*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 21. december 1988

om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85 og 86 (IV/30.979 og 31.394, Decca Navigator System)

(Kun den engelske og den nederlandske udgave er autentisk)

(89/113/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 3 og 4,

under henvisning til de anmeldelser, som Racal Group Services indgav den 20. maj 1983 og den 14. november 1984 i henhold til artikel 4 i forordning nr. 17,

under henvisning til de begaeringer, som Landesfischereiverband Schleswig-Holstein indgav den 21. december 1983 og som Rauff & Soerensen indgav den 26. februar og den 9. april 1985 til Kommissionen i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17 med det formaal at faa konstateret, at Racal-Decca Navigator Limited (som den 3. december 1985 blev til Racal-Decca Marine Navigation Ltd) havde overtraadt artikel 86,

under henvisning til de oplysninger, som Kommissionen under udoevelsen af dens befoejelser efter artikel 11 og 14 i forordning nr. 17 har indhentet,

under henvisning til Kommissionens beslutning af 30. september 1987 om at indlede en procedure,

efter at have givet de paagaeldende virksomheder lejlighed til at fremsaette sine bemaerkninger vedroerende de af Kommissionen fremfoerte klagepunkter, jf. artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17, samt Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelse i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (2),

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og

ud fra foelgende betragtninger:

I. SAGSFREMSTILLING

De af proceduren beroerte virksomheder

(1) a) Racal-Decca Navigator Ltd (i det foelgende benaevnt Racal-Decca) er et datterselskab af Racal Electronics plc, et holdingselskab, der opererer paa verdensplan, og som er indregistreret i Det Forenede Kongerige. Racal Deccas hovedaktiviteter er konstruktion, fremstilling og salg af navigationshjaelpemidler og andet elektronisk udstyr. Racal Electronics plc's samlede omsaetning i 1987/88 var 1 370 mio £.

(2) b) AP Radiotelefon A/S (i det foelgende benaevnt AP), som er indregistreret i Danmark, er et datterselskab af den verdensomspaendende Philips-koncern. Denne koncern ledes af NV Philips Gloeilampenfabrieken i Nederlandene.

(3) c) Polytechnic plc, senere Polytechnic Electronics plc (i de foelgende benaevnt PE), er en virksomhed i Det Forenede Kongerige, der fremstiller civile og militaere navigationssystemer. Siden 1985 har det haft majoritetsinteresser i Navstar Sa, Schweiz, der er PE's vigtigste distributoer.

DNS-systemet

(4) Decca Navigator Systemet (DNS) er et internationalt radionavigationssystem, som benyttes over hele verden til navigation paa havet, paa land og i luften. Det bestaar af i) signaler, der udsendes fra landbaserede stationer, som opererer i grupper (saakaldte »kaeder«), og ii) apparater placeret om bord paa transportmidler, som modtager disse signaler (»modtagere«).

(5) Det relevante DNS i denne procedure er det system, der benyttes paa havet, og som er det vigtigste i salgsmaessig henseende (vaerdi og maengde).

(6) DNS er et hyperbolsk nagivationssystem. Det bygger paa det matematiske princip, ifoelge hvilket alle punkter, hvis afstand til to faste punkter har en konstant difference, ligger paa en hyperbel. I DNS er disse to faste punkter to stationer i en kaede (master- og slavestation), som sender noejagtigt synkroniserede radiosignaler, der udbreder sig som kontinuerlige radioboelger. Placeringen af saadanne hyperbelnet er registreret paa specielle soekort. Ved at maale faseforskydningen i signalerne fra et stationspar kan modtageren om bord paa et skib identificere den hyperbolske linje paa jordens overflade, langs hvilken forskellen i de geografiske afstande til stationerne svarer til den maalte faseforskydning. Ved at maale de tilsvarende data, der sendes af et andet stationspar (idet en station kan vaere faelles for begge par), opnaas der et skaeringspunkt og dermed en noejagtig positionsbestemmelse.

(7) Ifoelge Racal Decca findes der i dag elleve marineradionavigationssystemer. De varierer med hensyn til noejagtighed, senderaekkevidde og geografisk daekning. I bilag 1 til denne beslutning findes der en beskrivelse af disse forskellige kendetegn ved navigationssystemerne.

Det fremgaar af bilaget, at

- DNS, Loran C, Differential Omega, Rana, Toran, Radar og GPS er meget noejagtige. GPS er dog endnu ikke operativt og forventes ikke at blive taget i brug de foerste par aar

- DNS, Loran, Omega og Differential Omega, NNSS (Transit) og GPS har en stor senderaekkevidde

- kun DNS, Radar, Marine Radio Beacons og NNSS (Transit) daekker Danmark, Det Forenede Kongerige og Den Engelske Kanal.

Til visse typer sejlads paa aabnet hav og/eller langfart samt for fiskerfartoejer kraeves der et radionavigationssystem af stoerst mulig noejagtighed. Dette er tilfaeldet for oceangaaende fartoejer, handelsskibe og orlogsskibe samt visse coastere og fiskerfartoejer, naar disse fartoejer sejler paa aabent hav, eller naar der er behov for at gentage fiskepositioner eller kende fartoejernes kurs i forhold til fiskenes bevaegelse.

I en vaesentlig del af de aabne havomraader i den nordlige del af EF er DNS, der opererer fra Danmark og Det Forenede Kongerige, det eneste, der er til raadighed blandt de systemer, der er opregnet i bilaget. Det er reelt det eneste system, som har den fornoedne noejagtighed, raekkevidde og daekning.

DNS-signalerne fra de britiske kaeder er af stor betydning selv for handelsskibe, der opererer fra andre europaeiske lande, eftersom de fleste af dem er noedt til foer eller siden at passere gennem omraader, der daekkes af disse kaeder, herunder navnlig Den Engelske Kanal.

(8) Selv om patenterne paa DNS er udloebet, findes der andre hindringer for adgangen til at sende signaler i konkurrence med et system af saa stor noejagtighed, udbredt daekning og stor raekkevidde som DNS, herunder:

- Vanskelighed ved at opnaa den fornoedne tilladelse fra de kompetente nationale myndigheder til at benytte de frekvenser, som myndighederne kontrollerer, saerlig naar det medfoerer frekvensforbrugende dublering i samme omraade.

De frekvenser, som den Internationale Teleunion (ITU) har tildelt navigationssystemer i region 1, der omfatter Europa, er i 70 - 130 KHz-baandet. Disse frekvenser er opdelt i frekvenskanaler. Loran C har faaet tildelt en stor frekvenskanal (90 - 110 KHz), medens DNS har faaet tildelt fire mindre frekvenskanaler (70 - 72, 84 - 86, 112 - 117,6 og 126 - 129 KHz). Racal Decca haevder, at der er plads i 84 - 86 KHz-frekvenskanalen til yderligere to kanaler. Dette er imidlertid ikke nok til at oprette et system, som kan konkurrere med DNS, der har 25 kaeder i Europa.

Desuden skal kaeder, der deler samme kanal, ligge mindst 2 000 km fra hinanden.

- De meget hoeje omkostninger ved at opbygge et net af sendestationer af samme omfang som DNS.

Fabrikanterne

Racal Decca

(9) I den periode, der er relevant for denne procedure, har Racal Decca som den eneste udsendt DNS-signaler i Danmark og Det Forenede Kongerige. De vigtigste fabrikanter af DNS-modtagere er: Racal Decca, den eneste stoerre producent sammen med visse licenstagere indtil 1982, AP, PE og Rauff & Soerensen (i det foelgende benaenvt RS).

(10) DNS blev udviklet under Anden Verdenskrig af en af Racal Deccas forgaengere, Decca Navigator Company Ltd, til militaere formaal, hovedsagelig til brug i Den Engelske Kanal. I 1946 opnaaede denne virksomhed den britiske regerings samtykke til at udvikle systemet kommercielt. Udover at vaere den eneste fabrikant af modtagere var Racal Decca ejer af sendestationerne, som virksomheden drev for egen regning. I 1947 blev aftalen af 1947 afloest af et arbejdsarrangement, som skulle danne grundlag for Decca Navigators og Transportministeriets aktiviteter i forbindelse med udvikling af systemet, og dette arrangement blev forlaenget i 1956. I denne aftale hedder det bl.a. foelgende: »I betragtning af det ansvar, der i henhold til Merchant Shipping Act paahviler ministeren i skibssikkerhedsanliggender, finder ministeren det vigtigt, at ministeriet inddrages i udviklingen af Decca Navigationssystemerne . . . »og i punkt 8 (»Navigationsgodkendelse«), at ». . . ministeriet vil offentliggoere sin godkendelse af den engelske kaede og paa lignende maade af andre kaeder ved »Notices to Mariners« »(Meddelelser til soefarende). Racal Decca besluttede, at systemet skulle drives paa grundlag af udlejning af modtagerudstyr til brugerne mod betaling af en aarlig leje til daekning af investerings- og vedligeholdelsesomkostninger.

(11) Racal Deccas hovedpatenter, som forhindrede tredjeparter i lovligt at fremstille modtagelse af DNS-udsendelser uden licens, udloeb i midten af 1960'erne.

(12) Fra 1946 blev der oprettet et voksende antal kaeder langs kysterne i Det Forenede Kongerige og i andre europaeiske lande (saasom Danmark, Norge, Tyskland, Irland, Nederlandene, Frankrig, Finland, Sverige og Spanien - med undtagelse af den spanske Middelhavskyst). Der findes lignende kaeder langs kysterne i forskellige andre dele af verden. I alt findes der nu 25 kaeder i Europa og 26 uden for Europa.

De to britiske kaeder og den danske kaede, hvis senderaekkevidde er relevant for definitionen af det geografiske marked for udsendelse af DNS-signaler, tegner sig for over 20 % af de 14 kaeder, der opererer i EF.

Naesten alle DNS-sendestationer ejes og drives i oejeblikket af de stater, hvor de er placeret.

- Den »irske« og »nederlandske« kaede ejes af staten, men drives af henholdsvis Racal Decca og et andet datterselskab under Recal Electronic-koncernen for statens regning. Den tyske kaede ejes og drives af Racal Decca for det britiske forsvarsministeriums regning (kaeden benyttes hovedsagelig af NATO-styrkerne).

- Den danske kaede ejedes indtil juli 1987 fuldstaendigt af Racal Decca. Der blev i 1947 indgaaet en aftale med den danske regering om sendetilladelse, og denne blev senere fornyet. I en rapport fra december 1983 fra en af det danske forsvarsministerium nedsat arbejdsgruppe hedder det, at »en radiotjeneste som som DNS-systemet skal udnyttes saa alment som muligt«, og at »Post- og Telegrafvaesenet skal sikre, at offentligheden har adgang til at benytte stationernes udsendelser.«.

I tilslutning til det opsigelsesvarsel, som Racal Decca gav i 1986, blev der indgaaet en overenskomst mellem det danske forsvarsministerium og Racal Decca den 9. juli 1987. Ifoelge denne overenskomst ejes alle de danske stationer af staten, men drives for statens regning af RDN/AS, som er et datterselskab af Racal Decca. Forsvarsministeriet har opsagt denne overenskomst med virkning fra den 31. december 1988.

- Alle DNS-sendestationer i Det Forenede Kongerige ejes af Racal Decca. Stationerne drives af Racal Decca paa grundlag af en aftale med General Lighthouse Authorities af 1. april 1987 for denne myndigheds regning, bortset fra Shetland slaven i Vestlandet-kaeden (Norge) (der drives for Racal Deccas regning), og Orfordness slaven i Holland-kaeden, der drives af Racal Decca i henhold til en overenskomst med den nederlandske regering for dennes regning. Donegal slaven i Hebrider-kaeden drives af Racal Decca for egen regning.

(13) Ifoelge en brochure med titlen »The Decca Navigator System and its uses«, som Racal Decca fremsendte sammen med anmeldelsen den 20. maj 1983, er over 10 000 handelsskibe fra over 80 forskellige lande og over 12 500 fiskerfartoejer af alle typer udstyret med Decca-modtagere. DNS benyttes tillige i de fleste NATO-medlemsstater, og over 30 flaader er udstyret med Decca-modtagere. Systemet benyttes ogsaa af landstridskraefter og af baade civil- og militaerfly.

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

(2) EFT nr. 127 af 20. 8. 1963, s. 2268/63.

(14) Det var Racal Deccas politik, i det mindste indtil 1983, at udleje sine modtagere til kommerciel brug og ikke at saelge dem. Selskabet solgte kun modtagere til militaeret og til udstyring af skibe, der opererede uden for EF. Markedet for modtagere til lystbaade var ikke blevet udviklet, bl.a. fordi ikke-kommercielle brugere generelt ikke var indstillet paa at betale den hoeje leje.

