Rådets forordning (EF) nr. 1900/2001

af 27. september 2001

om afslutning af antidumpingundersøgelsen vedrørende de endelige antidumpingforanstaltninger på importen af fjernsynskamerasystemer med oprindelse i Japan, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 2042/2000

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 11, stk. 3,

under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Tidligere undersøgelser

(1) I april 1994 indførte Rådet efter en antidumpingundersøgelse, der blev indledt i marts 1993 (i det følgende benævnt "den oprindelige undersøgelse") ved forordning (EF) nr. 1015/94(2) (i det følgende benævnt "den oprindelige forordning om endelig told"), en endelig antidumpingtold på importen af fjernsynskamerasystemer (i det følgende benævnt "FKS") med oprindelse i Japan. Den oprindelige undersøgelse omfattede perioden fra den 1. juli 1991 til den 31. december 1992.

(2) Efter en undersøgelse (i det følgende benævnt "antiovervæltningsundersøgelsen") i henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen") hævede Rådet i oktober 1997 ved forordning (EF) nr. 1952/97(3) den endelige antidumpingtold for to berørte selskaber, nemlig Sony Corporation og Ikegami Tsushinki & Co. Ltd, til henholdsvis 108,3 % og 200,3 %.

(3) I april 1999(4) indledte Kommissionen som følge af anmodningen fra FKS-erhvervsgrenen i Fællesskabet en fornyet undersøgelse i forbindelse med foranstaltningernes udløb i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2. Som følge af denne undersøgelse blev det konkluderet, at antidumpingforanstaltningernes bortfald sandsynligvis ville føre til, at der fortsat eller igen ville finde dumping sted med deraf følgende skade. Derfor genindførte Rådet ved forordning (EF) nr. 2042/2000(5) (i det følgende benævnt "den nuværende forordning om endelig told") den endelige antidumpingtold, der var fastlagt i den oprindelige undersøgelse, og som var ændret under antiovervæltningsundersøgelsen vedrørende importen af FKS med oprindelse i Japan.

2. Denne undersøgelse

i) Indledning

(4) Den 4. september 1999 indgav den japanske eksporterende producent af FKS, Hitachi Denshi Ltd (i det følgende benævnt "ansøgeren"), en anmodning om en fornyet undersøgelse af de antidumpingforanstaltninger, den var underlagt, begrænset til dumpingaspekterne i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. I anmodningen blev det fremført, at den fortsatte antidumpingtold på ansøgerens eksport til Fællesskabet ikke længere var nødvendig for at imødegå dumping, da den normale værdi var betydeligt lavere og eksportpriserne betydeligt højere end det, der var fastlagt i den oprindelige undersøgelse, som lå til grund for indførelsen af de nuværende foranstaltninger.

(5) Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede en delvis fornyet undersøgelse, og indledte en undersøgelse(6), der kun omfattede dumpingaspektet for så vidt angik ansøgeren.

ii) Undersøgelse

(6) Kommissionen underrettede officielt eksportlandets repræsentanter og ansøgeren om indledningen af den fornyede undersøgelse og gav alle direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Kommissionen sendte ligeledes et spørgeskema til ansøgeren og dennes forbundne importør i Fællesskabet, som blev besvaret af begge parter inden for den fastsatte frist.

(7) Kommissionen undersøgte og efterprøvede alle oplysninger, som den skønnede nødvendige for at træffe en afgørelse om dumping, og aflagde et kontrolbesøg hos ansøgeren, Hitachi Denshi Ltd, Tokyo, Japan, og hos den forbundne importør Hitachi (Europe) GmbH, Rodgau, Tyskland.

(8) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. juli 1998 til 31. december 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(9) Den vare, der er omfattet af denne undersøgelse, er den samme som den, der var omfattet af den oprindelse undersøgelse.

(10) Den pågældende vare er fjernsynskamerasystemer (FKS), der i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8525 30 90, ex 8537 10 91, ex 8537 10 99, ex 8529 90 81, ex 8529 90 88, ex 8543 89 95, ex 8528 21 14, ex 8528 21 16 og ex 8528 21 90, og som har oprindelse i Japan.

