ledsager, samt et originalt dokument udstedt af den nævnte persons arbejdsgiver, hvoraf det fremgår, at formålet med rejsen er at udføre journalistisk arbejde eller at bistå i sådant arbejde.

Der findes en række faglige organisationer i Armenien, som varetager journalisters eller professionelle ledsageres interesser, og som kan attestere, at en given person er professionel journalist eller professionel ledsager inden for et givet område. Med henblik på at kunne vurdere disse organisationers professionelle status kan konsulaterne konsultere www.e-register.am. Konsulaterne kan også godtage attesteringer udstedt af ansøgerens arbejdsgiver.

»f) for deltagere i internationale sportsarrangementer og deres professionelle ledsagere: — en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen, de kompetente myndigheder, det nationale sportsforbund eller de nationale olympiske komitéer i medlemsstaterne«.

Listen over ledsagere i forbindelse med internationale sportsbegivenheder vil være begrænset til de personer, der er til stede i arbejdsøjemed: trænere, massører, direktører, lægeligt personale og leder af sportsklubben. Tilhængere vil derfor ikke blive betragtet som ledsagere.

»g) for forretningsfolk og repræsentanter for erhvervsorganisationer: — skriftlig indbydelse fra værten, der skal være en juridisk person, virksomhed, organisation eller en filial eller afdeling heraf, en statslig eller lokal myndighed i en af medlemsstaterne eller en arrangør af handelsmesser eller udstillinger, konferencer eller symposier på medlemsstaternes område, påtegnet af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med den nationale lovgivning«.

Med henblik på at bekræfte disse erhvervsorganisationers eksistens kan konsulaterne konsultere www.e-register.am.

»h) for medlemmer af erhverv, der deltager i internationale udstillinger, konferencer, symposier, seminarer eller andre lignende arrangementer — en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen, som bekræfter, at den pågældende person deltager i arrangementet

i) for repræsentanter for civilsamfundsorganisationer og personer, som er inviteret af Armeniens lokale nonprofitorganisationer, som er registreret i medlemsstaterne, der rejser med henblik på uddannelse, seminarer, konferencer, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer eller panarmenske og lokale støtteprogrammer: — en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen, en bekræftelse af, at den pågældende person repræsenterer en civilsamfundsorganisation eller deltager i panarmenske eller lokale støtteaktiviteter, og en etableringsattest for organisationen fra det relevante register og udstedt af en statslig myndighed i overensstemmelse med national lovgivning«.

Der skal fremlægges et dokument fra civilsamfundsorganisationen, som bekræfter, at visumansøgeren repræsenterer organisationen.

Den kompetente statslige myndighed i Armenien, som udsteder etableringsattester for civilsamfundsorganisationer, er justitsministeriet.

Etableringsattesterne for civilsamfundsorganisationer registreres i statens register for juridiske personer. Justitsministeriet administrerer den elektroniske database over NGO'er, som er tilgængelig via justitsministeriets websted /https://www.e-register.am/.

Individuelle medlemmer af civilsamfundsorganisationerne er ikke omfatter af aftalen.

»j) for personer, der skal deltage i videnskabelige, akademiske, kulturelle eller kunstneriske aktiviteter, herunder universitets- og andre udvekslingsprogrammer: — en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen til at deltage i disse aktiviteter«.

»k) for chauffører i international gods- eller passagertransport til medlemsstaternes område i køretøjer indregistreret i Armenien: — en skriftlig anmodning fra den nationale sammenslutning (fagforening) for transportvirksomheder i Armenien, som foretager international transport ad landevej, med angivelse af turenes formål, rute, varighed og hyppighed«.

Den nationale sammenslutning for transportvirksomheder i Armenien, der har kompetence til at udstede den skriftlige anmodning til professionelle chauffører, er International Road Carriers of Armenia (AIRCA).

»l) for deltagere i officielle udvekslingsprogrammer arrangeret af venskabsbyer og andre kommunale enheder: — en skriftlig indbydelse fra kommunaldirektøren/borgmesteren i disse byer eller kommuner«.

