BERETNING om regnskab for regnskabsåret 1995 og forvaltning af Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Thessaloniki-Centret) (97/C 81/01)

(Bemærkninger i henhold til EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

INDHOLD

Punkt Side

DET EUROPÆISKE CENTER FOR UDVIKLING AF ERHVERVSUDDANNELSES REGNSKAB FOR REGNSKABSÅRET, DER AFSLUTTEDES PR. 31. DECEMBER 1995 . 1 - 5 2

REVISIONSBEMÆRKNINGER . 6 - 71 2

Generelt . 6 - 14 2

Baggrund . 6 - 11 2

Revisionens omfang . 12 3

Decharge for 1994-budgettet . 13 3

Finansielle data . 14 3

Bemærkninger om budgetgennemførelsen . 15 - 21 3

Funktionsadskillelse . 15 3

Forskudsforvaltning . 16 3

Bevillingsoverførsler . 17 - 18 3

Fremførsler og bortfald af bevillinger . 19 - 21 4

Bemærkninger om forvaltningsregnskabet og balancen . 22 - 30 4

Indtægter (Kommissionens tilskud) . 22 4

Udgifter . 23 - 27 4

Balancen . 28 - 30 5

Flytning af Centret til Thessaloniki . 31 - 66 5

Generelt . 31 - 33 5

De midlertidige lokaler . 34 - 37 5

Den permanente bygning . 38 - 41 5

Personale: generelt . 42 - 45 6

Personale: ændret status . 46 - 66 6

Resume . 67 - 70 8

Konklusion . 71 9

BILAG 1 - 3 . 10

TABEL 1 . 11

Centrets svar . 12

DET EUROPÆISKE CENTER FOR UDVIKLING AF ERHVERVSUDDANNELSES REGNSKAB FOR REGNSKABSÅRET, DER AFSLUTTEDES PR. 31. DECEMBER 1995

1. Denne beretning er stilet til Rådet og Europa-Parlamentet i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 337/75, artikel 12, EFT L 39 af 13. 2. 1975, s. 1, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1946/93, EFT L 181 af 23. 7. 1993, s. 11.

2. Retten har revideret Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelses (CEDEFOP) regnskab for regnskabsåret, der afsluttedes pr. 31. december 1995. Centrets bestyrelse er i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1416/76, EFT L 164, af 24. 6. 1976, s. 1, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1948/93, EFT L 181 af 23. 7. 1993, s. 15, ansvarlig for budgettets gennemførelse. Dette indebærer, at bestyrelsen skal udarbejde og opstille regnskabet i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 65, 67 og 68 i Rådets forordning (EØF) nr. 1416/76 som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1948/93. Revisionsretten skal, i henhold til artikel 188 C i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, revidere regnskabet.

3. Retten gennemførte revisionen i overensstemmelse med almindeligt anerkendte revisionsprincipper, for så vidt de finder anvendelse inden for Fællesskabet. Revisionen omfattede stikprøver af regnskabsregistreringerne og andre revisionshandlinger, der skønnedes nødvendige under de givne omstændigheder.

4. På Det Europæiske Råds møde den 29. oktober 1993 blev det besluttet at ændre Cedefops hjemsted fra Berlin til Thessaloniki. For at lette flytningen blev vilkårene for de ansatte ændret på en række punkter, hvoraf nogle ikke var i overenstemmelse med de gældende regler. I punkt 46 66 gives en nærmere redegørelse for disse forhold. Der blev konstateret en række andre tilfælde, hvor betalinger ikke var fuldt ud i overensstemmelse med alle gældende regler.

5. Revisionen gav Retten rimelig vished for, at regnskaberne for regnskabsåret, der afsluttedes pr. 31. december 1995, er rigtige og giver et retvisende billede af indtægterne og udgifterne i 1995 og den finansielle stilling pr. årets udgang. Når bortses fra de udgifter, der nævnes i det foregående afsnit, og som er en væsentlig undtagelse, er de underliggende transaktioner som helhed betragtet lovlige og formelt rigtige.

REVISIONSBEMÆRKNINGER

Generelt

Baggrund

6. Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP) blev oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 (1) som et satellitorgan i Det Europæiske Fællesskab med den opgave at fremme erhvervsuddannelserne på fællesskabsplan. Centret startede sin virksomhed i Berlin i 1976 og flyttede til Thessaloniki i 1995.

7. I henhold til den samme forordning er dets opgave at »bistå Kommissionen for på fællesskabsplan at fremme og udvikle grundlæggende og efterfølgende erhvervsuddannelse«, at medvirke til »gennemførelse af en fælles politik for erhvervsuddannelse« og især at fremme »udveksling af oplysninger og erfaringer«. Centrets vigtigste opgaver på erhvervsuddannelsesområdet er at »tilvejebringe . . .dokumentation«, at »bidrage til udvikling og samordning af forskningen,« at »sikre udbredelse af nyttigt dokumentationsmateriale og oplysninger og tilskynde til samordnet behandling af problemerne i forbindelse med erhvervsudddannelse« (navnlig tilnærmelse af de erhvervsmæssige uddannelsesniveauer og gensidig anerkendelse af certifikater) og at »være mødested for de implicerede parter.«

8. Centret ledes af en bestyrelse på 48 medlemmer (udgifterne hertil androg 334 000 ECU i 1995) sammensat af repræsentanter for Kommissionen (tre), for arbejdsgivernes faglige organisationer (femten), for arbejdstagernes faglige organisationer (femten) og en repræsentant for hver af medlemsstaternes regeringer. Bestyrelsen udpeger blandt sine medlemmer for et tidsrum af et år sin formand og tre næstformænd. Da revisionen fandt sted (maj 1996), var generaldirektøren for GD XXII, Uddannelse og Ungdomsanliggender, formand for bestyrelsen. Centrets direktør udnævnes af Kommissionen for fem år på grundlag af en kandidatliste, der forelægges af bestyrelsen.

9. I henhold til grundforordningen er direktøren ansvarlig for den daglige ledelse, men det er bestyrelsen, der har det overordnede ansvar. Den træffer beslutninger, vedtager handlingsprogrammet og årsberetningen, opstiller regnskaberne over indtægter og udgifter for det forløbne regnskabsår og udarbejder et budgetforslag over indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår.

10. Kommissionens opgave, som defineret i grundforordningen og varetaget af repræsentanterne for GD XXII, er ikke blot at varetage Kommissionens interesser i bestyrelsen, men også at vedtage handlingsprogrammet, at gennemgå årsberetningen og regnskaberne samt at forelægge budgetforslaget for Rådet og Europa-Parlamentet.

11. Et andet forbindelsesled mellem Cedefop og Kommissionen er, at GD XX varetager finanskontrollen af Centrets udgifter. I henhold til artikel 23 i Rådets forordning (EØF) nr. 1416/76 af 1. juni 1976 som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1948/93 af 30. juni 1993 skal alle Centrets udgiftsforpligtelser og betalinger forelægges for og påtegnes af finansinspektøren, før betaling kan finde sted. Undtaget herfra er betalinger afholdt over en forskudsforvaltning (jf. punkt 48). Alle nødvendige dokumenter til gennemførelse af denne procedure sendes til GD XX i Bruxelles, og resten kontrolleres under GD XX's to årlige besøg i Centret.

Revisionens omfang

12. Rettten foretog finansiel revision af regnskaberne for 1995 og undersøgte, om den økonomiske forvaltning i forbindelse med Centrets flytning fra Berlin til Thessaloniki havde været forsvarlig.

Decharge for 1994-budgettet

13. Den 17. april 1996 besluttede Europa-Parlamentet at udskyde dechargemeddelelsen for 1994-budgettet, indtil »Cedefops ledelsesstrategier, arbejdsforhold og aktiviteter er af en sådan art, at der sikres:

a) valuta for pengene for de budgetbevillinger, der anvendes som tilskud til Cedefop

b) en effektiv anvendelse af menneskelige og andre ressourcer

c) kvalitetsprodukter, der opfylder Cedefops kunders behov

d) en klar og sammenhængende funktion i forbindelse med EU's politikker vedrørende erhvervsuddannelse«.

