RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3091/91 af 21. oktober 1991 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af videobaand i kassetter med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og om endelig opkraevning af den midlertidige told

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12,

under henvisning til forslag fremlagt af Kommissionen efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

(1) Ved forordning (EOEF) nr. 1034/91 (2) (i det foelgende benaevnt »kommissionsforordningen«) indfoerte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold paa importen til Faellesskabet af videobaand i kassetter, henhoerende under KN-kode ex 8523 13 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. Ved forordning (EOEF) nr. 2525/91 (3) forlaengede Raadet gyldigheden af denne told med indtil to maaneder.

B. EFTERFOELGENDE PROCEDURE

(2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold fik interesserede parter, der anmodede herom, lejlighed til at blive hoert af Kommissionen. De tilkendegav endvidere skriftligt deres synspunkter vedroerende resultaterne af undersoegelsen.

(3) Paa anmodning underrettedes parterne om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indfoerelse af endelig told og endelig opkraevning af beloeb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Parterne indroemmedes endvidere en frist, inden for hvilken de kunne goere indsigelse efter ovennaevnte underretning.

(4) Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemaerkninger, som blev indgivet af parterne, og resultaterne af Kommissionens undersoegelse aendredes om fornoedent for at tage hensyn hertil.

(5) Som foelge af den meget komplicerede procedure, navnlig for saa vidt angaar den detaljerede efterproevning af de meget omfattende data, der er fremlagt, og de talrige argumenter, der er fremfoert, samt undersoegelsen af beslaegtede problemer, som opstod under gennemfoerelse af proceduren, og som ikke kunne forudses ved indledningen heraf, var det ikke muligt at afslutte undersoegelsen inden for den normale frist.

C. DEN PAAGAELDENDE VARE, SAMME VARE OG ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET

(6) Ingen af de beroerte parter fremsatte bemaerkninger til Kommissionens konklusioner, som omhandlet i betragtning 7 til 11 i kommissionsforordningen, i henseende til den paagaeldende vare, samme vare og den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Raadet bekraefter disse konklusioner.

D. DUMPING

a) Normal vaerdi

(7) Som led i den foreloebige undersoegelse fastsatte Kommissionen af de grunde og efter den fremgangsmaade, der er beskrevet i betragtning 12 til 17 i kommissionsforordningen, den normale vaerdi paa grundlag af den pris, der skulle betales i Faellesskabet for samme vare.

(8) De kinesiske eksportoerer anfaegtede i hoej grad anvendelsen af priserne i Faellesskabet som grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi og anmodede om, at den normale vaerdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 fastsattes ved anvendelse af Hongkong, der er et land med markedsoekonomi, som sammenligningsgrundlag. I den forbindelse erklaerede flere hongkongske producenter af videokassetter, som tidligere havde afslaaet at medvirke i undersoegelsen, umiddelbart forud for indfoerelsen af den midlertidige told, at de var rede til at samarbejde med Kommissionen om gennemfoerelse af undersoegelsen.

(9) Klagerne gjorde gaeldende, at Hongkong ikke kunne anvendes som sammenligningsgrundlag paa dette stadium i proceduren, fordi de producenter, der nu var rede til at samarbejde, tidligere havde afslaaet at samarbejde, og fordi der viste sig at vaere naere forbindelser mellem nogle af de kinesiske eksportoerer og nogle af de producenter i Hongkong, som var villige til at medvirke i undersoegelsen.

(10) Kommissionen fandt, at ingen af de af klagerne fremfoerte argumenter er en tilstraekkelig begrundelse for ikke at vaelge Hongkong som grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi. Producenterne er ikke parter i proceduren, og deres afslag paa anmodningen om at samarbejde kan derfor ikke bedoemmes paa baggrund af bestemmelserne i artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Hvad angaar de paastaaede forbindelser mellem disse producenter i Hongkong og de kinesiske eksportoerer, finder Kommissionen, at for saa vidt den paa tilfredsstillende maade kunne efterproeve alle oplysninger, der var noedvendige for gennemfoerelse af undersoegelsen, er saadanne forbindelser irrelevante for fastsaettelsen af den normale vaerdi.

