ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(14)

I artikel 15, litra g), i forordning (EF) nr. 767/2009 sammenholdt med punkt 6 i bilag I til samme forordning fastsættes mærkningskrav for så vidt angår vandindhold. I artikel 16, stk. 1, litra b), i forordningen sammenholdt med bilag V til samme forordning fastsættes mærkningskrav for så vidt angår andre analytiske bestanddele. I henhold til punkt 5 i bilag I til forordning (EF) nr. 767/2009 skal indholdet af aske, der er uopløselig i saltsyre, desuden angives, hvis indholdet overstiger 2,2 % generelt, eller for visse fodermidler, hvis det overstiger det indhold, der er fastsat i det relevante afsnit i bilag V til forordningen. Nogle af angivelserne i listen over fodermidler i del C afviger imidlertid fra disse regler: a) De obligatoriske angivelser vedrørende analytiske bestanddele i listen over fodermidler i del C erstatter de obligatoriske angivelser, der er fastlagt i det relevante afsnit i bilag V til forordning (EF) nr. 767/2009. b) Hvis der i spalten vedrørende obligatoriske angivelser i listen over fodermidler i del C ikke angives analytiske bestanddele, som skulle være angivet i overensstemmelse med det relevante afsnit i bilag i V til forordning (EF) nr. 767/2009, er det ikke nødvendigt at angive disse bestanddele. Hvis der for aske, der er uopløselig i saltsyre, ikke er fastsat et indhold i listen over fodermidler i del C, skal indholdet dog angives, hvis det overstiger 2,2 %. c) Hvis en eller flere specifikke værdier for vandindhold er fastsat i spalten »obligatoriske angivelser« i listen over fodermidler i del C, gælder disse værdier i stedet for værdierne i punkt 6 i bilag I til forordning (EF) nr. 767/2009. Hvis vandindholdet er under 14 %, er en angivelse heraf ikke obligatorisk. Hvis der ikke er fastsat et specifikt vandindhold i denne spalte, finder punkt 6 i bilag I til forordning (EF) nr. 767/2009 anvendelse.
(9)

Erfaringerne med optagelsen i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (5), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger dog ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I til det pågældende direktiv eller forordningerne om godkendelse af aktivstoffer.
(8)

Erfaringerne med optagelsen i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (5), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger dog ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I til det pågældende direktiv eller forordningerne om godkendelse af aktivstoffer.
Artikel 28

Formidling af ordrer til andre enheder om at handle på AIF'ens vegne

1. Når FAIF'en køber eller sælger finansielle instrumenter eller andre aktiver, for hvilke »bedste udførelse« er relevant, skal den handle i den AIF's interesse, som den forvalter, eller i AIF-investorernes interesse, når den formidler ordrer til andre enheder om at handle på de forvaltede AIF'ers vegne ved forvaltning af deres porteføljer.

2. FAIF'erne skal træffe alle rimelige foranstaltninger for at opnå det bedst mulige resultat for AIF'en eller AIF-investorerne under hensyntagen til pris, omkostninger, hurtighed, gennemførelses- og afregningssandsynlighed, omfang, art og andre eventuelle overvejelser med relevans for udførelsen af ordren. Sådanne faktorers relative betydning afgøres under henvisning til kriterierne i artikel 27, stk. 2.

FAIF'erne skal udforme, gennemføre og anvende en politik, der sætter dem i stand til at opfylde kravet i første afsnit. I denne politik defineres for så vidt angår hver type instrument de enheder, hos hvem ordren kan placeres. FAIF'en skal kun indgå i udførelsesordninger, hvis ordningerne opfylder kravene i denne artikel. FAIF'en skal stille passende oplysninger til rådighed for investorerne i de AIF'er, som den forvalter, om den politik, der er udformet i overensstemmelse med dette stykke, og om eventuelle væsentlige ændringer af denne politik.
(5)

