SAERBERETNING NR. 3/88 om den faelles markedsordning for fiskerivarer i Spanien og Portugal med Kommissionens svar (88/C 188/02) (Bemaerkninger, EOEF-traktatens artikel 206a, stk. 4)

INDHOLD >PIC FILE= "T0050248">

1. INDLEDNING

1.1. Revisionsretten har foretaget en ajourfoering af sin »Saerberetning om den faelles markedsordning for fiskerivarer« (1) for at efterproeve, om man ved hjaelp af de ordninger, der er indfoert i Spanien og Portugal, har kunnet sikre en tilfredsstillende gennemfoerelse af interventionsordningerne paa markedet for fiskerivarer. Strukturforanstaltningerne, som falder ind under »udviklings«-foranstaltningerne inden for den faelles fiskeripolitik, omtales kun i denne beretning i den udstraekning, de er af betydning for undersoegelsen.

1.2. Retten handler saaledes i overensstemmelse med Parlamentets »Beslutning om den faelles markedsordning (1) Fodnoterne er samlet sidst i beretningen.

for fiskerivarer (Revisionsrettens saerberetning)« af 20. februar 1987 (2), hvori Parlamentet opfordrede Revisionsretten til inden udgangen af 1987 at ajourfoere beretningen om den faelles markedsordning for fiskerivarer med henblik paa at tage hoejde for Spaniens og Portugals tiltraedelse.

1.3. En beskrivelse af hovedpunkterne i den faelles markedsordning for fiskerivarer findes i den omtalte saerberetning. Her vil der derfor kun blive naevnt de midlertidige undtagelser fra den almindelige ordning, som er gaeldende for Spanien og Portugal i overgangsperioden, indtil den gaeldende faellesskabsret finder anvendelse i fuldt omfang, og indtil grundforordningen, Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 af 29. december 1981 (3) og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil er tilpasset, som fastlagt ved tiltraedelsesakten (4).

2. RETSGRUNDLAGET FOR ANVENDELSE AF DEN GAELDENDE FAELLESSKABSRET

Indledning 2.1. I henhold til akten vedroerende Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber finder de retsakter om den faelles fiskeripolitik, der er udstedt af Faellesskabernes institutioner - saerlig Raadets grundforordning (EOEF) nr. 3796/81 af 29. december 1981, som har vaeret gaeldende siden den 1. januar 1983 - anvendelse paa de to nye medlemsstater, med undtagelse af De Kanariske OEer, Ceuta og Melilla (5).

2.2. I henhold til tiltraedelsesakten skal der foretages en raekke tilpasninger af grundforordningen og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil, samt fastsaettes overgangsforanstaltninger for hver ny medlemsstat (6). Andre tilpasninger, som er noedvendige som foelge af tiltraedelsen, fastsaettes af Raadet eller Kommissionen i overensstemmelse med retningslinjerne i tiltraedelsesakten (7).

Tilpasninger af grundforordningen

2.3. Intervention i form af finansiel udligning (8) som et led i Faellesskabets tilbagetagelsesprisordning (9) er blevet udvidet til at omfatte glashvarre (Lepidorhombus-arter), havbrasen (Brama-arter) og havtaske (Lophius-arter) (10).

2.4. Der ydes en »oplagringspraemie« til producentorganisationer for taskekrabber og jomfruhummer som et led i en »salgspris«-ordning (11). Praemien anvendes, naar varerne enten er forarbejdet med henblik paa dybfrysning og oplagret, eller er konserveret paa saerlige betingelser (12). »Salgspris«-ordningen er analog med EF's »tilbagetagelsespris«-ordning. Ved fastsaettelsen af den salgspris, hvorun- der producentorganisationerne bringer oplagringspraemieordningen i anvendelse, raader producentorganisationerne over en udvidet tolerancemargen (paa fra 10 % under til 10 % over EF-salgsprisen) i forhold til den tolerancemargen, der gaelder for de arter, der tilbagetages (fra 10 % under til 5 % over). »Oplagringspraemie«-ordningen er ogsaa analog med »prolongationspraemie«-ordningen. De arter, hvortil der ydes oplagringspraemie kan imidlertid ikke tilbagetages fra markedet, og praemien ydes for hver af de paagaeldende varer kun for de maengder, der ikke overstiger 20 % af den aarlige maengde, som er udbudt til salg. Praemiens stoerrelse kan i oevrigt ikke overstige beloebet for de tekniske og finansielle omkostninger i forbindelse med de uomgaengeligt noedvendige stabiliserings- og oplagringsforanstaltninger, foer varerne igen kan bringes paa markedet.

Tilpasninger af gennemfoerelsesbestemmelserne

2.5. Raadets forordning (EOEF) nr. 2203/82 af 28. juli 1982 (13) om almindelige bestemmelser for ydelse af prolongationspraemie for visse fiskerivarer er blevet aendret, saaledes at producentorganisationerne ogsaa kan modtage praemien for de ovennaevnte fiskearter (glashvarre, havbrasen og havtaske) samt for sardiner og ansjoser fra Atlanterhavet (14).