Den kommunaldirektør/borgmester i byen eller anden kommunale enhed, der har kompetence til at udstede den skriftlige indbydelse, er kommunaldirektøren/borgmesteren i den værtsby eller -kommune, hvor venskabsarrangementet skal finde sted. Denne kategori dækker kun officielle venskabsarrangementer.

»m) for deltagere i besøg på militære og civile gravsteder: — et officielt dokument, der bekræfter gravstedets eksistens og bevarelse samt slægtskab eller andet tilhørsforhold mellem ansøgeren og den begravede.«

Aftalen præciserer ikke, om ovennævnte officielle dokument bør udstedes af myndighederne i det land, hvor gravstedet er beliggende, eller af myndighederne i det land, hvor den person, der ønsker at besøge gravstedet, er bosiddende. Det bør accepteres, at de kompetente myndigheder i begge lande kan udstede et sådant officielt dokument.

Ovennævnte officielle dokument, der bekræfter gravstedets eksistens og bevarelse samt slægtskab eller andet tilhørsforhold mellem visumansøgeren og den begravede, skal fremlægges.

Aftalen skaber ikke nye forpligtelser for de fysiske eller juridiske personer, der udsteder den skriftlige indbydelse. EU-retten og/eller national ret finder anvendelse i tilfælde af udstedelse af falske indbydelser.

2.2.2. Udstedelse af visa til flere indrejser

Når visumansøgeren ofte skal rejse til medlemsstaternes område, kan der blive udstedt visum til kortvarigt ophold til flere besøg, forudsat at varigheden af disse besøg ikke overstiger 90 dage for hver periode på 180 dage.

Det hedder i aftalens artikel 5, at:

»1. Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer udsteder visa til flere indrejser gældende i fem år til følgende kategorier af personer: a) ægtefæller, børn (herunder adopterede) under 21 år eller forsørgelsesberettigede børn og forældre (herunder formyndere), som besøger armenske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område, eller unionsborgere bosat i den medlemsstat, hvor de er statsborgere b) medlemmer af nationale og regionale regeringer og af forfatningsdomstole og højesteretter, såfremt de ikke er fritaget for visumpligten i medfør af nærværende aftale, når de rejser i embedes medfør c) faste medlemmer af officielle delegationer, der efter en officiel indbydelse stilet til Armenien regelmæssigt skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på medlemsstaternes område. Som undtagelse begrænses gyldigheden af visa til flere indrejser, hvis behovet for eller intentionen om at rejse ofte eller regelmæssigt tydeligvis er begrænset til et kortere tidsrum, til dette tidsrum, navnlig når: — for så vidt angår de i litra a) omhandlede personer, gyldigheden af tilladelsen til armenske statsborgere med lovligt ophold i Unionen til lovligt at opholde sig der, — de i litra b) omhandlede personers embedsperiode, — gyldigheden af de i litra c) omhandlede personers status som fast medlem af en officiel delegation er på under fem år.«

I betragtning af disse personkategoriers erhvervsmæssige status eller deres familierelation til en statsborger i Armenien, som har lovligt ophold på medlemsstaternes område, eller til en unionsborger, som har bopæl i en medlemsstat, hvor den nævnte person har statsborgerskab, er det berettiget at indrømme dem visum til flere indrejser med en gyldighed på fem år eller med en gyldighed begrænset til embedsperioden eller til deres lovlige ophold, hvis dette er under fem år.

Personer, der er omfattet af artikel 5, stk. 1, litra a), i aftalen skal fremlægge dokumentation for værtspersonens lovlige ophold.

For personer, der er omfattet af artikel 5, stk. 1, litra b), i aftalen skal der fremlægges bekræftelse på deres erhvervsmæssige status og varigheden af deres mandatperiode.

Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på personer, der er omfattet af artikel 5, stk. 1, litra b), i aftalen, hvis de ifølge aftalen er fritaget for visumpligt, dvs. hvis de er indehavere af et diplomatpas.

Personer, der er omfattet af aftalens artikel 5, stk. 1, litra c), skal fremlægge dokumentation for deres status som fast medlem af den officielle delegation og behovet for regelmæssigt at deltage i møder, høringer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer.

