KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1066/95 af 12. maj 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 for så vidt angår kvoteordningen for råtobak for 1995-, 1996- og 1997-høsten

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for råtobak (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 711/95 (2), særlig artikel 11, 14 og 27, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved artikel 9 i forordning (EØF) nr. 2075/92 blev der indført en kvoteordning for de forskellige sortsgrupper af tobak for høsten i årene 1995, 1996 og 1997; Rådet fordeler de mængder, der er til rådighed for hver sortsgruppe, mellem medlemsstaterne efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2;

fristerne for fordeling af kvoterne bør ligge så tidligt, at producenterne i størst mulig udstrækning kan tage hensyn til disse oplysninger ved tilrettelæggelsen af tobaksproduktionen;

tildelingen af en vis mængde, der giver ret til udbetaling af præmie for en given høst, indebærer ikke, at der opnås ret til præmie i de følgende år;

ifølge artikel 9, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2075/92 skal produktionskvoterne fordeles på producenterne i forhold til gennemsnittet af de mængder, der blev leveret i referenceperioden; referenceperioden omfatter årene 1990 og 1991; leverancerne bør samles pr. høst, så at der bl.a. kan tages hensyn til overskridelser af de maksimale garantimængder, der er fastsat efter Rådets forordning (EØF) nr. 727/70 af 21. april 1970 om oprettelse af en fælles markedsordning for råtobak (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 860/92 (4);

for 1990- og 1991-høsten bør kvoteberegningen gradueres på en sådan måde, at en spekulationspræget tobaksproduktion, der har overskredet de maksimale garantimængder i henhold til forordning (EØF) nr. 727/70, ikke tages i betragtning; denne graduering bør ske ved, at de pågældende mængder nedsættes i forhold til overskridelsen;

der bør fastsættes bestemmelser, der åbner mulighed for at tage hensyn til, at tobak forarbejdes i en anden medlemsstat end produktionsmedlemsstaten; i så fald bør den pågældende mængde råtobak henregnes til den medlemsstat, hvor den er produceret, til fordel for producenterne i denne medlemsstat;

der bør fastsættes produktionskvoteattester, der skal udstedes til producenterne på grundlag af deres tobaksleverancer i referenceårene; medlemsstaterne skal kunne forøge de mængder, der skal tages i betragtning, for at tage hensyn til visse producenters særlige situation;

de tærskelmængder, der gælder for en høst, kan for visse sortsgruppers vedkommende være højere end de tærskelmængder, der var fastsat for den foregående høst, men lavere for andres vedkommende; de supplerende mængder bør fordeles mellem de pågældende efter objektive kriterier under hensyntagen til visse prioriteringer, som medlemsstaterne skal foretage ud fra deres situation;

der bør tages hensyn til det omstillingsprogram, der er omhandlet i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2075/92, samt til, at det for visse producenter er nødvendigt at opgive deres tidligere sorter til fordel for en produktion af sorter, der bedre svarer til efterspørgslen, og dette bør ske ved at reservere en del af de disponible mængder til sådanne producenter;

mængder, der er tildelt producenter, der ikke indgår dyrkningskontrakter, bør være disponible for andre producenter;

muligheden for overførsel af produktionskvoter bør begrænses til tilfælde, hvor der som følge af overdragelse af producentens ejendom er en erhvervsmæssig begrundelse herfor; for at undgå en omgåelse af de begrænsninger, der er fastsat i kvoteordningen, bør der ikke tillades midlertidige kvoteoverdragelser;

der bør, for så vidt angår minimumsmængder pr. produktionskvoteattest og forebyggelse af svig, tages hensyn til, at en produktionsenhed kan drives i fællesskab af en families medlemmer;

frivillig udveksling af produktionskvoter mellem producenter kan lette en rationalisering af produktionen;

der bør fastsættes bestemmelser, så at eventuelle tvister bilægges i paritetiske kommissioner;

det bør fastsættes, at forarbejdningsvirksomhedernes og producenternes oplysninger og dokumenter står til rådighed og kan anvendes til kontrol;

med henblik på korrekt forvaltning, gennemsigtighed og kontrol bør hver producents produktionskvote offentliggøres;

det bør fastlægges, hvilken rolle brancheorganisationer kan spille ved forvaltningen af kvoteordningen; overgangsbestemmelser er nødvendige for en periode, hvor brancheorganisationer endnu ikke er anerkendt efter Rådets forordning (EØF) nr. 2077/92 (5);

