FORRETNINGSORDEN

(14. udgave)

Hjælp til læseren:

Fortolkninger til forretningsordenen (jf. artikel 180) er gengivet med kursiv.

INDHOLDSFORTEGNELSE

>TABELPOSITION>

KAPITEL I

MEDLEMMER AF EUROPA-PARLAMENTET

Artikel 1

Europa-Parlamentet

1. Europa-Parlamentet er den forsamling, der er valgt i henhold til traktaterne, akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af repræsentanterne til Europa-Parlamentet og den af traktaterne afledte nationale lovgivning.

2. De valgte repræsentanter til Europa-Parlamentet betegnes som

"Medlemmer af Europa-Parlamentet" på dansk

"Mitglieder des Europäischen Parlaments" på tysk

"Βουλευτές του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου" på græsk

"Members of the European Parliament" på engelsk

"Diputados al Parlamento Europeo" på spansk

"Euroopan parlamentin jäsenet" på finsk

"Députés au Parlement européen" på fransk

"Deputati al Parlamento europeo" på italiensk

"Leden van het Europees Parlement" på nederlandsk og

"Deputados ao Parlamento europeu" på portugisisk.

"Ledamöter av Europaparlamentet" på svensk

Artikel 2

Frit mandat

Medlemmerne af Europa-Parlamentet udøver deres mandat frit. De er ikke bundet af pålæg og kan ikke modtage bundet mandat.

Artikel 3

Privilegier og immuniteter

1. Medlemmerne nyder de privilegier og immuniteter, der gælder i henhold til protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, der er knyttet som bilag til traktaten af 8. april 1965 om oprettelse af et fælles Råd og en fælles Kommission for De Europæiske Fællesskaber.

2. Så snart Parlamentets formand har modtaget meddelelse om medlemmernes valg, udsteder denne passersedler, som sikrer deres fri bevægelighed i medlemsstaterne.

3. Medlemmerne er berettiget til indsigt i alle dokumenter, der er i Parlamentets eller et udvalgs besiddelse, bortset fra personlige akter og afregninger, som kun de pågældende medlemmer har indsigt i.

Artikel 4

Medlemmernes deltagelse i møder og afstemninger

1. Ved hvert møde fremlægges en tilstedeværelsesliste, som medlemmerne forsyner med deres underskrift.

2. Navnene på de medlemmer, der har været til stede ifølge tilstedeværelseslisten, anføres i protokollen fra hvert møde.

3. I tilfælde af afstemning ved navneopråb anføres i protokollen, hvilke medlemmer der har deltaget i afstemningen, og hvorledes de har stemt.

Artikel 5

Omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser

Præsidiet fastsætter bestemmelser om omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser til medlemmerne.

Artikel 6

Ophævelse af immunitet

1. Enhver anmodning fra en medlemsstats kompetente myndighed til formanden om ophævelse af et medlems immunitet meddeles på plenarmødet og henvises til det kompetente udvalg.

2. Det kompetente udvalg prøver straks anmodningerne i den rækkefølge, de fremsættes.

3. Udvalget kan anmode den myndighed, som har fremsat anmodningen, om enhver oplysning eller præcisering, som det finder nødvendig for at kunne tage stilling til, hvorvidt immuniteten bør ophæves. Udvalget hører medlemmet, hvis den pågældende fremsætter ønske herom, og medlemmet kan forelægge ethvert dokument eller andet skriftligt materiale, som han måtte finde relevant for udvalgets stillingtagen. Medlemmet kan lade sig repræsentere ved et andet medlem.

4. Udvalgets betænkning indeholder et forslag til afgørelse, der blot skal anbefale godkendelse eller forkastelse af anmodningen om ophævelse af immuniteten. Ligger der flere forskellige anklagepunkter til grund for anmodningen, kan der dog udarbejdes et særskilt forslag til afgørelse for hvert anklagepunkt. Undtagelsesvis kan det i udvalgets betænkning foreslås, at ophævelsen af immuniteten udelukkende skal vedrøre den strafferetlige forfølgelse, men at medlemmet, så længe der ikke er afsagt endelig dom, ikke kan udsættes for nogen form for frihedsberøvelse, fængsling eller anden foranstaltning, der ville forhindre ham i at varetage sit mandat.

Når der fremsættes en anmodning om ophævelse af immunitet med mulighed for at forpligte medlemmet til at give møde i retten som vidne eller sagkyndig, hvorved den pågældendes frihed berøves:

- sikrer udvalget sig, inden det fremsætter forslag om ophævelse af immunitet, at medlemmet ikke tvinges til at give møde på et tidspunkt, som hindrer eller vanskeliggør deltagelse i det parlamentariske arbejde, eller at medlemmet kan afgive sin forklaring skriftligt eller på anden måde, som ikke vanskeliggør opfyldelsen af de parlamentariske forpligtelser,

- indhenter udvalget nøjere oplysninger om forklaringens genstand for at undgå, at medlemmet tvinges til at afgive forklaring om fortrolige oplysninger, som den pågældende har modtaget eller givet under udøvelsen af sit hverv og ikke finder det hensigtsmæssigt at afsløre.

5. Udvalget udtaler sig under ingen omstændigheder om skyldspørgsmålet eller om det hensigtsmæssige i en strafferetlig forfølgelse på grundlag af de udtalelser eller handlinger, som medlemmet tillægges, selv ikke i tilfælde, hvor udvalget gennem prøvelsen af anmodningen opnår grundigt kendskab til selve sagen.

6. Udvalgets betænkning optages som første punkt på dagsordenen for det første møde, efter at den er indgivet. Der kan ikke stilles ændringsforslag til forslaget/forslagene til afgørelse.

Forhandlingen må kun dreje sig om grundene for eller imod hvert enkelt forslag om henholdsvis ophævelse eller bevarelse af immuniteten.

Med forbehold af artikel 122 kan det medlem, der er genstand for anmodningen om ophævelse af immunitet, ikke tage ordet under forhandlingen.

Der stemmes om forslag(ene) til afgørelse i betænkningen under den første afstemningstid, efter at forhandlingen er afsluttet.

Efter behandling i Parlamentet stemmes der om hvert enkelt forslag i betænkningen. Forkastes et forslag, betragtes det modsatte som vedtaget.

7. Formanden meddeler straks Parlamentets afgørelse til den pågældende medlemsstats kompetente myndighed og anmoder i tilfælde af en eventuel ophævelse af den parlamentariske immunitet om at blive holdt underrettet om, hvilke retsafgørelser der træffes som følge heraf. Så snart formanden har modtaget disse oplysninger, giver denne på den mest hensigtsmæssige måde Parlamentet meddelelse herom.

8. Bliver et medlem under eller umiddelbart efter begåelsen af en strafbar handling arresteret eller retsforfulgt, kan ethvert andet medlem anmode om udsættelse af den påbegyndte retsforfølgning eller om løsladelse.

Formanden sikrer udøvelsen af denne rettighed, når tilbageholdelsen eller sigtelsen har til formål at tvinge et medlem til at give møde for retten som vidne eller sagkyndig mod hans vilje og uden forudgående ophævelse af hans immunitet.

Artikel 7

Valgs prøvelse

1. På grundlag af en betænkning fra sit kompetente udvalg foretager Parlamentet omgående valgs prøvelse og træffer afgørelse om hvert enkelt nyvalgt medlems mandat og om eventuelle indsigelser indgivet på grundlag af bestemmelserne i akten af 20. september 1976, men ikke om indsigelser på grundlag af de nationale valglove.

2. Betænkningen fra det kompetente udvalg udarbejdes på grundlag af de officielle meddelelser fra de enkelte medlemsstater om de samlede valgresultater med navnene på de valgte kandidater og på eventuelle suppleanter med angivelse af den rækkefølge, hvori de er valgt.

Et medlems mandat kan først erklæres gyldigt, efter at den pågældende skriftligt har afgivet erklæringer på grundlag af artikel 6 i akten af 20. september 1976 og bilag I til denne forretningsorden.

Parlamentet kan når som helst på grundlag af en betænkning fra sit kompetente udvalg træffe afgørelse om enhver indsigelse mod gyldigheden af et medlems mandat.

3. Skyldes valget af et medlem, at kandidater på samme liste har trukket deres kandidatur tilbage, påser det udvalg, der er kompetent med hensyn til valgs prøvelse, at denne tilbagetrækning er sket i overensstemmelse med ånd og bogstav i akten af 20. september 1976 og artikel 8, stk. 3, i denne forretningsorden.

4. Det kompetente udvalg påser, at medlemsstaternes og Unionens myndigheder omgående giver Parlamentet alle oplysninger, som vil kunne påvirke et medlem af Europa-Parlamentet i dettes udøvelse af sit mandat eller suppleanternes rækkefølge; er der tale om en udnævnelse, angives den dato, fra hvilken udnævnelsen har virkning.

Indleder medlemsstaternes kompetente myndigheder en procedure, som kan føre til mandatbortfald for et medlem, anmoder formanden dem om at blive løbende orienteret om sagens udvikling. Han henviser sagen til det kompetente udvalg, på hvis forslag Parlamentet kan afgive udtalelse.

5. Ethvert medlem, hvis mandat endnu ikke er prøvet, eller for hvem der ikke er truffet afgørelse om en indsigelse, deltager i Parlamentets og dets organers møder med fulde rettigheder.

6. I begyndelsen af hver valgperiode opfordrer formanden medlemsstaternes kompetente myndigheder til at give Parlamentet alle relevante oplysninger med henblik på gennemførelsen af denne artikel.

Artikel 8

Mandatets varighed

1. Mandatet begynder og ophører i overensstemmelse med akten af 20. september 1976. Det ophører ligeledes ved dødsfald eller nedlæggelse af mandatet.

2. Alle medlemmer fortsætter i deres funktion indtil åbningen af Parlamentets første møde efter valget.

3. Ethvert medlem, der nedlægger sit mandat, meddeler formanden dette samt den dato - senest tre måneder fra meddelelsen - hvorfra mandatnedlæggelsen har virkning. Denne meddelelse har form af en protokol, der udarbejdes i nærværelse af generalsekretæren eller dennes stedfortræder, undertegnes af denne og det pågældende medlem og straks forelægges det kompetente udvalg, som sætter den på dagsordenen for sit første møde efter modtagelsen af dokumentet.

Skønner det kompetente udvalg, at mandatnedlæggelsen er i modstrid med ånd eller bogstav i akten af 20. september 1976, underretter det Parlamentet herom med henblik på, at dette træffer afgørelse om, hvorvidt mandatet konstateres ledigt eller ej.

I modsat fald konstateres mandatet ledigt fra den dato, som det afgående medlem har angivet i protokollen om mandatnedlæggelsen. Parlamentet stemmer ikke herom.

Der indføres en forenklet procedure med henblik på visse helt specielle omstændigheder, hvor der afholdes én eller flere mødeperioder mellem den dato, hvorfra mandatnedlæggelsen har virkning, og det første møde i det kompetente udvalg. I sådanne tilfælde, hvor mandatet ikke er konstateret ledigt, ville den politiske gruppe, som det afgående medlem tilhører, ikke have mulighed for at få en efterfølger under disse mødeperioder. Ved den forenklede procedure får det kompetente udvalgs ordfører, der har ansvaret for disse sager, mandat til straks at behandle enhver mandatnedlæggelse, der er behørigt meddelt, og - for så vidt en forsinkelse i behandlingen af meddelelsen kunne få skadelige virkninger - forelægge sagen for udvalgets formand, med henblik på at denne i overensstemmelse med stk. 3

- enten på udvalgets vegne underretter Parlamentets formand om, at mandatet kan konstateres ledigt,

- eller indkalder udvalget til et ekstraordinært møde med henblik på at behandle eventuelle problemer, som ordføreren måtte have gjort opmærksom på.

4. Uforenelighed som følge af national lovgivning meddeles Parlamentet, som tager meddelelsen til efterretning.

Giver medlemsstaternes eller Unionens kompetente myndigheder formanden meddelelse om udnævnelse til hverv, der er uforenelige med medlemskab af Europa-Parlamentet, underretter formanden Parlamentet, som konstaterer, at mandatet er blevet ledigt.

5. Medlemsstaternes og Unionens myndigheder underretter formanden om enhver opgave, de agter at overdrage et medlem. Formanden pålægger det kompetente udvalg at undersøge, hvorvidt den pågældende opgave er forenelig med ånd og bogstav i akten af 20. september 1976, og underretter Parlamentet, det pågældende medlem og de berørte myndigheder om udvalgets konklusioner.

6. Mandatet anses som ophørt og ledigt fra følgende tidspunkter:

- ved nedlæggelse af mandat: fra datoen for Parlamentets konstatering af, at mandatet er blevet ledigt, i overensstemmelse med protokollen om mandatnedlæggelsen,

- ved udnævnelse til hverv, som er uforenelige med mandatet som medlem af Europa-Parlamentet enten i henhold til den nationale valglov eller i henhold til artikel 6 i akten af 20. september 1976: fra det tidspunkt, der angives af medlemsstaternes eller Unionens kompetente myndigheder.