(11) Paa baggrund af ovenstaaende konklusioner sendte Kommissionen spoergeskemaer til flere producenter i Hongkong og modtog tilfredsstillende svar fra to af dem. De deri anfoerte oplysninger blev efterproevet ved kontrolbesoeg hos de paagaeldende.

(12) Den normale vaerdi blev fastsat paa grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales ved salg af samme vare i normal handel i Hongkong. Kommissionen konstaterede, at producenterne ved dette salg paa hjemmemarkedet i Hongkong opnaaede en betydelig fortjeneste.

For de modeller, som ikke solgtes paa hjemmemarkedet i Hongkong, blev den normale vaerdi fastsat paa grundlag af de gennemsnitlige produktionsomkostninger plus den fortjenstmargen, der opnaaedes ved salg af den mest solgte model i Hongkong, som omfattede stort set hele salget paa hjemmemarkedet i Hongkong af den paagaeldende vare. De salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der indregnedes i produktionsomkostningerne, beregnedes paa grundlag af et vejet gennemsnit for de besoegte to producenter.

Raadet bekraefter disse konklusioner.

b) Eksportpris

(13) Hongkong

I kommissionsforordningen blev eksportpriserne fastsat paa grundlag af de priser, der betaltes eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet. Ingen af parterne har fremfoert bemaerkninger til denne fremgangsmaade bortset fra det forhold, at der er udenlandsk deltagelse i visse selskaber. De i den forbindelse fremfoerte bemaerkninger omhandles i betragtning 18. Raadet bekraefter den af Kommissionen fulgte fremgangsmaade som omhandlet i betragtning 18 i kommissionsforordningen.

c) Sammenligning

(14) Som anfoert i betragtning 20 og 21 i kommissionsforordningen blev der til alle sammenligninger anvendt priser beregnet ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale vaerdi og eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom transport-, emballerings-, kredit- og andre salgsomkostninger.

(15) Den kinesiske sammenslutning af virksomheder med udenlandske investeringer (CAEFI), der repraesenterede flere af de samarbejdende kinesiske eksportoerer, gjorde gaeldende, at kinesisk fremstillede videokassetter var af en betydeligt ringere kvalitet end de i Hongkong fremstillede kassetter, hovedsagelig paa grund af anvendelsen af ringere raamaterialer og produktionsmetoder, og der anmodedes derfor om, at der blev foretaget en justering for forskelle i fysiske egenskaber, som sammenslutningen havde kvantificeret til 20 %.

Klageren anfaegtede eksportoerernes anmodning med den begrundelse, at baade de kinesiske og de hongkongske producenter fremstillede baand i henhold til samme licens, og de skulle derfor levere varer af samme kvalitet, og endvidere skelnede forbrugerne ikke mellem hongkongsk og kinesisk fremstillede kassetter.

(16) Efter en undersoegelse af de faktiske forhold fastslaar Kommissionen, at der ikke er nogen forskelle i sammenlignelige fysiske egenskaber, som berettiger en justering i forbindelse med sammenligningen mellem kassetter fremstillet i henholdsvis Hongkong og Kina. Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at der ikke er nogen forskel mellem forbrugernes opfattelse af videokassetter fremstillet i naevnte to lande. Eksportoerernes anmodning blev derfor afvist.

Raadet bekraefter disse konklusioner.

d) Dumpingmargen

(17) Som resultat af den foreloebige undersoegelse fastsatte Kommissionen en enkelt dumpingmargen for alle kinesiske eksportoerer. Baggrunden herfor var den, at Den Kinesiske Folkerepublik er et land uden markedsoekonomi, og Kommissionen fandt derfor, at det i overensstemmelse med hidtidig EF-praksis og paa grund af, at eksportoererne ikke var uafhaengige, var noedvendigt at fastsaette en enkelt dumpingmargen for at undgaa helt arbitraere resultater og risikoen for omgaaelse.

