KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 6. juni 1994 om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af raffineret antimontrioxid med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik (94/389/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9, stk. 1, senest aendret ved forordning (EF) nr. 522/94 (2),

efter konsultation i det raadgivende udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE (1) Kommissionen offentliggjorde i marts 1992 en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen til Faellesskabet af raffineret antimontrioxid (i det foelgende benaevnt »R.A.T.«), henhoerende under KN-kode 2825 80 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, og ivaerksatte en undersoegelse.

(2) Proceduren indledtes paa grundlag af en klage indgivet af Conseil Européen de l'Industrie Chimique (Cefic) paa vegne af alle producenter, hvis samlede produktion skulle udgoere hele produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare.

Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket blev anset for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure.

(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanterne for eksportlandet og klagerne. Den anmodede de beroerte parter om at besvare de spoergeskemaer, de havde faaet tilsendt, og gav dem lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(4) Fem af de seks faellesskabsproducenter, som tegner sig for ca. 90 % af produktionen af R.A.T. i Faellesskabet, besvarede spoergeskemaet (se betragtning 6).

(5) To kinesiske handelsorganisationer, China National Non-ferrous Metals Import and Export Corporation (CNIEC) og China National Metals and Minerals Import and Export Corporation (Minmetals), i det foelgende benaevnt »de samarbejdende kinesiske eksportoerer«, besvarede spoergeskemaet, anmodede om at blive hoert af Kommissionen, hvilket blev imoedekommet, og tilkendegav deres mening skriftligt.

Det fremgik af en sammenligning af Eurostats officielle statistikker og de samarbejdende kinesiske eksportoerers besvarelse, at deres eksport udgjorde mindre end 14,5 % af den samlede kinesiske eksport af R.A.T. til Faellesskabet i referenceperioden. Der var ikke oplysninger til raadighed vedroerende andre kinesiske eksportoerers eksport, bortset fra oplysningerne fra Eurostat.

(6) Kommissionen sendte spoergeskemaer til alle de importoerer, der var angivet i klagen. To af disse

- GMS (Chemiehandelsgesellschaft GmbH), Hamburg

og

- Non-ferrous Metals GmbH, Duesseldorf, der er et salgsselskab med forretningsmaessig forbindelse til CNIEC

besvarede spoergeskemaet. Ifoelge oplysningerne fra Eurostat tegnede de to importoerer sig for 20 % af Faellesskabets samlede import af R.A.T. fra Kina i undersoegelsesperioden.

(7) Kommissionen undersoegte alle de oplysninger, der var til raadighed, og som den ansaa for noedvendige med henblik paa en foreloebig fastsaettelse af dumpingens omfang og den deraf foelgende skade. Den aflagde saaledes kontrolbesoeg hos:

a) Producenter i Faellesskabet

- Belgien:

Campine, Bruxelles

- Frankrig:

Mines de la Lucette, Paris

SICA, Chauny

- Italien:

Nuova Solmine, Massa Marittima

- Det Forenede Kongerige:

Cookson Minerals, Tyne & Wear.

b) Importoerer i Faellesskabet:

GMS (Chemiehandelsgesellschaft GmbH), Hamburg

og

Non-ferrous Metals GmbH, Duesseldorf.

c) Der blev ogsaa indhentet oplysninger fra producenter i De Forenede Stater, der valgtes som referenceland med henblik paa fastlaeggelse af den normale vaerdi (se betragtning 15 og 16).

Kommissionen sendte spoergeskemaer til flere producenter i De Forenede Stater, og der blev aflagt kontrolbesoeg hos en af disse, nemlig Anzon Incorporated of Philadelphia.

(8) Undersoegelsen omfattede perioden fra 1. marts 1991 til 29. februar 1992. Den overskred saaledes den tidsfrist, der er omhandlet i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 (i det foelgende benaevnt »grundforordningen«), paa grund af vanskelighederne med at finde en samarbejdende producent paa et tilsvarende marked og de komplicerede forhold i forbindelse med undersoegelsen af skadens omfang.