7. Når Parlamentet har konstateret, at et mandat er blevet ledigt, underretter det vedkommende medlemsstat herom.

8. Enhver indsigelse mod gyldigheden af et allerede prøvet mandat henvises til det kompetente udvalg, som omgående aflægger beretning til Parlamentet senest ved begyndelsen af den efterfølgende mødeperiode.

9. Parlamentet forbeholder sig ret til at erklære prøvede mandater for ugyldige eller til at nægte at erklære et mandat for ledigt, dersom der i forbindelse med godkendelsen eller ophævelsen af mandatet konstateres materielle unøjagtigheder eller mangler ved samtykket.

Artikel 9

Adfærdsregler

1. Parlamentet kan vedtage adfærdsregler for sine medlemmer. Sådanne regler vedtages i overensstemmelse med artikel 181, stk. 2, og vedføjes forretningsordenen(1).

Disse regler kan på ingen måde gøre indgreb i eller begrænse udøvelsen af mandatet eller af virksomhed af politisk eller anden art i forbindelse hermed.

2. Kvæstorerne er ansvarlige for udstedelse af adgangskort, der er personlige og gyldige i op til et år, til personer, der regelmæssigt ønsker adgang til Parlamentet for i egen eller tredjemands interesse at informere dets medlemmer som led i disses parlamentariske mandat.

Til gengæld skal de pågældende personer:

- efterleve den adfærdskodeks, der er anført i et bilag(2) til forretningsordenen

- indskrive sig i et register, som føres af kvæstorerne.

Offentligheden har efter anmodning adgang til registret på alle Parlamentets arbejdssteder og, på en af kvæstorerne nærmere fastsat måde, i dets informationskontorer i medlemsstaterne.

Gennemførelsesbestemmelserne til dette stykke er nærmere beskrevet i et bilag(3) til forretningsordenen.

3. Adfærdsregler samt rettigheder og privilegier for tidligere medlemmer fastsættes af Præsidiet. Alle tidligere medlemmer behandles ens.

KAPITEL II

PARLAMENTETS SESSIONER

Artikel 10

Indkaldelse af Parlamentet

1. Valgperioden svarer til varigheden af medlemmernes mandat som fastsat i akten af 20. september 1976.

Sessionen er den årlige periode, der fremgår af ovennævnte akt og af traktaterne.

Mødeperioden er den periode - som regel hver måned - hvor Parlamentet træder sammen. Den er opdelt i daglige møder.

Parlamentsmøder, der afholdes samme dag, betragtes som et enkelt møde.

2. Parlamentet træder sammen uden indkaldelse den anden tirsdag i marts hvert år og fastsætter selv varigheden af de mødefri perioder inden for sessionen.

3. Parlamentet træder endvidere sammen uden indkaldelse den første tirsdag efter udløbet af et tidsrum på en måned regnet fra slutningen af den periode, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i akten af 20. september 1976.

4. Formandskonferencen kan ændre varigheden af de i henhold til stk. 2 fastsatte mødefri perioder ved en begrundet afgørelse, som skal træffes mindst to uger før den af Parlamentet oprindeligt fastsatte dato for genoptagelse af sessionen; denne dato kan dog ikke udskydes mere end to uger.

5. Efter anmodning fra et flertal af Parlamentets medlemmer eller efter anmodning fra Kommissionen eller Rådet indkalder formanden Parlamentet til ekstraordinært møde efter at have hørt Formandskonferencen.

Formanden kan endvidere med Formandskonferencens samtykke indkalde Parlamentet til ekstraordinært møde efter anmodning fra 1/3 af dettes medlemmer.

Artikel 11

Mødested

1. Parlamentet holder sine plenarmøder og udvalgsmøder i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaterne.

Forslag om yderligere mødeperioder i Bruxelles og ændringsforslag hertil vil kunne vedtages med simpelt flertal.

2. Ethvert udvalg kan vedtage at anmode om, at ét eller flere møder bliver holdt andetsteds. Anmodningen, der skal begrundes, rettes til Parlamentets formand, som forelægger den for Præsidiet. I tilfælde af uopsættelighed kan formanden selv træffe afgørelsen. Afslag fra Præsidiet eller formanden skal være begrundet.

KAPITEL III

HVERV

Artikel 12

Aldersformand

1. På det i artikel 10, stk. 3, omhandlede møde samt ethvert andet møde til valg af formand og Præsidium fører det ældste af de tilstedeværende medlemmer forsædet som aldersformand, indtil formanden er erklæret valgt.

2. Under aldersformandens ledelse må ingen forhandling finde sted, der ikke har sammenhæng med valget af formand eller med valgs prøvelse.

Rejses der under aldersformandens ledelse spørgsmål om valgs prøvelse, henviser denne spørgsmålet til det kompetente udvalg.

Artikel 13

Indstilling af kandidater og almindelige bestemmelser

1. Formanden, næstformændene og kvæstorerne vælges ved hemmelig afstemning i overensstemmelse med artikel 136. Indstilling af kandidater kan kun ske med de pågældendes samtykke. Indstillingen kan kun foretages af politiske grupper eller mindst 32 medlemmer. Dog kan kandidaterne vælges med akklamation, hvis antallet af kandidater ikke overstiger antallet af ledige pladser.

2. Ved valg af formand, næstformænd og kvæstorer taget som en helhed må der tages hensyn til en rimelig repræsentation af medlemsstater og politiske retninger.

Artikel 14

Valg af formand - Åbningstale

1. Først vælges formanden. Kandidaturerne skal før hver valgrunde forelægges for aldersformanden, som bekendtgør dem for Parlamentet. Har ingen kandidat efter tre valgrunder opnået absolut flertal af de afgivne stemmer, kan kun de to medlemmer, der ved tredje valgrunde har opnået det største antal stemmer, være kandidater ved fjerde valgrunde. I tilfælde af stemmelighed erklæres den ældste kandidat valgt.

2. Så snart formanden er valgt, overlader aldersformanden forsædet til denne. Kun den valgte formand kan holde en åbningstale.

Artikel 15

Valg af næstformænd

1. Derefter vælges de 14 næstformænd på én stemmeseddel. Ved første valgrunde anses de kandidater, der har opnået absolut flertal af de afgivne stemmer, for valgt i den rækkefølge, der fremgår af deres stemmetal. Opnår man ikke herved at få valgt alle næstformændene, afholdes under samme betingelser en ny valgrunde til besættelse af de resterende pladser. Bliver en tredje valgrunde nødvendig, betragtes de kandidater, som får flest stemmer, som valgt til de resterende pladser. I tilfælde af stemmelighed erklæres de ældste kandidater valgt.

Selv om det i modsætning til artikel 14, stk. 1, ikke fremgår klart i forbindelse med valg af næstformænd, at der kan forelægges kandidaturer mellem de forskellige valgrunder, følger dette automatisk af Forsamlingens ret til alene at træffe afgørelse om enhver kandidatur, så meget mere som det kunne vanskeliggøre en hensigtsmæssig afvikling af valget, hvis denne mulighed ikke fandtes.

2. Med forbehold af artikel 18, stk. 1, bestemmes næstformændenes rangfølge af den rækkefølge, hvori de er valgt, og i tilfælde af stemmelighed af alderen.

Når valg ikke finder sted ved hemmelig afstemning, er rangfølgen den, hvori formanden har oplæst navnene.

Artikel 16

Valg af kvæstorer

Efter valg af næstformænd vælger Parlamentet fem kvæstorer.

Disse kvæstorer vælges på samme måde som næstformændene.

Artikel 17

Funktionsperiode

1. Funktionsperioden for formand, næstformænd og kvæstorer udgør 2 1/2 år.

Uanset om et medlem ændrer sit gruppetilhørsforhold, bevarer han i den resterende del af sin funktionsperiode på 2 1/2 år sit eventuelle medlemskab af Præsidiet eller Kvæstorkollegiet.

2. Bliver en af disse poster ledig inden udløbet af denne periode, forbliver det dertil valgte medlem kun på denne post, indtil hans forgængers funktionsperiode er udløbet.

Artikel 18

Ledige poster

1. Nyvalg af formanden, en næstformand eller en kvæstor inden for valgperioden foretages efter foranstående bestemmelser.

En nyvalgt næstformand indtager sin forgængers plads i næstformændenes rangfølge.

2. Bliver formandens plads ledig, udøver første næstformand hans hverv, indtil der vælges en ny formand.

Artikel 19

Formandens opgaver

1. Formanden leder på de i forretningsordenen fastsatte betingelser alt arbejde i Parlamentet og dets organer. Han har alle de beføjelser, som er nødvendige for at føre forsædet ved alle Parlamentets forhandlinger og sikre, at de afvikles korrekt.

Blandt formandens beføjelser er retten til at sætte teksterne under afstemning i en anden rækkefølge end den afstemningsrækkefølge, der fremgår af det dokument, der stemmes om. Formanden kan i analogi med bestemmelserne i artikel 130, stk. 7, forinden indhente Parlamentets samtykke hertil.

2. Formanden åbner, udsætter og hæver møderne. Han påser overholdelsen af forretningsordenen, sørger for opretholdelse af god orden, giver talerne ordet, erklærer forhandlingerne for afsluttet, lader foretage afstemninger og bekendtgør afstemningernes udfald. Han henviser de sager til udvalgene, som hører under deres sagsområde.

3. Formanden må under forhandlingerne kun tage ordet for at sammenfatte forhandlingen og føre den tilbage til sagen. Vil formanden deltage i forhandlingerne, må han forlade formandspladsen og kan først indtage den igen, efter at forhandlingen om sagen er afsluttet.

4. Formanden repræsenterer Parlamentet i internationale forbindelser, ved officielle lejligheder samt i administrative, retslige og finansielle anliggender. Han kan uddelegere disse beføjelser.

Artikel 20

Næstformændenes opgaver

Er formanden fraværende eller forhindret, eller vil han deltage i forhandlingerne, jf. artikel 19, stk. 3, træder en af næstformændene i hans sted, jf. artikel 15, stk. 2.

KAPITEL IV

PARLAMENTETS ORGANER

Artikel 21

Præsidiets sammensætning

1. Præsidiet består af formanden og Parlamentets 14 næstformænd.

2. Kvæstorerne er medlemmer af Præsidiet med rådgivende funktion.

3. I tilfælde af stemmelighed ved vedtagelser i Præsidiet er formandens stemme udslaggivende.

Artikel 22

Præsidiets opgaver

1. Præsidiet udfører de opgaver, det får overdraget i henhold til forretningsordenen.

2. Præsidiet træffer afgørelse om finansielle, organisatoriske og administrative spørgsmål vedrørende medlemmerne, Parlamentets interne organisation, dets sekretariat og dets organer.

3. Præsidiet træffer afgørelse i spørgsmål vedrørende mødernes afvikling.

4. Præsidiet vedtager bestemmelserne vedrørende løsgængere, jf. artikel 30.

5. Præsidiet fastsætter Generalsekretariatets stillingsfortegnelse og regulativerne for tjenestemænds og øvrige ansattes administrative og finansielle stilling.

6. Præsidiet opstiller det foreløbige forslag til Parlamentets budgetoverslag.

7. Præsidiet vedtager retningslinjerne for kvæstorerne, jf. artikel 25.

8. Præsidiet godkender udvalgsmøder uden for de sædvanlige arbejdssteder, høringer og ordføreres undersøgelses- og informationsrejser.

9. Præsidiet udnævner generalsekretæren, jf. artikel 182.

10. Formanden og/eller Præsidiet kan betro almindelige eller specielle opgaver fra formandens og/eller Præsidiets kompetenceområde til ét eller flere medlemmer af Præsidiet. Samtidig fastlægges, hvorledes disse opgaver skal gennemføres.

11. Ved nyvalg af Parlamentet fungerer det afgående Præsidium indtil det nye Parlaments første møde.

Artikel 23

Formandskonferencens sammensætning

1. Formandskonferencen består af Parlamentets formand og gruppeformændene. En gruppeformand kan lade sig repræsentere ved et medlem af sin gruppe.

2. Løsgængerne sender to medlemmer til møderne i Formandskonferencen, hvor disse deltager uden stemmeret.

3. Formandskonferencen søger at nå frem til konsensus i de spørgsmål, der forelægges den.

Hvor det ikke er muligt at opnå konsensus, foretages der afstemning, hvor hver gruppes stemme tæller i forhold til dens antal medlemmer.

Artikel 24

Formandskonferencens opgaver

1. Formandskonferencen udfører de opgaver, den får overdraget i henhold til forretningsordenen.

2. Formandskonferencen træffer afgørelse om tilrettelæggelsen af Parlamentets arbejde og om spørgsmål vedrørende planlægningen af lovgivningsarbejdet.

3. Formandskonferencen er ansvarlig for spørgsmål vedrørende forbindelserne til Den Europæiske Unions andre organer og institutioner samt til medlemsstaternes nationale parlamenter. Præsidiet udpeger to næstformænd til at varetage forbindelserne med de nationale parlamenter. De aflægger regelmæssigt beretning om denne virksomhed til Formandskonferencen.

