DA Den Europæiske Unions Tidende L 344/23

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2112/2005

af 21. november 2005

om adgang til EU’s eksterne bistand

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 181a,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Metoden med direkte eller indirekte at binde ydelse af bistand til køb af varer og tjenesteydelser frembragt ved hjælp af den pågældende bistand i donorlandet nedbringer bistandens effektivitet og hænger ikke godt sammen med en udviklingspolitik til gavn for de fattige. Afbindingen af bistand er ikke et mål i sig selv, men bør anvendes som middel til at fremme andre elementer inden for fattigdomsbekæmpelsen såsom ejerskab, regional integration og kapacitetsopbygning, hvor der fokuseres på at give beføjelser til lokale og regionale leverandører af varer og tjenesteydelser i udviklingslandene.

(2) I marts 2001 vedtog Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udviklings Komité for Udviklingsbistand (OECD/DAC) en henstilling om afbinding af offentlig udviklingsbistand til de mindst udviklede lande (»Recommendation on Untying Official Development Assistance to the Least Developed Countries«) (2). Medlemsstaterne vedtog denne henstilling, og Kommissionen anerkendte målsætningen for denne henstilling som rettesnor for Fællesskabets bistand.

(3) Den 14. marts 2002 drog Rådet (almindelige anliggender) på en parallel samling til Det Europæiske Råds møde i Barcelona som forberedelse til den internationale konference om udviklingsfinansiering i Monterrey den 18.-22. marts 2002 den konklusion, at Den Europæiske Union ville »gennemføre DAC’s henstilling om afbinding af bistand til de mindst udviklede lande og fortsætte drøftelserne med henblik på yderligere afbinding af bilateral bistand. EU vil også overveje yderligere skridt til afbinding af Fællesskabets bistand, samtidig med at den eksisterende prispræference inden for EU-AVS-rammerne opretholdes.«

(4) Den 18. november 2002 vedtog Kommissionen en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om »Afbinding: Forbedre bistandens effektivitet«. I denne meddelelse gjorde Kommissionen rede for sit syn på spørgsmålet og mulighederne for at føre det ovennævnte Barcelona-tilsagn ud i livet inden for EU’s bistandssystem.

(5) I sin konklusion af 20. maj 2003 om afbinding af bistand fremhævede Rådet det nødvendige i en yderligere afbinding af Fællesskabets bistand. Det tilsluttede sig de detaljerede bestemmelser vedrørende den ovennævnte meddelelse og traf beslutning om de foreslåede valgmuligheder.

(6) Den 4. september 2003 bemærkede Europa-Parlamentet i sin ovennævnte beslutning om Kommissionens meddelelse (3), at det er nødvendigt med en yderligere afbinding af Fællesskabets bistand. Det støttede de detaljerede bestemmelser i den ovennævnte meddelelse og tilsluttede sig de foreslåede valgmuligheder. Det fremhævede det nødvendige i en yderligere debat med henblik på en forstærket afbinding på grundlag af supplerende undersøgelser og veldokumenterede forslag og krævede udtrykkeligt »en klar præference for lokalt og regionalt samarbejde, idet — i faldende orden — leverandører fra modtagerlandet, naboudviklingslande og andre udviklingslande prioriteres« for at styrke modtagerlandenes indsats for at forbedre deres egen produktion på nationalt, regionalt, lokalt og familiemæssigt plan, samt foranstaltninger, der har til formål at forbedre offentlighedens adgang til fødevarer og grundtjenester, der er i overensstemmelse med lokal sædvane og produktions- og handelssystemer.

(7) Det er nødvendigt at tage en lang række elementer i betragtning ved fastlæggelsen af adgangen til Fællesskabets eksterne bistand. I reglerne om berettigelse er personers adgang fastlagt i artikel 3. Reglerne om ansættelse af eksperter og om oprindelsesreglerne for leverancer og materialer indkøbt af berettigede personer er fastlagt i henholdsvis artikel 4 og 5. Definitionen af og gennemførelsesbestemmelserne vedrørende gensidighed er anført i artikel 6. Undtagelserne og disses gennemførelse er fastlagt i artikel 7. Særlige bestemmelser om foranstaltninger finansieret via en international eller en regional organisation eller samfinansieret med et tredjeland er fastlagt i artikel 8. Særlige bestemmelser med henblik på ydelse af humanitær bistand er fastlagt i artikel 9.

(8) I basisretsakterne vedrørende den eksterne bistand sammenholdt med bestemmelserne i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), i det følgende benævnt »finansforordningen«, er adgangen til Fællesskabets eksterne bistand fastlagt. De ændringer af adgangen til Fællesskabets bistand, der følger af denne forordning, kræver ændringer af alle disse instrumenter. Samtlige ændringer af berørte basisretsakter er opført i bilag I til denne forordning.

