*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 8. februar 1983

om den belgiske regerings braendstoftilskud til fiskere

(Den franske og den nederlandske tekst er de eneste autentiske)

(83/314/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 100/76 af 19. januar 1976 om den faelles markedsordning for fiskerivarer (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3443/80 (2), saerlig artikel 26, samt til Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 (3), som fra den 1. juni 1982 traadte i stedet for forordning (EOEF) nr. 100/76, saerlig artikel 28,

efter i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger,

og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Den belgiske regering gav ved skrivelse af 15. januar 1981 fra sin faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber og yderligere ved telex af 6. februar 1981 Kommissionen meddelelse i henhold til EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3, om et udkast til ministeriel bekendtgoerelse om visse foranstaltninger med henblik paa braendstofbesparelse inden for fiskerierhvervet;

dette udkast blev ivaerksat ved kongelig bekendtgoerelse nr. 81/362 af 26. februar 1981 om foranstaltninger til fremme af besparelser i braendstofforbruget inden for gartneri- og fiskerierhvervet; herved undlod den belgiske regering at efterkomme den forpligtelse, som paahviler den i medfoer af EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3;

ifoelge naevnte bekendtgoerelse ydes der inden for havfiskeriet, som er den eneste sektor, der er omfattet af naervaerende beslutning, til erhvervsfiskere en praemie med henblik paa at fremme besparelser i braendstofforbruget; denne praemie beregnes og ydes kvartalsvis; den andrager 5 bfr./l sparet braendstof/time paa havet multipliceret med det antal timer, i hvilke fartoejet har vaeret til soes i det paagaeldende kvartal; besparelsen beregnes paa grundlag af det hoejeste gennemsnitlige forbrug, enten beregnet som et teoretisk gennemsnitligt forbrug pr. time til soes i forhold til fartoejets bruttotonnage, eller som det faktiske gennemsnitlige forbrug pr. time til soes inden for den arbejdsperiode paa 12 maaneder, der ligger umiddelbart foer den 1. januar 1981;

det teoretiske gennemsnitsforbrug er blevet beregnet statistisk paa grundlag af de belgiske fartoejers faktiske forbrug, deres tonnage og antallet af timer, de tilbragte til soes i 1980;

praemien er begraenset til 30 % af den enkelte modtagers teoretiske forbrug pr. time;

bevillingen til stoetten udgoer 60 mio bfr.; stoetten er en engangsstoette og kan ikke forlaenges, og den ydes, indtil bevillingerne er opbrugt;

i henhold til ministeriel bekendtgoerelse nr. 81/1643 af 4. august 1981 skulle ansoegninger om stoette indsendes ved udgangen af hvert kvartal i 1981 og inden den 1. marts 1982; den belgiske regering gav ved skrivelse af 12. juli og 25. august 1982 i henhold til EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3, Kommissionen meddelelse om, at den havde til hensigt at forlaenge ansoegningsfristen til den 31. december 1982;

den omhandlede stoette henhoerer i medfoer af naevnte artikel 26 og 28 i forordning (EOEF) nr. 100/76 og (EOEF) nr. 3796/81 under EOEF-traktatens artikel 92, 93 og 94;

Kommissionen har efter en indledende undersoegelse fundet, at stoetten var en driftsstoette, der blev ydet uden reel modydelse fra modtagernes side, at den havde en betydelig direkte indflydelse paa konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne og derfor var uforenelig med faellesmarkedet i medfoer af traktatens artikel 92, og Kommissionen besluttede derfor at indlede proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2; den har med henblik herpaa ved skrivelse af 31. marts 1981 opfordret den belgiske regering til at fremsaette sine bemaerkninger;

II

den belgiske regering har i sit svar til Kommissionen af 25. maj 1981 gjort gaeldende, at formaalet med de paataenkte foranstaltninger var effektivt at saette gang i udbredelsen af praktisk viden om energibesparelser; der er tale om en investering i »menneskelige vaerdier«, som har laengerevarende virkning end visse materielle investeringer; paa baggrund af den oekonomiske situation i almindelighed og inden for fiskeriet i saerdeleshed forekommer det ikke hensigtsmaessigt at knytte denne stoette til en investeringsforpligtelse; endelig er der efter den belgiske regerings opfattelse tale om en langsigtet foranstaltning til fremme af modtagernes forstaaelse for og viden om energibesparelser;

flere medlemsstater og andre interesserede parter har fremsendt deres bemaerkninger til Kommissionen; flere af dem deler Kommissionens opfattelse; andre medlemsstater finder at den manglende faelles fiskeripolitik er grunden til, at medlemsstaterne indfoerer stoetteforanstaltninger for at undgaa en forvaerring af den nuvaerende situation; flere erhvervsorganisationer udtrykker oenske om, at stoetten til fiskeriet harmoniseres inden for Faellesskabet;

III

I relation til EOEF-traktatens konkurrencebestemmelser omfatter den af den belgiske regering indfoerte ordning to aspekter, nemlig dels en udtrykt opfordring til de belgiske fiskere om at blive sig noedvendigheden af energibesparelser og muligheden herfor ved en mere rationel anvendelse og bedre vedligeholdelse af fartoejerne og disses motorer bevidste, dels en praemie til de fiskere, hvis gennemsnitlige forbrug af braendstof pr. time i 1981 faldt i forhold til et naermere fastsat niveau og en referenceperiode;

formaalet med denne foranstaltning, nemlig at nedbringe de belgiske fiskeres braendstofforbrug, forekommer i overensstemmelse med Faellesskabets energipolitik; Raadet har netop i sin resolution af 9. juni 1980 om maalene for Faellesskabets energipolitik for 1990 og samstemmigheden af medlemsstaternes politik (1), udtalt, at Faellesskabet boer forstaerke sine bestraebelser med hensyn til energibesparelser og begraensning af olieforbrug og -import;