4. Formandskonferencen er ansvarlig for spørgsmål vedrørende forbindelserne med tredjelande samt med institutioner og organisationer uden for Den Europæiske Union.

5. Formandskonferencen opstiller forslaget til dagsorden for mødeperioderne.

6. Formandskonferencen er ansvarlig for sammensætningen af udvalg og midlertidige undersøgelsesudvalg samt blandede parlamentariske udvalg, stående delegationer og ad hoc-delegationer og disses beføjelser.

7. Formandskonferencen træffer afgørelse om fordelingen af pladserne i mødesalen, jf. artikel 31.

8. Formandskonferencen giver tilladelse til initiativbetænkninger.

9. Formandskonferencen stiller forslag til Præsidiet vedrørende administrative og budgetmæssige spørgsmål i de politiske grupper.

Artikel 25

Kvæstorernes opgaver

Kvæstorerne varetager administrative og finansielle opgaver, som direkte vedrører medlemmerne, efter retningslinjer vedtaget af Præsidiet.

Artikel 26

Udvalgsformandskonferencen

1. Udvalgsformandskonferencen består af formændene for alle stående og midlertidige udvalg. Den vælger en formand.

2. Udvalgsformandskonferencen kan rette henstillinger til Formandskonferencen om udvalgenes arbejde og opstillingen af dagsordenen for mødeperioderne.

3. Præsidiet og Formandskonferencen kan overdrage Udvalgsformandskonferencen visse opgaver.

Artikel 27

Delegationsformandskonferencen

1. Delegationsformandskonferencen består af formændene for alle stående interparlamentariske delegationer. Den vælger en formand.

2. Delegationsformandskonferencen kan rette henstillinger til Formandskonferencen om delegationernes arbejde.

3. Præsidiet og Formandskonferencen kan overdrage Delegationsformandskonferencen visse opgaver.

Artikel 28

Præsidiets, Formandskonferencens og kvæstorernes oplysningspligt

1. Protokollerne fra Præsidiets og Formandskonferencens møder oversættes til de officielle sprog, trykkes og omdeles til alle Parlamentets medlemmer, medmindre Præsidiet eller Formandskonferencen af fortrolighedshensyn undtagelsesvis bestemmer andet.

2. Ethvert medlem kan stille spørgsmål om Præsidiets, Formandskonferencens eller kvæstorernes arbejde. Sådanne spørgsmål indgives skriftligt til formanden; de offentliggøres sammen med besvarelserne i Parlamentets bulletin inden for en frist på 30 dage, efter at spørgsmålene er stillet.

KAPITEL V

POLITISKE GRUPPER

Artikel 29

Dannelse af politiske grupper

1. Medlemmerne kan danne grupper efter politisk tilhørsforhold.

2. En politisk gruppe skal have medlemmer fra mere end én medlemsstat. Til dannelse af en politisk gruppe kræves mindst 23 medlemmer fra to medlemsstater, 18 fra tre eller 14 fra fire eller flere medlemsstater.

3. Et medlem kan kun tilhøre én politisk gruppe.

4. Stiftelsen af en politisk gruppe meddeles formanden i en erklæring. Erklæringen skal omfatte navnet på gruppen, navnene på medlemmerne og navnene på bestyrelsesmedlemmerne.

5. Stiftelseserklæringen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 30

Løsgængere

1. Medlemmer, der ikke tilslutter sig en politisk gruppe, råder over et sekretariat. De nærmere regler fastsættes af Præsidiet efter forslag fra generalsekretæren.

2. Præsidiet fastsætter bestemmelser om disse medlemmers status og parlamentariske rettigheder.

Artikel 31

Fordeling af pladserne i mødesalen

Formandskonferencen træffer afgørelse om fordelingen af pladserne i mødesalen til de politiske grupper, løsgængerne og Den Europæiske Unions institutioner.

KAPITEL VI

FORBINDELSERNE MED ANDRE INSTITUTIONER

INDSTILLINGER OG UDNÆVNELSER

Artikel 32

Valg af formand for Kommissionen

1. Når medlemsstaternes regeringer er blevet enige om, hvem de vil indstille til hvervet som formand for Kommissionen, anmoder formanden denne om at afgive en redegørelse og forelægge sine politiske retningslinjer for Parlamentet. Redegørelsen efterfølges af en forhandling.

Rådet indbydes til at deltage i forhandlingen.

2. Parlamentet godkender eller forkaster indstillingen med et flertal af de afgivne stemmer.

Afstemningen sker ved navneopråb.

3. Vælges kandidaten, underretter Parlamentets formand formanden for Det Europæiske Råd og medlemsstaternes regeringer herom og anmoder dem og den udpegede formand for Kommissionen om at indstille kandidater til de forskellige poster som medlem af Kommissionen efter fælles overenskomst.

4. Godkender Parlamentet ikke indstillingen, anmoder formanden medlemsstaternes regeringer om at indstille en ny kandidat.

Artikel 33

Valg af Kommissionen

1. Formanden anmoder efter høring af den udpegede formand for Kommissionen de kandidater, der er indstillet til de forskellige poster som medlem af Kommissionen, om at møde for de relevante udvalg i henhold til deres forventede forretningsområder. Disse høringer er offentlige.

2. Udvalget opfordrer det indstillede medlem til at afgive en redegørelse og besvare spørgsmål.

3. Den udpegede formand præsenterer sit kollegium og forelægger Kommissionens program på et møde i Parlamentet, hvortil alle medlemmer af Rådet er indbudt. Forelæggelsen efterfølges af en forhandling.

4. Som afslutning på forhandlingen kan en politisk gruppe fremsætte et beslutningsforslag. Artikel 37, stk. 3, 4 og 5, finder anvendelse.

Efter afstemningen om beslutningsforslaget vælger eller forkaster Parlamentet Kommissionen med et flertal af de afgivne stemmer.

Afstemningen sker ved navneopråb.

Parlamentet kan udsætte afstemningen til næste møde.

5. Formanden underretter medlemsstaternes regeringer om valget eller forkastelsen af Kommissionen.

6. Sker der ændringer i fordelingen af Kommissionens porteføljer under mandatet, opfordres de pågældende kommissærer til at møde for det udvalg, der er kompetent med hensyn til det pågældende ansvarsområde.

Artikel 34

Forslag om mistillidsvotum til Kommissionen

1. 1/10 af Parlamentets medlemmer kan indgive forslag til Parlamentets formand om mistillidsvotum til Kommissionen.

2. Forslaget skal være forsynet med betegnelsen "Forslag om mistillidsvotum" og skal være begrundet. Det fremsendes til Kommissionen.

3. Formanden giver straks medlemmerne meddelelse om forslagets indgivelse.

4. Forhandlingen om mistillidsvotum finder tidligst sted 24 timer efter, at medlemmerne har fået meddelelse om modtagelsen af et forslag om mistillidsvotum.

5. Afstemningen om forslaget sker ved navneopråb og finder tidligst sted 48 timer efter forhandlingens begyndelse.

6. Forhandlingen og afstemningen finder sted senest under den mødeperiode, der følger efter forslagets indgivelse.

7. Forslaget om mistillidsvotum er vedtaget, hvis det opnår et flertal på 2/3 af de afgivne stemmer og et absolut flertal blandt Parlamentets medlemmer. Afstemningsresultatet meddeles formanden for Rådet og formanden for Kommissionen.

Artikel 35

Udnævnelse af Revisionsrettens medlemmer

1. De indstillede medlemmer af Revisionsretten opfordres til at afgive en redegørelse i det kompetente udvalg og besvare spørgsmål fra dets medlemmer.

2. Det kompetente udvalg forelægger Parlamentet en indstilling om, hvorvidt de foreslåede kandidater skal udnævnes.

3. Afstemningen finder sted inden for to måneder fra modtagelsen af forslaget, medmindre Parlamentet efter anmodning fra det kompetente udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer bestemmer andet.

4. Afgiver Parlamentet negativ udtalelse, anmoder formanden Rådet om at trække sit forslag tilbage og forelægge Parlamentet et nyt.

Artikel 36

Den Europæiske Centralbank

1. Den kandidat, der er foreslået til hvervet som formand for Den Europæiske Centralbank, opfordres til at afgive en redegørelse i det kompetente udvalg og besvare spørgsmål fra dets medlemmer.

2. Det kompetente udvalg forelægger Parlamentet en indstilling om godkendelse eller forkastelse af den foreslåede kandidat.

3. Afstemningen finder sted inden for to måneder fra modtagelsen af forslaget, medmindre Parlamentet efter anmodning fra det kompetente udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer bestemmer andet.

4. Afgiver Parlamentet negativ udtalelse, anmoder formanden Rådet om at tage sit forslag tilbage og forelægge Parlamentet et nyt.

5. Denne fremgangsmåde finder også anvendelse på kandidaterne til hvervene som næstformand og direktionsmedlem i Den Europæiske Centralbank.

REDEGØRELSER

Artikel 37

Redegørelser fra Kommissionen, Rådet og Det Europæiske Råd

1. Medlemmerne af Kommissionen, Rådet og Det Europæiske Råd kan på ethvert tidspunkt anmode formanden om at få ordet for at afgive en redegørelse. Formanden afgør, hvornår redegørelsen kan afgives, og om den kan efterfølges af en fuld forhandling eller af en periode på 30 minutter, hvorunder medlemmerne kan stille korte, præcise spørgsmål.

2. Når en redegørelse med forhandling opføres på dagsordenen, kan Parlamentet vedtage at afslutte forhandlingen med en beslutning. Dette er dog ikke muligt, hvis en betænkning om samme emne forventes behandlet under samme eller følgende mødeperiode, medmindre formanden undtagelsesvis foreslår andet. Vedtager Parlamentet at afslutte forhandlingen med en beslutning, kan et udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer fremsætte et beslutningsforslag.

3. Der stemmes om sådanne beslutningsforslag samme dag. Formanden træffer afgørelse om eventuelle undtagelser fra denne regel. Stemmeforklaringer er tilladt.

4. Et fælles beslutningsforslag erstatter de af forslagsstillerne tidligere indgivne forslag, men ikke dem, der er indgivet af andre udvalg, politiske grupper eller medlemmer.

5. Når ét beslutningsforslag er vedtaget, sættes de øvrige ikke under afstemning, medmindre formanden undtagelsesvis bestemmer andet.

Artikel 38

Redegørelser for Kommissionens afgørelser

Efter høring af Formandskonferencen kan Parlamentets formand opfordre formanden for Kommissionen, kommissæren med ansvar for forbindelserne med Europa-Parlamentet, eller et andet medlem af Kommissionen efter aftale, til efter hvert af Kommissionens møder at afgive en redegørelse over for Parlamentet for at orientere om de væsentligste afgørelser. Redegørelsen efterfølges af en forhandling på mindst 30 minutter, hvorunder medlemmerne kan stille korte, præcise spørgsmål.

Artikel 39

Redegørelser fra Revisionsretten

1. Formanden for Revisionsretten kan, som led i dechargeproceduren eller Parlamentets andre aktiviteter vedrørende budgetkontrol, opfordres til at tage ordet for at forelægge bemærkningerne i Rettens årsberetning, særberetninger eller udtalelser samt for at redegøre for Rettens arbejdsprogram.

2. Parlamentet kan vedtage at afholde en særlig forhandling med deltagelse af Kommissionen og Rådet om spørgsmål, der rejses i sådanne redegørelser, navnlig når der er påpeget uregelmæssigheder i den økonomiske forvaltning.

Artikel 40

Redegørelser fra Den Europæiske Centralbank

1. Formanden for Den Europæiske Centralbank forelægger Bankens årsberetning om Det Europæiske Centralbanksystems aktiviteter og om den monetære politik i det foregående og det indeværende år for Parlamentet.

2. Parlamentet foranstalter en generel drøftelse efter denne forelæggelse.

3. Formanden for Den Europæiske Centralbank indbydes mindst fire gange årligt til møder i det kompetente udvalg med henblik på at afgive en redegørelse og besvare spørgsmål.

4. Formanden, næstformanden og andre medlemmer af Den Europæiske Centralbanks direktion indbydes til yderligere møder, hvis de selv eller Parlamentet anmoder herom.

Artikel 41

Henstilling om de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker

1. Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker forelægges for det kompetente udvalg, som forelægger en betænkning på plenarmødet.

2. Rådet opfordres til at underrette Parlamentet om indholdet af sin henstilling og om Det Europæiske Råds holdning.

FORESPØRGSLER OG SPØRGSMÅL TIL RÅDET OG KOMMISSIONEN

Artikel 42

Forespørgsler til mundtlig besvarelse

1. Et udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer kan stille forespørgsler til Rådet eller Kommissionen med anmodning om, at de opføres på Parlamentets dagsorden.

Forespørgslerne indgives skriftligt til formanden, som straks forelægger dem for Formandskonferencen.

Formandskonferencen afgør om og i hvilken rækkefølge, de opføres på dagsordenen.

2. Forespørgsler til Kommissionen eller Rådet skal fremsendes til den pågældende institution henholdsvis mindst én og mindst tre uger før det møde, på hvis dagsorden forespørgslerne skal opføres.

