EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 391/2009  
af 23. april 2009  
om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe  
(omarbejdning)  
(EØS-relevant tekst)  
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION 
HAR —  
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske 
Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,  
under henvisning til forslag fra Kommissionen,  
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske 
og Sociale Udvalg (  1 ), 
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (  2 ), 
efter proceduren i traktatens artikel 251, på grundlag af Forligs ­
udvalgets fælles udkast af 3. februar 2009 (  3 ), og  
ud fra følgende betragtninger:  
(1) Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om 
fælles regler og standarder for organisationer, der 
udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyn ­
dighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (  4 ) er blevet 
ændret væsentligt ved flere lejligheder. Da der skal fore ­
tages yderligere ændringer, bør direktivet af klarheds ­
hensyn omarbejdes.  
(2) I betragtning af karakteren af bestemmelserne i direktiv 
94/57/EF forekommer det hensigtsmæssigt at omarbejde 
dets bestemmelser til to forskellige fællesskabsretlige 
instrumenter, nemlig et direktiv og en forordning.  
(3) Organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, 
bør kunne tilbyde deres ydelser overalt i Fællesskabet og 
konkurrere med hinanden, men de må samtidig sikre et ensartet sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. De 
nødvendige faglige standarder for deres virksomhed bør 
derfor fastlægges og anvendes på en ensartet måde i hele 
Fællesskabet.  
(4) Dette mål bør opfyldes gennem foranstaltninger, som er i 
overensstemmelse med det arbejde, der udføres af Den 
Internationale Søfartsorganisation (IMO), og som om 
nødvendigt udbygger og supplerer dette arbejde. 
Desuden bør medlemsstaterne og Kommissionen 
fremme IMO's udvikling af en international kode for 
anerkendte organisationer.  
(5) Der bør fastsættes minimumskrav til anerkendelse af 
organisationerne for at øge skibenes sikkerhed og 
forhindre forurening fra skibe. Minimumskravene i 
direktiv 94/57/EF bør derfor styrkes.  
(6) Med henblik på den første anerkendelse af de organisa ­
tioner, der ønsker at blive bemyndiget til at arbejde på 
medlemsstaternes vegne, vil overholdelsen af de i denne 
forordning fastsatte minimumskrav mere effektivt kunne 
vurderes på en harmoniseret og centraliseret måde af 
Kommissionen sammen med de medlemsstater, der 
anmoder om anerkendelse.  
(7) Anerkendelsen bør gives udelukkende på grundlag af 
organisationens arbejdsindsats med hensyn til kvalitet 
og sikkerhed. Det bør sikres, at anerkendelsens omfang 
til enhver tid er i overensstemmelse med den pågældende 
organisations faktiske kapacitet. Endvidere bør der tages 
hensyn til forskellene i de anerkendte organisationers 
retlige status og selskabsstruktur, samtidig med at det 
sikres, at de i denne forordning fastsatte minimumskrav 
anvendes ensartet, og at Fællesskabets kontrolforanstalt ­
ninger virker effektivt. Uanset selskabsstruktur bør den 
organisation, der skal anerkendes, yde tjenester på 
verdensplan og dens retlige enheder bør være underkastet 
solidarisk hæftelse.  
(8) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af 
denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med 
Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fast ­
sættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de 
gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (  5 ).DA 28.5.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 131/11  
( 1 ) EUT C 318 af 23.12.2006, s. 195.  
( 2 ) EUT C 229 af 22.9.2006, s. 38.  
( 3 ) Europa-Parlamentets udtalelse af 25.4.2007 (EUT C 74 E af 
20.3.2008, s. 632), Rådets fælles holdning af 6.6.2008 (EUT C 
190 E af 29.7.2008, s. 1), Europa-Parlamentets holdning af 
24.9.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets afgørelse af 
26.2.2009 og Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning 
af 11.3.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).  
( 4 ) EFT L 319 af 12.12.1994, s. 20.  (  5 ) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.
(9) Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at 
ændre denne forordning for at indarbejde senere 
ændringer til de internationale konventioner, protokoller, 
koder og resolutioner i relation hertil, ajourføre kravene i 
bilag I og vedtage kriterierne for måling af effektiviteten 
af de anerkendte organisationers regler, procedurer og 
arbejdsindsats med hensyn til sikkerhed og forebyggelse 
af forurening fra de skibe, de har klassificeret. Da der er 
tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at 
ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, 
herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige 
bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter for ­
skriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 
1999/468/EF.  
(10) Det er af største betydning, at der kan gribes ind hurtigt, 
effektivt og på en måde, der står i et rimeligt forhold til 
formålet, når en anerkendt organisation ikke opfylder 
sine forpligtelser. Hovedformålet bør være at rette op 
på manglerne med henblik på at udrydde enhver poten ­
tiel trussel mod sikkerheden eller miljøet på et tidligt 
tidspunkt. Kommissionen bør derfor tillægges de nødven ­
dige beføjelser til at kræve, at den anerkendte organisa- 
tion træffer de nødvendige forebyggende og udbedrende 
foranstaltninger, og til som tvangsforanstaltning at 
pålægge bøder og tvangsbøder. Kommissionen bør 
udøve disse beføjelser på en måde, som er i overensstem ­
melse med grundlæggende rettigheder og bør sikre, at 
organisationen bliver hørt under hele proceduren.  
(11) Den samordnede tilgang i Fællesskabet indebærer, at 
beslutninger om at trække anerkendelsen af en organisa ­
tion, der ikke opfylder sine forpligtelser i henhold til 
denne forordning, tilbage, hvis ovennævnte foranstalt ­
ninger viser sig at være virkningsløse, eller organisationen 
på anden måde udgør en uacceptabel trussel mod sikker ­
heden eller miljøet, må træffes på fællesskabsplan og 
derfor af Kommissionen efter udvalgsproceduren.  
(12) Den løbende efterfølgende overvågning af, om de aner ­
kendte organisationer overholder denne forordning, kan 
udføres mere effektivt på en harmoniseret og centraliseret 
måde. Det er derfor hensigtsmæssigt, at Kommissionen 
sammen med den medlemsstat, der anmoder om aner ­
kendelsen, får overdraget denne opgave på Fællesskabets 
vegne.  