Hvis behovet for eller intentionen om at rejse ofte eller regelmæssigt tydeligvis er begrænset til et kortere tidsrum, begrænses gyldigheden af visummet til flere indrejser til dette tidsrum.

»2. Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer og konsulater udsteder visa til flere indrejser med en gyldighed på et år til følgende kategorier af personer, forudsat at de i det foregående år har fået udstedt mindst ét visum og har gjort brug af det i overensstemmelse med reglerne om indrejse og ophold på den besøgte stats område: a) medlemmer af officielle delegationer, der efter en officiel indbydelse stilet til Armenien regelmæssigt skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på medlemsstatens område b) repræsentanter for civilsamfundsorganisationer og personer, som er inviteret af armenske lokale nonprofitorganisationer. som er registreret i medlemsstaterne, der rejser til medlemsstaterne med henblik på uddannelse, seminarer, konferencer, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer eller panarmenske og lokale støtteprogrammer c) medlemmer af erhverv, der deltager i internationale udstillinger, konferencer, symposier, seminarer eller andre lignende arrangementer, og som regelmæssigt rejser til medlemsstaterne d) personer, der deltager i videnskabelige, kulturelle eller kunstneriske aktiviteter, herunder universitets- og andre udvekslingsprogrammer, og som regelmæssigt rejser til medlemsstaterne e) studerende og universitetsuddannede under videreuddannelse, der regelmæssigt rejser i studie- eller uddannelsesøjemed, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer f) deltagere i officielle udvekslingsprogrammer arrangeret af venskabsbyer og andre kommunale enheder g) personer, der regelmæssigt kommer på besøg af lægelige årsager, og de nødvendige ledsagende personer h) journalister og det tekniske personale, der ledsager journalister i arbejdsøjemed i) forretningsfolk og repræsentanter for erhvervsorganisationer, der regelmæssigt rejser til medlemsstaterne j) deltagere i internationale sportsarrangementer og deres professionelle ledsagere k) chauffører i international gods- eller passagertransport til medlemsstaternes område i køretøjer indregistreret i Armenien. Uanset første punktum begrænses gyldigheden af visa til flere indrejser, hvis behovet for eller intentionen om at rejse ofte eller regelmæssigt tydeligvis er begrænset til et kortere tidsrum, til dette tidsrum.«

Der udstedes i princippet visa til flere indrejser med en gyldighed på et år til ovennævnte personkategorier, hvis visumansøgerne i det foregående år (12 måneder) har fået mindst et visum og brugt det i overensstemmelse med reglerne for indrejse og ophold på de(n) besøgte medlemsstat(er)s område (f.eks. må vedkommende ikke have overskredet visummets gyldighedsperiode), og hvis der er grund til at anmode om et visum til flere indrejser.

I de tilfælde, hvor det ikke er berettiget at udstede et visum med en gyldighed på et år, f.eks. hvis udvekslingsprogrammets varighed er på under et år, eller hvis den pågældende person ikke skal rejse ofte eller regelmæssigt i et helt år, vil visummets gyldighedsperiode være på under et år, forudsat at de andre krav for udstedelse af visum er opfyldt.

»3. Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer og konsulater udsteder visa til flere indrejser med en gyldighed på mindst to år og højst fem år til de i stk. 2 nævnte personkategorier, forudsat at de i de foregående to år har gjort brugt af et visum til flere indrejser med etårig gyldighed i overensstemmelse med reglerne om indrejse og ophold på den besøgte stats område, medmindre behovet for eller intentionen om at rejse ofte eller regelmæssigt tydeligvis er begrænset til et kortere tidsrum, i hvilket tilfælde gyldigheden af visummet til flere indrejser begrænses til dette tidsrum. 4. De i stk. 1, 2 og 3 omhandlede personers samlede ophold på medlemsstaternes område må ikke overstige 90 dage for hver periode på 180 dage.«

