ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende L 55/32

RÅDETS HENSTILLING

af 21. februar 2012

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2010

(2012/127/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,

som henviser til finansforordning af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2010 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om ottende, niende og tiende Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2010, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2010 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2010.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. februar 2012. På Rådets vegne M. VESTAGER Formand

(1) EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

(2) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

(3) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

(4) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

(5) EUT C 326 af 10.11.2011, s. 251.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 55/33

RÅDETS HENSTILLING

af 21. februar 2012

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (9. EUF) for regnskabsåret 2010

(2012/128/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (9. EUF), særlig artikel 32, stk. 3,

som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2010 vedrørende transaktionerne under 9. EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2010, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af 9. EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under 9. EUF i regnskabsåret 2010 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under 9. EUF for regnskabsåret 2010.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. februar 2012. På Rådets vegne M. VESTAGER Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

(3) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

(4) EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

(5) EUT C 326 af 10.11.2011, s. 251.
(3)

Direktiv 1999/105/EF indeholder imidlertid ikke et retsgrundlag, som giver Kommissionen mulighed for at opstille retligt bindende bestemmelser med det formål at harmonisere leverandørens mærkeseddel eller dokument og afhjælpe disse vanskeligheder. Der bør derfor fastlægges retningslinjer for præsentation af oplysninger i leverandørens mærkeseddel eller dokument, som fremmer forståelsen af disse oplysninger i alle medlemsstater.
at medlemsstaterne sikrer, at alle unge i alderen under 25 år modtager et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem.

Ved udformningen af en sådan ungdomsgarantiordning bør medlemsstaterne overveje de overordnede forhold, såsom at de unge ikke er en homogen gruppe, der befinder sig i samme slags sociale miljøer, samt principperne om gensidig forpligtelse og behovet for at imødegå risikoen for perioder med inaktivitet.

Udgangspunktet for ydelse af ungdomsgarantien bør være den unges registrering på en arbejdsformidling, og for de NEET'er, der ikke er registreret på en arbejdsformidling, bør medlemsstaterne definere et tilsvarende udgangspunkt for ydelse af ungdomsgarantien inden for samme periode på fire måneder.

Ungdomsgarantiordningerne bør baseres på følgende retningslinjer i henhold til nationale, regionale og lokale forhold og under hensyntagen til ligestilling og mangfoldighed blandt de unge, som udgør målgruppen:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 88/1

RÅDETS HENSTILLING

af 21. marts 2013

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2011

2013/C 88/01

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,

som henviser til finansforordning af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2011 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2011, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2011 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2011.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2013. På Rådets vegne P. HOGAN Formand

(1) EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

(2) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

(3) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

(4) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

(5) EUT C 344 af 12.11.2012, s. 243.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 88/2

RÅDETS HENSTILLING

af 21. marts 2013

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2011

2013/C 88/02

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (niende EUF), særlig artikel 32, stk. 3,

som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2011 vedrørende transaktionerne under niende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2011, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af niende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under niende EUF i regnskabsåret 2011 har været tilfredsstillende —

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under niende EUF for regnskabsåret 2011.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2013. På Rådets vegne P. HOGAN Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

(3) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

(4) EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

(5) EUT C 344 af 12.11.2012, s. 243.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 88/3

RÅDETS HENSTILLING

af 21. marts 2013

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF) for regnskabsåret 2011

2013/C 88/03

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Fællesskabets bistand under den flerårige finansielle ramme for perioden 2008-2013 i overensstemmelse med AVS-EF-partnerskabsaftalen og om tildelingen af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Tiende Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF), særlig artikel 11, stk. 8,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 142-144,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2011 vedrørende transaktionerne under tiende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2011, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 11, stk. 8, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af tiende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under tiende EUF i regnskabsåret 2011 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under tiende EUF for regnskabsåret 2011.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2013. På Rådets vegne P. HOGAN Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

(3) EUT L 247 af 9.9.2006, s. 32.

(4) EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

(5) EUT C 344 af 12.11.2012, s. 243.
(13)