(13) Som led i tilsynet med de anerkendte organisationers 
aktiviteter er det afgørende, at Kommissionens skibsin ­
spektører har adgang til skibe og skibsdokumenter, 
uanset skibets flag, for at de kan kontrollere, om de 
anerkendte organisationer opfylder minimumskravene i 
denne forordning med hensyn til alle skibe i deres 
respektive registre.  
(14) De anerkendte organisationers evne til hurtigt at opdage 
og rette op på svagheder i deres regler, processer og interne kontrolforanstaltninger er af afgørende betydning 
for sikkerheden på de skibe, de inspicerer og certificerer. 
Denne evne bør styrkes ved hjælp af en kvalitetsvurder ­
ings- og certificeringsenhed, som bør være uafhængig af 
kommercielle og politiske interesser, og som kan foreslå 
fælles tiltag til løbende forbedring af alle anerkendte 
organisationer og sikre et frugtbart samarbejde med 
Kommissionen.  
(15) De anerkendte organisationers regler og procedurer 
spiller en nøglerolle for forøgelse af sikkerheden og fore ­
byggelsen af ulykker og af forurening. De anerkendte 
organisationer har indledt en proces, som skal føre til 
en harmonisering af deres regler og procedurer. Denne 
proces bør fremmes og støttes af fællesskabslovgiv ­
ningen, eftersom den vil indvirke positivt på sikkerheden 
til søs samt på den europæiske skibsbygningsindustris 
konkurrenceevne.  
(16) Harmoniseringen af anerkendte organisationers regler om 
konstruktion, bygning og periodisk syn af handelsskibe 
er en løbende proces. Forpligtelsen til at have et sæt af 
egne regler eller påviste evner til at have egne regler bør 
derfor ses som et led i harmoniseringsprocessen og bør 
ikke udgøre en hindring for de aktiviteter, der udføres af 
anerkendte organisationer eller af potentielle kandidater 
til anerkendelse.  
(17) Anerkendte organisationer bør være forpligtet til at 
ajourføre deres tekniske standarder og håndhæve dem 
konsekvent med henblik på at harmonisere sikkerheds ­
reglerne og sikre en ensartet gennemførelse af de interna ­
tionale regler inden for Fællesskabet. Når anerkendte 
organisationers tekniske standarder for materialer, 
udstyr og komponenter er identiske eller ligner hinanden 
meget, bør gensidig anerkendelse af certifikater overvejes, 
i de relevante tilfælde og med de mest vidtgående og 
strengeste standarder som reference.  
(18) Medens hver enkelt anerkendt organisation i princippet 
udelukkende bør holdes ansvarlig i forbindelse med de 
dele, som den certificerer, følger anerkendte organisatio ­
ners og fabrikanters ansvar de aftalte betingelser eller 
eventuelt den lovgivning, der skal anvendes i hvert 
enkelt tilfælde.  
(19) Da gennemsigtighed og informationsudveksling de invol ­
verede parter imellem og offentlighedens ret til adgang til 
information er grundlæggende instrumenter i forebyg ­
gelsen af ulykker til søs, bør de anerkendte organisati ­
oner stille alle relevante lovbestemte oplysninger om 
tilstanden af skibene i deres klasse til rådighed for havne ­
statskontrolmyndighederne samt for offentligheden gene ­
relt.DA L 131/12 Den Europæiske Unions Tidende 28.5.2009
(20) For at hindre skibe i at skifte klasse med det formål at 
undgå at udføre de nødvendige reparationer, bør aner ­
kendte organisationer indbyrdes udveksle alle relevante 
oplysninger om tilstanden af de skibe, der skifter klasse, 
og om nødvendigt inddrage flagstaten.  
(21) Beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder for 
aktører inden for søfart, herunder skibsværfter, udstyrsle ­
verandører og redere, bør ikke forhindre normale forret ­
ningstransaktioner og kontraktaftalte tjenesteydelser 
mellem disse parter.  
(22) Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA), der 
er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning 
(EF) nr. 1406/2002 (  1 ), bør yde den nødvendige støtte til 
anvendelsen af denne forordning.  
(23) Målet med denne forordning, nemlig at fastlægge foran ­
staltninger, der skal følges af de organisationer, der vare ­
tager inspektion, syn og certificering af skibe i Fælles ­
skabet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlems ­
staterne og kan derfor på grund af handlingens omfang 
bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor 
træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidia ­
ritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstem ­
melse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte 
artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er 
nødvendigt for at nå dette mål.  
(24) Foranstaltninger, der skal følges af medlemsstaterne som 
led i deres forbindelser med organisationer, der udfører 
inspektion og syn af skibe, er fastlagt i Europa-Parlamen ­
tets og Rådets direktiv 2009/15/EF af 23. april 2009 om 
fælles regler og standarder for organisationer, der udfører 
inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes 
aktiviteter i forbindelse dermed (omarbejdning) (  2 ) —  
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:  
Artikel 1  
Denne forordning fastlægger visse foranstaltninger, der skal 
følges af de organisationer, der varetager inspektion, syn og 
certificering af skibe med henblik på at efterkomme de interna ­
tionale konventioner om sikkerheden til søs og om forebyggelse 
af havforurening, samtidig med at den frie udveksling af tjene ­
steydelser fremmes. Dette omfatter udformning og gennemfø ­
relse af sikkerhedskrav til skrog, maskineri samt el-installationer 
og styresystemer for skibe, der falder ind under de internatio ­
nale konventioners anvendelsesområde.  Artikel 2  
I denne forordning forstås ved:  
a) »skib«: et skib, der falder ind under de internationale konven ­
tioners anvendelsesområde  
b) »internationale konventioner«: den internationale konvention 
om sikkerhed for menneskeliv på søen af 1. november 1974 
(Solas 74), bortset fra kapitel XI-2 i bilaget dertil, den inter ­
nationale konvention om lastelinjer af 5. april 1966 og den 
internationale konvention om forebyggelse af forurening fra 
skibe af 2. november 1973 (Marpol), tillige med protokoller 
hertil og ændringer heraf, samt de dertil hørende koder af 
bindende karakter i alle medlemsstater, i den gældende affat ­
telse  
c) »organisation«: en juridisk enhed, dens datterselskaber og alle 
andre enheder under dens kontrol, som i fællesskab eller 
hver for sig udfører opgaver, der hører under anvendelses ­
området for denne forordning  
d) »kontrol«: i litra c), rettigheder, kontrakter eller andre midler, 
retlige eller faktiske, der enten hver for sig eller i forening 
giver en juridisk enhed mulighed for at udøve en afgørende 
indflydelse eller sætter en sådan enhed i stand til at udføre 
opgaver, der hører under anvendelsesområdet for denne 
forordning.  
