BESLUTNING FRA EKSF's RÅDGIVENDE UDVALG OM FORLÆNGELSE AF EKSF's TILPASNINGSFORANSTALTNINGER EFTER 2002 I HENHOLD TIL EKSF-TRAKTATENS ARTIKEL 56 OG REFORM AF STRUKTURFONDENE (AGENDA 2000) (98/C 155/06) (EØS-relevant tekst)

(Vedtaget enstemmigt på det 339. plenarmøde den 2. april 1998)

Efter af have gjort sig bekendt med forskellige relevante dokumenter, herunder Kommissionens meddelelse (1) om gennemførelse af beslutningen taget ved Det Europæiske Råds møde i Amsterdam om anvendelsen af EKSF's reserver samt Europa-Parlamentets forslag om at anvende den erfaring inden for omstrukturering, der er opnået under EKSF-traktaten (2), på de central- og østeuropæiske lande samt konklusionerne fra Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelse i Luxembourg (3), henleder DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR EKSF opmærksomheden på sin tidligere stillingtagen vedrørende EKSF-traktatens udløb, bl.a.:

- memorandum om perspektiverne i forbindelse med EKSF-traktatens udløb i 2002 (4) vedtaget den 28. juni 1995

- memorandum om de sociale aspekter af EKSF-traktatens udløb i 2002 (5) vedtaget den 10. oktober 1996.

A. Tidligere har omstillingsstøtte for arbejdstagere inden for den europæiske kul- og stålindustri kunnet gennemføres på en socialt acceptabel måde gennem bevilling af omstillingsstøtte i medfør af EKSF-traktatens artikel 56 suppleret med sociale ledsageforanstaltninger i form af bevillinger af rentesubsidierede lån til gennemførelse af investeringsprogrammer samt til skabelse af arbejdspladser til genbeskæftigelse af den ledigblevne arbejdskraft i henhold til EKSF-traktatens artikel 51, 54 og 56, stk. 2, litra a), således at afskedigelser forbundet med driften i vidt muligt omfang er undgået inden for jern- og stålindustrien, selv i perioder med høj arbejdsløshed. Med EKSF-traktatens udløb den 23. juli 2002 fjernes det juridiske grundlag for den støtte, der indtil nu er blevet uddelt i medfør af denne traktat, inklusive omstillingsstøtten i henhold til artikel 56, stk. 2, litra b). Selv EKSF's resterende reserver er ikke til rådighed for disse støtteprogrammer. De skal bruges til forskning (oprettelse af en finansieringsordning, f.eks. en fond, der har til formål at fremme teknisk og social forskning), som det beskrives i en meddelelse fra Kommissionen (6) om gennemførelsen af en beslutning taget på dette område ved Det Europæiske Råds møde i Amsterdam.

B. Men det bliver nødvendigt at mindske de sociale følger af de nedlæggelser af arbejdspladser, der uundgåeligt vil ske inden for den europæiske kul- og stålindustri, og i den henseende afsætte midler til den nødvendige offentlige finansiering. I 1996 blev omkring 16 000 arbejdspladser nedlagt i den europæiske kul- og stålindustri. I løbet af de kommende år skal nye foranstaltninger sættes i værk, da betydelige synergieffekter vil blive udnyttet med nye fusioner inden for denne sektor, og da en nedsættelse af omkostningerne bør medføre en styrkelse af virksomhedernes konkurrenceevne. Indførelsen af nye teknologier i kul- og stålindustrien (f.eks. støbning af bånd) vil i sig selv medføre en omfattende reduktion i arbejdsstyrken. Det skønnes, at der i perioden 1998-2003 yderligere vil blive nedlagt mere end 30 000 arbejdspladser.

Inden for kulsektoren vil der ligeledes ske et kraftigt fald i antallet af arbejdspladser (6 500 alene i 1997). Nedgang i kulproduktionen og lukning af miner vil i perioden efter 1998 medføre nedlæggelse af omkring 40 000 arbejdspladser, hovedsageligt i tyske kulminer, og titusinder af arbejdspladser i kulminer i Frankrig og Spanien.

C. Virksomhederne vil ikke kunne klare de økonomiske omkostninger, der er forbundet med nedlæggelse af arbejdspladser, uden at det får alvorlige konsekvenser for deres internationale konkurrenceevne. Blandt de standardforanstaltninger, som EKSF medfinansierer, og som blev indført som en del af omstillingsstøtten, har efterlønsordningen været blandt de foretrukne. Da denne ordning er meget bekostelig, kan den ikke finansieres uden hjælp fra de offentlige myndigheder, og kun hvis den offentlige støtte er forenelig med gældende EF-bestemmelser.