(15) En af de modtagere, som Racal Decca har udviklet, blev annonceret af selskabet i november 1983, hvor det oplyste, at det havde udviklet en ny integreret modtager, MNS 2000, som ville blive udbudt til salg eller leje. Denne modtager vaelger automatisk det mest egnede system, DNS, Loran C, Omega eller Transit (omtalt i tidsskriftet »Technical« den 22. november 1983). Racal Decca begyndte at markedsfoere den i 1985.

(16) Racal Deccas samlede omsaetning inden for DNS i 1984/85 var [ . . . ] £ (1), heraf [ . . . ] £ i lejeindtaegter. De oevrige indtaegter stammer fra salg af produkter samt drift og salg af kaeder. Ifoelge selskabets egne regnskaber var bruttofortjenesten [ . . . ] £ eller [ . . . ] % af de samlede salgsomkostninger [ . . . ] £. Nettofortjenesten foer finansieringsomkostninger og skat (justeret for ekstraordinaer fortjeneste) var paa [ . . . ] £, hvilket giver et afkast paa [ . . . ] % af den i perioden benyttede kapital. Virksomhedens interne regnskaber viser en gennemsnitlig bruttofortjeneste i forbindelse med leje af kommercielle DNS-modtagere paa [ . . . ] % og en gennemsnitlig bruttofortjeneste i forbindelse med salg af samme modtagere paa [ . . . ] %, begge tal beregnet paa grundlag af de relevante omkostninger. Racal Decca fordeler imidlertid i sine interne beregninger samtlige senderomkostninger paa omkostningerne vedroerende lejede modtagere. Hvis en del i stedet for blev fordelt paa omkostningerne vedroerende de af Racal Decca solgte modtagere (herunder lystbaadsmodtagere), ville differencen mellem bruttofortjenesten i forbindelse med lejede og solgte kommercielle modtagere blive stoerre, hvilket ogsaa ville blive tilfaeldet, hvis senderomkostningerne blev reduceret med det modtagne beloeb i royalties (eller en del heraf).

AP

(17) I 1981 begyndte AP at markedsfoere sin egen kompakte DNS-kompatible modtager, som umiddelbart kunne koebes til en pris, der dengang svarede nogenlunde til den aarlige leje for en Decca-modtager ([ . . . ] £). Paa grund af sin pris, betjeningsvenlighed, avancerede teknologiske design og stroemforbrug var den ogsaa af interesse for lystsejlere.

RS

(18) RS, som fremstiller forskellige former for elektronisk soefartsudstyr, begyndte i 1982 at fremstille og reklamere for sine DNS-modtagere, Shipmate RS 4000 serien, og i 1983 blev aktiviteterne i forbindelse med denne serie overfoert til et personforbundet associeret selskab, Shipmate Navigator Aps.

PE

PE, der fremstiller civile og militaere navigationssystemer, udviklede og fremstillede fra 1983 maritime modtagere (601 D og 602 D) til brug med DNS.

Markedsandele

(19) Tabellen nedenfor viser antallet af solgte eller lejede kommercielle DNS-modtagere og DNS-modtagere til lystbaade i EF (med undtagelse af Spanien og Portugal foer 1986) i det paagaeldende tidsrum til brug i forbindelse med DNS, samt de aarlige markedsandele herfor. De fire virksomheder har hver isaer fremlagt de relevante tal.

Kommerciel anvendelse 1.2,3.4,5.6,7.8,9.10,11.12,13 // // // // // // // // // 1982 // 1983 // 1984 // 1985 // 1986 // 1987 // // // // // // 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11.12.13 // // Enhe der (1) // % // Enheder (1) // % // Enheder (1) // % // Enheder (1) // % // Enheder (1) // % // Enheder (1) // % // // // // // // // // // // // // // // Racal Decca // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // AP // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // PE // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // RS // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // // // // // // // // // // // // // // I alt // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // // // // // // // // // // // // //

(1) Udlejet om aaret eller solgt.

Lystbaade (1) 1.2,3.4,5.6,7.8,9.10,11.12,13 // // // // // // // // // 1982 // 1983 // 1984 // 1985 // 1986 // 1987 // // // // // // // // Racal Decca (2) // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // AP // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // PE // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // RS // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // // // // // // //

(1) Med henblik paa denne procedure, som i relation til artikel 86 vedroerer den adfaerd, som udoeves af en virksomhed med en dominerende stilling paa markedet for kommercielle DNS-modtagere, er det ikke noedvendigt at definere det produktmarked, som DNS-modtagere til lystbaade tilhoerer. Der angives derfor ikke nogen markedsandel.

(2) Fra 1983 som distributoer for AP i Det Forenede Kongerige og Irland.

Tabellen nedenfor viser den aarlige omsaetning for hver af de paagaeldende virksomheder i forbindelse med salg og udlejning af naevnte modtager i samme periode, samt deres aarlige markedsandele.

Kommerciel anvendelse 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11.12.13 // // // // // // // // // // // // // // // 1982 // % // 1983 // % // 1984 // % // 1985 // % // 1986 // % // 1987 // % // // // // // // // // // // // // // // Racal Decca // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // AP // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // PE // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // RS // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // // // // // // // // // // // // // // I alt // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // [ . . . ] // 100,0 // // // // // // // // // // // // //

Lystbaade 1.2,3.4,5.6,7.8,9.10,11.12,13 // // // // // // // // // 1982 // 1983 // 1984 // 1985 // 1986 // 1987 // // // // // // // // Racal Decca // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // AP // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // PE // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // RS // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // // // // // // // // I alt // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // [ . . . ] // // // // // // //

Racal Deccas adfaerd over for konkurrenterne

(20) Denne adfaerd bestod i i) en reaktion paa konkurrenters indtraengen paa markedet, ii) forhandling, og i visse tilfaelde iii) indgaaelse af aftaler med konkurrenter. Racal Deccas adfaerd over for de vigtigste konkurrenter, nemlig a) AP, b) RS og c) PE beskrives nedenfor.

a) Racal Decca

1. Reaktionen paa AP's indtraengen paa markedet

(21) Efter at AP begyndte at markedsfoere sin DNS-modtager i 1981, droeftede Racal Decca paa et internt moede den 12. marts 1981, hvorledes det skulle reagere herpaa. Der kunne blive tale om konkurrence paa priser eller passende produkter, indstilling eller aendring af udsendelserne og indgaaelse af en licensaftale med Philips. Bestyrelsesformanden fandt, at »virksomheden skulle bestraebe sig paa at bevare sin markedsandel, indtil den kunne markedsfoere et konkurrerende produkt, og den bedste maade at goere dette paa ville vaere at saelge modtagerne til de nuvaerende lejere til den bedst mulige pris«.

(22) Hvad angaar ophavsretten blev det sagt, at »man sandsynligvis ikke kunne goere sig stoerre forhaabninger med hensyn til ophavsret«. Det blev dog aftalt, at der burde ses naermere paa denne sag. Der blev ikke omtalt nogen anden form for beskyttede rettigheder.

(23) I en intern meddelelse af 5. maj 1981 fra Racal Decca vedroerende selskabets retlige stilling i en raekke lande blev det konkluderet, at der ikke var noget grundlag for at paaberaabe sig ophavsretten til udsendelse, men at selskabet eventuelt kunne paaberaabe sig ophavsret til listen indeholdende enkeltheder vedroerende kaederne (saasom senderplacering, frekvenser, udbredelseshastighed og »first lane offset«) kendt som »Decca Chain Data Sheets« (»DCDS«). Det hedder imidlertid videre, at »dette synspunkt til noed kan forfaegtes, men det er naeppe holdbart. Chancerne er sandsynligvis imod os«. Paa tidspunktet for RS's ankomst paa markedet blev det i et internt notat for Racal Decca af 24. oktober 1983 fastslaaet, at de omtalte oplysninger faktisk kunne faas via andre kilder end Racal Decca. Hvad angik spoergsmaalet om illoyal konkurrence, blev situationen vurderet paa grundlag af forholdene i de forskellige beroerte lande.

(24) Med hensyn til aendring af signalerne blev det anfoert, at »det i teorien (for at bruge dagligdags sprog) er et spoergsmaal om at aendre sendesignalerne, saaledes at AP-modtagerne ikke kan benytte dem, medens RDN-modtagerne fungerer lige saa noejagtigt som foer«.

(25) Den 18. november 1981 udtalte ledere af Racal Group Services' juridiske afdeling, at »grunden til, at der ikke paa davaerende tidspunkt blev anlagt sag vedroerende illoyal konkurrence, var, at det blev besluttet, at en aendring af udsendelserne ville vaere langt den bedste metode til at blokere AP's salg«. Han skoennede endvidere, at »et sagsanlaeg uden nogen virkelig chance for succes og uden noget virkeligt juridisk grundlag foer eller senere ville bringe selskabet i en pinlig situation«.

(26) I andet halvaar af 1981 begyndte Racal Decca at aendre udsendelserne i Danmark, Det Forenede Kongerige, Tyskland og Nederlandene uden forudgaaende underretning af offentligheden, hvilket gav anledning til store forstyrrelser inden for skibsfarten. De kompetente myndigheder i disse lande kraevede, at Racal Decca skulle genoptage sine normale udsendelser, undtagen i Det Forenede Kongerige, hvor myndighederne kraevede, at fremtidige aendringer skulle meddeles Hydrographer of the Navy fire maaneder i forvejen.

(27) Racal Decca praesenterede derefter signalaendringerne som forbedringer. I et notat af 18. juni 1982 fra Racal Deccas juridiske afdeling hedder det imidlertid, at »vi naturligvis ikke oensker at blive aftvunget et svar« (paa spoergsmaal fra de danske myndigheder), »saaledes at hydrografer og andre personer i lignende stillinger i de andre omliggende europaeiske lande vil kunne konkludere, at forbedringerne er en fidus, som udelukkende sigter paa at laegge hindringer i vejen for konkurrerende produkter«. I samme notat oplyses det, at en aendring af signalerne ville vaere »vort staerkeste vaaben« til at bekaempe AP.

Med hensyn til retssagen mod Philips hedder det, at »vi har nu besluttet at laegge sag an mod AP under henvisning til loven om illoyal konkurrence generelt . . .«.

(28) Desuden underrettede Racal Decca AP, AP-forhandlere og brugere af AP-modtagere om sine »rettigheder, og om, at det agtede at beskytte disse rettigheder over for brugere af andet udstyr end Decca-udstyr«.

2. Forhandlingerne mellem Racal Decca og AP

(29) Ved udgangen af 1981 foretog AP som en reaktion paa presset fra Racal Decca en undersoegelse af den juridiske situation og de praktiske midler til at tilpasse sine modtagere til Racal Deccas aendrede signaler. AP konkluderede, at det sandsynligvis ville kraeve mindst to maaneders forskning i hvert enkelt tilfaelde at tilpasse dets modtagere til de aendrede signaler.

(30) Racal Decca og AP indledte forhandlinger i 1982 med deltagelse af andre repraesentanter for Philips-koncernen. Blandt AP's bevaeggrunde til at soege et forlig (internt dokument af 1982) kan der naevnes foelgende: Racal Deccas bebudede retssag i 1981, Racal Deccas »eksperimenter« med britiske kaeder. Blandt de elementer, som ville kunne befordre salget, blev der naevnt foelgende: lystbaadsmarkedets stoerrelse i Europa (600 000 baade), stabiliteten i signalerne, Racal Deccas trussel om sagsoegning af indtraengende firmaer og Racal Deccas tilbagetraekning fra lystbaadsmarkedet i Europa.

(31) Forhandlingerne blev indledt den 24. august 1982 med den »ene forhaandsbetingelse«, at Racal Decca alene skulle fortsaette med udlejningsaktiviteterne paa det traditionelle erhvervsmarked (AP's referat af moedet). En af de mulige rammer for samarbejde, som blev droeftet, var, at »Decca alene skulle tage sig af det traditionelle marked, medens AP Radio skulle tage sig af lystbaadsmarkedet«. Racal Decca udtalte i denne forbindelse, at »det eventuelt kunne overvejes at opdele markedet i lystbaade og handelsskibe«, og det blev aftalt, at »se naermere paa de juridiske og handelsmaessige aspekter af en markedsopdeling (Racal Deccas referat) for at forhindre, at produkter, der solgtes paa lystbaadsmarkedet, bevirkede et fald i Racal Deccas udlejning af kommercielle modtagere.