e) »anerkendt organisation«: en organisation, der er anerkendt i 
overensstemmelse med denne forordning  
f) »bemyndigelse«: handling, hvorved en medlemsstat giver 
bemyndigelse eller overdrager beføjelser til en anerkendt 
organisation  
g) »myndighedscertifikat«: et certifikat, der er udstedt af en flag ­
stat eller på dennes vegne i overensstemmelse med de inter ­
nationale konventioner  
h) »regler og procedurer«: en anerkendt organisations krav til 
konstruktion, bygning, udrustning, vedligeholdelse og syn af 
skibe  
i) »klassecertifikat«: et af en anerkendt organisation udstedt 
dokument, hvorved det certificeres, at et skib er egnet til 
en bestemt anvendelse eller drift i overensstemmelse med 
de regler og procedurer, som den anerkendte organisation 
har fastlagt  
j) »hjemsted«: det sted, hvor en organisation har sit vedtægts ­
mæssige hjemsted, sit hovedkontor eller sin hovedvirk ­
somhed.DA 28.5.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 131/13  
( 1 ) EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1.  
( 2 ) Se side 47 i denne EUT.
Artikel 3  
1. Medlemsstater, der ønsker at bemyndige en organisation, 
som endnu ikke er anerkendt, indgiver anmodning om anerken ­
delse til Kommissionen ledsaget af fuldstændige oplysninger om 
og dokumentation for organisationens overholdelse af mini ­
mumskravene i bilag I samt om kravet om og dens forpligtelse 
til at overholde bestemmelserne i artikel 8, stk. 4, og artikel 9, 
10 og 11.  
2. Kommissionen foretager sammen med de medlemsstater, 
der har indgivet en anmodning, en vurdering af de organisati ­
oner, den har modtaget anerkendelsesanmodning om, for at 
verificere, at organisationerne opfylder og forpligter sig til at 
opfylde de i stk. 1 nævnte krav.  
3. Kommissionen afslår efter forskriftsproceduren i 
artikel 12, stk. 3, at anerkende organisationer, der ikke opfylder 
de krav, der er nævnt i stk. 1 i nærværende artikel, eller hvis 
arbejdsindsats anses for at udgøre en uacceptabel trussel mod 
sikkerheden eller miljøet ud fra de kriterier, der er fastlagt i 
henhold til artikel 14.  
Artikel 4  
1. Anerkendelsen udstedes af Kommissionen efter forskrifts ­
proceduren i artikel 12, stk. 3.  
2. Anerkendelse udstedes kun til organisationer, der opfylder 
kravene i artikel 3.  
3. Anerkendelsen udstedes til den relevante retlige enhed, 
som er moderselskabsenheden for den samling af retlige 
enheder, som den anerkendte organisation består af. Anerken ­
delsen omfatter alle retlige enheder, der bidrager til at sikre, at 
denne organisation kan udføre sine tjenesteydelser på verdens ­
plan.  
4. Kommissionen kan efter forskriftsproceduren i artikel 12, 
stk. 3, begrænse anerkendelsen, for så vidt angår bestemte typer 
skibe, skibe af en bestemt størrelse, bestemte fartsområder eller 
en kombination heraf, i overensstemmelse med den pågældende 
organisations dokumenterede kapacitet og ekspertise. I så 
tilfælde angiver Kommissionen årsagerne til begrænsningen og 
betingelserne for, at den kan ophæves eller udvides. Begræns ­
ningen kan til enhver tid tages op igen.  
5. Kommissionen udarbejder og ajourfører jævnligt en liste 
over de organisationer, der er anerkendt i overensstemmelse 
med denne artikel. Listen offentliggøres i  Den Europæiske 
Unions Tidende . 
Artikel 5  
Hvis Kommissionen finder, at en anerkendt organisation ikke 
har opfyldt kravene i bilag I eller sine forpligtelser i henhold til denne forordning, eller at en anerkendt organisations arbejds ­
indsats med hensyn til sikkerhed og forureningsforebyggelse er 
blevet væsentligt forringet, uden at dette dog udgør en uaccep ­
tabel trussel mod sikkerheden eller miljøet, pålægger den den 
pågældende anerkendte organisation at træffe de nødvendige 
forebyggende og udbedrende foranstaltninger inden for fastsatte 
frister for at sikre fuldstændig opfyldelse af disse minimumskrav 
og forpligtelser og navnlig fjerne potentielle trusler mod sikker ­
heden og miljøet, eller at fjerne årsagerne til den forringede 
arbejdsindsats på anden måde.  
De forebyggende og udbedrende foranstaltninger kan omfatte 
midlertidige beskyttelsestiltag, hvis den potentielle trussel mod 
sikkerheden eller miljøet er overhængende.  
Uden at det berører den umiddelbare anvendelse af foranstalt ­
ningerne, skal Kommissionen dog på forhånd underrette alle de 
medlemsstater, der har bemyndiget den pågældende anerkendte 
organisation, om de foranstaltninger, den agter at træffe.  
Artikel 6  
1. Ud over de foranstaltninger, der træffes efter artikel 5, kan 
Kommissionen i overensstemmelse med rådgivningsproceduren 
i artikel 12, stk. 2, pålægge en anerkendt organisation bøder,  
a) — hvis organisationens grove eller gentagne manglende 
opfyldelse af minimumskravene i bilag I eller af sine 
forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 4, artikel 9, 10 
og 11  
eller  
— dens forringede arbejdsindsats er udtryk for alvorlige 
mangler i organisationens struktur, systemer, procedurer 
eller interne kontrolforanstaltninger, eller  
b) hvis organisationen med fortsæt har givet Kommissionen 
forkerte, ufuldstændige eller vildledende oplysninger i forbin ­
delse med vurderingen i medfør af artikel 8, stk. 1, eller på 
anden måde har lagt hindringer i vejen for denne vurdering.  
2. Hvis en anerkendt organisation ikke gennemfører de fore ­
byggende og udbedrende foranstaltninger, som Kommissionen 
har pålagt den, eller gennemfører dem med uberettiget forsin ­
kelse, kan Kommissionen, uanset stk. 1, pålægge den pågæl ­
dende organisation tvangsbøder, indtil de pålagte handlinger 
er gennemført fuldt ud.  