3. Den i stk. 2 fastsatte frist finder ikke anvendelse på forespørgsler vedrørende områder, der henhører under artikel 17 og 34 i EU-traktaten. Rådet skal besvare sådanne forespørgsler inden for en rimelig frist, således at Parlamentet holdes behørigt underrettet.

4. En af forespørgerne må anvende fem minutter til begrundelsen. Et medlem af den adspurgte institution besvarer forespørgslen.

Forespørgeren har ret til at udnytte hele den anførte taletid.

5. I øvrigt finder artikel 37, stk. 2, 3, 4 og 5, tilsvarende anvendelse.

Artikel 43

Spørgetid

1. Under hver mødeperiode er der spørgetid til Rådet og Kommissionen på tidspunkter, som Parlamentet vedtager efter forslag fra Formandskonferencen. Parlamentet kan vedtage at afsætte et tidsrum til spørgsmål til Kommissionens formand og dens enkelte medlemmer.

2. Under hver mødeperiode kan et medlem kun stille ét spørgsmål til Rådet og Kommissionen.

3. Spørgsmålene indgives skriftligt til formanden, der afgør, om de kan stilles, og fastsætter rækkefølgen for deres behandling. Denne afgørelse meddeles straks spørgeren.

4. Fremgangsmåden for afviklingen af spørgetiden fastlægges ved retningslinjer(4).

Artikel 44

Forespørgsler til skriftlig besvarelse

1. Ethvert medlem kan stille forespørgsler til Rådet eller Kommissionen med anmodning om skriftlig besvarelse.

2. Forespørgslerne indgives skriftligt til formanden, som meddeler dem til den pågældende institutionen.

3. Forespørgslerne offentliggøres sammen med besvarelserne i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

4. Har en forespørgsel ikke kunnet besvares inden for fristen, optages den efter anmodning fra forespørgeren på dagsordenen for det næste møde i det kompetente udvalg. Artikel 43 finder tilsvarende anvendelse.

5. Forespørgsler, der kræver omgående svar, men ikke nogen dybtgående undersøgelse (prioriterede forespørgsler), besvares inden for en frist på tre uger. Hvert medlem kan stille en sådan prioriteret forespørgsel én gang om måneden.

6. Alle andre forespørgsler (ikke-prioriterede forespørgsler) besvares inden for en frist på seks uger.

7. Medlemmerne anfører, hvilken form for forespørgsel det drejer sig om. Formanden træffer den endelige afgørelse.

BERETNINGER

Artikel 45

Kommissionens almindelige årsberetning

Kommissionens almindelige årsberetning om Den Europæiske Unions virksomhed sendes til udvalgene, der kan forelægge visse specifikke eller grundlæggende spørgsmål for plenarforsamlingen under anvendelse af en af de gældende procedurer.

Artikel 46

Kommissionens årsberetning om gennemførelsen af fællesskabsretten

1. Kommissionens årsberetning om gennemførelsen af fællesskabsretten i medlemsstaterne sendes til alle berørte udvalg. Ethvert af disse udvalg kan afgive udtalelse til det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, som forelægger en betænkning på plenarmødet.

2. Den på plenarmødet vedtagne beslutning sendes sammen med det kompetente udvalgs betænkning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.

Artikel 47

Andre beretninger og rapporter samt årsberetninger fra andre institutioner

1. Andre beretninger og rapporter samt årsberetninger fra andre institutioner, som Parlamentet i henhold til traktaterne skal høres om, eller hvor udviklingen i Den Europæiske Union gør en udtalelse fra Parlamentet nødvendig, behandles i en betænkning, som forelægges på plenarmødet.

2. Andre beretninger og rapporter samt årsberetninger fra andre institutioner, som ikke falder ind under stk. 1, henvises til det kompetente udvalg, som kan stille forslag om udarbejdelse af en betænkning efter artikel 163 eller artikel 62.

BESLUTNINGER OG HENSTILLINGER

Artikel 48

Beslutningsforslag

1. Ethvert medlem kan indgive beslutningsforslag om et emne, som falder ind under Den Europæiske Unions virksomhedsområde.

Beslutningsforslaget må højst være på 200 ord.

2. Det kompetente udvalg træffer afgørelse om behandlingsformen.

Det kan behandle beslutningsforslaget sammen med andre beslutningsforslag eller betænkninger.

Det kan vedtage at afgive en udtalelse, der også kan have form af en skrivelse.

Det kan vedtage at udarbejde en betænkning. I så fald indhentes Formandskonferencens tilladelse hertil.

3. Forslagsstilleren underrettes om udvalgets og Formandskonferencens afgørelser.

4. Betænkningen skal indeholde det indgivne beslutningsforslag.

5. Udtalelser i form af en skrivelse til andre af Den Europæiske Unions institutioner fremsendes af formanden.

6. Beslutningsforslag indgivet i henhold til artikel 37, stk. 2, artikel 42, stk. 5, eller artikel 50, stk. 2, kan tages tilbage af forslagsstilleren eller -stillerne inden den endelige afstemning om forslaget.

7. Beslutningsforslag indgivet i henhold til stk. 1 kan tages tilbage af forslagsstilleren eller -stillerne eller den første underskriver af forslaget, så længe det kompetente udvalg endnu ikke har vedtaget at udarbejde betænkning herom, jf. stk. 2.

Er forslaget imidlertid blevet overtaget af udvalget på denne måde, kan kun udvalget selv tage det tilbage, og kun så længe forslaget endnu ikke er sat under endelig afstemning.

8. Et tilbagetaget beslutningsforslag kan overtages og straks indgives på ny af en politisk gruppe, et udvalg eller det antal medlemmer, der kræves for at indgive den pågældende form for beslutningsforslag.

Det påhviler udvalgene at sikre, at beslutningsforslag i henhold til denne artikel, som opfylder de fastsatte krav, følges op, og at der på passende måde henvises til dem i de dokumenter, hvori denne opfølgning sker.

Artikel 49

Henstillinger til Rådet

1. Mindst 32 medlemmer eller en politisk gruppe kan fremsætte et forslag til henstilling til Rådet vedrørende de i afsnit V og VI i EU-traktaten omhandlede spørgsmål, eller når Parlamentet ikke er blevet hørt om en international aftale, jf. artikel 97 eller artikel 98.

2. Forslagene henvises til behandling i det kompetente udvalg.

Det kompetente udvalg forelægger eventuelt sagen for Parlamentet efter bestemmelserne i denne forretningsorden.

3. Når det kompetente udvalg udarbejder betænkning, forelægger det Parlamentet et forslag til henstilling til Rådet, en kortfattet begrundelse og eventuelle udtalelser fra de hørte udvalg.

Ved anvendelse af dette stykke skal der ikke indhentes forhåndstilladelse fra Formandskonferencen.

4. I tilfælde af uopsættelighed gælder bestemmelserne i artikel 104 eller 107.

Artikel 50

Debatter om aktuelle og uopsættelige spørgsmål af væsentlig betydning

1. En politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer kan skriftligt anmode formanden om, at der afholdes en debat om et aktuelt og uopsætteligt spørgsmål af væsentlig betydning, jf. artikel 110, stk. 3.

2. På grundlag af de i stk. 1 omhandlede anmodninger udarbejder Formandskonferencen i overensstemmelse med bilag III en liste over de emner, der skal sættes på det endelige forslag til dagsorden for den næste debat om aktuelle og uopsættelige spørgsmål af væsentlig betydning. Der kan højst opføres fem emner på dagsordenen.

Parlamentet kan i henhold til artikel 111 lade et emne udgå af debatten og/eller inddrage et nyt emne, uden at det i denne artikel fastsatte mulige maksimale antal emner overskrides. Forslag til beslutning om de valgte emner skal indgives senest om aftenen den dag, hvor dagsordenen godkendes. Den nøjagtige frist for indgivelse af de pågældende beslutningsforslag fastsættes af formanden.

3. Inden for den samlede varighed af sådanne debatter på højst tre timer for hver mødeperiode fordeles den samlede taletid for de politiske grupper og for løsgængerne i henhold til artikel 120, stk. 2 og 3.

Den taletid, der er tilovers efter forelæggelse af beslutningsforslagene og afstemning samt den eventuelt aftalte taletid til Rådet og Kommissionen, fordeles mellem de politiske grupper og løsgængerne.

4. Når debatten er afsluttet, finder afstemningen straks sted. Bestemmelserne i artikel 137 finder ikke anvendelse.

Afstemning om beslutningsforslag indgivet i henhold til denne artikel kan på formandens og Formandskonferencens initiativ finde sted under ét.

5. Indgives der to eller flere beslutningsforslag om samme emne, finder bestemmelserne i artikel 37, stk. 4, anvendelse.

6. Formanden og gruppeformændene kan bestemme, at et beslutningsforslag sættes under afstemning uden forhandling. En sådan afgørelse kræver enstemmighed blandt gruppeformændene.

Artikel 143, 144 og 146 gælder ikke for beslutningsforslag, som er opført på dagsordenen for en debat om aktuelle og uopsættelige spørgsmål af væsentlig betydning.

Beslutningsforslag med henblik på en debat om aktuelle og uopsættelige spørgsmål af væsentlig betydning kan først indgives, når listen over emner er blevet vedtaget. Ethvert beslutningsforslag, som ikke kan behandles inden for den tidsramme, der er afsat til debatten, bortfalder. Dette gælder ligeledes, såfremt det efter anmodning herom i henhold til artikel 126, stk. 3, konstateres, at der ikke er et beslutningsdygtigt antal til stede. Medlemmerne har naturligvis ret til at indgive disse beslutningsforslag på ny, så de enten kan henvises til udvalgsbehandling, jf. artikel 48, eller opføres på listen over aktuelle og uopsættelige spørgsmål af væsentlig betydning i den efterfølgende mødeperiode.

Et emne kan ikke opføres på dagsordenen for en debat om aktuelle og uopsættelige spørgsmål af væsentlig betydning, hvis det allerede er opført på dagsordenen for den pågældende mødeperiode.

Forretningsordenen giver ingen mulighed for, at et beslutningsforslag fremsat i overensstemmelse med stk. 1 behandles sammen med en udvalgsbetænkning om samme emne.

***

Fremsættes anmodning om at få fastslået, om det fornødne antal medlemmer er til stede, jf. artikel 126, stk. 3, gælder denne anmodning kun for det beslutningsforslag, der er under afstemning, og ikke for de efterfølgende.

Artikel 51

Skriftlige erklæringer

1. Op til fem medlemmer kan indgive en skriftlig erklæring på højst 200 ord om et emne, som falder ind under Den Europæiske Unions virksomhedsområde. Sådanne erklæringer trykkes på de officielle sprog og omdeles. De indføres med angivelse af underskrivernes navne i et register.

2. Ethvert medlem kan skrive under på en sådan erklæring.

3. Når et flertal af Parlamentets medlemmer har skrevet under på en sådan erklæring, underretter formanden Parlamentet herom.

4. Ved slutningen af den følgende mødeperiode sendes en sådan erklæring til de anførte institutioner med angivelse af underskrivernes navne. Erklæringen fremgår af protokollen fra det sidste møde i den pågældende mødeperiode. Denne offentliggørelse er sidste led i proceduren.

5. En skriftlig erklæring, der har stået i registeret i mere end 3 måneder uden at være blevet underskrevet af mindst halvdelen af Parlamentets medlemmer, bortfalder.

Artikel 52

Høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg

1. Et udvalg kan anmode om, at Det Økonomiske og Sociale Udvalg høres om problemer af generel art eller om specifikke spørgsmål.

Udvalget skal angive en frist for Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse.

2. En anmodning om høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg forelægges for Parlamentet til godkendelse uden forhandling.

Artikel 53

Høring af Regionsudvalget

1. Et udvalg kan anmode om, at Regionsudvalget høres om problemer af generel art eller om specifikke spørgsmål.

Udvalget skal angive en frist for Regionsudvalgets udtalelse.

2. En anmodning om høring af Regionsudvalget skal forelægges for Parlamentet til godkendelse uden forhandling.

Artikel 54

Interinstitutionelle aftaler

Parlamentet kan indgå aftaler med andre institutioner som led i gennemførelsen af traktaterne eller for at forbedre eller præcisere bestemte procedurer.

En sådan aftale kan have form af en fælles erklæring, en brevveksling, en adfærdskodeks eller en anden relevant form. Den underskrives af formanden, efter at den er godkendt af Parlamentet. Den kan til orientering vedføjes som bilag til forretningsordenen.

KAPITEL VII

FORBINDELSERNE MED DE NATIONALE PARLAMENTER

Artikel 55

Udveksling af information, kontakter og faciliteter

1. Parlamentet holder medlemsstaternes nationale parlamenter løbende orienteret om sin virksomhed.

2. Formandskonferencen kan give formanden mandat til at forhandle om faciliteter til medlemsstaternes nationale parlamenter på et gensidigt grundlag og til at foreslå enhver anden foranstaltning til fremme af kontakterne med de nationale parlamenter.

Artikel 56

Konferencen for Organer med Ansvar for EF-anliggender (COSAC)

1. Efter forslag fra formanden udpeger Formandskonferencen medlemmerne af delegationen til COSAC og kan give dem et mandat. Delegationen ledes af en af næstformændene med ansvar for varetagelse af forbindelserne til de nationale parlamenter.