Finansielle data

14. De disponible bevillinger for regnskabsåret 1995 androg 16,50 mio. ECU. Der er afholdt betalinger for 10,11 mio. ECU i henhold til indgåede forpligtelser, og 4,67 mio. ECU er fremført til regnskabsåret 1996. Det resterende beløb på 1,72 mio. ECU er bortfaldet. Af de fra det foregående år fremførte bevillinger er der afholdt betalinger for 2,16 mio. ECU, og 0,29 mio. ECU er bortfaldet. I bilag 1 til denne beretning vises udnyttelsen af regnskabsårets bevillinger og de fra 1994 fremførte bevillinger. Bilag 2 giver en oversigt over forvaltningsregnskabet for regnskabsåret 1995 og balancen pr. 31. december 1995.

Bemærkninger om budgetgennemførelsen

Funktionsadskillelse

15. Da revisionen fandt sted (maj 1996), havde Centret, efter flytningen til Thessaloniki, endnu ikke indført hensigtsmæssige procedurer for adskillelsen af funktionerne som anvisningsberettiget, regnskabsfører og forskudsbestyrer. Det blev f.eks. bemærket, at regnskabsføreren også hjalp forskudsbestyreren og udførte arbejde for denne.

Forskudsforvaltning

16. Der blev fortsat afholdt mange betalinger (60 % i 1995, lønninger ikke medregnet) uden finansinspektørens forudgående påtegning. Så omfattende brug af forskudsforvaltningsordningen er ikke i finansforordningens ånd. En mere acceptabel fremgangsmåde ville være kun at anvende forskudsforvaltningen til afholdelse af løbende eller mindre udgifter, hvor risikoen for uregelmæssigheder er forholdsvis ringe.

Bevillingsoverførsler

17. De samlede bevillingsoverførsler mellem forskellige budgetposter i 1995 androg 922 000 ECU eller 5,6 % af det oprindelige budget, mod 10,9 % i 1994. Næsten 62 % af overførslerne (570 000 ECU) fandt sted i de sidste to måneder af 1995 mod 33 % i 1994.

18. Centret foretog ingen overførsler mellem afsnit i 1995. Rettens bemærkning fra sidste år (2) er blevet taget til efterretning.

Fremførsler og bortfald af bevillinger

19. Den allerede i de foregående år konstaterede praksis med at fremføre omfattende bevillinger (3) blev endnu mere fremherskende i 1995. Kun 61 % af de endelige bevillinger for 1995 blev udbetalt i 1995 mod 73 % i 1994. Af de indgåede forpligtelser blev 28 % fremført til 1996 (23 % i 1994). 10 % af bevillingerne bortfaldt mod 5 % i 1994. I tabel 1 vises fremførslerne fra det oprindelige budget for 1995 fordelt på afsnit og den senere udnyttelse af dem.

20. Fremførsler inden for driftsudgifter androg 53 % af de oprindelige bevillinger mod 40 % i 1994. Eftersom 8 % af bevillingerne til driftsudgifter bortfaldt, betyder det, at Centret kun udbetalte 39 % af sit driftsbudget i 1995. Ved udgangen af første kvartal i 1996 androg betalingerne i henhold til fremførslerne fra 1995 til afsnit 3 kun 34 %.

21. De mange overførsler og bortfald af bevillinger og de mange fremførsler indikerer, at handlingsprogrammet ikke blev gennemført som planlagt, og at principperne for forsvarlig budgetforvaltning ikke er overholdt. Dette vil sammen med manglen på personale (jf. punkt 42 45) få alvorlige konsekvenser for gennemførelsen af 1996-budgettet.

Bemærkninger om forvaltningsregnskabet og balancen

Indtægter (Kommissionens tilskud)

22. Kommissionen udbetalte tilskuddet, der er opført på Fællesskabernes almindelige budget for regnskabsåret 1995, i flere trancher: 2 300 000 ECU blev udbetalt den 6. februar 1995, 2 400 000 ECU den 20. april 1995, 2 500 000 ECU den 28. juni 1995, 2 800 000 ECU den 5. oktober 1995, 5 875 000 ECU den 22. november 1995 og 525 000 ECU den 1. december 1995. Som i de foregående år (4) er dette finansieringsmønster ikke i overensstemmelse med artikel 26 i de finansielle bestemmelser for Centret, hvori det hedder, at tilskuddet skal overføres inden for de første fjorten dage i hvert kvartal afhængigt af de faktiske behov.

Udgifter

23. I 1994, efter at det var besluttet, at Centret skulle flyttes til Thessaloniki, blev der udnævnt en ny vicedirektør, der dengang boede og arbejdede i Thessaloniki. Den pågældende flyttede til Berlin og fik udbetalt bosættelsespenge svarende til to måneders grundløn. Mindre end et år senere, da Centret flyttede til Thessaloniki, fik den samme tjenestemand igen udbetalt bosættelsespenge svarende til to måneders grundløn. Eftersom flytningen af Centret kun tog kort tid, blev hans ophold i Berlin af kort varighed (11 måneder), og eftersom han tilbragte en del af denne tid i Thessaloniki, i hvilken forbindelse han også fik udbetalt de fulde dagpenge (også for weekender), finder Retten, at disse afgørelser ikke er i overensstemmelse med forsvarlig økonomisk forvaltning og ikke i Centrets interesse.

24. En anden vicedirektør var allerede flyttet fra Berlin tilbage til Madrid i juli 1995, og bestyrelsen opsagde hans kontrakt med virkning fra 31. december 1995, fordi han ikke ønskede at flytte til Thessaloniki. Derefter fik han udbetalt 71 030 ECU. Retten anser denne bestyrelsesbeslutning for at være i strid med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning.

25. I artikel 46 i Rådets forordning (EØF) nr. 1416/76 af 1. juni 1976, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1948/93 af 30. juni 1993 er det fastsat, at der kan indgås underhåndsaftale, såfremt ordrebeløbet ikke overstiger 12 000 ECU. Der blev indgået mindst 12 kontrakter med højere ordrebeløb, uden at proceduren for bunden licitation omhandlet i forordningens artikel 45 blev fulgt.

26. Næsten 40 % af forpligtelserne under budgetpost »Udgifter til undersøgelser og vejledende forsøg« (300 000 ECU) blev indgået i de sidste to måneder af 1995. Under budgetkapitel »Udveksling af tjenestemænd og eksperter« var der indgået forpligtelser for 150 572 ECU med henblik på en ekspert, der startede i Centret den 1. februar 1996, og en ekspert, hvis kontrakt blev underskrevet den 22. december 1995. Disse forpligtelser blev indgået i al hast for at undgå, at bevillingerne bortfaldt.

27. Leje af de midlertidige lokaler for januar 1996 (22 750 ECU) var allerede blevet opført i regnskaberne for 1995. Denne udgift hører under regnskabsåret 1996 og burde have været regnskabsført her.

Balancen

28. Det var ikke muligt at foretage kontrol, fordi der ikke fandtes en fuldstændig mængde- og værdifortegnelse over løsøret. Retten henstiller indtrængende, at Centret så hurtigt som muligt udarbejder en ajourført mængde- og værdifortegnelse som fastsat i artikel 52 i Rådets forordning (EØF) nr. 1416/76 af 1. juni 1976 som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1948/93 af 30. juni 1993.

29. På balancen er der under tilgodehavender fra foregående regnskabsår opført et tilgodehavende på 3 134 ECU vedrørende en faktura udstedt i 1991. Rettens bemærkning sidste år (5) er ikke blevet taget til følge på trods af Centrets positive svar. Retten henstiller, at Centret afskriver dette beløb, med mindre der er grund til at formode, at det vil blive indbetalt.