Overgangsforanstaltninger

2.6. De overgangsforanstaltninger, der er fastsat ved tiltraedelsesakten, og som midlertidigt afviger fra faellesskabsbestemmelserne om den faelles markedsordning for fiskerivarer, vedroerer dels tilnaermelsen mellem de nye medlemsstater og De Ti med hensyn til orienteringsprisen for sardiner og ansjoser fra Atlanterhavet, dels de to nye medlemsstaters handelssamkvem med lande inden for og uden for Faellesskabet.

2.7. Med hensyn til sardiner fra Atlanterhavet vil der for Spanien og Portugal ske en tilnaermelse af priserne i ti aarlige etaper henimod niveauet for orienteringsprisen for sardiner fra Middelhavet (15). For Spanien vil tilnaermelsen ske i fem aarlige etaper for ansjoser (16).

2.8. I perioden for tilnaermelse af priserne er der indfoert en »overvaagningsordning« i forbindelse med indfoersler af de paagaeldende varer (17): (a) i Faellesskabet bestaaende af ti medlemsstater for saa vidt angaar sardiner fra Atlanterhavet fra Spanien og Portugal,

(b) i Spanien for saa vidt angaar ansjoser fra de oevrige medlemsstater.

2.9. Overvaagningsordningen er baseret paa de referencepriser, der anvendes, og der kan traeffes foranstaltninger for at undgaa forstyrrelser paa markedet, naar priserne franko indfoerselsgraense for en bestemt vare ligger under referencepriserne i en bestemt periode.

2.10. Denne tilnaermelse af priserne smitter af paa niveauet for tilbagetagelsesprisen, som hvert aar fastsaettes af Kommissionen.

3. UDGIFTER I FORBINDELSE MED GENNEMFOERELSEN AF DEN FAELLES MARKEDSORDNING

3.1. I afsnit 4 »Den faelles fiskeri- og havpolitik« i Faellesskabets budget for regnskabsaaret 1986 var der opfoert 158,8 mio ECU i bevillinger til forpligtelser og 166,5 mio ECU i bevillinger til betalinger (18).

3.2. Under kapitel 40 »Den faelles markedsordning for fiskerivarer« var der opfoert et beloeb paa 41,3 mio ECU for 1986 (ikke-opdelte bevillinger).

3.3. Som det fremgaar af tabel 1, vedroerer kun 2 % (0,373 mio ECU) af de udgifter, der er opfoert under kapitel 40 i 1986 (17,975 mio ECU), de nye medlemsstater. I realiteten er det kun producentorganisationer i Portugal, som har anmodet om ydelse af finansiel udligning.

3.4. Udvidelsen af Faellesskabet med Spanien og Portugal havde derfor i 1986 endnu kun haft en meget begraenset indvirkning paa disse udgifter.

3.5. I henhold til samarbejdet med middelhavslandene havde Faellesskabet ved udgangen af 1984 ydet stoette til Portugal forud for tiltraedelsen med henblik paa forbedring af landbrugs- og fiskeristrukturerne (19). De tilsvarende bevillinger blev opfoert paa budgetkonto 9602, hvoraf 500 000 ECU var forbeholdt foranstaltninger i forbindelse med oprettelse af producentorganisationer i fiskerisektoren. Retten har kunnet efterproeve, at alle de tilsvarende betalinger var afholdt i 1987.

4. RETTENS REVISION I DE NYE MEDLEMSSTATER

Indledning 4.1. Retten gennemfoerte fra den 24. august til den 11. september 1987 revisio4.1. Retten gennemfoerte fra den >PIC FILE= "T0050249">

24. august til den 11. september 1987 revisio 4.1. Retten gennemfoerte fra den 24. august til den 11. september 1987 revisio4.1. Retten gennemfoerte fra den 24. august til den 11. september 1987 revisionsbesoeg i seks fiskerihavne i Spanien og Portugal, og besoegte ni spanske og syv portugisiske producentorganisationer.

4.2. Da faellesskabsbestemmelserne paa fiskeriomraadet foerst blev taget i anvendelse fra den 1. marts 1986 (20), var hovedformaalet med revisionen at undersoege, i hvor hoej grad de nye medlemsstaters strukturer var blevet tilpasset Faellesskabets faelles markedsordningsmodel, og at efterproeve de ivaerksatte ordningers effektivitet og trovaerdighed.

Foranstaltninger, der var taget i anvendelse

4.3. Paa tidspunktet for revisionsbesoeget blev der i Portugal kun anvendt finansiel udligning og i Spanien kun godtgoerelsen for tunfisk. De oevrige finansielle foranstaltninger, der finansieres gennem EUGFL, Garantisektionen (prolongations- og oplagringspraemie), og som ogsaa tager sigte paa at lette ivaerksaettelsen af den faelles markedsordning for fiskerivarer og at realisere dens maalsaetninger, var ikke taget i anvendelse.

4.4. Da foranstaltningen vedroerende godtgoerelse for tunfisk foerst er ivaerksat for nylig, ikke blot i Spanien, men ogsaa i Frankrig, og da den er af en saerlig karakter, isaer med hensyn til de administrative og regnskabsmaessige forhold vil Retten foerst kunne behandle denne foranstaltning som et led i en undersoegelse, der skal omfatte alle de medlemsstater, hvori foranstaltningen anvendes.