2. Delegationens øvrige medlemmer vælges på baggrund af de emner, der skal drøftes på COSAC-mødet, og under behørig hensyntagen til den generelle politiske balance i Parlamentet. Delegationen fremsender en beretning efter hvert møde.

KAPITEL VIII

LOVGIVNINGSMÆSSIGE PROCEDURER

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 57

Årsprogrammet for lovgivningen

1. Parlamentet deltager sammen med Kommissionen og Rådet i fastlæggelsen af Den Europæiske Unions lovgivningsprogram.

2. Kommissionen forelægger hvert år i oktober sit årsprogram for lovgivningen ledsaget af en evaluering af det foregående års lovgivningsprogram.

3. Årsprogrammet for lovgivningen vedrører

a) alle lovgivningsmæssige forslag

b) aftaler med tredjelande.

Programmet vedrører også alle forslag til retsakter og lovgivningsmæssige dokumenter, som Parlamentet eller Rådet har anmodet om, og som Kommissionen har indvilliget i at forelægge.

Enhver retsakt, der er medtaget i lovgivningsprogrammet, skal angive retsgrundlaget og tidsplanen for vedtagelse.

4. Inden udgangen af hvert år vedtager Parlamentet en beslutning om de vigtigste politiske målsætninger for lovgivningsprogrammet.

5. Under hastende og uforudsete omstændigheder kan en institution på eget initiativ og i overensstemmelse med de i traktaterne fastsatte procedurer foreslå tilføjelse af en lovforanstaltning ud over dem, der er omtalt i lovgivningsprogrammet.

6. Formanden fremsender den af Parlamentet vedtagne beslutning til de øvrige institutioner, der deltager i Unionens lovgivningsprocedure, og til medlemsstaternes parlamenter.

Formanden anmoder Rådet om at afgive en udtalelse om Kommissionens årsprogram for lovgivningen samt om Parlamentets beslutning.

7. Er en institution ikke i stand til at overholde den fastsatte tidsplan, giver den den anden institution meddelelse om grundene hertil og foreslår en ny tidsplan.

8. Parlamentet skal hver sjette måned tage udviklingen i gennemførelsen af årsprogrammet for lovgivningen op til fornyet behandling.

Programmet kan tages op til revision i begyndelsen af andet halvår.

Artikel 58

Grundlæggende rettigheder, nærheds- og proportionalitetsprincipperne samt finansielle virkninger

Under behandlingen af et forslag til retsakt undersøger Parlamentet navnlig, om forslaget respekterer de grundlæggende rettigheder og nærheds- og proportionalitetsprincipperne. Har forslaget finansielle virkninger, sikrer Parlamentet sig endvidere, at der er tilstrækkelige finansielle midler.

Artikel 59

Lovgivningsinitiativ, jf. EF-traktatens artikel 192

1. Parlamentet kan anmode Kommissionen om at fremsætte passende forslag til retsakt, jf. EF-traktatens artikel 192, stk. 2, ved at vedtage en beslutning på grundlag af en initiativbetænkning fra det kompetente udvalg, jf. artikel 163. Beslutningen vedtages med et absolut flertal blandt Parlamentets medlemmer. Parlamentet kan samtidig fastsætte en frist for forelæggelsen af et sådant forslag.

2. Forud for indledningen af den i artikel 163 omhandlede procedure sikrer det kompetente udvalg sig, at der ikke allerede er et sådant forslag under udarbejdelse, med andre ord

a) at et sådant forslag ikke er omtalt i årsprogrammet for lovgivningen, eller

b) at forberedelsen af et sådant forslag ikke er påbegyndt eller trækker urimeligt længe ud, eller

c) at Kommissionen ikke har reageret positivt på tidligere anmodninger fremsat af det kompetente udvalg eller i beslutninger, som Parlamentet har vedtaget med simpelt flertal.

3. I Parlamentets beslutning angives det relevante retsgrundlag, og den ledsages af detaljerede henstillinger vedrørende indholdet af det pågældende forslag, som skal respektere nærhedsprincippet og de grundlæggende rettigheder.

4. Har forslaget finansielle virkninger, anfører Parlamentet, hvordan der kan sikres tilstrækkelige finansielle midler.

5. Det kompetente udvalg følger udviklingen i forbindelse med ethvert forslag til retsakt, som udarbejdes efter særlig anmodning fra Parlamentet.

Artikel 60

Behandling af lovgivningsmæssige dokumenter

1. Formanden henviser forslag fra Kommissionen og andre lovgivningsmæssige dokumenter til behandling i det kompetente udvalg.

Når et forslag er opført i årsprogrammet for lovgivningen, kan det kompetente udvalg vedtage at vælge en ordfører, som skal følge udarbejdelsen af forslaget.

Formanden fremsender høringsskrivelser eller anmodninger om udtalelse fra henholdsvis Rådet og Kommissionen til det udvalg, der er kompetent med hensyn til det pågældende forslag.

Bestemmelserne om førstebehandling i artikel 58, 63-73 finder anvendelse på alle retsaktsforslag, hvad enten disse kræver en, to eller tre behandlinger.

2. Rådets fælles holdninger henvises til behandling i det udvalg, der var korresponderende ved førstebehandlingen.

Bestemmelserne om andenbehandling i artikel 74-80 finder anvendelse på fælles holdninger.

3. Under forligsproceduren mellem Parlamentet og Rådet efter andenbehandlingen foretages der ikke henvisning til udvalg.

Bestemmelserne om tredjebehandling i artikel 81-83 finder anvendelse på forligsproceduren.

4. Under anden- og tredjebehandlingen finder artikel 62, 67, stk. 1 og 3, 68, 69, 144, 158, 159 og 162 ikke anvendelse.

5. Opstår der uoverensstemmelse mellem en bestemmelse i forretningsordenen vedrørende anden- og tredjebehandlingen og en hvilken som helst anden bestemmelse i forretningsordenen, har bestemmelsen vedrørende anden- og tredjebehandlingen forrang.

Artikel 61

Høring om forslag fra en medlemsstat

Forslag fra en medlemsstat, jf. EF-traktatens artikel 67, stk. 1, som Parlamentet høres om, behandles efter bestemmelserne i artikel 58, 60, 62, 63 og 67 i denne forretningsorden.

Artikel 62

Bemyndigelse af udvalg til at træffe afgørelse

1. Formandskonferencen kan henvise en høringsskrivelse, en anmodning om udtalelse, en initiativbetænkning (artikel 163) eller en betænkning på grundlag af et beslutningsforslag i henhold til artikel 48, stk. 1-5, til afgørelse i det kompetente udvalg, enten på eget initiativ eller efter anmodning fra det pågældende udvalg.

2. Er et spørgsmål henvist til et udvalg med bemyndigelse til at træffe afgørelse, jf. stk. 1, og anmoder 1/3 af udvalgets faktiske medlemmer derefter om, at denne bemyndigelse gives tilbage til plenarforsamlingen, gælder bestemmelserne om behandling af udvalgsbetænkninger i plenum, for så vidt angår såvel forhandling som ændringsforslag.

3. Udvalget træffer afgørelse på et offentligt møde.

4. Fristen for ændringsforslag offentliggøres i Parlamentets bulletin.

5. Når udvalget har vedtaget betænkningen, opfører formanden, med forbehold af artikel 117, stk. 1, og artikel 118, denne på forslaget til dagsorden for den følgende mødeperiode. Udvalgets beslutning og eventuelle ændringsforslag betragtes som vedtaget og anføres i protokollen, medmindre 1/10 af Parlamentets medlemmer fra mindst tre forskellige politiske grupper inden begyndelsen af mødeperiodens anden dag har gjort skriftlig indsigelse herimod. Formanden giver meddelelse om sådanne indsigelser ved begyndelsen af mødeperiodens andet møde; udvalgets betænkning opføres i så fald på forslaget til dagsorden for samme eller følgende mødeperiode og behandles efter den sædvanlige procedure. Formanden fastsætter fristen for ændringsforslag.

Anmodningen fra 1/3 af udvalgets faktiske medlemmer om at give bemyndigelsen til at træffe afgørelse tilbage til plenarforsamlingen kan udformes skriftligt på et andet tidspunkt end udvalgsmødet; dog må anmodningen fremsættes inden datoen for det møde, hvor udvalget vælger ordfører om det spørgsmål, for hvilket der er anmodet om, at bemyndigelsen til at træffe afgørelse gives tilbage til plenarforsamlingen.

***

Bestemmelserne om indgivelse af ændringsforslag findes i artikel 139, stk. 1, artikel 165, stk. 4, (jf. artikel 139) og artikel 62, særlig stk. 4, i henhold til hvilken fristen for indgivelse af ændringsforslag skal offentliggøres i Parlamentets bulletin; alle medlemmer kan stille ændringsforslag i alle udvalg, jf. artikel 139, stk. 1; dette gælder så meget desto mere, når udvalget behandler spørgsmål i medfør af artikel 62.

FØRSTEBEHANDLING - PÅ UDVALGSPLAN

Artikel 63

Kontrol af retsgrundlag

1. Inden behandlingen af et kommissionsforslag eller et andet lovgivningsmæssigt dokument kontrollerer det korresponderende udvalg retsgrundlaget.

2. Anfægter det korresponderende udvalg retsgrundlagets holdbarhed eller relevans, anmoder det det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, om en udtalelse.

3. Det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, kan også på eget initiativ behandle spørgsmål vedrørende retsgrundlaget for forslag, der er forelagt af Kommissionen. Det underretter i så fald det korresponderende udvalg herom.

4. Vedtager det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, at anfægte retsgrundlagets holdbarhed eller relevans, meddeler det Parlamentet sine konklusioner. Parlamentet stemmer herom, inden det stemmer om selve forslaget.

5. Der kan ikke på plenarmødet stilles ændringsforslag om ændring af retsgrundlaget, hvis hverken det korresponderende udvalg eller det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, har anfægtet retsgrundlagets holdbarhed eller relevans.

6. Indvilliger Kommissionen ikke i at ændre sit forslag, så det er i overensstemmelse med det retsgrundlag, som Parlamentet har vedtaget, kan ordføreren eller formanden for det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, eller for det korresponderende udvalg foreslå, at afstemningen om selve forslaget udsættes til et senere møde.

Artikel 64

Åbenhed i lovgivningsproceduren

1. Under hele lovgivningsproceduren anmoder Parlamentet og dets udvalg om adgang til alle dokumenter vedrørende Kommissionens forslag på samme betingelser som Rådet og dets arbejdsgrupper.

2. Det kompetente udvalg anmoder under sin behandling af et kommissionsforslag Kommissionen og Rådet om at holde det underrettet om udviklingen i behandlingen af dette forslag i Rådet og dets arbejdsgrupper, herunder navnlig om enhver mulighed for kompromiser, der ville ændre Kommissionens oprindelige forslag i væsentlig grad, eller om, hvorvidt Kommissionen agter at tage sit forslag tilbage.

Artikel 65

Ændring af et kommissionsforslag

1. Underretter Kommissionen Parlamentet om, eller bliver det kompetente udvalg på anden måde klar over, at Kommissionen agter at ændre sit forslag, udsætter det kompetente udvalg sin behandling af sagen, indtil det har modtaget Kommissionens nye forslag eller dens ændringer.

2. Ændrer Rådet Kommissionens forslag i væsentlig grad, finder artikel 71 anvendelse.

Artikel 66

Kommissionens og Rådets holdning til ændringsforslagene

1. Inden det kompetente udvalg går over til den endelige afstemning om et kommissionsforslag, anmoder det Kommissionen om at tilkendegive, hvorledes den stiller sig til alle de ændringsforslag, udvalget har vedtaget, og opfordrer Rådet til at udtale sig.

2. Er Kommissionen ikke i stand til at tilkendegive sin holdning, eller erklærer den, at den ikke kan acceptere alle udvalgets ændringsforslag, kan udvalget udsætte den endelige afstemning.

3. Kommissionens eventuelle holdning indgår i betænkningen.

FØRSTEBEHANDLING - PÅ PLENARMØDET

Artikel 67

Afslutning af førstebehandlingen

1. Med forbehold af artikel 62, 114 og 158, stk. 1, forhandler Parlamentet om forslaget til retsakt på grundlag af den betænkning, det kompetente udvalg har udarbejdet, jf. artikel 159.

2. Parlamentet stemmer først om ændringsforslagene til det forslag, der danner grundlag for det kompetente udvalgs betænkning, dernæst i rækkefølge om det eventuelt ændrede forslag, om ændringsforslagene til forslaget til lovgivningsmæssig beslutning og om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning som helhed, som kun må indeholde en erklæring om, hvorvidt Parlamentet godkender, forkaster eller stiller ændringsforslag til Kommissionens forslag, samt eventuelle proceduremæssige punkter.

Høringsproceduren er afsluttet, såfremt forslaget til lovgivningsmæssig beslutning vedtages. Vedtager Parlamentet ikke forslaget til lovgivningsmæssig beslutning, henvises forslaget til fornyet behandling i det kompetente udvalg.