30. Ved årets udgang var Centrets likvide beholdning på 5,9 mio. ECU. Dermed påtager Centret sig ansvaret for at forvalte omfattende likvide midler, et ansvar, der kræver langt større ekspertise, end Centret råder over. Retten skal ligesom sidste år (6) påpege, at Centret bør undgå at ligge inde med en så omfattende beholdning, og at træk på de kvartalsvise overførsler fra Kommissionen i højere grad bør tilpasses efter de faktiske behov for likvide midler. Kommissionen bør samtidig sørge for, at overførsler til Centret foretages på grundlag af realistiske pengestrømsanalyser udarbejdet af Centret.

Flytning af Centret til Thessaloniki

Generelt

31. På Det Europæiske Råds møde den 29. oktober 1993 blev det vedtaget at flytte Cedefops hjemsted fra Berlin til Thessaloniki i Grækenland (7).

32. Flytningen til Thessaloniki fandt sted i august 1995, og Centret påbegyndte sine aktiviteter i Grækenland i september 1995. Ifølge Rettens beregninger indgår der udgifter i forbindelse med flytningen på ca. 3 300 000 ECU i regnskaberne for 1995.

33. Fra 1. september 1995 har Centret haft til huse i Thessaloniki i en af Landbrugs- og Industriinstituttets bygninger. Den græske stat stiller senest 1. september 1999 en permanent bygning til rådighed for Centret. Centret har undertegnet fire aftaler om leje af de midlertidige lokaler og om opførelsen af den permanente bygning. Grundaftalen mellem Centret og den græske stat blev undertegnet i Thessaloniki den 22. juni 1995. De tre øvrige aftaler, herunder en aftale mellem den græske stat og den organisation, der er ansvarlig for alle arbejder i forbindelse med opførelsen af bygningen, er en integrerende del af grundaftalen.

De midlertidige lokaler

34. Den årlige leje for den midlertidige bygning er på 273 000 ECU, der skal betales direkte til ejeren.

35. I henhold til artikel 1 i aftalen mellem den græske stat og Cedefop skulle den græske stat fra 1. september 1995 stille bygningen med de midlertidige lokaler med samtlige tilhørende installationer til rådighed for Centret, og i artikel 2 er det fastsat, at begge bygninger skal være indflytningsklare, når de stilles til rådighed for Centret. Endvidere påhviler det de græske myndigheder at installere alle elektriske og elektroniske ledninger og telefonforbindelser.

36. Ved den endelige overdragelse af bygningen gjorde Cedefop ingen skriftlige indvendinger. Men i løbet af de første fire måneder i Thessaloniki (fra september til december 1995) måtte Centret investere 120 000 ECU til indretning af de midlertidige lokaler, så de kunne bruges. Der skulle bl. a. installeres elektriske og elektroniske ledninger og telefonforbindelser.

37. Disse investeringer blev betalt fuldt ud af Centret, og udgiften blev opført i 1995-regnskaberne. Det fremgår ikke klart af aftalerne, hvem der hæfter for disse investeringer.

Den permanente bygning

38. Den græske stat er forpligtet til at stille en permanent bygning til rådighed for Centret senest den 1. september 1999. Til opførelse af bygningen betaler Centret den græske stat 6 879 750 ECU i fire lige store rater på 1 719 937 ECU. Datoerne for betaling af de tre første rater er fastsat til 1. september 1995, 1. september 1996 og 1. september 1997. Den sidste rate skal betales, når bygningen overdrages.

39. Centret har ikke sikret sig, at bestemte faser af byggeriet skal være gennemført, før disse rater betales. Centret skal mere end to år, før det får bygningen overdraget, betale 5 159 811 ECU.

40. Retten henstiller, at Centret sikrer sig, at renterne af den første rate går til projektet.

41. Centret bør sikre sig, at arbejdstagernes boligorganisation (O.E.K.), der er ansvarlig for udførelsen af alt arbejde i forbindelse med opførelsen af bygningen, varetager Centrets interesser.

Personale: generelt

42. Stillingsfortegnelsen for 1995 omfattede 79 stillinger, nemlig 24 A, 11 LA, 15 B, 26 C og 3 D. Da revisionen fandt sted (maj 1996), var 37 personer (14 A, 7 B, 14 C og 2 D) i aktiv tjeneste i Centret, 11 personer var blevet overført til andre EU-institutioner, 14 medarbejdere havde forladt Centret før flytningen til Thessaloniki, og 17 personer havde besluttet ikke at forlade Berlin. Der blev ansat mange nye medarbejdere i 1995, og der skal ansættes mange nye medarbejdere i 1996.

43. De 17 personer, som blev i Berlin, kan frit arbejde for offentlige eller private institutioner eller andre EU-institutioner, men får udbetalt løn i op til 18 måneder afhængigt af deres anciennitet i Cedefop (en måned pr. tjenesteår og minimum seks måneder). Efter denne periode kan de pågældende enten flytte til Thessaloniki eller vælge noget andet. En konsekvens af denne situation er, at Centret ikke kan besætte de 17 stillinger (maj 1996), fordi de er blokeret i budgettet og skal holdes fri i tilfælde af, at en person eventuelt senere skulle beslutte at flytte til Thessaloniki.

44. Det er uklart, hvad der vil ske med de personer blandt de 17, der ikke ønsker at flytte til Thessaloniki efter det aftalte ophold i Berlin. I henhold til artikel 20 i tjenestemandsvedtægten skal »tjenestemanden tage bopæl på tjenestestedet eller i en sådan afstand fra dette, at han ikke hindres i udførelsen af sit arbejde«. Tre ansatte, som ikke ønskede at flytte til Thessaloniki, har imidlertid allerede indbragt deres sag for EU-Domstolen.

45. Denne situation, hvor 17 nøglemedarbejdere blokerer stillinger, der er godkendt i budgettet, uden at arbejde for Cedefop, har haft væsentlig indvirkning på Centrets aktiviteter allerede i 1995 og vil også få det i 1996 og 1997.

Personale: ændret status

46. Artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 blev ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 251/95 af 6. februar 1995, og det blev fastsat, at »Centrets personale er underlagt de regler og vilkår, der gælder for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber. Centret udøver over for sit personale de beføjelser, der tilkommer ansættelsesmyndigheden. Centrets bestyrelse vedtager de nødvendige gennemførelsesbestemmelser i samråd med Kommissionen«. Ved Rådets forordning (EF) nr. 251/95 ophævedes samtidig Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 1859/76 af 29. juni 1976 om fastsættelse af vilkårene for personalet ved Cedefop. Ændringen var nødvendig for at sikre, »at der er ensartede forhold, hvad angår personaleforvaltning i de forskellige decentrale organer« (8). Men de ansatte ved Cedefop blev udnævnt til tjenestemænd, hvorimod de øvrige decentrale organer fik tildelt midlertidigt personale.

47. Retten har undersøgt de ændringer, der er foretaget i personalets vilkår og andre aftaler mellem bestyrelsen og personalet, og påvist en række uregelmæssigheder, hvoraf de, der beskrives i punkt 49 66, betragtes som de mest alvorlige.

48. Bestyrelsen har ikke sendt finansinspektøren disse aftaler til godkendelse. Alligevel blev alle betalinger i forbindelse med udgiftsforpligtelser, der blev indgået som følge af disse aftaler, foretaget over forskudsforvaltningen og først senere påtegnet af finansinspektøren.

Tillempninger af ansættelsesvilkårene

49. Centret foretog følgende tillempninger af de ansattes vilkår efter flytningen til Thessaloniki:

- For det første ansatte Centret hele sit personale som midlertidigt ansatte (artikel 2, stk. 1, litra b), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne) fra 1. marts 1995 og indplacerede dem i samme lønklasse og på samme løntrin, som da de var ansat ved kontrakt,

- for det andet blev disse mennesker ansat som EU-tjenestemænd fra 1. april 1995 efter en intern udvælgelsesprøve, der blev »afholdt« alene på grundlag af kvalifikationsbeviser.