(9) Ved tildeling af udbudskontrakter via et fællesskabsinstrument vil der blive taget særlig hensyn til overholdelse af Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO’s) internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsstandarder, f.eks. konventionerne om forsamlingsfrihed og retten til at indgå overenskomster, afskaffelse af tvunget eller pligtmæssigt arbejde, bekæmpelse af forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv og afskaffelse af børnearbejde.

(10) Ved tildeling af udbudskontrakter via et fællesskabsinstrument vil der blive taget særlig hensyn til overholdelse af følgende internationalt anerkendte miljøkonventioner: konventionen om den biologiske mangfoldighed fra 1992, Cartagena-protokollen om biosikkerhed fra 2000 og Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer fra 1997 —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Anvendelsesområde

Ved denne forordning fastlægges reglerne for interesserede parters adgang til Fællesskabets eksterne bistandsinstrumenter, som finansieres via Den Europæiske Unions almindelige budget, som anført i bilag I.

Artikel 2

Definition

Ved fortolkningen af de i denne forordning benyttede udtryk henvises til finansforordningen og til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5).

Artikel 3

Regler om berettigelse

1. Deltagelse i kontrakter om indkøb eller gavebistand finansieret via et fællesskabsinstrument er åben for alle juridiske personer, der er etablerede i en af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, i et officielt kandidatland som anerkendt af Det Europæiske Fællesskab eller i en stat, der er medlem af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

2. Deltagelse i kontrakter om indkøb eller gavebistand finansieret via et fællesskabsinstrument med tematisk anvendelsesområde som defineret i bilag I, del A, er åben for alle juridiske personer, der er etablerede i et udviklingsland, der er optaget på OECD’s Komité for Udviklingsbistands liste i bilag II foruden dem, der allerede er nævnt som berettigede gennem det respektive instrument.

3. Deltagelse i kontrakter om indkøb eller gavebistand finansieret via et fællesskabsinstrument med geografisk anvendelsesområde som defineret i bilag I, del B, er åben for alle juridiske personer, der er etablerede i et udviklingsland, der er optaget på OECD’s Komité for Udviklingsbistands liste i bilag II, og som udtrykkeligt er nævnt som berettigede, foruden dem, der allerede er nævnt som berettigede gennem det respektive instrument.

4. Deltagelse i kontrakter om indkøb eller gavebistand finansieret via et fællesskabsinstrument er åben for alle juridiske personer, der er etablerede i ethvert andet land end de i denne artikel i stk. 1, 2 og 3 nævnte, forudsat at der er sikret gensidig adgang til deres eksterne bistand i henhold til artikel 6.

5. Deltagelse i kontrakter om indkøb eller gavebistand finansieret via et fællesskabsinstrument er åben for internationale organisationer.

6. Ovennævnte bestemmelser er ikke til hinder for deltagelse af de kategorier af organisationer, der er berettigede til at få tildelt enhver kontrakt, og berører ikke undtagelsesbestemmelsen i artikel 114, stk. 1, i finansforordningen.

Artikel 4

Eksperter

Eksperter, der ansættes af tilbudsgivere efter artikel 3 og 8, kan være af en hvilken som helst nationalitet. Denne artikel berører ikke de kvalitative og finansielle krav, der følger af Fællesskabets indkøbsregler.

Artikel 5

Oprindelsesregler

Alle leverancer og materialer, der indkøbes i henhold til en kontrakt finansieret via et fællesskabsinstrument, skal have deres oprindelse i Fællesskabet eller et berettiget land som fastlagt i artikel 3 og 7. I denne forordning forstås oprindelse således, som det er fastlagt i de relevante fællesskabsbestemmelser om oprindelsesregler til toldmæssige formål.

Artikel 6

Gensidighed i forhold til tredjelande

1. Gensidig adgang til Fællesskabets eksterne bistand indrømmes et land, der er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 3, stk. 4, forudsat at dette land indrømmer medlemsstaterne og det berørte modtagerland berettigelse på samme vilkår.

2. Indrømmelsen af gensidig adgang til Fællesskabets eksterne bistand baseres på en sammenligning af EU og andre donorer og finder sted på sektorniveau som fastlagt i OECD’s Komité for Udviklingsbistands kategorier eller på landsniveau, hvad enten det er donor- eller modtagerland. Beslutningen om at indrømme et donorland denne gensidighed baseres på gennemsigtigheden, sammenhængen og proportionaliteten i denne donors bistand, herunder dens kvalitative og kvantitative egenart.