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Tobak -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Denne forordning fastsætter gennemførelsesbestemmelserne for de kvoter, der er omhandlet i artikel 9 i forordning (EØF) nr. 2075/92.

Artikel 2

I denne forordning forstås ved:

- første forarbejdning af tobak: forarbejdning af den råtobak, der er leveret af en producent (tobaksavler), til et stabilt produkt, der kan oplagres og emballeres i baller eller kolli af ensartet kvalitet, som svarer til de endelige brugeres (fabrikanters) krav

- forarbejdningsvirksomhed: en fysisk eller juridisk person, der i eget navn og for egen regning driver en eller flere virksomheder for den første forarbejdning, og som råder over passende anlæg og udstyr

- producent: en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af sådanne personer, der til en forarbejdningsvirksomhed leverer råtobak, som vedkommende selv eller medlemmer i eget navn og for egen regning har produceret, som led i en af ham selv eller på hans vegne indgået dyrkningskontrakt

- produktionsmedlemsstat: den medlemsstat, hvor den råtobak, der er leveret til en forarbejdningsvirksomhed, blev produceret

- forarbejdningsmedlemsstat: den medlemsstat, hvor den første forarbejdning af tobakken finder sted.

AFSNIT II

Produktionskvoter

Artikel 3

Medlemsstaterne kan enten fordele produktionskvoterne direkte mellem producenterne eller kræve, at producenterne tilsender dem ansøgninger for at opnå en produktionskvote.

Medlemsstaterne udleverer producenterne kvotteattesterne senest den 31. januar i året for den pågældende høst.

Produktionskvoterne fastsættes for hver sortsgruppe, der er fastsat i bilaget til forordning (EØF) nr. 2075/92.

For 1995-høsten bemyndiges medlemsstaterne til at forlænge den i andet afsnit omhandlede frist til den 31. maj.

Artikel 4

Tildeling af en produktionskvote for en høst foregriber ikke tildelingen af kvoter for de følgende høstår.

Artikel 5

1. Hver producents kvote er lig med den procentdel, som hans gennemsnitsmængde udgør i forhold til summen af de gennemsnitsmængder, der er beregnet efter artikel 9 i forordning (EØF) nr. 2075/92 og artikel 6 i nærværende forordning, en procentdel, der anvendes på medlemsstatens specifikke garantitærskel for den pågældende sortsgruppe.

2. For de producenter, der modtog en kvote eller en dyrkningsattest for 1993- eller 1994-høsten i henhold til artikel 9, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EØF) nr. 2075/92 i sin oprindelige udgave, eller som påbegyndte dyrkningen af en ny tobaksortsgruppe efter 1992-høsten, beregnes produktionskvoterne på følgende måde:

- for den første høst efter det første aktivitetsår opnår producenten en kvote, der er proportional med hans første produktionskvote for den pågældende sortsgruppe

- for høsten i de følgende år opnår producenten en produktionskvote, der er proportional med gennemsnittet af de mængder, der blev leveret i årene forud for den sidste høst for den pågældende sortsgruppe.

3. Producentens procentdel udtrykkes med mindst fire decimaler. Kvoterne fastsættes i kilo.

Artikel 6

1. Den gennemsnitsmængde, som hver producent har leveret til forarbejdning, beregnes pr. sortsgruppe efter bestemmelserne i stk. 2 og 3.

