KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 3. februar 1999

om den spanske regerings statsstøtte til virksomheden Hijos de Andrés Molina SA (HAMSA)

(meddelt under nummer K(1999) 41)

(Kun den spanske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(1999/484/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,

efter i overensstemmelse med ovenstående artikel at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. Sagsfremstilling

(1) Ved skrivelse af 1. juli 1996 underrettede Spaniens Faste Repræsentation i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3, Kommissionen om, at der var ydet statsstøtte til Hijos de Andrés Molina SA (herefter HAMSA). Da støtten var ydet, inden Kommissionen blev underrettet herom, blev den overført til registret over ikke-anmeldt støtte.

(2) Ved skrivelse SG(97) D/3294 af 29. april 1997 meddelte Kommissionen den spanske regering, at den havde besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til den del af støtten til HAMSA, som falder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 92, stk. 1, og som ikke synes at kunne nyde godt af de i nævnte artikels stk. 2 og 3 fastsatte undtagelser.

(3) Som led i proceduren anmodede Kommissionen den spanske regering om at fremsætte sine bemærkninger hertil.

(4) Kommissionen anmodede ligeledes gennem en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(1) de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter om at fremsende deres bemærkninger.

(5) Spanien fremsendte sine bemærkninger ved skrivelse af 4., 11. og 23. juli og 21. august 1997. Gennem disse skrivelser blev det Kommissionen bekendt, at HAMSA også havde modtaget andre former for statsstøtte.

(6) Ved skrivelse af 27. januar, 6. februar, 26. maj, 28. maj og 22. juli 1997 fremsatte andre interesserede parter deres bemærkninger, som videresendtes til den spanske regering ved skrivelse af 13. januar 1998. Ved skrivelse af 16. marts 1998 fremsatte den spanske regering sine bemærkninger til andre interesserede parters bemærkninger.

(7) Ved skrivelse SG(97) D/8336 af 10. oktober 1997 meddelte Kommissionen den spanske regering, at den havde besluttet at udvide proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til den støtte, der var ydet til HAMSA efter Kommissionens skrivelse af 29. april 1997, og som falder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 92, stk. 1, uden at den synes at kunne nyde godt af de i nævnte artikels stk. 2 og 3 fastsatte undtagelser.

(8) Som led i udvidelsen af proceduren anmodede Kommissionen den spanske regering om at fremsende sine bemærkninger hertil.

(9) Kommissionen anmodede ligeledes gennem en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2) de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter om at fremsætte deres bemærkninger.

(10) Spanien fremsatte sine bemærkninger ved skrivelse af 19. december 1997. Andre interesserede parter fremsatte bemærkninger ved skrivelse af henholdsvis 15. december og 23. december 1997. Disse bemærkninger videresendtes til den spanske regering ved skrivelse af 13. januar 1998. Ved skrivelse af 2. marts, 16. marts, 16. juli, 8. september og 21. oktober 1998 fremsendte de spanske myndigheder dels deres bemærkninger til de andre interesserede parters bemærkninger og dels andre oplysninger.

II. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

(11) De spanske myndigheders anmeldelse af 1. juli 1996 vedrører den støtte, der er ydet til HAMSA i tidsrummet mellem den 5. maj 1995 og juni 1996; ifølge de spanske myndigheder er der tale om en foranstaltning under støtteordning N 462/94, som Kommissionen godkendte ved skrivelse af 20. februar 1995. Denne ordning omfatter imidlertid alene statsstøtte til redning og omstrukturering af SMV. Støtte til de øvrige virksomheder skal i hvert enkelt tilfælde på forhånd anmeldes til Kommissionen. HAMSA falder ikke ind under definitionen af en SMV, hverken hvad angår årsomsætning (7612 mio. ESP i 1994) eller antal medarbejdere (632 medarbejdere pr. 31. december 1994)(3)

(12) I tidsrummet maj 1995 til juni 1996 modtog HAMSA ifølge de spanske myndigheders anmeldelse følgende former for støtte fra Instituto de Fomento de Andalucía (herefter IFA), et organ under Andalucías regionalregering:

a) redningsstøtte i tidsrummet maj-december 1995 i form af:

i) to garantier på 100 og 50 mio. ESP, som bevilgedes den 16. juni 1995 og tildeltes den 16. august og den 14. september 1995, med en løbetid på henholdsvis 1 år og 10 måneder (præmierne på 1,2 % er ikke betalt, og garantierne er stadig gyldige)

ii) tre lån på henholdsvis:

- 350 mio. ESP, bevilget den 11. juli 1995 og tildelt den 24. oktober 1995, med 4 års løbetid

- 125 mio. ESP, bevilget den 2. oktober 1995 og tildelt den 24. oktober 1995, med 1 års løbetid

- 25 mio. ESP, bevilget den 28. september 1995 og tildelt den 27. oktober 1996, med 1 års løbetid

til en rentesats på 6 % (ændret den 9. april 1996 til MIBOR-rentesats plus 0,5 %) (lånene er ikke tilbagebetalt; lånene på 125 og 350 mio. ESP er kapitaliseret, renterne er ikke betalt)

b) omstruktureringsstøtte i tidsrummet mellem januar 1996 og juni 1996, i form af:

i) garantier bevilget den 9. april 1996 på henholdsvis 100 mio. ESP, tildelt den 8. oktober 1996, 75 mio. ESP, tildelt den 20. august 1996, og 25 mio. ESP, tildelt den 11. november 1997, til en værdi af 21748150 ESP (præmierne på 1,5 % er ikke betalt, garantierne er stadig gyldige)

ii) to lån på henholdsvis 1739 mio. ESP, bevilget den 10. december 1995 og tildelt den 30. december 1995, med 1 års løbetid og til MIBOR-rentesats plus 0,5 %, og 850 mio. ESP, bevilget den 28. maj 1996 og tildelt den 11. juli 1996, med en løbetid på 5 år og til en rente på 10,5 % (ikke tilbagebetalte, kapitaliserede lån, renter ikke betalt).

(13) Før maj 1995 havde HAMSA modtaget andre støttetildelinger, som ikke er omtalt i den spanske anmeldelse:

a) et 2-årigt lån på 375 mio. ESP til en rente på 10 %, godkendt den 25. maj 1993 og tildelt den 12. august 1993 (lånet er ikke tilbagebetalt, og der er ikke betalt renter) samt en garanti på 375 mio. ESP, godkendt den 25. maj 1993 og tildelt den 18. juni 1993 (garantien indfriet, uden præmie)

b) et lån på 550 mio. ESP til en rentesats på 6 %, godkendt den 26. maj 1994 og tildelt den 28. juni 1994 (lånet er ikke tilbagebetalt, og der er ikke betalt renter) og en garanti på 200 mio. ESP, godkendt den 28. april 1994 og tildelt den 28. juni 1994 (garantien indfriet, præmien på 1,2 % er ikke betalt).

(14) I tidsrummet mellem de spanske myndigheders anmeldelse af 1. juli 1996 og Kommissionens skrivelse til de spanske myndigheder af 29. april 1997, hvori den meddeler, at den har besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, modtog HAMSA andre støttetildelinger, navnlig:

a) et 4-årigt lån på 1100 mio. ESP til MIBOR-rentesats plus 0,5 %, som godkendtes den 1. oktober 1996 og tildeltes den 5. november 1996 (ikke-tilbagebetalt lån, der er kapitaliseret med undtagelse af 7 mio. ESP, renter ikke betalt)

b) et 4-årigt lån på 700 mio. ESP til MIBOR-rentesats plus 0,5 %, som godkendtes den 3. april 1997, og hvoraf 400 mio. ESP blev tildelt den 2. juni de 1997 og 300 mio. den 31. juli 1997 (stadig gældende, ikke-tilbagebetalt lån, renter ikke betalt) og to garantier, som blev godkendt den 3. april 1997, på henholdsvis 450 mio. ESP, tildelt den 6. februar 1998, og 300 mio. ESP, tildelt den 2. maj 1997 (garantierne er stadig gyldige, præmien på 1,2 % er ikke betalt)

c) den 2. august 1996 overtog IFA gennem sin offentlige virksomhed Sociedad para la Promoción y Reconversión de Andalucía SA (herefter SOPREA), til et beløb af 275951288 ESP, gælden vedrørende et lån ydet til HAMSA af finansieringsinstituttet Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona (herefter "La Caixa") på 300 mio. ESP (forfaldent til betaling fra erhvervelsestidspunktet - rentefrit).

(15) Efter Kommissionens skrivelse til de spanske myndigheder af 29. april 1997, hvori den meddeler, at den har besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, bevilgede forskellige statslige organer på kreditormødet den 28. maj 1997 følgende eftergivelser af HAMSA's udestående gæld på tidspunktet for erklæringen om betalingsstandsning i maj 1995:

a) IFA eftergav 2192754000 ESP af en gæld på 2211154000 ESP

b) Junta de Andalucía (Andalucías regionalregering) eftergav 6900000 ESP af en gæld på 87489000 ESP

c) Ayuntamiento de Jaén (Jaéns byråd) eftergav 158800000 ESP af en gæld på 177199000 ESP

d) skatteforvaltningen eftergav 338589000 ESP af en gæld på 927876000 ESP

e) arbejdsministeriet eftergav en gæld på 789938000 ESP, der var pådraget ved manglende betaling af socialsikringsbidrag, på 1479 mio. ESP.

(16) Endvidere konverterede IFA den 28. maj 1997 en del af den gæld, som HAMSA havde oparbejdet i dette organ i perioden efter maj 1995, svarende til 4680 mio. ESP, til kapital.

III. SPANIENS BEMÆRKNINGER TIL INDLEDNINGEN AF PROCEDUREN

(17) Ved skrivelse af 4., 11. og 23. juli og 21. august 1997 fremsatte de spanske myndigheder deres bemærkninger til Kommissionens beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til støtten til HAMSA. De af Spanien fremsendte oplysninger er sammenfattet i betragtning 18-38 i denne beslutning.

(18) Virksomheden HAMSA består af fem forskellige produktionsenheder:

a) en kødvareenhed (delikatesse, konserves, røgede pølser, paté, tørret skinke) med en produktion på 12100 tons (den tiendestørste på den nationale rangliste)

b) en slagteenhed med to slagterier (nr. 43 på den nationale rangliste over svineslagtninger

c) en svineavlsenhed med fem bedrifter (heraf to udlejet til Molina-familien), med omkring 10000 modersvin, som producerer 175000 smågrise om året til slagteriet (12150 tons)

d) en foderstofenhed med to virksomheder (heraf en udlejet til Molina-familien), med en kapacitet på 100000 tons

e) en ostemejerienhed.

(19) Ved en aftale indgået den 6. marts 1995 mellem Molina-familien, der var aktionær i HAMSA, og IFA, blev den blotte ejendomsret til alle aktierne i HAMSA pr. 5. maj 1995 overdraget til IFA til den symbolske pris af 1 ESP indtil december 1997, hvor aktierne automatisk ville blive overdraget til de tidligere ejere. Forholdet mellem Molina-familien og IFA var i denne periode anspændt og resulterede i flere sagsanlæg.

(20) Den 28. maj 1997 foretog HAMSA - efter en kapitalnedskæring til 500 mio. ESP - en kapitalforøgelse på 4 680 mio. ESP i kraft af kapitalisering af en del af gælden til IFA. Som resultat af disse transaktioner reducerede de tidligere ejere, Molina-familien, deres kapitalandel til 20 % af aktierne, og IFA erhvervede de resterende 80 %.

(21) Før 1993 havde virksomheden 1000 medarbejdere, som i nævnte år blev reduceret til 750. I 1994 blev der foretaget en personalenedskæring (førtidspensionering), og endnu en nedskæring fulgte i sidste kvartal af 1995, hvorved antallet af medarbejdere i HAMSA blev reduceret til 450.