Overtrædelse af vedtægtens bestemmelser om løntrinsindplacering, da Centrets tidligere kontraktansatte blev ansat som midlertidigt ansatte

50. Da de ansatte blev indplaceret som midlertidigt ansatte den 1. marts 1995, var løntrin 3 det højeste, nogen ansat ved Centret kunne indplaceres på (eller løntrin 4, men kun for lønklasse A 1 A 4 og LA 3 og LA 4) (jf. tjenestemandsvedtægtens artikel 32, der finder anvendelse for midlertidigt ansatte i henhold til artikel 15 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne).

51. 33 af de 59 medarbejdere i Cedefop, der blev ansat som midlertidigt ansatte, blev imidlertid indplaceret på et højere løntrin end 3, hvilket er regelstridigt.

Magtfordrejning ved afholdelsen af de interne udvælgelsesprøver med henblik på at ansætte Centrets tidligere kontraktansatte medarbejdere som tjenestemænd

52. 1. marts 1995 udsendte Centret 15 fælles meddelelser om ledige stillinger og interne udvælgelsesprøver. Efter disse udvælgelsesprøver blev alle Centrets tidligere ansatte ansat som tjenestemænd.

53. I henhold til tjenestemandsvedtægten er formålet med en udvælgelsesprøve at lade et antal kandidater konkurrere for at sikre, at den bedst egnede person til at bestride en ledig stilling udvælges (vedtægtens artikel 27, stk. 1). At deltage i en udvælgelsesprøve indebærer derfor pr. definition, at der er risiko for ikke at bestå, og at der faktisk er tale om konkurrence.

54. De 15 udvælgelsesprøver, der blev afholdt af Centret, havde derimod et helt andet formål, nemlig at tillempe medarbejdernes ansættelsesvilkår efter flytningen til Thessaloniki, og det var fra det tidspunkt på forhånd kendt, hvem der ville bestå. Følgende underbygger denne påstand:

- Ovennævnte meddelelser om ledige stillinger og udvælgelsesprøver var vedlagt en »fortrolig note«, hvor navnene på den/de person/er, der ville bestå hver udvælgelsesprøve, var angivet i marginen.

- Centret havde forinden givet hver medarbejder »skriftlig garanti« for, at han/hun ville blive ansat som EU-tjenestemand (punkt 4, stk. 1, fjerde led, i rammeaftalen (»Framework Agreement«), andet led i skrivelse af 7. februar 1995 og selve den skriftlige garanti). Der var derfor ingen risiko for ikke at bestå. Hver kandidat var tværtimod sikker på at bestå udvælgelsesprøven, allerede før den var blevet afholdt.

55. De Europæiske Fællesskabers Domstol har i en dom statueret, at når en myndighed anvender sine beføjelser til at forfølge et andet mål end det, der tilsigtes med de pågældende bestemmelser, har den gjort sig skyldig i magtfordrejning (9). Domstolen fastslog dette princip inden for EU-tjenestemandsområdet specielt med henblik på en udvælgelsesprocedure (10). Konsekvensen heraf er, at ansættelsesbeslutninger, der træffes efter en udvælgelsesprocedure, hvor der har foreligget magtfordrejning, er lovstridige (11).

56. Kommissionens juridiske tjeneste er kommet frem til samme konklusion, hvilket bekræftes af afsnit (c) i dens note af 4. januar 1995 (12).

57. Eftersom det mål, der blev tilsigtet med den pågældende udvælgelsesprøve, var et andet end det, der fremgår af tjenestemandsvedtægten, forelå der magtfordrejning i forbindelse med Centrets udvælgelsesprocedure, og den er dermed lovstridig.

Overtrædelse af vedtægtens bestemmelser om indplacering ved de tidligere kontraktansattes ansættelse som tjenestemænd

58. I henhold til artikel 31 i tjenestemandsvedtægten skulle de ansatte ved Centret den 1. april 1995 have været udnævnt til:

- tjenestemænd i kategori A eller i sprogtjenesten (LA):

i den laveste lønklasse i deres kategori eller tjenestegruppe (dvs. A 7 eller LA 7) (jf. artikel 31, stk. 1, første led)

- tjenestemænd i de andre kategorier:

i den laveste lønklasse svarende til den stilling, i hvilken de er ansat (dvs. B 1, B 3 eller B 5, C 1, C 3 eller C 5, D 1, D 3 eller D 4) (jf. artikel 31, stk. 2, andet led)

- undtagelsesvist kunne op til halvdelen af udnævnelserne i grupper af seks stillinger være sket i det nærmeste højere løntrin (jf. artikel 31, stk. 2, litra b)).

59. I strid med tjenestemandsvedtægten blev 32 tjenestemænd ud af 43 ansat i en højere lønklasse end den laveste lønklasse i deres kategori eller stillingsgruppe (13).

Overtrædelse af bestemmelserne om prøvetid

60. Enhver tjenestemand skal ansættes på prøve, inden han kan fastansættes (artikel 34 i tjenestemandsvedtægten). Der skal derfor foretages en objektiv bedømmelse af den prøveansatte tjenestemand ved prøvetidens udløb.

61. I modstrid med vedtægtens bestemmelser fik hver tjenestemand at vide, at han/hun var sikker på at blive ansat, og det blev på forhånd klart tilkendegivet, at prøvetiden var en nødvendig »juridisk formalitet«, og at den ikke skulle betragtes som en prøvetid (punkt 4, stk. 1, i »Rammeaftalen« og skrivelse af 7. februar 95 til hver af de prøveansatte, hvor det i underpunkt 2 og punkt 1 (f) i bilaget hedder, at prøvetiden er en juridisk formalitet og vil blive gennemført som sådan af hver enkelt prøveansat).

Tjenestemænd har ulovligt gjort midlertidig tjeneste i anden stilling under prøvetiden

62. I henhold til artikel 38 i vedtægten er det kun fastansatte tjenestemænd, dvs. tjenestemænd, der har gennemgået prøvetiden og er blevet fastansat på baggrund af en bedømmelse, der kan gøre midlertidig tjeneste i anden stilling. I modstrid med denne bestemmelse gjorde 11 tjenestemænd, der var ansat på baggrund af ovennævnte udvælgelsesprøver, midlertidig tjeneste i forskellige EU-institutioner under prøvetiden.

De særlige ordninger om overførsel af en del af lønnen til udlandet, der er indført for Cedefops tjenestemænd, er ulovlige

63. EU-tjenestemænd kan højst overføre 16 % af lønnen (eller op til 35 %, hvis de faktiske udgifter dokumenteres). Nye Cedefop-tjenestemænd kan overføre så meget som 50 % af deres løn i en anden valuta. De kan imidlertid kun gøre denne ret gældende:

- helt undtagelsesvis

- i behørigt begrundede tilfælde.

64. Disse betingelser var ikke opfyldt. Faktum er, at:

- Centret betragter forskellen i leveomkostninger og i justeringskoefficient mellem Berlin og Thessaloniki som en undtagelse. Men Rådets fastsættelse af en justeringskoefficient er en retlig afgørelse, der ikke kan gøres nogen undtagelser fra. Formålet med justeringskoefficienten er netop at udligne forskelle i leveomkostninger, så alle tjenestemænd sikres samme købekraft uanset ansættelsessted,

- Cedefop-tjenestemænd afkræves ikke den fornødne dokumentation for at kunne udnytte disse usædvanligt favorable ordninger.

65. Man har altså indført en ordning, hvor tjenestemændene kan overføre op til 50 % af deres løn i en valuta med en højere justeringskoefficient (Tyskland 111,4 %) end justeringskoefficienten for Thessaloniki (Grækenland 80,2 %). Denne ordning belaster fællesskabsbudgettet ganske betragteligt og giver det berørte personale fordele i tilsvarende målestok (mindst en ekstra månedsløn pr. år).