(11) Som anført i den nuværende forordning om endelig told kan FKS bestå af følgende dele, der enten importeres samlet eller hver for sig:

- et kamerahoved med tre eller flere sensorer (CCD-elementer på 12 mm og derover), hver med mere end 400000 pixels, som kan tilsluttes en adaptor, med et signal/støjforhold på 55 dB eller bedre ved normal forstærkning; enten i et stykke med et kamerahoved og adaptor i ét hus eller hver for sig

- en søger med en diagonal på 38 mm og derover

- en basisstation eller kamerastyringsenhed (CCU), der er forbundet med kameraet via et kabel

- et styrepanel (OCP) til manipulation af kameraet (dvs. til justering af farve og blænder) til hvert enkelt kamera

- et hovedstyrepanel (MCP) eller en master set-up unit (MSU) med angivelse af oplysninger for hvert kamera, til fjernkontrol og fjernstyring af flere kameraer.

(12) Ovenstående FKS-dele er i det følgende benævnt "FKS-komponenter" eller komponenter. Hver komponent findes i forskellige modeller.

(13) Følgende varer er ikke omfattet af ovennævnte definition:

- linser

- videobåndoptagere

- kamerahoveder med optageenhed i samme hus, som ikke kan adskilles

- professionelle kameraer, som ikke kan anvendes til transmissionsformål

- Professionelle kameraer, der er opført på listen i bilaget til den nuværende forordning om endelig told (Taric-tillægskode: 8786 ).

2. Samme vare

(14) Der blev ikke fundet nogen grundlæggende forskelle i fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål mellem de FKS, der fremstilles af den ansøgende japanske eksportør og sælges i Fællesskabet, og den vare, der af ansøgeren fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i det eksporterende land.

(15) Den pågældende vare, der fremstilles af ansøgeren og sælges i Fællesskabet, og den vare, der fremstilles af EF-producenterne og sælges på Fællesskabets marked, benytter endvidere den samme grundlæggende teknologi og er begge i overensstemmelse med industristandarder, der benyttes verden over. Disse varer har også de samme anvendelsesformål og lignende fysiske og tekniske egenskaber, er indbyrdes udskiftelige og konkurrerer derfor med hinanden. Derfor er FKS, der fremstilles af ansøgeren og sælges på hjemmemarkedet og i Fællesskabet, og FKS, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen og sælges på Fællesskabets marked, samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.

C. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT DUMPING

1. Indledende bemærkninger

(16) Undersøgelsen har vist, at ansøgeren i undersøgelsesperioden kun foretog fire eksportsalg til Fællesskabet. Mængden af eksporteret FKS udgjorde mindre end 10 % af den mængde, ansøgeren eksporterede under den oprindelige undersøgelsesperiode, og tegnede sig kun for en værdi på ca. 350000 EUR. Endvidere blev samtlige FKS videresolgt af den forbundne importør til den samme kunde, som er programudbyder (bruger) i Fællesskabet.

(17) Til trods for at eksportsalget ikke var repræsentativt, og for at komplettere oplysningerne undersøgte Kommissionen spørgsmålet om "sandsynlighed for fortsat dumping" (se betragtning 18 til 46). På grund af den urepræsentative eksportmængde er det dog kun konklusionerne vedrørende "sandsynlighed for fornyet dumping" (se betragtning 49 til 61), som er afgørende.

2. Normal værdi

(18) Den normale værdi blev fastlagt i overensstemmelse med artikel 2 i grundforordningen. Derfor fastlagde Kommissionen først, hvorvidt ansøgerens samlede salg af FKS på hjemmemarkedet var repræsentativt sammenlignet med det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen og i betragtning af, at det samlede hjemmemarkedssalg var 5 % større end det samlede eksportsalg til Fællesskabet, blev ansøgerens hjemmemarkedssalg af FKS anset for at være repræsentativt.