(22) Hvad angår den støtte, der var ydet for maj 1995, var den ifølge de spanske myndigheder ikke blevet anmeldt til Kommissionen, fordi den var ydet inden for rammerne af to generelle anmeldte støtteordninger, som var godkendt af Kommissionen. Det drejer sig om følgende støtteforanstaltninger:

a) lånet på 375 mio. ESP og garantien på 375 mio. ESP (indfriet den 29. september 1996 til en værdi af 401932206 ESP) blev godkendt den 25. maj 1993 og tildelt henholdsvis den 12. august 1993 og den 18. juni 1993 inden for rammerne af N 624/92, som Kommissionen havde godkendt ved skrivelse af 16. december 1992

b) lånet på 550 mio. ESP blev godkendt den 26. maj 1994 og tildelt den 28. juni 1994 og garantien på 200 mio. ESP (indfriet den 29. januar 1996 til en værdi af 207578082 ESP) godkendtes den 28. april 1994 og tildeltes den 28. juni 1994 inden for rammerne af støtteordning N 428/93, som Kommissionen havde godkendt ved skrivelse af 2. september 1993.

(23) For så vidt angår den støtte, der er ydet efter maj 1995, er den ifølge de spanske myndigheder i overensstemmelse med rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.

(24) Redningsstøtten blev ydet i tidsrummet juli-december 1995 for at sikre virksomhedens beståen, medens der udarbejdedes en omstruktureringsplan. Rentesatsen på 6 % for de lån, der blev ydet den 24. oktober 1995, blev den 9. april 1996 ændret til MIBOR-rentesatsen plus 0,5 % for at tilpasse den til markedsrenten.

(25) For så vidt angår omstruktureringsstøtte indeholdt planen omstruktureringsforanstaltninger, som bestod i en forbedring og professionalisering af virksomhedens organisation og drift (indførelse af informationssystemer, driftsledelse for hver enkelt produktionsenhed), reinvesteringer, fastfrysning af personalelønninger (produktionsrelaterede lønforhøjelser), indførelse af produktionsstrategi, reorganisering af udbuddet i forhold til efterspørgslen, nedskæring af de løbende udgifter og salg af ikke-produktive aktiver. Hvad angår den økonomiske og finansielle balance var formålet med de planlagte foranstaltninger at opnå et aktivitets- og rentabilitetsniveau, som - selv om det ikke var muligt at opnå et positivt regnskabsresultat - i det mindste kunne tilvejebringe et positivt cashflow for a lette privatiseringen af virksomheden.

(26) Planen indeholdt følgende foranstaltninger vedrørende de forskellige produktionsenheder:

a) Ostemejerienheden: For at opnå positive resultater eller i det mindste undgå tab skulle produktionen øges til 90 t/md. Investeringer til et beløb af 26 mio. ESP ville være nødvendige.

b) Foderstofenheden og avlsgårdene: Det eneste rentable alternativ ville være at genetablere svineavlen i avlsgårdene med henblik på slagtning i virksomhedens slagterienhed. Dette ville kræve investeringer til et beløb af 50 mio. ESP og en driftskapital på 280 mio. ESP.

c) Slagteri- og udskæringsenheden: For at sikre rentabiliteten ville det være nødvendigt at øge aktivitetsniveauet; der skulle således slagtes 19000-20000 etårige svin pr. måned. Finansieringsbehovet ville være på 320 mio. ESP.

d) Kødvareenheden: For blot tilnærmelsesvis at sikre rentabiliteten skulle produktionen øges til 1250 t/md. Finansieringsbehovet ville være på 450 mio. ESP.

e) Afsætningsnettet: Produktionsenhedernes aktivitet skulle fremover være mere markedsorienteret. Det ville være nødvendigt at reorganisere afsætningsnettet, udarbejde en markedsføringspolitik og udvikle nye produkt-, sortiments- og belønningsstrategier.

f) Etablering af en overordnet serviceenhed, som kunne varetage den generelle, økonomiske og personalemæssige ledelse.

(27)

>TABELPOSITION>

(28) Det var nødvendigt at tilføre kapital for at skaffe driftskapital, betale kreditorerne, afholde fratædelsesgodtgørelserne i forbindelse med personaleakfskedigelser og finansiere de tab, som stadig ville være en realitet i omstruktureringsperioden.

(29) Der blev ydet et lån på 1100 mio. ESP, som blev godkendt den 1. oktober 1996, til finansiering af omkostningsstigningerne som følge af svinepesten og til betaling af de kreditorer, som havde pantegarantier.

(30) Et lån på 700 mio. ESP, godkendt den 3. april 1997, og garantier på 450 mio. ESP og 300 mio. ESP, godkendt den 3. april 1997, skulle anvendes til betaling af kreditorerne i forbindelse med kreditormødet den 28. maj 1997, til at øge lageret af tørret skinke, eftersom efterspørgslen efter dette produkt var større end udbuddet, og til at dække omkostningsstigningerne som følge af svinepest (forjøjelse af prisen på svin og ekstraomkostninger til et beløb af 131 mio. ESP), samt de nødvendige investeringer til vedligeholdelse af anlæggene og konsulentudgifter.

(31) IFA's overtagelse gennem den offentlige virksomhed SOPREA af gælden hidrørende fra et lån fra finansieringsinstituttet "La Caixa" på 300 mio. ESP til en værdi af 275951288 ESP den 2. august 1996 havde til formål at hindre, at HAMSA mistede sin vigtigste bedrift, idet lånet var bevilget med sikkerhed i denne.

(32) De spanske myndigheder mener, at den omhandlede støtte - som beskrevet i betragtning 33-38 - opfylder betingelserne i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøtte.

(33) Hvad angår genopretningen af rentabiliteten blev omstruktureringsplanen udarbejdet i december 1995 på grundlag af de dengang foreliggende oplysninger, som var ufuldstændige, utilstrækkelige og upålidelige. Planen var desuden betinget af resultaterne af betalingsstandsningsproceduren, som var umulige at forudse. Balancen afspejler derfor ikke virksomhedens virkelige situation. Af disse årsager blev der i april 1997 udarbejdet en rapport om virksomhedens situation pr. 31. december 1996, som således ikke udgør en ny omstruktureringsplan, men en justering af planen fra 1995. De iværksatte ledelses- og administrationsforanstaltninger begyndte at give resultater i regnskabsåret 1996, hvor salget øgedes med 26 %, ligesom driftsresultater og cashflow udviste en forbedring (henholdsvis 31 % og 37 %). I 1996 beløb tabene sig til 1370 mio. ESP, medens de i 1995 var på 2 479 mio. ESP, og driftsresultaterne var på -2337 mio. ESP i 1996, sammenlignet med -3702 mio. ESP i 1995. Følgende skal navnlig bemærkes:

>TABELPOSITION>

(34) Balancen pr. 31. december 1996 viser ikke desto mindre, at salg og varelager ikke nåede op på det planlagte, og udgifterne var højere (1,96 %) end forudset.

(35) Rapporten om virksomhedens situation pr. 31. december 1996 indeholdt følgende planer for de forskellige produktionsenheder:

a) For ostemejerienhedens vedkommende kunne de planlagte salgstal ikke opnås. Foranstaltningerne resulterede i, at lagrene voksede for kraftigt, og det blev derfor besluttet at nedsætte produktionen til 55 t/md. Det ville desuden være nødvendigt at foretage investeringer til 33 mio. ESP.

b) For foderstof- og avlsgårdenheden var genetableringen af svineavlen positiv, da den mindskede virkningerne af forhøjelsen af prisen på svin. Den opnåede produktion var lavere end den planlagte (5388 svin/md i stedet for de 6500 planlagte). Foderstofproduktionen på 17000 t/md var tæt på fuld kapacitetsudnyttelse.

c) For slagteri- og udskæringsenheden var planen at nedsætte antallet af slagtninger på grund af de lavere prognoser for virksomhedens samlede salg. Det ville være nødvendigt at foretage investeringer til en værdi af 67 mio. ESP for at nedskære omkostningerne. Under alle omstændigheder regnede man med underskud i denne afdeling.

d) For kødvareenheden var den produktion, der tog sigte på at imødekomme efterspørgslen, på 15341 tons. De nødvendige investeringer vurderedes til 224 mio. ESP. Det var planen at opnå en fortjeneste på 100 mio. ESP.

e) Afsætningsnettet skulle reorganiseres. Belønningssystemet skulle indeholde flere incitamenter. Der var planlagt marketingsforanstaltninger.

(36) I juni 1997 besluttede kreditormødet at afslutte betalingsstandsningsproceduren, hvilket var afgørende for at sikre virksomhedens rentabilitet.

(37) Hvad angår iværksættelsen af foranstaltninger med henblik på i videst muligt omfang at opveje skadelige virkninger for konkurrenterne anfører de spanske myndigheder, at markedet for kødprodukter er yderst fragmenteret og påvirket af forbrugervanerne, hvorfor der ikke er nogen overskudskapacitet. I overensstemmelse med omstruktureringsplanen opgav HAMSA imidlertid salget af ferske produkter og anvendte hele sin produktion til fremstilling af kødvarer. Den hidtidige prispolitik blev fortsat, og der blev således ikke foretaget prisnedsættelser. I den forbindelse skal det bemærkes, at bruttoavancen i 1995 var på ± 30 % og i 1997 på ± 39 %.

(38) Med hensyn til iagttagelsen af proportionalitetskriteriet blev aftalen om overdragelse af den blotte ejendomsret ikke indgået for at favorisere Molina-familien, men for at IFA kunne overtage kontrollen med virksomheden indtil dennes omstrukturering. IFA godkendte kapitaliseringen af en del af sit tilgodehavende til en værdi af 4680 mio. ESP, hvilket udgør 80 % af aktieværdien, medens Molina-familiens andel reduceredes til 20 % af aktieværdien. Virksomhedens medarbejdere bidrog desuden til omstruktureringen gennem personalenedskæringer og kreditorerne gennem gældseftergivelse.

IV. SPANIENS BEMÆRKNINGER TIL UDVIDELSEN AF PROCEDUREN

(39) Ved skrivelse af 19. december 1997 fremsatte de spanske myndigheder deres bemærkninger til Kommissionens beslutning om at udvide proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til støtten til HAMSA. De oplysninger, som Spanien i den forbindelse fremkom med, er sammenfattet i betragtning 40-50 i nærværende beslutning.

(40) Beslutningen om kapitalisering gennem IFA's konvertering af en del af sit tilgodehavende (4680 mio. ESP) i HAMSA hidrørende fra lån, der var ydet efter 1995, og efterfølgende at indskrænke HAMSA's kapital til 500 mio. ESP blev vedtaget den 29. april 1997, dvs. før kreditormødet den 28. maj 1997. Kapitaliseringen vedrørte alle de eksisterende lån, der ikke på daværende tidspunkt indgik i betalingsstandsningsproceduren, med undtagelse af et beløb på 32502853 ESP, som ikke var medtaget på grund af en regnefejl. Denne transaktion, som ikke indebar en ny kapitaltilførsel, var det eneste legale alternativ til en konkurserklæring, eftersom underskuddet på egne midler pr. 31. december 1995 var på 4304 mio. ESP, og aktiekapitalen var på 1140 mio. ESP. En konkurs ville efter al sandsynlighed have medført, at kreditorerne havde mistet alle deres tilgodehavender. Desuden medførte denne transaktion, at IFA erhvervede 80 % af aktierne. Ifølge de spanske myndigheder er der tale om et indgreb, som svarer til en privat investors indgreb.

(41) Ifølge de spanske myndigheder kan den offentlige administrations intervention som led i betalingsstandsningsproceduren ikke betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. Gældseftergivelserne blev vedtaget som led i den ved lov fastsatte betalingsstandsningsprocedure, med retslig bemyndigelse, som led i gennemførelsen af generelle økonomiske foranstaltninger, der gælder for alle virksomheder i alle erhvervssektorer. Der var tale om et indgreb, som også en privat investor ville have foretaget i en tilsvarende situation. Endvidere er finansafdelingen i socialsikringsinstituttet og skatteforvaltningen i henhold til lovgivningen bemyndiget til at indgå individuelle aftaler med kreditorerne. De spanske myndigheder finder, at den offentlige administration har anvendt de samme kriterier over for HAMSA, som en privat investor ville anvende for at få den størst mulige del af sine tilgodehavender hjem på de bedst mulig vilkår.