(32) I Philips's referat af moedet den 26. oktober 1982 hedder det, at Philips oenskede at »faa del i et monopol«, hvor

»- Decca tager sig af markedet for kommercielle modtagere

- Decca tager sig af det »graa« omraade mellem markedet for kommerciel brug og lystbaadsmarkedet . . .

- Decca overlader lystbaadsmarkedet til Philips. Philips begraenser sine aktiviteter til lystbaadsmarkedet . . .

Decca accepterede, at en saadan markedsopdeling efter produkt ville beskytte Deccas marked for kommercielle modtagere og dermed bidrage til at beskytte Decca-kaederne. Decca kunne imidlertid ikke acceptere at blive udelukket fra lystbaadsmarkedet og kunne heller ikke garantere, at andre konkurrenter ikke ville forsoege at traenge ind paa lystbaadsmarkedet. Ifoelge Decca ville arrangementet ikke vaere i strid med EOEF-Traktaten, fordi Decca mente, at det havde ret til at indroemme licens paa ophavsret.

(1) I den offentliggjorte udgave af denne beslutning udelades visse af tallene herefter i medfoer af bestemmelserne i artikel 21 i forordning nr. 17 om bevarelse af forretningshemmeligheder.

Philips bemaerkede, at en aftale om markedsopdeling med Decca sandsynligvis ville vaere i strid med EF-reglerne, da Philips var af den opfattelse, at Decca ville faa meget svaert ved at goere sin ophavsret gaeldende (idet Philips eksempelvis ville vaere i stand til at opnaa alle de noedvendige data ved en uafhaengig undersoegelse).«

Det hedder i Racal Deccas referat af dette moede, at »Philips forhoerte sig om, hvorledes man kunne holde andre parter ude fra markedet. Philips erkendte, at markedet kunne blive lukrativt for begge parter, hvis det blev rigtigt struktureret, og udbad sig bemaerkninger hertil«.

(33) Philips's referat af det senere moede den 16. november 1982 indeholder foelgende:

»Alternativ I - Markedsopdeling

1. Racal udleverede et aftaleudkast til Philips

. . .

2. Philips understregede igen, at det agtede at dele en »de facto« monopolposition med Racal. Philips ville bestraebe sig paa at holde nye konkurrenter ude fra markedet, og hvis dette ikke var muligt, ville Philips i det mindste insistere paa at deltage i kontrollen med disse nye konkurrenter. Philips erkendte samtidig, at en saadan praksis ville vaere i strid med Rom-Traktaten. Racal fastholdt imidlertid, at man kunne finde frem til lovlige »midler«.

3. Philips fremhaevede igen, at det paa grund af det generelt gode forhold mellem de to virksomheder ikke oenskede at konkurrere med Racal. Efter udtrykkelig anmodning fra Racals side, gik Philips derfor ind paa at overlade markedet for kommercielle modtagere til Racal, men insisterede samtidig paa eneret til lystbaadsmarkedet, dvs. at Racal skulle traekke sig tilbage fra dette marked. Philips stillede som yderligere betingelse, at en eventuel aftale ikke maatte vaere i strid med nogen lovgivning.

Racal fastholdt, at dette kunne goeres paa lovlig vis, og accepterede at overlade lystbaadsmarkedet til Philips og at koncentrere Racal Deccas aktiviteter om markedet for kommercielle modtagere, forudsat at parterne kunne blive enige om en praktisk metode til at hindre krydssalg mellem de to markedssektorer.«

(34) Paa et moede den 30. november 1982 udtrykte Philips foelgende oensker: 1. at parterne gensidigt skulle vaere enige om at lade tredjeparter faa adgang til markedet for lystbaadsmodtagere; 2. at aftalen skulle vaere gensidigt eksklusiv; 3. at Racal Deccas foranstaltninger over for indtraengende konkurrenter paa ingen maade maatte beroere Philips's udstyr; 4. at parterne hver isaer skulle forsvare den andens interesser og 5. at der blev nedsat en styringskomité.

(35) Der blev til sidst undertegnet en licensaftale vedroerende Decca navigationssystemet den 14. januar 1983.

Af et internt notat af 6. marts 1984 fra Philips's juridiske afdeling indeholdende referatet af styringskomitéens moede den 1. marts 1984 fremgaar det, at Philips's ledelse allerede »paa tidspunktet for undertegnelsen af licensaftalen havde tvivl med hensyn til, om Racal Decca faktisk besad nogen form for rettigheder i forbindelse med Decca navigationssystemet. Denne tvivl har ikke fortaget sig i de 14 maaneder, der er forloebet siden aftalens undertegnelse, tvaertimod«.

3. Aftalerne mellem Racal Decca og AP

(36) i) »Licensaftalen mellem Racal Decca Navigator Limited og AP Radiotelefon A/S vedroerende Decca navigationssystemet« (varighed: ti aar) bygger paa den kendsgerning, at »Racal opfandt, konstruerede og udviklede DNS (som defineret i det foelgende) og har ophavsretten og andre beskyttede rettigheder (i det foelgende benaevnt rettighederne) til DNS«.

De vigtigste bestemmelser er som foelger:

»Racal giver AP en ikke-eksklusiv ret paa grundlag af en licens . . .

2.1.1. til at reproducere og udnytte rettighederne eller en del deraf til at fremstille og afsaette lystbaadsmodtagere alene paa aftaleomraadet til benyttelse i forbindelse med DNS . . .

2.1.2. til at afsaette lystbaadsmodtagere paa aftaleomraadet til ejere af lystbaade udelukkende til brug paa lystbaade«.

». . .

2.3. AP afgiver tilsagn til Racal om, at alle lystbaadsmodtagere, som AP fremstiller, vil blive fremstillet i overensstemmelse med specifikationerne i bilag A til denne aftale. Der maa ikke uden gensidig aftale mellem Racal og AP indbygges andre funktioner i saerdeleshed ikke-autoriserede funktioner« (specifikationsforenklede modtagere).

Ifoelge Racal Decca er de funktioner, der er opregnet i bilag A til aftalen (herunder Decca-koordinaterne), vigtige for kommercielle brugere, men anses ikke for at vaere af betydning eller noedvendige for lystbaade. Specifikationsforenklede modtagere opfylder derfor ikke alle de krav, som kommercielle brugere stiller.

». . .

2.4. AP forpligter sig til fra tidspunktet for undertegnelsen af aftalen at bevare samtlige ejendomsrettigheder til de lystbaadsmodtagere, som AP fremstiller paa den i aftalen beskrevne maade«. 12.1. »AP . . . overdrager skriftligt . . . samtlige AP's ejendomsrettigheder og interesser i forbindelse med de lystbaadsmodtagere, som AP afsaetter.«

Parterne har aftalt, at det »Users Card«, der er omhandlet i tillaeg C til aftalen, skal benyttes ved levering af hver enkelt lystbaadsmodtager. Dette »Users Card« er en standardformular, der skal underskrives af koeberen (benaevnt den »saerlige koeber«) af en modtager samt af forhandleren. Det anfoeres paa formularen, at modtageren kun maa benyttes paa lystbaade som fastlagt i standardformularen. Koeberen skal meddele naermere enkeltheder ved det fartoej, paa hvilket udstyret skal bruges, og attestere, at det kun vil blive brugt til lystsejlads. Det samme skal attesteres af forhandleren. Koeberen anerkender, at AP bevarer »ejendomsretten«. Han forpligter sig til kun at afsaette udstyret til tredjepart, hvis denne er rede til at give samme tilsagn.

(37) AP var noedt til at paalaegge sine distributoerer visse forpligtelser, saasom forpligtelsen til kun at levere brugere af lystbaade, og disse distributoerer skulle paalaegge deres forhandlere samme betingelser i forbindelse med det »saerlige salg« til den endelige bruger (artikel 8).

(38) Det blev med hensyn til udsendelse af DNS-signaler aftalt, at »fremtidige aendringer« i udsendelsen skulle meddeles AP i rimelige enkeltheder, mindst seks maaneder forud for gennemfoerelsen af disse aendringer (artikel 17).

(39) Ved aftalen nedsattes der tillige en styringskomité, hvis formand paa skift skulle vaere en repraesentant fra Racal Decca og AP, med henblik paa at droefte situationen omkring aftalen og DNS generelt (artikel 13).

Racal Decca accepterede at konsultere AP, foer det gav licenser til tredjeparter (artikel 6). Racal Decca paatog sig at laegge sag an mod eventuelle fabrikanter af DNS-modtagere, som ikke havde nogen licens (artikel 21). AP accepterede at betale skadeserstatning til Racal Decca i tilfaelde af, at AP (eller dets distributoerer) leverede en lystbaadsmodtager til en »ikke-autoriseret bruger« (artikel 11).

(40) ii) Ifoelge en »Distributoeraftale« af 1. januar 1983, der skulle forblive i kraft, saa laenge den naevnte licensaftale var i kraft, fik Racal Decca status som eneforhandler i Det Forenede Kongerige og Irland af lystbaadsmodtagere (»PBR«) fremstillet af AP. Aftalen indeholdt ligeledes bestemmelser om, at Racal Decca ikke maatte producere eller saelge konkurrerende PBR uden AP's samtykke, og at det ville betale skadeserstatning til AP for modtagere, som det selv fremstillede og leverede til brug om bord paa lystbaade.

(41) iii) I henhold til en anden aftale af 20. september 1983, der skulle forblive i kraft indtil 31. december 1992, indroemmede AP en ikke-eksklusiv licens til Racal Decca til fremstilling og distribution af AP's kommercielle modtager kendt under betegnelsen Mark II. Denne licens er i realiteten til dels eksklusiv, fordi AP i en tillaegsskrivelse af samme dato paatog sig ikke at fremstille eller indroemme licenser til nogen tredjepart i noget land, saa laenge Racal Deccas ophavsret og andre beskyttede rettigheder til DNS blev gjort gaeldende i dette land.

(42) Denne aftale er suppleret med en anden aftale, i henhold til hvilken Racal Decca opkoebte AP's bestaaende lager af modtagere til kommerciel brug.

(43) I en skrivelse af 21. januar 1983, hvori AP underrettede sine forhandlere om licensaftalen, meddelte AP bl.a., at »Racal Decca omgaaende traekker sin Decca Yacht navigator tilbage fra lystbaadsmarkedet . . .«. AP ville ophoere med at levere til forhandlere, som solgte PBR uden for lystbaadsmarkedet. AP's forhandlere fik ligeledes en redegoerelse for indholdet af aftalerne paa et moede den 2. januar 1983 i Koebenhavn. Visse af forhandlerne gav udtryk for uenighed og tvivl med hensyn til aftalerne og Racal Deccas rettigheder.

(44) Sammensaetningen af styringskomitéen blev droeftet paa et moede den 25. maj 1983 mellem Racal Decca og AP. Af referatet heraf fremgaar det, at parterne fandt, at det var »absolut noedvendigt at afholde moeder med regelmaessige mellemrum for at sikre sig, at hver at parterne havde fuld forstaaelse for den andens stilling«. Styringskomitéen skulle have til opgave at droefte driftmaessige aspekter og juridiske spoergsmaal samt strategiske og principielle anliggender. Paa dagsordenen for styringskomitéens moeder optages emner saasom aendringer i sendesignalerne, retssager, konkurrerende udstyr og en vurdering fra omraade til omraade af saavel kommercielle som juridiske aspekter. Moedereferaterne indeholder sammendrag af detaljerede droeftelser vedroerende indtraengende konkurrenters eller uautoriserede leverandoerers tiltag og de skridt, der skulle tages eller faktisk blev taget over for dem.

(45) Den 10. november 1987 blev alle aftaler mellem Racal Decca og AP opsagt med virkning fra »den 1. januar 1987«.

b) Racal Decca - RS

1. Racal Deccas sagsanlaeg med henblik paa at formene RS adgang til markedet

(46) I maj 1982 blev Racal Decca af Delta Marine (som paa davaerende tidspunkt var RS's hovedforhandler i Det Forenede Kongerige) underrettet om, at Delta Marine havde til hensigt at importere og markedsfoere RS 4 000. Den 4. juni 1982 gav Racal Decca udtryk for sin modstand mod dette forehavende. Det haevdede bl.a., at »DNS er et privat system, som drives af Racal Decca for egne kunder« og at »benyttelse af andre modtagere end Decca-modtagere udgoer en kraenkelse af Racal Deccas ophavsret til specifikationslisten vedroerende DNS«. Racal Decca meddelte tillige Delta Marine, at det agtede at anlaegge sag for kraenkelse af ophavsret og/eller for illoyal konkurrence i andre europaeiske lande, og at »aendringer med henblik paa at forbedre udsendelsen)«, som tidligere var foretaget, »ville fortsaette med den britiske regerings fulde godkendelse, og vi skoenner derfor, at andre modtagere end Decca-modtagere ikke kan betragtes som paalidelige, hvis de fortsat benyttes til modtagelse af DNS-udsendelse«.