(19) Kommissionen identificerede efterfølgende de modeller af FKS-komponenter, der solgtes på hjemmemarkedet, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de modeller, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. Tre af de modeller, som ansøgeren solgte på hjemmemarkedet, blev anset for at være direkte sammenlignelige med de modeller, der blev solgt med henblik på eksport til Fællesskabet. Det blev for disse modeller fastslået, at hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. at det samlede salg af de pågældende modeller udgjorde over 5 % af salget af den sammenlignelige model, der blev eksporteret til Fællesskabet.

(20) Det blev også undersøgt, om hjemmemarkedssalget af hver FKS-model kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg af den pågældende model til uafhængige kunder. Hjemmemarkedssalget blev anset for at være fortjenstgivende, når nettosalgsværdien var lig med eller over de beregnede produktionsomkostninger for hver af de pågældende modeller ("fortjenstgivende salg").

(21) Med hensyn til nettosalgspriserne for FKS viste undersøgelsen, at FKS blev solgt som dele af "pakker", som også indbefattede andre varer, der ikke var omfattet af denne undersøgelse, såsom linser, kabler og trefodsstativer. Desuden var nogle af varerne produceret af ansøgeren selv, mens andre var købt fra andre leverandører. Ansøgeren var ikke i stand til at foretage en direkte identifikation og udskillelse af disse komponenter fra nettosalgsprisen, hvorfor der måtte fastlægges en fordelingsmetode. Ansøgeren fremførte, at omkostningsfordelingen for den pågældende vare burde finde sted på grundlag af produktionsomkostningerne for de enkelte komponenter.

(22) Undersøgelsen viste imidlertid, at selskabet benyttede interne prislister, som afspejlede de enkelte komponenters værdi. De priser, der var anført i disse prislister (reference- eller indikativpris), blev brugt som basis for forhandlinger, og den endelig pakkepris blev fastlagt på grundlag af disse lister. Kommissionen fandt derfor, at en fordeling baseret på prislisten var den mest hensigtsmæssige metode til at afspejle den faktiske omsætning af de enkelte komponenter. Desuden syntes selskabet ikke at have tradition for at benytte metoden med fordeling på basis af produktionsomkostninger.

(23) Hvad angår produktionsomkostningerne og navnlig salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA & G) måtte disse i de tilfælde, hvor fordelingen for salget af den pågældende vare på hjemmemarkedet var baseret på omsætning, omberegnes, således at der blev taget hensyn til den korrigerede omsætning. Desuden blev der konstateret en række mangler i form af forkerte fordelingsmetoder og manglende medtagelse af visse omkostninger, der var direkte forbundet med salget af FKS. Disse mangler kunne dog korrigeres på grundlag af resultaterne af kontrolbesøget på stedet.

(24) Produktionsomkostningerne for hver enkelt FKS-model på hjemmemarkedet blev sammenlignet med nettosalgsprisen på hjemmemarkedet. I de tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af de enkelte modeller udgjorde 80 % eller derover af det samlede salg, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af prisen på alt hjemmemarkedssalg af den pågældende model i undersøgelsesperioden, uanset om det pågældende salg var fortjenstgivende eller ej. I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg udgjorde mindre end 80 %, men 10 % eller derover af det samlede salg, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af det fortjenstgivende salg.

(25) I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst FKS-model udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg, fandt Kommissionen, at denne bestemte model solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne danne et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(26) Når hjemmemarkedsprisen på en særlig model, som solgtes af ansøgeren, ikke kunne anvendes, var det nødvendigt at beregne den normale værdi i stedet for at basere den på andre FKS-producenters salgspriser på hjemmemarkedet. Denne fremgangsmåde blev valgt i betragtning af, at der ikke forelå nogen oplysninger vedrørende de andre FKS-producenters salgspriser på hjemmemarkedet, og på grund af de mange forskellige modeller og faktorer i tilknytning dertil, som ville have krævet adskillige justeringer baseret på skøn.

(27) Derfor blev den normale værdi beregnet ved, at der blev lagt en rimelig procentsats til dækning af SA & G samt en rimelig fortjenstmargen til produktionsomkostningerne for de eksporterede modeller (om nødvendigt justeret).