(42) IFA's tilgodehavende i HAMSA hidrører fra statsstøtte, der er ydet i form af lån på henholdsvis 375 og 550 mio. ESP (som ikke er blevet tilbagebetalt, ligesom der ikke er betalt renter) og garantier på henholdsvis 375 og 200 mio. ESP (som er blevet indfriet) fra perioden for maj 1995 plus renter. Eftersom IFA allerede den 28. maj 1997 ejede 80 % af aktierne i HAMSA, svarer enhver gældseftergivelse ifølge de spanske myndigheder til en indirekte kapitalisering på 80 % af det eftergivne beløb, dvs. at aktierne opskrives på samme måde, som hvis den nævnte procentsats fandt anvendelse på det eftergivne beløb. IFA's gældseftergivelse svarer derfor til en kapitalforøgelse i form af modregning af den eftergivne del af lånet og efterfølgende kapitalindskrænkning med samme beløb. Da virksomhedens formueunderskud pr. 31. december 1996 beløb sig til 6814 mio. ESP og efter den foretagne kapitalisering den 29. april 1997 til 4680 mio. ESP, var der stadig et formueunderskud på 2134 mio. ESP; hvis IFA ikke havde eftergivet sit tilgodehavende, ville HAMSA befinde sig i samme konkurstruede situation som i december 1996. IFA har følgelig handlet på samme måde som enhver privat kreditor, som samtidig var ejer af aktiemajoriteten i virksomheden, ville have gjort.

(43) Ifølge de spanske myndigheder handlede også de øvrige offentlige kreditorer på en måde, der svarede til den adfærd, som private kreditorer med tilsvarende tilgodehavender ville have udvist. Blandt de private kreditorer havde Banco Atlántico ydet lån med sikkerhed i fast ejendom og blandt de offentlige kreditorer havde socialsikringsinstituttet sikkerhed i fast ejendom til et beløb af 630 mio. ESP og Junta de Andalucía til et beløb af 21 mio. ESP. De kreditorer, som ikke havde sikkerhed i fast ejendom (privilegerede såsom staten såvel som normale), havde praktisk talt ingen sikkerhed som følge af virksomhedens formueunderskud og behæftelsen af alle dens aktiver. Nedenstående gives en oversigt over de største kreditorers gældseftergivelse:

>TABELPOSITION>

(44) Hvad angår muligheden for at anvende fællesskabskriterierne på vurderingen af den omhandlede støtte indtager de spanske myndigheder følgende holdning:

a) eftersom Kommissionen i sin skrivelse ikke udtrykkeligt henviser til reglerne for kriseramte virksomheder inden for landbruget, råder de spanske myndigheder ikke over de fornødne oplysninger til at vurdere støttens forenelighed med disse regler

b) hvad angår bestemmelserne om redningsstøtte mener de i lighed med Kommissionen, at disse bestemmelser ikke gælder for den her omhandlede støtte

c) med hensyn til bestemmelserne vedrørende omstruktureringsstøtte indtager de følgende holdning:

(45) Genopretning af rentabiliteten: Kapitalforøgelsen og gældseftergivelsen kan henføres til omstruktureringsplanen fra december 1995. Selv om støtten ikke på daværende tidspunkt var opgjort nøjagtigt, fastslog planen nødvendigheden af eksterne økonomiske tilførsler gennem kapitalforøgelse, og den understregede vigtigheden af at få betalingsstandsningsproceduren bragt til ophør. Disse kapitaliserings- og gældseftergivelsesforanstaltninger forbedrede desuden virksomhedens rentabilitet gennem en betydelig reduktion af dens finansielle byrder. Endelig blev IFA ejer af 80 % af HAMSA's aktiekapital, hvilket ville gøre det muligt at sælge virksomheden til den private sektor inden for kort tid.

(46) Hvad angår kriteriet om opvejning af skadelige virkninger for konkurrenterne anfører de spanske myndigheder følgende:

a) HAMSA har lukket et af sine slagterier (med en slagtekapacitet på 240 svin i timen, svarende til en indskrænkning af produktionskapaciteten med 15 %) og en af sine udskæringsafdelinger (med en kapacitet på 3870 tons om måneden, hvilket nedsætter produktionskapaciteten med 15 %). Den har således lukket paté-produktionslinjen med en produktionskapacitet på 430 tons om måneden. Slagteriet anvendes til dækning af virksomhedens egne behov, produktionen af kødvarer er mindre end 1 % af den samlede produktion på landsplan, og slagterikapaciteten i regionen er i stort underskud set i forhold til de øvrige regioner (der er kun tre slagterier i Andalucía, medens der i Cataluña med et tilsvarende befolkningsgrundlag er 75). Udgifterne til transport af dyr og kød har en væsentlig indflydelse på prisen, og man kan derfor ikke sige, at der er tale om overkapacitet - kun i relativ forstand. Ifølge punkt 2.10 i bilaget til Kommissionens beslutning 94/173/EF(4) gælder udelukkelsen fra EU-medfinansiering ikke, hvis der konstateres manglende kapacitet i mål 1-regioner, for så vidt angår svin, kvæg, får og fjerkræ.

b) Foderstofproduktion: En af foderstofvirksomhederne med en kapacitet på 2,5 mio. kg om måneden er ved retsligt salg overgået til Molina-familien, hvilket medfører en 25 % nedskæring af virksomhedens produktionskapacitet.

c) Der er ikke konstateret overskydende produktionskapacitet inden for svineavl siden 1995, da efterspørgslen efter svinekød på verdensplan er øget.

d) Ifølge rammebestemmelserne kan der endvidere slækkes på kravet om kapacitetsnedskæring i dårligt stillede områder som Andalucía.

(47) Hvad angår proportionalitetskriteriet har alle de private kreditorer, herunder Molina-familien, bidraget til den økonomiske omstrukturering af HAMSA gennem gældseftergivelse.

(48) Ved skrivelse af 16. marts 1998 underrettede de spanske myndigheder Kommissionen om de fremtidige planer for HAMSA. Disse omfatter følgende foranstaltninger:

a) Tilbageførsel af de avlsgårde, der er udlejet til Molina-familien.

b) Realisering af de ikke-produktive aktiver.

c) Overførsel af kødvarefabrikken til Molina-industrikoncernen og etablering af en ny fabrik; dette projekt indebærer ikke nogen forøgelse af produktionskapaciteten.

d) Afvikling af den eksisterende kødvarefabrik.

e) Forhandlinger om afvikling af et lån, som HAMSA har optaget i Caja General de Ahorros de Granada gennem salg af kødvarefabrikken til nævnte finansieringsinstitut og samtidig undertegning af en kontrakt om HAMSA's leje af fabrikken i mindst otte år.

(49) Ved skrivelse af 8. september 1998 fremsendte de spanske myndigheder følgende oplysninger til Kommissionen:

a) Før maj 1995 blev støtten ydet med regionalt sigte, eftersom virksomheden som følge af nylige investeringer havde brug for midler til at refinansiere sine passiver. De spanske myndigheder anmodede Kommissionen om, at den særskilt undersøgte foreneligheden af den støtte, der var ydet i henholdsvis perioden 1993-1994 og i perioden 1995-1997, for ikke at etablere en årsagsforbindelse mellem de to.

b) De opnåede resultater svarer som helhed til de i planen fastsatte mål, og virksomheden fungerer godt og vil ikke have behov for yderligere finansiel støtte. Omstruktureringsplanen skal munde ud i, at virksomheden overgår til den private sektor på markedsvilkår. Køberen skal indtræde i de eksisterende garantier, der er stillet af IFA, og HAMSA indfrier de stadig gældende lån, som IFA har ydet. Provenuet fra salg af produktive og ikke-produktive aktiver vil gøre det muligt for HAMSA at afvikle resten af sine passiver og likvidere virksomheden. Man vil opretholde et personale på 450 medarbejdere, og køberen skal forpligte sig til at foretage investeringer til en værdi af 4 mia. ESP. Omstruktureringen har følgelig været en succes og vil under hensyntagen til de investeringer, der skal foretages af køberen af de produktive aktiver, bidrage til udviklingen inden for regionen. Den ydede støtte opfylder således de betingelser, der er fastlagt i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøtte.

c) Såfremt Kommissionen finder, at støtten er ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet, og at den skal tilbagebetales med et beløb, der er større end virksomhedens egne ressourcer, vil virksomhedens administratorer skulle meddele kreditorudvalget, at det er umuligt at opfylde den aftale, der er indgået med kreditorerne som led i betalingsstandsningsproceduren, og som blev godkendt og undertegnet af dommeren den 3. november 1997. Dette ville medføre, at overvågningsudvalget blev omdannet til et likvidationsudvalg. En anden mulighed ville være, at administratorerne anmodede om frivillig konkurs. Begge disse løsninger ville gøre det meget vanskeligt at videreføre virksomhedens aktivitet og ville så godt som sikkert føre til tab af 450 arbejdspladser.

(50) Ved skrivelse af 21. oktober 1998 fremsendte de spanske myndigheder balancen (i mio. ESP) og følgende oplysninger til Kommissionen:

>TABELPOSITION>

a) HAMSA's driftsindtægter i 1992 var på 13300 mio. ESP, i 1995 på 5300 mio. ESP, i 1996 på 7100 mio. ESP og i 1997 på 7400 mio. ESP.

b) Fratrædelsesgodtgørelserne i forbindelse med den personalenedskæring, som fandt sted i sidste kvartal af 1995, blev betalt i første kvartal af 1996.

c) En virksomhed i sektoren har budt på de af HAMSA's anlægsaktiver, der er nødvendige for at udvikle en kødindustri og opnå forkøbsret til en avlsgård. Tilbuddet indeholder følgende elementer:

i) den potentielle køber overtager HAMSA's kortfristede gæld indtil værdien af de omsætningsaktiver, der overdrages som kompensation for overtagelsen af den kortfristede gæld (den kortfristede gæld kan under ingen omstændigheder overstige omsætningsaktivernes værdi)

ii) prisen for anlægsaktiverne vil være 840 mio. ESP, der betales således: 42 mio. ESP ved købet, 252 mio. ESP den 31. december 1999, 252. mio. ESP den 31. december 2000 og 294 mio. ESP den 31. december 2001

iii) køberen foretager de nødvendige investeringer, der anslås til 4 mia. ESP, i løbet af en fireårig periode regnet fra januar 1999

iv) køberen forpligter sig til at bevare det nuværende antal arbejdspladser og opretholde industrivirksomhedens hjemsted i Jaén

v) køberen kræver, at den her omhandlede støtte, såfremt Kommissionen vedtager en negativ beslutning med hensyn til støtten til HAMSA, ikke vil blive krævet tilbagetalt

vi) køberen er ikke ansvarlig for noget krav, der måtte blive gjort gældende i forbindelse med HAMSA's gæld til socialsikringsinstituttet, skatteforvaltningen, Jaéns byråd og HAMSA's aktionærer.

V. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

(51) La Asociación Española de Empresas de la Carne (herefter "ASOCARNE") giver i de bemærkninger, der er fremsendt til Kommissionen, en række oplysninger om den statsstøtte, der er ydet til HAMSA; ASOCARNE finder, at den omhandlede støtte ikke opfylder de betingelser, der er fastlagt i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, at den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer konkurrencen ved at begunstige en bestemt virksomhed på bekostning af de øvrige virksomheder inden for sektoren. Støtten er derfor i strid med traktatens artikel 92, stk. 1, og kan ikke henføres under undtagelserne i artikel 92, stk. 3. Støtten bør følgelig erklæres ufornelig med fællesmarkedet og kræves tilbagebetalt.

(52) La Asociación Nacional de Almacenes Frigoríficos de Carnes y Salas de Despiece deler ASOCARNE's synspunkter.