B. DEN PAAGAELDENDE VARE OG SAMME VARE 1. Den paagaeldende vare (9) Den vare, paa grundlag af hvilken proceduren blev ivaerksat, er R.A.T. i pulverform, kemisk formel Sb2O3, henhoerende under KN-kode 2825 80 00. Det anvendes hovedsagelig som brandhaemmende materiale i plast, polymersystemer, gummi og maling. Det bruges ogsaa som polymerisationskatalysator i polyesterfibre og i PET-produktion, som smeltemiddel i glas og til at goere keramiske materialer uigennemsigtige.

Den foreloebige undersoegelse viste, at R.A.T. saelges i andre former end i pulverform. Denne udvikling skyldes sundheds- og miljoehensyn paa grund af muligheden for kraeftfremkaldende foelger ved indaanding af R.A.T.-stoev. For at forhindre, at R.A.T.-pulveret spredes, blander man det i stadig hoejere grad med vand- eller oliebaserede substanser og saelger det i fugtet form eller som pasta. Pulverets blanding med disse substanser aendrer hverken dets grundlaeggende kemiske og fysiske egenskaber eller dets endelige anvendelse.

(10) I fugtet form eller som pasta kan R.A.T. ombyttes med R.A.T.-pulver, specielt i brandhaemmende materialer, som kraever store maengder R.A.T., hvor faktorer som partikelstoerrelse eller urenhed ikke er afgoerende.

R.A.T. saelges ogsaa i masterbatch form. R.A.T.-pulver af garanteret renhed og ensartet partikelstoerrelse blandes med produkter som plast til fremstilling af komponenter, som hovedsagelig anvendes til hoejteknologiske formaal. Efter processen faar R.A.T de vaesentligste egenskaber fra den blanding, den er blevet blandet med, og kan ikke laengere anses for at vaere R.A.T. Kommissionen har foelgelig udelukket dette produkt fra undersoegelsen.

Den paagaeldende vare er saaledes R.A.T. med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik som pulver, i fugtet form eller som pasta og henhoerende under KN-kode 2825 80 00.

Det er definitionen af R.A.T. som vare.

2. Samme vare (11) Med hensyn til definitionen af samme vare som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i grundforordningen, har Kommissionen undersoegt, hvorvidt R.A.T. med oprindelse i Faellesskabet eller De Forenede Stater kan anses for at vaere samme vare som den paagaeldende vare.

(12) Kommissionen fastslog i den forbindelse, at antimonindholdet i de anvendte grundmaterialer i produktionen af R.A.T. kan variere fra land til land, men at dette ikke har nogen saerlig betydning for den endelige vare med hensyn til kemiske og fysiske egenskaber, indbyrdes ombyttelighed eller endelig anvendelse. Kommissionen konkluderer derfor, at alle kvaliteter af R.A.T., der produceres i Faellesskabet, De Forenede Stater og Den Kinesiske Folkerepublik, maa betragtes som en og samme vare.

C. ERHVERVSGRENEN I FAELLESSKABET (13) To af de klagende producenter i Faellesskabet, hvis produktion blev anslaaet til at udgoere naesten 10 % af produktionen af samme vare i Faelleskabet, samarbejdede ikke paa alle punkter i Kommissionens undersoegelse. De resterende samarbejdende producenter tegner sig for naesten 90 % af produktionen i Faellesskabet af den samme vare og dermed for en betydelig del af den samlede produktion i Faellesskabet.

Denne vurdering vedroerer R.A.T. som pulver, som pasta og i fugtet form og er baseret paa oplysninger, der er indgivet af de samarbejdende producenter i Faellesskabet og blevet kontrolleret hos dem.

D. INDIVIDUEL BEHANDLING AF KINESISKE EKSPORTOERER (14) De to samarbejdende kinesiske eksportoerer anmodede om individuel behandling, fordi de havde handlet uafhaengigt af staten som saerskilte profitcentre og maatte tage hele ansvaret for indtaegter og udgifter i forbindelse med deres forretningsaktiviteter.

Individuel behandling af eksportoerer i lande uden markedsoekonomi giver anledning til en raekke problemer (se Raadets forordning (EOEF) nr. 2474/93 (4) om cykler med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik).

