ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(8)

Den græske banksektor er blevet mere stabil og modstandsdygtig over for chok siden ESM-programmets afslutning, men de tilbageværende risici og væsentlige underliggende svagheder er fortsat til stede og vil sandsynligvis blive forværret af de betydelige negative følger af coronavirusudbruddet. Bankerne har opretholdt en passende likviditet, idet de har draget fordel af lempelige pengepolitiske vilkår, men omfanget af misligholdte lån er fortsat højt og udgjorde 58,7 mia. EUR eller 35,8 % af de samlede bruttoeksponeringer for forbrugerlån pr. september 2020 (9). Faldet i beholdningen af misligholdte lån fra det højeste niveau på 107,2 mia. EUR i marts 2016 er fortsat i de første ni måneder af 2020, om end i et langsommere tempo. Den store andel af lån, der er omfattet af gældsbetalingsmoratorier, peger imidlertid i retning af en betydelig risiko for øgede tilførselsbehov og forringede nøgletal for aktivkvaliteten, når moratorier udløber. Et nøgleelement i bankernes strategi for håndtering af misligholdte lån er fortsat at gå videre med securitiseringer inden for rammerne af Hercules-ordningen, som forventes afsluttet i første halvår af 2021. De græske bankers kapitalposition lever op til de lovregulerede krav, men bankerne står over for øgede tilsynskrav og et stigende kapitalbehov til finansiering af nedbringelsen af de misligholdte lån på mellemlang sigt, og rentabiliteten er lav og forventes at komme under yderligere pres på grund af de økonomiske konsekvenser af pandemien. De græske banker er derfor særligt udsat for risikoen for, at finansieringsomkostningerne muligvis atter stiger, og at aktivernes kvalitet atter forringes som følge af pandemien. Myndighederne har med succes gennemført eller udvidet støtteforanstaltninger for at opretholde adgangen til finansiering for de berørte virksomheder, hvilket supplerer initiativer fra forretningsbankers og administrationsselskabers side. De gør også fremskridt med afgørende reformer i den finansielle sektor med henblik på at forbedre de eksisterende værktøjer til afvikling af misligholdte lån efter tidligere forsinkelser som følge af de negative konsekvenser af covid-19-udbruddet. Disse reformer, og især den nyligt vedtagne revisionen af den fragmenterede konkursordning, kan bidrage til at afbøde krisens følger på mellemlang sigt for gælden i den private sektor. Virkningen af disse reformer vil afhænge af, om de gennemføres rettidigt og effektivt.
(2)

Aftalen udgør et vigtigt skridt i retning af øget politisk og økonomisk engagement i Sydkaukasus fra Unionens side. Gennem en intensiveret politisk dialog og et styrket samarbejde på en lang række områder skabes der med aftalen et grundlag for et mere effektivt bilateralt engagement med Republikken Armenien.
(25)

På grundlag af oplysningerne i ovenstående betragtninger har Kommissionen konkluderet, at Cameroun ikke har levet op til sit ansvar som flagstat til at føre kontrol med sin flåde og hindre den i at deltage i IUU-fiskeri i farvande uden for landets jurisdiktion. Dette er i strid med artikel 94, stk. 1 og 2, i De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS), hvori det fastsættes, at enhver stat effektivt skal udøve sin jurisdiktion og kontrol over fartøjer, der fører dens flag. Cameroun har således ikke opfyldt sin forpligtelse til at udvise »rettidig omhu« med hensyn til at anvende passende midler og gøre alt, hvad der står i dets magt for at forebygge IUU-fiskeri (11). En sådan manglende opfyldelse af landets forpligtelser er heller ikke i overensstemmelse med punkt 34 og 35 i IPOA-IUU, hvori det fastsættes, at staterne skal sikre, at fiskerfartøjer, der har ret til at føre deres flag, ikke deltager i eller støtter IUU-fiskeri, og at det ligeledes skal sikres, at flagstater, før de registrerer et fiskerfartøj, kan påtage sig deres ansvar for at sikre, at sådanne fartøjer ikke udøver IUU-fiskeri.
Udryddelsesprogrammer, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 226, stk. 3, i forordning (EU) 2016/429, bør medføre en forbedring af sygdomssituationen inden for en rimelig tidsfrist. Af hensyn til sammenhængen bør denne tidsfrist ikke være længere end den tidsfrist, som der er for et udryddelsesprogram for en kategori C-sygdom. Anvendelsesperioden for et udryddelsesprogram, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 226, stk. 3, i forordning (EU) 2016/429, bør derfor ikke overstige seks år fra datoen for Kommissionens første godkendelse. I behørigt begrundede tilfælde og efter anmodning fra den pågældende medlemsstat skal Kommissionen have mulighed for at forlænge udryddelsesprogrammets anvendelsesperiode med yderligere seks år. Denne maksimumsanvendelsesperiode fastsættes med henblik på at give en rimelig tidsfrist for fuldførelsen af et udryddelsesprogram, samtidig med at uforholdsmæssige og længevarende afbrydelser af flytning af akvatiske dyr inden for Unionen undgås.
Artikel 8