(47) Der fulgte en brevveksling mellem Racal Decca, Delta Marine og RS. Racal Decca fortsatte med at paaberaabe sig en ophavsret, som RS ikke anerkendte. Efter at Delta Marine havde udstillet en RS 4000 paa London Boat Show, oplyste Racal Decca den 6. januar 1983, at de agtede at anlaegge sag for kraenkelse af ophavsretten.

(48) Siden da har Racal Decca lagt sag an mod RS og selskaber, som importerede RS 4000 i flere lande, i de fleste tilfaelde for illoyal konkurrence med den begrundelse, at Racal Deccas omkostninger i forbindelse med markedsfoering af dets modtagere i konkurrence med RS stillede selskabet konkurrencemaessigt ringere, eftersom de andre virksomheder ikke bidrog til Racal Deccas omkostninger i forbindelse med DNS. Hanseatisches Oberlandsgericht i Bremen afviste den 12. februar 1985 sagen, og Hoge Raad i Nederlandene gav den 27. juni 1986 frifindelse. Hoge Raad fandt bl.a., at Racal Decca udsendte signaler, som kunne benyttes af hvem som helst, som var i besiddelse af en egnet modtager, der kunne bygges paa grundlag af offentligt kendte data.

Soe- og Handelsretten i Danmark gav Racal Decca medhold i dets paastand om illoyal konkurrence. Vestre Landsret, til hvem Racal Decca havde appelleret et afslag paa at faa nedlagt forbud for RS, afslog dog dette den 9. december 1985, idet landsretten fandt, at det i sendetilladelsen af 30. marts 1971 (den danske regerings tilladelse til Racal Decca) utvetydigt er anfoert, at Deccas tilladelse til fra dets Decca-stationer beliggende i landet at sende Decca-udsendelser er betinget af, at disse udsendelser kan benyttes af enhver, uanset de benyttede modtageres fabrikat, og uanset om der i de enkelte tilfaelde foreligger en aftale med Decca om benyttelse af udsendelserne . . . Paa denne baggrund . . . finder landsretten det helt overvejende sandsynligt, at (Racal Decca) i dag er bundet af den naevnte betingelse . . . Da adgangen til at modtage Decca-udsendelserne uden adgang til ved hjaelp af de noedvendige tekniske oplysninger at kunne udnytte udsendelserne er meningsloes, finder landsretten, at betingelsen maa forstaas saaledes, at enhver tillige har adgang til at goere brug af de omhandlede tekniske oplysninger.

(49) Paa Styringskomitéens moede den 25. maj 1983 gav »Philips udtryk for alvorlig bekymring med hensyn til, hvorledes Rauff & Soerensens indtraengen paa markedet som helhed kunne standses« og »over Racal Deccas manglende initiativ med hensyn til sagsanlaeg for at hindre RS i at traenge ind paa markedet«.

(50) I et internt AP-telex af 8. september 1983 meddeltes det paa grundlag af oplysninger fra Racal Decca, at »Racal Deccas taktik over for Rauff & Soerensen gaar ud paa at udmatte dem i retssager i otte lande samtidig. Racal Deccas faste praksis er i hver enkelt sag at stille en lang raekke spoergsmaal, som kraever er svar fra RS, og Racal Decca paaregner at udmatte RS med retstraette snarere end at vinde sagen paa et juridisk grundlag«.

(51) I et brev fra Philips International i Eindhoven til Philips Electronic i London af 2. marts 1984 hedder det:

»Vi er ikke indstillet paa at slaa det reb, som Racal Decca kan haenge os i. Vi er derfor begyndt at taenke alvorligt paa at opsige aftalen med den begrundelse, at vi ikke laengere mener, at Racal Decca i realiteten har nogen rettigheder til Decca-navigationssystemet, og dette af foelgende grunde:

i) manglende bevis for den ophavsret, der ligger til grund for retssagerne i Danmark, Tyskland og Norge

ii) den nederlandske domstols dom i den for retten indbragte sag samt

iii) RDMNL's aabenlyse mangel paa tillid til deres egen evne til at standse Rauff & Soerensen i sagsanlaegget i Danmark, som det fremgaar af deres anmodning i gaar til AP om at standse Rauff & Soerensen . . .«.

Dette blev bekraeftet paa Philips's interne moede den 15. marts 1984.

2. AEndringer af sendesignalerne

(52) Ved flere lejligheder gav Racal Decca meddelelse om en aendring af udsendelserne fra visse stationer i Det Forenede Kongerige gennem en Admiralty Notice to Mariners og gennem annoncering, som Racal Decca betalte for (21. oktober 1983, 19. april 1984, 25. september 1984, 1. oktober 1984, 1. marts 1985, 1. oktober 1985 og 12. maj 1986); de tre sidste aendringer blev dog ikke gennemfoert. Der blev ved disse lejligheder ikke givet oplysning om arten af aendringerne, men en udtrykkelig advarsel til brugerne om, at signalmodtagelsen paa RS 4000 eventuelt kunne vaere fejlagtig.

Under retssagerne mod RS i Danmark indroemmede Racal Decca, at signalerne var blevet aendret for at forstyrre modtagelsen heraf paa RS 4000. Racal Decca afslog konsekvent at oplyse RS om planlagte eller foretagne aendringer i signalerne (brev til RS af 21. oktober 1983), men gjorde samtidig opmaerksom paa, at RS ville faa disse oplysninger, hvis det indgik i en licensaftale (telex fra Racal Decca til RS af 27. september 1983, Racal Deccas skrivelse til RS af 26. september 1984).

(53) Ved udgangen af 1983 blev det omtalt i pressen, at soefarende, som benyttede Racal Deccas eget udstyr, havde lidt skade som foelge af aendringer i udsendelsen. Repraesentanterne for National Federation of Fishermen's Organisations (NFFO) var af den opfattelse, at aendringerne sigtede mod at forhindre benyttelsen af konkurrerende udstyr (Fishing News af 2. december 1983). Pressen omtalte flere tilfaelde, hvor fiskeskippere havde mistet deres grej og var blevet bragt i en »meget farlig situation« paa grund af signalforstyrrelser (Fishing News af 16. december 1983).

(54) I en skrivelse af 19. juli 1985 til stoette for RS's klage mod Racal Decca meddelte Dansk Fiskeriforening Kommissionen, at aendringerne af signalerne fra Det Forenede Kongerige havde bevirket, at danske fiskere var meget usikre med hensyn til paalideligheden af RS 4000.

(55) Bekymringen med hensyn til signaludsendelsen kom ogsaa til udtryk fra anden side:

- fra International Association of Lighthouse Authorities (IALA) (skrivelse til Racal Decca af 2. juli 1984), som soegte at opnaa et tilsagn om, at fremtidige aendringer »kun vil blive foretaget af egentlige tekniske aarsager og efter forudgaaende varsel til de soefarende, saaledes at alle brugere af systemet er underrettet paa forhaand«

- fra den tyske og den nederlandske regering i marts 1982 og i juni 1984 inden for rammerne af Den Internationale Soefartsorganisation (IMO), som er et FN-organ.

3. Forhandlingerne mellem Racal Decca og RS

(56) Racal Decca og RS har sideloebende med retssagerne og aendringerne i signaludsendelserne forhandlet siden marts 1983 med henblik paa at finde en »praktisk loesning«. Under hele forhandlingsforloebet har det vaeret underforstaaet, at retssagerne ville blive indstillet, hvis parterne kunne naa til en overenskomst. RS soegte i saerdeleshed at opnaa en aftale vedroerende det kommercielle marked, men Racal Decca ville kun give licens for lystbaadsmarkedet. Ved flere lejligheder afviste Racal Decca RS's ansoegning om en licens til det kommercielle marked. Senere tilboed Racal Decca i et brev af 9. marts 1984 at lade RS fremstille kommercielle modtagere, mod at RS aarligt betalte et fast beloeb paa 1 mio £. Ifoelge RS var dette beloeb dobbelt saa stort som den fortjeneste, det havde paa RS 4000, og tilbuddet blev ikke modtaget.

I juli 1985 forelagde Racal Decca en skitse til en ordning, hvorefter der skulle erlaegges en afgift paa 2 750 £ pr. kommerciel modtager (baseret paa omkostningerne plus et fortjenstelement), og i oktober 1985 meddelte Racal Decca RS, at afgiften kunne nedsaettes til 2 103 £ indtil den 31. december 1986.

En overenskomst mellem parterne om ophoer med sagsanlaeg blev undertegnet den 5. november 1987 af Racal Decca og den 4. december 1987 af RS.

c) Racal Decca - PE og Navstar

1. Racal Deccas reaktion paa PE's indtraengen paa markedet

(57) Ved udgangen af 1982 havde PE udviklet en kompakt DNS-kompatibel modtager (601 D), som specielt henvendte sig til den oevre kategori af lystbaadsmarkedet, men som i oevrigt kunne benyttes af alle soefarende. Der blev ogsaa udviklet en anden modtager (602 D), der specielt henvendte sig til det kommercielle marked.

(58) I begyndelsen af 1983 anmodede Racal Decca PE og Navstar om ikke at fremstille eller distribuere modtagere, der var konstrueret til at modtage DNS-signaler, og gjorde opmaerksom paa, at de ellers risikerede sagsanlaeg for kraenkelse af Racal Deccas ophavsret til DCDS (se nr. 23).

(59) Der blev lagt sag an mod PE og Navstar i Det Forenede Kongerige og Navstar i Schweiz for illoyal konkurrence.

De aendringer i udsendelserne, som Racal Decca foretog i 1983 og 1984 som naevnt ovenfor, paavirkede ogsaa PE og Navstar.

2. Forhandlingerne mellem Racal Decca og PE og Navstar

(60) Under Kommissionens undersoegelse af PE's forretningspapirer den 18. februar 1986 blev der fundet frem til foelgende oplysninger: PE havde ikke opnaaet nogen utvetydig retskendelse med hensyn til, om den paastaaede ophavsret virkelig bestod. Det havde erkendt, at Racal Decca havde ret til at sikre sig finansiering af DNS og besluttet at indlede forhandlinger med henblik paa at naa til en overenskomst. PE og Navstar var interesserede i at opnaa en licens til det kommercielle marked, men Racal Decca ville kun give licens paa specifikationsforenklede modtagere til lystbaade med den begrundelse, at udlejningen af kommercielle modtagere var noedvendig for Racal Deccas finansiering af DNS. Til loesning af dette problem forelsog PE og Navstar, at der blev indsat en chip i deres kommercielle modtagere, som automatisk ophoerte med at fungere efter f.eks. et aar. Brugerne ville derefter vaere noedt til at koebe en ny chip, og der blev saaledes sikret en loebende indtaegt. Racal Decca kunne ikke tilslutte sig dette forslag med den begrundelse, at det gav anledning til forsyningsmaessige problemer og utilfredshed hos brugerne.

3. Aftalerne mellem Racal Decca paa den ene side og PE og Navstar paa den anden

(61) Den 20. maj 1984 indgik PE og Navstar tre aftaler med Racal Decca, som blev anmeldt til Kommissionen den 14. november 1984.

(62) i) I henhold til licensaftalen, der byggede paa Racal Deccas »ophavsret« og »andre beskyttede rettigheder« (varighed: ti aar), gav Racal Decca PE og Navstar en ikke-eksklusiv licens til fremstilling og levering af lystbaadsmodtagere udelukkende til brug paa lystbaade for alle lande undtagen Japan og Sydafrika (artikel 2). Modtagerne skulle opfylde bestemte specifikationer, for at de ikke skulle vaere af interesse for og dermed blive brugt af handelsflaaden. PE og Navstar forpligtedes tillige til at beholde ejendomsretten til modtagerne og at overdrage den til Racal Decca (artikel 2, 12). I modsaetning til licensaftalen vedroerende DNS mellem AP og Racal Decca (nr. 36) udelukkede denne aftale udtrykkeligt PE og Navstar fra enhver deltagelse i kontrollen med og driften og udviklingen af DNS samt enhver ret til konsultationer med Racal Decca om anliggender i forbindelse med saadan kontrol, drift eller udvikling (artikel 29).