(18) Shenzhen Video Tape Manufacturers Association, som optraadte paa vegne af en af de samarbejdende eksportoerer, og CAEFI, der repraesenterede fire af de samarbejdende eksportoerer, gjorde gaeldende, at disse eksportoerer deltog i joint ventures med udenlandsk deltagelse og udoevede deres forretningsvirksomhed paa vilkaar, der var meget lig de vilkaar, der var gaeldende for virksomheder i lande med markedsoekonomi, og de anmodede derfor om, at der paa grund af disse eksportoerers saerlige situation blev fastlagt individuelle undersoegelsesresultater for dem. Endvidere anmodede Shenzhen Video Tape Manufacturers Association om, at de joint venture-eksportoerer, som ikke besvarede spoergeskemaet, indroemmedes en anden behandling end de statsejede selskaber.

(19) Kommissionen fandt, at disse samarbejdende kinesiske eksportoerer havde fremlagt tilstraekkelige beviser for, at de rent faktisk deltog i joint ventures med udenlandske investeringer, at de frit kunne fastsaette deres eksportpriser og med forbehold af overholdelsen af visse administrative bestemmelser kunne overfoere fortjeneste fra Kina til deres udenlandske aktionaerer.

Kommissionen konstaterede, at dette ogsaa var tilfaeldet for to andre samarbejdende eksportoerer, der havde indgivet oplysninger, hvoraf det fremgik, at de var et led i joint ventures med udenlandsk deltagelse.

Under disse omstaendigheder og i overensstemmelse med Faellesskabets hidtidige praksis, som omhandlet i Raadets forordning (EOEF) nr. 2093/91 af 15. juli 1991 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af farvefjernsynsmodtagere med lille billedskaerm med oprindelse i Hongkong og Den Kinesiske Folkerepublik og om endelig opkraevning af den midlertidige told (4), konkluderede Kommissionen, at der kunne fastsaettes individuelle dumpingmargener for naevnte selskaber.

(20) Hvad angaar de oevrige tre samarbejdende eksportoerer, Dong Guan Changan Jiekou Magnetic Tape Factory, Long Gung Xin Shen Fung Fu Plastic Mfg. og Shantou Ocean Audio-Video Gen. Corp., modtog Kommissionen ingen beviser for eller oplysninger om, at disse selskaber var joint ventures med udenlandsk deltagelse. Kommissionen fandt, at eftersom disse selskaber ikke var uafhaengige, skulle der anvendes samme fremgangsmaade som den, der er omhandlet i betragtning 22 i kommissionsforordningen, og saaledes fastsaettes en enkelt dumpingmargen for disse tre eksportoerer.

Raadet bekraefter ovenstaaende konklusion.

(21) Paa dette grundlag sammenlignedes eksportpriserne for hver enkelt transaktion med den normale vaerdi for hver af de paagaeldende eksportoerer med de i betragtning 20 anfoerte tre undtagelser. Det fremgaar af den endelige fastlaeggelse af de faktiske omstaendigheder, at der finder dumping sted i forbindelse med importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik fra alle de af undersoegelsen omfattede eksportoerer, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og eksportprisen ved salg til Faellesskabet.