Ikkemedlemmers deltagelse i møder i en permanent afdeling

1. Ud over de personer, der er nævnt i artikel 10, stk. 9, i EPPO-forordningen, kan formanden for en permanent afdeling efter at have hørt de faste medlemmer og den relevante tilsynsførende europæiske anklager indbyde ethvert medlem af det centrale kontor, enhver europæisk delegeret anklager eller EPPO's personale til at deltage i møder i den permanente afdeling i forbindelse med specifikke punkter på dagsordenen, når dette er nødvendigt for, at den permanente afdeling kan træffe afgørelse.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2021/182

af 12. februar 2021

om fastsættelse af fordeling efter medlemsstat af REACT-EU-midlerne for 2021

(meddelt under nummer C(2020) 843)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (1), særlig artikel 92b, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Med henblik på at fastlægge passende finansielle rammer for REACT-EU-midlerne er det nødvendigt at fastsætte fordelingen heraf i form af bevillinger fra strukturfondene for 2021 til hver medlemsstat.

(2) Bilag VIIa til forordning (EU) nr. 1303/2013 foreskriver kriterierne og metoden for tildeling af REACT-EU-midlerne.

(3) Inden anvendelse af tildelingsmetoden for REACT-EU-midlerne for 2021 bør Luxembourg og Malta tildeles henholdsvis 100 000 000 EUR og 50 000 000 EUR, og der bør tildeles et dedikeret supplerende beløb til regionerne i den yderste periferi som omhandlet i punkt 3 i bilag VIIa til forordning (EU) nr. 1303/2013.

(4) Af hensyn til medlemsstaternes programmering bør den konkrete fordeling angives i 2018-priser for at fastsætte de ressourcer, der reelt er til rådighed efter fratrækning af beløbet til teknisk bistand på Kommissionens initiativ og støtten til administrationsudgifter. Af hensyn til gennemsigtigheden bør fordelinger også være udtrykt i løbende priser —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1 Fordelingen af REACT-EU-midlerne efter medlemsstat for 2021 er fastsat i bilaget.

Artikel 2 Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2021. På Kommissionens vegne Elisa FERREIRA Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320.
(3)

I medfør af Bonnoverenskomstens artikel 16, stk. 1, gennemgik de kontraherende parter et forslag om en ændring om at udvide Bonnoverenskomstens anvendelsesområde med henblik på at forbedre samarbejdet om overvågning i henseende til kravene i bilag VI til den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe, som er undertegnet i London den 2. november 1973, som suppleret ved protokollen af 17. februar 1978 (»MARPOL-konventionen«). Desuden gennemgik de kontraherende parter ændringerne af Bonnoverenskomsten og bilaget hertil, som følger af Spaniens tiltrædelse af nævnte overenskomst i henhold til artikel 20 heri.
k)