(28) Ansøgerens faktiske SA & G-udgifter på hjemmemarkedet blev anset for at være pålidelige, idet hjemmemarkedssalget var repræsentativt i forhold til eksportsalget til Fællesskabet. Den indenlandske fortjenstmargen blev fastsat på grundlag af ansøgerens hjemmemarkedssalg i normal handel. I den forbindelse blev det fastlagt, at ansøgerens fortjenstgivende salg udgjorde over 10 % af det samlede hjemmemarkedssalg af den pågældende vare. Derfor blev ansøgerens egen SA & G og fortjeneste anvendt til beregningen af den normale værdi.

(29) På baggrund af ovenstående blev den normale værdi for en FKS-model, der solgtes til eksport til Fællesskabet, fastsat på grundlag af hjemmemarkedssalgsprisen for den sammenlignelige model, der solgtes på hjemmemarkedet, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. I forbindelse med alle andre FKS-modeller, der solgtes til eksport til Fællesskabet, blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen.

3. Eksportpris

(30) Alt eksportsalg i undersøgelsesperioden fandt sted til en forbunden importør i Fællesskabet, og eksportprisen kunne derfor ikke anses for at være pålidelig. Derfor måtte eksportprisen for FKS beregnes i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, dvs. på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber.

(31) I den sammenhæng blev det konstateret, at de videresalgspriser, der blev oplyst for kamerahoveder, i nogle tilfælde også omfattede videresalgsprisen på visse andre dele af og tilbehør til FKS, som imidlertid ikke var indbefattet i salgsprisen på hjemmemarkedet eller ikke engang faldt ind under definitionen af den pågældende vare. Derfor måtte de oplyste videresalgspriser korrigeres i overensstemmelse hermed.

(32) For at beregne eksportprisen tog Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, udgangspunkt i den fakturaværdi, hvortil den forbundne importør havde solgt varen til den uafhængige kunde, behørigt justeret for alle omkostninger påløbet mellem indførsel og videresalg af den pågældende vare samt indenlandske fragt-, håndterings- og forsikringsomkostninger på eksportlandets hjemmemarked. Desuden blev den forbundne importørs egen SA & G-margen og en rimelig fortjenstmargen fratrukket den justerede videresalgspris. Med hensyn til SA & G blev det konstateret, at rejseudgifter ikke var inkluderet og derfor skulle føjes til de oplyste omkostninger. Hvad angik fortjenstmargenen fandt Kommissionen, da der ikke var andre oplysninger til rådighed, at en fortjenstmargen på 5 % var rimelig for den funktion, den forbundne importør udøvede. Det var også den fortjenstmargen, der i den oprindelige undersøgelse blev anvendt til beregning af eksportprisen.

(33) Ansøgeren gjorde indsigelse mod den metode, Kommissionen anvendte, og fremførte, at SA & G-fordelingen burde være baseret på FKS-omsætningen, som den var bogført i den forbundne importørs regnskaber, dvs. eksklusive antidumpingtold. Dette måtte afvises. I overensstemmelse med grundforordningen blev eksportprisen beregnet på grundlag af den pris, der faktisk var betalt eller skulle betales, som kunden var faktureret for og som kunderne i Fællesskabet havde betalt. Derfor blev SA & G fordelt på grundlag af disse priser. Ansøgeren kunne ikke fremføre nogen gyldig grund til, at denne metode ikke skulle følges.

(34) I henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 10, skal eksportprisen, når det besluttes at beregne denne i henhold til artikel 2, stk. 9, beregnes uden fradrag for betalt antidumpingtold, hvis der foreligger afgørende bevis for, at tolden korrekt afspejles i videresalgspriserne. For at fastslå, om antidumpingtolden var afspejlet korrekt i videresalgspriserne, tog Kommissionen følgende to kendsgerninger i betragtning.

(35) Af den forelagte dokumentation, som skulle have bevist, at der var betalt antidumpingtold i undersøgelsesperioden, fremgik det ikke, om hele tolden faktisk var betalt i undersøgelsesperioden. Selv om de forelagte tolddokumenter viste, at der var betalt et vist beløb som antidumpingtold i undersøgelsesperioden, viste undersøgelsen, at det betalte toldbeløb ikke dækkede alle de enheder, som var indført og videresolgt i undersøgelsesperioden.