Bulgarien lider under en faldende beskæftigelse, der ligger under gennemsnittet, og store forskelle i arbejdsløsheden mellem regioner og befolkningsgrupper. Krisens påvirkning har været særligt stor blandt lavt kvalificerede arbejdstagere, og den har medført en betydelig stigning i ungdomsarbejdsløsheden. Antallet af langtidsledige er højere end EU-gennemsnittet. En reformeret arbejdsformidling vil potentielt kunne spille en vigtig rolle ved at afstemme udbud og efterspørgsel på det bulgarske arbejdsmarked gennem en mere effektiv rådgivning, målrettede beskæftigelsesforanstaltninger og bedre identificering af fremtidige kompetencekrav. En tidlig evaluering af det igangværende ungdomsbeskæftigelsesinitiativ kunne bidrage til at sikre, at de tiltag, som har den største jobskabende effekt, tilføres ressourcer. Det er fortsat en udfordring at sikre, at systemet med minimumsgrænser for socialsikringsbidrag bidrager til at reducere den sorte økonomi, uden at lavt kvalificerede arbejdere bliver udkonkurreret. Bulgarske borgere har den største risiko for fattigdom eller social udstødelse i Unionen. Gennemførelsen af den nationale strategi for bekæmpelse af fattigdom og fremme af social integration bør prioriteres højt. Der er behov for at forbedre tilgængeligheden og effektiviteten af sociale ydelser og øge effektiviteten af og adgangen til sociale tjenesteydelser, især for børn og ældre. Handlingsplanen for den nationale strategi for integration af romaer bør indikere specifikke foranstaltninger, passende midler og etableringen af en overvågningsmekanisme til at måle tiltagenes virkning.
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, har til formål at nå en konjunkturkorrigeret gældende budget tæt på balance i slutningen af en femårig periode. Det offentlige underskud toppede på 11,5 % af BNP i 2009/10 (5) og blev grundet engangsforanstaltninger, der nedbragte underskuddet med 2 procentpoint i 2012/13, bragt ned på 5,6 % af BNP i 2012/13. Konvergensprogrammet peger dog på, at regeringen ikke vil overholde Rådets frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2014/15, idet underskuddet forventes at være på 6,0 % af BNP. Ifølge fremskrivningerne i programmet vil korrektionen ske i 2017/18 med et underskud på 2,3 % af BNP, dvs. tre år efter Rådets frist fra 2009. Det strukturelle offentlige underskud, som genberegnet af Kommissionen, forventes i henhold til konvergensprogrammet at blive en anelse forbedret, fra 5,6 % af BNP i 2013/14 til 5,1 % af BNP i 2014/15. I løbet af perioden 2010/11 til 2012/13 forventes en gennemsnitlig ikketilpasset finanspolitisk indsats på 1,0 % af BNP, hvilket er et godt stykke under Rådets henstilling på 1¾ % af BNP, inden der korrigeres for virkningen af revideringer af potentiel produktionsvækst eller uventede indtægter eller udgifter. De største risici for budgetfremskrivningerne kommer af, at væksten er lavere end forventet som følge af den konstant høje inflation, hvilket hæmmer det private forbrug, samt af en eventuel forværring af de internationale forhold, der kan sætte en dæmper på handelen og investeringerne.

Konvergensprogrammet indeholder ikke en mellemfristet budgetmålsætning som omhandlet i stabilitets- og vækstpagten. Regeringen har fortsat sin finanspolitiske konsolideringsstrategi, men da udgifterne har været højere end forventet som følge af automatiske stabilisatorer, og skatteindtægterne har været lavere end forventet, er underskuddet større end ventet. Samtidig har de konsoliderende foranstaltninger, der er truffet indtil videre, ikke været tilstrækkelige til at sikre den årlige gennemsnitlige finanspolitiske indsats, der er anbefalet for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud. Endvidere bliver de potentielle indtægter fra strukturreformerne, f.eks. målsætningen om et mere effektivt skattesystem ved hjælp af en ændring af momssatsstrukturen, stadig ikke udnyttet til fulde. Den offentlige gæld steg fra 56,1 % af BNP i 2008/09 til 90,7 % i 2012/13. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gældskvote at stige til 100,8 % i 2015/16 og 2016/17, inden den atter falder til 99,4 % i 2017/18.
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne i programmet, er realistisk. Rådet ophævede sin beslutning om eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta den 4. december 2012 (5), da korrektionen af det i 2011 forekom holdbar på grundlag af Kommissionens tjenestegrenes efterårsprognose fra 2012. Men i 2012 noterede Malta et offentligt underskud på 3,3 % af BNP, altså igen over referenceværdien på 3 % af BNP. Målet med den budgetstrategi, der skitseres i stabilitetsprogrammet, er gradvis at reducere underskuddet fra 3,3 % af BNP i 2012 til 0,8 % af BNP i 2016, hvad der indebærer gradvise fremskridt mod den mellemfristede målsætning. Stabilitetsprogrammet bekræfter den mellemfristede målsætning om strukturel balance, hvad der er mere ambitiøst end krævet i stabilitets- og vækstpagten, men den forventes ikke nået inden for stabilitetsprogramperioden. Stabilitetsprogrammets underskudsmål for 2013 bygger på forholdsvis stor vækst i skatteindtægterne, hvad der ikke synes at være fuldt forklaret ved det underliggende makroøkonomiske scenarie. Dertil kommer, at det ikke understøttes tilstrækkeligt af detaljerede foranstaltninger, således som det også er tilfældet for de efterfølgende år. Derfor ligger ændringen i den planlagte (genberegnede) strukturelle budgetsaldo væsentligt over, hvad den gør i Kommissionens tjenestegrenes prognose. Sidstnævnte sætter forbedringen af den strukturelle saldo til kun ¼ procentpoint af BNP i 2013 og til i 2014 at blive marginal ved uændret politik.