3. De i stk. 1 og 2 nævnte bøder og tvangsbøder skal have 
afskrækkende virkning og stå i et rimeligt forhold både til over ­
trædelsernes grovhed og til den pågældende anerkendte organi ­
sations økonomiske formåen, idet der navnlig skal tages hensyn 
til, i hvilket omfang sikkerheden eller beskyttelsen af miljøet er 
bragt i fare.DA L 131/14 Den Europæiske Unions Tidende 28.5.2009
De må først pålægges efter, at den pågældende anerkendte 
organisation og de pågældende medlemsstater har haft mulighed 
for at fremsætte deres bemærkninger.  
De pålagte bøders og tvangsbøders samlede beløb må ikke over ­
stige 5 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnit ­
lige omsætning i de foregående tre regnskabsår for aktiviteter, 
der hører under anvendelsesområdet for denne forordning.  
4. De Europæiske Fællesskabers Domstol har fuld prøvel ­
sesret med hensyn til klager over beslutninger, hvorved 
Kommissionen har fastlagt en bøde eller en tvangsbøde. Den 
kan annullere, nedsætte eller forhøje den pålagte bøde eller 
tvangsbøde.  
Artikel 7  
1. Kommissionen tilbagekalder anerkendelsen af en organisa ­
tion:  
a) hvis gentagne og grove tilfælde af manglende opfyldelse af 
minimumskravene i bilag I eller af forpligtelserne i henhold 
til denne forordning er af en sådan art, at det udgør en 
uacceptabel trussel mod sikkerheden eller miljøet  
b) hvis gentagne og grove tilfælde af mangler i dens arbejds ­
indsats med hensyn til sikkerhed og forureningsforebyggelse 
er af en sådan art, at det udgør en uacceptabel trussel mod 
sikkerheden eller miljøet  
c) som forhindrer eller gentagne gange lægger hindringer i 
vejen for Kommissionens vurdering af organisationen, eller  
d) som ikke betaler de bøder og/eller tvangsbøder, der er 
omhandlet i artikel 6, stk. 1 og 2, eller  
e) som søger at opnå finansiel dækning af eller godtgørelse for 
bøder, der er pålagt den i henhold til artikel 6.  
2. For så vidt angår litra a) og b) i stk. 1, træffer Kommis ­
sionen afgørelse på grundlag af alle foreliggende oplysninger, 
herunder:  
a) resultaterne af Kommissionens egen vurdering af den pågæl ­
dende anerkendte organisation i henhold til artikel 8, stk. 1  
b) medlemsstaternes indberetninger i henhold til artikel 10 i 
direktiv 2009/15/EF  
c) analyser af ulykker, der involverer skibe i den anerkendte 
organisations klasse  d) eventuelle oplysninger om gentagelser af de fejl, der er 
omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra a)  
e) oplysninger om, i hvilket omfang flåden i den anerkendte 
organisations klasse er berørt og  
f) konstatering af, at foranstaltningerne i artikel 6, stk. 2, ikke 
har haft nogen virkning.  
3. Kommissionen træffer afgørelse om at tilbagekalde en 
anerkendelse på eget initiativ eller på anmodning af en 
medlemsstat, efter forskriftsproceduren i artikel 12, stk. 3, og 
efter at den pågældende anerkendte organisation har haft 
mulighed for at fremsætte sine bemærkninger.  
Artikel 8  
1. Alle anerkendte organisationer tages regelmæssigt og 
mindst hvert andet år op til vurdering af Kommissionen 
sammen med den medlemsstat, der indgav den relevante 
anmodning om anerkendelse, til kontrol af, at de opfylder 
deres forpligtelser i henhold til denne forordning og minimums ­
kravene i bilag I. Vurderingen skal være begrænset til de af de 
anerkendte organisationers aktiviteter, der henhører under 
denne forordnings anvendelsesområde.  
2. Ved udvælgelsen af de anerkendte organisationer, der skal 
vurderes, skal Kommissionen være særlig opmærksom på resul ­
tatet af organisationernes arbejdsindsats med hensyn til 
sikkerhed og forureningsforebyggelse, ulykkesdata og medlems ­
staternes indberetninger i henhold til artikel 10 i direktiv 
2009/15/EF.  
3. Vurderingen kan omfatte et besøg på den anerkendte 
organisations regionale filialer samt stikprøvekontrol af skibe, 
både i drift og under bygning, med henblik på at kontrollere 
den anerkendte organisations arbejdsindsats. I sådanne tilfælde 
underretter Kommissionen i givet fald de medlemsstater, hvor 
den lokale filial er beliggende. Kommissionen aflægger rapport 
til medlemsstaterne om resultatet af vurderingen.  
4. Alle anerkendte organisationer skal hvert år fremlægge 
resultaterne af deres evaluering af kvalitetsstyringssystemet for 
det i artikel 12, stk. 1, omhandlede udvalg.  
Artikel 9  
1. Anerkendte organisationer skal sikre, at Kommissionen 
har adgang til de oplysninger, der er nødvendige for at foretage 
den i artikel 8, stk. 1, nævnte vurdering. Der kan ikke påberåbes 
nogen kontraktbestemmelser med henblik på at begrænse denne 
adgang.DA 28.5.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 131/15
2. Anerkendte organisationer skal i deres kontrakter med 
redere eller operatører om udstedelse af myndighedscertifikater 
eller klassecertifikater til et skib sikre sig, at det stilles som 
betingelse for udstedelsen, at parterne ikke modsætter sig, at 
Kommissionens skibsinspektører får adgang til det pågældende 
skib med henblik på gennemførelsen af artikel 8, stk. 1.  
Artikel 10  
1. De anerkendte organisationer skal rådføre sig med 
hinanden med jævne mellemrum med henblik på at sikre ækvi ­
valens mellem og tilstræbe harmonisering af deres regler og 
procedurer og anvendelsen af disse. De samarbejder om at nå 
frem til en ensartet fortolkning af de internationale konventi ­
oner, uden at dette dog tilsidesætter flagstaternes beføjelser. De 
anerkendte organisationer skal i relevante tilfælde aftale tekniske 
og proceduremæssige betingelser for gensidig anerkendelse af 
klassecertifikaterne for materialer, udstyr og komponenter på 
grundlag af ækvivalente standarder, hvor de mest vidtgående 
og strengeste standarder anvendes som reference.  