(36) Efter meddelelsen herom gjorde ansøgeren indsigelse mod disse konklusioner og hævdede, at antidumpingtolden fuldt ud var afspejlet i videresalgspriserne i Fællesskabet. Dette blev dog ikke understøttet af noget bevis og måtte afvises af de i betragtning 37 anførte grunde.

(37) For at afgøre, om antidumpingtolden var korrekt afspejlet i videresalgspriserne, måtte Kommissionen fastslå, om disse priser var steget tilstrækkeligt sammenlignet med den oprindelige undersøgelsesperiode, dvs. om der ikke mere fandt nogen dumping sted. Da FKS-teknologien har udviklet sig betydeligt siden den oprindelige undersøgelsesperiode for syv år siden, kunne der ikke identificeres nogen modeller, som var direkte efterfølgere til de FKS-komponenter, der blev produceret og solgt i den oprindelige undersøgelsesperiode. Derfor sammenlignede Kommissionen for at afgøre, om den gældende antidumpingtold var afspejlet i videresalgspriserne eller ej, den forbundne importørs justerede videresalgspris med en indikativpris pr. eksporteret FKS-model, som var baseret på den behørigt justerede normale værdi, der var fastsat for disse modeller. Kommissionen fandt, at videresalgspriserne generelt var betydeligt lavere end den beregnede indikativpris.

(38) Derfor måtte antidumpingtolden i overensstemmelse med artikel 11, stk. 10, trækkes fra den beregnede eksportpris. Det bør dog bemærkes, at selv hvis der ikke var foretaget noget fradrag eller kun et delvis fradrag af antidumpingtold, ville dette ikke have ændret på konklusionen om, at der stadig fandt dumping sted, om end i langt mindre grad. Endnu vigtigere er det, at dette under alle omstændigheder ikke ville have ændret noget ved det generelle resultat af denne fornyede undersøgelse, specielt hvad angår konklusionerne vedrørende sandsynligheden for fornyet dumping i tilfælde af foranstaltningernes bortfald (se betragtning 49 til 57).

4. Sammenligning

(39) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger samt dermed forbundne omkostninger og kreditomkostninger og garantier, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

i) Handelsled

(40) Ansøgeren anmodede om justering for forskelle i handelsled med den begrundelse, at den nyberegnede eksportpris ville gælde for salg i et handelsled, der var forskelligt fra det for den normale værdi fastlagte. Til støtte herfor fremførte ansøgeren, at visse omkostninger, som den forbundne importør i Fællesskabet havde oppebåret, ved beregningen af eksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen blev trukket fra prisen for videresalg til den første uafhængige kunde. Af den grund og ud fra den betragtning, at alt salg på hjemmemarkedet fandt sted i samme handelsled, og at en justering derfor ikke kunne kvantificeres på anden vis, hævdede ansøgeren, at for at fastlægge en normal værdi på et sammenligneligt handelsled måtte de udgifter, ansøgerens distributionskanaler havde oppebåret på hjemmemarkedet for de samme funktioner, fradrages den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra d), i grundforordningen.

(41) Der blev ikke konstateret nogen væsentlig forskel i handelsleddene mellem hjemmemarkedet og Fællesskabets marked. På begge markedet blev varen videresolgt til samme gruppe kunder, dvs. endelige brugere. Undersøgelsen viste, at man benyttede samme prispolitik på eksport- og hjemmemarkedet, og at der ikke var forelagt nogen oplysninger eller bevis, som tydede på, at der blev skelnet mellem hjemme- og eksportmarked ved fastlæggelsen af priser. Den omstændighed, at der ved nyberegningen af eksportprisen blev fradraget visse omkostninger, er ikke i sig selv en berettigelse for et lignende fradrag fra den normale værdi. Den omstændighed, at en eksportør på grund af sin distributionsstruktur oppebærer visse omkostninger på hjemmemarkedet, som også påløber i forbindelse med eksport, giver ikke automatisk eksportøren ret til en justering. Det konkluderedes derfor, at ansøgeren ikke kunne bevise, at prisernes sammenlignelighed var påvirket af konsekvente og tydelige forskelle i sælgernes funktioner og priser i de forskellige handelsled på eksportlandets hjemmemarked.