Artikel 60, 63 og 159 gælder for alle lovgivningsmæssige betænkninger. Ved forelæggelse af ikke-lovgivningsmæssige beslutninger skal udvalget følge de særlige regler herfor, jf. artikel 154 eller 163.

3. Formanden fremsender forslaget i den af Parlamentet vedtagne affattelse sammen med den dertil hørende beslutning til Rådet og Kommissionen som Parlamentets udtalelse.

Artikel 68

Forkastelse af kommissionsforslag

1. Opnår et kommissionsforslag ikke et flertal af de afgivne stemmer, anmoder formanden, inden Parlamentet stemmer om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning, Kommissionen om at tage sit forslag tilbage.

2. Tager Kommissionen sit forslag tilbage, fastslår formanden, at høringsproceduren er uden formål, og underretter Rådet herom.

3. Tager Kommissionen ikke sit forslag tilbage, henviser Parlamentet spørgsmålet til fornyet behandling i det kompetente udvalg uden at stemme om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning.

I så fald udarbejder det kompetente udvalg på ny betænkning, som, mundtligt eller skriftligt, forelægges Parlamentet inden for en af dette fastsat frist på højst to måneder.

4. Kan det kompetente udvalg ikke overholde fristen, skal det anmode om henvisning til fornyet udvalgsbehandling, jf. artikel 144, stk. 1. Om nødvendigt kan Parlamentet fastsætte en ny frist, jf. artikel 144, stk. 4. Imødekommes udvalgets anmodning ikke, stemmer Parlamentet om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning.

Artikel 69

Vedtagelse af ændringer til et kommissionsforslag

1. Godkendes Kommissionens forslag som helhed med forbehold af vedtagne ændringer, udsættes afstemningen om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning, indtil Kommissionen har tilkendegivet, hvorledes den stiller sig til hver enkelt af Parlamentets ændringer.

Er Kommissionen ikke i stand til at tilkendegive sin holdning ved afslutningen af Parlamentets afstemning om dens forslag, underretter den Parlamentets formand eller det kompetente udvalg om, hvornår den vil være i stand hertil; forslaget opføres derefter på forslaget til dagsorden for den mødeperiode, som følger efter denne dato.

2. Meddeler Kommissionen, at den ikke agter at følge alle Parlamentets ændringer, fremsætter ordføreren for det kompetente udvalg eller eventuelt formanden for dette udvalg et formelt forslag for Parlamentet om, hvorvidt Parlamentet bør gå over til afstemning om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning. Inden ordføreren eller formanden for det kompetente udvalg stiller dette forslag, kan han anmode formanden om at afbryde behandlingen.

Vedtager Parlamentet at udsætte afstemningen, betragtes sagen som henvist til fornyet behandling i det kompetente udvalg.

I så fald udarbejder det kompetente udvalg på ny betænkning, som, mundtligt eller skriftligt, forelægges Parlamentet inden for en af dette fastsat frist på højst to måneder.

Kan det kompetente udvalg ikke overholde fristen, finder den i artikel 68, stk. 4, omhandlede fremgangsmåde anvendelse.

Kun ændringsforslag stillet af det kompetente udvalg i et forsøg på at nå et kompromis med Kommissionen kan behandles på dette tidspunkt.

3. Anvendelse af stk. 2 udelukker ikke, at ethvert andet medlem kan fremsætte forslag om en sådan henvisning i medfør af artikel 144.

Ved henvisning til fornyet udvalgsbehandling i henhold til stk. 2 skal det kompetente udvalg ifølge det mandat, det herved får, først og fremmest udarbejde betænkning inden for den fastsatte frist og eventuelt stille ændringsforslag i et forsøg på at nå et kompromis med Kommissionen, men ikke foretage en fornyet behandling af alle de bestemmelser, Parlamentet har godkendt.

På baggrund af henvisningens opsættende virkning har udvalget dog et meget vidt skøn og kan således, hvis det anser det for nødvendigt for at nå et kompromis, foreslå, at også bestemmelser, som blev godkendt på plenarmødet, tages op til fornyet overvejelse.

Eftersom kun kompromisændringsforslag fra udvalget da kan behandles, må det af hensyn til plenarforsamlingens suverænitet af den i stk. 2 omhandlede betænkning klart fremgå, hvilke tidligere godkendte bestemmelser der vil bortfalde, hvis ændringsforslagene vedtages.

FØRSTEBEHANDLING - OPFØLGNINGSPROCEDURE

Artikel 70

Opfølgning af Parlamentets udtalelser

1. I tidsrummet efter Parlamentets vedtagelse af en udtalelse om et forslag fra Kommissionen følger formanden og ordføreren for det kompetente udvalg forslagets videre behandling indtil den endelige vedtagelse i Rådet, navnlig for at sikre, at de løfter, Rådet eller Kommissionen har givet Parlamentet med hensyn til dets ændringer, bliver holdt.

2. Udvalget kan opfordre Kommissionen og Rådet til at drøfte sagen med udvalget.

3. Det kompetente udvalg kan, hvis det skønnes nødvendigt, på et hvilket som helst tidspunkt under opfølgningen indgive et forslag til beslutning i henhold til denne artikel, hvori det anbefales, at Parlamentet

- opfordrer Kommissionen til at tage sit forslag tilbage eller

- anmoder Kommissionen eller Rådet om at forelægge forslaget for Parlamentet på ny, jf. artikel 71, eller Kommissionen om at forelægge et nyt forslag, eller

- vedtager at træffe andre forholdsregler, det skønner hensigtsmæssige.

Dette forslag opføres på forslaget til dagsorden for den mødeperiode, der følger efter udvalgets afgørelse.

Artikel 71

Fornyet forelæggelse for Parlamentet

Procedure for vedtagelse af en retsakt efter EF-traktatens artikel 251

1. Formanden anmoder efter anmodning fra det kompetente udvalg Kommissionen om fornyet forelæggelse af et forslag for Parlamentet,

- hvis Kommissionen, efter at Parlamentet har afgivet sin udtalelse, tager sit oprindelige forslag tilbage og erstatter det med en anden tekst, medmindre dette gøres for at indarbejde Parlamentets ændringer, eller

- hvis Kommissionen i væsentlig grad ændrer eller agter at ændre det forslag, som Parlamentet oprindelig har udtalt sig om, medmindre dette gøres for at indarbejde Parlamentets ændringer, eller

- hvis den problemstilling, som forslaget vedrører, i væsentlig grad ændres som følge af tidens gang eller indtrufne omstændigheder, eller

- hvis der er afholdt nyvalg til Parlamentet, siden det fastlagde sin holdning, og hvis Formandskonferencen finder det hensigtsmæssigt.

Procedure for vedtagelse af andre retsakter

2. Formanden opfordrer efter anmodning fra det kompetente udvalg Rådet til fornyet høring af Parlamentet efter samme bestemmelser og på samme betingelser som omhandlet i stk. 1, eller hvis Rådet i væsentlig grad ændrer eller agter at ændre det forslag, som Parlamentet oprindeligt har udtalt sig om, medmindre dette gøres for at indarbejde Parlamentets ændringer.

3. Formanden opfordrer ligeledes til fornyet forelæggelse af et forslag til retsakt efter bestemmelserne i denne artikel, hvis Parlamentet efter anmodning fra en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer vedtager dette.

Artikel 72

Samrådsprocedure, jf. den interinstitutionelle aftale fra 1975

1. For visse vigtige fællesskabsretsakter kan Parlamentet i forbindelse med afgivelse af sin udtalelse og under aktiv medvirken fra Kommissionens side indlede en samrådsprocedure med Rådet, hvis dette ikke agter at følge Parlamentets udtalelse.

2. Denne procedure indledes af Parlamentet på eget eller på Rådets initiativ.

3. Med hensyn til sammensætningen af delegationen til Samrådsudvalget og proceduren for dette udvalgs arbejde gælder bestemmelserne i artikel 82, stk. 1-7.

4. Det kompetente udvalg udarbejder betænkning om resultaterne af samrådet, og denne forelægges Parlamentet til forhandling og afstemning.

Artikel 73

Rådets godkendelse af Parlamentets ændringer

1. Underretter Rådet i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 251, stk. 2, Parlamentet om, at det har godkendt dets ændringer og ikke i øvrigt har ændret Kommissionens forslag, eller har ingen af institutionerne ændret Kommissionens forslag, meddeler formanden på plenarmødet, at forslaget er endeligt vedtaget.

2. Inden meddelelsen kontrollerer formanden, at eventuelt tekniske justeringer, som Rådet har foretaget i forslaget, ikke berører indholdet. I tvivlstilfælde hører han det kompetente udvalg. Anses visse ændringer for at berøre indholdet, underretter formanden Rådet om, at Parlamentet vil foretage en andenbehandling, så snart betingelserne i artikel 74 er opfyldt.

3. Efter en meddelelse i henhold til stk. 1 undertegner formanden forslaget til retsakt sammen med Rådets formand og foranlediger, at det offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, jf. artikel 84.

ANDENBEHANDLING - PÅ UDVALGSPLAN

Artikel 74

Modtagelse af Rådets fælles holdning

1. Rådets fælles holdning, jf. EF-traktatens artikel 251 og 252, er officielt modtaget, når dette meddeles af Parlamentets formand på plenarmødet. Formanden giver denne meddelelse, efter at have modtaget dokumenterne med selve Rådets fælles holdning, samtlige erklæringer, som er afgivet til protokollen i forbindelse med Rådets vedtagelse af den fælles holdning, grundene til Rådets fælles holdning samt Kommissionens holdning, behørigt oversat til Den Europæiske Unions officielle sprog. Formandens meddelelse finder sted under den mødeperiode, der følger efter modtagelsen af disse dokumenter.

Inden meddelelsen kontrollerer formanden i samråd med formanden og/eller ordføreren for det kompetente udvalg, at den tekst, han har modtaget, rent faktisk har karakter af en fælles holdning, og at de i artikel 71 omhandlede omstændigheder ikke foreligger. I modsat fald forsøger formanden i forståelse med det kompetente udvalg og om muligt også med Rådet at finde en passende løsning.

2. En oversigt over de modtagne fælles holdninger offentliggøres i protokollen fra møderne sammen med navnet på det kompetente udvalg.

Artikel 75

Forlængelse af frister

1. Efter anmodning fra formanden for det kompetente udvalg i forbindelse med tidsfrister for andenbehandlingen eller efter anmodning fra Parlamentets delegation til Forligsudvalget i forbindelse med tidsfrister for forliget forlænger formanden de pågældende frister i medfør af EF-traktatens artikel 251, stk. 7.

Formanden anmoder om Rådets samtykke til enhver forlængelse af fristerne i medfør af EF-traktatens artikel 252, litra g).

2. Formanden underretter Parlamentet om enhver forlængelse af fristerne i medfør af EF-traktatens artikel 251, stk. 7, på Parlamentets eller Rådets initiativ.

3. Formanden kan efter samråd med formanden for det kompetente udvalg give sit samtykke til en anmodning fra Rådet om at forlænge enhver frist i medfør af EF-traktatens artikel 252, litra g).

Artikel 76

Henvisning til og behandling i det korresponderende udvalg

1. På dagen for Parlamentets modtagelse af den fælles holdning, jf. artikel 74, stk. 1, anses den automatisk for at være fremsendt til de udvalg, der var henholdsvis korresponderende og rådgivende udvalg under førstebehandlingen.

2. Rådets fælles holdning opføres som første punkt på dagsordenen for det korresponderende udvalgs første møde efter datoen for modtagelsen. Rådet kan opfordres til at forelægge den fælles holdning.

3. Medmindre andet fastsættes, er ordføreren under andenbehandlingen den samme som under førstebehandlingen.

4. Bestemmelserne i artikel 80, stk. 2, 3 og 5, vedrørende andenbehandlingen i Parlamentet finder anvendelse på drøftelserne i det korresponderende udvalg; kun ordinære medlemmer eller faste stedfortrædere kan stille forslag om forkastelse eller ændringsforslag. Udvalget træffer afgørelse med et flertal af de afgivne stemmer.

5. Inden afstemningen kan det korresponderende udvalg anmode formanden og ordføreren om at drøfte ændringsforslag, der er stillet i udvalget, med formanden for Rådet eller dennes repræsentant i nærværelse af det ansvarlige kommissionsmedlem. Efter en sådan drøftelse kan ordføreren stille kompromisændringsforslag.

6. Det korresponderende udvalg forelægger en indstilling ved andenbehandling om godkendelse, ændring eller forkastelse af Rådets fælles holdning. Indstillingen skal indeholde en kort begrundelse for forslaget til afgørelse.

ANDENBEHANDLING - PÅ PLENARMØDET

Artikel 77

Afslutning af andenbehandlingen

1. Rådets fælles holdning og det kompetente udvalgs indstilling ved andenbehandling - hvis den foreligger - opføres automatisk på forslaget til dagsorden for den sidste mødeperiode, hvor onsdagen går forud for dagen for udløbet af tidsfristen på tre måneder, eller, hvis denne er blevet forlænget i henhold til artikel 75, på fire måneder, medmindre spørgsmålet er blevet færdigbehandlet under en tidligere mødeperiode.

