*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 29. oktober 1984

om anmodning om tilbagebetaling af antidumpingtold opkraevet paa importen af visse typer garn af bomuld med oprindelse i Tyrkiet

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(85/19/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 16, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Procedure

(1) Den 3. december 1981 indfoerte Kommissionen ved forordning (EOEF) nr. 3453/81 (2) en midlertidig antidumpingtold paa 16 % paa importen af visse typer garn af bomuld med oprindelse i Tyrkiet. Den 3. april 1982 blev der ved Raadets forordning (EOEF) nr. 789/82 (3) fastsat en endelig antidumpingtold paa 12 % for den paagaeldende vare, og de beloeb, for hvilke der i henhold til forordning (EOEF) nr. 3453/81 var stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, blev fra den 1. januar 1982 opkraevet med et beloeb svarende til den endelige told.

(2) Der blev derefter mellem paa den ene side Kommissionen og paa den anden side den tyrkiske regering og sammenslutningen af tyrkiske tekstileksportoerer indgaaet et arrangement, og i henhold hertil blev den endelige antidumpingtold ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2306/82 (4) delvis ophaevet den 21. august 1982. Det fastsattes i dette arrangement, at de tyrkiske myndigheder og eksportoerer skulle indfoere en mindsteprisordning for eksporten af bomuldsgarn til Faellesskabet, hvorved den endeligt fastsatte dumpingmargen udlignedes. Forordning (EOEF) nr. 789/82 var dog fortsat gaeldende for varer, der allerede var indfoert i Faellesskabets toldomraade, men som endnu ikke var overgaaet til fri omsaetning.

(3) Den 24. marts og den 28. april 1982 indgav en importoer af bomuldsgarn fra Tyrkiet, Continentale Produkten Gesellschaft Erhardt-Renken GmbH & Co., Hamburg andragende til de tyske myndigheder om tilbagebetaling af et beloeb paa 676 782,57 DM, som importoeren havde indbetalt endeligt i form af antidumpingtold paa importen af bomuldsgarn fra Tyrkiet. De tyske myndigheder videregav denne anmodning til Kommissionen.

(4) Kommissionen efterproevede anmodningen, efter at den havde faaet forelagt yderligere bevismateriale. Importoeren blev underrettet om de foreloebige resultater af denne undersoegelse og fik lejlighed til at udtale sig herom. Der blev taget hensyn til importoerens udtalelse ved vedtagelsen af denne beslutning.

(5) Kommissionen underrettede medlemsstaterne og afgav udtalelse om sagen. En af medlemsstaterne kunne ikke tilslutte sig denne udtalelse, og medlemsstaterne blev derfor hoert inden vedtagelsen af denne beslutning.

B. Ansoegerens anbringender

(6) Som begrundelse for sin anmodning fremsatte ansoegeren den paastand, at de tyrkiske leverandoerers normale vaerdi havde vaeret lavere end den i Raadets forordning (EOEF) nr. 789/82 endeligt fastsatte normale vaerdi. Til stoette for sin paastand har ansoegeren fremlagt erklaeringer fra sine tyrkiske leverandoerer vedroerende disses paastaaede normale vaerdi, hvis rigtighed dog ikke blev godtgjort ved hjaelp af andet bevismateriale. Ansoegeren anfoerte, at Kommissionen var forpligtet til at efterproeve rigtigheden af disse paastande, om noedvendigt gennem aflaeggelse af kontrolbesoeg hos de tyrkiske leverandoerer.

C. Formaliteten

(7) Anmodningen er indgivet forskriftsmaessigt, da den er i overensstemmelse med de paagaeldende bestemmelser i Faellesskabets antidumpinglovgivning, navnlig for saa vidt angaar den fastsatte frist.

D. Realiteten

(8) Anmodningen er imidlertid kun begrundet for saa vidt angaar en del af det beloeb, der forlanges tilbagebetalt. Kommissionen har afvist ansoegerens paastand om, at beregningen af de beloeb, der skal

tilbagebetales, i det foreliggende tilfaelde, skal baseres paa en normal vaerdi, der skal beregnes paa et andet grundlag end den i forordning (EOEF) nr. 789/82 endeligt fastlagte normale vaerdi, dvs. den beregnede vaerdi hos et bestemt antal repraesentative firmaer i Tyrkiet. Denne afvisning begrundes saaledes:

(9) Ved indledningen af antidumpingundersoegelsen, der gennemfoertes med henblik paa at fastsaette den endelige antidumpingtold, tog Kommissionen kontakt med mere end 50 tyrkiske producenter og anmodede dem om at fremsende udfoerlige bevisligheder vedroerende priser og omkostninger. Disse producenter blev ogsaa gjort bekendt med, at disse bevisligheder kunne efterproeves i forbindelse med kontrolbesoeg i Tyrkiet.

(10) Nogle eksportoerer besvarede ikke denne anmodning om udfoerlige oplysninger, men den tyrkiske sammenslutning af tekstileksportoerer, som optraadte paa vegne af alle beroerte eksportoerer, herunder den paagaeldende ansoegers leverandoerer, fremlagde bevisligheder vedroerende tyrkiske hjemmemarkeds- og eksportpriser, som ifoelge sammenslutningens udsagn var repraesentative for alle tyrkiske eksportoerer. Det blev endvidere foreslaaet at efterproeve disse oplysninger ved kontrolbesoeg hos nogle af de stoerre eksportoerer.