(53) De spanske myndigheder udtrykker i deres svar på bemærkningerne fra interesserede parter undren over de oplysninger, som ASOCARNE har fremsendt til Kommissionen, idet oplysningerne er af yderst fortrolig karakter. De spanske myndigheder mener, at oplysningerne må være opnået på ulovlig vis eller være stillet til rådighed af en af virksomhedens administratorer, som ikke har overholdt sin tavshedspligt.

VI. VURDERING

Anvendelse af traktatens artikel 92, stk. 1

(54) Ifølge traktatens artikel 92, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

Karakteristik af støtten til HAMSA

(55) Kommissionen mener, at HAMSA har modtaget statsstøtte eller støtte ydet ved hjælp af statsmidler i form af garantier, lån, kapitaltilførsler og gældseftergivelse.

(56) For så vidt angår den støtte, der er ydet i form af garanti, har Kommissionen den opfattelse, at alle garantier, der ydes af staten direkte eller indirekte gennem finansieringsinstitutter, kan formodes at falde inden for anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 92, stk. 1(5), for så vidt som det forhold, at en virksomhed får stillet en garanti - selv om den aldrig aktualiseres - kan gøre det muligt for den at fortsætte driften og måske tvinge konkurrenter, der ikke har sådanne faciliteter, til at ophøre med deres aktiviteter. I betragtning af virksomhedens vanskelige finansielle situation på det tidspunkt, hvor garantien blev stillet (redningsstøtte i 1995, gældens størrelse i 1996, jf. betragtning 42 i nærværende beslutning), ville der ikke blive ydet tilsvarende garantier under normale markedsvilkår. Den pågældende virksomhed må derfor anses for at have modtaget støtte, der har stillet dens konkurrenter dårligere, dvs. at den har fået hjælp, og dette har haft indvirkning på konkurrencen(6). De garantier, som IFA har ydet HAMSA, falder følgelig ind under anvendelsesområdet for artikel 92, stk. 1.

(57) Hvad angår den støtte, der er ydet i form af lån, mener Kommissionen, at en virksomhed har modtaget støtte, når et lån er forbundet med stor risiko, uden at dette afspejles i rentesatsen eller den krævede lånesikkerhed. Lignende betragtninger gælder, når de aktiver, der stilles som fast eller "flydende" pant, ikke er tilstrækkelige til at dække en fuldstændig tilbagebetaling af lånet(7). En virksomhed i en tilsvarende situation som HAMSA (der har været på randen af konkurs siden 1995) ville højst sandsynligt overhovedet ikke have kunnet optage et lån på markedsvilkår. I forbindelse med de lån, som IFA har ydet til HAMSA, blev der ikke stillet krav om den fornødne sikkerhedsstillelse, og rentesatsen afspejlede ikke den store risiko, der var forbundet med lånene. HAMSA's aktiver var således utilstrækkelige til at muliggøre en fuldstændig tilbagebetaling af lånene. Kommissionen finder derfor, at IFA's lån til HAMSA falder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 92, stk. 1.

(58) Hvad kapitaltilførslen angår er det Kommissionens opfattelse, at nye kapitaltilskud indeholder et statsstøtteelement, hvis kapitaltilførslen sker på betingelser, der ville være uacceptable for en privat investor, der disponerer ud fra markedsøkonomiske betragtninger. Dette er tilfældet når:

a) virksomhedens finansielle situation, navnlig gældens struktur og størrelse, er af en sådan art, at der ikke kan forventes et normalt afkast af den investerede kapital inden for et rimeligt tidsrum

b) virksomheden på grund af utilstrækkelige selvfinansieringsmuligheder ikke ved at henvende sig til kapitalmarkedet ville kunne fremskaffe den fornødne kapital til at gennemføre et investeringsprogram.

(59) Det kan antages, at der er tale om statsstøtte, når et offentligt finansielt indgreb kombinerer erhvervelsen af kapitalandele med andre former for indgreb, som er anmeldelsespligtige i henhold til traktatens artikel 93, stk. 1(8).

(60) På baggrund af HAMSA's økonomiske situation og gældens størrelse (jf. betragtning 42 i nærværende beslutning) samt det offentlige finansielle indgreb, som kombinerer erhvervelsen af kapitalandele med andre statslige indgreb, kan det antages, at kapitaltilførslen udgør statsstøtte. Staten har nemlig ikke handlet som en privat investor ville gøre, eftersom der i mangel af en gyldig og troværdig omstruktureringsplan ikke var udsigt til at få et normalt afkast af kapitalen, heller ikke på længere sigt(9); så meget mindre som transaktionerne tog sigte på virksomhedens likvidation på kort sigt (jf. betragtning 49 i nærværende beslutning). IFA's konvertering af HAMSA's gæld til kapital udgør derfor statsstøtte og kan ikke anses for at være et indgreb, der er foreneligt med private investeringsprincipper. Det forekommer usandsynligt, at en privat investor ville kapitalisere en gæld på 4680 mio. ESP for at erhverve 80 % af aktierne i en virksomhed med en egenkapital på 500 mio ESP.

(61) Gældseftergivelse: forskellige offentlige organer eftergav en del af HAMSA's gæld - IFA, Jaéns byråd, skatteforvaltningen, Junta de Andalucía, socialsikringsinstituttet og Confederación Hidrográfica del Guadalquivir. Det er Kommissionens generelle opfattelse, at når staten finansierer eller stiller garanti for finansiering af en kriseramt virksomhed må det antages, at de finansielle overførsler udgør statsstøtte(10). Gældseftergivelse er en form for finansiering. Det er endvidere indlysende, at HAMSA havde finansielle vanskeligheder, da det eneste alternativ til eftergivelsen af en stor del af virksomhedens gæld ville have været en konkurserklæring.

(62) Ifølge de spanske myndigheder er statslige organers eftergivelse af gæld ikke ensbetydende med statsstøtte. IFA's eftergivelse af 99 % af HAMSA's gæld svarer til den adfærd, som en privat investor, der er hovedaktionær i en virksomhed, ville udvise for at sikre virksomhedens overlevelse. Hvad angår eftergivelsen af gælden til de øvrige statslige organer anfører de spanske myndigheder, at den skete som led i en generel transaktion, hvori deltog både offentlige og private kreditorer. Den procentdel af gælden, der blev eftergivet af de offentlige kreditorer (ekskl. IFA) var på 50,75 %, hvilket er lavere end den procentdel, der blev eftergivet af de private kreditorer (59,58 %). Under disse omstændigheder svarer de offentlige organers afskrivning af deres tilgodehavender til en privat investors adfærd og kan ikke anses for at være statsstøtte.

(63) De i betragtning 62 anførte argumenter kan ikke accepteres.

(64) Det skal understreges, at IFA's gældseftergivelse i sammenhæng med kapitaliseringen af gælden blev anset for en integrerende del af en plan for finansiel genopretning af HAMSA. De to transaktioner blev gennemført med en måneds mellemrum. Under disse omstændigheder kan de spanske myndigheder ikke begrunde gældseftergivelsen med, at IFA handlede i sin egenskab af aktionær i HAMSA. Kommissionen mener desuden, at der må sondres mellem statens adfærd som aktieindehaver og som offentlig myndighed(11). Private virksomheder og disses aktionærer har ikke mulighed for at få eftergivet deres gæld til staten. Følgelig kan eftergivelse af HAMSA's gæld til IFA ikke anses for at være i overensstemmelse med kriteriet om private investorers adfærd(12). Kommissionen finder derfor, at IFA's eftergivelse af HAMSA's gæld udgør statsstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. Kommissionen erindrer imidlertid om, at af de grunde, der er anført i betragtning 89 i nærværende beslutning, bør det omhandlede støttebeløb ikke medtages i beregningen af den støtte, der er ydet til HAMSA.

(65) Hvad angår de øvrige offentlige organers gældseftergivelse henledes opmærksomheden på følgende:

a) HAMSA's gæld til den private sektor (214757000 ESP) udgjorde kun 4,4 % af virksomhedens samlede gæld (4893993000). Selv når gælden til IFA holdes udenfor, udgjorde HAMSA's gæld til den private sektor kun 8 % af virksomhedens samlede gæld (2682839000 ESP).

b) Blandt de private kreditorer var kun Banco Atlánticos lån pantesikret, men gælden til dette pengeinstitut udgjorde kun 0,5 % af HAMSA's samlede gæld. De spanske myndigheder har ikke fremsendt oplysninger til Kommissionen om størrelsen af det pant, der sikrede gælden, og heller ikke om de samme goder var behæftet med anden pant eller om vilkårene for betaling af det ikke-eftergivne gældsbeløb.

c) Kommissionen finder, at for at offentlige organers gældseftergivelse kan være i overensstemmelse med kriterierne for privat investering og ikke udgøre statsstøtte, skal den samtidige eftergivelse af gæld til private kreditorer være væsentlig og reel.

(66) Ud fra følgende betragtninger:

a) det ovennævnte forhold mellem offentlige tilgodehavender og private tilgodehavender

b) andelen af eftergivet gæld for henholdsvis de offentlige og private kreditorers vedkommende (jf. skemaet i betragtning 43 i nærværende beslutning og navnlig, at IFA har afskrevet 99 % af den største gældspost)

c) den prioritet, der blev indrømmet af de statslige kreditorer og de forskellige territoriale offentlige organer i forbindelse med likvidationsprocedurerne

d) det pant, der sikrede Socialsikringsinstituttets betydelige tilgodehavende

kommer Kommissionen til den konklusion, at de offentlige kreditorer (som er sikrede eller under alle omstændigheder privilegerede, og hvad angår den største gældspost har givet afkald på praktisk talt hele gældsbeløbet) har bragt et meget stort offer, medens de private kreditorer (som generelt ikke er sikrede) kun bragte et ubetydeligt, for ikke at sige ikke-eksisterende, offer. De private kreditorer havde praktisk talt ingen mulighed for at få tilbagebetalt deres lån i tilfælde af likvidation, ikke engang delvist, til forskel fra de privilegerede eller sikrede offentlige kreditorer. På baggrund af denne sammenligning kan det udelukkes, at de to typer kreditorer udviste en identisk adfærd, og det må derfor lægges til grund, at de offentlige kreditorers afkald på at inddrive deres tilgodehavender ikke er i overensstemmelse med kriterierne for privat investering.

På baggrund af det ovenfor anførte er det Kommissionens opfattelse, at man ikke på grundlag af de private kreditorers adfærd kan udelukke formodningen om, at de offentlige organers gældseftergivelse udgør statsstøtte.

Støttens virkninger for konkurrenterne

(67) Denne støtte fordrejer eller kan fordreje konkurrencen og begunstiger helt klart HAMSA i forhold til de øvrige virksomheder i sektoren, som ikke har modtaget statsstøtte. Hvis man desuden tager højde for dels værdien af samhandelen med de produkter, som indgik i HAMSA's virksomhed i 1997, og dels den spanske produktion sammenlignet med produktionen i de øvrige medlemsstater, må det konkluderes, at denne støtte kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne i det omfang, den begunstiger den nationale produktion på bekostning af de øvrige medlemsstaters produktion.

>TABELPOSITION>

(68) Af de ovenfor anførte grunde finder Kommissionen, at støtten til HAMSA opfylder kriterierne i traktatens artikel 92, stk. 1. Spanien har misligholdt sin forpligtelse i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, i nogle tilfælde ved at yde støtte uden forhåndsanmeldelse til Kommissionen og i andre tilfælde - hvor en sådan anmeldelse rent faktisk er foretaget - ved ikke at have givet Kommissionen mulighed for at udtale sig om støttens forenelighed med fællesmarkedet.

Beregning af de støttebeløb, der er udbetalt til HAMSA

(69) Efter at have analyseret oplysningerne fra de spanske myndigheder finder Kommissionen, at der skal tages hensyn til de elementer, der er beskrevet i betragtning 70-96 i nærværende beslutning, ved beregningen af den statsstøtte, der er ydet til HAMSA:

Før maj 1995

(70) Den 25. maj 1993 besluttede IFA at yde et lån på 375 mio. ESP, som tildeltes den 12. august 1993. Dette lån er endnu ikke tilbagebetalt, og der er ikke betalt renter.

