Kommissionens beslutning

af 19. september 2001

om Italiens støtte til Enichem SpA

(meddelt under nummer K(2001) 2902)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/224/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Den 16. marts 1994 besluttede Kommissionen at indlede proceduren efter artikel 93, stk. 2 (nu 88, stk. 2)(2), over for to kapitalindskud, der blev foretaget af ENI SpA (herefter benævnt "ENI") til fordel for det af dette kontrollerede selskab Enichem SpA (herefter benævnt "Enichem") i oktober 1992 og i december 1993 på henholdsvis 1000 mia. ITL og 794 mia. ITL (herefter benævnt "de første indskud"). Ved brev af 16. marts 1994 underrettede Kommissionen den italienske regering herom, idet den anmodede den om at fremsætte sine bemærkninger og fremsende alle oplysninger, der måtte være nødvendige for vurderingen af de pågældende kapitalindskud.

(2) Ved brev af 18. maj 1994 fremsendte den italienske regering de ønskede bemærkninger, idet den samtidig anmeldte en plan for omstrukturering af Enichem, der skulle gennemføres i tidsrummet 1994-1997. De italienske myndigheder underrettede Kommissionen om, at ENI som led i denne plan ville foretage et nyt kapitalindskud på 3000 mia. ITL til fordel for Enichem. Indskuddet blev godkendt af Enichems aktionærer den 29. juni 1994, og det skulle betales senest tre måneder efter Kommissionens beslutning (herefter benævnt "det tredje indskud").

(3) I følgende breve og på møder gav repræsentanterne for de italienske myndigheder og Enichem Kommissionen yderligere oplysninger om omstruktureringsplanen 1994-1997 samt en beskrivelse af Enichems omstruktureringsforanstaltninger i tidsrummet 1991-1993.

(4) Den 27. juli 1994 vedtog Kommissionen en endelig beslutning (herefter benævnt "beslutningen af 27. juli 1994") om afslutning af den procedure, der var blevet indledt den 16. marts 1994. I beslutningen erklæredes det, at den støtte, der var indeholdt i de to første indskud, var forenelig med fællesmarkedet, og at undersøgelsen af det tredje indskud blev indstillet, idet det var konstateret, at det ikke udgjorde statsstøtte.

(5) Kommissionens beslutning om at afslutte proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3).

(6) Ved klage, der blev indgivet i januar 1995, indbragte BP Chemicals Ltd (herefter benævnt "BP") sagen for Retten i Første Instans (herefter benævnt "RFI") med henblik på annullering af beslutningen af 27. juli 1994.

(7) Ved dom af 15. september 1998 i sag T-11/95(4) annullerede RFI beslutningen af 27. juli 1994, for så vidt som denne indstillede den første undersøgelse af det tredje kapitalindskud på 3000 mia. ITL. RFI erklærede bl.a., at "Kommissionen ved at afslutte sin første undersøgelse i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, af det tredje indskud uden at have overvundet vanskelighederne med at afgøre, om dette indskud var en støtte, og uden at undersøge, om indskuddet var foreneligt med fællesmarkedet, har tilsidesat sagsøgerens rettigheder som interesseret part i traktatens artikel 93, stk. 2's forstand"(5).

(8) Endvidere afviste retten BP's klage over beslutningen af 27. juli 1994, for så vidt som den erklærede, at de to første kapitalindskud udgjorde en statsstøtte, som var forenelig med fællesmarkedet i overensstemmelse med traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

(9) Som følge af nævnte dom besluttede Kommissionen den 23. juni 1999 at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for det tredje kapitalindskud. Beslutningen blev meddelt Italien ved brev af 19. juli 1999. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger desangående.

(10) Kommissionen modtog bemærkninger fra interesserede parter, der blev videresendt til Italien med anmodning om eventuelle bemærkninger.

(11) De italienske myndigheder fremsendte bemærkninger ved brev af 18. august 1999 og gav oplysninger på mødet den 18. februar 2000.

II. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

(12) Enichem står i spidsen for den kemiske undergruppe af det italienske holdingselskab ENI. Dengang foranstaltningerne fandt sted, fremstillede og afsatte Enichem en lang række kemiske produkter. I 1994 var ENI et finansielt selskab, der blev oprettet i juli 1992, da Ente Nazionale Idrocarburi, et italiensk offentligt selskab, blev omdannet til et aktieselskab. På det tidspunkt, da det tredje kapitalindskud blev besluttet, kontrollerede den italienske regering hele ENI's aktiekapital gennem finansministeriet, og den udnævnte bestyrelsen(6).

(13) Enichems økonomiske og finansielle situation blev hastigt forværret i slutningen af 1980'erne under tilbagegangen for markedet for kemiske produkter i dette tidsrum. Som det fremgår af tabel 1, bevirkede den stærke nedgang i omsætningen, der først og fremmest skyldtes faldet i priserne på produkterne, i 1992 et negativt nettodriftsresultat med påfølgende tab for selskabet.