(22) De vejede gennemsnitlige margener udtrykt i procent af prisen, cif Faellesskabets graense, var forskellige alt efter det eksporterende selskab, og udgjorde foelgende:

- Acme Cassette Manufacturing: 9,3 %

- Buji Bantian Oscar Video Products Fty.: 5,1 %

- Fuzhou Wonderful Video Tapes

Co. Ltd: 6,4 %

- Fuzhou Fortune Video Tapes Co. Ltd: 3,8 %

- Nan-Hua Magnet Electricity

Co. Ltd: 5,4 %

- Song Gang Hang Sing Cassette Factory

Song Gang: 1,3 %

- Alle andre kinesiske eksportoerer: 12,5 %

(23) For de producenter, der hverken besvarede Kommissinens spoergeskema eller paa anden maade gav sig til kende, blev dumpingmargenen fastsat paa grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. I den forbindelse var Kommissionen af den opfattelse, at resultaterne af dens undersoegelse vedroerende andre selskaber var det bedst egnede grundlag for fastsaettelse af dumpingmargenen. Eftersom det kunne aabne mulighed for omgaaelse af tolden, hvis dumpingmargenen for disse producenter var lavere end den hoejeste dumpingmargen, der var fastlagt for de paagaeldende lande for de producenter, der havde samarbejdet om gennemfoerelse af undersoegelsen, anses det for paakraevet at anvende den hoejeste dumpingmargen, der er fastlagt i de paagaeldende lande for denne gruppe af producenter.

E. SKADE

(24) Kommissionen konkluderede i kommissionsforordningen (jf. betragtning 33, 34 og 35), at der var paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade som foelge af dumpingimporten af videobaand i kassetter med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

(25) Baade CAEFI og Shenzen Video Tape Manufacturers Association gjorde indsigelse mod resultaterne af Kommissionens undersoegelse af spoergsmaalet om skade, idet de anfoerte, at:

- faellesskabsproducenterne oegede deres salg i perioden 1986 til 1989

- lagerbeholdningerne faldt i samme periode

- nedgangen i kapacitetsudnyttelsen mellem 1986 og 1989 skyldtes en foroegelse af kapaciteten og ikke dumpingimporten

- nedgangen i beskaeftigelsen skyldtes rationaliserings- og automatiseringsforanstaltninger

- en af faellesskabsproducenterne allerede havde tab i 1986 paa et tidspunkt, hvor importen af videobaand i kassetter fra Kina var ubetydelig.

(26) Kommissionen er af den opfattelse, at der i denne argumentation ses bort fra de grundlaeggende kendsgerninger. Importen af den paagaeldende vare fra Den Kinesiske Folkerepublik steg fra 0,74 mio. enheder i 1986 til 38,67 mio. enheder i 1989, faellesskabsproducenternes markedsandel faldt i et marked i staerk vaekst, og de var udsat for et staerkt pristryk, som resulterede i prisfald paa 28,6 % fra 1986 til 1989.

Disse faktiske omstaendigheder er i sig selv tilstraekkelige til at fastslaa, at der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade, naar det tages i betragtning, at alle de faktorer, der er anfoert i artikel 4, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, ikke noedvendigvis skal udvise en negativ udvikling.

(27) Ud over disse argumenter noterer Kommissionen sig, at eksportoererne ikke har anfaegtet undersoegelsesresultaterne vedroerende prisunderbud, som omhandlet i betragtning 28 i kommissionsforordningen, bortset fra at de har anmodet om en justering paa 40 % i stedet for de 20 %, der er anvendt. Som begrundelse for deres anmodning om en yderligere justering anfoerte eksportoererne, at der var tale om forskelle i fysiske egenskaber mellem de videobaand, der fremstilles i henholdsvis Faellesskabet, Hongkong og Kina.

I betragtning af, at de i Hongkong og Kina fremstillede videobaand i meget hoej grad er identiske (jf. betragtning 16), finder Kommissionen, at der ikke er fremlagt afgoerende beviser for, at en justering for forskelle i fysiske egenskaber og i forbrugernes opfattelse af importerede og i Faellesskabet fremstillede videobaand boer vaere forskellig fra den, der blev foretaget som led i den foreloebige undersoegelse.

Paa baggrund af ovenstaaende bekraefter Kommissionen sine konklusioner vedroerende spoergsmaalet om underbud (59,9 %) og den vaesentlige skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

Raadet bekraefter disse konklusioner.