Anerkendelse af producentorganisationer og disses igangsaetning

4.5. Som det fremgaar af tabel 2, havde de to nye medlemsstater pr. 1. oktober 1987 anerkendt 42 organisationer, heraf 32 i Spanien og 10 i Portugal, svarende til henholdsvis 23 og 7 % af det samlede antal anerkendte producentorganisationer i Faellesskabet.

4.6. Retten har konstateret, at for de to medlemsstaters vedkommende er de anerkendte producentsorganisationers vedtaegter bragt i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne efter enkelte aendringer, der var foreslaaet af Kommissionen.

4.7. Sammenholdt med landenes fangstmaengde skulle de anerkendte producentorganisationers fangstmaengde ligge paa 80 % i Spanien og 42 % i Portugal.

>PIC FILE= "T0050250"> 4.8. I Portugal blev de fleste organisationer allerede oprettet forud for tiltraedelsen og blev anerkendt foer den dato, der var fastsat for anvendelsen af den faelles fiskeripolitik (den 1. marts 1986). I Spanien blev de foerste organisationer derimod foerst anerkendt i andet halvaar af 1986.

4.9. Muligheden for at modtage den saerlige stoette forud for tiltraedelsen med henblik paa oprettelse af producentsorganisationer har vaeret medvirkende til at fremskynde oprettelsen og anerkendelsen af producentorganisationer i Portugal. Det forhold, at Portugal allerede har udbetalt den igangsaetningsstoette, som ydes i det foerste aar, hvori disse organisationer driver virksomhed, har ogsaa bidraget til at give organisationerne de noedvendige midler til at varetage de opgaver, de er paalagt ifoelge faellesskabsbestemmelserne.

4.10. De spanske producenter var organiserede i rederforeninger og i offentligretlige brancheorganisationer, de saakaldte »cofradias«, laenge foer landet blev medlem af Faellesskabet. De anerkendte producentorganisationer er ofte opstaaet ved, at flere »cofradias« er blevet slaaet sammen.

4.11. De traditionelle spanske organisationer spiller imidlertid fortsat en vaesentlig rolle med hensyn til markedsreguleringen og markedets funktion. Denne rolle boer overtages af de anerkendte organisationer i overensstemmelse med deres ansvar over for Faellesskabet.

4.12. De vanskeligheder, som er forbundet med en saadan reform af organisationerne og med, at de gennemsnitlige salgspriser er noget hoejere end tilbagetagelsespriserne, har ikke vaeret medvirkende til at fremme en hurtig oprettelse af producentorganisationer i Spanien. De omtalte traditionelle organisationers erfaring og de midler, de har til deres raadighed, burde ellers have muliggjort en hurtig og effektiv igangsaetning af de producentsorganisationer, der blev oprettet paa deres initiativ.

4.13. Det fremgik af en gennemgang af regnskaberne hos de besoegte, anerkendte producentorganisationer i Spanien, at de endnu ikke har indfoert et egentligt saerskilt bogholderi. I realiteten opfoeres de transaktioner, der vedroerer dem, i reglen ogsaa paa en kontokurant (personlig konto) i bogholderiet hos den rederforening, de »cofradias« eller den sammenslutning af »cofradias«, som organisationerne er udsprunget af. Det begraensede antal registrerede transaktioner i forbindelse med de anerkendte producentorganisationer bekraefter, at disse endnu ikke er helt selvstaendige i forhold til de traditionelle producentorganisationer. Man boer derfor soerge for, at den markedsregulerende virksomhed nu overfoeres fra de traditionelle til de anerkendte organisationer.

Overholdelse af markedsnormerne

4.14. For de varer, der henhoerer under den faelles markedsordning for fiskerivarer, gaelder der normer omfattende inddeling efter kvalitetskategori, stoerrelseseller vaegtklasse, emballage, behandlingsgrad samt maerkning, og de maa kun udbydes, tilbydes, saelges eller i oevrigt bringes i omsaetning, naar de opfylder de naevnte normer (21).

4.15. Det er saaledes de anerkendte producentorganisationer, gennem hvilke fiskerne skal afsaette hele produktionen af de varer, der har dannet baggrund for deres indmeldelse (22), som skal sikre anvendelsen og overholdelsen af markedsnormerne.

4.16. De besoegte producentorganisationer i Spanien har hidtil ikke spillet den rolle paa markederne, som tilfalder dem. Paa den anden side har de organisationer, hvis funktioner de boer overtage, endnu ikke aendret de traditionelle metoder for klassificering og salg af fisk.

4.17. EFs markedsnormer anvendes altsaa kun i den udstraekning, de svarer til dem, der var gaeldende foer tiltraedelsen.

4.18. I Spanien og Porgual foregaar klassificeringen af demersale fiskearter i stoerrelsesklasser, som ikke helt svarer til dem, der er fastsat i faellesskabsbestemmelserne. Ved bestemmelsen af friskhedskategorier tages der ikke hensyn til kriterierne i faellesskabsskemaet : i praksis er det fangstrejsernes varighed, som er afgoerende for fiskens friskhedskategorier paa markedet.

4.19. I de to lande er stoerrelses- og friskhedskategori ikke maerket paa hvert enkelt parti, saaledes som det kraeves i faellesskabsbestemmelserne.