(71) Den 25. maj 1993 godkendte IFA en garanti på 375 mio. ESP, som tildeltes den 18. juni 1993. Der er ikke betalt præmie for denne garanti, som indfriedes den 29. september 1996 til en værdi af 401 934 206 ESP.

(72) Ifølge de spanske myndigheder blev den nævnte støtte ydet under støtteordning nr. N 624/92, som Kommissionen havde godkendt ved skrivelse af 16. december 1992. Dette argument kan imidlertid ikke accepteres. Støtteordning nr. N 624/92 omhandler kun en ændring af budgettet til en støtteordning, der i forvejen var godkendt af Kommissionen (støtte nr. N 71/88). Sidstnævnte ordning omfatter støtte fra IFA i form af garantier på maksimalt 25 mio. ESP til kooperativer og medarbejderejede aktieselskaber og på 3 mio. ESP til selvstændige erhvervsdrivende; de årlige garantiomkostninger er på 1,2 %, og der ydes støtte i form af lån til finansiering af omsætningsaktiver og refinansiering af passiver, som IFA i praksis yder til en rentesats på 11 % og en varighed på højst to år til rentable virksomheder; lånene til finansiering af omsætningsaktiver udgør et supplement til lånene til finansiering af anlægsaktiver. Den støtte, der er ydet til HAMSA, opfylder ikke disse betingelser og kan følgelig ikke anses for at være godkendt af Kommissionen inden for rammerne af støtteordning nr. N 624/92.

(73) Den 26. maj 1994 godkendte IFA et lån på 550 mio. ESP, som blev tildelt den 28. juni 1994. Dette lån er endnu ikke tilbagebetalt, og der er ikke betalt renter.

(74) Den 26. maj 1994 godkendte IFA en garanti på 200 mio. ESP, som blev tildelt den 28. juni 1994. HAMSA har endnu ikke betalt præmien på 1,2 %, og garantien indfriedes den 29. januar 1996 til en værdi af 207578082 ESP.

(75) Ifølge de spanske myndigheder blev denne støtte ydet under støtteordning nr. N 428/93, som Kommissionen havde godkendt ved skrivelse af 2. september 1993. Dette argument kan ikke accepteres, da denne ordning kun gælder for SMV med højst 250 medarbejdere, en omsætning på højst 20 mio. ECU og en samlet balance på højst 10 mio. ECU. HAMSA kan ikke betragtes som en SMV, hverken hvad angår antal medarbejdere eller omsætning. Derfor kan den støtte, som IFA har ydet til HAMSA, ikke henføres under støtteordning nr. N 428/93 og er således ikke godkendt af Kommissionen.

Tidsrummet maj 1995-april 1997

Støtte i form af garantier

(76) Den 16. juni 1995 godkendte IFA en garanti på 100 mio. ESP, som tildeltes den 16. august 1995. Denne garanti blev henholdsvis den 19. august 1996 og den 11. november 1997 erstattet med en garanti til samme værdi, som stadig er gyldig. Præmien på 1,2 % er aldrig blevet betalt.

(77) Den 16. juni 1995 godkendte IFA en garanti på 50 mio. ESP, som tildeltes den 14. september 1995. Denne garanti blev henholdsvis den 18. august 1996 og den 11. november 1997 erstattet af en garanti til samme værdi, som stadig er gyldig. Præmien på 1,2 % er aldrig blevet betalt.

(78) Den 9. april 1996 godkendte IFA tre garantier på følgende beløb:

a) 100 mio. ESP, tildelt den 8. oktober 1996

b) 75 mio. ESP, tildelt den 20. august 1996

c) 25 mio. ESP, tildelt den 11. november 1997 til en værdi af kun 21748150 ESP.

Disse garantier er stadig i kraft, men præmierne på 1,5 % er ikke betalt.

(79) Den 3. april 1997 godkendte IFA to garantier på følgende beløb:

a) 450 mio. ESP, tildelt den 6. februar 1998

b) 300 mio. ESP, tildelt den 2. maj 1997.

Disse garantier er stadig gyldige, men præmierne på 1,2 % er ikke betalt.

Støtte i form af lån

(80) Den 11. juli 1995 godkendte IFA et lån på 350 mio. ESP, som tildeltes den 24. oktober 1995.

(81) Den 2. oktober 1995 godkendte IFA et lån på 125 mio. ESP, som tildeltes den 24. oktober 1995.

(82) Den 28. september 1995 godkendte IFA et lån på 25 mio ESP, som tildeltes den 17. oktober 1996.

(83) Den 10. december 1995 godkendte IFA et lån på 1739 mio. ESP, som tildeltes den 30. december 1995.

(84) Den 28. maj 1996 godkendte IFA et lån på 850 mio. ESP, som tildeltes den 11. juli 1996.

(85) Den 1. oktober 1996 godkendte IFA et lån på 1100 mio. ESP, som tildeltes den 5. november 1996.

(86) Den 3. april 1997 godkendte IFA et lån på 700 mio. ESP, som tildeltes i to rater: den 2. juni 1997 et beløb på 400 mio. ESP og den 31. juli 1997 et beløb på 300 mio. ESP.

(87) Den 2. august 1996 overtog IFA gennem den offentlige virksomhed SOPREA et lån på 300 mio. ESP, som finansieringsinstituttet "la Caixa" havde ydet til HAMSA, til en værdi af 275951288 ESP. HAMSA har ikke tilbagebetalt dette beløb til IFA. Kommissionen finder derfor, at denne gæld må sidestilles med et lån til HAMSA på 275951288 ESP.

Ingen af de ovennævnte lån er blevet tilbagebetalt, og der er heller ikke betalt renter.

Kapitalisering af HAMSA's gæld og eftergivelse af gælden til de offentlige myndigheder

Kapitalisering af HAMSA's gæld

(88) Den 29. april 1997 kapitaliserede IFA en del af den gæld, HAMSA havde stiftet i perioden efter maj 1995, til en værdi af 4680 mio. ESP. Denne kapitalisering vedrørte lånene på henholdsvis 350 mio. ESP (betragtning 79 i nærværende beslutning), 125 mio. ESP (betragtning 80 i nærværende beslutning), 1735 mio. ESP (betragtning 82 i nærværende beslutning), 850 mio. ESP (betragtning 83 i nærværende beslutning) og 1100 mio. ESP, (betragtning 84 i nærværende beslutning), som blev konverteret til kapital med undtagelse af 7 mio. ESP som følge af en regnskabsfejl. Denne transaktion må principielt anses for at udgøre statsstøtte. For at undgå dobbelt rengskabsføring tages der imidlertid ikke hensyn til denne kapitalisering ved beregningen af det samlede statsstøttebeløb, der er ydet til HAMSA, eftersom den vedrører gæld hidrørende fra lån, som i forvejen er bogført ved beregningen af det samlede støttebeløb, der er udbetalt til HAMSA:

Gældseftergivelse

(89) Den 28. maj 1997 modtog HAMSA støtte fra offentlige organer i form af eftergivelse af gæld fra perioden før maj 1995 på i alt 3554334000 ESP. Denne eftergivelse må betragtes som statsstøtte.

(90) IFA's eftergivelse af gæld til en værdi af 2192754000 ESP medtages ikke ved beregningen af det samlede støttebeløb, der er udbetalt til HAMSA - for at undgå at bogføre beløbet to gange, eftersom denne gæld hidrører fra lån og indfriede garantier, som IFA har ydet til HAMSA i perioden før maj 1995, jf. betragtning 70-74 i nærværende beslutning, og som i forvejen er bogført i forbindelse med beregningen af det samlede støttebeløb, der er ydet til HAMSA.

(91) Den resterende gældseftergivelse på i alt 1361580000 ESP skal derimod medtages ved beregningen af den samlede statsstøtte, der er ydet til HAMSA.

Konklusioner

Statsstøtte i form af garantier

(92) Med henblik på nærværende beslutning mener Kommissionen, at der ved beregningen af det samlede støttebeløb bør tages hensyn til følgende statsstøtte, der er ydet HAMSA i form af garantier:

a) garantien på 375 mio. ESP, tildelt den 18. juni 1993 og indfriet den 29. september 1996 til en værdi af 401934206 ESP

b) garantien på 200 mio. ESP, tildelt den 28. juni 1994 og indfriet den 29. januar 1996 til en værdi af 207578082 ESP

c) garantien på 100 mio. ESP, tildelt den 16. august 1995 og afløst den 19. august 1996 og den 11. november 1997 af en garanti til samme værdi

d) garantien på 50 mio. ESP, tildelt den 14. september 1995 og afløst den 19. august 1996 og den 11. november 1997

e) de tre garantier på følgende beløb: 100 mio. ESP, tildelt den 8. oktober 1996; 75 mio. ESP, tildelt den 20. august 1996 og 21748150 ESP, tildelt den 11. november 1997

f) de to garantier på henholdsvis 450 mio. ESP, tildelt den 6. februar 1998, og 300 mio. ESP, tildelt den 2. maj 1997.

(93) Den spanske regering bør beregne beløbet af den støtte, der er ydet i form af garantier, i overensstemmelse med punkt 38 i meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne (EFT C 307 af 13.11.1993), hvorefter støtteelementet i sådanne garantier er lig med forskellen mellem den rentesats, som låntageren skulle have betalt på det frie marked, og den sats, han faktisk opnår i kraft af garantien, med fradag af garantipræmien. ingen af præmierne for de stillede garantier er blevet betalt.

(94) Den garantistøtte, der er tildelt før maj 1995, bør bogføres to gange: dels som støtte, der er ydet i form af garantier i perioden mellem datoen for tildelingen og datoen for indfrielsen, og dels med beløbene for de indfriede garantier plus påløbne renter regnet fra indfrielsesdagen.

Statsstøtte i form af lån

(95) Med henblik på nærværende beslutning mener Kommissionen, at der ved beregningen af det samlede støttebeløb skal tages hensyn til følgende statsstøtte, der er ydet HAMSA i form af lån:

a) lånet på 375 mio. ESP, der tildeltes den 12. august 1993

b) lånet på 550 mio. ESP, der tildeltes den 28. juni 1994

c) to lån på henholdsvis 350 mio. ESP og 125 mio. ESP, der tildeltes den 24. oktober 1995

d) lånet på 25 mio. ESP, der tildeltes den 17. oktober 1996

e) lånet på 1 739 mio. ESP, der tildeltes den 30. december 1995

f) lånet på 850 mio. ESP, der tildeltes den 11. juli 1996

g) lånet på 1100 mio. ESP, der tildeltes den 5. november 1996

h) lånet på 700 mio. ESP, der tildeltes i to rater: den 2. juni 1997, 400 mio. ESP, og den 31. juli 1997, 300 mio. ESP

i) lånet på 275951288 ESP hidrørende fra IFA's overtagelse gennem den offentlige virksomhed SOPREA den 2. august 1996 af et lån på 300 mio. ESP, som finansieringsinstituttet "la Caixa" havde ydet til HAMSA.

(96) Eftersom disse lån ikke er blevet tilbagebetalt, og der heller ikke er betalt renter, bør de bogføres, som om der var tale om støtte i form af tilskud regnet fra datoen for tildelingen af lånene. Når der ydes et lån til et selskab, som under normale omstændigheder ikke ville være i stand til at opnå kreditter, svarer lånet i realiteten til et tilskud, og Kommissionen betragter det som sådant(13).

Eftergivelse af gæld til statslige organer

(97)

>TABELPOSITION>

Anvendelse af traktatens artikel 92, stk. 2 og 3

(98) Der findes en række undtagelser fra den principielle uforenelighed med fællesmarkedet, der er fastslået i traktatens artikel 92, stk. 1.

(99) Det er imidlertid klart, at undtagelserne i artikel 92, stk. 2, ikke finder anvendelse. De spanske myndigheder har da heller ikke gjort noget sådant gældende.