2. Ved beregningen af den gennemsnitsmængde, der blev leveret til forarbejdning, anses al tobak fra en given høst for leveret i kalenderåret for den pågældende høst. De mængder, der blev leveret til forarbejdning på grundlag af artikel 2, stk. 5 og 6, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3478/92 (6), anses dog for leveret i det år, hvor der blev udbetalt præmie for dem. Der tages kun hensyn til den faktisk leverede tobak, der gav ret til præmie.

De mængder tobak, der leveres af producenter etableret uden for de produktionsområder, som er anerkendt efter artikel 5, litra a), i forordning (EØF) nr. 2075/92, indgår dog ikke i den i første afsnit omhandlede beregning.

3. Overskred mængderne af de forskellige tobaksorter, der blev leveret forarbejdningsvirksomhederne, for 1990- eller 1991-høsten den maksimale garantimængde, der er fastsat i henhold til forordning (EØF) nr. 727/70, multipliceres disse mængder med en nedsættelseskoefficient. Nedsættelseskoefficienten er lig med den pågældende maksimale garantimængde, divideret med den samlede mængde leverede tobak.

Artikel 7

1. Hvis tobak, der er produceret i én medlemsstat, er blevet forarbejdet i en anden medlemsstat, fordeles kvoterne efter stk. 2, 3 og 4, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af de øvrige bestemmelser i dette afsnit.

2. Forarbejdningsmedlemsstaten giver for hver producent og hver sortsgruppe den pågældende produktionsmedlemsstat meddelelse om de mængder råtobak, der fra produktionsmedlemsstaten er leveret til forarbejdning i de referenceår, der skal anvendes til beregning af produktionskvoterne, jf. artikel 9, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2075/92.

3. Meddelelsen gives senest 15 dage efter offentliggørelsen af nærværende forordning for 1995-høsten og senest den 15. november i det forudgående år for de følgende år.

4. Produktionsmedlemsstaten tildeler den mængde, der svarer til dens specifikke garantitærskelmængde, til producenter, der har leveret tobak til forarbejdningsvirksomheder i en anden medlemsstat i de i stk. 2 omhandlede referenceår.

Ved tildelingen af produktionskvoter ligestilles de producenter, der leverede tobak til forarbejdningsvirksomheder i en anden medlemsstat i referenceårene, med de producenter, der leverede deres produktion til en virksomhed i deres egen medlemsstat.

Artikel 8

1. For hver sortsgruppe udsteder medlemsstaten inden for garantitærsklerne produktionskvoteattester til producenterne i et produktionsområde, der er anerkendt efter artikel 5, litra a), i forordning (EØF) nr. 2075/92.

Produktionskvoteattesterne skal indeholde angivelse af bl.a. den berettigede og den sortsgruppe for de pågældende mængder, som de gælder for.

2. Medlemsstaterne fastlægger proceduren for produktionskvoteattesternes udstedelse og foranstaltninger til forebyggelse af svig, jf. artikel 20, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2075/92.

3. Medlemsstaterne kan fastsætte minimumsmængder for udstedelse af produktionskvoteattester. Disse mængder kan højst udgøre 500 kg.

4. Hvis en producent godtgør, at hans produktion i et år, der indgår i hans referenceperiode, var unormalt lav på grund af usædvanlige forhold, fastlægger medlemsstaten efter ansøgning herom fra den pågældende den mængde, der dette år skal lægges til grund for udstedelse af hans kvoteattest. For 1993-høsten og de følgende kan denne mængde ikke være større end de mængder, der er anført i de kvoteattester eller dyrkningsattester, der blev tildelt producenten for den pågældende høst. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de beslutninger, de påtænker at træffe.

Artikel 9

1. Hvis den garantitærskel, der for en høst og for en medlemsstat efter artikel 9, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2075/92 er fastsat for en sortsgruppe, er større end den garantitærskel, der gælder for den foregående høst, fordeles den mængde, der overstiger nævnte garantitærskel, efter objektive og konsekvente kriterier, som medlemsstaten nærmere skal fastsætte og offentliggøre. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet i så henseende.

De mængder, der måtte være disponible i henhold til første afsnit, nedsættes i givet fald med dem, der reserveres i medfør af stk. 2.