4.20. Der er konstateret saerlige mangler i forbindelse med anvendelsen af de faelles markedsnormer paa sardiner: (a) I Portugal kunne det ved besoeget paa tre markeder konstateres, at sardiner saelges som bulkvare paa grundlag af en stikproevevis vurdering (i reglen en kasse) fra fartoejernes lastrum. Losningen foregaar foerst, efter at fisken er solgt. Lignende salgsformer blev paavist i Spanien for sardiner og makrel.

(b) I en anden portugisisk havn udbydes sardinerne i partier bestaaende af et bestemt antal standardkasser til salg fra lastvogne, som standser foran de potentielle kunder i lige akkurat saa lang tid, som er noedvendig for at holde auktion over dem. For hvert af disse partier anses sardinerne at vaere af én og samme kategori.

(c) Det konstateredes, at stikproevemetoden ved klassificering af fisken fra et portugisisk fartoej, som landede to kategorier af sardiner (fanget paa forskellige tidspunkter), indebar, at hele fangsten blev klassificeret i den lavere kategori.

(d) I de fem besoegte havne i Spanien og Portugal, hvor der saedvanligvis landes sardiner, koncentreres udbuddet fra samtlige medlemmer af de enkelte producentorganisationer ikke forud for salget. Fisken saelges efterhaanden som fartoejerne ankommer.

Finansiel udligning

Salg af fisk paa fiskeriauktioner

4.21. I Spanien forvaltes fiskeriauktionerne af »cofradias« og i nogle tilfaelde af private virksomheder. I sidstnaevnte tilfaelde er det ikke muligt at foretage en egentlig kontrol, saafremt der ikke foretages en sammenholdelse inden for producentorganisationerne af de dokumenter, der udstedes af disse virksomheder, som udelukkende staar i forbindelse med rederen. I Portugal forvaltes og ledes fiskeriauktionerne derimod af en afdeling i den offentlige administration under fiskeriministeriet.

Overholdelse af EF-tilbagetagelsesprisen

4.22. I Spanien og Portugal er det ikke muligt paa grundlag af den anvendte klassificeringsmetode at foretage en tilfredsstillende kontrol af de faktiske priser sammenholdt med EF-tilbagetagelsespriserne, som fastsaettes for hver friskheds- og stoerrelseskategori.

4.23. Ved en stedlig gennemgang af boegerne fra fiskeriauktioner afholdt af medlemmer af to besoegte spanske organisationer kunne det i hvert fald konstateres, at i ét tilfaelde var makrel og i et andet var sardiner blevet solgt til under tilbagetagelsesprisen, selv om varerne skulle vaere taget tilbage fra markedet.

4.24. Det konstateredes ogsaa, at en producentorganisation i Portugal i en vis periode havde oplagret makrel, som organisationen havde fjernet fra markedet til en pris over tilbagetagelsesprisen, hvilket er i strid med EF-bestemmelserne. Derefter havde organisationen - efter at den havde opbrugt sin lagerkapacitet - accepteret, at dens medlemmer holdt auktion over fisk af samme art til priser, der laa langt under tilbagetagelsesprisen, hvilket ogsaa strider mod EF-bestemmelserne. Producentorganisationen har derfor mistet retten til finansiel udligning.

Behandling af fisk, der er taget tilbage fra markedet

4.25. Overholdelsen af forordningens forpligtelse til at goere de varer, der er taget tilbage fra markedet, uegnet til konsum straks efter tilbagetagelsen, forudsaetter, at der anvendes metoder, der garanterer, at varen straks goeres uegnet til konsum, og at der ivaerksaettes hensigtsmaessige kontrolordninger. Disse betingelser er ikke opfyldt i Portugal, hvor den fisk, der er taget tilbage (hidtil sardiner og makrel) blot smides i store beholdere, som sendes til fiskemelsfabrikker, uden at fisken i forvejen straks goeres uegnet til konsum.

Finansiel solidaritet blandt medlemmerne af producentorganisationerne

4.26. Producentorganisationerne yder i henhold til den finansielle udligning medlemmerne godtgoerelser, som ikke maa overstige tilbagetagelsesprisen, men som skal vaere mindst 2,5 procentpoint hoejere end den procentdel af tilbagetagelsesprisen, som laegges til grund for beregningen af godtgoerelsen.

4.27. Til finansiering af disse tilbagetagelsesforanstaltninger skal producentorganisationerne oprette interventionsfonde, som finansieres ved kontingenter, der beregnes paa basis af de varemaengder, der bringes i handelen, eller de anvender et fordelingssystem (23).

4.28. I Portugal havde fire af de fem besoegte organisationer, som havde foretaget udbetalinger til medlemmerne i forbindelse med tilbagetagelsesforanstaltninger, blot fordelt de beloeb, der var modtaget som finansiel udligning, uden at kraeve nogen form for finansielt medansvar. Det konstateredes desuden, at kun to af de syv besoegte organisationer i Portugal havde oprettet en interventionsfond, og at kun én af de ni besoegte organisationer i Spanien havde indfoert kontingent for medlemmerne.

Fangstplaner

4.29. En af producentorganisationernes vigtigste opgaver er at opstille fangstplaner med henblik paa at tilpasse udbuddet til efterspoergslen i loebet af fangstsaesonen. I henhold til bestemmelserne skal fangstplanerne opstilles saaledes, at de kvoter, der maatte vaere tildelt medlemsstaten, overholdes (24).