Den offentlige gæld forventes at forblive over tærsklen på 60 % af BNP i hele stabilitetsprogramperioden. De nationale myndigheder fremskriver gælden til at stige til 74,2 % af BNP i 2014, hvorefter den begynder at falde til 70 % frem til 2016. I Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 forventes forholdet mellem gæld og BNP at stige lidt hurtigere, til 74,9 % i 2014, da det primære underskud forventes at fortsætte sin stigning. På grund af korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud i 2011 befinder Malta sig i en treårig overgangsperiode, hvad angår muligheden for at anvende benchmarket for gældsreduktion, fra 2012. Malta gjorde ikke tilstrækkelige fremskridt hen imod opfyldelse af gældskriteriet i 2012 og forventes ikke at gøre det i 2013-2014. Selv om Maltas finanspolitiske ramme er ret fleksibel, er dens ikkebindende karakter og korte tidshorisont ikke noget solidt grundlag for en sund budgetstilling. Direktiv 2011/85/EU (6) om budgetmæssige rammer er endnu ikke gennemført, og en regel om strukturel budgetbalance som foreskrevet i traktaten om stabilitet, samordning og styring i Den Økonomiske og Monetære Union, undertegnet den 2. marts 2012 i Bruxelles, er endnu ikke indført i national ret. Stabilitetsprogrammet erklærer det som regeringens hensigt at oprette et finanspolitisk råd, men der redegøres ikke for nogen konkrete planer.
(13)

I Sverige er arbejdsløshedsfrekvensen blandt unge, personer med indvandrerbaggrund og personer med lave kvalifikationer generelt langt højere end blandt resten af befolkningen i den erhvervsaktive alder og også højere end EU-gennemsnittet. Sverige har truffet en række relevante foranstaltninger for at løse denne udfordring. Tiltag med henblik på at integrere unge med indvandrerbaggrund på arbejdsmarkedet har allerede givet de første resultater med at nedbringe arbejdsløsheden i denne gruppe, men det kræver en fortsat indsats at reducere gabet mellem denne gruppe og resten af befolkningen. De unge har indtil videre ikke fået mærkbar gavn af foranstaltningerne. Der er dog en række lovende foranstaltninger undervejs eller under udarbejdelse, f.eks. støtte til aftaler om arbejdsintroduktion inden for rammerne af den svenske model, hvor lønnen fastsættes af fuldt uafhængige arbejdsmarkedsparter. Indsatsen for at styrke praktikpladserne og andre former for arbejdsbaseret erhvervsuddannelse er også meget relevant, men den skal være ambitiøs for at have de ønskede virkninger. Der bør også gøres yderligere fremskridt med revisionen af reglerne for jobbeskyttelse og drages mere nytte af fordelene ved jobgarantien til de unge. Der bør lægges mere vægt på præcist definerede foranstaltninger, som er målrettet mod dem med de største behov, i stedet for generelle tilskud. Den svenske jobgaranti sikrer, at unge, som søger arbejde via den offentlige arbejdsformidling, og som allerede har vært ledige i 90 dage, tilbydes målrettet støtte til at hjælpe dem med at forbedre deres uddannelsesmuligheder og chancer for at finde arbejde. Garantien synes dog i øjeblikket at virke mindre godt blandt de unge, der ikke er under uddannelse eller i praktik eller er registreret i den offentlige arbejdsformidling. I overensstemmelse med henstillingen fra 2012 er Sverige i færd med at undersøge virkningerne af den nedsatte moms for restauranter og cateringvirksomheder på priser, lønninger og beskæftigelsen af unge, og bør komme med nogle indledende resultater i januar 2014 og en endelig konklusion i 2016. Denne undersøgelse er vigtig i lyset af de betænkeligheder, der er fremhævet i forbindelse med omkostningseffektiviteten af foranstaltningen.
(11)

Rumæniens budgetstilling er forbedret med et budgetunderskud, der faldt til under 3 % i 2012 og en yderligere forventet finanspolitisk konsolidering for 2013. Dårlig håndhævelse af skattelovgivningen er en stor udfordring for Rumæniens skattesystem, navnlig hvad angår moms og skat på arbejde. Miljøafgifterne ligger under EU-gennemsnittet. Selv om Rumænien ikke står over for en risiko for finanspolitisk stress på kort eller mellemlang sigt, er der en mellemhøj risiko på lang sigt på grund af aldersrelaterede udgifter. Der er problemer med hensyn til pensionssystemets holdbarhed og hensigtsmæssighed på grund af et lavt antal beskæftigede bidragsydere i forhold til antallet af pensionerede. Rumænien er nu en af de to medlemsstater, der endnu ikke har besluttet at ensrette pensionsalderen for mænd og kvinder, og beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere (41,4 % i 2012) er betydeligt under EU-gennemsnittet. Den rumænske regering har besluttet at fortsætte pensionsreformen og at inddrage arbejdsmarkedets parter i udformningen af reformen og at udvide ejerskabet hertil.