Under alle omstaendigheder bemaerkes det i det foreliggende tilfaelde, at staten ejer hele den ene eksportvirksomhed, og at den anden er et statsselskabs afhaengige handelsselskab. Kommissionen er saaledes ikke overbevist om, at disse eksportoerer permanent er uafhaengige af staten, og indtager derfor det standpunkt, at der ikke boer indroemmes individuel behandling.

E. DUMPING 1. Referenceland (15) For at fastslaa, hvorvidt R.A.T. med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik indfoertes til dumpingpriser, maatte Kommissionen tage hensyn til, at Kina ikke er et land med markedsoekonomi, og derfor foretage beregningen paa grundlag af den normale vaerdi for de paagaeldende varer paa markedet i et land med markedsoekonomi (referenceland). Klageren foreslog Republikken Korea. Forslaget blev kritiseret af de samarbejdende kinesiske eksportoerer, der foreslog Thailand som et mere passende valg.

(16) Hverken de koreanske eller de thailandske producenter samarbejdede ved Kommissionens undersoegelse. I mangel af yderligere forslag fra de kinesiske eksportoerer kontaktede Kommissionen producenter i Bolivia, Brasilien og De Forenede Stater. Et selskab, Anzon Incorporated of Philadelphia, gik med til at samarbejde med Kommissionen. Der blev aflagt besoeg hos selskabet, der er et datterselskab, som ejes helt af Cookson UK, for at efterproeve selskabets besvarelse af spoergeskemaet og for at opnaa et bedre kendskab til R.A.T.-produktionsprocessen i De Forenede Stater.

Det blev anset for rimeligt at vaelge De Forenede Stater som referenceland paa grund af produktionen af store maengder R.A.T. og det aabne, meget konkurrencedygtige hjemmemarkedet. Det konstateredes desuden, at den samarbejdende amerikanske producents salg var repraesentativt i forhold til den kinesiske eksport af R.A.T. til Faellesskabet.

De samarbejdende kinesiske eksportoerer understregede, at Den Kinesiske Folkerepublik har en saerlig komparativ fordel med hensyn til let adgang til raamaterialer af hoej kvalitet og den produktionsproces, der anvendes ved fremstilling af R.A.T.

Kommissionen undersoegte de tilgaengelige oplysninger om R.A.T.-produktionen i hele verden, og selv om den producent, der forsyner de samarbejdende kinesiske eksportoerer, angiveligt kunne have visse fordele med hensyn til let adgang til kvalitetsantimonmalm, ville dette ikke vaere til hinder for valget af De Forenede Stater som et land med markedsoekonomi, eftersom det kunne paastaas, at passende tilpasninger til den normale vaerdi afspejlede saadanne naturlige komparative fordele. Der blev imidlertid ikke givet oplysninger til stoette for disse paastande om fordele med hensyn til produktionsproces. Da selskaber, som ikke samarbejdede med Kommissionen i forbindelse med undersoegelsen, tegner sig for over 85 % af Kinas eksport af R.A.T. til Faellesskabet, er Kommissionen ikke i stand til at vurdere, om de nyder godt af disse paastaaede komparative fordele.

2. Normal vaerdi (17) Kommissionen overvejede i henhold til artikel 2, stk. 5, litra a), i grundforordningen, om den normale vaerdi skulle fastlaegges paa grundlag af de priser, til hvilke den paagaeldende vare saelges til forbrug paa markedet i De Forenede Stater. Kommissionen bemaerkede, at hjemmemarkedet i De Forenede Stater for den paagaeldende vare er karakteriseret ved staerk konkurrence mellem flere baade indenlandske og udenlandske producenter og ved salgspriserne, der er dikteret af denne konkurrence og afspejler et aabent, fuldstaendig konkurrencedygtigt marked.

(18) Under hensyn til ovennaevnte faktorer blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af det vejede gennemsnit af den samarbejdende producents priser ab fabrik paa hjemmemarkedet ved salg til uafhaengige kunder i undersoegelsesperioden.

De samarbejdende kinesiske eksportoerer anfaegtede, at man til beregningen af den normale vaerdi anvendte hjemmemarkedspriserne fra et selskab, som var forretningsmaessigt forbundet med en af klagerne. Efter Kommissionens opfattelse kunne denne forbindelse ikke have indflydelse paa den saaledes fastlagte normale vaerdi paa grund af det meget konkurrencedygtige marked i De Forenede Stater og det faktum, at den normale vaerdi var baseret paa arm's length priser.