4.30. I Spanien skal de traditionelle producentorganisationer soerge for, at kvoterne overholdes, og det sker ofte, at de, foer fangstsaesonen for visse fiskearter begynder, fastlaegger bestemte regler og lofter for fangsten.

4.31. I Portugal opstiller de fleste producentorganisationer foerst fangstlofter for de fiskearter, der omfattes af tilbagetagelsesordningen, naar de tilbagetagne maengder er alt for store i forhold til de samlede maengder, der udbydes til salg. Det konstateredes i oevrigt, at en besoegt producentorganisation ogsaa tager hensyn til, hvor store maengder, der kan aftages af den lokale fiskemelsfabrik, foer den beslutter at begraense medlemmernes fangster.

4.32. Selv om de metoder, der anvendes i de to medlemsstater, paa en vis maade bidrager til at rationalisere fiskeriet, er de ikke fuldt ud i overensstemmelse med bestemmelserne om opstilling og gennemfoerelse af fangstplaner.

5. KONKLUSIONER

5.1. Den overgangsordning, der blev ivaerksat for Spanien og Portugal ved tiltraedelsen, har - med hensyn til intervention paa markedet - kun indflydelse paa fastsaettelsen af tilbagetagelsespriserne, og de to nye medlemsstater maa ikke fjerne sig fra den grundlaeggende faellesskabsordning. Opfyldelsen af dette krav forudsaetter, at vilkaarene er til stede for intervention paa markedet.

5.2. Bestemmelserne boer tages i anvendelse i deres helhed. Markedsprisen maa kun fastsaettes paa grundlag af fiskens stoerrelse og friskhedskategori.

5.3. Bestemmelserne tager i oevrigt sigte paa at sikre salg paa de bedst mulige konkurrencevilkaar af den bedste fiskekvalitet, saaledes at der kun sker tilbagetagelse af de ringeste kvaliteter. Realiseringen af disse maalsaetninger forudsaetter konkurrence paa et marked, hvor det er muligt at sammenligne hele den daglige landing. Koncentrationen af udbuddet er imidlertid ikke tilfredsstillende i de to nye medlemsstater. De bedst mulige vilkaar for konkurrence og for en eventuel faellesskabsintervention vil kun vaere til stede, hvis alle de fiskerivarer, der er omfattet af faellesskabsordningen er inddelt i friskheds- og stoerrelsesklasser efter de kategorier, der saerlig er fastsat i forordningerne.

5.4. Paa de besoegte markeder i Spanien lader kvalitetskontrollen meget tilbage at oenske. I Portugal konstateredes det, at der foretages en sundhedsmaessig kvalitetskontrol, men resultaterne af denne undersoegelse foerer ikke til en korrekt klassificering af fisken. Der blev ikke konstateret en tilfredsstillende klassificering efter stoerrelse.

5.5. Paa de vilkaar, der er beskrevet ovenfor, er det vanskeligt at foere en effektiv kontrol med overholdelsen af tilbagetagelsesprisen.

5.6. Producentorganisationerne har hidtil kun spillet en begraenset rolle, som desuden er vanskelig at beskrive paa grund af de meget forskelligartede forhold.

5.7. Efter Rettens konstateringer med hensyn til klassificeringen af middelhavsfisk (sild, makrel og sardiner), som blev fremsat som bemaerkninger i saerberetningen af 28. november 1985 (1), er der ved Raadets forordning (EOEF) nr. 3396/85 af 26. november 1985 (25) indfoert mulighed for klassificering paa grundlag af stikproever. Denne klassificeringsmetode kan imidlertid kun anvendes for sild og makrel. Efter Spaniens og Portugals tiltraedelse er sardinfiskeriet blevet et vaesentligt og oemtaaleligt emne paa EF-plan. Kommissionen boer derfor tage stilling til, hvilke midler, der kan tages i brug, og hvilke muligheder, der er, for at sikre, at de faelles klassificeringsnormer overholdes noeje.

5.8. De strukturer, de to medlemsstater har indfoert med henblik paa kontrollen med gennemfoerelsen af faellesskabsbestemmelserne, har hidtil ikke foert til maerkbare og fyldestgoerende resultater.

5.9. Det er blevet fremhaevet, at udgifterne i forbindelse med gennemfoerelsen af den faelles markedsordning var begraensede. De eventuelle finansielle foelger af de tilfaelde af uregelmaessigheder, der blev paavist ved revisionen, vil vaere ret ubetydelige. Man maa dog vaere klar over, at der under denne faelles markedsordning under andre markedsforhold kan opstaa tilfaelde, der kan faa omfattende finansielle foelger.

Naervaerende beretning blev vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg paa moedet den 19. maj 1988.