3. Gensidig adgang til Fællesskabets eksterne bistand fastlægges ved hjælp af en særlig afgørelse vedrørende et givet land eller en given regional landegruppe. En sådan afgørelse træffes i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6) ved hjælp af fremgangsmåderne og det relevante udvalg for den pågældende retsakt. Europa-Parlamentets ret til i medfør af afgørelsens artikel 7, stk. 3, at blive løbende underrettet skal overholdes fuldt ud. En sådan afgørelse er i kraft i mindst et år.

4. Gensidig adgang til Fællesskabets eksterne bistand i de mindst udviklede lande, jf. bilag II, indrømmes automatisk til de tredjelande, der er omhandlet i bilag III.

5. Der føres konsultationer med modtagerlandene som led i den procedure, der er beskrevet i stk. 1, 2 og 3.

Artikel 7

Undtagelser fra reglerne om berettigelse og oprindelse

1. I behørigt begrundede undtagelsestilfælde kan Kommissionen indrømme juridiske personer fra et land, der ikke er berettiget i henhold til artikel 3, berettigelse.

2. I behørigt begrundede undtagelsesfælde kan Kommissionen tillade indkøb af leverancer og materialer med oprindelse i et land, der ikke er berettiget i henhold til artikel 3.

3. Undtagelserne i stk. 1 og 2 kan begrundes med, at varerne og tjenesteydelserne ikke står til rådighed på de berørte landes markeder, at sagen er yderst hastende, eller at reglerne om berettigelse ville gøre det umuligt eller ekstremt vanskeligt at gennemføre et projekt, et program eller en foranstaltning.

Artikel 8

Aktiviteter, som involverer internationale organisationer eller samfinansiering

1. Når Fællesskabets finansiering vedrører en foranstaltning, som gennemføres via en international organisation, er deltagelse i de relevante kontraktlige procedurer åben for alle juridiske personer, der er berettigede i henhold til artikel 3, og for alle juridiske personer, der er berettigede i henhold til den pågældende organisations regler, idet det påses, at alle donorer behandles ens. De samme regler gælder for leverancer, materialer og eksperter.

2. Når Fællesskabets finansiering vedrører en foranstaltning, som samfinansieres med et tredjeland, der er omfattet af gensidighed som fastlagt i artikel 6, eller med en regional organisation eller en medlemsstat, er deltagelse i de relevante kontraktlige procedurer åben for alle juridiske personer, der er berettigede i henhold til artikel 3, og for alle juridiske personer, der er berettigede i henhold til reglerne i det pågældende tredjeland, den pågældende regionale organisation eller medlemsstat. De samme regler gælder for leverancer, materialer og eksperter.

3. I forbindelse med fødevarehjælpeaktioner finder denne artikel kun anvendelse på nødhjælpsaktioner.

Artikel 9

Humanitær bistand og ngo’er

1. I forbindelse med humanitær bistand i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand (7) og i forbindelse med bistand, der kanaliseres direkte via ngo’er i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1658/98 af 17. juli 1998 om samfinansiering med europæiske ikke-statslige udviklingsorganisationer (ngo) af foranstaltninger på områder af interesse for udviklingslandene (8), finder bestemmelserne i artikel 3 ikke anvendelse på de berettigelseskriterier, der er fastlagt for udvælgelse af modtagere af gavebistand.

2. Modtagerne af denne gavebistand omfattes af de i denne forordning fastsatte regler, når gennemførelsen af den humanitære foranstaltning, hvortil der ydes bistand, og bistand, der kanaliseres direkte via ngo’er i henhold til forordning (EF) nr. 1658/98, kræver indgåelse af indkøbskontrakter.

Artikel 10

Respekt for de centrale principper og styrkelse af lokale markeder

1. For at fremskynde fattigdomsbekæmpelsen gennem styrkelse af de lokale kapaciteter, markeder og indkøb skal der lægges særlig vægt på lokale og regionale indkøb i partnerlande.

2. Tilbudsgivere, der har fået tildelt en kontrakt, skal overholde de internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsstandarder, som f.eks. ILO’s grundlæggende arbejdsstandarder, konventionerne om forsamlingsfrihed og retten til at indgå overenskomster, afskaffelse af tvunget eller pligtmæssigt arbejde, afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv og afskaffelse af børnearbejde.

3. Udviklingslandenes adgang til EU’s eksterne bistand skal fremmes ved hjælp af alle former for teknisk bistand, som anses for passende.

Artikel 11

Gennemførelse af forordningen

Ved denne forordning ændres og reguleres de relevante dele af alle eksisterende fællesskabsinstrumenter, der er opført i bilag I. Kommissionen ændrer bilag II og IV til denne forordning fra tid til anden for at tage hensyn til ændringer i tekster fra OECD.

Artikel 12

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 2005. På Rådets vegne J. STRAW Formand

(1) EUT C 157 af 28.6.2005, s. 99.