Ved indførelsen af særlige mobilitetsordninger blev Cedefops tjenestemænd ikke behandlet på samme måde som andre tjenestemænd

66. Centret fik af Kommissionen det løfte, at der skulle indføres særlige bestemmelser om mobilitet. Sådanne bestemmelser er i modstrid med princippet om lige behandling af alle tjenestemænd. Det fremgår klart af artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 251/95 af 6. februar 1995, at Cedefops personale er underlagt reglerne i tjenestemandsvedtægten og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne. Dermed gælder alle relevante bestemmelser for Cedefops personale, også artikel 29, stk. 1, litra c), om muligheden for overflyttelse fra en institution til en anden. Der kan altså ikke eksistere regler for forskelsbehandling i forbindelse med mobilitet.

Resume

67. Rettens revision har vist, at handlingsprogrammet ikke blev gennemført som planlagt på grund af den alvorlige personalemangel. Dette medførte omfattende bevillingsoverførsler og -bortfald. Revisionen viste også, at der endnu ikke er indført administrative systemer og regnskabssystemer.

68. Det er ikke i overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning og ikke i Centrets interesse, at to vicedirektører har fået udbetalt godtgørelser svarende til fire måneders grundløn, og at en af vicedirektørerne har fået udbetalt 71 030 ECU.

69. Der var godkendt 79 stillinger, men da Rettens revision fandt sted, var der kun 37 personer i aktiv tjeneste i Centret. 17 medarbejdere blev udnævnt til EU-tjenestemænd, selv om de ikke ønskede at flytte til Thessaloniki og ikke blev overflyttet til en anden EU-institution.

70. Retten undersøgte ændringerne i personalets vilkår og konstaterede en række alvorlige uregelmæssigheder.

Konklusion

71. Det er forståeligt, at man i forbindelse med flytningen til Thessaloniki bestræbte sig på at hjælpe personalet, fordi man ønskede at holde på medarbejderne i EU-institutionerne, og på at afhjælpe vanskelighederne forbundet med flytningen. Men problemet er, at selv efter at man havde ændret ansættelsesvilkårene for personalet i Cedefop, var der i de forordninger, i henhold til hvilke flytningen skulle gennemføres, ikke hjemmel til både at tilgodese behovene hos en medarbejderstab, der havde været længe i tjenesten, og samtidig tage hensyn til Cedefop som going concern.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 21. november 1996.

På Revisionsrettens vegne

Bernhard FRIEDMANN

Formand

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975, EFT L 39 af 13. 2. 1975, s. 1.

(2) Rettens årsberetning for 1994.

(3) Rettens årsberetninger for 1992, 1993 og 1994.

(4) Rettens årsberetninger for 1990, 1991, 1992 og 1994.

(5) Rettens årsberetning for 1994.

(6) Rettens årsberetning for 1994.

(7) Rådets afgørelse af 29. oktober 1993, EFT C 323 af 30. 11. 1993, s. 1.

(8) Rådets forordning (EF) nr. 251/95 af 6. februar 1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 337/75 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, fjerde betragtning.

(9) Jf. bl.a. EF-Rettens dom, 16. december 1993, Turner mod Kommissionen, (sag T-80/90, Sml. 1993, s. II-1465 og 14. februar 1990, Houchbaum mod Kommissionen, (sag T-38/89, Sml. 1990, s. II-43).

(10) Dom af 29. september 1976, GUIFFRIDA mod Rådet, (sag 105/75), Sml. 1976, s. 1395).

(11) GUIFFRIDA-dommen, op. cit.

(12) En udvælgelsesprocedure indebærer pr. definition et element af risiko for ikke at bestå, og der er klare juridiske grunde til ikke at fjerne denne risikomargin.

(13) 13 ud af 17 tjenestemænd i kategori A blev indplaceret i en højere lønklasse end A 7 (i henhold til vedtægten er antallet begrænset til seks). 5 LA tjenestemænd ud af 5 blev indplaceret i en højere lønklasse end LA 7 (vedtægten åbner slet ikke mulighed herfor). 12 ud af 18 tjenestemænd i kategori C blev indplaceret i en anden lønklasse end den laveste i deres stillingsgruppe (i henhold til vedtægten er antallet begrænset til 6). 2 ud af 3 tjenestemænd i kategori D blev indplaceret i en anden lønklasse end den laveste i stillingsgruppen (vedtægten åbner slet ikke mulighed herfor).

BILAG 1

>TABELPOSITION>

BILAG 2

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG 3

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

SVAR FRA CENTRETS BESTYRELSE PÅ REVISIONSRETTENS BEMÆRKNINGER

Måden hvorpå Revisionsretten har fremsat sine bemærkninger tvinger Centrets bestyrelse til at give lige så omfattende svar. Bestyrelsen anvender den samme opstilling som i Rettens bemærkninger og konklusioner. Nummereringen af de annoterede punkter svarer til den, der er anvendt i Rettens beretning.

3. Bestyrelsen har en berettiget forventning om, at alle institutioner og decentraliserede organer behandles på lige vis og på grundlag af de samme faglige principper og procedurer, som garanterer ligebehandling.

4. Bestyrelsen er af den opfattelse, at der i denne indledende redegørelse for problemerne mangler væsentlige oplysninger, som kan sammenfattes som følger:

- Det Europæiske Råds afgørelse af 29. oktober 1993 blev truffet uden forudgående vurdering af følgerne af en sådan forlægning. Bestyrelsen respekterede alligevel denne politiske beslutning i fuldt omfang og gennemførte flytningen fra Berlin til Thessaloniki, med værdifuld støtte fra Europa-Kommissionen.

- Kommissionen udarbejdede forslag om ændring af den eksisterende forordning (ændring af artikel 13 i forordning (EØF) nr. 337/75), og Rådet vedtog disse ændringer i forbindelse med dets forordninger af 16. og 17. maj 1994 , hvori Thessaloniki officielt blev fastsat som hjemsted for Centeret fra den 1. september 1994. I erklæringerne optaget i Rådets mødeprotokol (jf. bilag til dok. 6653/94 SOC 110) fastsatte Rådet og Kommissionen vigtige forudsætninger for flytningen. »Rådet og Kommissionen forpligter sig til snarest muligt at undersøge , hvilke foranstaltninger der mest hensigtsmæssigt kan ledsage flytningen af Cedefop fra Berlin til Thessaloniki, navnlig for så vidt angår personalets forhold.«

- I denne erklæring opfordrer Rådet ligeledes Kommissionen og bestyrelsen til at finde passende løsninger i forbindelse med disse ledsageforanstaltninger.

- I henhold til denne opfordring fra Ministerrådet søgte alle berørte parter ved adskillige lejligheder at finde passende løsninger, som også ville være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelser. Ved sin ankomst (den 1. oktober 1994) fik den nye direktør pålagt at give flytningen højeste prioritet. På sit første møde med personalet forpligtede han sig til at gennemføre flytningen den 1. september 1995, en tidsplan, som Cedefop overholdt til trods for problemerne i forbindelse med Centrets forlægning.

- Bestyrelsens formand stilede et brev til de ansvarlige kommissærer, Karel van Miert og Antonio Ruberti. Den 18. november 1994 blev formanden og viceformændene for Cedefops bestyrelse modtaget af disse kommissærer. Formanden rettede en indtrængende anmodning til Kommissionen om sociale foranstaltninger, især for de ansatte, som var ude af stand til at forlade Berlin. I betragtning af de eksisterende bestemmelser erklærede kommissærerne sig rede til at undersøge personalets særlige problemer på en positiv og pragmatisk måde. De forventede også, at andre EU-institutioner (Europa-Parlamentet, Rådet m. fl.) ville gøre det samme.

- På sit møde den 8./9. december 1994 var bestyrelsen ikke i stand til formelt at træffe beslutning om flyttetidspunktet, da det ikke syntes acceptabelt blot at afskedige personale, der var ude af stand til at flytte til Thessaloniki, uden at der var udarbejdet en moderne socialplan. På samme møde pålagde bestyrelsen direktøren at forberede en beslutning (som bestyrelsen skulle træffe på det ekstraordinære møde den 27. januar 1995) om at foretage flytningen på en socialt acceptabel måde den 1. september 1995.