Paa Revisionsrettens vegne

Marcel MART

Formand

(1) EFT C 339 af 31.12.1985. (2) EFT C 76 af 23.03.1987. (3) EFT L 379 af 31.12.1981, s. 1. (4) EFT L 302 af 15.11.1985. (5) Tiltraedelsesaktens artikel 24 og 25 (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 27). (6) Tiltraedelsesaktens artikel 26 (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 28). (7) Tiltraedelsesaktens artikel 27 (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 28). (8) Artikel 13 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 af 29.12.1981 (EFT L 379 af 31.12.1981, s. 8). (9) Artikel 9-12 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 af 29.12.1981 (EFT L 379 af 31.12.1981, s. 7). (10) Kapitel XV, stk. 4, litra j), i bilag I til tiltraedelsesakten (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 237). (11) Kapitel XV, stk. 4, litra b), i bilag I til tiltraedelsesakten (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 236). (12) Kapitel XV, stk. 4, litra c), i bilag I til tiltraedelsesakten (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 236). (13) EFT L 235 af 10.8.1982, s. 4. (14) Kapitel XV, stk. 5, i bilag I til tiltraedelsesakten (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 239). (15) Tiltraedelsesaktens artikel 169, stk. 2, og artikel 356 (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 74 og 128). (16) Tiltraedelsesaktens artikel 169, stk. 3 (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 74). (17) Tiltraedelsesaktens artikel 170 og 357 (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 75 og 128). (18) De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1986 (EFT L 358 af 31.12.1985). (19) Raadets forordning (EOEF) nr. 3598/84 af 18.12.1984 (EFT L 333 af 21.12.1984, s. 7). (20) Tiltraedelsesaktens artikel 394 (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 137). (21) Artikel 2, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 af 29.12.1981 (EFT L 379 af 31.12.1981, s. 4). (22) Artikel 5, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 af 29.12.1981 (EFT L 379 af 31.12.1981, s. 5). (23) Artikel 9, stk. 3, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3796/81 af 29.12.1981 (EFT L 379 af 31.12.1981, s. 7). (24) Jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2062/80 af 31.7.1980 (EFT L 200 af 1.8.1980, s. 84), som aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1995/84 af 12.7.1984 (EFT L 186 af 13.7.1984, s. 23), der er berigtiget den 6.10.1984 (EFT L 268 af 9.10.1984, s. 38). (25) EFT L 322 af 3.12.1985, s. 1. KOMMISSIONENS SVAR

2. RETSGRUNDLAGET FOR ANVENDELSE AF DEN GAELDENDE FAELLESSKABSRET

Kommissionen understreger, at der i Tiltraedelsesakten er fastsat en raekke overgangsforanstaltninger for de nye medlemsstater, som har en vis indflydelse paa prisdannelsen paa markedet i Spanien og Portugal.

I den forbindelse boer man isaer bemaerke den supplerende mekanisme for samhandelen i Faellesskabet, der beroerer 12 arter i fersk praesentationsform, kvantitative restriktioner for import fra tredjelande gaeldende for 30 forskellige fiskerivarer samt toldkontingenter for faellesforetagender og gradvis tilpasning af de nye medlemsstaters toldsatser til den faelles toldtarif.

Der er dog grund til at paapege, at disse foranstaltninger ikke har direkte indvirkning paa reglerne for producentorganisationerne med hensyn til markedsintervention. De nationale myndigheders arbejdsbyrde i forbindelse med disse foranstaltninger er noget af forklaringen paa visse saerlige vanskeligheder ved gennemfoerelsen af disse retsforskrifter.

4. RETTENS REVISION I DE NYE MEDLEMSSTATER

Indledning

Kommissionen goer opmaerksom paa, at Rettens besoeg fandt sted meget kort tid efter Tiltraedelsestraktatens ikrafttraeden og anerkendelsen af producentorganisationerne.

Producentorganisationernes forvaltning af markedet paa et frivilligt og autonomt grundlag er en af grundsaetningerne i den faelles markedsordning. En producentorganisation kan i oevrigt for at intervenere paa markedet vaelge ordningen med faellesskabspriser for at drage fordel af Faellesskabets finansielle udligning eller den autonome ordning uden nogen form for finansiel udligning.

Da de spanske producentorganisationer foerst er blevet anerkendt for meget kort tid siden, har de ikke vaeret i stand til at anvende Faellesskabets prisordning i 1986 og 1987. Kun ganske faa portugisiske producentorganisationer anvendte i 1986 og 1987 faellesskabsordningen for visse arter. Der er kun ydet et ubetydeligt stoettebeloeb til producentorganisatonerne i Portugal.

Paa denne baggrund foretog EUGFL ingen kontrol paa stedet i de nye medlemsstater i perioden for ivaerksaettelsen af den faelles markedsordning. Rettens konstateringer og de yderligere oplysninger, som blev meddelt til Kommissionen paa dennes anmodning, samt de i denne beretning omhandlede tilfaelde, der kan faa finansielle foelger, vil blive gennemgaaet i forbindelse med afslutningen af regnskaberne for regnskabsaarene 1986 og 1987. Kommissionen understreger i denne sammenhaeng, at de anfoerte lakuner i anvendelsen af den faelles markedsordning ikke for alles vedkommende kan generaliseres.

Kommissionen ydede paa et tidspunkt teknisk hjaelp til de nationale myndigheder i de nye medlemsstater for at lette ivaerksaettelsen af den faelles markedsordning fra den 1. marts 1986. Det er klart, at alle de tekniske tilpasninger paa nationalt plan har kraevet en vis tid, da ogsaa forskellige overgangsordninger i forbindelse med tiltraedelsen skulle ivaerksaettes.