Aftalen indeholder lignende klausuler som AP-aftalen med hensyn til, at visse af de grundlaeggende forpligtelser for PE og Navstar ogsaa skulle gaelde for distributoeren, til og med leveringen til den endelige bruger (artikel 8), det saakaldte »User Card« (artikel 2), aendringer i udsendelserne (artikel 16), og Racal Deccas sagsanlaeg mod »uautoriserede« fabrikanter og forhandlere.

(63) ii) Ved teknologiaftalen (tidsubestemt) solgte og overfoerte PE og Navstar til Racal Decca teknisk information og know-how vedroerende de dele af 600-serien, som udelukkende havde beroering med DNS. Racal Decca modtog tillige fra PE og Navstar »en afgiftsfri enelicens til at benytte anden information og know-how, som udelukkende vedroerte 601/602-modtagerne (men som ikke specifikt havde relation til modtagelsen af DNS-signaler) til fremstilling af modtagere konstrueret til benyttelse af signaler fra sendestationer i DNS-systemet«. Det blev endvidere aftalt, at Racal Decca kun ville benytte chips leveret af PE og Navstar til fremstilling af modtagere, som var blevet udviklet af PE og Navstar, og at Racal Decca i en periode paa tre aar skulle aftage ialt 1 500 601 D og 602 D modtagere fra PE med de modifikationer, som Racal Decca maatte oenske.

(64) iii) I henhold til teknologiaftalen (tidsubestemt) vedroerende gensidige licenser modtog PE og Navstar fra Racal Decca en begraenset licens vedroerende visse modtagere til kommerciel brug med henblik paa at opfylde bestaaende ordrer fra tredjeparter.

(65) I en tillaegsskrivelse til aftalerne meddelte Racal Decca PE og Navstar, at det omgaaende ville give sine sagfoerere instruks om at indstille retssagerne mod Navstar i Schweiz og mod PE og Navstar i Det Forenede Kongerige.

(66) Hvad angaar de sidste to aftaler, indeholder bilag IV til anmeldelsen en erklaering om, at Racal Deccas erhvervelse af PE's og Navstars teknologi i DNS-modtagere til kommerciel brug havde til formaal at sikre, at fordelene ved denne teknologi kunne benyttes i nye produkter, »hvis dette kan goeres med fordel, uden at kilderne til de loebende indtaegter, som Racal Decca har brug for til DNS-sendernettet, bringes i fare«.

(67) Racal Decca har aldrig afgivet ordrer til PE og Navstar paa de chips, som udgoer et noedvendigt element i udformningen af de modtagere, som PE og Navstar havde udviklet. Racal Decca har endog aldrig fremstillet disse modtagere. Racal Decca har over for Kommissionen oplyst, at »denne chip ikke laengere var egnet som konstruktionsgrundlag for moderne modtagere«.

(68) Racal Decca koebte i henhold til teknologiaftalen omkring 1 000 modtagere af typen 602 D fra PE med de oenskede aendringer, men de fleste af disse modtagere var ifoelge Racal Decca blot blevet anbragt paa lager, fordi denne modtager ikke kunne afsaettes paa det kommercielle marked og derfor ikke kunne udfylde tomrummet mellem MK 21- og MK 30-modtagerne og den nye MK 53, der var under udvikling. Markedet for modtagere, som Racal Decca normalt udlejer eller saelger til kommercielle brugere, er saaledes ikke blevet paavirket af modtagere fremstillet af PE. Racal Decca accepterede ikke et tilbud fra PE om at levere yderligere maengder udover de 1 500 til en betydelig lavere pris end den aarlige leje, som Racal Decca kraevede. Racal Decca oplyste, at det ikke agtede at afgive ordre paa alle de 1 500 enheder og i stedet oenskede at ordne sagen ved betaling.

(69) Ved en aftale af 3. august 1987 blev det forretningsforhold mellem parterne, som blev etableret ved aftalerne af maj 1984, bragt til ophoer.

d) Loesninger overvejet af Racal Decca i forholdet til de nationale myndigheder og Kommissionen

(70) Paa et moede den 12. marts 1981 droeftede man i Racal Decca muligheden af, at den danske stat overtog stationerne og modtagerne ved udgangen af 1982, naar aftalen mellem den danske stat og virksomheden om driften af kaeden i Danmark udloeb. Den danske regering foreslog ogsaa et alternativ til overtagelsen af kaeden. Den kunne vedtage en lov om, at brugere af AP's modtagere skulle ansoege om licens. Den licensafgift, som staten saaledes modtog, kunne saa udbetales til Racal Decca som bidrag til daekning af Racal Deccas sendeomkostninger.

(71) I et notat fra Racal Deccas bestyrelsesformand af 15. marts 1982 hedder det, at »vi ved at give forsvarsministeriet et opsigelsesvarsel kan tvinge de danske myndigheder til at koebe kaeden af os i december 1983, idet den ellers vil ophoere med at fungere . . . Det vil i saa fald blive noedvendigt foerst at sondere terraenet sammen med lokale advokater med hensyn til, hvilken kompensation virksomheden vil kunne forvente.«

(72) Der blev den 15. september 1982 afholdt et moede mellem repraesentanter for Racal Decca og embedsmaend fra det danske forsvarsministerium for at droefte benyttelsen af DNS-modtagere paa de danske Racal Decca-kaeder. Racal Decca oplyste, at det »naturligvis oenskede fortsat at drive systemet, men at omstaendighederne, hvis disse forbliver uaendrede, vil bringe os i en umulig situation«. Paa det tidspunkt forsoegte Racal Decca ikke at overtale den danske regering til at overtage kaeden, men snarere til at acceptere Racal Deccas skridt over for konkurrenterne, nemlig aendringerne i udsendelserne (jf. Racal Deccas moedereferater juni til september 1982). Aftalen med de danske myndigheder blev siden forlaenget og udloeb den 1. juli 1987.

(73) Racal Decca overvejede muligheden for at overtale den britiske regering til at koebe de britiske kaeder og overtage omkostningerne ved driften og vedligeholdelsen heraf (notat af 15. marts 1982 omtalt ovenfor under nr. 71). Med hensyn til regeringens standpunkt ansaa Racal Decca imidlertid, at »det ikke var sandsynligt, at der ville blive truffet foranstaltninger til at overtage kaederne, foer det blev umuligt for Racal Decca at fortsaette driften paa kommercielt grundlag«. Racal Decca godtgjorde ikke over for de britiske myndigheder, at det var umuligt at fortsaette driften paa kommercielt grundlag.

(74) Paa et moede med tjenestemaend fra Kommissionen den 11. juli 1986 foreslog repraesentanter for Racal Decca som en loesning, at signalerne fra Det Forenede Kongerige blev krypteret og dermed kun kunne benyttes af autoriserede brugere, som var i besiddelse af en dekoder leveret af »godkendte udvalgte« leverandoerer. De forelagde foelgende fire muligheder: a) at fortsaette licensaftalerne, b) at forsoege at indgaa arrangementer med den britiske regering om samfinansiering af omkostningerne ved driften af de britiske kaeder, c) at kryptere sendesignalerne eller d) ophoere med samtlige kaeder, som Racal Decca ejer og driver.

Kommissionens tjenestemaend paapegede over for Racal Decca, at a) ikke var acceptabelt, at b) eller c) ville vaere acceptable, og at d) var et spoergsmaal, som Racal Decca selv maatte tage stilling til. Racal Decca haevder, at de i et moede med embedsmaend fra den britiske regering fik at vide, at kryptering var en uacceptabel loesning.

Procedure

a) Anmeldelserne

(75) Racal Group Services anmeldte foelgende aftaler til Kommissionen:

- den 20. maj 1983 licensaftalen med AP (nr. 36 til 39 ovenfor)

- den 14. november 1984, de oevrige aftaler med AP (nr. 40 til 42 ovenfor) og aftalen med PE og Navstar (nr. 61 til 66 ovenfor).

b) Klager

(76) Kommissionen modtog den 21. december 1983 en klage fra en tysk fiskerisammenslutning »Landesfischereiverband Schleswig-Holstein« vedroerende licensaftalen mellem Racal Decca og AP. Kommissionen modtog den 26. februar og 9. april 1985 yderligere klager fra RS, i hvilke det haevdedes, at Racal Decca gjorde sig skyldig i misbrug af dominerende stilling. Diesse klager blev stoettet af Dansk Fiskeriforening i en skrivelse af 19. juli 1985.

c) Artikel 15, stk. 6, i forordning nr. 17

(77) Den 6. december 1984 meddelte Kommissionen Racal Decca, at den agtede at vedtage en beslutning i henhold til artikel 15, stk. 6, i forordning nr. 17 med paastand om, at hovedaftalen udgjorde en overtraedelse af Traktatens artikel 85, stk. 1, og at der ikke fandtes grundlag for anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85, stk. 3.

Parterne anfoerte i deres svar, at begraensningerne var absolut noedvendige for den videre drift af DNS, hvortil der kraevedes loebende indtaegter.

(78) Proceduren i henhold til artikel 15, stk. 6, blev indstillet, fordi Kommissionen modtog en klage med paastand om overtraedelse af artikel 86 (se nr. 76 ovenfor), og fordi resultaterne af efterfoelgende undersoegelser antydede, at sagen var mere vidtraekkende end den, der oprindelig behandledes efter proceduren i henhold til artikel 15, stk. 6.

d) Meddelelse af klagepunkter

(79) Den 19. oktober 1987 udsendte Kommissionen en meddelelse af klagepunkter til samtlige virksomheder, der var beroert af naervaerende procedure. Disse virksomheder har skriftligt fremsat deres bemaerkninger til klagepunkterne i henhold til artikel 3 i Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF, PE den 7. januar 1988, AP og Philips den 29. februar 1988 og Racal Decca den 1. marts 1988.

Samtlige beroerte virksomheder afstod fra at afgive mundtlig forklaring, jf. naevnte forordnings artikel 7.

e) Koncernernes faktiske inddragelse i sagen

(80) De paagaeldende koncerners moderselskaber eller andre datterselskaber (bl. a. Racal Group Services Limited) var ikke blot vidende om, men deltog tillige i de aktiviteter, der er relevante for denne sag, hvad angaar interne koncernforbindelser og kontakter med tredjeparter saavel som med Kommissionen.

II. RETLIG VURDERING

(81) Racal Decca har overtraadt Traktatens artikel 85 og 86. AP, PE og Navstar har overtraadt artikel 85.

(82) Hver af de tre koncerner Racal Electronics, Philips og PE betragtes i denne procedure som en enkelt virksomhed. Moderselskaberne og visse datterselskaber var involveret i aktiviteter, som er relevante for denne procedure. Den omstaendighed, at moderselskaberne kontrollerer deres datterselskaber, er under alle omstaendigheder tilstraekkelig til, at koncernerne betragtes som enkelte virksomheder. Hver af disse koncerner drages derfor til ansvar for overtraedelsen af artikel 85 og/eller artikel 86, og denne beslutning rettes foelgelig til dem.

Artikel 86

Det relevante servicemarked og produktmarked

(83) Udsendelsen af DNS-radiosignaler kan, hvad karakteristika og anvendelse angaar, ikke rigtigt sidestilles med udsendelse af andre radiosignaler og mere generelt med andre navigationsmidler (f.eks. soekort og kompasser) (jf. nr. 7 ovenfor).

a) Paa det relevante geografiske marked (nr. 89 nedenfor) kraever visse handelsskibe og orlogsskibe ved navigation paa aabent hav og/eller paa langfart samt ved opsoegning og gentagelse af fiskeripositioner en noejagtighed i deres positionsbestemmelse, som kun DNS kan give. Racal Decca har henvist til andre slags radiosignaler, men de kan enten ikke give samme noejagtighed eller er ikke i tilstraekkelig grad til raadighed til denne brug paa det relevante geografiske marked paa grund af utilstraekkelig geografisk daekning eller senderaekkevidde.

b) Ejere af modtagere, der udelukkende er DNS-kompatible, og som er installeret paa andre baadkategorier, naermere betegnet lystbaadsmodtagere, kan ikke skifte til andre signaler, medmindre de koeber eller lejer andre modtagere til at erstatte de DNS-kompatible modtagere. Dette forventes foerst at ske, naar DNS-modtageren er slidt op.

(84) Da udsendelsen af DNS-signaler reelt ikke kan traede i stedet for andre tjenesteydelser eller produkter for et stort antal brugeres vedkommende, udgoer udsendelsen af DNS-signaler et saerskilt servicemarked.

(85) For ovennaevnte skibes vedkommende kan de DNS-kompatible modtagere (ikke specifikationsforenklede) ikke i nogen henseende erstattes af andre modtagere, hvad angaar brug og karakteristika af de ovenfor anfoerte aarsager, saerlig fordi udsendelsen af DNS-signaler ikke kan sidestilles med udsendelse af radiosignaler.