(100) Undtagelserne i artikel 92, stk. 3, må fortolkes strikt i forbindelse med undersøgelsen af støtteprogrammer med regionalt eller sektorbestemt sigte og konkrete eksempler på anvendelse af generelle støtteordninger.

(101) De finder kun anvendelse, såfremt Kommissionen fastslår, at støtten er nødvendig for at nå et af de pågældende mål. At anvende undtagelserne på støtte, som ikke indebærer en sådan modydelse, ville være ensbetydende med at tillade skadelige påvirkninger af samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencefordrejninger, som ikke er begrundet i den fælles interesse og dermed ensbetydende med at indrømme de erhvervsdrivende i bestemte medlemsstater en række uberettigede fordele.

(102) Der er i det foreliggende tilfælde ikke tale om støtteforanstaltninger, der kan fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse efter artikel 92, stk. 3, litra b), eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi efter samme bestemmelse.

(103) Ifølge de spanske myndigheder er støtten til HAMSA ydet som led i en plan for redning og omstrukturering af virksomheden med henblik på at fremme udviklingen af bestemte økonomiske aktiviteter, og for så vidt som virksomheden er beliggende i et dårligt stillet område, Andalucía, med henblik på at fremme udviklingen i en bestemt økonomisk region, hvorfor den kan nyde godt af de undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c).

(104) Kommissionen mener ikke, at den pågældende støtte har form af regionalstøtte med henblik på fremme af nye investeringer eller oprettelse af arbejdspladser og heller ikke med henblik på en horisontal afhjælpning af manglen på infrastrukturer til fordel for samtlige virksomheder i regionen, men at den har form af støtte til redning og omstrukturering af en bestemt virksomhed. Der er følgelig tale om støtte af udpræget sektormæssig karakter, som bør vurderes efter artikel 92, stk. 3, litra c), hvilket ikke indebærer, at der i denne forbindelse skal tages hensyn til regionale aspekter.

(105) Støttens forenelighed med fællesmarkedet bør således vurderes på grundlag af de kriterier, Kommissionen har fastlagt i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Ifølge punkt 2.2 i rammebestemmelserne kan den berørte medlemsstat inden for landbruget vælge fortsat at anvende Kommissionenes særlige regler for rednings- og omstruktureringsstøtte for individuelle støttemodtagere som alternativ til disse rammebestemmelser(14).

Støttens forenelighed med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder

Redningsstøtte

(106) Ifølge punkt 3.1 i rammebestemmelserne skal redningsstøtte:

a) bestå af tilførsel af likviditet i form af lånegarantier eller lån til normal markedsrente

b) være begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at sikre virksomhedens fortsatte beståen (f.eks. dækning af lønudgifter og rutinemæssige leverancer)

c) kun ydes i det tidsrum, der er nødvendigt for at få fastlagt de fornødne og gennemførlige saneringsforanstaltninger (normalt ikke over seks måneder)

d) være begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og ikke have uacceptable virkninger for den pågældende erhvervsgren i andre medlemsstater.

(107) På trods af at de spanske myndigheder anmeldte den støtte, der ydedes i tidsrummet mellem maj og december 1995 som redningsstøtte, opfylder denne støtte ikke de ovennævnte kriterier. Rentesatsen for de pågældende lån til en samlet værdi af 500 mio. ESP svarede således ikke til en normal markedsrente, således som det kræves ifølge fællesskabskriterierne. Renten var således fastsat til 6 %, medens referencesatsen i Spanien var på 13,2 % i 1995. De spanske myndigheder ændrede renten for lånene den 9. april 1996, hvor den fastsattes til MIBOR-renten plus 0,5 %. Denne ændring, som blev foretaget et år efter tildelingen af lånene, bestod alene i en regnskabsmæssig justering. Lånene er ikke blevet tilbagebetalt, og der er heller ikke betalt renter. HAMSA havde allerede i 1994 og 1995 modtaget andre støttetildelinger af samme type og med samme formål, på trods af at denne støtte ifølge kriterierne kun må ydes i det tidsrum, der er nødvendigt for at få fastlagt de fornødne saneringsforanstaltninger (normalt ikke over seks måneder), og der normalt skal være tale om en engangsforanstaltning. Endvidere blev de tidligere stillede garantier afløst af andre til samme værdi, som stadig er gyldige.

(108) Støtten opfylder således ikke de i rammebestemmelserne fastsatte betingelser for godkendelse af redningsstøtte.

Omstruktureringsstøtte

(109) Kommissionen fastslår i rammebestemmelserne, at støtte til omstrukturering rejser særlige konkurrenceproblemer, da den kan vælte en unfair del af byrden i forbindelse med strukturtilpasningerne og de hermed forbundne sociale og industrielle problemer over på andre producenter, der klarer sig uden støtte, og på andre medlemsstater. Hovedreglen bør derfor være, at omstruktureringsstøtte kun kan godkendes i tilfælde, hvor det kan påvises, at en sådan godkendelse er i Fællesskabets interesse. Før Kommissionen godkender denne form for støtte, skal der udarbejdes en omstruktureringsplan, som opfylder følgende betingelser:

a) genoprettelse af virksomhedens rentabilitet inden for et rimeligt tidsrum

b) forhindring af konkurrencefordrejende virkninger

c) støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordele

d) fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen og overholdelse af betingelserne

e) tilsyn og årlige rapporter.

Genoprettelse af virksomhedens rentabilitet inden for et rimeligt tidsrum

(110) Ifølge punkt 3.2.2. i) i rammebestemmelserne, er det en absolut betingelse, at omstruktureringsplanen inden for et rimeligt tidsrum skal gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt. Omstruktureringsstøtten skal være betinget af en bæredygtig omstruktureringsplan, som skal forelægges Kommissionen i alle detaljer. Planen må resultere i, at virksomhedens konkurrenceevne genoprettes inden for en rimelig tidsfrist og kunne anses for egnet til at sikre virksomheden tilstrækkeligt store indtægter til at dække alle omkostninger, herunder også afskrivninger og finansielle omkostninger, og samtidig sikre en minimumsforrentning af kapitalen, således at virksomheden ikke efter omstruktureringens gennemførelse får behov for yderligere statsstøtte for at kunne klare sig selv i en markedsøkonomi. Det bør normalt kun være nødvendigt at yde omstruktureringsstøtte én gang.

(111) Virksomheden HAMSA modtog første gang statsstøtte i maj 1993 til afhjælpning af finansielle vanskeligheder. I maj 1994 fik den på ny støtte med samme formål. I maj 1995 erhvervede IFA den blotte ejendomsret til HAMSA's aktier, og der ydedes løbende støtte indtil maj 1997. Der blev først udarbejdet en omstruktureringsplan for HAMSA i december 1995, dvs. to et halvt år efter tildelingen af den første statsstøtte til afhjælpning af finansielle vanskeligheder, og ifølge de spanske myndigheders eget udsagn var denne plan ufuldstændig, da den var baseret på utilstrækkelige og lidet pålidelige data og desuden var betinget af resultaterne af betalingsstandsningsproceduren, som var umulige at forudse.

(112) Planen henviste kun til den støtte, der var ydet mellem maj og december 1995, og til lånet på 1 739 mio. ESP, der var ydet i 1996, men forudså yderligere finansieringsbehov, som skulle dækkes på markedet og en eventuel støttetildeling, dog uden at opgøre støttebeløbet nøjagtigt.

(113) Ifølge omstruktureringsplanen var en væsentlig produktionsforøgelse i samtlige produktionsenheder (jf. betragtning 26 og 27 i nærværende beslutning) nødvendig for at sikre virksomhedens rentabilitet. Kommissionen finder, at det ikke var realitisk at basere genopretningen af virksomhedens rentabilitet på en produktionsforøgelse (uden præcisering af referenceår eller af udviklingen for de enkelte år), da der var tale om en sektor med strukturel overkapacitet (jf. betragtning 119 i nærværende beslutning). Denne vurdering bekræftedes af rapporten af 31. december 1996, hvori der tales om produktionsnedskæringer, da salget ikke var nået op på det planlagte niveau (jf. betragtning 35 i nærværende beslutning). De interne omstruktureringsforanstaltninger var ligeledes urealitiske, fordi de var baseret på utilstrækkelige og upålidelige oplysninger.

(114) De spanske myndigheder har godtgjort, at virksomhedens forvaltning og resultater udviste en vis forbedring i 1996 sammenlignet med 1995, og at der var foretaget tilpasninger med henblik på at øge produktionen og tilpasse den til markedsefterspørgslen. På trods af disse forbedringer erkendes det i den reviderede plan fra juni 1997 (situationen pr. 31. december 1996), efter at virksomheden i fem år løbende havde modtaget statsstøtte til afhjælpning af finansielle vanskeligheder (1993-1997), at det eneste alternativ til konkurs, (konkurstruslen går mindst tilbage til 1994) var en kapitalisering af virksomhedens gæld.

(115) Kommissionen erindrer om, at statsstøtte i princippet skal vurderes på det tidspunkt, hvor den tildeles, og ikke på grundlag af efterfølgende begivenheder. For at godtage at virksomhedens rentabilitet er genoprettet, er det under alle omstændigheder nødvendigt, at virksomhedens økonomiske situation er blevet saneret. Det er derfor ikke muligt at se bort fra de finansielle byrder, som påhviler virksomheden, og som har absorberet dens aktiver eller at stille sig tifreds med et eventuelt nyligt positivt driftsudbytte, når der foreligger vedvarende underskud (jf. betragtning 40-43 i nærværende beslutning)(15).

(116) Kommissionen erkender, at den af de spanske myndigheder nævnte svinepest, som registreredes i Spanien i omstruktureringsperioden, kan have vanskeliggjort omstruktureringen af HAMSA og berettiget ændringen af omstruktureringsplanen. Denne faktor kan imidlertid ikke begrunde den både punktvise og løbende støtte, der ydedes til HAMSA, medens virksomhedens konkurrenter, der stod over for de samme problemer, måtte klare sig uden denne form for støtte.

(117) De spanske myndigheder anførte i deres skrivelse af 8. september 1998 på den ene side, at virksomheden fungerede godt uden at behøve nye finansielle tilskud, og at omstruktureringen havde været bæredygtig, og på den anden side erkendte de, at:

a) virksomheden ville træde i likvidation

b) det beløb, der kom ind ved salget af HAMSA's aktiver ville blive anvendt til at betale virksomhedens passiver; et eventuelt overskydende beløb ville blive fordelt mellem aktionærerne (IFA ejer 80 % af aktierne i HAMSA)

c) køberen af de produktive aktiver skulle forpligte sig til at foretage investeringer til en værdi af 4 mia. ESP.

(118) Ved skrivelse af 21. oktober 1998 fremsendte de spanske myndigheder en balance og andre oplysninger til Kommissionen. Ifølge disse oplysninger havde HAMSA i første halvdel af 1998 et positivt driftsresultat på 18 mio. ESP, men havde stadig et tab på 126 mio. ESP. Under hensyn til HAMSA's seneste historie, størrelsen af dens gæld og af den modtagne støtte, kan et lille positivt driftsresultat i første halvdel af 1998, som ikke er ledsaget af hverken fortjeneste eller positive fremtidsudsigter, ikke betragtes som et tilstrækkeligt belæg for genopretning af virksomhedens rentabilitet. Endvidere er det ifølge den retspraksis, der blev fastslået i Breda Fucine-sagen, (jf. betragtning 115), ikke muligt under henvisning til et forbedret driftsresultat at se bort fra ekstraordinære finansielle byrder, når det skal vurderes, om der er tale om genopretning af virksomhedens rentabilitet.

(119) Køberens bud (uden forudgående offentlig licitation; som følge heraf kan accepten af tilbuddet indeholde statsstøtteelementer til fordel for køberen(16)) på virksomhedens produktive aktiver begrænsede sig til den kortfristede gæld, forudsat at den ikke var højere end omsætningsaktiverne og til anlægsaktiverne til en værdi af 840 mio. ESP, der skulle betales over fire år. Endvidere var tilbuddet betinget af, at køberen ikke kunne blive gjort ansvarlig for noget krav, der måtte blive gjort gældende i forbindelse med virksomhedens øvrige gæld. Kommissionen finder, at vilkårene for dette bud på køb af HAMSA's produktive aktiver rejser endnu mere tvivl om virksomhedens faktiske rentabilitet. Kommissionen mener ligeledes, at den skadesløsholdelse, som køberen har krævet af de offentlige myndigheder, eventuelt kan indebære yderligere statsstøtte.