Såfremt der af tungtvejende sikkerhedsgrunde ikke kan opnås 
enighed om gensidig anerkendelse, giver de anerkendte organi ­
sationer en klar begrundelse herfor.  
Hvis en anerkendt organisation ved inspektion eller på anden 
måde konstaterer, at materiale, et stykke udstyr eller en kompo ­
nent ikke er i overensstemmelse med sit certifikat, kan organi ­
sationen nægte at tillade, at dette materiale, dette stykke udstyr 
eller denne komponent anbringes om bord. Den anerkendte 
organisation underretter øjeblikkeligt de øvrige anerkendte orga ­
nisationer, idet den angiver årsagerne til afslaget.  
De anerkendte organisationer anerkender med henblik på klas ­
sifikation certifikater for skibsudstyr, der er forsynet med over ­
ensstemmelse med Rådets direktiv 96/98/EF af 20. december 
1996 om skibsudstyr (  1 ). 
Organisationerne aflægger regelmæssigt beretning til Kommissi ­
onen og medlemsstaterne om væsentlige fremskridt i forbin ­
delse med standarder og gensidig anerkendelse af certifikater 
for materialer, udstyr og komponenter.  
2. Kommissionen forelægger en rapport for Europa-Parla ­
mentet og Rådet senest den 17. juni 2014, baseret på en 
uafhængig undersøgelse af, hvor langt man er kommet med 
harmoniseringen af regler og procedurer og den gensidige 
anvendelse af certifikater for materialer, udstyr og komponenter.  
3. De anerkendte organisationer skal samarbejde med havne ­
staters kontrolmyndigheder, når et skib i deres klasse er berørt, 
og navnlig, når det gælder om at få korrigeret indberettede 
mangler eller andre unøjagtigheder.  4. De anerkendte organisationer stiller alle relevante oplys ­
ninger til rådighed for myndighederne i alle de medlemsstater, 
der har givet dem en af de bemyndigelser, der er omhandlet i 
artikel 3 i direktiv 2009/15/EF, og for Kommissionen om flåden 
i deres klasse og om overførsler, ændringer, suspensioner og 
tilbagetrækning fra klassen, uanset hvilket flag skibene fører.  
Oplysninger om overførsler, ændringer, suspensioner og tilba ­
getrækning fra klasse, herunder oplysninger om alle forsømte 
syn, forsømte henstillinger, klassebetingelser, driftsbetingelser 
eller driftsrestriktioner, som er udstedt imod skibe i deres 
klasse — uanset skibenes flag — meddeles også elektronisk til 
den fælles inspektionsdatabase, der anvendes af medlemsstaterne 
til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 
2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (  2 ), 
samtidig med at de registreres i organisationens egne systemer, 
dog under ingen omstændigheder senere end 72 timer efter den 
hændelse, der gav anledning til forpligtelsen til at meddele 
oplysningerne. Disse oplysninger, med undtagelse af henstil ­
linger og klassebetingelser, der ikke er forsømt, offentliggøres 
på de pågældende anerkendte organisationers websteder.  
5. De anerkendte organisationer udsteder ikke myndigheds ­
certifikater til et skib, uanset skibets flag, der ikke længere er i 
klasse, eller som skifter klasse på grund af sikkerhedsmangler 
ved skibet, før flagstatens myndigheder inden for en rimelig frist 
har fået mulighed for at udtale sig, om, hvorvidt en indgående 
inspektion er påkrævet.  
6. Hvis der sker en klasseoverførsel fra en anerkendt organi ­
sation til en anden, skal den afgivende organisation så hurtigt 
som muligt stille skibets komplette synshistorie til rådighed for 
den modtagende organisation, og især informere den om:  
a) eventuelle forsømte syn  
b) eventuelle forsømte henstillinger og klassebetingelser  
c) driftsbetingelser, der er udstedt mod skibet, og  
d) driftsrestriktioner, der er udstedt mod skibet.  
Den modtagende organisation kan først udstede nye certifikater 
til skibet, når alle forsømte syn er blevet afsluttet med tilfreds ­
stillende resultat, og alle forsømte henstillinger eller klassebetin ­
gelser, der tidligere er blevet udstedt med hensyn til skibet, er 
blevet opfyldt som angivet af den afgivende organisation.  
Den modtagende organisation skal, før certifikaterne udstedes, 
meddele den afgivende organisation certifikaternes udstedelses ­
dato og bekræfte dato, sted og foranstaltninger, som er truffet 
med hensyn til hvert enkelt forsømt syn, forsømt henstilling og 
forsømt klassebetingelse.DA L 131/16 Den Europæiske Unions Tidende 28.5.2009  
( 1 ) EFT L 46 af 17.2.1997, s. 25.  (  2 ) Se side 57 i denne EUT.
Anerkendte organisationer fastlægger og anvender passende 
fælles krav vedrørende tilfælde af klasseoverførsler, der kræver 
særlige sikkerhedsforanstaltninger. Disse tilfælde skal som 
minimum omfatte klasseoverførsel af skibe, der er 15 år 
gamle eller ældre, og overførsel fra en ikke-anerkendt organisa ­
tion til en anerkendt organisation.  
Anerkendte organisationer samarbejder for at gennemføre 
bestemmelserne i dette stykke korrekt.  
Artikel 11  
1. Senest den 17. juni 2011 opretter de anerkendte organi ­
sationer og opretholder en uafhængig kvalitetsvurderings- og 
certificeringsenhed i overensstemmelse med gældende internati ­
onale kvalitetsstandarder, hvori relevante brancheorganisationer, 
som udøver søfartsvirksomhed, kan deltage med rådgivende 
beføjelse.  
2. Kvalitetsvurderings- og certificeringsenheden varetager 
følgende opgaver:  
a) hyppig og regelmæssig vurdering af de anerkendte organisa ­
tioners kvalitetsstyringssystemer i henhold til kvalitetskriteri ­
erne i ISO 9001  
b) certificering af de anerkendte organisationers kvalitetssty ­
ringssystemer, herunder organisationer, som har anmodet 
om anerkendelse i henhold til artikel 3  
c) formulering af fortolkninger af de internationalt anerkendte 
kvalitetsstyringsstandarder, navnlig for at tage højde for de 
særlige kendetegn ved anerkendte organisationer og deres 
forpligtelser, og  
d) vedtagelse af individuelle og kollektive henstillinger om 
forbedring af anerkendte organisationers processer og 
interne kontrolordninger.  