Kommissionen har foerst og fremmest overvaaget producentorganisationernes oprettelsesproces, hvilket Retten har paapeget i punkt 4.6 (isaer kontrol af vedtaegterne), for allerede fra starten at sikre, at grundidéerne bag producentorganisationerne var korrekte, og at de organisationer, der eksisterede foer tiltraedelsen, blev til EF-producentorganisationer i overensstemmelse med principperne i den faelles markedsordning.

Anerkendelse af producentorganisationer og disses igangsaetning

4.5 - 4.12. De traditionelle spanske organisationer, som eksisterede foer tiltraedelsen, har dannet grundlag for oprettelsen af producentorganisationerne og har i det store og hele lettet hele processen med oprettelse af disse. Saaledes eksisterer der nu efter forloebet af en meget kort periode 35 producentorganisationer i Spanien, der daekker 80 % af produktionen.

Kommissionen goer endvidere opmaerksom paa, at medlemsstaterne ifoelge faellesskabsforskrifterne har pligt til til stadighed at foere kontrol med producentorganisationernes funktion. De er i oevrigt blevet mindet om denne forpligtelse ved gentagne lejligheder.

Kommissionen er enig med Retten i, at ordningen med producentorganisationer kun kan fungere korrekt, hvis disse organer opnaar en vis uafhaengighed af de traditionelle spanske organisationer, saaledes at producentorganisationerne kan spille den rolle paa markedet, som er tildelt dem ifoelge den faelles markedsordning.

4.13. Kommissionen har noteret sig Rettens bemaerkninger om, at visse producentorganisationer ikke foerer et egentligt saerskilt bogholderi. Kommissionen vil anmode den paagaeldende medlemsstat om at faa de beroerte producentorganisationer til at overholde faellesskabsforskrifterne og vil, hvis dette ikke sker, traekke sin anerkendelse af disse tilbage.

Kommissionen understreger i denne forbindelse, at en effektiv forvaltning af producentorganisationerne afhaenger af flere faktorer, saasom et grundigt teknisk kendskab til markedet, faellesskabsforskrifterne og isaer evnen til at forvalte et saadant organ.

Kommissionens tjenestegrene vil afholde tekniske informationsmoeder med producentorganisationerne eller disses sammenslutninger i de nye medlemsstater for at bidrage til fyldestgoerelsen af disse krav i fremtiden.

Overholdelse af markedsnormerne

4.14 - 4.18. Alle de i artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 103/76 omhandlede fisk, der produceres i Faellesskabet, kan kun afsaettes til konsum i Faellesskabet, hvis de opfylder bestemmelserne i naevnte forordning. Forordningen vedroerer ikke kun de fisk, der afsaettes af producentorganisationerne eller disses medlemmer.

Ansvaret for at kontrollere, om de faelles handelsnormer overholdes, paahviler ene og alene medlemsstaterne, som ved gentagne lejligheder er blevet mindet om deres forpligtelser.

Kommissionen er enig med Retten i, at sorteringen af fiskene skal foretages under streng overholdelse af kriterierne i faellesskabsforskrifterne.

Kommissionens tjenestegrene foretager for oejeblikket en dybtgaaende undersoegelse for at fastslaa, hvordan man kan naa frem til, at de faelles handelsnormer overholdes mere noejagtigt og homogent i alle medlemsstater. Kommissionen fastslaar, at kontrolordningen under alle omstaendigheder boer skaerpes.

4.19. Kommissionen vil anmode de beroerte medlemsstater om at paase, at fiskepartierne maerkes i henhold til faellesskabsforskrifterne. Kommissionen vil goere alt for, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelse til at traeffe egnede foranstaltninger med henblik paa ivaerksaettelse af sanktioner for overtraedelse af bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 103/76, som fastsat i artikel 4, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 3796/81.

4.20 (a), (b) og (c) Hvad angaar konstateringerne vedroerende anvendelsen af de faelles handelsnormer for sardiner goer Kommissionen opmaerksom paa, at den er ved at undersoege, hvorvidt det er hensigtsmaessigt, og i givet fald paa hvilke betingelser, at foreslaa, at der indfoeres en proeveudtagningsordning for visse pelagiske fiskearter, herunder sardin, som er baseret paa erfaringerne fra den allerede eksisterende proeveudtagningsordning for sild og makrel samt isaer paa de specifikke produktions- og afsaetningsvilkaar for de paagaeldende pelagiske fiskearter.

(d) I de fleste spanske og portugisiske havne foregaar salget af fersk fisk efter en tidsplan afpasset efter fartoejernes ankomsttidspunkt. Auktionerne forbliver aabne saa laenge som noedvendigt. Salg umiddelbart efter fartoejets ankomst er for sardiners vedkommende en saedvane inden for naerfiskeriet, der tjener til at undgaa, at fangsterne mister deres friskhed. Koncentrationen af udbuddet ifoelge den faelles markedsordnings principper indebaerer ikke en fysisk koncentration paa ét sted (benyttelse af blot én havn) eller paa samme tidspunkt (samtidigt salg af en dags fangster), idet dette ville hindre en passende fordeling af fiskene og reducere de solgte varers gennemsnitsvaerdi.

Finansiel udligning

Salg af fisk paa fiskeriauktioner

4.21. Kommissionen er enig med Retten i, at de under den faelles markedsordning forudsete kontrolordninger er offentlige og ikke private ordninger. Kommissionen har mindet de spanske myndigheder om, at der skal indfoeres kontrolordninger i overensstemmelse med faellesskabsforskrifterne.