DNS-kompatible modtagere til kommerciel brug (i det foelgende benaevnt »kommercielle modtagere«) udgoer derfor et saerskilt produktmarked.

Racal Decca har anfoert, at DNS er et system bestaaende af flere komponenter (sendestationer, signaler og modtagere), som fra et oekonomisk synspunkt ikke kan betragtes saerskilt. At der bestaar to forskellige markeder, nemlig markedet for DNS-service og markedet for kommercielle DNS-modtagere, kan ikke modbevises paa grundlag af Racal Deccas argumenter af foelgende aarsager.

Hvad angaar markedet for DNS-udsendelser

(86) a) Racal Decca haevder, at DNS-udsendelser alene uden en DNS-modtager er vaerdiloese som navigationshjaelpemiddel. Dette har imidlertid ikke vaeret til hinder for, at der har udviklet sig en betydelig efterspoergsel efter DNS-modtagere og dermed et vaesentligt udbud af disse modtagere i konkurrence med Racal Deccas modtagere.

At DNS-udsendelserne i Danmark og Det Forenede Kongerige udelukkende er bestemt til modtagelse paa Racal Decca-modtagere, er ikke objektivt oekonomisk begrundet, men skyldes udelukkende, at Racal Decca har insisteret herpaa. Et saadant subjektivt element er ikke relevant ved definitionen af markedet, som kun kan afgraenses paa grundlag af objektive kriterier. I modsaetning til Racal Deccas paastande mangler »pris«-elementet (som er et markedsmoment) ikke af objektive grunde, men som foelge af denne adfaerd. Som det fremgaar af nr. 113, havde Racal Decca faktisk mulighed for at modtage betaling for sine signaludsendelser. Desuden har Racal Decca begrundet sin vaegring ved at sende DNS-signaler uafhaengigt af dets modtagere med, at det var umuligt at opnaa betaling herfor (Racal Decca kalder det »omkostningsdaekningsbidrag«, men det indeholder ogsaa et fortjenstelement). Racal Deccas synspunkt indebaerer, at man maa anerkende, at der findes et saerskilt marked for DNS-udsendelse.

At Racal Decca ikke har direkte kontakt med brugerne er irrelevant, for saa vidt som betalingen kan opnaas indirekte, bl. a. gennem de i nr. 74 og 113 anfoerte ordninger.

Endelig varetages DNS-udsendelserne i andre lande af staten og saaledes uafhaengigt af modtagerne. Dette bekraefter, at der findes et separat marked for udsendelser, eftersom definitionen af et marked ikke kan goeres afhaengig af, hvorvidt leverandoeren er en offentlig eller en privat enhed, og/eller om der findes en offentlig service.

b) I rapporten vedroerende betydningen af DNS i Danmark (nr. 12 ovenfor) omtales den paagaeldende service og dens generelle udnyttelse, og der tales ikke om et system, i hvilket DNS-signalerne og Decca DNS-modtagerne er uadskillelige. Dette forhold er blevet bekraeftet af Vestre Landsret (nr. 48 ovenfor).

Hvad angaar markedet for kommercielle DNS-modtagere

(87) For modtagernes vedkommende optraadte ikke blot fabrikanterne, men ogsaa Racal Decca, som om disse modtagere udgjorde et saerskilt marked eller i det mindste et oekonomisk omraade med konkurrence, saaledes som det fremgaar af foelgende kendsgerninger:

i) Racal Decca er selv begyndt at saelge multifunktionsmodtagere, som er kompatible med DNS, Loran-C, Omega og Transit. Disse modtagere er ikke fuldstaendig afhaengige af nogen af disse systemer og kan konkurrere med alle andre modtagere, der er kompatible med hvert af disse systemer, uanset at disse systemer ikke selv kan erstatte hinanden (nr. 14 ovenfor).

ii) Paa et internt moede i Racal Decca den 12. marts 1981 foreslog bestyrelsesformanden at saelge modtagerne til den bedst mulige pris med henblik paa at bevare markedsandelen (nr. 21 ovenfor).

Det relevante geografiske marked

(88) Det relevante geografiske marked for DNS-servicen var den del af EF, hvor signaler udsendt fra Det Forenede Kongerige blev modtaget indtil den 1. april 1987 og fra Danmark indtil juli 1987. Dette var det geografiske omraade, hvor i) den paaklagede adfaerd fandt sted og ii) konkurrencevilkaarene med hensyn til den leverede service var ensartede.

Konkurrencevilkaarene i dette omraade var ensartede, eftersom

- den paagaeldende DNS-service blev leveret af en virksomhed og ikke af en offentlig myndighed

- signaler, som kunne traede i stedet for DNS, eller DNS-signaler fra andre kaeder i de fleste omraader ikke kunne modtages af handelsskibe.

(89) Dette omraade udgoer en vaesentlig del af faellesmarkedet. De relevante DNS-kaeder i Det Forenede Kongerige og Danmark repraesenterer 20 % af DNS-kaederne til udsendelse af DNS-signaler i EF.

(90) For de kommercielle modtagere er det relevante geografiske marked EF. I dette omraade er konkurrencevilkaarene ensartede for alle konkurrenter. Kommercielle modtagere forhandles eller kan forhandles i de fleste EF-lande, uanset hvor DNS-signalerne modtages (nr. 7 ovenfor).

Dominerende stilling

(91) Racal Decca indtog en dominerende stilling i) paa markedet for DNS-signaler i det mindste indtil april 1987 og ii) paa markedet for kommercielle modtagere i det ovenfor anfoerte geografiske omraade. Det indtog en oekonomisk magtstilling, som satte virksomheden i stand til at udelukke effektiv konkurrence paa hvert af disse markeder, fordi denne stilling i vaesentlig grad gav virksomheden mulighed for at handle uafhaengigt af sine konkurrenter og kunder.

(92) Racal Decca opnaaede sin dominerende stilling af foelgende grunde

Paa markedet for udsendelse af DNS-signaler:

i) Racal Decca var den eneste leverandoer af DNS-signaler (nr. 9) ii) der fandtes intet potentielt udbud, der kunne konkurrere med Racal Decca i betragtning af de betydelige administrative og finansielle hindringer for adgang til markedet (nr. 8).

(93) Racal Decca har anfoert, at det ikke havde kunder til DNS-signaludsendelse, som ikke kan betragtes som et marked, og at det under alle omstaendigheder ikke kunne optraede uafhaengigt af disse, da det ikke havde noget effektivt middel til at kontrollere, endsige kraeve direkte betaling fra dem. Racal Decca kunne imidlertid som eneste leverandoer af DNS-signaler optraede uafhaengigt af kunderne, dvs. brugerne af signalerne, med hensyn til investering, produktion og tillige pris, da det havde midler til at opnaa en pris, i det mindste gennem en kryptering af signalerne (nr. 74 og 113), som kunderne, dvs. brugerne, ikke havde nogen indflydelse paa. Den omstaendighed, at betaling ikke kunne opnaas direkte, er irrelevant.

(94) Under alle omstaendigheder var brugerne af DNS-signaler, for hvem udsendelsen af disse signaler ikke kunne erstattes med andre tjenesteydelser eller produkter, afhaengige af deres eneleverandoer. Dette er tilstraekkeligt til at fastslaa, at Racal Decca indtog en dominerende stilling over for disse kunder, uafhaengigt af om der kan afgraenses et marked for DNS-signaludsendelser.

Paa markedet for kommercielle modtagere:

(95) Markedet som helhed bestaar af alle kommercielle DNS-kompatible modtagere, som saelges eller udlejes. Racal Decca havde et lovligt monopol paa disse modtagere, der var patentretligt beskyttede. Efter patenternes udloeb havde Racal Decca et naesten 100 % de-factomonopol indtil begyndelsen af 1982.

(96) Racal Deccas markedsandele i aarene 1982 til 1987 var i sig selv tilstraekkelige til at give Racal Decca en dominerende stilling. Denne dominerende stilling blev styrket derved, at Racal Decca var den eneste leverandoer af signaludsendelser. Racal Deccas argumenter mod denne konstatering samt Kommissionens holdning til dette spoergsmaal behandles i det foelgende:

i) Ifoelge Racal Decca burde tallene vedroerende udlejning og salg behandles forskelligt. Salg har indflydelse paa konkurrencen fra udlejningsvirksomhed (men ikke paa salgsvirksomhed) ikke blot i salgsaaret, men ogsaa i de efterfoelgende aar. Racal Deccas konkurrenters salg burde derfor sammenlaegges med salget i tidligere aar med henblik paa at anslaa det samlede antal saadanne modtagere paa markedet i et givet aar.

Ifoelge Kommissionen giver en aarlig maaling af den markedsstilling, som indtages af en virksomhed, der konkurrerer inden for kommercielle DNS-modtagere, mulighed for at fastslaa udviklingen i denne stilling i den relevante periode. Med henblik herpaa maa det fastslaas, hvor stor efterspoergslen var i et givet aar, og hvor meget af denne efterspoergsel hver virksomhed daekkede. I naervaerende sag hidroerer efterspoergslen ikke blot fra nye brugere af kommercielle DNS-modtagere, men ogsaa fra lejere af Racal Deccas modtagere ved udloebet af deres kontrakter. Under alle omstaendigheder bekraefter vurderingen af markedsandelene i vaerdi, som ikke giver anledning til dette spoergsmaal, Racal Deccas dominerende stilling.

ii) Racal Decca har anfoert, at Kommissionen ikke kan drage nogen slutning med hensyn til dominerende stilling uden at undersoege, hvor mange af brugerne der ikke havde noget alternativ til kommercielle DNS-modtagere.

En saadan undersoegelse forekommer, selv om den kunne gennemfoeres paa rimelig kort tid og gav paalidelige resultater (hvilket Kommissionen dog ikke tror), unoedvendig og ville endog staa i misforhold til naervaerende procedure. Under alle omstaendigheder er antallet af handelsskibe, paa hvilke DNS kunne erstattes med andre navigationshjaelpemidler, ikke betydeligt. Paa et eller andet tidspunkt befinder et handelsskib sig paa aabent hav eller i sejlads gennem Den Engelske Kanal, og fiskerfartoejer af den stoerrelsesorden, som benytter DNS, soeger at gentage fiskeripositioner eller kende sin kurs, og der er ikke noget alternativ til DNS i den forbindelse.

Racal Decca udtalte foelgende i sit memorandum af 4. marts 1985 som svar paa Kommissionens meddelelse i henhold til artikel 15, stk. 6, i forordning nr. 17:

»3.19. Brugerne af DNS-modtagere inden for soefart falder i to hovedkategorier - kommercielle brugere inden for soefart - for hvem et navigationshjaelpemiddel saasom DNS er en praktisk noedvendighed; . . .«.

Hvis man accepterede det af Racal Decca forfaegtede synspunkt, ville dets markedsandel kun blive en smule mindre. Den ville stadig vaere tilstraekkelig stor til at give Racal Decca en dominerende stilling.

Misbrug

(97) Foelgende handlinger udgjorde misbrug af Racal Deccas dominerende stilling og dermed en kraenkelse af artikel 86.

a) Adfaerden, som foerte til og indbefatter indgaaelsen af alle aftaler med henholdsvis AP og PE og Navstar.

b) De aendringer i signalerne, som blev foretaget med henblik paa at vanskeliggoere modtagelse med konkurrerende modtagere.

(98) Racal Decca forsoegte med ovennaevnte adfaerd at beskytte sin monopolstilling inden for kommercielle modtagere.

Ved hjaelp af de under a) naevnte aftaler havde Racal Decca til hensigt at udelukke sine konkurrenter, med hvem det indgik disse aftaler, fra markedet for kommercielle modtagere. Med den under b) naevnte adfaerd generede og brugte det tvang over for konkurrenter, som var uvillige til at indgaa saadanne aftaler.

(99) Racal Decca misbrugte herigennem sin dominerende stilling, ikke ved at forsvare denne stilling, men fordi dets handlinger med henblik herpaa gik ud over normal konkurrencemaessig adfaerd. Det ville have vaeret normal konkurrencemaessig adfaerd, hvis Racal Decca havde taget konkurrencen op med de tilkomne konkurrenter paa markedet for kommercielle modtagere paa priser, kvalitet og eftersalgsservice. Racal Deccas adfaerd paavirkede tillige brugerne, fordi den begraensede deres valgfrihed paa markedet.

a) Aftalerne med AP og PE og Navstar

(100) Aftalerne med AP i deres helhed havde til formaal og til foelge at dele de respektive markeder for kommercielle modtagere og lystbaadsmodtagere mellem aftaleparterne. Som foelge af forpligtelsen til ikke at konkurrere med den anden og Racal Deccas forpligtelse til ikke at give licens til tredjepart, foer det havde droeftet spoergsmaalet med AP,

i) forbeholdt Racal Decca sig markedet for kommercielle modtagere, og

ii) gav Racal Decca paa et ikke-eksklusivt grundlag den anden part betydelig beskyttelse mod konkurrenterne i forbindelse med salget af DNS-kompatible modtagere til brug paa lystbaade alene.