For at sikre behørig overvågning af eksponeringerne er det vigtigt at have oplysninger om sikkerhedsstillelsen i forbindelse med en bestemt aftale. Med henblik herpå bør modparter, der anvender sikkerhedsstillelse for deres transaktioner, indberette sådanne oplysninger om sikkerhedsstillelsen på transaktionsbasis. Hvis sikkerhedsstillelsen beregnes på grundlag af nettopositioner opgjort ud fra et sæt aftaler og derfor ikke stilles på transaktionsbasis men på porteføljebasis, bør modparterne kunne indberette porteføljen under anvendelse af en entydig kode eller et entydigt nummereringssystem fastsat af modparten. Denne entydige kode bør angive den specifikke portefølje, vedrørende hvilken der udveksles sikkerhedsstillelse, hvis modparten har mere end én portefølje, og bør også sikre, at en derivataftale kan sammenknyttes med en bestemt portefølje, vedrørende hvilken der er stillet sikkerhed.
(9)

Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) bør gives adgang med henblik på at overvåge engrosenergimarkederne, således at agenturet i samarbejde med nationale reguleringsmyndigheder kan afsløre og forhindre markedsmisbrug, og på at overvåge engrosenergimarkederne, således at agenturet kan afsløre og forhindre markedsmisbrug i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011 af 25. oktober 2011 om integritet og gennemsigtighed på engrosenergimarkederne (REMIT) (5). ACER bør derfor have adgang til alle data om energiderivater i transaktionsregistre.
(4)

Målet med denne forordning, nemlig at lette erhvervsmæssig grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter mellem de nuværende medlemsstater i euroområdet og de medlemsstater, der snart vil indføre euroen, kan på grund af de meget detaljerede og forskelligartede nationale lovgivningsrammer for dette spørgsmål ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den påtænkte handlings omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål —
(9)

Erfaringerne med optagelsen i bilag I til direktiv 91/414/EØF af aktivstoffer, som er vurderet inden for rammerne af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (5), har vist, at der kan opstå vanskeligheder med fortolkningen af de pligter, som indehavere af eksisterende godkendelser har med hensyn til adgang til data. For at undgå yderligere vanskeligheder synes det derfor nødvendigt at præcisere medlemsstaternes pligter, især pligten til at kontrollere, at indehaveren af en godkendelse kan påvise, at han har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til direktivet. Denne præcisering pålægger dog ikke medlemsstaterne eller indehavere af godkendelser nye forpligtelser i forhold til de hidtil vedtagne direktiver om ændring af bilag I til det pågældende direktiv eller forordningerne om godkendelse af aktivstoffer.
(9)