følgende programmer, som i perioden 2000-2013 blev forvaltet af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur: i) samarbejdsprogrammet med USA for videregående uddannelse og erhvervsuddannelse (2006-2013) (48) ii) aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om oprettelse af et samarbejdsprogram for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge (2006-2013) (49) iii) handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013) (50) iv) kulturprogrammet (2007-2013) (51) v) programmet »Europa for Borgerne« til fremme af aktivt medborgerskab i Europa (2007-2013) (52) vi) programmet »Aktive unge« (2007-2013) (53) vii) støtteprogrammet for den europæiske audiovisuelle sektor (Media 2007) (2007-2013) (54) viii) handlingsprogrammet »Erasmus Mundus II« (2009-2013), der skal højne kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (55) ix) programmet for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande (Media Mundus) (2011-2013) (56) x) projekter inden for videregående uddannelse, som er berettiget til finansiering i henhold til bestemmelserne om bistand til økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien (57) xi) projekter inden for videregående uddannelse og unge, som er berettiget til finansiering i henhold til bestemmelserne for instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA) (58) xii) projekter inden for uddannelser på primær- og sekundærtrinnet og inden for videregående uddannelser og unge, som er berettiget til finansiering i henhold til bestemmelserne for naboskabs- og partnerskabsinstrumentet (59) xiii) projekter inden for videregående uddannelse, som er berettiget til finansiering i henhold til bestemmelserne for instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde (60) xiv) projekter inden for videregående uddannelse og unge, som er berettiget til finansiering i henhold til bestemmelserne for instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier (61).
Den endelige tildeling af EU-støtte for skolefrugt og -grønt og for skolemælk for perioden fra den 1. august 2020 til den 31. juli 2021 blandt de medlemsstater, der ønsker at deltage i skoleordningen, er fastsat ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/467 (4). Nogle af medlemsstaterne har ajourført deres anmodning om EU-støtte for nævnte skoleår. Danmark, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene har indberettet overførsler mellem den endelige tildeling for skolefrugt og -grønt og den endelige tildeling for skolemælk. Belgien, Spanien, Nederlandene og Portugal har ansøgt om mindre end deres endelige tildeling for skolefrugt og -grønt og/eller for skolemælk. Tjekkiet, Tyskland, Estland, Cypern, Luxembourg, Ungarn, Malta, Østrig, Slovakiet og Sverige har anført, at de er villige til at anvende flere midler end deres endelige tildeling for skolefrugt og -grønt og/eller for skolemælk. Det Forenede Kongerige havde ikke anmeldt nogen udgifter inden den 27. oktober 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, litra b), i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 908/2014 (5) og er i overensstemmelse med artikel 137, stk. 1, første afsnit, af aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab ikke længere berettiget til dets endelige tildeling af EU-støtte. Derfor bør Det Forenede Kongeriges endelige tildeling for skoleåret 2020/2021 i bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/467 slettes af hensyn til klarheden.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 11. marts 2021

om godkendelse af en metode til teknisk bedømmelse af testprodukter, der skal bidrage til at fastslå, hvorvidt tobaksvarer har en kendetegnende aroma

(2021/C 89 I/01)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/786 af 18. maj 2016 om proceduren for nedsættelse af og arbejdet i et uafhængigt rådgivende panel, som skal bistå medlemsstaterne og Kommissionen med at afgøre, hvorvidt tobaksvarer har en kendetegnende aroma (1), særlig artikel 9, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/40/EU (2) forbyder markedsføring af tobaksvarer (cigaretter og rulletobak) med kendetegnende aromaer.

(2) Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/779 (3) er der fastsat fælles regler for de procedurer, der skal anvendes for at fastslå, hvorvidt en tobaksvare har en kendetegnende aroma.

(3) I overensstemmelse med gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/786 skal det uafhængige rådgivende panel (»panelet«) fastsætte og ved behov ajourføre en metode til teknisk bedømmelse af tobaksvarer, som en medlemsstat eller Kommissionen har forelagt panelet med henblik på afgivelse af en udtalelse om, hvorvidt de pågældende tobaksvarer har en kendetegnende aroma.

(4) På sit møde den 24. juni 2020 vedtog panelet en metode, der skal bidrage til at fastslå, hvorvidt en tobaksvare har en kendetegnende aroma, og der blev den 2. september 2020 foretaget enkelte mindre redaktionelle ændringer af denne metode.

(5) I henhold til artikel 9, stk. 2, i gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/786 skal metoden til teknisk bedømmelse af testprodukter med henblik på at fastslå, hvorvidt de pågældende tobaksvarer har en kendetegnende aroma, forelægges generaldirektøren til godkendelse, og metoden finder først anvendelse, når en sådan godkendelse er givet —

BESTEMT FØLGENDE:

Eneste artikel Den metode til teknisk bedømmelse af testprodukter, der skal bidrage til at fastslå, hvorvidt tobaksvarer har en kendetegnende aroma, og som er anført i bilaget til denne afgørelse, godkendes hermed.

Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2021. På Kommissionens vegne Sandra GALLINA Generaldirektør Generaldirektoratet for Sundhed og Fødevaresikkerhed

(1) EUT L 131 af 20.5.2016, s. 79.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/40/EU af 3. april 2014 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og relaterede produkter og om ophævelse af direktiv 2001/37/EF (EUT L 127 af 29.4.2014, s. 1).