Aftalerne med PE og Navstar som helhed havde samme formaal og i det vaesentlige samme foelger som naevnt under i) ovenfor.

(101) Aftalerne med AP og PE og Navstar begraensede i betydelig grad den tekniske og oekonomiske udvikling. De bevirkede en udelukkelse af al innoverende konkurrence for kommercielle modtagere og indskraenkede saadan konkurrence for lystbaademodtagere, fordi det blev paalagt AP og PE kun at levere specifikationsforenklede modeller.

(102) At aftalerne mellem Racal Decca og AP og PE og Navstar havde ovennaevnte formaal og foelger bekraeftes af foelgende forhold:

a) indholdet som saadant af de forskellige aftaler og specielt fordi foelgende bestemmelser bevirkede en markedsopdeling (nr. 36 til 42 og 61 til 66):

i) forpligtelsen for AP og PE og Navstar til kun at saelge lystbaadsmodtagere

ii) forpligtelsen for Racal Decca til ikke at fremstille eller saelge lystbaadsmodtagere undtagen som distributoer af AP-modtagere

iii) funktionsspecifikationen (specifikationsforenklingen), som bevirkede en let kontrol med markedsopdelingen ved at sikre, at AP's og PE og Navstars lystbaadsmodtagere i realiteten var ubrugelige for i det mindste en stor del af de kommercielle brugere

iv) bevarelsen af ejendomsretten til modtagere leveret af AP og PE og Navstar som middel til at tilbagekraeve en lystbaadsmodtager, hvis den kom en paastaaet uautoriseret bruger i haende

v) Racal Deccas forpligtelse til at betale en godtgoerelse til AP for kommercielle modtagere, som Racal Decca leverede til brug paa lystbaade.

(103) b) Under forhandlingerne talte parterne, Racal Decca og AP, udtrykkeligt om »at dele markederne«, og visse udtalelser i referaterne af deres moeder under forhandlingerne viser, at dette var den egentlige hensigt (nr. 31 til 34). AP har endvidere bekraeftet dette over for sine forhandlere (nr. 43).

- Ophavsret og andre beskyttede rettigheder

(104) Til trods for betegnelsen »licensaftale« har hovedaftalen mellem Racal Decca og henholdsvis AP og PE og Navstar stort set intet til faelles med en egentlig licensaftale. Det hedder ganske vist i praeamblen til disse aftaler, at RDMNL »har ophavsret og andre beskyttede rettigheder«, men disse er dog ikke naermere defineret.

Hvad angaar disse »andre beskyttede rettigheder«, er Racal Decca ikke laengere i besiddelse af nogen industrielle ejendomsrettigheder, idet dets patenter er udloebet. Det kan heller ikke paaberaabe sig andre beskyttede rettigheder, fordi der ikke bestaar nogen lovlige rettigheder til udsendelsen af signaler, som er en tjenesteydelse, men kun til udstyret, dvs. kaederne. Det er derfor ikke klart, paa hvilke beskyttede rettigheder licensen bygger.

Hvad angaar den ophavsret, som Racal Decca paaberaaber sig, er det ikke noedvendigt at fastslaa, hvorvidt en saadan ophavsret virkelig bestaar. Indholdet af den paaberaabte ophavsret kan ikke berettige til en aftale, der indeholder saa vidtraekkende konkurrencebegraensninger. Formaalet med aftalerne har under alle omstaendigheder vaeret at fordele markederne. Det princip, der er blevet stadfaestet med hensyn til varemaerker i EF-Domstolens dom af 30. januar 1985 i sag 35/83, BAT Cigaretten-Fabriken GmbH/Kommissionen (Sml. 1985, s. 375), gaelder ogsaa i naervaerende sag, hvad angaar ophavsret. Faellesskabets konkurrencesystem tillader ikke en urimelig udoevelse af rettigheder i henhold til national lovgivning om ophavsret, som sigter paa at goere faellesskabsretten virkningsloes.

(105) Racal Decca har anfoert, at det havde »fuldstaendig lovlige kommercielle bevaeggrunde til at fastholde sit krav om ophavsretlig beskyttelse« bl.a. ved at sikre, at »de kraenkende parter indgik aftaler om at yde et passende bidrag til daekning af omkostningerne ved driften af DNS-kaederne«, og at »hovedproblemet var, hvorledes der kunne sikres passende finansiering af driften og vedligeholdelsen af de dele af DNS, som Racal Decca ejede og drev for egen regning. Hvorvidt Racal Decca besad rettigheder, var irrelevant i denne forbindelse«. Dette bekraefter, at aftalerne ikke havde det formaal og de foelger, som normalt fremgaar af en licensaftale, men snarere dem, som paaklages i nr. 98.

(106) De oevrige parter i aftalerne havde ogsaa deres tvivl med hensyn til gyldigheden af grundlaget for Racal Deccas rettigheder (nr. 50, 51, 60). De blev tvunget ind i aftalerne med Racal Decca, i saerdeleshed under trussel fra Racal Deccas side om aendring af signalerne, men ogsaa paa grund af den kommercielle interesse i markedsdelingen (nr. 30 til 34). Denne tvivl foerte navnlig til, at AP alvorligt overvejede at opsige aftalerne (nr. 50 og 51).

(107) Efter indgaaelsen af aftalerne i 1983 mellem Racal Decca og AP gav flere AP-forhandlere tillige udtryk for tvivl med hensyn til, om Racal Deccas ophavsret var velfunderet (nr. 43).

b) AEndringer af DNS-signalerne

(108) AEndringerne af DNS-signalerne maa betragtes som utilladelige, idet de blev foretaget forsaetligt med henblik paa at hindre modtagelse paa apparater, som solgtes af konkurrenter uden licens. At dette var hensigten, fremgaar af foelgende kendsgerninger:

- Da AP traengte ind paa markedet, aendrede Racal Decca signalerne i et forsoeg paa at forsvare sig mod AP (nr. 24 og 27) som »den bedste metode til at forhindre AP i at saelge sit materiel« (nr. 25), fordi det var Racal Deccas »staerkeste vaaben« (nr. 27).

- Denne aendring af signalerne blev i Racal Deccas skrivelser til RS brugt som et pressionsmiddel til at modvirke RS's forsoeg paa at komme ind paa markedet (nr. 46), og da aendringen faktisk blev gennemfoert, advarede Racal Decca udtrykkeligt brugerne mod RS 4000-modtagernes unoejagtighed som foelge heraf (nr. 52).

- Under en retssag mod RS i Danmark samt i sit svar paa meddelelsen af klagepunkter indroemmede Racal Decca den egentlige grund til aendringerne (nr. 52).

(109) Der fremkom ved flere lejligheder klager over aendringerne fra kunder (herunder brugere af Racal Decca-udstyr) samt fra forskellige stater i IMO og fra International Lighthouse Association, som paapegede, hvad det egentlige formaal med aendringerne var (nr. 53, 54 og 55).

(110) AEndringerne var effektive og paafoerte kunderne tab (nr. 53). I en rapport fra Philips om mulige modforanstaltninger konkluderedes det, at en justering af apparatet foretaget paa dets software ville tage mindst to maaneder fra tidspunktet for signalaendringerne (nr. 29). Nytten af en radionavigationsmodtager, som eventuelt fungerer daarligt i to maaneder efter en signalaendring, er ifoelge sagens natur vaesentlig reduceret.

Racal Deccas paastand vedroerende bidrag til daekning af omkostningerne ved DNS

(111) Racal Decca haevder, at

i) det har brug for meget store beloeb til at drive DNS, og at

ii) det er noeldt til at opretholde sine aarlige indtaegter fra udlejning af egne DNS-modtagere til betaling af sendeomkostningerne.

(112) Kommissionen accepterer, at Racal Decca, som leverede en tjenesteydelse, kun var rede til at goere dette, hvis det kunne opnaa betaling til daekning af omkostningerne ved denne tjenesteydelse plus en rimelig fortjeneste. Racal Decca, som indtog en dominerende stilling i forbindelse med denne tjenesteydelse, havde imidlertid ikke ret til med henblik herpaa at benytte midler, som ifoelge artikel 86 er ulovlige, eftersom de havde til formaal og/eller foelge

- at opretholde eller styrke dets dominerende stilling inden for kommercielle DNS-modtagere paa en maade, der bevirkede en begraensning af konkurrencen - at begraense tredjeparters adgang til markedet for kommercielle DNS-modtagere og forbrugernes valgfrihed.

(113) Ingen har ret til at sikre forretningsaktiviteter ved midler, der udgoer en overtraedelse af gaeldende lovgivning, herunder konkurrencelovgivningen. Den paaklagede adfaerd maa derfor fortsat betragtes som urimelig, selv om der ikke var noget andet alternativ til at opgive leverancerne og markedet for DNS-udsendelser. Men Racal Decca havde faktisk andre midler til raadighed til at opnaa en rimelig betaling for signaludsendelserne. Spoergsmaalet var begraenset til daekning af de relevante omkostninger for drift af kaederne i Det Forenede Kongerige og Danmark. I andre medlemsstater drives kaederne allerede uden omkostninger for Racal Decca. Der forelaa i hvert fald foelgende andre loesninger:

a) statens overtagelse af kaeden, hvilket allerede var sket i de fleste lande og ville have sat Racal Decca i stand til at viderefoere de forretningsaktiviteter, for hvilke det kunne paaregne et vederlag (drift af kaederne og salg af DNS-modtagere). Indtil 1986 havde RDMNL imidlertid ikke udnyttet denne mulighed i tilstraekkelig grad, hverken i Det Forenede Kongerige eller i Danmark. Racal Decca havde tilsyneladende til hensigt at eje og drive kaederne (nr. 70 til 74)

b) PE's forslag i 1984 om at indbygge en chip, som skulle fornyes hvert aar (en slags dekoder) for at sikre Racal Decca en loebende indtaegt, blev ikke accepteret (nr. 60), men Racal Decca fremsatte et lignende forslag for Kommissionens tjenestegrene i 1986, efter at disse uofficielt havde paatalt dets adfaerd (nr. 74).

At britiske statsembedsmaend ifoelge Racal Decca ikke mente, at kryptering var en oenskvaerdig loesning, er i mangel af yderligere bevisligheder ikke tilstraekkelig til at bevise, at denne holdning a) var endelig, b) var bindende og c) ikke kunne aendres, f. eks. ved at foreslaa varianter af den grundlaeggende loesning. Racal Decca har tillige haevdet, at kryptering ville have givet samme resultat som aendringer af udsendelserne, hvilket Kommissionen fandt urimeligt, dvs. at uautoriserede modtagere ikke ville fungere korrekt. Dette argument maa afvises, fordi midlet til at naa samme resultat var forskelligt. I tilfaelde af kryptering ville dette vaere ensbetydende med, at kunden paa grundlag af en kontrakt accepterede at betale en pris for et apparat med visse specifikationer. I sidstnaevnte tilfaelde bevirkede denne ikke-kontrakthjemlede adfaerd en forstyrrelse af apparater, som var lovligt indkoebt paa markedet i god tro, og den havde tillige til formaal at monopolisere markedet for kommercielle modtagere.

Foelgerne af misbruget

(114) Foelgerne af den urimelige adfaerd var betydelige, fordi foelgeforanstaltningerne, som bevirkede en styrkelse af markedsopdelingen, ogsaa beroerte uafhaengige distributoerer og dermed direkte paavirkede brugerne (bevarelse af ejendomsret, bestemmelserne i aftalerne mellem Racal Decca og henholdsvis AP og PE og Navstar vedroerende »user cards«. At presset som foelge af aendringerne i udsendelserne havde de oenskede virkninger, fremgaar at det kraftige fald i RS's markedsandel fra 1983 (aaret efter overtraedelsens paabegyndelse) til og med 1986. Fra 1986 steg markedsandelen igen efter overtraedelsens ophoer (nr. 19).

Samhandelen mellem medlemsstater

(115) Kommercielle modtagere og lystbaadsmodtagere forhandles i hele EF. Den indskraenkning i udbuddet af DNS-modtagere paa saavel det kommercielle marked som lystbaadsmarkedet, som Racal Deccas urimelige adfaerd har medfoert, vil derfor kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater.