Tabel 1: Enichems økonomiske og finansielle resultater i tidsrummet 1990-1992

>TABELPOSITION>

(14) Enichem reagerede på disse markedsvanskeligheder ved at vedtage en omfattende omstruktureringsplan, der tog sigte på at omdefinere selskabets industrielle stilling på markedet for kemiske produkter efter de seneste års nedgang, således at der kunne genskabes en sund finansiel og industriel situation.

(15) Blandt omstruktureringsforanstaltningerne var ENI's beslutning af 1. oktober 1992 om at tilføre Enichem ny kapital. Der blev øjeblikkeligt udbetalt et første kapitalindskud på 1000 mia. ITL og et andet på 794 mia. ITL i december 1993 (de to første indskud). Kommissionens beslutning af 16. marts 1994 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørte også disse to indskud, som ikke var blevet anmeldt til Kommissionen.

(16) Som Kommissionen nævnte i beslutningen af 27. juli 1994, omfattede disse omstruktureringsforanstaltninger talrige lukninger af anlæg og kapacitetsnedskæringer, der er anført i tabel 2.

Tabel 2: Lukninger af Enichem-anlæg 1991-1993

>TABELPOSITION>

(17) Disse lukninger, tillige med andre foranstaltninger til intern omlægning, nedskar Enichems personale med ca. 7000 ansatte i tidsrummet 1991-1993.

(18) Selskabet satte sig for at ophøre med udkantsaktiviteter gennem salg eller afvikling med det dobbelte formål at trække sig ud af tabsgivende produktioner og delvis finansiere selve omstruktureringsprogrammet med indtægterne fra lukningerne (hovedsagelig ved afståelse af nogle store kontrollerede overskudsgivende virksomheder, særlig i fibersektoren og vaskemiddelsektoren).

(19) På trods af omstruktureringsforanstaltningerne måtte selskabet forsøge at klare de voksende markedsvanskeligheder, der skyldtes forværringen af den petrokemiske afdeling i årene 1992-1993. I 1992 blev størstedelen af de petrokemiske selskaber udsat for en betydelig forværring af industriresultaterne. Efter prisfaldet registrerede de fleste større selskaber driftstab i 1992 og 1993.

(20) Eftersom markedssituationen i den petrokemiske afdeling var forværret i forhold til planerne, udarbejdede Enichem i forlængelse af de allerede iværksatte omstruktureringsforanstaltninger en tillægsindustriplan for tidsrummet 1994-1997, der omfattede mere omfattende nedbringelser af omkostningerne med henblik på genoprettelse af en solid økonomisk effektivitet og en sund finansiel situation.

(21) I forbindelse med den igangværende procedure forelagde de italienske myndigheder Kommissionen tillægsindustriplanen for Enichem, og ved brev af 6. juni 1994 gav de oplysninger om de dertil hørende finansielle aspekter, herunder et nyt kapitalindskud på 3000 mia. ITL (det tredje indskud).

(22) Den nye plan havde tre hovedformål: genskabelse af ligevægten i den finansielle struktur, yderligere koncentration om kerneaktiviteterne og yderligere forbedring af driftsudgifternes struktur.

(23) Enichem besluttede at koncentrere sig om kemiske basisprodukter, polymerer og elastomerer, der begge er aktiviteter, som er strategisk forbundne med ENI's energiaktiviteter, og foretage en kraftig forbedring af udgiftsstrukturen ved at forbedre produktionen og logistikken, nedbringe kapacitetsoverskuddet og rationalisere organisations- og forretningsstrukturerne.

(24) Som led i tillægsplanen programmerede Enichem flere lukninger til ca. 2500 mia. ITL i tidsrummet 1994-1995, en nedbringelse af driftskapitalen på 1142 mia. ITL, og en nedskæring af investeringerne på ca. 170 mia. ITL om året (ca. 30 % lavere end 1993) og af udgifterne til forskning og udvikling på ca. 76 mia. ITL om året. Flere rationaliseringer og lukninger skulle nedsætte selskabets faste udgifter med 1384 mia. ITL inden udgangen af 1997. Samtidig skulle Enichems personale nedskæres yderligere med ca. 16600 med henblik på yderligere nedbringelse af udgifterne.

(25) Med hensyn til koncentrationen om kerneaktiviteterne skulle Enichem først og fremmest koncentrere sig om kemiske basisprodukter: polymerer og elastomerer. Afgivelserne skulle vedrøre: polyethylen- og andre afledte plastaktiviteter, PET, finkemiske produkter, nogle mindre vigtige aktiviteter vedrørende elastomerer (fortrinsvis nitrit og polychloropren), fibre (akrylfibre, polyesterfibre og termobundne fibre) samt vaskemidler.