3. Eksportpris (19) De samarbejdende kinesiske eksportoerers eksport udgjorde mindre end 14,5 % af den samlede import af kinesisk R.A.T. til Faellesskabet i referenceperioden, medens den samarbejdende uafhaengige importoer tegnede sig for under 13 % af den samlede import til Faellesskabet af kinesisk R.A.T. i samme periode. Disse maengder blev anset for at vaere for smaa til at vaere repraesentative. Eksportpriserne maatte saaledes baseres paa de tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen, i dette tilfaelde oplysningerne fra Eurostat. Selv om Eurostat-oplysningerne kun angav en gennemsnitlig eksportpris for alle transaktioner, laa de paa linje med de priser, som den samarbejdende uafhaengige importoer havde opgivet.

4. Sammenligning (20) Den normale vaerdi, baseret paa den samarbejdende amerikanske producents vejede gennemsnitlige pris ab fabrik for R.A.T.-pulver, blev sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris fastlagt paa grundlag af Eurostat-oplysninger. Denne eksportpris, frit Faellesskabets graense, blev justeret i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen for at tage hensyn til forsikrings- og fragtomkostninger og angivet som prisen ab Kinas graense.

Der blev ikke foretaget andre tilpasninger, og det blev ikke fundet noedvendigt i betragtning af mangelen paa samarbejdsvilje fra de kinesiske eksportoerers side.

5. Dumpingmargen (21) Det fremgaar af den foreloebige fastlaeggelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted. Dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastlagte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet. Den konstaterede dumpingmargen er 43,2 % af prisen frit Faellesskabets graense for de paagaeldende importvarer.

F. SKADE 1. Foreloebig afgoerelse (22) Til en analyse af skadens omfang anvendes ikke oplysninger vedroerende de producenter, som ikke samarbejder ved undersoegelsen. Kommissionen har ingen grund til at antage, og der blev heller ikke fremlagt bevis for, at udelukkelsen af disse oplysninger vil faa indflydelse paa de tendenser, den fastlagde i sin analyse af skaden.

2. Faktorer vedroerende dumpingimporten Det synlige forbrug i Faellesskabet

(23) Kommissionen beregnede det samlede forbrug ved at laegge de samarbejdende faellesskabsproducenters salg til den samlede import til Faellesskabet. Paa dette grundlag steg forbruget af R.A.T. i Faellesskabet 8 % mellem 1989 og referenceperioden dvs. fra 15 626 tons til 16 886 tons, efter at vaere kulmineret med 18 320 tons i 1990.

Dumpingimportens omfang og andel af markedet

(24) Ifoelge Eurostats oplysninger steg importen af R.A.T. fra Kina 32 % fra 1988, dvs. fra 3 601 tons til 4 766 tons i referenceperioden, efter at have kulmineret med 4 979 tons i 1990. I samme periode steg den kinesiske imports andel af markedet med 5,2 % i referenceperioden, dvs. fra 23 % i 1988 til 28,2 %.

Priserne paa dumpingimporten

(25) Priserne paa R.A.T. er siden 1988 faldet 32 %, med det stoerste fald paa 21 % i 1990, hvor den kinesiske eksport til Faellesskabet kulminerede med 4 979 tons.

Prisunderbuddet i referenceperioden blev fastlagt ved en sammenligning af gennemsnitsprisen paa import fra Kina (fortoldet - Faellesskabets graense) og prisen ab fabrik paa samme vare, som solgtes af faellesskabsproducenterne. Da der ikke forelaa oplysninger vedroerende en repraesentativ del af den samlede import fra Kina, ansaa Kommissionen handelsleddene for at vaere de samme med henblik paa denne sammenligning og foretog ikke justeringer. Det saaledes fastlagte prisunderbud for undersoegelsesperioden var 32,5 %.

