DA Den Europæiske Unions Tidende C 98/3

DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS AFGØRELSE

af 27. januar 2014

om en koordineringsramme for de kompetente eller udpegede myndigheders underretning om nationale makroprudentielle politiske foranstaltninger og ESRB's afgivelse af udtalelser og udstedelse af henstillinger

(ESRB/2014/2)

2014/C 98/03

DET ALMINDELIGE RÅD FOR DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI HAR —

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 458,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (2), særlig artikel 133,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (3), særlig artikel 3, stk. 2, litra j),

under henvisning til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2011/3 af 22. december 2011 om de nationale myndigheders makroprudentielle mandat (4),

under henvisning til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2013/1 af 4.april 2013 om delmål og instrumenter for den makroprudentielle politik (5), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) har ansvaret for at føre makrotilsyn på EU-plan med henblik på at bidrage til forebyggelsen eller mindskelsen af systemiske risici for den finansielle stabilitet i Unionen. ESRB identificerer systemiske risici, herunder sådanne risici, som efter dens opfattelse bør imødegås ved makroprudentielle politiske foranstaltninger. ESRB kan opfordre til relevante handlinger og således bidrage til at a) sikre, at det endelige mål med den makroprudentielle politik bliver nået, og b) modvirke en tendens til ikke at træffe foranstaltninger, som under visse omstændigheder forekommer i den makroprudentielle politik, herunder både at gøre brug af makroprudentielle foranstaltninger og ikke at gøre det.

(2) ESRB's overordnede mål er at sikre, at de makroprudentielle politikker, som de kompetente eller udpegede myndigheder udfører, rettidigt og effektivt forebygger eller begrænser systemiske risici, og at de samtidig er forenelige med og bidrager til den smidige funktion af EU's indre marked.

(3) ESRB bør bidrage til at nå målene for det indre marked og navnlig til en integreret tilsynsstruktur for Unionen, hvilken er nødvendig for at fremme rettidige og konsistente politiske reaktioner blandt medlemsstaterne. Dette burde forebygge divergerende tiltag og forbedre det indre markeds funktion. I den forbindelse kan ESRB opfordre til gensidig anerkendelse af de kompetente eller udpegede myndigheders makroprudentielle foranstaltninger, navnlig i tilfælde hvor EU-lovgivningen giver mulighed for gensidig anerkendelse. Gennem en øget forståelse af de makroprudentielle politikker kan ESRB anbefale gensidig anerkendelse i andre tilfælde fremover.

(4) I overensstemmelse med sit mandat samarbejder ESRB med internationale finansielle organisationer og makroprudentielle myndigheder i tredjelande og vurderer behovet på EU-plan for makroprudentielle politiske reaktioner på systemiske risici og makroprudentielle politikker i tredjelande.

(5) De nye EU-lovgivningsrammer for banker består af to separate lovgivningsmæssige instrumenter: direktiv 2013/36/EU (herefter »kapitalkravsdirektivet« (CRD)) og forordning (EU) nr. 575/2013 (herefter »kapitalkravsforordningen« (CRR)). Kapitalkravsdirektivets bestemmelser er mindre detailregulerende end bestemmelserne i kapitalkravsforordningen. Medlemsstaterne har derfor en høj grad af fleksibilitet, hvad angår anvendelsen af makroprudentielle instrumenter, der er baseret på kapitalkravsdirektivet, f.eks. de forskellige kapitalbuffere. I modsætning hertil er der ikke samme grad af fleksibilitet, hvad angår de makroprudentielle instrumenter i kapitalkravsforordningens artikel 458. De nationale myndigheders anvendelse af disse er underlagt en særlig procedure, som samtidig fastlægger omfanget af deres anvendelse.

(6) Kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen indeholder flere underretningskrav, som de kompetente eller udpegede myndigheder skal overholde over for ESRB vedrørende makrotilsynet, navnlig følgende bestemmelser: artikel 129, stk. 2, artikel 130, stk. 2, artikel 131, stk. 7, artikel 131, stk. 12, artikel 133, artikel 134, stk. 2, artikel 136, stk. 7, og artikel 160 i kapitalkravsdirektivet samt artikel 99, stk. 7, og artikel 458 i kapitalkravsforordningen.

(7) I henhold til kapitalkravsdirektivets artikel 133 og kapitalkravsforordningens artikel 458 skal ESRB afgive udtalelser eller udstede henstillinger om specifikke makroprudentielle foranstaltninger inden for en måned efter at have modtaget underretning om sådanne foranstaltninger. Med henblik på at fremsætte sådanne udtalelser og henstillinger vurderer ESRB ud fra et makroprudentielt perspektiv egnetheden af de påtænkte foranstaltninger på baggrund af underretningen fra den pågældende myndighed og sin egen analyse.