(26) Disse nye indgreb skulle nedbringe de faste udgifter og driftskapitalen, hvis andele faldt henholdsvis fra 32,6 % og 25,2 % i 1994 til 22,9 % og 16,8 % i 1997. Enichem forventedes derfor at give overskud fra 1997 og at kunne registrere gæld, finansielle byrder og lønsomhed på samme niveauer som de vigtigste konkurrenter.

(27) Disse yderligere afgivelser og lukninger af anlæg skulle give sig udslag i en yderligere betydelig nedsættelse af Enichems produktionskapacitet.

Tabel 3: Enichems afgivelser 1994-1997 i medfør af omstrukturering

>TABELPOSITION>

(28) Alt i alt skulle de programmerede omstruktureringsforanstaltninger i forbindelse med tillægsplanen give sig udslag i en yderligere kapacitetsnedskæring på mindst 2083 Kt om året(7) i forhold til de 1152 Kt, der var opnået i tidsrummet 1991-1993 (tabel 2). Med hensyn til, hvad der defineres som "kerneaktiviteter", anførtes det i planen, at det var nødvendigt at indføre former for samarbejde med andre producenter med henblik på at afbøde de teknologiske mangler, som Enichem led under i visse sektorer. Endelig afstod Enichem 50 % af sine aktiviteter i polymersektoren til Union Carbide, idet det med dette selskab oprettede et joint venture med henblik på at give denne aktivitet en bedre markedsposition.

(29) Takket være nævnte foranstaltninger skulle Enichems omstrukturering medføre en sund lønsomhed fra 1997 og en positiv driftscash flow allerede i 1995 ifølge overslagene i tabel 4.

Tabel 4: Enichems økonomiske resultater 1994-1997 - fremskrivninger

>TABELPOSITION>

III. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

(30) BP hævder i sine bemærkninger, at Kommissionen ikke med føje kunne skille det tredje kapitalindskud fra de to første, og at de tre foranstaltninger derfor skal betragtes under ét. Særlig anførte det, at den tredje transaktion var nødvendig for at gøre virksomheden tiltrækkende for private erhvervsdrivende, og at den var for tæt på de to første indskud til, at den kan betragtes som en transaktion for sig. De tre indskud gav, når de betragtes under ét, ikke et tilstrækkeligt afkast af den samlede investering for en privat investor, og de bør derfor sammen anses for at være en statsstøtte.

(31) BP hævder endvidere, at uanset om den tredje transaktion skulle betragtes for sig, var investeringens afkast ikke tilstrækkeligt til at gøre investeringen lønsom. BP anfægter nogle forudsætninger og beregninger, som Kommissionen anvender dels i beslutningen af 27. juli 1994, dels i de dokumenter, der er forelagt Retten. Frem for alt bestrider det, at metoden for tilbagediskontering af overskud (herefter benævnt "DNP") er almindeligt anerkendt. For det andet anfægter det nogle af de forudsætninger, Kommissionen har anvendt for beregningerne af afkastet såvel med hensyn til metoden for DNP som metoden for neddiskontering af cash flow (herefter benævnt "DCF").

(32) Navnlig hævder BP, at: i) Kommissionen har beregnet virkningerne af tilbagebetalingen af gælden forkert, idet den har anset også den cash flow, der var bestemt til tilbagebetaling af Enichems gæld, for at være afkast, ii) Kommissionen i beregningen af afkastet har medtaget Enichems oprindelige bogførte værdi, hvilket angiveligt ikke passer sammen med den anvendte DCF-metode, og iii) den restværdi, der tilskrives Enichem, er for høj.

(33) BP hævder således, at det tredje kapitalindskud - når det engang er fastslået, at der er tale om en statsstøtte - skal vurderes på grundlag af rammebestemmelserne for støtte til omstrukturering med særligt henblik på kapacitetsnedskæringen, som bør stå i rimeligt forhold til støttens omfang.

(34) Det Forenede Kongeriges regering hævder i sine bemærkninger, at i) det tredje kapitalindskud ikke kunne udskilles fra de to første, fordi det blev foretaget umiddelbart efter disse, fordi de tre indskud alle indgik i én enkelt igangværende omstrukturering, og fordi Enichem ikke ville have kunnet overleve uden det. Endvidere hævder den, at ii) selv om det tredje indskud blev betragtet for sig, ville det alligevel ikke have opfyldt kriteriet for en privat investor, der arbejder på sædvanlige markedsøkonomiske vilkår.

(35) Ifølge de britiske myndigheder var Enichems situation på tidspunktet for det tredje indskud ikke solid, og det fremgår af, at det eneste alternativ til indskuddet var virksomhedens konkurs. Desuden var indskuddet ikke alene begrundet i nødvendigheden af, at virksomheden foretog nye investeringer, men det var nødvendigt for at dække virksomhedens udgifter til omstrukturering.