(116) Racal Deccas adfaerd har tillige bevirket en aendring af konkurrencemoenstret inden for EF. Investeringer, produktionskapacitet, og dermed konkurrenternes antal og indflydelse aendres, hvorved handelen mellem medlemsstater paavirkes.

Artikel 85

(117) De anmeldte aftaler

a) mellem Racal Decca og AP

og

b) mellem Racal Decca og PE og Navstar

udgoer en overtraedelse af artikel 85, stk. 1.

(118) De under a) og b) naevnte aftaler taget under ét har til formaal og foelge at begraense konkurrencen. De indeholder bestemmelser om opdeling af markeder og kundekreds (nr. 100 til 103).

a) Ved aftalerne mellem Racal Decca og AP udelukkes konkurrencen fra AP i forbindelse med levering af kommercielle modtagere og konkurrencen fra Racal Decca i forbindelse med levering af lystbaadsmodtagere.

b) Ved aftalerne mellem Racal Decca og PE og Navstar begraenses konkurrencen fra PE og Navstar vaesentligt i forbindelse med kommercielle modtagere.

(119) De restriktive virkninge af disse aftaler forstaerkes:

i) for saa vidt angaar aftalerne mellem Racal Decca og AP:

- ved bevarelsen af ejendomsretten og overdragelsen heraf til Racal Decca og indfoerelsen af det saakaldte »user card«

- ved forpligtelsen for AP til at forhindre sine distributoerer i at levere til kommercielle brugere

- ved forpligtelsen for Racal Decca til at betale en godtgoerelse til AP for Racal Deccas kommercielle modtagere, som leveres til brug paa lystbaade

- ved Racal Deccas tilsagn om med AP at droefte tredjeparter, som Racal Decca maatte overveje at indroemme en licens

- ved nedsaettelsen af en styringskomité

- ved forpligtelsen for Racal Decca til at sagsoege uautoriserede leverandoerer,

ii) for saa vidt angaar aftalerne mellem Racal Decca og PE og Navstar:

- ved bevarelsen af ejendomsretten og overdragelsen heraf til Racal Decca og indfoerelsen af det saakaldte »user card«

- ved forpligtelsen for PE og Navstar til at forhindre sine distributoerer i at levere til kommercielle brugere

- ved forpligtelsen for Racal Decca til at sagsoege uautoriserede leverandoerer.

Aftalernes foelger

(120) Den tekniske og oekonomiske udvikling begraenses i alvorlig grad af de i nr. 101 naevnte grunde. Aftalerne har ogsaa foelger for forhandlerne og paavirker direkte kunderne (bevarelse af ejensdomsret, »user card«).

Samhandelen mellem medlemsstater

(121) Samhandelen mellem medlemsstater paavirkes af de i nr. 115 og 116 naevnte aarsager.

Artikel 85, stk. 3

(122) Da samtlige omtalte aftaler foelger af et misbrug af dominerende stilling, der er forbudt i henhold til artikel 86, kan der ikke indroemmes fritagelse ved forordning i henhold til artikel 85, stk. 3, hverken individuelt eller generelt.

(123) De anmeldte aftaler mellem Racal Decca og AP og mellem Racal Decca og PE og Navstar taget under ét opfylder under alle omstaendigheder ikke betingelserne i artikel 85, stk. 3.

(124) Aftalerne bidrager ikke til at forbedre produktionen eller fordelingen af varer eller til at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling. Aftalerne har tvaertimod til formaal og foelge at sikre, at DNS-kompatible modtagere ikke fremstilles eller distribueres af parterne uden Racal Deccas samtykke (nr. 100 ovenfor).

(125) Hvis en af betingelserne ikke er opfyldt, er det unoedvendigt at undersoege, hvorvidt de oevrige er det. Ikke desto mindre er de oevrige betingelser heller ikke opfyldt. Aftalerne kommer ikke forbrugerne til gode. De bevirker en begraensning af valgmulighederne for brugere af kommercielle modtagere. De bevirker tillige en indskraenkning af udbuddet af lystbaademodtagere, af antallet af konkurrenter (en potentiel leverandoer, som Racal Decca, har ikke adgang til dette marked) og af kvaliteten (kun specifikationsforenklede udgaver til brugere af lystbaadsmodtagere).

(126) Begraensningen af konkurrencen er ikke som anfoert noedvendig for at sikre finansiering af DNS-udsendelser og dermed for en viderefoerelse af denne service. Der fandtes andre loesninger, og der foreligger ikke noget bevis for, at disse andre loesninger ikke var egnede til formaalet.

(127) De paagaeldende aftaler gav parterne mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende varer. Aftalerne med AP og PE og Navstar bevirkede, at al konkurrence fra disse virksomheder blev udelukket for kommercielle modtagere, og ved aftalen med AP udelukkedes al konkurrence fra Racal Decca for lystbaadsmodtagere. Aftalerne med AP oegede tillige parternes mulighed for at begraense konkurrencen fra tredjemand gennem forpligtelsen for Racal Decca til at sagsoege »udefra kommende«.

Racal Decca haevdede, at eneforhandlingsaftalen med AP var omfattet af Kommissionens forordning nr. 67/67/EOEF af 22. marts 1967 om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af eneforhandlingsaftaler (1). Da aftalen havde virkninger, som er uforenelige med artikel 85, stk. 3, som det fremgaar af dette afsnit, kunne den uanset nr. 122 ikke vaere omfattet af forordningen.

Artikel 90, stk. 2

(128) Bestemmelserne, der giver mulighed for en fravigelse af Traktatens regler, kan ikke goeres gaeldende i denne sag med henblik paa at udelukke anvendelsen af artikel 85 og 86. Ifoelge Domstolens dom i sagen BRT/Sabam (1), skal a) de virksomheder, der kan omfattes af denne fritagelse, defineres snaevert, og skal b) der i tilfaelde af anvendelse af undtagelsesbestemmelsen vaere tale om virksomheder, som ved en retsakt fra de nationale myndigheder har faaet i opdrag at udfoere en tjenesteydelse af almindelig oekonomisk interesse. Der ligger ingen saadan retsakt fra de nationale myndigheder til grund for aftalen af 1947 mellem Racal Decca og de britiske myndigheder. Selv om aftalen indeholder strenge forskrifter samt bestemmelser om inddragelse af naevnte myndigheder, paalaegges der ikke ved aftalen Racal Decca nogen saerlig eller noejagtig defineret opgave. Dette bekraeftes ogsaa ved, at begreberne »godkendelse« og »autorisation«, som er indeholdt i aftalen, vanskeligt kan forenes med det at »paalaegge«.

(129) Det er derfor ikke noedvendigt at undersoege, hvorvidt driften af DNS kan defineres som en tjenesteydelse af almindelig oekonomisk interesse.

(130) Selv hvis det antages, at Racal Decca eller dets forgaenger faktisk havde faaet betroet driften af DNS som en tjenesteydelse af almindelig oekonomisk interesse, er det ikke godtgjort, at anvendelsen af konkurrencereglerne ville hindre Racal Decca i driften af DNS, eftersom der var alternativer til begraensningerne af konkurrencen, som enten ikke blev accepteret eller ikke undersoegt naermere af Racal Decca.

Artikel 3 i forordning nr. 17

(131) Ifoelge denne artikel kan Kommissionen vedtage en beslutning, selv om den adfaerd, der er genstand for beslutningen, allerede er ophoert. Dette kan goeres ikke blot med henblik paa at paalaegge en boede i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, men ogsaa fordi det er i den offentlige interesse at klarlaegge retstilstanden paa grund af dennes komplicerede art og for at hindre identiske eller lignende overtraedelser ogsaa paa andre markeder end dem, der er relevante i denne procedure (2).

(132) Ved denne beslutning fastslaar Kommissionen, at den i nr. 97 a) og b) omhandlede adfaerd udgjorde en overtraedelse af artikel 86, og den i nr. 117 omhandlede adfaerd en overtraedelse af artikel 85.

Artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17

(133) Paa grund af den retlige vurderings komplicerede karakter i denne sag og manglende praecedens kan det ikke fastslaas, at Racal Decca forsaetligt eller uagtsomt har overtraadt artikel 86. Racal Decca har tillige helt fra begyndelsen gjort Kommissionen opmaerksom paa sin praksis. Desuden har Racal Decca samarbejdet med henblik paa at bringe denne overtraedelse til ophoer. Derfor paalaegges Racal Decca ikke nogen boede for overtraedelse af artikel 86.

Da aftalerne med AP og PE og Navstar blev anmeldt, da de blev indgaaet, kan disse virksomheder ikke paalaegges nogen boede for overtraedelse af artikel 85 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Foelgende adfaerd begaaet af Racal Electronics plc udgjorde overtraedelser af Traktatens artikel 86:

a) adfaerden foer og indgaaelsen af samtlige aftaler i deres helhed mellem Racal Electronics plc's datterselskab Racal Decca Marine Navigation Limited og AP Radiotelefon A/S, naermere betegnet

- licensaftalen af 1. januar 1983 vedroerende Decca Navigator Systemet

- eneforhandlingsaftalen af 1. januar 1983

- licensaftalen af 20. september 1983

b) adfaerden foer og indgaaelsen af samtlige aftaler i deres helhed mellem Racal Electronics plc's datterselskab Racal-Decca Marine Navigation Limited og Polytechnic Marine plc, senere Polytechnic Electronics plc, og Navstar SA af 25. maj 1984, naermere betegnet

- licensaftalen

- teknologiaftalen

- teknologiaftalen vedroerende gensidige licenser

c) aendringerne af signalerne foretaget af Racal Electronics plc's datterselskab Racal-Decca Marine Navigation Limited med henblik paa at vanskeliggoere modtagelse paa konkurrerende modtagere.

Artikel 2

Alle de i artikel 1, litra a) og b), naevnte aftaler udgjorde overtraedelser af EOEF-Traktatens artikel 85, begaaet af Racal Electronics plc, NV Philips Gloeilampenfabrieken og Polytechnic Electronics plc.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til:

- Racal Electronics plc

Western Road

Bracknell

GB-Berks RG12 1RG

- NV Philips Gloeilampenfabrieken

NL-5621 BA Eindhoven

- Polytechnic Electronics plc

Royal Oak Way

Daventry

GB-Northants NN11 5PJ.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1988.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. 57 af 25. 3. 1967, s. 849/67, aendret ved forordning (EOEF) nr. 2591/72 (EFT nr. L 276 af 9. 12. 1972, s. 15) og ved forordning (EOEF) nr. 3577/82 (EFT nr. L 373 af 31. 12. 1982, s. 58).

(1) Dom af 23. marts 1974 i sag 127/73, Sml. 1974, s. 318.

(2) Sag 7/82, »GVL«, Sml. 1983, s. 483.

BILAG

Radionavigationshjaelpemidler 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11.12 // // // // // // // // // // // // // // DNS // Loran-C // Omega // Differential Omega // Rana // Toran // Radar // Marine Radio Beacons // VHF Lighthouse System // NNSS Satellite Navigation (Transit) // GPS (Global Position System) // // // // // // // // // // // // // Noejagtighed (i meter) // d) 50-2 000 n) 180-7 400 // 100-1 000 // 3 700-7 400 // 180-5 550 // 20-2 000 // 5-50 // 90-610 // d) 1 850 n) 3 700 // 920-2 780 // 460 hyppighed hver 90. minut // 100 // // // // // // // // // // // // // Senderaekkevidde (i soemil) // d) 480 n) 240 // stor? stoerre end DNS) // stor? // 300 // d) 600 n) 200 // 120 // 25 (normal raekkevidde) // 20-40 // 15-30 // ikke relevant // // // // // // // // // // // // // // Geografisk daekning i Europa // Fra Norge til Nordspanien // Nordeuropa bortset fra Den Engelske Kanal, den sydlige del af Nordsoeen og OEstersoeen // Hele Europa med undtagelse af de skandinaviske lande // Hele Europa med undtagelse af den nordlige del af Storbritannien, de skandinaviske lande og det meste af Tyskland // Den vestlige og nordvestlige del af Frankrig (Biscaya- bugten) og den sydvestlige del af Det Forenede Kongerige // Den vestlige del af Frankrig og en lille del af Den Engelske Kanal // Hele Europa // Hele Europa naer kritiske punkter // Fem punkter i Det Forenede Kongerige // Hele Europa // Endnu ikke operativ // // // // // // // // // // // //

d) = dag.

n) = nat.