(11) I betragtning af, at det ifoelge Faellesskabets antidumpingforskrifter udtrykkeligt fastsaettes, at den normale vaerdi kan fastsaettes paa grundlag af repraesentative eller vejede gennemsnitspriser, og efter samraad med naevnte sammenslutning, om hvorvidt nogle af de stoerre eksportoerer var repraesentative, blev der opnaaet enighed om, at de tre stoerste eksportoerer af garn til Faellesskabet kunne udvaelges med henblik herpaa. Da der var tale om de tre stoerste eksportoerer til Faellesskabet, maatte det antages, at deres produktionsomkostninger ret naert ville afspejle de gennemsnitlige produktionsomkostninger i Tyrkiet, og at de endog ville vaere lavere.

Endvidere omfattede disse tre firmaer baade offentlige og private virksomheder og repraesenterede de tre vigtigste dyrkningsomraader for bomuld i Tyrkiet.

(12) I loebet af antidumpingundersoegelsen viste det sig, at Kommissionens antagelse af den tyrkiske sammenslutning af tekstileksportoerers forslag var korrekt, for saa vidt som det konstateredes, at den stoerste enkeltfaktor i alle tyrkiske eksportoerers produktionsomkostninger (ca. 60 %), nemlig den raa bomuld, stort set var ens i hvert dyrkningsomraade paa grund af de af regeringen indfoerte stoettepriser for bomuldssaasaed.

(13) Kommissionen beregnede derfor paa ovennaevnte grundlag den ved forordning (EOEF) nr. 3453/81 fastsatte midlertidige told og den senere ved Raadets forordning (EOEF) nr. 789/82 fastsatte endelige told.

(14) Var der nu, som begaeret af ansoegeren, blevet anvendt individuelle normalvaerdier med henblik paa denne anmodning om tilbagebetaling, ville det have haft til foelge, at det senere i hoej grad kunne vaere draget i tvivl, om de ved fastsaettelsen af ovennaevnte told benyttede normale vaerdier var repraesentative; importoerer, hvis leverandoerers normale vaerdi var lavere end det repraesentative niveau, ville saa kunne forlange tolden tilbagebetalt, medens det paa den anden side ville blive ladt ude af betragtning, at der uden anvendelsen af den repraesentative metode ville vaere blevet opkraevet hoejere antidumpingtold af de importoerer, hvis leverandoerers normale vaerdi var hoejere end det repraesentative niveau. Kommissionen gaar endvidere ud fra, at alle medlemmer af den tyrkiske sammenslutning af tekstileksportoerer er bundet af de af denne sammenslutning paa medlemmernes vegne afgivne garantier, saaledes at de af undersoegelsen omfattede firmaer er repraesentative for alle tyrkiske eksportoerer.

(15) Kommissionen har i oevrigt taget til efterretning, at ansoegeren ikke har fremlagt bevisligheder til stoette for paastanden om, at de paagaeldende tyrkiske leverandoerers omkostninger rent faktisk var lavere end de af Kommissionen i forbindelse med antidumpingundersoegelsen fastlagte omkostninger. Ansoegeren har endvidere undladt at tage stilling til den af Kommissionen udtalte tvivl om rigtigheden af de af ansoegeren fremlagte oplysninger om leverandoerernes omkostninger, navnlig for saa vidt angaar omkostningerne til raabomuld, der angiveligt skulle vaere 20 % lavere end de omkostninger, som Kommissionen har lagt til grund for sin undersoegelse. Disse omkostninger, som Kommissionen har lagt til grund for sine beregninger, beror paa de oplysninger, Kommissionen har modtaget fra de tyrkiske eksportoerer, i henhold til hvilke de tyrkiske raabomuldspriser, som foelge af de af regeringen indfoerte stoettepriser til bomuldssaasaed ikke varierer fra koeber til koeber.

(16) Kommissionen har ikke anset det for paakraevet med henblik paa undersoegelse af den foreliggende anmodning om tilbagebetaling at aendre de normale vaerdier, som er lagt til grund for den endelige told. Den paagaeldende import fandt nemlig sted i slutningen af eller kort efter udloebet af den undersoegelsesperiode, som Kommissionen lagde til grund for beregningen af den tilsvarende normale vaerdi med henblik paa fastsaettelse af omhandlede told. Endvidere understreger den kendsgerning, at de normale vaerdier blev anvendt i ovennaevnte arrangement (stk. 2), som undertegnedes efter at den paagaeldende import havde fundet sted, gyldigheden af disse normale vaerdier ogsaa i sammenhaeng med naervaerende anmodning om tilbagebetaling.

(17) Kommissionen har derfor besluttet, at de normale vaerdier, der skal benyttes med henblik paa denne anmodning om tilbagebetaling, svarer til de i forordning (EOEF) nr. 789/82 endeligt fastlagte normale vaerdier.

E. Tilbagebetalingen

(18) Det beloeb, hvormed den opkraevede told overstiger forskellen mellem de i stk. 17 naevnte normalvaerdier og de af ansoegeren betalte eksportpriser, skal tilbagebetales -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den af firmaet Continentale Produkten Gesellschaft Erhardt-Renken GmbH & Co., Hamburg indgivne anmodning om tilbagebetaling af 24. marts og 28. april 1982 afvises; dog indroemmes tilbagebetaling af et beloeb paa 1 638,01 DM.

Artikel 2

Det i artikel 1 anfoerte beloeb betales af myndighederne i Forbundsrepublikken Tyskland.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland og til firmaet Continentale Produkten Gesellschaft Erhard-Renken GmbH & Co., Hamburg.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 29. oktober 1984.

Paa Kommissionens vegne

Wilhelm HAFERKAMP

Naestformand

(1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

(2) EFT nr. L 347 af 3. 12. 1981, s. 19.

(3) EFT nr. L 90 af 3. 4. 1982, s. 1.

(4) EFT nr. L 246 af 21. 8. 1982, s. 14.