(42) Ikke desto mindre gennemførte Kommissionen også en analyse af funktionerne, og den fandt, at de eventuelle forskelle mellem de funktioner, der blev udført af ansøgerens distributionskanaler på hjemmemarkedet, og dem, der blev udført af den forbundne importør, var ubetydelige. På den baggrund meddelte Hitachi modstridende og vildledende oplysninger, idet det i strid med, hvad der blev oplyst, forholdt sig således, at kun en mindre del af Hitachis distributionskanaler faktisk var involveret i salget af FKS i undersøgelsesperioden.

(43) Ansøgeren gjorde indsigelse mod ovennævnte konklusioner, men forelagde ikke nogen nye oplysninger, som kunne have ændret Kommissionens konklusioner i denne henseende.

(44) Derfor måtte anmodningen om en justering for forskelle i handelsled afvises.

ii) Sponsorudgifter

(45) I visse tilfælde solgte ansøgeren FKS på hjemmemarkedet på den betingelse, at den til gengæld ville købe reklameplads hos den pågældende kunde. Det blev fremført, at den normale værdi burde justeres tilsvarende med det beløb, der var betalt til kunden for køb af reklameplads, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra k), i grundforordningen. Dette måtte afvises, da ansøgeren ikke kunne bevise, om og i hvilket omfang dens sponsorudgifter havde tilknytning til salg af FKS, og hvordan dette påvirkede sammenligneligheden af priser som fastsat i grundforordningen. Især kunne det ikke påvises, at kunderne som følge af den påståede forskel betalte forskellige priser på hjemmemarkedet.

5. Dumpingmargen

(46) Til beregning af dumpingmargenen og i overensstemmelse med artikel 11, stk. 9, i grundforordningen anvendte Kommissionen samme metode som i den oprindelige undersøgelse. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi ab fabrik pr. model sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris ab fabrik for hver tilsvarende FKS-model i samme handelsled.

(47)

>TABELPOSITION>

(48) Det blev derfor konkluderet, at der fandt betydelig dumping sted, men at der var tale om beskedne mængder.

D. SANDSYNLIGHED FOR FORNYET DUMPING

(49) Sandsynligheden for fornyet dumping i betydelige mængder i tilfælde af de pågældende foranstaltningers bortfald blev undersøgt.

(50) I den forbindelse var anmodningen baseret på den begrundelse, at omkostnings- og prisstrukturen for FKS på grund af en ændring i FKS-teknologierne fra analog til digital teknologi var ændret betydeligt sammenlignet med de strukturer, der var gældende i den oprindelige undersøgelsesperiode. Ansøgeren fremførte, at produktionsomkostningerne og den beregnede normale værdi som følge heraf var faldet betydeligt. Det blev endvidere fremført, at da ændringerne har været af strukturel art, vil den nuværende situation sandsynligvis vare ved.

(51) Undersøgelsen bekræftede ikke ovenstående påstande. Det blev tværtimod konkluderet, at der var sandsynlighed for fornyet dumping, hvis antidumpingforanstaltningerne blev ophævet. Denne konklusion byggede på konstateringen af

- betydelig ekstra kapacitet

- normale værdier, som fortsat var på mindst samme niveau som i undersøgelsesperioden og i nogle tilfælde endog højere

- sandsynlighed for eksportprisfald

- ansøgerens eksisterende salgsinfrastruktur i Fællesskabet.

i) Ansøgeren råder over betydelig ekstra kapacitet

(52) Med hensyn til produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse viste undersøgelsen, at ansøgeren næsten havde halveret sin produktionsmængde af FKS sammenlignet med den oprindelige undersøgelsesperiode, mens kapaciteten fortsat var nogenlunde den samme. Det betød, at produktionskapaciteten i denne undersøgelsesperiode kun var halvt udnyttet. Produktionsmængden og kapacitetsudnyttelsen var forblevet stabilt på disse lave niveauer siden indførelsen af den endelige antidumpingtold. I den sammenhæng bør det bemærkes, at ansøgeren var i stand til at kompensere for en del af tabet af eksport til Fællesskabet gennem eksport til andre tredjelande.