3. Faktorer vedroerende situationen for erhvervsgrenen i Faellesskabet Produktion

(26) Der var en nedgang i produktionen af den paagaeldende vare fra 20 504 tons i 1988 til 19 657 i referenceperioden, efter at have kulmineret med 22 379 tons i 1990.

Kapacitetsudnyttelse

(27) Faellesskabsindustriens samlede kapacitet steg fra 37 560 tons i 1988 til 38 160 tons i undersoegelsesperioden dvs. 500 tons. Der var en nedgang i kapacitetsudnyttelsen fra 54,6 % til 51,5 % i samme periode.

Lagre

(28) Lagrene steg 3 % mellem 1988 og undersoegelsesperioden. Det boer imidlertid paapeges, at en stigning paa 20 % i lagrene i 1990 faldt sammen med stigningen i importen fra Kina.

Faellesskabsindustriens salg og andel af markedet

(29) Samtidig med, at den kinesiske eksport til Faellesskabet steg 32 % mellem 1988 og undersoegelsesperioden, foroegedes faellesskabsproducenternes salg kun 3 % trods en noget stoerre stigning i forbruget. Faellesskabsproducenternes salg foroegedes fra 10 994 tons i 1988 til 12 441 tons i 1990 med et fald til 11 344 tons i undersoegelsesperioden, hvilket faldt sammen med stigningen i importen fra Kina. Faellesskabsproducenternes markedsandele viste samme tendenser, kulminerede med 73 % i 1989 og faldt til 67,2 % mellem 1990 og undersoegelsesperioden.

Priser

(30) Enhedspriserne faldt 26,2 % mellem 1988 og referenceperioden.

Rentabilitet

(31) De kinesiske eksportoerers prisunderbud tvang faellesskabsproducenterne til at saenke priserne, hvilket foerte til en nedgang paa 20 % i deres samlede rentabilitet mellem 1990 og undersoegelsesperioden. Den fortjeneste, de opnaaede i undersoegelsesperioden, blev dog stadig anset for tilstraekkelig, selv om den var reduceret.

Beskaeftigelse

(32) Beskaeftigelsen faldt 9 % mellem 1988 og undersoegelsesperioden.

KONKLUSION (33) I betragtning af ovenstaaende faktorer fastslaar Kommissionen, at faellesskabsindustrien har lidt under faldende produktion og kapacitetsudnyttelse og nedgang i salg, priser, markedsandel og beskaeftigelse. Paa grund af den relativt hoeje fortjeneste, som de samarbejdende faellesskabsproducenter opnaaede indtil og under undersoegelsesperioden trods de kinesiske dumpingvarers tilstedevaerelse paa markedet i Faellesskabet, maa Kommissionen alligevel konkludere, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet ikke er paafoert vaesentlig skade som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

G. TRUSSEL OM VAESENTLIG SKADE (34) Da der ikke var tale om vaesentlig skade, undersoegte Kommissionen, om der foreligger trussel om skade paa grund af dumpingimporten, og om der som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i grundforordningen faktisk er overhaengende fare for vaesentlig skade i den naermeste fremtid. Kommissionen tog i den forbindelse hensyn til foelgende faktorer:

- produktions- og kapacitetsniveau i eksportlandet

- stigningen i dumpingeksporten til Faellesskabet, og

- de faktiske og potentielle negative virkninger for udviklingen og produktionen i faellesskabsindustrien.

Uanset at Den Kinesiske Folkerepublik har de stoerste antimonmalmreserver i verden, er der ikke vaegtigt bevis for sandsynligheden for, at der vil ske en betydelig foroegelse af landets produktion af raffineret antimontrioxid til eksport til Faellesskabet i den naermeste fremtid. Medens dumpingimporten steg mellem 1988 og udloebet af undersoegelsesperioden, var stigningen ikke saa markant, at den forhindrede faellesskabsproducenterne i at bevare rentabiliteten paa et niveau, der maa betragtes som tilstraekkeligt. I betragtning af fortjenstniveauet i undersoegelsesperioden og de forskellige indikatorer for faellesskabsproducenternes virksomhed (se betragtning 26 til 32) finder Kommissionen endvidere, at der ikke er sandsynlighed for, at den nuvaerende situation vil udvikle sig til vaesentlig skade i den naermeste fremtid. Denne konklusion modsiges ikke af de nyeste oplysninger, som Kommissionen har til raadighed. Kommissionen skoenner derfor, at det ikke er berettiget at vedtage antidumpingforanstaltninger.