F. AARSAGEN TIL SKADE

(28) I betragtning 36, 37 og 38 i kommissionsforordningen konkluderede Kommissionen, at importen af videobaand i kassetter med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik havde paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.

Eksportoerernes repraesentanter har anfaegtet denne konklusion. Til stoette for deres paastand goer de gaeldende, at den eneste faktiske omstaendighed, der af Kommissionen er anfoert som begrundelse for at fastslaa, at der er en aarsagssammenhaeng mellem dumpingimporten fra Kina og den vaesentlige skade, der er paafoert faellesskabserhvervsgrenen, er den, at de to forhold er samtidige, og at denne tidsfaktor ikke i sig selv ifoelge artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 2423/88 er tilstraekkelig til at fastslaa, at der foreligger en aarsagssammenhaeng. Eksportoererne har fremfoert den paastand, at den skade, der er paafoert faellesskabserhvervsgrenen, maa tilskrives import fra andre leverandoerlande.

(29) Kommissionen kan ikke godtage disse argumenter. Samtidighed er ikke den eneste faktor, der er bestemmende for, om der foreligger en aarsagssammenhaeng. Kommissionen fastslaar, at importvarerne fra Kina sendes paa markedet i Faellesskabet til meget lave priser, og da markedet er meget prisfoelsomt, resulterer dette i et generelt pristryk med deraf foelgende lave priser i Faellesskabet, der hindrer faellesskabsproducenterne i at haeve deres priser og genskabe en situation, hvor de opnaar en rimelig rentabilitet.

(30) Med hensyn til paastanden om, at skaden er foraarsaget af import fra andre leverandoerlande, er Kommissionen af den opfattelse, at det forhold, at foroegelsen af de fra Kina importerede varers markedsandel har fundet sted paa bekostning af eksporten fra Hongkong og Korea, ikke indebaerer, at der ikke foreligger en aarsagssammenhaeng, eller at der ikke er forvoldt skade. De meget lave priser paa de kinesiske varer og de meget betydelige prisunderbud har forvoldt skade, for saa vidt som denne situation ikke har givet faellesskabserhvervsgrenen mulighed for at opnaa en acceptabel rentabilitet, som kunne sikre dens fortsatte bestaaen. Eksportoererne henviste ogsaa til den pludselige og kraftige stigning i importen fra uidentificerede kilder som en mulig aarsag til den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Kommissionen konstaterer, at ingen af de beroerte parter har fremlagt oplysninger om priserne paa disse importvarer, og der foreligger intet om, at naevnte priser er lavere end faellesskabsproducenternes priser. Selv om det imidlertid erkendtes, at denne import fra uidentificerede kilder saelges til priser, som er lavere end faellesskabsproducenternes priser, har dumpingimporten et saa betydeligt omfang og dumpingvarerne saelges til saa lave priser, at ovennaevnte ikke vil aendre Kommissionens konstatering af, at eksporten fra Kina saerskilt betragtet har paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlige skade.

Paa baggrund af ovenstaaende bekraefter Kommissionen sine konklusioner i betragtning 36, 37 og 38 i kommissionsforordningen.

Raadet tiltraeder disse konklusioner.

G. FAELLESSKABETS INTERESSER

(31) Kommissionen fik ikke fra nogen af parterne forelagt yderligere oplysninger eller bemaerkninger vedroerende dette spoergsmaal. Raadet bekraefter derfor Kommissionens konklusioner som omhandlet i betragtning 39 til 47 i kommissionsforordningen, ifoelge hvilken det er i Faellesskabets interesse at afhjaelpe den konstaterede dumpings skadelige virkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Fordelene ved en saadan beskyttelse for denne erhvervsgrens fortsatte bestaaen og fremtidige udvikling opvejer de mulige ulemper af midlertidig karakter for forbrugerne i form af begraensede prisforhoejelser for visse importerede videobaand i kassetter.