Da en indstilling ved andenbehandling kan sammenlignes med en begrundelse, hvormed det pågældende udvalg gør rede for sin stilling til Rådets fælles holdning, stemmes der ikke herom.

2. Andenbehandlingen afsluttes ved, at Parlamentet inden for de frister og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i EF-traktatens artikel 251 og 252, godkender, forkaster eller ændrer den fælles holdning.

Artikel 78

Godkendelse af Rådets fælles holdning uden ændringer

Vedtages der ikke i medfør af artikel 79 og 80 noget forslag om at forkaste den fælles holdning eller noget ændringsforslag til den fælles holdning inden for de fastsatte frister for indgivelse af og afstemning om ændringsforslag eller forslag om forkastelse, meddeler formanden på plenarmødet, at forslaget til retsakt er endeligt godkendt. Han undertegner forslaget sammen med Rådets formand og foranlediger, at det offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, jf artikel 84.

Artikel 79

Forkastelse af Rådets fælles holdning

1. Det kompetente udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer kan inden for en af formanden fastsat frist skriftligt fremsætte forslag om forkastelse af Rådets fælles holdning. Til vedtagelse af et sådant forslag kræves et absolut flertal blandt Parlamentets medlemmer. Der stemmes om forslag om forkastelse af den fælles holdning, før der stemmes om eventuelle ændringsforslag hertil.

2. Selv om Parlamentet har stemt imod et sådant forslag om forkastelse af den fælles holdning, kan det efter at have stemt om ændringsforslagene og efter at have hørt en redegørelse fra Kommissionen, jf. artikel 80, stk. 5, efter forslag fra ordføreren behandle et nyt forslag om forkastelse.

3. Forkastes Rådets fælles holdning, meddeler formanden på plenarmødet, at lovgivningsproceduren er afsluttet.

4. Forkaster Parlamentet en fælles holdning under samarbejdsproceduren, jf. EF-traktatens artikel 252, anmoder formanden, uanset stk. 3, Kommissionen om at tage sit forslag tilbage. Tager Kommissionen sit forslag tilbage, meddeler formanden på plenarmødet, at lovgivningsproceduren er afsluttet.

Artikel 80

Ændringsforslag til Rådets fælles holdning

1. Det korresponderende udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer kan stille ændringsforslag til Rådets fælles holdning med henblik på behandling på plenarmødet.

2. Et ændringsforslag til den fælles holdning kan kun behandles, såfremt det opfylder betingelserne i artikel 139 og 140, og det har til formål

a) helt eller delvis at genetablere den holdning, Parlamentet vedtog under førstebehandlingen, eller

b) at nå til et kompromis mellem Rådet og Parlamentet eller

c) at ændre en tekstdel i den fælles holdning, som ikke indgik i det forslag, der forelå ved førstebehandlingen, eller som indgik heri med et andet indhold, og som ikke i væsentlig grad ændrer forslaget, jf. artikel 71

c) at tage hensyn til et forhold eller en ny juridisk situation, der er opstået siden førstebehandlingen.

Der kan ikke gøres indsigelse mod formandens afgørelse om, hvorvidt et ændringsforslag kan behandles.

3. Formanden kan bestemme, at de i stk. 2 fastsatte betingelser for, at ændringsforslag kan behandles, ikke finder anvendelse, hvis der er blevet afholdt nyvalg siden førstebehandlingen, uden at artikel 71 dog har fundet anvendelse.

4. Et ændringsforslag er kun vedtaget, hvis det har opnået et absolut flertal blandt Parlamentets medlemmer.

5. Inden afstemningen om ændringsforslagene anmoder formanden Kommissionen om at tilkendegive sin holdning og opfordrer Rådet til at udtale sig.

TREDJEBEHANDLING - FORLIG

Artikel 81

Indkaldelse af Forligsudvalget

Er Rådet ikke i stand til at acceptere alle Parlamentets ændringer til den fælles holdning, kan formanden, efter at have hørt gruppeformændene og det kompetente udvalgs formand og ordfører, give sit samtykke til tidspunkt og sted for et første møde i Forligsudvalget. Den frist på 6 uger, som Forligsudvalget har til at nå til enighed om et fælles udkast, løber fra tidspunktet for udvalgets første møde.

Artikel 82

Delegationen til Forligsudvalget

1. Parlamentets delegation til Forligsudvalget har samme antal medlemmer som Rådets delegation.

2. Delegationens politiske sammensætning svarer til Parlamentets gruppesammensætning. Formandskonferencen fastsætter det nøjagtige antal medlemmer fra hver enkelt politisk gruppe.

3. Med undtagelse af de tre medlemmer, der udpeges som faste medlemmer af de skiftende delegationer for en periode på 12 måneder, vælges delegationens medlemmer af de politiske grupper fra gang til gang, fortrinsvis blandt medlemmerne af de berørte udvalg. De tre faste medlemmer udpeges af de politiske grupper blandt næstformændene og skal repræsentere mindst to forskellige politiske grupper. Formanden og ordføreren for det kompetente udvalg er altid fødte medlemmer af delegationen.

4. De politiske grupper, der er repræsenteret i delegationen, udpeger stedfortrædere.

5. De politiske grupper, der ikke er repræsenteret i delegationen, kan hver sende en repræsentant til delegationens interne forberedende møder.

6. Delegationen ledes af Parlamentets formand eller et af de tre faste medlemmer.

7. Delegationen træffer afgørelse med et absolut flertal blandt sine medlemmer. Dens møder er ikke offentlige.

Formandskonferencen fastsætter yderligere proceduremæssige retningslinjer for arbejdet i forligsudvalgsdelegationen.

8. Delegationen meddeler Parlamentet resultaterne af forligsforhandlingerne, herunder eventuelle forslag til ændringer eller kompromis, i så god tid, at Parlamentet kan nå at træffe eventuelle yderligere proceduremæssige forholdsregler i medfør af EF-traktaten.

TREDJEBEHANDLING - PÅ PLENARMØDET

Artikel 83

Fælles udkast

1. Når Forligsudvalget til enighed om et fælles udkast, opføres spørgsmålet på dagsordenen for et plenarmøde, der afholdes inden udløbet af tidsfristen på seks uger eller, hvis denne er blevet forlænget, på otte uger fra datoen for Forligsudvalgets godkendelse af det fælles udkast.

2. Formanden eller et andet udpeget medlem af Parlamentets delegation til Forligsudvalget afgiver en redegørelse for det fælles udkast. Redegørelsen kan efterfølges af en kort forhandling.

3. Der kan ikke stilles ændringsforslag til det fælles udkast.

4. Der stemmes om det fælles udkast som helhed ved én enkelt afstemning. Til godkendelse kræves et flertal af de afgivne stemmer.

5. Når Forligsudvalget ikke til enighed om et fælles udkast, afgiver formanden for Parlamentets delegation til Forligsudvalget eller et andet udpeget medlem heraf en redegørelse. Redegørelsen efterfølges af en forhandling.

Artikel 84

Undertegnelse af vedtagne retsakter

1. Teksten til retsakter, som vedtages af Parlamentet og Rådet i fællesskab, undertegnes af formanden og generalsekretæren, efter at det er kontrolleret, at alle procedurer er behørigt overholdt.

2. I hovedet til forordninger, direktiver, beslutninger og afgørelser, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet i fællesskab, anføres betegnelsen "forordning", "direktiv", "beslutning" eller "afgørelse", et løbenummer, datoen for vedtagelsen samt en angivelse af emnet.

3. Forordninger, direktiver, beslutninger og afgørelser, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet i fællesskab, indeholder følgende:

a) formlen: "Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union har"

b) en angivelse af de bestemmelser, i henhold til hvilke forordningen, direktivet, beslutningen eller afgørelsen er vedtaget; angivelsen indledes med ordene "under henvisning til"

c) en henvisning til de forslag, der er forelagt, de udtalelser der er indhentet, og de høringer, der er foretaget

d) begrundelsen for forordningen, direktivet, beslutningen eller afgørelsen, der indledes med formlen "ud fra følgende betragtning(er)"

e) ordene "udstedt følgende forordning/ direktiv" eller "vedtaget følgende beslutning" eller "truffet følgende afgørelse" efterfulgt af retsaktens dispositive del.

4. Forordninger, direktiver, beslutninger og afgørelser opdeles i artikler, der kan være grupperet i kapitler og afdelinger.

5. I den sidste artikel i en forordning, et direktiv eller en beslutning fastsættes datoen for ikrafttrædelsen, når denne indtræder før eller efter den tyvende dag efter offentliggørelsen.

6. Den sidste artikel i en forordning, et direktiv, en beslutning eller en afgørelse efterfølges af:

- den påkrævede formel om retsaktens anvendelse i henhold til de relevante traktatbestemmelser

- formlen "udfærdiget i..." efterfulgt af datoen for vedtagelsen af forordningen, direktivet, beslutningen eller afgørelsen

- formlen "På Europa-Parlamentets vegne - Formand" og "På Rådets vegne - Formand" efterfulgt af henholdsvis navnet på Parlamentets formand og Rådets formand på tidspunktet for vedtagelsen af forordningen, direktivet, beslutningen eller afgørelsen.

7. Ovennævnte retsakter offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende på foranledning af Parlamentets og Rådets generalsekretærer.

HØRINGSPROCEDURE OM RÅDETS ANBEFALINGER

Artikel 85

Høringsprocedure efter EF-traktatens artikel 121

1. Når Parlamentet er blevet anmodet om en udtalelse om Rådets anbefalinger, jf. EF-traktatens artikel 121, stk. 2 og 4, som det har fået forelagt på et plenarmøde af Rådet, finder dets drøftelser sted på grundlag af et mundtligt forslag fra det kompetente udvalg om at vedtage eller forkaste de anbefalinger, som udtalelsen vedrører.

2. Parlamentet stemmer derefter under ét om disse anbefalinger, hvortil der ikke kan stilles ændringsforslag.

PROCEDUREN MED SAMSTEMMENDE UDTALELSE

Artikel 86

Afslutning af proceduren med samstemmende udtalelse

1. Når Parlamentet anmodes om en samstemmende udtalelse om en international aftale eller et forslag til retsakt eller en fastslåelse i henhold til EU-traktatens artikel 7, af at en medlemsstat groft og vedvarende overtræder principper i EU-traktatens artikel 6, stk. 1, (om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet), finder dets drøftelser sted på grundlag af en henstilling fra det kompetente udvalg om at vedtage eller forkaste det dokument, som udtalelsen vedrører.

Parlamentet træffer derefter afgørelse ved en enkelt afstemning om dette dokument, hvortil der ikke kan stilles ændringsforslag. Til vedtagelse af den samstemmende udtalelse kræves det flertal, der er anført i den relevante artikel i EF- eller EU-traktaten.

2. Artikel 96, 97 og 108 finder anvendelse på henholdsvis tiltrædelsestraktater, internationale aftaler og fastslåelse af, at en medlemsstat groft og vedvarende overtræder fælles principper.

3. Ved forslag til retsakter kan det kompetente udvalg for at fremme et positivt resultat af proceduren vedtage at forelægge Parlamentet en interimsbetænkning om Kommissionens forslag med et forslag til beslutning, der indeholder henstillinger om ændring eller gennemførelse af forslaget.

Vedtager Parlamentet mindst én af henstillingerne med det flertal, der kræves ved den samstemmende udtalelse, anmoder Parlamentets formand om yderligere drøftelser med Rådet.

Det kompetente udvalg udarbejder sin endelige henstilling vedrørende Parlamentets samstemmende udtalelse på grundlag af resultatet af drøftelserne med Rådet.

DIALOGEN PÅ ARBEJDSMARKEDET

Artikel 87

Procedurer vedrørende dialogen på arbejdsmarkedet

1. Formanden henviser alle dokumenter, Kommissionen har udarbejdet i medfør af EF-traktatens artikel 138, eller aftaler, arbejdsmarkedets parter har indgået i medfør af EF-traktatens artikel 139, stk. 1, samt forslag, Kommissionen har forelagt i medfør af EF-traktatens artikel 139, stk. 2, til behandling i det kompetente udvalg.

2. I de tilfælde, hvor arbejdsmarkedets parter meddeler, at de ønsker at indlede processen i EF-traktatens artikel 139, kan det kompetente udvalg udarbejde en betænkning om det pågældende substansspørgsmål.

3. I de tilfælde, hvor arbejdsmarkedets parter har indgået en aftale og i medfør af EF-traktatens artikel 139, stk. 2, i fællesskab har anmodet om, at aftalen iværksættes ved en afgørelse, som Rådet træffer efter forslag fra Kommissionen, fremsætter det kompetente udvalg et beslutningsforslag, der anbefaler vedtagelse eller forkastelse af forslaget.

KONTROLBEFØJELSER

Artikel 88

Gennemførelsesbestemmelser

1. Fremsender Kommissionen et udkast til en gennemførelsesbestemmelse til Parlamentet, henviser formanden dette dokument til det udvalg, der er kompetent for den retsakt, der ligger til grund for gennemførelsesbestemmelserne.