(3) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/779 af 18. maj 2016 om fastsættelse af fælles regler for de procedurer, der skal anvendes for at fastslå, hvorvidt en tobaksvare har en kendetegnende aroma (EUT L 131 af 20.5.2016, s. 48).
(1)

I henhold til forordning (EF) nr. 862/2007 skal medlemsstaterne udarbejde statistikker over indvandring til og udvandring fra deres område, over statsborgerskab og fødeland for personer, der har deres sædvanlige bopæl på deres område, og over administrative og retslige procedurer og processer i forbindelse hermed.
(2)

Kyotoerklæringen fastlægger rammerne for FN's politik for kriminalitetsforebyggelse og strafferet for de næste fem år. I erklæringen henvises der til forbindelsen mellem udvikling på den ene side og retsstatsprincippet og behovet for en effektiv indsats til bekæmpelse af korruption på den anden side, betydningen af at fremme kriminalitetsforebyggelse, herunder evidensbaseret kriminalitetsforebyggelse, fremme af strafferetssystemer og intensivering af det internationale samarbejde og den tekniske bistand for at forebygge og bekæmpe alle former for kriminalitet, herunder terrorisme og nye former for kriminalitet såsom dem, der har indvirkning på miljøet.
A.

der henviser til, at Undersøgelsesudvalget har anmodet om en forlængelse af sin funktionsperiode for at få mulighed for at opfylde sit mandat fuldt ud og korrekt;
(1)

Parterne aftalte i henhold til artikel FINPROV.11 [Ikrafttræden og foreløbig anvendelse], stk. 2, i handels- og samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab på den ene side og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland på den anden side (1) (»handels- og samarbejdsaftalen«) at anvende handels- og samarbejdsaftalen midlertidigt fra den 1. januar 2021, forudsat at de forud for denne dato havde meddelt hinanden, at deres respektive interne krav og procedurer, der er nødvendige for midlertidig anvendelse, var afsluttet. Den midlertidige anvendelse skal ophøre på den af følgende datoer, der indtræffer først: den 28. februar 2021 eller en anden dato, som er fastsat af Partnerskabsrådet, eller den første dag i måneden efter den måned, hvor parterne har meddelt hinanden, at de har opfyldt og afsluttet de respektive interne krav og procedurer, der er nødvendige for at kunne erklære sig indforstået med at være bundet af aftalen.
(3)

På det første møde i Udvalget om Intellektuel Ejendom den 28. november 2019 drøftede Den Europæiske Union og Japan de nærmere retningslinjer for ændring af aftalens bilag 14-B i henhold til artikel 14.30 og blev enige om at fortsætte drøftelserne i de kommende måneder med sigte på at nå til enighed om tilføjelsen af nye geografiske betegnelser på Det Blandede Udvalgs efterfølgende møde. Som følge af disse drøftelser bekræftede parterne, at Det Blandede Udvalg hvert år fra 2020 og indtil 2022 vil overveje op til 28 navne fra henholdsvis Den Europæiske Union og Japan, der skal beskyttes som geografiske betegnelser og opføres på listen i aftalens bilag 14-B, forudsat at disse navne allerede er beskyttet som geografiske betegnelser på den pågældende parts område (4). Fra og med 2023 vil parterne arbejde hen imod, at der løbende føjes yderligere geografiske betegnelser til listen i bilag 14-B under hensyntagen til begge parters interesser og i tæt koordination mellem parterne.
(3)

I overensstemmelse med protokollens artikel 9h, stk. 3, er det nødvendigt at foretage ændringer i kapitel IIa i og bilag I og II til protokollen for at tage hensyn til udviklingen i EU-lovgivningen i spørgsmål, der er omfattet af dette kapitel og disse bilag. Hvis afgørelsen ikke kan vedtages med henblik på samtidig gennemførelse af ændringerne til protokollen og ændringerne til EU-lovgivningen, skal ændringerne i det udkast til afgørelse, som er blevet forelagt med henblik på de kontraherende parters vedtagelse, om muligt anvendes midlertidigt fra den 15. marts 2021, og således, at de kontraherende parters interne procedurer overholdes. Dette valg af dato falder sammen med den første frigivelse af Importkontrolsystem 2, som Norge har indvilliget i at deltage i.
RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2021/373

af 22. februar 2021

om undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Thailand i henhold til artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne for alle de toldkontingenter, der er omfattet af EU-liste CLXXV, som følge af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

Den 15. juni 2018 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Kongeriget Thailand om en aftale om ændring af indrømmelserne for alle de toldkontingenter, der er omfattet af EU-liste CLXXV, som følge af Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen.