Overholdelse af EF-tilbagetagelsesprisen

4.22. Med hensyn til dette punkt henviser Kommissionen til sit svar paa punkt 4.14-4.18.

4.23. Kommissionen henviser til sit svar i indledningen til kapitel 4.

Behandling af fisk, der er taget tilbage fra markedet

4.24 - 4.25. Som foelge af Rettens konstatering af visse mangler i behandlingen af fisk, der er trukket tilbage fra markedet, har Kommissionen anmodet den beroerte medlemsstat om at traeffe foranstaltninger til at sikre en noeje overholdelse af faellesskabsforskrifterne paa dette omraade.

Kommissionen er enig med Retten i, at alle varer, der ikke har kunnet saelges til Faellesskabets eller endog den autonome tilbagetagelsespris skal traekkes tilbage fra markedet og behandles i overensstemmelse med de i forordning (EOEF) nr. 1501/83 fastsatte muligheder.

Finansiel solidaritet blandt medlemmerne af producentorganisationerne

4.26 og 4.28. Overholdes den finansielle solidaritet ifoelge artikel 13, stk. 1, litra c), i Raadets forordning nr. 3796/87 ikke, er der tale om en overtraedelse af faellesskabsforskrifterne. Hvad angaar eventuelle finansielle foelger, henviser Kommissionen til sit svar paa punkt 4, stk. 4, (indledning).

Fangstplaner

4.29 - 4.32. Kommissionen har noteret sig Rettens bemaerkninger vedroerende visse vanskeligheder i forbindelse med opstillingen og gennemfoerelsen af fangstplaner. Kommissionen vil paa de ovenfor omhandlede tekniske moeder (4.13) bestraebe sig paa at kaste lys over dette instruments oekonomiske betydning, opstilling og gennemfoerelse for at bidrage til stoerre effektivitet i producentorganisationernes daglige forvaltning af markedet.

5. KONKLUSIONER

5.1. Kommissionen er enig med Retten i, at den faelles markedsordning for fiskerivarer skal overholdes noeje i de nye medlemsstater, eftersom der ikke i Tiltraedelsesakten er fastsat undtagelser fra de grundlaeggede principper.

Kommissionen goer dog opmaerksom paa, at den faelles markedsordning for fiskerivarer kun har vaeret gaeldende i de nye medlemsstater siden den 1. marts 1986. Ivaerksaettelsen af alle den faelles markedsordnings instrumenter, herunder producentorganisationerne, som er frivillige organer, kraever en vis tilpasningstid, isaer i betragtning af de saerlige forhold, der bestaar i de nye medlemsstaters erhvervsstrukturer.

Det maa endvidere bemaerkes, at de nye medlemsstaters produktion kun delvis falder ind under den faelles markedsordnings interventionsmekanisme. Med henblik paa at sikre en mere afbalanceret anvendelse af denne i det udvidede Faellesskab og give producentorganisationerne, isaer i de nye medlemsstater, stoerre mulighed for at drage fordel af EF-ordningen, forelagde Kommissionen i 1987 Raadet et forslag, der tager sigte paa at optage yderligere 14 arter i en saerlig EF-ordning (KOM(87) 213 endelig udg.).

Kommissionen finder af alle disse grunde, at der, hvis der oprettes producentorganisationer i et forholdsvis hurtigt tempo i Spanien og Portugal, vil vaere et godt grundlag for en mere effektiv anvendelse af den faelles markedsordnings instrumenter i fremtiden.

5.2, 5.4, 5.7. Kommissionen finder som Retten, at virkeliggoerelsen af den faelles markedsordning for fiskerivarer og dennes maal boer bygge paa noeje overholdelse af de faelles handelsnormer. Kommissionen kan oplyse, at den med hensyn til de mangelfulde fremgangsmaader, som Retten har konstateret paa dette omraade, har anmodet de paagaeldende medlemsstater om at traeffe forholdsregler til sikring af en korrekt anvendelse af faellesskabsforskrifterne. Kommissionen forbeholder sig endvidere ret til at foreslaa egnede foranstaltninger med henblik paa en strengere og mere ensartet overholdelse af de faelles handelsnormer i hele Faellesskabet samt skaerpelse af kontrolordningen. Med hensyn til det saerlige problem med visse pelagiske fisk, isaer sardin undersoeger Kommissionen muligheden for at indfoere en proeveudtagningsordning, der er afpasset efter markedets krav og giver mulighed for at sikre en korrekt anvendelse af den faelles markedsordnings regler.

5.5, 5.6, 5.8, 5.9. Paa tidspunktet for Rettens besoeg var udgifterne til ivaerksaettelse af den faelles markedsordning meget begraensede. Retten understreger med god grund, at den fremtidige udvikling specielt i de nye medlemsstater kan skabe en situation, hvor de finansielle foelger bliver mere maerkbare.

Kommissionen vil traeffe egnede foranstaltninger over for de beroerte medlemsstater, saaledes at disse soerger for en korrekt anvendelse af faellesforskrifterne, isaer gennem skaerpet kontrol. Kommissionen vil paa sin side yde den noedvendige tekniske assistance til medlemsstaternes kompetente myndigheder samt i stoerst muligt omfang til producentorganisationerne.