den indfoerte praemie synes imidlertid ikke at kunne sikre den langsigtede gennemfoerelse af dette maal, idet den ikke udgoer nogen modydelse for nogen udgift eller uddannelse fra modtagernes side; praemien indebaerer saaledes ikke, at modtagernes strukturelle situation aendres paa nogen maade;

almindelig god virksomhedsledelse indebaerer, at fiskerne med alle midler soeger at spare paa energien og generelt at nedbringe deres produktionsomkostninger, og der er ingen forbindelse med den stoette som den omhandlede, og stoetten er saaledes aarsag til de braendstofbesparelser, der eventuelt paavises, men dens eneste virkning er at bringe udgifterne til det braendstof, som modtagerne faktisk forbruger;

den eneste betingelse, der skal opfyldes for at modtage den paagaeldende stoette, er en saenkning af braendstofforbruget pr. time; en saadan midlertidig forbrugssaenkning kan ikke betragtes som en energibesparelse i ordets egentlige forstand, idet den ingen varig virkning har paa modtagernes braendstofforbrug; stoetten er saaledes ikke afhaengig af, at modtageren varigt aendrer vilkaarene for driften og udnyttelsen af sit fartoej;

det fremgaar af ovenstaaende, at den af den belgiske regering indfoerte stoette maa betragtes som et direkte tilskud til fiskernes braendstofforbrug; denne stoette har saaledes direkte indflydelse paa modtagernes produktionsomkostninger og giver dem en klar fordel over for andre faellesskabsfiskere, som ikke modtager en saadan stoette;

samhandelen inden for Faellesskabet med fiskerivarer til konsum er betydelig og udgoer ca. 30 % af de samlede landinger af konsumfisk i Faellesskabet; belgiske fiskere lander ca. en fjerdedel af forbruget paa det belgiske marked, medens lidt over halvdelen indfoeres fra de oevrige medlemsstater og resten fra tredjelande;

yderligere har samtlige fiskere i Faellesskabet i flere aar staaet over for en meget kraftig stigning i braendstofpriserne ligesom der er betydelig konkurrence inden for handelen med fiskerivarer paa faellesskabsmarkedet;

IV

det fremgaar af ovenstaaende, at den af den belgiske regering indfoerte stoette vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller risikere at fordreje konkurrencen, jf. EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1;

i medfoer af EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1, er stoette, der svarer til de kriterier, som er omhandlet deri, principielt uforenelig med faellesmarkedet; i stk. 3, der omhandler de eneste undtagelser herfra, der er relevante for det foreliggende tilfaelde, fremhaeves det, at stoetten skal vaere i Faellesskabets interesse og ikke blot til fordel for en bestemt sektor i en medlemsstat; disse undtagelsesbestemmelser skal fortolkes snaevert ved undersoegelsen af enhver regional eller sektorbestemt stoetteordning eller af hvert enkelt tilfaelde af anvendelse af generelle stoetteordninger; undtagelse kan kun indroemmes, saafremt Kommissionen kan fastslaa, at stoetten er noedvendig for gennemfoerelsen af et af de maal, der er omhandlet i naevnte bestemmelser;

blev der givet tilladelse til saadanne undtagelser for stoette, der ydes, uden at de i de naevnte bestemmelser omhandlede maal soeges gennemfoert, ville det vaere ensbetydende med at give samtykke til begraensning i samhandelen mellem medlemsstaterne og til fordrejning af konkurrencen til skade for Faellesskabet og samtidig indroemme visse medlemsstater uberettigede fordele;

der har i det foreliggende tilfaelde ikke kunnet fastslaas, at en saadan modydelse foreligger, og den belgiske regering har ikke kunnet begrunde og Kommissionen ikke kunnet paavise, at den paagaeldende stoette opfylder betingelserne for anvendelse af en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3;

der er klart ikke tale om en foranstaltning til fremme af udviklingen i visse omraader, hvorfor traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c) ikke kan anvendes for saa vidt angaar de regionale aspekter;

stoetten udgoer ikke et betydeligt projekt af faellesskabsinteresse og vil ikke kunne afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den belgiske oekonomi; traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), finder foelgelig ikke anvendelse;

braendstofstoette ydes med henblik paa at nedbringe driftsudgifterne ved forskellige produktionsmidler og er derfor en driftsstoette uden varig virkning paa modtagernes oekonomiske situation; Kommissionen har generelt altid modsat sig saadanne former for stoette, idet de saedvanligvis ikke i sig selv opfylder betingelserne for at falde ind under undtagelsen i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), som foelge af, at de ikke er til fremme for udviklingen af visse erhvervsgrene som omhandlet i denne bestemmelse;

det fremgaar af ovenstaaende, at den paagaeldende stoette ikke opfylder betingelserne for at falde ind under en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den af den belgiske regering ved kongelig bekendtgoerelse nr. 81/362 af 26. februar 1981 vedtagne stoette til fremme af braendstofbesparelser i fiskerisektoren er uforenelig med faellesmarkedet i medfoer af EOEF-traktatens artikel 92. En saadan stoette kan ikke laengere ydes.

Artikel 2

Kongeriget Belgien giver inden en maaned fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, som den har truffet for at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til kongeriget Belgien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. februar 1983.

Paa Kommissionens vegne

Giorgios CONTOGEORGIS

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 20 af 28. 1. 1976, s. 1.

(2) EFT nr. L 359 af 31. 12. 1980, s. 13.

(3) EFT nr. L 379 af 31. 12. 1981, s. 1.

(1) EFT nr. C 149 af 18. 6. 1980, s. 1.