D. Den fortsatte strukturelle omstillingsproces inden for kul- og stålindustrien gør det nødvendigt i fremtiden at fortsætte de bestræbelser, der er gjort for at omstrukturere de berørte regioner og lade disse få del i støtteordningerne fra EU's strukturfonde. Reformen af strukturfondene i 1999 bør ikke resultere i, at en stor del af de regioner, der har meget kul- og stålindustri, mister deres strukturstøtte, når EKSF-traktaten udløber. De europæiske strukturfonde bør også i fremtiden hjælpe de berørte regioner med at løse deres strukturelle problemer (geografiske målsætninger om omstilling og genindustrialisering).

E. Udvalget om regionalpolitik i Europa-Parlamentet understreger i sin udtalelse til Budgetudvalget endnu engang vigtigheden af EKSF-foranstaltningerne for kul- og stålområderne samt for industrierne og deres arbejdstagere. Det anmoder om, at de nuværende foranstaltninger i stor udstrækning og på en tilfredsstillende måde bibeholdes efter traktatens udløb, blandt andet i forbindelse med afskedigelse af overskydende personale, uddannelse/tilpasning, omskabelse, sundhed og hygiejne samt socialøkonomiske foranstaltninger. Strukturfondene tildeles i den henseende særlig stor betydning, og med henblik herpå - inden for rammerne af en gradvis tilpasning (»phasing-in«) - trænger en målrettet tilpasning/udvidelse af finansieringsforanstaltningerne og målsætningerne sig på.

De regioner, der efter 1999 falder uden for de europæiske strukturfondes støtteområder, bør nødvendigvis kunne modtage overgangsstøtte i en tilstrækkelig lang periode til at kunne fastholde de allerede opnåede resultater med omstrukturering. Derfor anmoder udvalget først og fremmest om en forlængelse af garantierne for initiativerne Rechar II og Resider II, der dækker hovedparten af de økonomiske behov fra de enheder, der som område har genbeskæftigelse af overskydende arbejdskraft, samt om en betydelig forhøjelse af bevillingerne indtil 1999.

F. Endvidere skal der ydes støtte til at løse tilpasningsproblemer i de central- og østeuropæiske lande, der på sigt skal indlemmes i EU. Det Rådgivende Udvalg ser udvidelsen af EU som et politisk gode, ikke blot for de tiltrædende lande, men også for resten af Europa. Men tiltrædelsesprocessen skal nødvendigvis følges af omfattende forberedelsesforanstaltninger. Disse foranstaltninger skal have følgende formål: styrkelse af den økonomiske konkurrenceevne inden for sektoren ved hjælp af en effektiv omstrukturering, respekt for konkurrencereglerne, omorganisering og miljøbeskyttelse. Det Rådgivende Udvalg erklærer sig villigt til at yde hjælp med gennemførelsen af disse vanskelige opgaver til regioner med mine- og stålindustri i Central- og Østeuropa.

G. For at kunne beregne gennemslagskraften af Rechar- og Resider-initiativerne, blandt andet under hensyntagen til de politiske aspekter (øget samarbejde mellem kommuner, regioner, industrien og arbejdsmarkedets parter), er det nødvendigt at fortsætte og udvikle denne typer fællesskabsinitiativer. I overensstemmelse med konklusionerne fra CASTer og RETI-konferencerne (Association des régions européennes de tradtition industrielle) vil et fællesskabsinitiativ efter 1999 have til formål at favorisere de industrielle forandringer i kul- og stålregionerne. Dette fællesskabsinitiativ skal følge konsekvenserne af forandringerne inden for denne sektor for regionerne, de økonomiske aktører og de berørte arbejdstagere.

H. Alle disse synspunkter skal tages i betragtning under diskussionen vedrørende den reform af de europæiske strukturfonde, der også af andre grunde er påkrævet. I formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelsen den 20. og 21. november 1997 i Luxembourg er dette aspekt behandlet og forsvaret navnlig i punkt 27 og 28.

I. Efter- og videreuddannelse er et væsentligt redskab i tilpasningen af arbejdskraften til nye teknologier og strukturelle forandringer. Det Rådgivende Udvalg anmoder derfor Kommissionen om at afsætte tilstrækkelige økonomiske midler til efter- og videreuddannelse og i denne forbindelse at vurdere mulighederne for, at Det Europæiske Soicalfond kan overtage denne EKSF-foranstaltning.

DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR EKSF

1. VURDERER, at Den Europæiske Socialfond og de elementer af Rechar- og Resider-initiativerne, der har vist deres anvendelighed, efter EKSF-traktatens udløb i højere grad skal anvendes med henblik på medfinansiering af foranstaltninger i forbindelse med reduktionen af arbejdsstyrken i den europæiske kul- og stålindustri. I dette øjemed foreslår Det Rådgivende Udvalg, at:

- der garanteres tilstrækkelige bevillinger til fondene og til nuværende og fremtidige initiativer med beløb svarende til behovet, i det mindste indtil andre effektive foranstaltninger er etableret

- der i denne forbindelse skabes et nyt fællesskabsinitiativ i form af et specielt supplerende instrument for strukturpolitikken, der blandt andet favoriserer forandringer i mine- og stålregioner (f.eks. et nyt fællesskabsinitiativ ved navn Restruct)

- man inden for den igangværende vurdering kunne overveje gennem en fusion af de 13 eksisterende initiativer at sænke administrationsomkostningerne til fordel for reel støtte og at omorganisere de administrative strukturer, så de bliver mere effektive og gennemskuelige;

2. MENER, at problemerne med tilpasning af arbejdskraften i kul- og stålindustrien hører ind under Den Europæiske Socialfonds mål nr. 4 (»gøre det lettere for arbejdstagerne (m/k) at tilpasse sig de industrielle ændringer og udviklingen i produktionssystemerne«).

Den forestående integrering af mål nr. 4 i mål nr. 3 bør ikke have den effekt, at prækvalificeringsaspektet glemmes i forbindelse med den strukturelle omstilling. Hvis mål nr. 4 ikke fastholdes som en af strukturfondenes specifikke målsætninger, skal der stilles garantier for, at finansieringen er tilstrækkelig til at dække iværksættelsen af forebyggende foranstaltninger for arbejdskraften og arbejdsmarkedet, blandt andet i kul- og stålsektoren.

For grænsetilfælde, der ligger i udkanten af støtteområderne, skal der findes passende løsninger;

3. VURDERER, at kul- og stålindustrien bør kunne komme i betragtning til støtte under Den Europæiske Socialfonds mål nr. 2 (»omstilling i de regioner, grænseregioner eller dele af regioner (herunder beskæftigelsesområder og bysamfund), der er hårdt ramt af den industrielle tilbagegang«), da der som nævnt i rammeforordningen (forordning (EØF) nr. 2081/93, artikel 9, stk. 2) kan konstateres et tydeligt fald i beskæftigelsen i kul- og stålsektoren;

4. ANBEFALER, at rammeforordningens artikel 3, stk. 2 i næste støtteperiode suppleres med »e) at fremme omskoling af den ledigblevne arbejdskraft«;

5. VURDERER, at Den Europæiske Socialfond kan yde den økonomiske støtte i form af udbetaling af engangsbeløb, i stedet for de forskellige individuelle støttebeløb, der indtil nu er blevet udbetalt som afhængig type støtte (f.eks. overgangsydelse, ventepenge), og som skal fordeles i forhold til den ledigblevne arbejdstagers alder og anciennitet;

6. OPFORDRER derfor Kommissionen til med henblik på reformen af strukturfondene den 31. december 1999 i god tid at tilpasse rammeforordningen om strukturfondene, således at ovennævnte punkter kommer i betragtning;

7. VURDERER, at med henblik på integreringen af de sektoriale bestemmelser, der gælder for de strukturelle tilpasningsforanstaltninger, i den europæiske lovgivning, er det formålstjenligt at tage højde ikke kun for Den Europæiske Socialfonds mål nr. 2 og 4, men også for fællesskabsinitiativerne Rechar og Resider, da finansieringsprogrammerne - selv om de er baseret på regionale kriterier - udelukkende tildeles kul- og stålområder, hvilket giver dem en specifik sektorkomponent;

8. KONSTATERER, at der er visse lighedspunkter mellem de foranstaltninger, der modtager Rechar- og Resider-støtte og den nuværende omstillingsstøtte i medfør i EKSF-traktaten i punkt 8i i retningslinjerne, ifølge hvilken støtte til omskoling, der finansieres i henhold til EKSF-traktatens artikel 56, kan komme i betragtning;

9. HENLEDER opmærksomheden på, at de omskolingsforanstaltninger, der kan komme i betragtning til støtte under dette punkt, og som har til formål at give arbejdstagere og ledigblevne arbejdstagere inden for kul- og stålindustrien mulighed for at lade sig omskole, så deres kundskaber svarer bedre til arbejdsmarkedets behov, hvilket øger deres muligheder for beskæftigelse i en økonomi i forandring, kun repræsenterer en lille del af den vifte af støttemuligheder til omskoling, der er omfattet af EKSF-traktatens artikel 56;

10. VURDERER, at der er anledning til i fremtiden at integrere finansieringen af ydelserne til ledigblevne arbejdstagere enten i et nyt fællesskabsinitiativ med denne målsætning (Restruct), eller ved indførelsen af en tilpasset liste over foranstaltninger og kriterier i et udvidet mål nr. 2 eller 3.

(1) KOM(97) 506 endelig udg. med titlen »EKSF-traktatens udløb - finansiel virksomhed«.

(2) Schwaiger-rapporten, EP 222.651.

(3) SN 300/97.

(4) EFT C 206 af 11.8.1995, s. 7.

(5) EFT C 334 af 8.11.1996, s. 3.