3. Kvalitetsvurderings- og certificeringsenheden udstyres med 
de nødvendige ledelses- og andre beføjelser til at handle 
uafhængigt af de anerkendte organisationer og have de nødven ­
dige midler til at varetage sine opgaver effektivt og efter de 
højeste faglige standarder, og den sikrer uafhængighed for de 
personer, der udfører opgaverne. Kvalitetsvurderings- og certifi ­
ceringsenheden fastlægger selv sine arbejdsmetoder og sin 
forretningsorden.  
4. Kvalitetsvurderings- og certificeringsenheden kan anmode 
om bistand fra andre eksterne vurderingsorganer.  5. Kvalitetsvurderings- og certificeringsenheden forelægger de 
berørte parter, herunder flagstaterne og Kommissionen fuld ­
stændige oplysninger om den årlige arbejdsplan og om dens 
konklusioner og henstillinger, navnlig vedrørende situationer, 
hvor sikkerheden kan have været i fare.  
6. Kvalitetsvurderings- og certificeringsenheden tages jævnligt 
op til revision af Kommissionen.  
7. Kommissionen aflægger rapport til medlemsstaterne om 
resultaterne og opfølgningen af vurderingen.  
Artikel 12  
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og 
Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved 
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 
2099/2002 (  1 ). 
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i 
afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.  
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i 
afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.  
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til 
tre måneder.  
4. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 
1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.  
Artikel 13  
1. Denne forordning kan, hvis dens anvendelsesområde ikke 
udvides, ændres med henblik på at ajourføre minimumskravene 
i bilag I, navnlig på baggrund af de relevante IMO-afgørelser.  
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsent ­
lige bestemmelser i denne forordning, vedtages efter forskrifts ­
proceduren med kontrol i artikel 12, stk. 4.  
2. Ændringer af de internationale konventioner, der er nævnt 
i denne forordnings artikel 2, litra b), kan udelukkes fra denne 
forordnings anvendelsesområde, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 
2099/2002.DA 28.5.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 131/17  
( 1 ) EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1.
Artikel 14  
1. Kommissionen vedtager og offentliggør:  
a) kriterier for måling af effektiviteten af de anerkendte organi ­
sationers regler og procedurer samt resultatet af arbejdsind ­
satsen med hensyn til sikkerhed og forebyggelse af forure ­
ning fra de skibe, de har klassificeret, særligt på baggrund af 
oplysningerne i henhold til Paris-aftalememorandummet om 
havnestatskontrol og/eller lignende ordninger, og  
b) kriterier for, hvornår resultatet af arbejdsindsatsen i disse 
henseender skal anses for at udgøre en uacceptabel trussel 
mod sikkerheden eller miljøet, idet der kan tages hensyn til 
særlige forhold, der gør sig gældende for mindre eller stærkt 
specialiserede organisationer.  
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsent ­
lige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den, 
vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 12, 
stk. 4.  
2. De foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke- 
væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere 
den med hensyn til gennemførelsen af artikel 6, og i givet 
fald artikel 7, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol 
i artikel 12, stk. 4.  
3. Med forbehold af den umiddelbare anvendelse af mini ­
mumskravene i bilag I kan Kommissionen i overensstemmelse 
med forskriftsproceduren i artikel 12, stk. 3, vedtage retnings ­
linjer for fortolkningen heraf, og den kan overveje at opstille 
mål for de generelle minimumskrav, der er omhandlet i bilag I, 
del A, punkt 3.  
Artikel 15  
1. Organisationer, der ved denne forordnings ikrafttræden 
allerede var anerkendt i overensstemmelse med direktiv 
94/57/EF, bevarer deres anerkendelse, jf. dog stk. 2.  2. Uden at dette berører artikel 5 og 7, tager Kommissionen 
senest den 17. juni 2010 alle begrænsede anerkendelser, der er 
udstedt i henhold til direktiv 94/57/EF, op til fornyet vurdering i 
lyset af artikel 4, stk. 3, i denne forordning med henblik på efter 
forskriftsproceduren i artikel 12, stk. 3 at afgøre, om begræns ­
ningerne skal erstattes af andre eller ophæves. Begrænsningerne 
forbliver i kraft, indtil Kommissionen har truffet en afgørelse.  
Artikel 16  
Som led i vurderingen i henhold til artikel 8, stk. 1, kontrollerer 
Kommissionen, at indehaveren af anerkendelsen er den rele ­
vante retlige enhed i organisationen, som denne forordnings 
bestemmelser skal finde anvendelse på. Hvis dette ikke er 
tilfældet, træffer Kommissionen en beslutning om ændring af 
anerkendelsen.  
Hvis Kommissionen ændrer anerkendelsen, tilpasser medlems ­
staterne deres aftaler med den anerkendte organisation i over ­
ensstemmelse med ændringen.  
Artikel 17  
Kommissionen informerer hvert andet år Europa-Parlamentet og 
Rådet om anvendelsen af denne forordning.  
Artikel 18  
Henvisninger i fællesskabslovgivningen og i den nationale 
lovgivning til direktiv 94/57/EF gælder i givet fald som henvis ­
ninger til denne forordning og læses i overensstemmelse med 
sammenligningstabellen i bilag II.  
Artikel 19  
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offent ­
liggørelsen i  Den Europæiske Unions Tidende . 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.  
Udfærdiget i Strasbourg, den 23. april 2009.  
På Europa-Parlamentets vegne  
H.-G. PÖTTERING  
Formand  På Rådets vegne  
P. NE ČAS 
FormandDA L 131/18 Den Europæiske Unions Tidende 28.5.2009
BILAG I  
MINIMUMSKRAV TIL ORGANISATIONER FOR AT KUNNE OPNÅ ELLER OPRETHOLDE 
FÆLLESSKABSANERKENDELSE  
(jf. artikel 3)  
A. GENERELLE MINIMUMSKRAV  
1. En anerkendt organisation skal have status som juridisk person i den stat, hvor den har sit hjemsted. Dens 
regnskaber skal attesteres af uafhængige revisorer.  
2. Den anerkendte organisation skal kunne dokumentere omfattende erfaring med vurdering af udformning og 
bygning af handelsskibe.  