(120) De spanske myndigheder underrettede for første gang ved skrivelste af 21. oktober 1998 Kommissionen om, at HAMSA's driftsindtægter i 1992 var på 13300 mio. ESP, i 1995 på 5300 mio. ESP, i 1996 på 7100 mio. ESP og i 1997 på 7400 mio. ESP. De angav imidlertid ingen tal for hverken 1993 eller 1994, og de har heller ikke forklaret grunden til den betydelige nedgang i driftsindtægterne i tidsrummet mellem 1992 og 1995. Ud fra de foreliggende oplysninger finder Kommissionen det sandsynligt, at den markedsandel, som HAMSA havde tabt, allerede i 1995 var gået over til konkurrenterne. Hvad angår forøgelsen af driftsindtægterne mellem dels 1995 og 1996 og dels 1996 og 1997, forklares det ikke, om forøgelsen skyldes omstruktureringsforanstaltningerne eller en nedsættelse af virksomhedens priser i kraft af støttetildelingen. Virksomhedens udgifter udviser derimod ikke de store udsving i perioden 1995-1998.

(121) Kommissionen kommer til den konklussion, at den pågældende statsstøtte ikke er ydet inden for rammerne af en omstruktureringsplan for virksomheden, men at der derimod er tale om punktvis og løbende støtte til afhjælpning af virksomhedens gentagne likviditetsproblemer. Det må derfor antages, at omstruktureringsplanen ikke var af en sådan karakter, at den var i stand til inden for et rimeligt tidsrum at genoprette virksomhedens rentabilitet på lang sigt (i første halvdel af 1998 havde virksomheden stadig tab) eller sætte den i stand til at klare konkurrencen ved hiælp af egne indtægter og uden statsstøtte, og uden at der kan siges noget realistisk om genopretningen af rentabiliteten.

Forhindring af konkurrencefordrejende virkninger

(122) Ifølge punkt 3.2.2. ii) i rammebestemmelserne skal der træffes foranstaltninger til i videst muligt omfang at opveje eventuelle skadelige virkninger for konkurrenterne. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at hvis der er strukturel overkapacitet på det fællesskabsmarked, hvor støttemodtageren udøver sin virksomhed, skal omstruktureringsplanen yde et i forhold til den modtagne støtte rimeligt bidrag til omstruktureringen af branchen på dette marked gennem en definitiv nedskæring eller lukning af produktionskapaciteten.

(123) Nogle af HAMSA's aktiviteter, bl.a. foderstofproduktion samt slagtning og opdræt af svin, udøves inden for sektorer, hvor der er strukturel overkapacitet på fællesskabsmarkedet, jf. Kommissionens beslutning 94/173/EF af 22. marts 1994 om fastlæggelse af udvælgelseskriterier for investeringer vedrørende forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugs- og skovbrugsprodukter og om ophævelse af beslutning 90/342/EØF(17) (jf. tredje led i punkt 2.1, første led i punkt 2.6 og andet og tredje led i punkt 2.10 i bilaget til beslutning 94/173/EF). Ifølge rammebestemmelserne synes støttemodtagerens produktionskapacitet således at skulle nedskæres.

(124) De spanske myndigheder meddelte ved skrivelse af 19. december 1997 Kommissionen, at produktionskapaciteten var blevet nedskåret ved lukning af et slagteri, en udskæringsafdeling og en af foderstofvirksomhederne, samt at en paté-produktionslinje var lukket.

(125) Kommissionen konstaterer imidlertid, at disse kapacitetsnedskæringer ikke var forudset i den omstruktureringsplan, der udarbejdedes i december 1995, og som tværtimod indebar en betydelig forøgelse af slagterikapaciteten og af kødvare-, oste- og foderstofproduktionen samt genetablering af svineavlen og produktionen af tørret skinke. Disse kapacitetsnedskæringer synes desuden ikke at svare til virksomhedens reelle kapacitetsudnyttelse.

Støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordele

(126) Ifølge punkt 3.2.2. iii) i de tidligere nævnte rammebestemmelser skal støtten stå i forhold til omstruktureringsomkostningerne og -fordelene. Støttens størrelse skal være begrænset til det strengt nødvendige minimum og stå i forhold til de fordele, der forventes fra Fællesskabets synspunkt. Støttemodtagerne vil derfor normalt skulle yde et betydeligt bidrag til omstruktureringsprogrammet af egne midler eller gennem finansiering udefra, der er opnået på markedsvilkår, og endvidere bør støtte til finansiel omstrukturering ikke resultere i en uberettiget nedsættelse af virksomhedens finansielle byrder.

(127) I det foreliggende tilfælde er staten den eneste, der har bidraget til omstruktureringsplanen med tilførsel af nye midler. Molina-familien, som ejede 100 % af aktierne i HAMSA, fik sin kapitalandel reduceret til 20 % som følge af kapitaliseringen af HAMSA', gæld til IFA. Det var ikke Molina-familien, der traf beslutning om denne transaktion, det gjorde IFA, som havde den blotte ejendomsret til 100 % af aktiekapitalen indtil den 31. december 1997, og Molina-familien har ikke foretaget nogen form for kapitaltilførsel. Heller ikke andre investorer har bidraget til omstruktureringsplanen. I betragtning af HAMSA's finansielle situation ville der desuden ikke kunne opnås ekstern finansiering uden statsgaranti.

(128) De spanske myndigheders argument, hvorefter private kreditorer, herunder Molina-familien, har bidraget til omstruktureringen gennem eftergivelse af gæld, kan ikke accepteres. Efter Kommissionens mening kan eftergivelse af en del af gælden inden for rammerne af en betalingsstandsningsprocedure ikke betragtes som virksomhedens eget bidrag til omstruktureringen. Selv om det havde været tilfældet, konstaterer Kommissionen, at de private kreditorers eftergivelse af gæld kun udgør en ubetydelig del af den støtte, der er ydet til HAMSA (jf. betragtning 65 i nærværende beslutning).

(129) Endelig synes den statsstøtte, der er ydet HAMSA i form af eftergivelse af gæld og kapitalisering af denne i maj 1997 i strid med de tidligere nævnte rammebestemmelser at have resulteret i en uberettiget nedsættelse af virksomhedens finansielle byrder i forbindelse med dens samlede gæld (pr. 31. december 1996 var HAMSA's passiver på 6814 mio. ESP, den 29. april 1997 kapitaliseredes 4680 mio. ESP, og i maj 1997 eftergav HAMSA's offentlige kreditorer gæld til en værdi af 3554 mio. ESP, jf. betragtning 42 i nærværende beslutning).

(130) Under disse omstændigheder mener Kommissionen ikke, at støtten til HAMSA står i forhold til omstruktureringsomkostningerne og -fordelene.

Fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen og overholdelse af betingelserne; tilsyn og årlige rapporter

(131) Endelig fastlås det i rammebestemmelserne, at virksomheden skal gennemføre den omstruktureringsplan, der er forelagt Kommissionen, og som denne har godkendt, fuldstændigt og opfylde alle de betingelser, der er stillet i Kommissionens beslutning. Der skal føres tilsyn med omstruktureringsplanens gennemførelse og resultater på basis af detaljerede årlige rapporter til Kommissionen.

(132) Kommissionen modtog først teksten til den omstruktureringsplan, der var udarbejdet for HAMSA i december 1995, gennem en skrivelse fra de spanske myndigheder af 4. juli 1997, efter at proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, var indledt, og den har derfor ikke kunnet udtale sig herom i rette tid. I juni 1997 fremsendtes der en rapport om situationen pr. 31. december 1996, som hovedsagelig omhandler ændringerne af den omstruktureringsplan, der var etableret i december 1995, og som ligeledes blev sendt til Kommissionen som led i den indledte procedure. Kommissionen må imidlertid konstatere, at disse dokumenter blev fremsendt til den, efter at støtten allerede var tildelt, og at den ikke har fået mulighed for at udtale sig om omstruktureringsplanen eller at tage stilling til, om der skulle stilles bestemte betingelser i forbindelse med planens gennemførelse. Endvidere konstaterer Kommissionen, at omstruktureringsplanen var ufuldstændig, at den kun omfattede en del af den ydede støtte, at den ikke er gennemført fuldstændigt, og at den er blevet ændret uden forudgående samtykke fra Kommissionen. Kommissionen kommer derfor til den konklusion, at der indtil 1997 ikke var iværksat nogen form for omstruktureringsproces, men at der i stedet var tale om en række konkrete støtteforanstaltninger, som alene tog sigte på at fastholde virksomheden på markedet.

Betingelser for omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder

(133) De spanske myndigheder har i deres bemærkninger gjort gældende, at HAMSA ligger i en dårligt stillet region, og at støtten til denne virksomhed derfor kan nyde godt af undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra a), hvorfor støtten skal undersøges på baggrund af punkt 3.2.3 i rammebestemmelserne, hvori der er fastsat betingelser for omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder.

(134) Ifølge rammebestemmelserne skal Kommissionen tage hensyn til behovet for regionaludvikling ved vurderingen af omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder. Den kendsgerning, at en kriseramt virksomhed ligger i et støtteberettiget område, berettiger dog ikke, at der indtages en fuldstændig eftergivende holdning i spørgsmålet om støtte til omstrukturering. På lang eller mellemlang sigt hjælper det ikke en region at holde virksomheder kunstigt i live, som i sidste ende vil være dømte til at gå ned af strukturelle eller andre årsager. I betragtning af de begrænsede midler, der er til rådighed på EF-plan og nationalt plan til at fremme regionaludvikling, er det desuden i regionernes egen interesse at anvende disse knappe midler til hurtigst muligt at udvikle alternative, rentable og varige aktiviteter. Endelig skal de konkurrencefordrejende virkninger holdes på et minimum, selv når der er tale om støtte til virksomheder i støtteberettigede områder.

(135) Med udgangspunkt i disse principper fastslås det i rammebestemmelserne, at kriterierne i punkt 3.2.2 ligeledes gælder for støtteberettigede områder.

(136) Angående genopretning af rentabiliteten fastslås det i rammebestemmelsernes, at selv i støtteberettigede områder skal omstruktureringsplanen resultere i en økonomisk rentabel virksomhed, der kan bidrage til regionens reelle udvikling uden at kræve konstant støtte. Der vil således ikke blive set mere positivt på gentagne støttetildelinger her end i ikke-støtteberettigede områder. I det foreliggende tilfælde mener Kommissionen, at HAMSA i fem år har modtaget gentagne støttetildelinger, uden at støtten har kunnet sikre genopretningen af virksomhedens rentabilitet.

(137) For det andet fastlås det i rammebestemmelserne, at omstruktureringsplanerne skal gennemføres fuldstændigt og under konstant tilsyn. For at undgå konkurrencefordrejende virkninger skal støtten endvidere stå i et rimeligt forhold til omstruktureringsomkostningerne og -fordelene. Af de tidligere nævnte årsager mener Kommissionen imidlertid, at heller ikke disse kriterier er opfyldt i det foreliggende tilfælde.

(138) For det tredje kan Kommissionen ifølge rammebestemmelserne udvise lidt mere fleksibilitet, hvad angår kravet om kapacitetsnedskæring i tilfælde af markeder med strukturel overkapacitet. Hvis behovet for regionaludvikling berettiger det, kan Kommissionen kræve en mindre kapacitetsnedskæring i støtteberettigede områder end i ikke-støtteberettigede områder og kan sondre mellem områder, der er berettiget til regionalstøtte i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), og områder der er berettiget i henhold til artikel 92, stk. 3, litra c), for at tage hensyn til de mere alvorlige regionale problemer i førstnævnte områder.