- I anden halvdel af december 1994 startede Rådet med at undersøge Kommissionens forslag om ændring af artikel 13 i Cedefops forordning med henblik på, at personalet omfattes af de regler, der gælder for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber. Direktøren tog denne ændring som basis for udarbejdelse af rammeaftalen om de sociale foranstaltninger i forbindelse med Cedefops flytning til Thessaloniki. Denne rammeaftale blev indgået med personalet den 23. januar 1995. Forberedelserne fandt sted i nært samarbejde med Europa-Kommissionen, som var yderst behjælpelig i hele overgangsperioden (1994 1996).

- Bestyrelsen traf beslutning om vedtagelse af rammeaftalen og flytning af Centret til Thessaloniki den 1. september 1995. Bestyrelsen bemyndigede også direktøren til at kontakte nationale og internationale organer samt EU-organer og -tjenestegrene med henblik på at sikre muligheden for midlertidig tjeneste i anden stilling eller foranstaltninger med lignende virkning for de af Centrets ansatte, der kunne dokumentere, at de ikke var i stand til at flytte til Thessaloniki. I overensstemmelse med rammeaftalen valgte ansatte, der ikke var i stand til at forlade Berlin, at blive stillet til rådighed enten for EU-institutioner eller for offentlige/private organisationer og modtage løn fra Centeret i en periode på ikke mindre end seks måneder og svarende til en måned pr. tjenesteår eller del af tjenesteår i Centeret. Princippet om en måned pr. tjenesteår svarer mere eller mindre til socialplaner og sædvanlig fremgangsmåde i Tyskland og dets nabolande.

- Foranstaltninger om førtidspensionering blev stillet i udsigt i 1995 for 17 ansatte (ældre end 55 år og med 10 års tjeneste eller ældre end 50 år og med 15 års tjeneste). Sådanne foranstaltninger indgik ikke i rammeaftalen og blev i sidste ende ikke foreslået af Kommissionen på grund af Ministerrådets afgørelser af 17. november 1995 om at acceptere »udtræden af tjenesten« (dégagement) i forbindelse med EU's udvidelse udelukkende for Europa-Parlamentets ansatte.

Bestyrelsen vil svare mere detaljeret i forbindelse med punkt 46 66. Generelt kan det bemærkes, at det er meget vigtigt at tage alvorligt hensyn til de politiske aspekter og undgå at kritisere, efter at tingene er sket. Flytning af et helt agentur under overholdelse af en lang række forskellige bestemmelser og i forbindelse med sociale og individuelle problemer er ganske enestående i Fællesskabets historie.

5. Bestyrelsen vil senere i dette svar vende tilbage til den i sidste sætning nævnte undtagelse.

8. Udgifterne til bestyrelsens møder i 1995 skyldes, at det var nødvendigt at afholde to ekstramøder (januar og juni) i forbindelse med flytningen. Endvidere var mødet i december 1995 dyrere på grund af den officielle start på aktiviteterne i Grækenland. I 1996 er der kun planlagt to møder.

13. Bestyrelsen beklager den manglende reaktion fra Revisionsrettens side på Europa-Parlamentets afgørelse om at udskyde dechargemeddelelsen for 1994-budgettet. Der opstår alvorlige spørgsmål, da

- dechargemeddelelsen for 1994 bør ses i forbindelse med Revisionsrettens beretning for 1994 og Ministerrådets henstillinger om decharge og bør baseres på gældende regler og praksis,

- Europa-Parlamentets bedømmelse af regnskabsåret 1995 uden en beretning fra Revisionsretten om 1995, som bestyrelsen ville have mulighed for at tage stilling til, fører til en sammenblanding af meget forskellige situationer,

- i løbet af 1995 flyttede Centeret til Grækenland. Flytningen foregik gnidningsløst og på acceptable vilkår. På grund af de forstyrrelser, personalet blev udsat for, kræver flytningen en overgangsperiode, som først kan afsluttes i 1997.

15. Der er en tydelig forbedring i denne henseende. Den begrænsede hjælp blev givet i forbindelse med forelæggelse af forpligtelsesforslag eller betalinger og vedrørte ikke beslutninger om budgettets gennemførelse. I pionerfasen i Thessaloniki hjalp de ansatte hinanden med at udføre arbejdet.

16. Som antydet allerede sidste år blev forskudsforvaltningen anvendt i øget omfang på finansinspektørens anmodning af hensyn til omkostningseffektiviteten. Det hidtidige system medførte betydelige forsendelsesomkostninger og forsinkelser. Det betød også, at finansinspektøren måtte gribe ind oftere. Anvendelsen af forskudsforvaltningen til alle udgifter, der kan gøres til genstand for foreløbige forpligtelser, begrænsede forvaltningsomkostningerne og medførte færre forsinkelser. Situationen forværres på grund af betalingsprocedurerne i Grækenland (de fleste betalinger sker kontant eller med check). Fakturaer med bankkontonummer er sjældne; leverandører afhenter pengene selv. Den geografiske afstand fra finansinspektøren, og lidet pålidelige postforbindelser skal tages i betragtning. Endvidere begrænses ekspreskurérforsendelser til en enkelt om ugen på grund af omkostningerne (3 000 BFR pr. forsendelse).

En ændring af beslutningen om forskudsforvaltningsordningen vil blive forelagt for bestyrelsen inden længe med henblik på at tage bedre hensyn til Revisionsrettens ønsker.

17. Bevillingsoverførslerne i de sidste to måneder skyldes nødvendigheden af en optimal anvendelse af budgettet (hvoraf de blokerede 2 000 000 ECU blev frigjort kort før Centerets flytning til Thessaloniki) og bestyrelsens beslutning (7./8. december 1995) om at ansætte nationale eksperter, som stilles til rådighed i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer (som bidrag til fremme af Centerets arbejde).

19. Bestyrelsen var klar over, at 1995 og 1996 ville blive overgangs- og fornyelsesår. Der opstår et vist produktionstab på grund af denne internationale flytning, som efter bestyrelsens mening gennemførtes på en acceptabel og gnidningsløs måde. Centret er stadig konfronteret med problemerne forbundet med denne overgangsperiode.

20. Da flytningen fandt sted med et betydeligt mindre antal ansatte, foregik aktiviteterne i forvaltningen og alle de øvrige tjenester langsommere. Derfor blev der fremsat anmodning om ikke automatisk fremførsel af bevillinger, som også blev godkendt.

22. Bestyrelsen noterer, at Kommissionen gør alt for at overholde bestemmelserne i artikel 26 i de finansielle bestemmelser for Centret og overføre tilskuddet inden for de første fjorten dage i hvert kvartal, afhængigt af de faktiske behov. Der er sket en forbedring i denne henseende i 1995 sammenlignet med 1994. På grund af langtrukne interne procedurer (der omfatter den anvisningsberettigede, finansinspektøren og regnskabsføreren) og den lange bankprocedure kan den samlede forsinkelse i forbindelse med overførslen (gennemsnitligt 12 dage i 1995) ikke indhentes helt. Til trods herfor skete tre betalinger i 1995 næsten i overensstemmelse med artikel 26, idet de nåede Centeret mindre end fire dage efter de første fjorten dage i kvartalet. Hvis bearbejdningsperioden for disse betalinger (mellem 9 og 22 arbejdsdage) havde udgjort et gennemsnit på 12 dage, ville alle tre have været i overensstemmelse med artikel 26 i bestemmelserne. Den første betaling overholdt ikke bestemmelserne, men forud for denne betaling skal der indgås udgiftsforpligtelser, hvilket kræver en vis tid.

23. Vicedirektøren, der flyttede fra Thessaloniki til Berlin, gjorde dette på grund af usikkerheden omkring den egentlige dato for Centerets flytning. På tidspunktet for hans udnævnelse (1. oktober 1994) var der ikke truffet nogen beslutning om tidspunktet for flytningen (som kunne være blevet udskudt yderligere). Man håbede, at hans ophold ville blive kort, men dets varighed var ikke kendt på det tidspunkt. Af almindelige familieårsager flyttede han til Berlin på de vilkår, der er fastsat i bestemmelserne for personalet.