3. Den anerkendte organisation skal til enhver tid råde over et betydeligt personale til at varetage ledelsesmæssige og 
tekniske opgaver samt støttefunktioner og forskningsopgaver i et omfang, der passer til størrelsen af flåden i 
organisationens klasse, flådens sammensætning og organisationens engagement i bygning og ombygning af 
skibe. Den anerkendte organisation skal være i stand til på hvert arbejdssted, når der er behov for det, at stille 
midler og personale til rådighed i et omfang, der passer til de opgaver, der skal udføres i overensstemmelse med de 
generelle minimumskrav i punkt 6 og 7 og med de specifikke minimumskrav i del B.  
4. Den anerkendte organisation skal have og anvende et sæt af egne omfattende regler og procedurer eller påviste 
evner derfor, for konstruktion, bygning og periodisk syn af handelsskibe, der er af samme kvalitet som interna ­
tionalt anerkendte standarder. Disse regler og forskrifter offentliggøres og ajourføres og forbedres løbende i kraft af 
forsknings- og udviklingsprogrammer.  
5. Den anerkendte organisation skal hvert år offentliggøre sit skibsregister eller føre skibsregisteret i en elektronisk 
database, der er tilgængelig for offentligheden.  
6. Den anerkendte organisation må ikke være kontrolleret af redere eller værfter eller af andre med kommerciel 
interesse i fremstilling, udstyring, reparation eller drift af skibe. Den anerkendte organisation må ikke i væsentlig 
grad være indtægtsmæssigt afhængig af en enkelt erhvervsvirksomhed. Den anerkendte organisation udfører ikke 
klassifikationsopgaver eller myndighedsopgaver, hvis den er identisk med eller har erhvervsmæssig, personlig eller 
familiemæssig tilknytning til et skibs reder eller operatør. Dette uforenelighedsprincip finder ligeledes anvendelse på 
de skibsinspektører, der er ansat af den anerkendte organisation.  
7. Den anerkendte organisation skal udøve sin virksomhed i overensstemmelse med bestemmelserne i bilaget til IMO- 
resolution A.789 (19) om specifikationer for tilsyns- og certificeringsfunktioner, der udføres af anerkendte organer 
på myndighedernes vegne, i den udstrækning de dækker emner, der falder ind under denne forordnings anven ­
delsesområde.  
B. SPECIFIKKE MINIMUMSKRAV  
1. Den anerkendte organisation skal yde en verdensomspændende dækning i kraft af sine egne eksklusive tilsyns ­
førende eller, i ganske særlige og behørigt begrundede tilfælde, andre anerkendte organisationers tilsynsførende.  
2. Den anerkendte organisation skal følge et sæt etiske regler.  
3. Den anerkendte organisation skal ledes og administreres på en sådan måde, at de oplysninger, som en medlems ­
stats myndigheder har brug for, behandles fortroligt.  
4. Den anerkendte organisation skal stille alle relevante oplysninger til rådighed for myndighederne, Kommissionen 
og de berørte parter.DA 28.5.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 131/19
5. Det arbejde, der udføres af den anerkendte organisation, de tilsynsførende og det tekniske personale, der er ansat af 
organisationen, må på ingen måde gribe ind i intellektuelle ejendomsrettigheder, der indehaves af skibsværfter, 
udstyrsleverandører eller redere, herunder patenter, licenser, knowhow eller enhver anden form for viden, der er 
retligt beskyttet på internationalt plan, fællesskabsplan eller nationalt plan. Den anerkendte organisation, de 
tilsynsførende og det tekniske personale, der er ansat af organisationen, må med forbehold af medlemsstaternes 
og Kommissionens skønsbeføjelser, herunder navnlig i medfør af artikel 9, under ingen omstændigheder videregive 
eller offentliggøre oplysninger af kommerciel betydning, som er kommet til deres kendskab under udførelsen af 
deres inspektions-, kontrol- og tilsynsarbejde i forbindelse med bygning eller reparation af skibe.  
6. Den anerkendte organisations ledelse skal definere og dokumentere sin politik, sine mål og sin forpligtelse med 
hensyn til kvalitet, og den skal sikre, at politikken er blevet forstået og gennemført og opretholdes på alle niveauer 
i den anerkendte organisation. Den anerkendte organisations politik skal henvise til mål og indikatorer for arbejds ­
indsats på områderne sikkerhed og forureningsforebyggelse.  
7. Den anerkendte organisation skal sikre:  
a) at dens regler og procedurer opstilles og vedligeholdes på en systematisk måde  
b) at dens regler og procedurer følges, og at der foreligger et internt system til at måle tjenesteydelsens kvalitet i 
forhold til disse regler og procedurer  
c) at kravene til de myndighedsopgaver, som den anerkendte organisation er bemyndiget til at udføre, opfyldes, og 
at der foreligger et internt system til at måle kvaliteten af tjenesteydelsen, hvad angår overholdelse af de 
internationale konventioner  
d) at ansvar, beføjelser og de indbyrdes relationer mellem de medarbejdere, hvis arbejde har indflydelse på 
kvaliteten af organisationens tjenesteydelser, er defineret og dokumenteret  
e) at alt arbejde udføres under kontrollerede forhold  
f) at der er etableret en kontrolordning, der sikrer overvågning af de handlinger og det arbejde, der udføres af 
skibsinspektører samt det tekniske og administrative personale, der er ansat af den anerkendte organisation  
g) at skibsinspektører har indgående kendskab til den særlige skibstype, hvor de udfører deres arbejde, for så vidt 
angår den særlige undersøgelse, der skal gennemføres, og til de relevante gældende krav  
h) at der anvendes en ordning med uddannelse af skibsinspektører og løbende ajourføring af deres kundskaber  
i) at der løbende foretages registreringer, der viser, at de krævede standarder er opfyldt på de punkter, som de 
udførte tjenesteydelser omfatter, samt at kvalitetsstyringssystemet fungerer effektivt  
j) at der til stadighed findes et omfattende system af planlagt og dokumenteret intern revision af de kvalitets ­
relaterede aktiviteter i alle organisationens hjemsteder  
k) at de lovbestemte syn og inspektioner, der kræves i det harmoniserede system for syn og certificering, som den 
anerkendte organisation er bemyndiget til at udføre, foretages i henhold til bestemmelsen i bilaget og tillægget 
til IMO-resolution A.948 (23) om retningslinjer for syn i henhold til det harmoniserede system for syn og 
certificering  
l) at der etableres klare og direkte linjer, hvad angår ansvar og ledelse mellem den anerkendte organisations 
hovedkontor og dets regionale kontorer og mellem de anerkendte organisationer og deres skibsinspektører.DA L 131/20 Den Europæiske Unions Tidende 28.5.2009
8. Den anerkendte organisation skal udvikle og gennemføre og opretholde et effektivt internt kvalitetsstyringssystem, 
der er baseret på relevante dele af de internationalt anerkendte kvalitetsstandarder, og som er i overensstemmelse 
med EN ISO/IEC 17020:2004 (inspektionsorganer) og med EN ISO 9001:2000 (kvalitetsstyringssystemer, krav), 
som fortolket og certificeret af den kvalitetsvurderings- og certificeringsenhed, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1.  