(8) Som fastslået i kapitalkravsforordningens artikel 458 kræver det retlige grundlag for at afgive sådanne udtalelser en begrundelse for, hvorfor andre prudentielle instrumenter i kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen ikke er tilstrækkelige til at imødegå den identificerede systemiske risiko under hensyntagen til disse foranstaltningers relative effektivitet. Til dette formål vurderer ESRB ud fra et makroprudentielt perspektiv det underliggende rationale bag samt fordelene ved disse foranstaltninger, for så vidt angår deres begrundelse, virkning, effektivitet og proportionalitet.

(9) I sin vurdering skal ESRB også tage hensyn til de potentielle grænseoverskridende implikationer ved de underrettede foranstaltninger, og kan om nødvendigt foreslå visse ændringer af foranstaltningerne for at begrænse deres potentielle negative afsmittende virkning på det indre marked. ESRB fokuserer dog på de overordnede nettofordele ved de makroprudentielle foranstaltninger ud fra et finansielt stabilitetsperspektiv.

(10) ESRB bidrager også til koordineringen og udviklingen over tid af konsekvente og konsistente makroprudentielle politiske reaktioner på systemiske risici i Unionen, for derved at forbedre forståelsen af og fremme bedste praksis inden for den makroprudentielle politik.

(11) Da ESRB i overensstemmelse med kapitalkravsdirektivets artikel 133 og kapitalkravsforordningens artikel 458 skal fremsætte sine udtalelser og henstillinger inden for en måned efter at have modtaget en underretning, skal det sikres, at processen til vurderingen af de underrettede foranstaltninger og fremsættelsen af udtalelser og henstillinger fungerer smidigt og effektivt.

(12) Som vigtige elementer i en sådan smidig og effektiv proces anmodes de underrettende myndigheder om at indsende underretninger om foranstaltningerne på engelsk ved brug af de skabeloner, som ESRB offentliggør på sit websted, og udfærdige underretningen så præcist og konkret som muligt.

(13) For at gøre det muligt for ESRB's Sekretariat at træffe de nødvendige administrative og organisatoriske foranstaltninger i god tid anmodes de underrettende myndigheder om i tillæg hertil uformelt at underrette ESRB's Sekretariat om en forestående underretning, så vidt muligt fem ECB-arbejdsdage forud for indsendelsen af underretningen.

(14) Denne afgørelse fastsætter alment godkendte effektive procedurer vedtaget af medlemmerne af ESRB's Almindelige Råd. I kraft af offentliggørelsen af denne afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende er de nationale makroprudentielle myndigheder og andre relevante nationale organer, som ikke er repræsenteret i ESRB's Almindelige Råd, underrettet om de procedurer, efter hvilke ESRB afgiver udtalelser eller udsteder henstillinger om makroprudentielle politiske foranstaltninger, der er vedtaget af de kompetente eller udpegede myndigheder. Denne afgørelse skaber dog ingen retligt bindende forpligtelser udover de forpligtelser, der følger af Unionens retsakter —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Genstand

Med denne afgørelse fastsættes en fælles proceduremæssig ramme for ESRB's afgivelse af udtalelser og udstedelse af henstillinger i henhold til kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen. Sådanne udtalelser og henstillinger skal udarbejdes i overensstemmelse med denne afgørelse.

Artikel 2

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

1) »underretning«: enhver underretning til ESRB fra kompetente eller udpegede myndigheder, herunder ECB i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (6), jf. kapitalkravsdirektivets artikel 133 og kapitalkravsforordningens artikel 458

2) »udtalelse«: enhver udtalelse, som ESRB skal afgive inden for en måned, jf. kapitalkravsdirektivets artikel 133 og kapitalkravsforordningens artikel 458

3) »henstilling«: enhver henstilling, som ESRB skal udstede inden for en måned, jf. kapitalkravsdirektivets artikel 133, stk. 14

4) »makroprudentiel politisk foranstaltning«: enhver afgørelse vedrørende foranstaltninger truffet af kompetente eller udpegede myndigheder, som ESRB skal underrettes om i henhold til kapitalkravsdirektivets artikel 133 og kapitalkravsforordningens artikel 458, og om hvilken ESRB skal afgive en udtalelse eller udstede en henstilling i overensstemmelse med stk. 1-3.

Artikel 3

Underretning til ESRB

1. Artikel 3 finder anvendelse på enhver underretning, der er omfattet af artikel 2, stk. 1. Den skaber ingen retligt bindende forpligtelser ud over de forpligtelser, der følger af Unionens retsakter.

2. For at sikre en smidig og effektiv proces skal de underrettende myndigheder indsende underretningerne på engelsk. Hvis ESRB har offentliggjort en underretningsskabelon, anmodes de underrettende myndigheder om at anvende en sådan skabelon, når de foretager en underretning. ESRB offentliggør sådanne skabeloner på sit websted.