Dagpengene for tjenesterejser blev tildelt på samme måde som for de øvrige ansatte. Hvad angår den anden udbetaling af bosættelsespenge, betalte vicedirektøren dette beløb tilbage til Centret efter Rettens besøg, selv om han var fuldt berettiget til beløbet.

24. Bestyrelsen besluttede på sit møde i juni 1995 at bringe kontrakten med denne vicedirektør til ophør den 31. december 1995 og gav direktøren pålæg om at gennemføre bestyrelsens beslutning og foretage vedtægtsmæssige betalinger. Bestyrelsen glædede sig over, at vicedirektøren var rede til at hjælpe med gennemførelsen af arbejdsprogrammet for 1995 og at bidrage til Centerets nye start i Thessaloniki. Godtgørelsen (betaling af en tredjedel af grundlønnen for perioden mellem datoen for tjenestens ophør og datoen for kontraktens ophør) var i overensstemmelse med hans kontrakt.

25. På grund af vanskelighederne i forbindelse med startperioden og de mange nye aftaler, undlod Centret at anvende den normale procedure for bunden licitation i hvert enkelt tilfælde. Denne situation, som var ganske usædvanlig, normaliseres efterhånden. For langfristede aftaler gennemføres eller planlægges der for 1996 procedurer for bunden licitation. Endvidere vil bestyrelsen med henblik på at opnå en bedre balance i budgettets gennemførelse hele året igennem fremskynde vedtagelsen af arbejdsprogrammet for 1997, således at tjenestegrenene får den nødvendige tid til at holde bunden licitation og indgå forpligtelser, og de heraf følgende aftaler kan blive indgået i løbet af budgetårets første måneder.

26. De 40 % af forpligtelserne under budgetpost »Udgifter til undersøgelser og vejledende forsøg« (300 000 ECU) blev indgået i de sidste måneder af året på grund af budgetmyndighedens sene frigørelse af de blokerede bevillinger på 1995-budgettet og Centerets flytning til Thessaloniki. Centeret var nødt til at handle logisk og konsekvent og kunne ganske enkelt ikke gøre andet, da det først skulle efterkomme de finansielle forpligtelser i afsnit I og II og først derefter kunne indgå yderligere forpligtelser i afsnit III efter frigørelsen af reserven.

På sit møde i december 1995 gav bestyrelsen mulighed for midlertidig ansættelse af nationale eksperter; finansieringen heraf fandt sted på grundlag af reservebudgettet. Direktøren var nødt til at handle hurtigt og inden for kort tid for at undgå, at bevillingerne (som først blev stillet til rådighed meget sent) bortfaldt. Ansøgningen fra den (østrigske) ekspert (som officielt støttedes af regeringen) havde Centeret allerede modtaget i begyndelsen af 1995.

27. Årsagen til at lejen for januar 1996 blev opført i regnskaberne for 1995 var af ren praktisk natur. I henhold til aftalen skal lejen betales forud i to rater den 1. januar og 1. juli. Da den første betaling først fulgte i oktober 1995, og det ville have været vanskeligt at betale næsten lige efter igen den 1. januar 1996, blev den første betaling foretaget således, at den dækkede fem måneder til og med januar 1996.

28. Udarbejdelsen af en ajourført mængde- og værdifortegnelse er i gang.

29. Dette punkt vil blive taget til følge.

30. Centret garanterer, at det fremsender en realistisk pengestrømsanalyse til Kommissionen. Det skal således i overensstemmelse med Rettens anmodninger undgås, at der forvaltes omfattende likvide beholdninger.

Den sidste betaling i året bør forventes at blive den største, fordi den også skal dække de første måneder i det følgende år, hvor der normalt skal foretages større betalinger.

31. Se bemærkningerne vedrørende punkt 4.

32. Centrets forvaltning er i færd med at foretage en opgørelse over flytteomkostningerne og et skøn over udviklingen med henblik på at give et klart billede af omkostninger og effektivitet i forbindelse med flytningen til Grækenland.

36 37. Centret forventedes at være funktionsdygtigt straks efter ankomsten; yderligere investeringer og ændringer var nødvendige. Som konstateret, fremgår det ikke klart af aftalerne, hvem der hæfter for disse betalinger. Nogle af investeringerne skyldtes, at Centeret havde brug for mere el-kraft og stærkere computerkabler end de leverede standardkabler. Andre investeringer vedrører yderligere sikkerhedsbehov og kommunikationsfaciliteter, f. eks. »Europe by satellite« med mulighed for at følge udsendelser om institutionerne direkte. Centret har alligevel sat spørgsmål vedrørende den provisoriske bygning på dagsordenen for styringsgruppen, der behandler spørgsmål om den nye og (om nødvendigt) den provisoriske bygning.

38 41. Bestyrelsen er klar over, at indholdet af aftalen om den nye bygning overlod et stort ansvar til den græske regering, som imidlertid overholder aftalen.

Der er to væsentlige punkter:

- at garantere en højkvalitetsbygning til en fornuftig pris

- at garantere, at bygningen leveres til tiden (om muligt før den 1. september 1998).

Der betales store rater forud (halvdelen af bygningen er allerede blevet betalt, selv om opførelsen heraf endnu ikke er påbegyndt). Dette kan også have positive aspekter, fordi den egentlige opførelse (efter udvælgelsen af plan og byggefirma i oktober/november 1996) vil kunne gå hurtigt, da midlerne er til stede. Generelt forstår bestyrelsen Rettens bemærkninger, som Europa-Parlamentets medlemmer, Edward T. Kellett-Bowman og Michael Tappin, som besøgte Centeret hhv. den 1./2. og 14./15. maj 1996, også har givet udtryk for. Bestyrelsen er rede til at handle i overensstemmelse med Rettens henstilling.

42. I betragtning af de forskellige sociale foranstaltninger var personalesituationen meget indviklet (og er siden blevet forbedret), men personer på Cedefops lønningsliste, som ikke blev stillet til rådighed for organisationer eller gjorde imidlertidig tjeneste i Berlin, arbejdede for Cedefop og dets arbejdsprogram.

43. Bestyrelsen traf beslutning om sociale foranstaltninger i forbindelse med flytningen (rammeaftalen) for, »snarest muligt at finde passende løsninger i forbindelse med disse ledsageforanstaltninger . . .« (jf. erklæringerne i Rådets mødeprotokol). En evaluering af foranstaltningerne bør tage hensyn til den politiske sammenhæng.

Centeret er i Thessaloniki, og bestyrelsen og direktøren traf beslutning om, hvordan arbejdet skulle tilrettelægges. Det er klart, at nogle stillinger er blokeret, så længe de sociale foranstaltninger er i kraft. Ved udgangen af 1996 vil næsten alle foranstaltninger være afsluttet, og Cedefop vil være i fuld gang med arbejdet, som baseres på de prioriterede opgaver på mellemlang sigt (som bestyrelsen træffer beslutning om i november 1996) og arbejdsprogrammet for 1997, som ligeledes koncentreres om disse prioriterede opgaver. Fra 1997 vil Cedefop derfor føre en ny og fremtidsorienteret strategi.

44. De personer, der af sociale og/eller personlige årsager ikke kan forlade Berlin, har tre alternativer efter det aftalte ophold i Berlin. Præsidenten for Retten i Første Instans har afsagt tre kendelser med afslag på begæringer om foreløbige forholdsregler. Ansatte bliver nødt til at flytte, udtræde af tjenesten eller finde andre løsninger i overensstemmelse med vedtægten.