For så vidt angår subsidiering har Kommissionen tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at import af den pågældende vare fra det pågældende land subsidieres. De påståede subsidier består bl.a. i begunstigede låneordninger til producenter af fotovoltaiske paneler (f.eks. kreditlinjer og lavtforrentede politiske lån fra statsejede forretningsbanker og politisk styrede banker, subsidieprogrammer til eksportkredit, eksportgarantier, forsikringer for grøn teknologi, adgang til offshore-holdingselskaber, regeringens tilbagebetaling af lån), tilskudsprogrammer (f.eks. »Export Product Research and Development Fund«, »Famous Brands«- og »China World Top Brands«-subsidier, »Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province« og »Golden Sun Demonstration«-programmet), statslig levering af varer mod utilstrækkeligt vederlag (f.eks. levering af polysilicium, ekstruderet aluminium, glas, elektricitet og jord), programmer for direkte skattenedsættelse eller -fritagelse (f.eks. fritagelse for eller nedsættelse af indkomstskat under »Two Free/Three Half«-programmet, fritagelse for indkomstskat for eksportorienterede virksomheder med udenlandsk kapital, nedsættelse af indkomstskat for virksomheder med udenlandsk kapital i særlige regioner, nedsættelse af indkomstskat for virksomheder med udenlandsk kapital, der køber udstyr produceret i Kina, skattefradrag for FoU gennemført af virksomheder med udenlandsk kapital, tilbagebetaling af skat for virksomheder med udenlandsk kapital, der geninvesterer i eksportorienterede virksomheder, præferenceskat for virksomheder med udenlandsk kapital, der anvender højteknologi og ny teknologi, skattenedsættelse for virksomheder, der anvender højteknologi og ny teknologi inden for bestemte projekter, præferenceskat for virksomheder i den nordøstlige region, skatteordninger i Guangdong-provinsen) og ordninger vedrørende indirekte skat og importtold (f.eks. momsfritagelse for brug af importeret udstyr, momsnedsættelse for virksomheder med udenlandsk kapital til køb af udstyr produceret i Kina, fritagelse for moms og afgifter på køb af anlægsaktiver under »Foreign Trade Development«-programmet). Det hævdes, at ovennævnte ordninger er subsidier, idet de omfatter et finansielt bidrag fra den kinesiske regering eller andre, regionale regeringer (herunder offentlige organer), hvorved modtagerne opnår en fordel. Det hævdes, at ordningerne er betingede af eksportresultater og/eller anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer og/eller er begrænset til visse sektorer og/eller virksomhedstyper og/eller steder, og at de derfor er specifikke og udligningsberettigede. I antisubsidieklagen og i de efterfølgende redegørelser vedrørende anmodningen om registrering viser dokumentation for pris og mængde for importen, at der er en meget stor stigning i importen i absolutte tal og målt i markedsandel i perioden fra 2009 til 2011. I betragtning af ovenstående er der på nuværende tidspunkt tilstrækkelige beviser for, at eksporten af den pågældende vare er begunstiget ved udligningsberettigede subsidier.
Frankrig

Aigues Allier Argens Balmes Dauphinoises Bénovie Bérange Bessan Bigorre Blanquette de Limoux Blanquette méthode ancestrale Bordeaux Côtes de Francs Bordeaux Haut-Benauge Bourbonnais Cassan Caux Cessenon Charente Charentes Maritimes Chaume — Premier Cru des coteaux du Layon Cher Collines de la Moure Comté de Grignan Coteaux de Bessilles Coteaux de Cèze Coteaux de Fontcaude Coteaux de la Cabrerisse Coteaux de l'Ardèche Coteaux de Laurens Coteaux de Miramont Coteaux de Montélimar Coteaux de Murviel Coteaux du Grésivaudan Coteaux du Layon Chaume Coteaux du Littoral Audois Coteaux du Salagou Coteaux du Verdon Coteaux et Terrasses de Montauban Coteaux Flaviens Côtes de Castillon Côtes de Ceressou Côtes de Lastours Côtes de Montestruc Côtes de Pérignan Côtes de Prouilhe Côtes du Brian Côtes du Condomois Côtes du Vidourle Crépy Creuse Cucugnan Deux-Sèvres Dordogne Doubs Entre-Deux-Mers-Haut-Benauge Haute-Garonne Hauterive Haute-Saône Hautes-Pyrénées Hauts de Badens Indre Indre et Loire Languedoc Grès de Montpellier Languedoc La Clape Languedoc Picpoul-de-Pinet Languedoc Terrasses du Larzac Loir et Cher Loire-Atlantique Loiret Lot et Garonne Maine et Loire Meuse Mont Baudile Monts de la Grage Néac Nièvre Petite Crau Premières Côtes de Blaye Principauté d'Orange Pyrénées Orientales Pyrénées-Atlantiques Sainte Baume Sarthe Seine et Marne Tarn Tarn et Garonne Terroirs Landais Touraine Amboise Touraine Azay-le-Rideau Touraine Mestand Val de Cesse Val de Dagne Val de Montferrand Vaunage Vendée Vienne Vins du Thouarsais Vistrenque Volnay Santenots
(4)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) konkluderede i sin udtalelse af 11. september 2012 (4), under hensyntagen til at dette tilsætningsstof allerede var godkendt til fødevarebrug med samme funktion, at natriumhydroxid under de foreslåede anvendelsesbetingelser ikke har skadelige virkninger på dyrs sundhed, at dets funktion som surhedsregulerende middel i foder er stort set den samme som i fødevarer, og at der derfor ikke kræves yderligere dokumentation for effektiviteten. Autoriteten konkluderede, at der ikke ville opstå sikkerhedsmæssige problemer for brugerne, forudsat at der træffes passende beskyttelsesforanstaltninger. Autoriteten har ligeledes gennemgået den rapport om metoden til analyse af fodertilsætningsstoffet i foder, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium.
(2)

I henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1338/2008 er det nødvendigt med gennemførelsesforanstaltninger for at præcisere, hvilke data og metadata der skal indberettes om sundhedstilstand, sundhedsdeterminanter og sundhedspleje som omhandlet i nævnte forordnings bilag I, og for at fastlægge referenceperioder og hyppighed for indberetning af de pågældende data.
(2)

På grundlag af forordning (EF) nr. 1098/2007 er der i bilag II til Rådets forordning (EU) nr. 1088/2012 af 20. november 2012 om fastsættelse for 2013 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen (2) fastsat fiskeriindsatsbegrænsninger for 2013 i Østersøen.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 37/2

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 112/2013

af 7. februar 2013

om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1177/2003 om EF-statistikker over indkomstforhold og levevilkår (EU-SILC) for så vidt angår listen for 2014 over sekundære målvariabler om materielle afsavn

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1177/2003 af 16. juni 2003 om EF-statistikker over indkomstforhold og levevilkår (EU-SILC) (1), særlig artikel 15, stk. 2, litra f), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved forordning (EF) nr. 1177/2003 er der fastlagt en fælles ramme for systematisk udarbejdelse af europæiske statistikker over indkomstforhold og levevilkår omfattende sammenlignelige og aktuelle tværsnits- og tidsseriedata om indkomstforhold og om omfanget af fattigdom og social udstødelse og om de berørte gruppers sammensætning på nationalt plan og EU-plan.

(2) I henhold til artikel 15, stk. 2, litra f), i forordning (EF) nr. 1177/2003 er gennemførelsesforanstaltninger nødvendige for at fastlægge listen over de sekundære målområder og -variabler, som hvert år skal indgå i EU-SILC-tværsnitskomponenten. Listen over sekundære målvariabler, der skal indgå i modulet om materielle afsavn, og variablernes identifikatorer bør fastlægges for 2014.

(3) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for det Europæiske Statistiske System —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Listen over sekundære målvariabler og variablernes identifikatorer til modulet for 2014 angående materielle afsavn, der skal indgå i tværsnitskomponenten i de europæiske statistikker over indkomstforhold og levevilkår (EU-SILC), er indeholdt i bilaget.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 7. februar 2013. På Kommissionens vegne José Manuel BARROSO Formand

(1) EUT L 165 af 3.7.2003, s. 1.
(7)

De indsigende parter har fremført flere argumenter for, at den pågældende betegnelse er en artsbetegnelse. Det er dog en kendsgerning, at opførelsen af en given betegnelse i bilag B til Stresa-konventionen fra 1951 ikke betyder, at betegnelsen i sig selv er en artsbetegnelse. Toldkoderne eller andre lignende foranstaltninger vedrørende betegnelsen »Gruyère« berører dog specifikt toldspørgsmål og er derfor på ingen måde relevante for beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder eller forbrugerbeskyttelse. Desuden er de oplysninger, der navnlig er indgivet vedrørende fremstilling af »Gruyère« uden for EU, ikke relevante på grund af territorialitetsprincippet, hvorved produktets generiske karakter skal vurderes i forhold til EU's eget område.
(8)