(2) OECD/DAC 2001 Report, 2002, Volume 3, nr. 1, s. 46.

(3) EUT C 76 E af 25.3.2004, s. 474.

(4) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

(5) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1261/2005 (EUT L 201 af 2.8.2005, s. 3).

(6) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(7) EFT L 163 af 2.7.1996, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

(8) EFT L 213 af 30.7.1998, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

BILAG II Komité for Udviklingsbistands liste over modtagere af bistand — pr. 1. januar 2003 Del I: Udviklingslande og -territorier (offentlig udviklingsbistand) Del II: Lande og territorier i overgangssituation (offentlig bistand) Mindst udviklede lande Andre lavindkomstlande (BNI per capita < 745 USD i 2001) Mellemindkomstlande, nedre tranche (BNI per capita 746-2 975 USD i 2001) Mellemindkomstlande, øvre tranche (BNI per capita 2 976-9 205 USD i 2001) Højindkomstlande (BNI per capita > 9 206 USD i 2001) Lande i Central- og Østeuropa/de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen Mere avancerede udviklingslande og -territorier Afghanistan Angola Bangladesh Benin Bhutan Burkina Faso Burundi Cambodja Den Centralafrikanske Republik Comorerne Den Demokratiske Republik Congo Djibouti Eritrea Etiopien Gambia Guinea Guinea-Bissau Haiti Kap Verde Kiribati Laos Lesotho Liberia Madagaskar Malawi Maldiverne Mali Mauretanien Mozambique Myanmar Nepal Niger Rwanda Salomonøerne Samoa Sao Tomé og Principe Senegal Sierra Leone Somalia Sudan Tanzania Tchad Timor-Leste Togo Tuvalu Uganda Vanuatu Yemen Zambia Ækvatorialguinea Armenien (1) Aserbajdsjan (1) Cameroun Côte d’Ivoire Georgien (1) Ghana Indien Indonesien Kenya Kirgisistan (1) Korea, Den Demokratiske Folkerepublik Moldova (1) Mongoliet Nicaragua Nigeria Pakistan Papua Ny Guinea Republikken Congo Tadsjikistan (1) Usbekistan (1) Vietnam Zimbabwe Albanien (1) Algeriet Belize Bolivia Bosnien-Hercegovina Colombia Cuba Dominikanske Republik Ecuador Egypten El Salvador Fiji Filippinerne Guatemala Guyana Honduras Irak Iran Jamaica Jordan Kasakhstan (1) Kina Makedonien (Den Tidligere Jugoslaviske Republik) Marokko Marshalløerne Mikronesien, forenede stater Namibia Niue Paraguay Peru Saint Vincent og Grenadinerne Serbien og Montenegro Sri Lanka Surinam Swaziland Sydafrika Syrien Thailand Tokelau (2) Tonga Tunesien Turkmenistan (1) Tyrkiet Wallis og Futuna (2) Zoner under palæstinensisk administration Botswana Brasilien Chile Cookøerne Costa Rica Dominica Gabon Grenada Kroatien Libanon Malaysia Mauritius Mayotte (2) Nauru Panama Saint Helena (2) Saint Lucia Venezuela Bahrain Belarus (1) Bulgarien (1) Estland (1) Letland (1) Litauen (1) Polen (1) Rumænien (1) Usland (1) Slovakiet (1) Tjekkiet (1) Ukraine (1) Ungarn (1) Aruba (2) Bahamas Bermuda (2) Britiske jomfruøer (2) Brunei Caimanøerne (2) Cypern Falklandsøerne (2) Forenede Arabiske Emirater Fransk Polynesien (2) Gibraltar (2) Hongkong, Kina (2) Israel Kinesisk Taipei Korea Kuwait Libyen Macao (2) Malta Nederlandske Antiller (1) Ny Kaledonien (2) Qatar Singapore Slovenien Tærskel for adgang til lån fra Verdensbanken (5 185 USD i 2001) Anguilla (2) Antigua og Barbuda Argentina Barbados Mexico Montserrat (2) Oman Palau Saint Christopher og Nevis Saudi-Arabien Seychellerne Trinidad og Tobago Turks- og Caicosøerne (2) Uruguay (1) Landene i Central- og Østeuropa og de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen. (2) Territorium.

BILAG III LISTE OVER OECD’S KOMITÉ FOR UDVIKLINGSBISTANDS MEDLEMMER Australien, Belgien, Canada, Danmark, Amerikas Forenede Stater, Det Forenede Kongerige, Europa-Kommissionen, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Japan, Luxembourg, Nederlandene, New Zealand, Norge, Portugal, Schweiz, Spanien, Sverige, Tyskland, Østrig.