(53) Efter meddelelsen herom fremførte ansøgeren, at der i Kommissionens vurdering af produktionskapacitet og -udnyttelse ikke var taget hensyn til, at de disponible samlebånd også anvendes til produktion af andre video- eller transmissionsprodukter. Dette argument var imidlertid i strid med det, der var angivet som svar i spørgeskemaet og under kontrolbesøget på stedet, nemlig at den oplyste produktionskapacitet var beregnet på basis af maksimumsproduktionen af kamerahoveder over en periode på fem år, uden hensyntagen til andre produkter. Det blev oplyst, at andre FKS-elementer var multipler eller dele deraf. Ansøgerens argument måtte derfor afvises.

ii) De normale værdier var fortsat var på mindst samme niveau som i undersøgelsesperioden og i nogle tilfælde endog højere

(54) Som nævnt ovenfor var de FKS-modeller, der blev produceret og solgt i den oprindelige undersøgelsesperiode, teknisk forskellige fra dem, der blev produceret og solgt i denne undersøgelsesperiode. Det syntes derfor ikke at være muligt at foretage en direkte sammenligning mellem de pågældende modeller uden også at foretage et stort antal justeringer, hvori der blev taget hensyn til deres forskelle. Især kunne der for kamerahoveder, som er langt den vigtigste og mest komplekse FKS-komponent, ikke identificeres nogen modeller, der var direkte efterfølgere. For at fastlægge udviklingen i den normale værdi mellem den oprindelige undersøgelse og denne undersøgelse måtte Kommissionen derfor sætte sin lid til en sammenligning af modeller, der var efterfølgere til andre FKS-komponenter, såsom kamerastyringsenhed, styrepanel eller søger, som blev anset for at være et passende grundlag, da de stadig udgør en forholdsvis repræsentativ del af et FKS, dvs. tegner sig for op til ca. 50 % af værdien af et FKS. Sammenligningen af den normale værdi, der var fastsat i de relevante undersøgelser, viste, at de normale værdier fortsat var grundlæggende de samme eller endog højere i denne undersøgelsesperiode.

(55) Eftersom den normale værdi i begge undersøgelser blev beregnet på basis af produktionsomkostningerne (undtagen for en models vedkommende), foretog Kommissionen desuden en analyse af visse FKS-komponenters enhedsomkostninger, som viste, at enhedsomkostningerne for de forskellige modeller, der var produceret og solgt i denne undersøgelsesperiode, havde tendens til at være højere end enhedsomkostningerne for de modeller, der var produceret og solgt i den oprindelige undersøgelsesperiode. Der kunne derfor ikke konstateres nogen strukturel forskel i produktionsomkostningerne med en deraf følgende lavere normal værdi, som ansøgeren havde hævdet, at der var tale om.

iii) Eksportpriserne forbliver sandsynligvis ikke på deres nuværende niveau

(56) Hvad angår eksportpriserne bør det bemærkes, at antidumpingtolden, hvis den betales korrekt, tegner sig for ca. en tredjedel af videresalgsprisen i Fællesskabet. Der blev ikke fundet nogen overbevisende årsager til, at det nuværende prisniveau skulle blive opretholdt, hvis antidumpingforanstaltningerne blev ophævet. Selv om antidumpingtolden ikke skulle fradrages som en omkostning i forbindelse med fastsættelsen af dumping (se betragtning 18 til 47), ville der på ny opstå en betydelig dumpingmargen, hvis foranstaltningerne blev ophævet, da det med rimelighed kan forventes, at ansøgeren ville sænke sine videresalgspriser for at opnå større salg på Fællesskabets marked. Det nuværende eksportsalg til Fællesskabet udgør kun en beskeden del i forhold til det oprindelige salg og har kun fundet sted til en enkelt kunde, og det bør bemærkes, at ansøgeren råder over betydelig ekstra kapacitet. Derfor er der ikke noget bevis for, at det nuværende eksportprisniveau skulle blive opretholdt. I betragtning af, at ansøgeren over et betydeligt tidsrum kun var i stand til at sælge en ubetydelig mængde og kun til en enkelt kunde, kan det kun konkluderes, at ansøgeren ikke var i stand til at genetablere sig på Fællesskabets marked med de eksportpriser, der var gældende i disse få transaktioner.