Medlemsstaterne kan bl.a. fastsætte, at de supplerende mængder i første række tildeles producenter:

a) der får nedsat de mængder, der er omfattet af deres kvoteattester, i forhold til den foregående høst, for så vidt angår en anden sortsgruppe

b) der i betydelig grad kan rationalisere deres produktion af tobak af den pågældende sortsgruppe ved hjælp af en supplerende mængde

c) der indledte produktionen af den pågældende sortsgruppe i 1990 eller i 1991.

De medlemsstater, der opretter en national pulje for produktionskvoteattester efter artikel 14, kan også henregne de supplerende mængder til denne pulje.

2. Italien og Grækenland kan for 1995-høsten oprette en reserve af tobak i blade, der tilhører andre sortsgrupper, med henblik på tildeling i første række til producenter, der forpligter sig til et omstillingsprogram efter artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2075/92.

Artikel 10

Hver producent må kun levere tobak af en given sortsgruppe fra samme høst til en enkelt forarbejdningsvirksomhed.

Producentsammenslutninger, der selv er producenter, kan dog levere deres produktion til flere forarbejdningsvirksomheder.

Artikel 11

1. Producenten skal levere produktionskvoteattester, der ikke er anvendt til indgåelse af kontrakter på den dato, der er fastsat for indgåelse heraf, tilbage til myndighederne i den udstedende medlemsstat senest fem arbejdsdage efter nævnte dato.

2. Hvis producenten ikke leverer den i stk. 1 omhandlede attest tilbage inden den fastsatte frist, nedsættes hans referencemængde for den følgende høst og for den samme sortsgruppe med 0,5 % pr. dags forsinkelse, dog højst med 15 %.

3. Medlemsstaterne fordeler de i stk. 1 omhandlede attester anførte mængder, samt andre mængder, som stadig måtte være disponible, ligeligt på grundlag af objektive og offentliggjorte kriterier inden den 30. april i året for høsten. Ved fordelingen skal først og fremmest de producenter, der allerede råder over en kvote, tilgodeses. Medlemsstaten fastlægger kriterierne efter udtalelse fra de brancheorganisationer, der er anerkendt efter forordning (EØF) nr. 2077/92.

For 1995-høsten bemyndiges medlemsstaterne til at forlænge den i første afsnit omhandlede frist til den 29. juli.

AFSNIT III

Overførsel af rettigheder

Artikel 12

Medmindre andet er fastsat i dette afsnit, kan kvoter ikke overføres eller være genstand for en betalt eller vederlagsfri transaktion, og de mængder, der produceres af en producent, kan ikke henregnes til en anden producent ved beregningen af deres kvote.

Artikel 13

1. Hvis en bedrift med tobaksproduktion overdrages til tredjemand, uanset på hvilken måde, eksempelvis ved salg, leje, forpagtning eller arv, opnår den nye bruger ret til produktionskvoteattesten for hele referenceperioden, medmindre andet er fastsat ved aftale.

2. Hvis kun en del af en bedrift med tobaksproduktion overdrages til tredjemand, opnår den nye bruger ret til produktionskvoteattesten i forhold til de erhvervede landbrugsarealer. Parterne kan dog aftale, at den tidligere eller den nye berettigede beholder alle rettigheder.

3. De referencemængder og rettigheder, som er erhvervet af en producent, der lejer de dyrkede arealer, forbliver hos denne, når lejemålet bringes til ophør, jf. dog stk. 1.

4. Hvis flere medlemmer af en familie i fællesskab driver eller har drevet en bedrift med tobaksproduktion, skal de ansøge om, at der udstedes en enkelt produktionskvoteattest på grundlag af de samlede mængder, som de har ret til.

Artikel 14

1. Med tilladelse fra den pågældende medlemsstat kan producenterne indbyrdes udveksle deres rettighed til en produktionskvoteattest for en sortsgruppe med rettigheden til en anden sortsgruppe. Medlemsstaten kan fastsætte, at der oprettes en national pulje for produktionskvoteattester, som de berettigede anvender til udveksling af sortsgrupper.