45. Indvirkningen på aktiviteterne i 1996 er naturligvis væsentlig, men efter de første måneder af 1997 vil den være minimal. Flytningen har haft indvirkning på Centerets aktiviteter og har forårsaget omkostninger. Men sammenlignes der med en lignende flytning på nationalt plan, f. eks. af CEREQ (Centre d'Etudes et de Recherches sur les Qualifications) fra Paris til Marseilles (hvor kun 21 af 120 ansatte fulgte centeret), har Cedefop klaret det ganske godt uden alt for stor negativ indvirkning i betragtning af, at der er tale om en international flytning på næsten 2 000 km. Forsigtige skøn over omkostningerne viser, at udgifterne vil være neutrale i år 2000, og at aktiviteterne herefter vil blive mere omkostningseffektive (hovedsagelig på grund af de lavere arbejdsomkostninger i Grækenland).

46 66. Disse punkter fortjener en række foreløbige generelle bemærkninger:

a) Som Retten understreger i sin konklusion (72), er det forståeligt, at man bestræbte sig på at hjælpe personalet, fordi man ønskede at holde på medarbejderne i EU-institutionerne, og på at afhjælpe vanskelighederne forbundet med flytningen.

b) Det er imidlertid ikke bestyrelsens fejl, at »der i de forordninger, i henhold til hvilke flytningen skulle gennemføres, ikke (var) hjemmel til både at tilgodese behovene hos en medarbejderstab, der havde været længe i tjenesten, og samtidig tage hensyn til Cedefop som going concern.«

c) Efter bestyrelsens beslutning den 27. januar 1995 ændrede Rådet den 6. februar 1995 (forordning (EF) nr. 251/95) artikel 13 i forordning (EØF) nr. 337/75, således at »Centerets personale er underlagt de regler og vilkår, der gælder for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber.« Selv uden overgangsbestemmelser, som det var tilfældet i forbindelse med vedtagelsen af Rådets forordning nr. 259/68 (jf. artikel 102 i Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber) og artikel 99 i Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne), måtte der tages hensyn til, at Cedefops personale kunne betragtes som) »tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber«, selv om de var underlagt en ad hoc-rådsforordning.

d) Da fællesskabslovgivningen ikke indeholdt bestemmelser om overgangsforanstaltninger, havde bestyrelsen ikke andet valg end at handle på eget ansvar for at sikre Cedefop-personalets rettigheder og interesser.

e) Der skal erindres om, at forordning (EF) nr. 251/95, ifølge hvilken Cedefops hjemsted flyttes fra Berlin til Thessaloniki, betyder en pludselig ændring af personalets tjenestested, således som det fremgår af ansættelseskontrakterne. I 20 år havde Berlin været det eneste hjemsted for Cedefop, og på intet tidspunkt siden den 10. februar 1975 havde noget tydet på, at denne placering ville blive ændret, og da slet ikke at Centeret ville blive flyttet til en anden fjerntliggende medlemsstat. Cedefops personale indgik et ansættelsesforhold og traf deres personlige beslutninger (ægtefællens beskæftigelse, børnenes skolegang osv.) på dette grundlag.

f) Under disse omstændigheder havde bestyrelsen pligt til

- at give personalet stor sikkerhed, hvad angik deres beskæftigelse (ansættelse som tjenestemænd)

- at sikre bibeholdelse af kategori, lønklasse og løntrin og

- at hjælpe ansatte, som anmodede derom, med at finde anden beskæftigelse.

g) Bestyrelsen ønsker også at pointere, at de stillinger, som budgetmyndigheden havde tildelt Cedefop, var faste stillinger. Under hensyntagen til artikel 2 og 8 i Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne kan disse stillinger tildeles enten tjenestemænd eller midlertidigt ansatte, som ansættes for højst 2 år, og hvis ansættelse kun kan fornys en gang for et tidsrum på højst et år.

h) Endvidere fremgår det klart af forordning (EF) nr. 251/95, hvori det hedder, at »Centerets personale er underlagt de regler og vilkår, der gælder for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber«, at der er tale om ansættelse som tjenestemænd og øvrige ansatte. I betragtning af den vedvarende karakter, de ansattes beskæftigelse har, var det passende og berettiget at vælge at ansætte dem som tjenestemænd i stedet for som midlertidigt ansatte.

Bestyrelsen ønsker at kommentere de enkelte punkter, som Retten har fremsat, som følger:

46. (sidste sætning) Bestyrelsen havde valget mellem at ansætte personalet som tjenestemænd eller tilbyde toårskontrakter (jf. bemærkning g) ovenfor). Det skønnedes ikke acceptabelt at anmode personalet om at flytte fra Berlin til Thessaloniki på grundlag af en toårskontrakt.

48. Det er korrekt, at bestyrelsen ikke officielt fremsendte aftalen, som var indgået med personalet, til finansinspektøren til påtegning, men sidstnævnte blev informeret om de trufne beslutninger. På det tidspunkt, aftalen blev undertegnet, var det ikke klart, hvilke finansielle følger aftalen ville få på grund af den manglende klarhed på individuelle personalebeslutninger. Der var tale om en ramme, som dannede grundlag for individuelle beslutninger, som finansinspektøren godkendte fuldt ud under sit besøg i Berlin.

50 51. I betragtning af ovennævnte bemærkninger under punkt e) var den trufne beslutning (jf. bemærkning, andet led) den eneste mulige. Den var også i overensstemmelse med Kommissionens klare udtalelse (jf. sidste sætning i vedlagte erklæring til optagelse i Rådets mødeprotokol) »at der ikke sker nogen forringelse af ansættelsesvilkårene for Cedefops ansatte«. Betragtninger fra Kommissionens juridiske tjeneste, som kun citeres delvis i punkt 56 i Rettens beretning, giver plads for at træffe en sådan beslutning.

52 54. Bestyrelsen gentager, at artikel 29 i vedtægten fastsætter, at ved besættelse af ledige stillinger i en institution har ansættelsesmyndigheden mulighed for at gennemføre udvælgelsesprøver inden for institutionen (punkt 1b). Udvælgelsesprøverne blev gennemført i henhold til bilag III i vedtægten.

55. Det var bestyrelsens mål og pligt at sikre, at så mange som muligt af de ansatte, som gjorde tjeneste i Cedefop, accepterede at flytte til Thessaloniki. Der skal erindres om, at forordning (EF) nr. 251/95 ændrede de for personalet gældende bestemmelser fra den 1. marts 1995, og at flytningen til Thessaloniki fandt sted i august samme år.

Bestyrelsen handlede ud fra følgende betragtninger:

- det var utænkeligt at anmode personalet om at flytte til Thessaloniki på grundlag af en toårskontrakt (bemærkning under g)) og ovennævnte punkt 46);

- der var ikke tid til at tilrettelægge og gennemføre åbne udvælgelsesprøver som foreslået af Retten før flytningen til Thessaloniki, og det ville ikke have været realistisk at forvente, at personer ville flytte uden et fast tilbud om fortsat beskæftigelse.

56 59. Bestyrelsen har allerede understreget (bemærkning under e ovenfor), at flytningen til Thessaloniki betyder en pludselig ændring af personalets tjenestested, hvilket uvægerligt har forårsaget sociale problemer og hindrer produktiviteten i en tid. At anmode personalet om at flytte med en lavere lønklasse eller -trin ville have føjet spot til skade. Noten fra Kommissionens juridiske tjeneste, som nævnes i punkt 56, indeholder i litra d) tilstrækkelige betragtninger til at retfærdige Cedefops holdning.

60 61. Alle ansatte, der ansøgte om ansættelse som tjenestemænd, gennemgik den i artikel 34 i vedtægten nævnte prøvetid.

62. I overensstemmelse med bemærkning f), tredje led, betragtede bestyrelsen det som sin pligt at hjælpe personalet på en acceptabel måde. Dette synspunkt delte Kommissionens juridiske tjeneste.

65. Ordningen vedrørende de nærmere vilkår for overførsel af en del af en tjenestemands indtægter giver mulighed for at forhøje denne procentdel fra 35 % til 50 % i individuelle tilfælde, mod forelæggelse af behørig dokumentation, i henhold til artikel 4 i denne ordning. Rammeaftalen gav mulighed for at overføre en større procentdel (>35 % som fastlagt i vedtægten, men