Der udstedes visa til flere indrejser med en gyldighed fra to år op til fem år til de kategorier af visumansøgere, der er omhandlet i aftalens artikel 5, stk. 2, forudsat at de i de foregående to år (24 måneder) har gjort brug af de to etårigt visum til flere indrejser i overensstemmelse med lovgivningen om indrejse og ophold på de(n) besøgte medlemsstat(er)s område, og grunden til at ansøge om et visum til flere indrejser stadig er gyldig. Det skal bemærkes, at et visum med en gyldighed på to til fem år kun vil blive udstedt, hvis visumansøgeren har fået udstedt to visa med en gyldighed på mindst et år i løbet af de to foregående år (24 måneder), og hvis nævnte person har gjort brug af disse visa i overensstemmelse med lovgivningen om indrejse og ophold på de(n) besøgte medlemsstat(er)s område. De diplomatiske og konsulære repræsentationer vil ud fra en vurdering af hver enkelt visumansøgning træffe afgørelse om gyldighedsperioden for disse visa, dvs. fra to til fem år.

Der er ingen forpligtelse til at udstede et visum til flere indrejser, hvis ansøgeren ikke har gjort brug af et tidligere visum.

2.2.3. Indehavere af diplomatpas

Det hedder i aftalens artikel 10, at:

»1. Armenske statsborgere, der er i besiddelse af gyldigt diplomatpas, har ret til indrejse i, udrejse af og transit gennem medlemsstaternes område uden visum. 2. De i stk. 1 i denne artikel omhandlede personer kan opholde sig på medlemsstaternes område uden visa i højst 90 dage for hver periode på 180 dage.«

Procedurerne for udstationering af diplomater i medlemsstaterne er ikke reguleret af aftalen. Den sædvanlige akkrediteringsprocedure finder anvendelse.

III. SAMARBEJDE OM REJSEDOKUMENTER

Det fremgår af den fælles erklæring, der er knyttet som bilag til aftalen, at parterne er enige om, at det blandede udvalg bør vurdere, hvilken betydning de respektive rejsedokumenters sikkerhedsniveau har på den måde, hvorpå aftalen fungerer. Parterne er i den henseende enige om regelmæssigt at underrette hinanden om de foranstaltninger, der træffes for at undgå et stort antal forskellige rejsedokumenter, for at udvikle de tekniske sikkerhedsaspekter af rejsedokumenter, samt om de foranstaltninger, der træffes i forbindelse med personliggørelsesprocessen ved udstedelsen af rejsedokumenter.

IV. STATISTIK

For at gøre det muligt for det blandede udvalg at overvåge aftalens gennemførelse effektivt, fremsender medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer hver sjette måned statistikker til Kommissionen. Hvor det er muligt, bør disse statistikker omfatte månedsopgørelser over:

— antallet af hver enkelt type visa, der er udstedt til de forskellige kategorier omfattet af aftalen

— antallet af afslag på visa for de forskellige kategorier omfattet af aftalen

— antallet af udstedte visa til flere indrejser

— gyldighedstiden for de udstedte visa til flere indrejser

— antallet af visa, der er udstedt vederlagsfrit til de forskellige kategorier omfattet af aftalen.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1).

(2) EFT L 239 af 22.9.2000, s. 19.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 af 13. juli 2009 om en fællesskabskodeks for visa (visumkodeks) (EUT L 243 af 15.9.2009, s. 1).

(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (EUT L 77 af 23.3.2016, s. 1).

(5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 af 26. juni 2013 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks), konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen, Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 og (EF) nr. 539/2001 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 og (EF) nr. 810/2009 (EUT L 182 af 29.6 2013, s. 1).

(6) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 565/2014/EU af 15. maj 2014 om indførelse af en forenklet ordning for personkontrol ved de ydre grænser, som bygger på, at Bulgarien, Kroatien, Cypern og Rumænien ensidigt anerkender visse dokumenter som ligestillede med deres nationale visa til transit gennem eller forventet ophold på deres område af en varighed på højst 90 dage inden for en given periode på 180 dage og om ophævelse af beslutning nr. 895/2006/EF og nr. 582/2008/EF (EUT L 157 af 27.5.2014, s. 23).

(7) Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2005/761/EF af 28. september 2005 om lettelse af medlemsstaternes udstedelse af ensartede visa til kortvarigt ophold til forskere fra tredjelande, som rejser inden for Fællesskabet med henblik på videnskabelig forskning (EUT L 289 af 3.11.2005, s. 23).