Ifølge EFSA's udtalelse udgør restmængden, der absorberes i oksekødet, som følge af mælkesyrebehandlingen højst 190 mg/kg. En sådan mængde anses for residual i forhold til den aktive mængde, der er nødvendig for at reducere mikrobiel overfladeforurening. Endvidere har den ikke nogen teknologisk indvirkning på det endelige produkt. Dertil kommer, at restmængderne af mælkesyre, der anvendes til at reducere mikrobiel overfladeforurening, er ubetydelig i forhold til den mængde af mælkesyre, der forekommer naturligt i oksekød, og det giver ikke anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder. I visse typer tilberedt kød er mælkesyresalte godkendt som fødevaretilsætningsstoffer med henblik på konservering. Til dette formål anvendes i almindelighed 20 000 mg/kg. Derfor adskiller anvendelsen af mælkesyre til at reducere mikrobiel overfladeforurening sig klart fra anvendelsen som et fødevaretilsætningsstof.
(4)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (autoriteten) konkluderede i sine udtalelser af 11. september 2012 (2) og 12. september 2012 (3), at præparaterne under de foreslåede anvendelsesbetingelser ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet. Autoriteten konkluderede også, at præparatet af Lactobacillus buchneri NCIMB 30139 har potentiale til at øge holdbarheden af materiale, som det er let at ensilere, ved at øge produktionen af eddikesyre, og at præparatet af Lactobacillus casei ATTC PTA 6135 har potentiale til at øge produktionen af ensilage af materiale, som det er let at ensilere, ved at reducere pH-værdien og øge tørstoffets holdbarhed. Autoriteten mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. Den har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoder vedrørende fodertilsætningsstofferne, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium.
(8)

Kommissionen har også tilstrækkelige umiddelbare beviser i antidumpingklagen og i anmodningen om registrering, som underbygges af oplysninger fra andre kilder, for, at importørerne var klar over, eller burde have været klar over, at eksportørerne foretog dumping, der var skadevoldende for Unionen, eller at der var sandsynlighed for, at den var skadevoldende. En række artikler i fagpressen, som er fremkommet over et længere tidsrum, tydede på, at EU-erhvervsgrenen kan have lidt skade som følge af billig import fra Argentina og Indonesien. Endelig og i betragtning af omfanget af den dumping, der muligvis finder sted, er det rimeligt at konkludere, at importørerne er klar over, eller burde være klar, over situationen.
1. Et apparat, der kan modtage, optage eller gengive audio og video (en såkaldt digital mediemodtager) af cylindrisk form med dimensionerne ca. 13 cm (diameter) og 19 cm (højde). Apparatet består af følgende komponenter: — en mikroprocessor — en harddisk på 500 GB — et alfanumerisk display — en infrarødmodtager til fjernbetjeningen. Det er forsynet med følgende grænseflader: — USB — Ethernet — HDMI, S-video samt udgange til kompositvideo og komponentvideo — digital optisk, digital koaksial og analog lydudgang. Apparatet er desuden forsynet med kontrolknapper og leveres med en fjernbetjening. Apparatet kan modtage digitale lyd- og videosignaler fra en ekstern kilde (f.eks. en router, en automatisk databehandlingsmaskine, et digitalkamera eller en usb-hukommelse). Dataene kan lagres på apparatets harddisk. Dataene gengives via en skærm, et tv-apparat eller et stereoanlæg. Apparatet giver ikke adgang til internettet.

8521 90 00
(8)

For visse TAC’er bør det være muligt for medlemsstaterne at give fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med de pågældende afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning, dvs. et system, hvor alle fangster bør landes og trækkes fra kvoter med henblik på at undgå udsmid og det affald fra ellers brugbare fiskeressourcer, det medfører. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed for fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sig selv fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør fuldt dokumenteret fiskeri omfatte alle aktiviteter til havs snarere end det, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne giver sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at sikre anvendelsen af intern tv-overvågning (CCTV) forbundet med et system af sensorer (under ét benævnt "CCTV-system"). Det bør gøre det muligt at foretage en nøje registrering af alle opbevarede og udsmidte dele af fangsterne. Et system baseret på observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV-systemer på nuværende tidspunkt en forudsætning for gennemførelsen af ordninger for udsmidsreduktion såsom fuldt dokumenteret fiskeri. Ved anvendelsen af et sådant system bør kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9) overholdes.