2. Formanden for eller et andet udpeget medlem af det kompetente udvalg kan indlede en dialog med Kommissionen. Det kompetente udvalg kan foreslå plenarforsamlingen at gøre indsigelse imod gennemførelsesbestemmelsen. Gør Parlamentet indsigelse imod bestemmelsen, anmoder formanden Kommissionen om at tage den pågældende bestemmelse tilbage, ændre den eller forelægge et forslag i henhold til den relevante lovgivningsprocedure.

3. En sådan bestemmelse, der er forelagt Rådet og dermed også Parlamentet, behandles af Parlamentet i henhold til artikel 112, stk. 2.

Artikel 89

Officiel kodifikation af fællesskabslovgivning

1. Når et kommissionsforslag om officiel kodifikation af fællesskabslovgivning forelægges for Parlamentet, henvises det til det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender. Konstaterer udvalget, at der ikke er tale om, at substansen ændres i forhold til gældende fællesskabslovgivning, følges proceduren i artikel 158, stk. 1.

2. Formanden for det korresponderende udvalg eller den af dette valgte ordfører kan deltage i behandlingen og udarbejdelsen af forslaget til kodificering. Det korresponderende udvalg kan eventuelt afgive udtalelse først.

3. Som undtagelse til bestemmelserne i artikel 158, stk. 3, kan proceduren uden betænkning ikke anvendes på forslag om officiel kodifikation, såfremt et flertal af medlemmerne af det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, eller af det korresponderende udvalg, modsætter sig dette.

Artikel 90

Følgerne af Rådets passivitet efter godkendelse af den fælles holdning som led i samarbejdsproceduren

Har Parlamentet inden for en frist på tre måneder eller - med Rådets samtykke - op til fire måneder at regne fra modtagelsen af den fælles holdning, jf. EF-traktatens artikel 252, hverken forkastet eller ændret Rådets fælles holdning, og undlader Rådet at vedtage den foreslåede retsakt i overensstemmelse med den fælles holdning, kan formanden på Parlamentets vegne efter at have indhentet udtalelse fra det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige anliggender, indklage Rådet for Domstolen efter EF-traktatens artikel 232.

Artikel 91

Indbringelse af sager for Domstolen

1. Inden udløbet af de søgsmålsfrister, der gælder for Den Europæiske Unions institutioner og fysiske og juridiske personer i henhold til traktaterne og statutten for Domstolen, gennemgår Parlamentet fællesskabslovgivningen med henblik på at sikre, at dets rettigheder er blevet fuldt ud respekteret.

2. Det kompetente udvalg aflægger, om nødvendigt mundtligt, beretning til Parlamentet, når det mener, at der foreligger en krænkelse af Parlamentets rettigheder.

KAPITEL IX

BUDGETPROCEDUREN

Artikel 92

Det almindelige budget

Gennemførelsesbestemmelserne for behandling af Den Europæiske Unions almindelige budget og tillægsbudgetter i henhold til de finansielle bestemmelser i traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber vedtages af Parlamentet ved en beslutning, der vedføjes denne forretningsorden(5).

Artikel 93

Decharge til Kommissionen for budgettets gennemførelse

Gennemførelsesbestemmelserne i forbindelse med afgørelsen om at give Kommissionen decharge for budgettets gennemførelse i henhold til de finansielle bestemmelser i traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber samt finansforordningen er vedføjet forretningsordenen som bilag(6). Dette bilag vedtages i overensstemmelse med artikel 181, stk. 2.

Artikel 94

Parlamentets kontrol med gennemførelsen af budgettet

1. Parlamentet fører kontrol med gennemførelsen af det løbende budget. Det overlader denne opgave til det udvalg, der er kompetent med hensyn til budgetkontrol, og til de andre berørte udvalg.

2. Det behandler dog hvert år problemerne i forbindelse med gennemførelsen af det løbende budget, eventuelt på grundlag af et beslutningsforslag fra det kompetente udvalg og inden førstebehandlingen af budgetforslaget for det følgende regnskabsår.

KAPITEL X

TRAKTATER

Artikel 95

Ændring af EKSF-traktaten

1. Forslag om ændring, der udarbejdes af Kommissionen og Rådet i medfør af EKSF-traktatens artikel 95, trykkes sammen med Domstolens udtalelse herom.

Disse dokumenter omdeles og henvises til det kompetente udvalg. Udvalgets betænkning må kun anbefale vedtagelse eller forkastelse af forslaget som helhed.

2. Der kan ikke stilles ændringsforslag hertil, og opdelt afstemning er ikke tilladt. Forslaget som helhed er vedtaget, hvis det opnår et flertal på 3/4 af de afgivne stemmer og et flertal på 2/3 blandt Parlamentets medlemmer.

3. Ethvert medlem kan indgive beslutningsforslag med forslag til Kommissionen og Rådet om ændring af EKSF-traktaten, jf. dennes artikel 95.

Sådanne beslutningsforslag trykkes, omdeles og henvises til det kompetente udvalg. Til vedtagelse kræves et absolut flertal blandt Parlamentets medlemmer.

Artikel 96

Tiltrædelsestraktater

1. Enhver ansøgning fra en europæisk stat om at blive medlem af Den Europæiske Union henvises til behandling i det kompetente udvalg.

2. Parlamentet kan efter forslag fra det kompetente udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer anmode Kommissionen og Rådet om at deltage i en debat, inden forhandlingerne med ansøgerstaterne indledes.

3. Under forhandlingerne giver Kommissionen og Rådet løbende - om nødvendigt fortroligt - det kompetente udvalg en udtømmende orientering om forhandlingernes forløb.

4. Parlamentet kan når som helst under forhandlingerne og på grundlag af en betænkning fra det kompetente udvalg vedtage henstillinger og kræve, at disse tages i betragtning forud for indgåelsen af en traktat om en ansøgerstats tiltrædelse af Den Europæiske Union. Til vedtagelse af disse henstillinger kræves samme flertal som ved den samstemmende udtalelse.

5. Når forhandlingerne er afsluttet, men før aftalen underskrives, forelægges traktatudkastet Parlamentet til samstemmende udtalelse.

6. Ved en europæisk stats ansøgning om at blive medlem af Den Europæiske Union skal Parlamentet afgive samstemmende udtalelse, som vedtages med et absolut flertal blandt dets medlemmer på grundlag af en betænkning fra det kompetente udvalg.

KAPITEL XI

INTERNATIONALE AFTALER, UNIONENS EKSTERNE REPRÆSENTATION OG FÆLLES UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK

Artikel 97

Internationale aftaler

1. Når der påtænkes indledt forhandlinger om indgåelse, fornyelse eller ændring af internationale aftaler, herunder aftaler inden for særlige områder som monetære spørgsmål eller handel, påser det kompetente udvalg, at Kommissionen - om nødvendigt fortroligt - giver Parlamentet en udtømmende orientering om dens henstillinger til forhandlingsmandat.

2. Parlamentet kan efter forslag fra det kompetente udvalg, en politisk gruppe eller mindst 32 medlemmer anmode Rådet om ikke at give tilladelse til, at der indledes forhandlinger, før Parlamentet har udtalt sig om det foreslåede forhandlingsmandat på grundlag af en betænkning fra det kompetente udvalg.

3. På det tidspunkt, hvor forhandlingerne påtænkes indledt, forhører det kompetente udvalg sig hos Kommissionen om, hvilket retsgrundlag der er valgt for indgåelse af de i stk. 1 nævnte internationale aftaler. Det kompetente udvalg kontrollerer det valgte retsgrundlag, jf. artikel 63. Hvis Kommissionen ikke angiver retsgrundlaget, eller hvis der er tvivl om dets gyldighed, finder artikel 63 anvendelse.

4. Under forhandlingerne giver Kommissionen og Rådet løbende - om nødvendigt fortroligt - det kompetente udvalg en udtømmende orientering om forhandlingernes forløb.

5. Parlamentet kan når som helst under forhandlingerne på grundlag af en betænkning fra det kompetente udvalg og efter at have behandlet ethvert relevant forslag fremsat i henhold til artikel 49 vedtage henstillinger og kræve, at disse tages i betragtning forud for indgåelsen af den pågældende internationale aftale.

6. Når forhandlingerne er afsluttet, men før aftalen underskrives, forelægges aftaleudkastet Parlamentet til udtalelse eller samstemmende udtalelse. Ved samstemmende udtalelse finder bestemmelserne i artikel 86 anvendelse.

7. Parlamentet afgiver med et flertal af de afgivne stemmer udtalelse eller samstemmende udtalelse om indgåelse, forlængelse eller ændring af internationale aftaler eller finansprotokoller indgået af Det Europæiske Fællesskab.

8. Afgiver Parlamentet negativ udtalelse, anmoder Parlamentets formand Rådet om ikke at indgå aftalen.

9. Nægter Parlamentet med et flertal af de afgivne stemmer at afgive samstemmende udtalelse om en international aftale, meddeler Parlamentets formand Rådet, at aftalen ikke kan indgås.

Artikel 98

Procedurer baseret på EF-traktatens artikel 300 i tilfælde af foreløbig anvendelse eller suspension af internationale aftaler eller fastlæggelse af Fællesskabets holdning i et organ, der er nedsat i henhold til en international aftale

Når Kommissionen og/eller Rådet straks skal underrette Parlamentet fuldt ud, jf. EF-traktatens artikel 300, stk. 2, afgives der en redegørelse og afholdes en forhandling på plenarmødet. Parlamentet kan fremsætte henstillinger, jf. forretningsordenens artikel 97 eller 104.

Artikel 99

Udnævnelse af den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

1. Inden udnævnelsen af den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik opfordrer formanden Rådets formand til at afgive en redegørelse for Parlamentet, jf. EU-traktatens artikel 21. Ved samme lejlighed opfordrer formanden Kommissionens formand til at afgive en redegørelse.

2. Når den nye højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, jf. EF-traktatens artikel 207, stk. 2, er udnævnt, og inden han formelt tiltræder sin stilling, opfordrer formanden den højtstående repræsentant til at afgive en redegørelse for det kompetente udvalg og besvare spørgsmål.

3. Parlamentet kan fremsætte en henstilling på grundlag af den redegørelse og de svar, der omhandles i stk. 1 og 2, og på initiativ af det kompetente udvalg eller i overensstemmelse med artikel 49.

Artikel 100

Udnævnelse af særlige repræsentanter for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

1. Agter Rådet at udpege en særlig repræsentant i henhold til EU-traktatens artikel 18, stk. 5, opfordrer formanden efter anmodning fra det kompetente udvalg Rådet til at afgive en redegørelse og besvare spørgsmål vedrørende mandatet, målene og andre relevante forhold, der vedrører den særlige repræsentants opgaver og rolle.

2. Efter den særlige repræsentant er udnævnt, kan denne inden sin tiltrædelse opfordres til at møde for det kompetente udvalg for at afgive en redegørelse og besvare spørgsmål.

3. Senest tre måneder efter høringen kan det kompetente udvalg foreslå en henstilling, jf. artikel 49, der direkte vedrører redegørelsen og de afgivne svar. Artikel 62, stk. 5, finder anvendelse.

4. Den særlige repræsentant opfordres til at holde Parlamentet fuldt og løbende orienteret om den praktiske gennemførelse af sit mandat.

Artikel 101

Redegørelser fra den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og andre særlige repræsentanter

1. Den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik kan opfordres til at afgive en redegørelse. Artikel 37 finder anvendelse.

2. Den højtstående repræsentant opfordres til mindst fire gange om året at deltage i møder i det kompetente udvalg og afgive en redegørelse og besvare spørgsmål. Den højtstående repræsentant kan også indbydes ved andre lejligheder, når udvalget anser dette for nødvendigt, eller på den pågældendes initiativ.

3. Når Rådet udpeger en særlig repræsentant med et mandat i forbindelse med særlige politiske spørgsmål, kan den pågældende opfordres til at afgive en redegørelse for det kompetente udvalg på Parlamentets eller på eget initiativ.

Artikel 102

International repræsentation

1. Ved udnævnelsen af en leder af en af Kommissionens eksterne delegationer kan kandidaten opfordres til at møde for den relevante instans i Parlamentet for at afgive en redegørelse og besvare spørgsmål.

2. Senest tre måneder efter den i stk. 1 omhandlede høring kan det kompetente udvalg vedtage en beslutning eller fremsætte en henstilling, der direkte vedrører redegørelsen og de afgivne svar. Artikel 62, stk. 5, finder anvendelse.

Artikel 103

Høring og underretning af Parlamentet i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

1. Når Parlamentet høres i henhold til EU-traktatens artikel 21, henvises sagen til det kompetente udvalg, som kan udarbejde henstillinger, jf. artikel 104 i denne forretningsorden.

2. De kompetente udvalg søger at sikre, at den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, Rådet og Kommissionen regelmæssigt og i tide underretter dem om udviklingen i og gennemførelsen af Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, om de påregnede udgifter hver gang der træffes en afgørelse vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, der har finansielle virkninger, og om alle andre finansielle aspekte