3. Underretningen skal indeholde alle relevante informationer i overensstemmelse med de respektive krav i henhold til kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen. Underretningen skal udfærdiges så præcist og konkret som muligt.

4. ESRB offentliggør underretningerne tre måneder efter dagen, hvor de er blevet modtaget, med mindre den underrettende myndighed specifikt har anmodet om, at underretningerne ikke offentliggøres, eller ESRB af hensyn til den finansielle stabilitet finder, at de ikke bør offentliggøres.

Artikel 4

ESRB's udtalelser og henstillinger

1. Artikel 4 finder anvendelse på enhver underretning og henstilling, der er omfattet af artikel 2, stk. 2 og 3.

2. Hvis ESRB har anmodet de underrettende myndigheder om yderligere oplysninger og modtager en underretning med præciserende information, som dog ikke indeholder alle relevante oplysninger, der er nødvendige for vurderingen af egnetheden af den påtænkte foranstaltning, herunder dens forenelighed med de respektive krav i kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen, kan ESRB afgive en udtalelse om, at det ikke har været muligt at vurdere kravenes overensstemmelse med kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen. ESRB kan også, alt efter omstændighederne, afgive en negativ udtalelse eller udstede en negativ henstilling.

3. Så snart en underretning er modtaget i henhold til kapitalkravsdirektivets artikel 133 eller kapitalkravsforordningen artikel 458, skal ESRB's Sekretariat straks fremsende den til alle medlemmerne af Det Almindelige Råd og til alle medlemmerne af Vurderingsteamet, som defineret i artikel 5, gennem Darwin ved brug af fortrolighedsproceduren.

4. Inden for fem ECB-arbejdsdage efter dagen for modtagelse af en underretning i henhold til stk. 3 kan medlemmerne af Det Almindelige Råd give udtryk for væsentlige betænkeligheder over for ESRB vedrørende negative eksterne implikationer, dvs. negative grænseoverskridende afsmittende virkninger af den underrettede makroprudentielle politiske foranstaltning. For at sikre en smidig og effektiv proces anmodes medlemmerne om at give udtryk for sådanne væsentlige betænkeligheder på engelsk. Medlemmerne tilvejebringer alle relevante oplysninger, der er nødvendige for at kunne vurdere relevansen af sådanne væsentlige betænkeligheder som en del af vurderingen i henhold til stk. 5, så præcist og konkret som muligt.

5. Inden for 12 ECB-arbejdsdage efter dagen for modtagelse af en underretning i overensstemmelse med stk. 3 udarbejder Vurderingsteamet en vurdering af og et udkast til udtalelse eller henstilling om den makroprudentielle politiske foranstaltning, omhandlende dens forenelighed med de respektive krav i kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen ud fra et makroprudentielt og finansielt stabilitetsperspektiv. Vurderingsteamet tager højde for de relevante væsentlige betænkeligheder, der er blevet givet udtryk for over for ESRB i henhold til stk. 4.

6. Så snart Vurderingsteamet har færdiggjort udkastet til udtalelse eller henstilling, fremsender ESRB's Sekretariat straks udkastet skriftligt gennem Darwin ved brug af fortrolighedsproceduren til alle medlemmerne af Det Almindelige Råd til deres overvejelse. Medlemmerne af Det Almindelige Råd kan inden for fire ECB-arbejdsdage efter dagen for fremsendelse fremkomme med bemærkninger til udkastet til udtalelse eller henstilling, inden Det Almindelige Råd træffer afgørelse.

7. Vurderingsteamet træffer inden for to ECB-arbejdsdage efter dagen for medlemmerne af Det Almindelige Råds fremsendelse af bemærkninger beslutning om, hvorvidt udkastet til udtalelse eller henstilling bør revideres i lyset af de fremsendte bemærkninger, og forelægger det endelige udkast til udtalelse eller henstilling til Det Almindelige Råd via ESRB's Sekretariat.

8. Det Almindelige Råd skal på baggrund af vurderingen og udkastet, der er udarbejdet af Vurderingsteamet, træffe en afgørelse om udkastet til udtalelse eller henstilling. Medmindre et møde i Det Almindelige Råd finder sted i overensstemmelse med ESRB's forretningsorden, træffer Det Almindelige Råd en skriftlig afgørelse, i hvilket tilfælde Rådets medlemmer har mindst fem ECB-arbejdsdage til at afgive deres stemme. Det Almindelige Råds afgørelse skal senest træffes mindst én ECB-arbejdsdag før udløbet af den månedsfrist, der er specificeret i kapitalkravsdirektivets artikel 133 eller kapitalkravsforordningens artikel 458.

