DA Den Europæiske Unions Tidende L 322/12

RÅDETS BESLUTNING

af 26. november 2009

om Det Europæiske Fællesskabs holdning til genforhandlingen af den monetære aftale med Republikken San Marino

(2009/904/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 111, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Den Europæiske Centralbank, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabet har siden euroens indførelse haft kompetence for monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål.

(2) Det påhviler Rådet at fastlægge arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål eller spørgsmål vedrørende valutakursordninger.

(3) Den Italienske Republik indgik på Fællesskabets vegne en monetær aftale med Republikken San Marino den 29. november 2000.

(4) Rådet opfordrede i sine konklusioner af 10. februar 2009 Kommissionen til at undersøge, hvordan de eksisterende aftaler fungerer, og til at overveje, om lofterne for udstedelse af mønter bør forhøjes.

(5) Kommissionen konkluderede i sin meddelelse om, hvordan de monetære aftaler med Monaco, San Marino og Vatikanstaten har fungeret, at den monetære aftale med Republikken San Marino i den nuværende form bør ændres, således at der sikres en mere ensartet tilgang i forbindelserne mellem Fællesskabet og de lande, som har undertegnet en monetær aftale.

(6) Den monetære aftale med Republikken San Marino bør derfor genforhandles hurtigst muligt, således at den nye ordning træder i kraft den 1. januar 2010 samtidig med de nye regler vedrørende indførelsen af euromønter, der er fastlagt i Kommissionens henstilling af 19. december 2008 om fælles retningslinjer for de nationale sider og udstedelsen af euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb (1), der blev godkendt af Rådet i dets konklusioner af 10. februar 2009 —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den Italienske Republik meddeler Republikken San Marino, at der er behov for at ændre den nuværende monetære aftale mellem Den Italienske Republik, på Fællesskabets vegne, og Republikken San Marino (herefter »aftalen«) hurtigst muligt, og tilbyder genforhandling af de relevante bestemmelser i aftalen.

Artikel 2

Ved genforhandlingen af aftalen med Republikken San Marino søger Fællesskabet at opnå følgende ændringer:

a) Aftalen skal indgås mellem Fællesskabet og Republikken San Marino. Aftaleteksten skal bestå af en kodificeret udgave af den nuværende aftale med de indførte ændringer.

b) Republikken San Marino forpligter sig til ved hjælp af direkte gennemførelse eller eventuelle tilsvarende tiltag at træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger: — til at anvende al relevant fællesskabslovgivning for bank- og finanssektoren, navnlig lovgivning vedrørende de pågældende institutioners aktiviteter og overvågning, — til at anvende al relevant fællesskabslovgivning om forebyggelse af hvidvaskning af penge, forebyggelse af svig og forfalskning af kontanter og andre betalingsmidler, om medaljer og møntefterligninger og om statistiske indberetningskrav. Republikken San Marino sikrer, at al relevant fællesskabslovgivning for bank- og finanssektoren gennemføres på dets område før den 1. januar 2015. Aftalen skal indeholde et bilag med angivelse af fristerne for indførelsen af sådanne foranstaltninger.

c) Metoden for fastlæggelsen af lofterne for San Marinos udstedelse af euromønter skal revideres. De nye lofter beregnes efter en metode, hvor en fast del, som tager sigte på at undgå en for stor numismatisk spekulation i San Marinos mønter ved at dække møntsamlermarkedets efterspørgsel, kombineres med en variabel del, der beregnes som Den Italienske Republiks gennemsnitlige møntudstedelse pr. indbygger i år n-1 multipliceret med antallet af indbyggere i Republikken San Marino.

d) Der nedsættes et blandet udvalg til at overvåge fremskridtene med gennemførelsen af aftalen. Det består af repræsentanter for Republikken San Marino, Den Italienske Republik, Kommissionen og Den Europæiske Centralbank (ECB). Udvalget skal have mulighed for hvert år at revidere den faste del for at tage hensyn til inflationen og udviklingen på møntsamlermarkedet. Det træffer beslutninger ved enstemmighed. Den blandede udvalg vedtager selv sin forretningsorden.

e) Republikken San Marinos euromønter udstedes af Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Republikken San Marino skal dog have mulighed for at indgå kontrakt med en anden af Den Europæiske Unions møntanstalter, der præger euromønter, med det blandede udvalgs godkendelse. Mængden af mønter, som udstedes af Republikken San Marino, lægges sammen med den mængde mønter, der udstedes af Den Italienske Republik, med henblik på ECB's godkendelse af den samlede mængde udstedte mønter.

f) De Europæiske Fællesskabers Domstol vælges som den instans, der skal bilægge eventuelle tvister i forbindelse med aftalens anvendelse. Hvis Fællesskabet eller Republikken San Marino finder, at den anden part ikke har opfyldt en forpligtelse i henhold til den monetære aftale, kan de hver især indbringe sagen for Domstolen. Domstolens dom er bindende for parterne, som træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme dommen inden for en frist, som Domstolen fastlægger i sin dom. Hvis Fællesskabet eller Republikken San Marino ikke træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme dommen inden for den fastlagte frist, kan den anden part straks bringe aftalen til ophør.

Artikel 3

Forhandlingerne med Republikken San Marino føres af Den Italienske Republik og Kommissionen på Fællesskabets vegne. Den Italienske Republik og Kommissionen har beføjelse til at parafere aftalen på Fællesskabets vegne. ECB tilknyttes forhandlingerne fuldt ud, og dens samtykke kræves for så vidt angår spørgsmål, der falder inden for dens kompetenceområde. Den Italienske Republik og Kommissionen forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Finansielle Udvalg (EFC) til udtalelse.

Artikel 4

Efter aftalens parafering er Kommissionen berettiget til at indgå aftalen på Fællesskabets vegne, medmindre EFC eller ECB er af den opfattelse, at aftalen bør forelægges for Rådet.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik, Kommissionen og ECB.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2009. På Rådets vegne J. BJÖRKLUND Formand

(1) EUT L 9 af 14.1.2009, s. 52.