Forhandlingerne er afsluttet, og aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Thailand i henhold til artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne for alle de toldkontingenter, der er omfattet af EU-liste CLXXV, som følge af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union (»aftalen«) blev paraferet den 7. januar 2021.

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Thailand i henhold til artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne for alle de toldkontingenter, der er omfattet af EU-liste CLXXV, som følge af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union, med forbehold af indgåelse af nævnte aftale (1) .

Artikel 2

Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
(10)

Der er adskillige argumenter, der taler for Unionens tiltrædelse af AETR. For det første har Unionen enekompetence med hensyn til kørende personale i international vejtransport, som fastslået af Den Europæiske Unions Domstol i sag 22/70 (3). For det andet vil Unionens tiltrædelse af AETR kunne sikre, at Unionens interesser repræsenteres effektivt i AETR. Endelig berettiger de særlige forhold i AETR og i den foreslåede beslutningsproces, at Unionen er kontraherende part. For at gøre det muligt for Unionen at tiltræde AETR bør artikel 14 i AETR derfor ændres med henblik på at gøre det muligt for regionale integrationsorganisationer at tiltræde AETR.
Hver tilladelse, der er indrømmet i henhold til artikel 19, stk. 1, i direktiv 2003/96/EF skal være strengt tidsbegrænset. For at sikre, at tilladelsen er af en tilstrækkelig varighed til ikke at afholde de relevante økonomiske aktører fra at foretage de nødvendige investeringer, bør den ønskede tilladelse indrømmes for den periode, der anmodes om. Tilladelsen kan dog ophøre med at finde anvendelse fra datoen for anvendelse af generelle bestemmelser om afgiftsfordele for elektricitet, der leveres til elektriske køretøjer, som vedtaget af Rådet i henhold til artikel 113 eller enhver anden relevant bestemmelse i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, såfremt sådanne bestemmelser tages i brug før den 1. januar 2025.
(6)

Der blev foretaget overensstemmelseskontrol af de nationale gennemførelsesforanstaltninger for hver medlemsstat og hvert anlæg separat og i forhold til andre anlæg i samme sektor. Som en del af den omfattende vurdering analyserede Kommissionen konsistensen i selve dataene og i forhold til EU-reglerne for harmoniseret gratistildeling i fase 4 i henhold til delegeret forordning (EU) 2019/331. Kommissionen undersøgte anlæggenes berettigelse til gratistildeling, opdelingen af anlæg i delinstallationer og deres grænser med henblik på at anvende det korrekte benchmark. Da dataene anvendes til beregning af de reviderede benchmarkværdier, lagde Kommissionen særlig vægt på tilskrivningen af emissioner til hver delinstallation. I lyset af den betydelige indvirkning på tildelingerne analyserede Kommissionen desuden nøje dataene vedrørende beregningen af anlæggenes historiske aktivitetsniveauer i referenceperioden. Kommissionen undersøgte også, om medtagelsen af et anlæg på listerne over nationale gennemførelsesforanstaltninger var i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag I til direktiv 2003/87/EF.
(3)

Finlands kompetente vurderingsmyndighed meddelte den 8. februar 2019 Kommissionen, at den i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EU) nr. 528/2012 havde truffet afgørelse om, at det var nødvendigt at foretage en fuldstændig vurdering af ansøgningen. I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 528/2012 skal den kompetente vurderingsmyndighed foretage en fuldstændig vurdering af ansøgningen senest 365 dage efter dens validering. Den kompetente vurderingsmyndighed har anmodet ansøgeren om at fremlægge tilstrækkelige oplysninger til at foretage vurderingen, jf. nævnte forordnings artikel 8, stk. 2.
(3)

I aftalens artikel 24, stk. 2, fastsættes, at FAO skal indkalde parterne til et møde fire år efter aftalens ikrafttræden for at undersøge og vurdere, hvor effektiv aftalen har været med hensyn til at nå det deri fastsatte mål (»det første møde om en revision«). Parterne afgør derefter, om der er behov for yderligere sådanne møder. Der kan også afholdes særlige partsmøder på andre tidspunkter, hvis partnerne anser det for nødvendigt, eller på skriftlig anmodning af en af parterne.