9. ESRB offentliggør sin udtalelse eller henstilling tre måneder efter godkendelse eller afvisning af den makroprudentielle politiske foranstaltning i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitalkravsdirektivet og kapitalkravsforordningen, medmindre den underrettende myndighed specifikt har anmodet om, at udtalelsen eller henstillingen ikke offentliggøres, eller ESRB af hensyn til den finansielle stabilitet finder, at de ikke bør offentliggøres. Sådanne udtalelser eller henstillinger offentliggøres ikke før og er fortrolige frem til udløbet af denne tremåneders frist.

Artikel 5

Vurderingsteam

1. Som en permanent understruktur til Det Rådgivende Tekniske Udvalg skal der oprettes et Vurderingsteam. Det udarbejder vurderinger af og udkast til udtalelser eller henstillinger om makroprudentielle politiske foranstaltninger. Vurderingsteamets medlemmer og observatører skal have tilstrækkelig anciennitet, både teknisk og politisk.

2. Vurderingsteamets permanente medlemmer består af to repræsentanter fra ESRB's Sekretariat, en repræsentant fra ECB, en repræsentant fra Den Fælles Tilsynsmekanisme (SSM) og ni repræsentanter, der hver repræsenterer en national centralbank i en medlemsstat (herefter de »ni repræsentanter«), i henhold til stk. 8.

3. Vurderingsteamets permanente observatører består af to repræsentanter fra Europa-Kommissionen og en repræsentant fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed.

4. Vurderingsteamets ikke-permanente observatører består af to repræsentanter, en fra den nationale centralbank og en fra den kompetente eller udpegede nationale myndighed, alt efter omstændighederne, i hver medlemsstat, der har underrettet om en makroprudentiel politisk foranstaltning, og en repræsentant fra hver institution, som repræsenteres ved et medlem af ESRB's Almindelige Råd, og som har givet udtryk for en væsentlig betænkelighed i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4.

5. Hvor ECB i henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1024/2013 underretter om en makroprudentiel politisk foranstaltning på nationalt plan i stedet for de nationale myndigheder, skal ECB repræsenteres af en ikke-permanent observatør, og den berørte medlemsstat skal repræsenteres af to ikke-permanente observatører udpeget i overensstemmelse med stk. 4.

6. Vurderingsteamets ikke-permanente observatørers rolle er at tilvejebringe oplysninger og forklaringer for de permanente medlemmer vedrørende makroprudentielle foranstaltninger, hvorom der er indsendt underretning, eller hvorom der er givet udtryk for væsentlige betænkeligheder.

7. Vurderingsteamets formand skal være en repræsentant fra ESRB's Sekretariat.

8. På baggrund af nomineringer fra medlemsstaternes nationale centralbanker udpeger Det Almindelige Råd ni repræsentanter, der hver repræsenterer en medlemsstats nationale centralbank, til Vurderingsteamet. De ni repræsentanter er underlagt rotation. I den første embedsperiode udpeges fire af de ni repræsentanter for en periode på to år, og fem af de ni repræsentanter udpeges for en periode på tre år, og deres embedsperiode kan ikke umiddelbart fornyes. Embedsperioden for hver af de ni repræsentanter er herefter begrænset til to år og kan ikke umiddelbart fornyes. Sammensætningen af de ni repræsentanter skal sikre en afbalanceret repræsentation af nationale centralbanker fra de medlemsstater, der deltager i SSM, og fra de medlemsstater, der ikke deltager i SSM.

9. For at undgå interessekonflikter ved vurderingen af makroprudentielle politiske foranstaltninger mister repræsentanter fra de nationale centralbanker eller ECB i alle tilfælde, hvor myndigheder fra de respektive medlemsstater eller ECB har underrettet om en makroprudentiel politisk foranstaltning eller givet udtryk for væsentlige betænkeligheder vedrørende den makroprudentielle politiske foranstaltning, som Vurderingsteamet skal vurdere, midlertidigt deres status som permanent medlem, og der foretages ikke en udskiftning. Stk. 4 og 5 finder fortsat anvendelse.

10. Vurderingsteamets permanente medlemmer udarbejder udkast til udtalelser eller henstillinger i overensstemmelse med artikel 4, stk. 5, som Det Almindelige Råd afgiver stemme om. Vurderingsteamets permanente medlemmer tilstræber at opnå enighed. Hvis omstændighederne påkræver det, kan der fremsætte en flertals- og en mindretalssynspunkt i den vurdering, der forelægges for Det Almindelige Råd.

Artikel 6

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft den 28. januar 2014.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 27. januar 2014. Mario DRAGHI Formand for ESRB

(1) EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1.

(2) EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338.

(3) EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1.

(4) EUT C 41 af 14.2.2012, s. 1.

(5) EUT C 170 af 15.6.2013, s. 1.

(6) Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).