H. AFSLUTNING AF PROCEDUREN (35) Antidumpingproceduren vedroerende importen af raffineret antimontrioxid med oprindelse i Kina boer derfor afsluttes, uden at der indfoeres beskyttelsesforanstaltninger.

(36) De interesserede parter blev underrettet om de vaesentligste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at afslutte proceduren. De klagende faellesskabsproducenter gjorde indsigelse mod, at proceduren blev afsluttet, fordi dumpingimporten allerede havde forvoldt vaesentlig skade og der forelaa trussel om naert forestaaende vaesentlig skade. Flere af disse producenter paastod, at der havde vaeret en hurtig nedgang i deres rentabilitet fra 1988 og indtil og under undersoegelsesperioden, og at den var blevet yderligere forringet i tiden derefter. Det blev ogsaa understreget, at Kommissionen undervurderede sandsynligheden for, at der ville ske en betydelig foroegelse af dumpingimporten og de mulige negative virkninger af en saadan foroegelse.

(37) Angaaende argumenterne i betragtning 36 boer det anfoeres, at Kommissionen i overensstemmelse med almindelig praksis vurderede situationen for faellesskabsindustrien globalt paa grundlag af de kendsgerninger, der blev fastlagt for tiden indtil og under undersoegelsesperioden, og baserede sin afgoerelse herpaa.

Det godtages, at de enkelte selskabers finansielle situation varierede i den paagaeldende periode, men Kommissionens vurdering af faellesskabsindustriens situation, saerlig den finansielle situation, var baseret paa faellesskabsindustriens produktion som helhed. Paa dette grundlag og i betragtning af det fortjenstniveau, der stadig blev opnaaet i undersoegelsesperioden, fastslog Kommissionen, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet ikke er paafoert vaesentlig skade.

Med hensyn til paastanden om, at Kommissionen havde undervurderet sandsynligheden for en betydelig foroegelse af dumpingimporten og de mulige negative virkninger som anfoert i betragtning 34, har de klagende producenter ikke indgivet nye oplysninger, som kunne berettige en aendring af Kommissionens holdning.

En producent anfoerte, at i modsaetning til de store multinationale selskaber betoed faellesskabsvirksomhedernes mindre stoerrelse, at de ikke havde ressourcer til at baere tab, og at det ville vaere for sent for dem at handle paa grund af den tid, det tager at gennemfoere en antidumpingundersoegelse.

Kommissionen erkender, at der er forskel paa smaa virksomheder og store multinationale selskaber med hensyn til finansiel smidighed, men finder alligevel, at der maa traeffes afgoerelse i hvert enkelt tilfaelde paa grundlag af de fastlagte kendsgerninger. Kommissionen finder derfor paa grundlag af kendsgerningerne i dette tilfaelde, at det ikke er berettiget at traeffe afgoerelse om vaesentlig skade eller trussel om vaesentlig skade. Skulle Faellesskabets R.A.T.-industri imidlertid indgive en ny klage med tilstraekkeligt bevis for, at der finder dumping sted og forvoldes skade som foelge heraf, vil Kommissionen straks ivaerksaette en ny procedure.

(38) Under konsultationerne i det raadgivende udvalg gjorde flere medlemsstater indsigelse imod, at proceduren afsluttes. Denne afgoerelse traeder derfor i overensstemmelse med artikel 9 i grundforordningen kun i kraft og offentliggoeres, hvis Raadet ikke traeffer anden afgoerelse inden en maaned -

TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Artikel 1

Antidumpingproceduren vedroerende importen af raffineret antimontrioxid henhoerende under KN-kode 2825 80 00 med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik afsluttes.

Artikel 2

Denne afgoerelse traeder i kraft og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, hvis Raadet ikke traeffer anden afgoerelse inden en maaned efter artikel 9, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 6. juni 1994.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10.

(3) EFT nr. C 72 af 21. 3. 1992, s. 6.

(4) EFT nr. L 228 af 9. 9. 1993, s. 1.