9. Den anerkendte organisations regler og procedurer skal gennemføres på en sådan måde, at organisationen forbliver 
i stand til, på basis af sin egen direkte viden og vurdering, at udstede en pålidelig og objektiv erklæring om 
sikkerheden ved de berørte skibe i form af klassecertifikater, på grundlag af hvilke der kan udstedes myndigheds ­
certifikater.  
10. Den anerkendte organisation skal have de nødvendige midler til — ved hjælp af kvalificeret, fagligt uddannet 
personale og i henhold til bestemmelserne i bilaget til IMO-resolution A.913 (22) om retningslinjer for myndighe ­
dernes gennemførelse af den internationale kodeks for sikker skibsdrift (ISM-koden) — at vurdere anvendelsen og 
opretholdelsen af både det landbaserede og det på skibene anvendte sikkerhedsstyringssystem, som skal omfattes af 
de pågældende certifikater.  
11. Den anerkendte organisation skal give repræsentanter for myndighederne og andre berørte parter mulighed for at 
deltage i udarbejdelsen af dens regler og/eller procedurer.DA 28.5.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 131/21
BILAG II  
Sammenligningstabel  
Direktiv 94/57/EF  Direktiv 2009/15/EF  Denne forordning  
Artikel 1  Artikel 1  Artikel 1  
Artikel 2, litra a)  Artikel 2, litra a)  Artikel 2, litra a)  
Artikel 2, litra b)  Artikel 2, litra b)  —  
Artikel 2, litra c)  Artikel 2, litra c)  —  
Artikel 2, litra d)  Artikel 2, litra d)  Artikel 2, litra b)  
Artikel 2, litra e)  Artikel 2, litra e)  Artikel 2, litra c)  
— Artikel 2, litra f)  Artikel 2, litra d)  
Artikel 2, litra f)  Artikel 2, litra g)  Artikel 2, litra e)  
Artikel 2, litra g)  Artikel 2, litra h)  Artikel 2, litra f)  
Artikel 2, litra h)  Artikel 2, litra i)  Artikel 2, litra g)  
Artikel 2, litra i)  Artikel 2, litra k)  Artikel 2, litra i)  
— Artikel 2, litra j)  Artikel 2, litra h)  
Artikel 2, litra j)  Artikel 2, litra l)  —  
Artikel 2, litra k)  —  Artikel 2, litra j)  
Artikel 3  Artikel 3  —  
Artikel 4, stk. 1, første punktum  —  Artikel 3, stk. 1  
Artikel 4, stk. 1, andet punktum  —  Artikel 3, stk. 2  
Artikel 4, stk. 1, tredje punktum  —  —  
Artikel 4, stk. 1, fjerde punktum  —  Artikel 4, stk. 1  
— —  Artikel 3, stk. 3  
— —  Artikel 4, stk. 2, 3 og 4  
— —  Artikel 5  
— —  Artikel 6  
— —  Artikel 7  
Artikel 5, stk. 1  Artikel 4, stk. 1  —  
Artikel 5, stk. 3  Artikel 4, stk. 2  —  
Artikel 6, stk. 1-4  Artikel 5, stk. 1-4  —  
Artikel 6, stk. 5  —  —  
Artikel 7  Artikel 6  Artikel 12  
Artikel 8, stk. 1, første led  Artikel 7, stk. 1, første afsnit, litra a)  —  
Artikel 8, stk. 1, andet led  —  Artikel 13, stk. 1  
Artikel 8, stk. 1, tredje led  Artikel 7, stk. 1, første afsnit, litra b)  —  
— Artikel 7, stk. 1, andet afsnit  Artikel 13, stk. 1, andet afsnit  
Artikel 8, stk. 2  Artikel 7, stk. 2  —  
Artikel 8, stk. 2, andet afsnit  —  Artikel 13, stk. 2DA L 131/22 Den Europæiske Unions Tidende 28.5.2009
Direktiv 94/57/EF  Direktiv 2009/15/EF  Denne forordning  
Artikel 9, stk. 1  —  —  
Artikel 9, stk. 2  —  —  
Artikel 10, stk. 1, indledning  Artikel 8  —  
Artikel 10, stk. 1, litra a), b) og c), stk. 
2, 3 og 4  — —  
Artikel 11, stk. 1 og 2  Artikel 9, stk. 1 og 2  —  
Artikel 11, stk. 3 og 4  —  Artikel 8, stk. 1 og 2  
Artikel 12  Artikel 10  —  
Artikel 13  —  —  
Artikel 14  Artikel 11  —  
— Artikel 11, stk. 3  —  
— Artikel 12  —  
— Artikel 9  
Artikel 15, stk. 1  
Artikel 10, stk. 1 og 2  
Artikel 15, stk. 2  Artikel 10, stk. 3  
Artikel 15, stk. 3  —  Artikel 10, stk. 4  
Artikel 15, stk. 4  Artikel 10, stk. 5  
Artikel 15, stk. 5  Artikel 10, stk. 6, første, andet, tredje 
og femte afsnit  
— Artikel 10, stk. 6, fjerde afsnit  
Artikel 16  Artikel 13  —  
Artikel 17  Artikel 16  —  
— Artikel 14  —  
— Artikel 15  —  
Artikel 11  
Artikel 14  
Artikel 15  
Artikel 16  
Artikel 17  
Artikel 18  
Artikel 19  
Bilag  Bilag I  
Bilag I  
Bilag II  Bilag IIDA 28.5.2009 Den Europæiske Unions Tidende L 131/23