MEMORANDUM FRA DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS RAADGIVENDE UDVALG om fremtiden for EKSF's finansielle virksomhed (94/C 116/05)

(Enstemmigt vedtaget paa det 312. moede den 24. marts 1994)

1. Siden vedtagelsen af Det Raadgivende Udvalgs memorandum af 20. november 1992 har EF-institutionerne offentliggjort en raekke dokumenter om EKSF-traktatens fremtid, bl.a.:

- Kommissionens meddelelse til Raadet om EKSF-traktatens fremtid - finansiel virksomhed (dok. SEK(92) 1889 endelig udg. af 18. november 1992)

- Raadets konklusioner af 24. november 1992: EKSF-traktaten og finansiel virksomhed

- Kommissionens meddelelse til Raadet om EKSF-traktatens fremtid - laanevirksomhed (dok. KOM(93) 512 endelig udg. af 20. oktober 1993)

- Kommissionens arbejdsdokument til opdatering af sin meddelelse til Raadet af 18. november 1992 om EKSF-traktatens fremtid - finansiel virksomhed (dok. SEK(93) 1596 endelig udg. af 20. oktober 1993)

- beslutning vedtaget af Europa-Parlamentet den 15. december 1993 om forslag til EKSF's aktionsbudget for 1994.

2. Selv om det allerede flere gange har udtalt sig om punkterne nedenfor (bl.a. i sit memorandum af 20. november 1992 (1) og i sin beslutning af 17. december 1993 om visse aspekter af den finansielle virksomhed i henhold til EKSF-traktaten (2)), finder Det Raadgivende Udvalg det noedvendigt at uddybe sine udtalelser paa baggrund af Kommissionens nuvaerende holdning til:

- overfoersel af visse laaneaktiviteter til EIB

- finansiering af sociale foranstaltninger i forbindelse med strukturomlaegningen af kul- og staalindustrien

- finansiering af EKSF's forskningsaktiviteter.

Desuden forbeholder Udvalget, der laegger vaegt paa en rimelig balance mellem »phasing-out« og »phasing-in« paa alle omraader, sig ret til snarest at komme tilbage til de spoergsmaal, der er behandlet i de to foerste kapitler i dets memorandum af 20. november 1992, nemlig Kommissionens saerlige ansvar paa jern- og staalomraadet samt statsstoette.

3. Udvalget vil indledningsvis gerne goere opmaerksom paa, at det stadig mener, at EKSF's reserver foerst og fremmest skal anvendes til gavn for virksomhederne og arbejdstagerne, som siden 1952 har tilvejebragt de midler, som har gjort det muligt at oparbejde disse reserver.

I denne aand skal overfoerslen af visse af EKSF's laane-/udlaansaktiviteter danne grundlag for saa hurtigt som muligt at frigoere flest mulige reserver, hvilket mere end nogensinde er paakraevet i betragtning af den aktuelle situation i kul- og staalindustrien,

- med henblik paa fortrinsvis at anvende dem til omstrukturering af kul- og staalindustrien og til nedbringelse af de sociale og industrielle omkostninger i forbindelse hermed

- samtidig med at der skabes basis for at kunne viderefoere afgiftsnedsaettelsen.

4. En sammenholdelse af de dokumenter, som Kommissionen inden for det seneste aar har offentliggjort, afsloerer, at der er sket en grundlaeggende aendring i Kommissionens holdning.

I sin meddelelse af 18. november 1992 forelagde Kommissionen foelgende muligheder:

- en nedbringelse fra og med 1993 af EKSF's udlaansaktiviteter og EIB's overtagelse af disse

- EFRU's finansiering fra og med 1998 af rentegodtgoerelser i forbindelse med omstillingslaan

- Den Europaeiske Socialfonds overtagelse fra og med 1994 af en del af stoetten til tilpasning i henhold til denne fonds formaal

- integrering i to faser fra og med 1994 af EKSF-forskningen i 4. og 5. rammeprogram for EF-forskning.

I det illustrative scenario, der er knyttet som bilag til denne meddelelse, opereres der for femaarsperioden 1993 til 1997 med en nedbringelse af reserverne paa 373 mio. ECU, heraf foerst og fremmest 160 mio. ECU i form af omstillingslaan og 187 mio. ECU i form af laan til investeringer til fremme af forbruget af EKSF-produkter.

I sine dokumenter SEK(93) 1596 og KOM(93) 512 af 20. oktober 1993 forudser Kommissionen ikke laengere nogen frigoerelse af reserver foer 1997.

Denne udskydelse af tidspunktet for frigoerelse af reserver skyldes, at Kommissionen oensker at tilbageholde en del af EKSF-reserverne som sikkerhed for laan, som den paataenker at yde som bidrag til omstruktureringen af den europaeiske staalindustri, men skyldes ogsaa - og isaer - at:

- den i princippet antager, at overfoerslen til EIB kun kan vedroere nye laaneansoegninger

- den forestiller sig, at denne overfoersel i foerste omgang kun kommer til at gaelde »forbrugslaan« i forbindelse med investeringer i store infrastrukturprojekter

- den udskyder overfoerslen af omstillingslaan til 1996

- den undlader at overfoere visse »forbrugslaan« samt »EKSF-faciliteter« paa 200 mio. ECU til fordel for landene i Central- og OEsteuropa.