iv) Ansøgeren råder over infrastruktur i Fællesskabet til at øge sit salg

(57) Ansøgeren råder over infrastruktur til at importere og distribuere FKS i Fællesskabet. Der er etableret to datterselskaber i Fællesskabet, som begge beskæftigede sig med import og videresalg af FKS på Fællesskabets marked i den oprindelige undersøgelsesperiode. Selv om et af datterselskaberne indstillede sin import af FKS fra Japan efter indførelsen af de endelige foranstaltninger, er der ikke nogen grund til at tro, at det ikke let skulle kunne genoptage disse aktiviteter.

v) Konklusioner

(58) Det fremgår af ovenstående, at der ikke kunne konstateres nogen af de påståede strukturelle og vedvarende ændringer af omstændighederne, som skulle give anledning til en mindskelse af dumpingmargenen. Ansøgeren har endvidere fortsat importeret varer til dumpingpriser (om end i ubetydelige mængder) og har også potentiale til at øge sin produktion og eksport til Fællesskabet til væsentligt dumpede priser.

(59) I betragtning heraf er det højst sandsynligt, at der vil blive eksporteret en betydelig større mængde FKS til Fællesskabet, hvis antidumpingforanstaltningerne ophæves eller reduceres. Eksportpriserne vil højst sandsynligt være på samme niveau eller tilmed over de niveauer, der blev konstateret i den tidligere undersøgelse og denne undersøgelse, og følgelig vil der finde væsentlig dumping sted på niveauer svarende til dem, der blev konstateret i den oprindelige undersøgelse og denne undersøgelse.

(60) Derfor blev det konkluderet, at det i henhold til artikel 11, stk. 3, i grundforordningen ansås for påkrævet, at der var behov for at opretholde foranstaltningerne på det gældende niveau for ansøgerens vedkommende.

E. SKADE OG FÆLLESSKABETS INTERESSER

(61) I betragtning af, at ansøgerens anmodning om en fornyet undersøgelse i denne undersøgelse var begrænset til en undersøgelse og eventuel revision af den for ansøgeren gældende dumpingmargen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, var det ikke nødvendigt at gennemføre en undersøgelse af skade eller Fællesskabets interesser.

F. KONKLUSIONER

(62) På baggrund af ovenstående blev det konkluderet, at den fornyede undersøgelse bør afsluttes, og at de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2024/2000 på importen af den pågældende vare med oprindelse i Japan, bør opretholdes, uden at foranstaltningernes niveau for ansøgerens vedkommende ændres -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Den fornyede undersøgelse af antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af fjernsynskamerasystemer, der i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8525 30 90, ex 8537 10 91, ex 8537 10 99, ex 8529 90 81, ex 8529 90 88, ex 8543 89 95, ex 8528 21 14, ex 8528 21 16 og ex 8528 21 90, med oprindelse i Japan, afsluttes.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 2001.

På Rådets vegne

M. Verwilghen

Formand

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000 (EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2).

(2) EFT L 111 af 30.4.1994, s. 106.

(3) EFT L 276 af 9.10.1997, s. 20.

(4) Meddelelse om indledning af proceduren (EFT C 119 af 30.4.1999, s.11).

(5) EFT L 244 af 29.9.2000, s. 38. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 198/2001 (EFT L 30 af 1.2.2001, s. 1).

(6) Meddelelse om indledning (EFT C 40 af 12.2.2000, s. 5).