H. TOLD

a) Toldsats

(32) Der indfoertes midlertidige foranstaltninger i form af antidumpingtold. Denne told fastsattes til det beloeb, hvormed det ansaas for paakraevet at forhoeje prisen for at hindre, at der forvoldtes skade under proceduren. Tolden fastsattes til 25,8 % (jf. betragtning i kommissionsforordningen).

(33) Baade eksportoererne og klageren anfaegtede senere den metode, som Kommissionen havde anvendt ved fastsaettelse af den told, der var noedvendig for at afhjaelpe skaden.

(34) Kommissionen finder, at eftersom de endeligt fastsatte dumpingmargener er betydeligt lavere end det niveau, der er noedvendigt for at afhjaelpe den forvoldte skade, har hverken eksportoerernes eller klagerens paastande nogen praktisk betydning i henseende til fastlaeggelsen af de endelige resultater.

(35) Da de dumpingmargener, der er fastlagt, i alle tilfaelde er lavere end den sats, der er paakraevet for at afhjaelpe skaden, boer tolden fastsaettes til samme niveau som dumpingmargenerne.

Raadet bekraefter disse konklusioner.

b) Toldens form

(36) Paa baggrund af eksportoerernes oekonomiske struktur og prisvariationerne for naesten identiske modeller finder Kommissionen, at der boer indfoeres told i form af en variabel told, som er lig med forskellen mellem nettoprisen pr. kassette, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, og en mindstepris, der fastsaettes paa grundlag af den normale vaerdi for hver enkelt model.

For at undgaa vanskeligheder i forbindelse med paalaeggelse af tolden, hvis markedsudviklingen skulle medfoere, at der fremkommer kassetter med andre baandlaengder end de i dag kendte, skal kassettemodellerne beskrives paa en saadan maade, at alle mulige fremtidige kombinationer er omfattet.

(37) Kommissionen bemaerker, at den variable told medfoerer individuelle resultater for de samarbejdende joint venture-eksportoerer, eftersom tolden for hver af disse eksportoerer vil vaere lig med forskellen mellem den paagaeldende eksportoers eksportpris og den normale vaerdi.

Raadet bekraefter disse konklusioner.

I. OPKRAEVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD

(38) I betragtning af de dumpingmargener, der er fastlagt, og den vaesentlige skade, der er forvoldt for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, fastslaar Raadet, at det er noedvendigt, at beloeb, der er opkraevet i form af midlertidige antidumpingtold, opkraeves endeligt i et omfang svarende til den endelige told, der er indfoert -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af videobaand i kassetter, VHS-standard, henhoerende under KN-kode ex 8523 13 00 (Taric-koder: se bilag), og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

2. Tolden fastsaettes til forskellen mellem nedenstaaende mindstepriser og nettoprisen pr. kassette, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, for kassetter med en baandlaengde svarende til en spilletid paa:

- hoejst 30 minutter: 0,76 ECU

- over 30 minutter, men hoejst 60 minutter: 0,92 ECU

- over 60 minutter, men hoejst 90 minutter: 1,08 ECU

- over 90 minutter, men hoejst 120 minutter: 1,26 ECU

- over 120 minutter, men hoejst 180 minutter: 1,57 ECU ECU

- over 180 minutter, men hoejst 195 minutter: 1,74 ECU ECU

- over 195 minutter, men hoejst 240 minutter: 1,95 ECU ECU

- over 240 minutter: 2,22 ECU.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

Artikel 2

Beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, som indfoertes ved forordning (EOEF) nr. 1034/91, opkraeves endeligt i et omfang svarende til den endelige told, der er fastsat i artikel 1, stk. 2.

Sikkerhedsstillelse, der overstiger ovennaevnte endelige told, frigives.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 21. oktober 1991. Paa Raadets vegne

P. BUKMAN

Formand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. (2) EFT nr. L 106 af 26. 4. 1991, s. 15. (3) EFT nr. L 236 af 24. 8. 1991, s. 1. (4) EFT nr. L 195 af 18. 7. 1991, s. 1.