5. Det Raadgivende Udvalg

5.1. er naturligvis enig med Kommissionen, naar denne paataenker at anvende en del af EKSF's finansielle midler til en midlertidig finansiering af de frivillige ordninger til omstrukturering af staalindustrien (som dog ifoelge Kommissionens egne tal kun udgoer hoejst en femtedel af de samlede EKSF-laan i fremtiden);

5.2. men mener, at den hurtigere, end den paataenker at goere det, boer overfoere de saakaldte »forbrugslaan« og omstillingslaanene til EIB, i oevrigt i overensstemmelse med denne institutions »formaal«, som defineret i artikel 198E i traktaten om Den Europaeiske Union.

Sideloebende med overfoerslen til EIB af laanevirksomheden vedroerende EKSF-laan synes en systematisk anvendelse af EFRU-mulighederne mulig.

Desuden vil stoetten i form af rentegodtgoerelser til omstillingslaan, som for oejeblikket finansieres over EKSF-budgettet, kunne overfoeres til det almindelige budget i lighed med det, der er blevet besluttet for den midlertidige ordning til fordel for smaa og mellemstore virksomheder.

Udvalget tilslutter sig her den anmodning, som Europa-Parlamentet fremsatte i sin beslutning af 15. december 1993;

5.3. anbefaler mere specifikt, at Kommissionens tjenestegrene med oejeblikkelig virkning ophoerer med at yde EKSF-laan af disse to typer (omstillingslaan og »forbrugslaan«), der er af almen interesse, og overlader det til EIB, paa grundlag af bankens egne kriterier, at behandle de af disse tjenestegrene modtagne laaneansoegninger;

5.4. kraever, at muligheden for en direkte EF-garanti for laan af de under 5.3 naevnte typer, der allerede er tildelt, straks undersoeges naermere;

5.5. mener, at Kommissionen omgaaende boer revidere sin holdning, for saa vidt angaar EKSF-laan til landene i Central- og OEsteuropa, som udvalget, paa basis af indhoestede erfaringer, mener henhoerer under Den Europaeiske Unions generelle finansielle instrumenter eller EBRD;

5.6. kraever, at Kommissionens tjenestegrene undersoeger fremtiden for EKSF's politik inden for socialt boligbyggeri, som Udvalget finder af betydning, samt denne politiks oekonomiske konsekvenser;

5.7. opfordrer Kommissionen til at fremlaegge alle relevante oplysninger om reservernes tilstand samt om de risici, der er forbundet med forpligtelser »under stregen«, og til klart at goere rede for de finansielle forpligtelser, der vil kunne udspringe heraf for saa vidt angaar Garantifonden.

6. Sociale foranstaltninger

Udvalget kraever, at Kommissionen hurtigst muligt afklarer, hvorledes Den Europaeiske Socialfond og det almindelige budget vil kunne bidrage til finansieringen af de sociale foranstaltninger inden for staal- og kulsektoren - som i oevrigt skal udvides betydeligt, naar man tager i betragtning, at de skoen, man oprindeligt opstillede over de sociale konsekvenser af omstruktureringen af staal- og kulindustrien, allerede nu viser sig ikke at slaa til.

7. Finansiering af forskningen

Det Raadgivende Udvalg

7.1. kraever, at man fastholder den praksis for EKSF-forskning, saavel teknisk forskning som socialforskning, som med fordel er blevet anvendt i loebet af Faellesskabets 40-aarige virke;

7.2. mener, at selv om der er skaaret ned paa forskningsbevillingerne i 1994-budgettet, boer der afsaettes de noedvendige midler til EKSF-forskningen, indtil traktaten udloeber, for at sikre en rimelig overgang mellem EKSF-ordningen og EF-ordningen;

7.3. oensker, at Kommissionen hurtigt goer rede for de reelle muligheder for at indfoeje EKSF's forskningsaktiviteter i de generelle programmer for EF-forskningen.

8. Konklusioner

Udvalget mener generelt, at EKSF's finansielle midler indtil traktatens udloeb primaert skal anvendes til at opfylde de presserende og prioriterede behov inden for kul- og staalindustrien, hvor Kommissionen ogsaa staerkt anbefaler, at der gennemfoeres grundlaeggende strukturtilpasninger.

Denne koncentration af EKSF's finansielle midler er kun mulig gennem en hurtigere og mere omfattende overfoersel af laane-/udlaansvirksomheden end den, som Kommissionen for oejeblikket paataenker, og sideloebende hermed en ligeledes mere omfattende overfoersel af kul- og staalindustrien til Den Europaeiske Unions og dennes tvaersektorielle instrumenters finansielle ansvarsomraade.

Det Raadgivende Udvalg understreger, at dette er berettiget, idet kul- og staalindustrien saaledes vil blive sidestillet med Den Europaeiske Unions oevrige oekonomiske aktiviteter. Efter Udvalgets mening boer det ske saa hurtigt som muligt og i stoerst muligt omfang ved ydelse af EF-garanti til laan af almen interesse.

(1) EFT nr. C 14 af 20. 1. 1993, s. 5.

(2) EFT nr. C 8 af 12. 1. 1994, s. 3.