2. Udveksling af rettigheden til en produktionskvoteattest efter stk. 1 gælder som definitiv overførsel mellem de pågældende producenter af de referencemængder, der dannede grundlag for udstedelsen af produktionskvoteattesten.

AFSNIT IV

Afsluttende bestemmelser og overgangsbestemmelser

Artikel 15

Medlemsstaterne kan fastsætte, at tvister om fordeling eller overførsel af produktionskvoter skal forelægges en voldgiftskommission. Medlemsstaterne fastlægger reglerne for sådanne kommissioners sammensætning og sagsbehandling.

Artikel 16

Forarbejdningsvirksomhederne og producenterne giver myndighederne adgang til de oplysninger og dokumenter, der er nødvendige for iværksættelsen af denne forordning, og tillader, at de anvendes.

Artikel 17

For 1995-, 1996- og 1997-høsten kan medlemsstaterne ved anvendelsen af artikel 11, stk. 3, sikre sig eksisterende anerkendte brancheorganisationers medvirken på paritetisk basis, så længe der ikke er oprettet brancheorganisationer, der er anerkendt efter forordning (EØF) nr. 2077/92.

Artikel 18

1. Medlemsstaterne opretter databaser, hvor der for hver forarbejdningsvirksomhed, hver producent og hver producentsammenslutning indkodes oplysninger, der gør det muligt at identificere deres virksomheder eller bedrifter, de i produktionskvoteattesterne anførte kvoter eller mængder, der er tildelt dem, og alle andre oplysninger, der er nødvendige for kontrol af kvoteordningen.

2. Medlemsstaterne sørger for:

- at dataene indkodes i databasen

- at databasen udelukkende benyttes med henblik på anvendelsen af stk. 1

- at der træffes foranstaltninger for at beskytte dataene, især mod tyveri og manipulationer

- at de berørte har ubefristet adgang til deres dossierer uden urimelige gebyrer

- at de pågældende har ret til, at der tages hensyn til enhver berettiget ændring af dataene om dem, især retten til periodisk at slette data, der ikke længere frembyder nogen interesse.

3. Forarbejdningsvirksomhederne og producenterne:

- må ikke lægge hindringer i vejen for opbygningen af databasen, der foretages af kvalificeret personel

- skal give dette personel alle de ønskede oplysninger i medfør af nærværende forordning.

4. Medlemsstaterne sikrer sig, at hver individuel producents kvote, der anvendes til indgåelse af dyrkningskontrakter, eller eventuelt kvoten for en producentsammenslutnings enkelte medlemmer, offentliggøres for alle de berørte producenter i et begrænset produktionsområde som omhandlet i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 3478/92 senest en måned efter fristen for tilbagesendelse af de uudnyttede kvoteattester, uden at medlemsstaternes lovgivninger om beskyttelse af personlige data herved tilsidesættes.

Artikel 19

Hvis produktionskvoterne udstedes til fordel for en producentsammenslutning, der selv er producent, påser medlemsstaten, at der foretages en rimelig fordeling af den pågældende mængde mellem alle sammenslutningens medlemmer. Medlemsstaterne skal også råde over nøjagtige oplysninger om alle de individuelle producenters produktion, så at produktionskvoterne i givet fald kan tildeles sidstnævnte.

I så fald finder afsnit II tilsvarende anvendelse på fordelingen mellem sammenslutningens medlemmer. Sammenslutningen kan dog efter aftale med alle sammenslutningens medlemmer foretage en anden fordeling med henblik på en bedre tilrettelæggelse af produktionen.

Artikel 20

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. maj 1995.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 70.

(2) EFT nr. L 73 af 1. 4. 1995, s. 13.

(3) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 1.

(4) EFT nr. L 91 af 7. 4. 1992, s. 1.

(5) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 80.

(6) EFT nr. L 351 af 2. 12. 1992, s. 11.