(139) Ved skrivelse af 19. december 1997 meddelte de spanske myndigheder Kommissionen, at produktionskapaciteten var blevet nedskåret ved lukning af et slagteri (svarende til en kapacitetsnedskæring på omkring 15 %), lukning af en af udskæringsafdelingerne (kapacitetsnedskæring på 15 %), lukning af paté-produktionslinjen og af en af foderstofvirksomhederne (kapacitetsnedskæring på omkring 25 %). Hvad angår HAMSA's aktivitet i kødsektoren, mere konkret inden for svineavl, fremstilling af svinekødsbaserede produkter og salg af fersk svinekød, henviser de spanske myndigheder i deres bemærkninger til beslutning 94/173/EF (punkt 2.10, tredje led i bilaget til beslutning 94/173/EF), som tillader investeringer vedrørende svin, kvæg, får og fjerkræ, hvis der konstateres manglende kapacitet i mål nr. 1-regioner. De spanske myndigheder anfører, at der kun er tre slagterier i Andalucía sammenlignet med 75 i Cataluña, som har et tilsvarende befolkningstal.

(140) Opmærksomheden skal i den forbindelse henledes på, at den første omstruktureringsplan for HAMSA ikke indeholdt planer om kapacitetsnedskæringer, men tværtimod om en - på nogle områder markant - produktionsforøgelse, og det er derfor lidet sandsynligt, at Kommissionen ville have godkendt planen i den form, hvori den forelå i december 1995. De kapacitetsnedskæringer, der efterfølgende er registreret, er gennemført punktvis og ikke som led i en omstruktureringsplan.

(141) Selv hvis nedskæringen af HAMSA's kapacitet inden for visse aktivitetsområder kunne anses for tilstrækkelig i betragtning af at virksomheden ligger i et dårligt stillet område, er det klart, at de øvrige betingelser i rammebestemmelserne ikke er opfyldt, og Kommissionen kommer derfor til den konklusion, at støtten til HAMSA ikke opfylder de i rammebestemmelserne fastlagt betingelser for omstruktureringsstøtte og derfor ikke kan nyde godt af undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c).

Støttens forenelighed med de særlige regler for rednings- og omstruktureringsstøtte inden for landbruget, som Kommissionen anvendte indtil den 1. januar 1998

(142) Ifølge de regler, som Kommissionen anvendte inden for landbruget indtil den 1. januar 1998, kan støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder godkendes under visse omstændigheder:

a) støtten skal tage sigte på at mindske de finansielle byrder i tilknytning til lån, der er optaget til finansiering af gennemførte investeringer

b) den subventionsækvivalent, der fremkommer ved at addere de støttetildelinger, der er udbetalt på tidspunktet for optagelsen af lånene og den nye støtte, må ikke overstige det tilladte indeks for investeringer, der tager sigte på at forbedre situationen inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, og for investeringer i den primære landbrugsproduktionssektor

c) nye støttetildelinger skal være begrundet i justeringer af rentesatsen for nye lån, der er optaget som følge af ændringer i prisen på finansieringslån (støttebeløbet skal være lavere end eller lig med ændringen af rentesatsen for de nye lån) eller skal tage sigte på rentable landbrugsbedrifter, navnlig i tilfælde, hvor de finansielle byrder er af en sådan karakter, at bedriften kan befinde sig i en svækket situation eller på randen af konkurs.

(143) De spanske myndigheders svar på Kommissionens skrivelser af 29. april og 10. oktober 1997 indeholder ikke nogen oplysninger, der giver Kommissionen anledning til at mene, at den pågældende støtte tog sigte på at lette finansielle byrder i tilknytning til tidligere investeringer, således at den opfyldte ovennævnte betingelser.

(144) Ved skrivelse af 8. september 1998 meddelte de spanske myndigheder for første gang, at den støtte, der ydedes i 1993 og 1994, tog sigte på at mindske finansielle byrder i tilknytning til tidligere investeringer. De spanske myndigheder har imidlertid ikke fremsendt detaljerede oplysninger i så henseende eller anført nogen elementer, som gør det muligt for Kommissionen at fastslå, om de ovennævnte kriterier er opfyldt.

(145) Under disse omstændigheder kommer Kommissionen til den konklusion, at den pågældende støtte ikke er i overensstemmelse med de særlige regler for rednings- og omstruktureringsstøtte inden for landbruget.

VII. KONKLUSIONER

(146) Kommissionen fastslår, at Spanien har udbetalt den omhandlede støtte på ulovlig vis, i nogle tilfælde uden forudgående anmeldelse og i andre tilfælde uden at afvente, at Kommissionen udtalte sig om dens forenelighed med fællesmarkedet.

(147) Af de tidligere anførte grunde kan den omhandlede støtte, som opfylder kriterierne i traktatens artikel 92, stk. 1, ikke nyde godt af nogen af undtagelserne i nævnte artikels stk. 2 og 3.

(148) Støtten er følgelig uforenelig med fællesmarkedet.

(149) Når der er ydet støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, skal Kommissionen principielt (jf. EF-Domstolens dom af 12. juli 1973 i sag 70/72, Kommissionen mod Tyskland(18), dom af 24. februar 1987 i sag 310/85, Deofil GmbH mod Kommissionen(19), og dom af 20. september 1990 i sag C-5/89, Kommissionen mod Tyskland(20)) kræve, at medlemsstaten søger al ulovligt ydet støtte tilbagebetalt.

(150) Tilbagebetaling af en ulovligt udbetalt statsstøtte er nødvendig for at genoprette den oprindelige situation og ophæve de økonomiske fordele, som modtagerne af den uretmæssigt ydede støtte har nydt godt af siden den dato, hvor støtten blev ydet.

(151) Tilbagebetalingen skal ske i overensstemmelse med procedurerne og bestemmelserne i spansk ret, idet der beregnes renter med virkning fra den dato, hvor støtten blev ydet. Renterne skal beregnes på grundlag af markedsrenten, med den referencesats, der anvendes til beregning af subventionsækvivalenten i forbindelse med regionalstøtte(21).

(152) Nærværende beslutning foregriber ikke de konsekvenser, som Kommissionen måtte drage, for så vidt angår finansieringen af den fælles landbrugspolitik gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL).

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Nedennævnte støtte, som Spanien har ydet til Hijos de Andrés Molina SA, er ulovlig, da den er ydet, uden at Kommissionen har haft lejlighed til at udtale sig herom i projektfasen. Støtten er desuden uforenelig med fællesmarkedet ifølge traktatens artikel 92, stk. 1, da den ikke opfylder betingelserne for at nyde godt af undtagelserne i nævnte artikels stk. 2 og 3, og støtten skal derfor ophæves.1. Statsstøtte i form af garantier:

a) garantien på 375 mio. ESP, tildelt den 18. juni 1993 og indfriet den 29. september 1996 til en værdi af 401934206 ESP

b) garantien på 200 mio. ESP, tildelt den 28. juni 1994 og indfriet den 29. januar 1996 til en værdi af 207578082 ESP

c) garantien på 100 mio. ESP, tildelt den 16. august 1995 og afløst den 19. august 1996 og den 11. november 1997 af en garanti på samme beløb

d) garantien på 50 mio. ESP, tildelt den 14. september 1995 og afløst den 19. august 1996 og den 11. november 1997

e) følgende tre garantier: en på 100 mio. ESP, tildelt den 8. oktober 1996, en på 75 mio. ESP, tildelt den 20. august 1996 og en på 21748150 ESP, tildelt den 11. november 1997

f) følgende to garantier: en på 450 mio. ESP, tildelt den 6. februar 1998, og en på 300 mio. ESP, tildelt den 2. maj 1997.

2. Statsstøtte i form af lån:

a) et lån på 375 mio. ESP, tildelt den 12. august 1993.

b) et lån på 550 mio. ESP, tildelt den 28. juni 1994

c) to lån på 350 mio. ESP og 125 mio. ESP, tildelt den 24. oktober 1995

d) et lån på 25 mio. ESP, tildelt den 17. oktober 1996

e) et lån på 1739 mio. ESP, tildelt den 30. december 1995

f) et lån på 850 mio. ESP, tildelt den 11. juli 1996

g) et lån på 1100 mio. ESP, tildelt den 5. november 1996

h) et lån på 700 mio. ESP, udbetalt i to rater, henholdsvis den 2. juni 1997 på 400 mio. ESP og den 31. juli 1997 på 300 mio. ESP

i) lånet på 275951288 ESP i tilknytning til Instituto de Fomento de Andalucías overtagelse den 2. august 1996 - gennem den offentlige virksomhed Sociedad para la Promoción y Reconversión de Andalucía SA - af gælden hidrørende fra et lån på 300 mio. ESP, der var ydet til Hijos de Andrés Molina SA af finansieringsinstituttet Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona.

3. Statsstøtte i form af eftergivelse af gæld til statslige organer:

>TABELPOSITION>

Artikel 2

Spanien ophæver straks de i artikel 1 nævnte låneaftaler og garantier, som stadig er gældende.

Artikel 3

1. Spanien træffer de nødvendige foranstaltninger til at søge den i artikel 1 omhandlede støtte tilbagebetalt:

- for garantiernes vedkommende forskellen mellem den rentesats, som låntageren skulle have betalt på det frie marked, og den sats, der faktisk er opnået i kraft af garantien

- for lånenes vedkommende de indfriede garantier samt gældseftergivelserne med 100 % af de pågældende beløb.

2. Støtten tilbagesøges i overensstemmelse med procedurerne og bestemmelserne i spansk ret. De beløb, der tilbagesøges, forrentes fra den dato, hvor støtten blev ydet. Renten beregnes på grundlag af markedsrenten, med den reference, der anvendes til beregning af subventionsækvivalenten i forbindelse med regionalstøtte.

Artikel 4

Spanien underretter senest to måneder efter datoen for meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, Spanien har truffet for at efterkomme den.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 3. februar 1999.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 196 af 26.6.1997, s. 10.

(2) EFT C 361 af 27.11.1997, s. 3.

(3) En lille og mellemstor virksomhed defineres som en virksomhed med højst 250 medarbejdere og en årsomsætning på højst 20 mio. ECU (jf. punkt 3.2.4 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (94/C 368/05) (EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12).

(4) EFT L 79 af 23.3.1994, s. 29.

(5) Skrivelse fra Kommissionen til medlemsstaterne SG(89) D/4328 af 5. april 1989.

(6) Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne (EFT C 307 af 13.11.1993, punkt 38).

(7) Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne (EFT C 307 af 13.11.1993, punkt 39 og 40).

(8) Punkt 3.3 og 3.4 i Statslige kapitaltilførsler, Bulletin for De Europæiske Fællesskaber, september 1984.

(9) EF-Domstolens dom af 21. marts 1991 i sag C 303/88, Italien mod Kommissionen, Sml. 1991, s. I-1433, præmis 21 og 22.

(10) Rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12, og EFT C 283 af 19.9.1997, s. 2, punkt 2.3).

(11) EF-Domstolens dom af 14. september 1994 i sag C-278/92, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1994, s. I-4103, præmis 22.

(12) Jf. punkt 3.3, femte led, i meddelelse om statslige kapitaltilførsler, Bulletin for De Europæiske Fællesskaber, september 1984.

(13) Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne (EFT C 307 af 13.11.1993, punkt 41).

(14) Disse særlige regler for landbrugssektoren fandt anvendelse indtil den 1. januar 1998, hvor en ny version af rammebestemmelserne, som indeholder de omhandlede regler i ændret form, trådte i kraft.

(15) EF-Førsteinstansrettens dom af 15. september 1998 i sag T-126/96, Breda Fucine, præmis 83 (endnu ikke offentliggjort).

(16) Konkurrenceberetning fra 1993, punkt 403, s. 255.

(17) EFT L 79 af 23.3.1994, s. 29.

(18) Sml. 1973, s. 813.

(19) Sml. 1987, s. 901.

(20) Sml. 1990, s. I-3437.

(21) Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne (EFT C 74 af 10.3.1998, s. 22).