(36) Det Forenede Kongeriges regering støtter derfor BP's synspunkt, ifølge hvilket det tredje indskud skal betragtes som en statsstøtte - på linje med de to første - og vurderes i overensstemmelse med de gældende rammebestemmelser desangående.

IV. ITALIENS BEMÆRKNINGER

(37) I sit svar hævder den italienske regering, at for så vidt angår det tredje indskud: i) skal de midler, ENI har indskudt i Enichem, ikke betragtes som statsmidler, idet de hidrørte fra virksomhedens aktiviteter og ikke var udbetalt af staten, ii) er midlerne udbetalt under omstændigheder, der ville have været acceptable for en privat investor, der arbejder på sædvanlige markedsøkonomiske vilkår, iii) ville der under alle omstændigheder, dersom midlerne skulle betragtes som statsstøtte, være tale om en støtte, der er forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c).

(38) For så vidt angår punkt i), skal de midler, ENI har indskudt i Enichem, ifølge de italienske myndigheder ikke betragtes som statsmidler. Ifølge de italienske myndigheder modtog ENI det sidste kapitalindskud fra staten i 1985. Siden da har ENI ikke modtaget nogen kapitalforhøjelse fra staten.

(39) Til kapitalindskuddet til fordel for Enichem anvendte ENI midler, der hidrørte fra selskabets overskudsgivende aktiviteter, såsom fremstilling og distribution af olie. De omtvistede midler skal derfor ikke betragtes som statsmidler, som omhandlet i artikel 87.

(40) For så vidt angår punkt ii), hævder de italienske myndigheder, at ENI med hensyn til det tredje indskud handlede som en almindelig investor under lignende omstændigheder. Efter deres mening skulle den planlagte transaktion give investeringen et tilstrækkeligt afkast. De anfører ligeledes, at fremskrivningerne har vist sig at være forsigtige set i lyset af de resultater, Enichem rent faktisk opnåede i det tidsrum, planen vedrører.

(41) De italienske myndigheder hævder desuden, at ENI overførte midlerne til Enichem for at bevare værdien af sin andel i det kontrollerede selskab og for at øge selskabets værdi med henblik på den første privatiseringsfase (der fandt sted i 1995).

(42) Med hensyn til iii) hævder de italienske myndigheder, at foranstaltningerne, dersom Kommissionen skulle betragte dem som en statsstøtte, ville være omfattet af den i artikel 87, stk. 3 litra c), fastsatte undtagelsesbestemmelse, eftersom de blev gennemført med henblik på omstrukturering af en kriseramt virksomhed.

(43) Ifølge de italienske myndigheder opfylder den omstruktureringsplan, der blev forelagt Kommissionen, betingelserne for, at støtten var forenelig med fællesmarkedet. Særlig er det åbenbart, at planen sikrede, at Enichem på ny kunne blive en lønsom virksomhed på grundlag af forsigtige markedsforudsætninger, at planen lagde interne omstruktureringsforanstaltninger til grund, og at den stod i rimeligt forhold til øjemedet. De italienske myndigheder anfører desuden, at de økonomiske og finansielle fremskrivninger, der blev anvendt i planen, i vidt omfang er blevet overhalet af de faktiske resultater, der har vist sig langt bedre end forventet.

V. VURDERING AF, OM FORANSTALTNINGERNE UDGØR STATSSTØTTE

(44) For at fastslå, om en statslig foranstaltning udgør støtte, som omhandlet i artikel 87, stk. 1, undersøger Kommissionen, om

- den er gennemført af staten eller ved hjælp af statsmidler

- den forvrider eller truer med at forvride konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder

- den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

Tilstedeværelse af offentlige midler

(45) Kommissionen finder, at de italienske myndigheders argument, ifølge hvilket de midler, der blev udbetalt til Enichem, ikke var offentlige midler, eftersom de blev tilført af ENI af egne midler, ikke kan tages til følge.

(46) Kommissionen skal bemærke, at det pågældende kapitalindskud er udbetalt af ENI, en virksomhed, der på tidspunktet for foranstaltningen helt og fuldt var ejet af finansministeriet. Regeringen udnævnte dens bestyrelse, der på sin side udnævnte Enichems ledelse.

(47) Ifølge Domstolens praksis "skal der ved afgørelsen af, om en støtte kan betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 1, (nu artikel 87, stk. 1), ikke sondres mellem tilfælde, hvor støtten ydes direkte af staten, og tilfælde, hvor støtten ydes af offentlige eller private organer, som staten opretter eller udpeger"(8).

(48) Endvidere ville et ringere afkast af ENI's investeringer i Enichem have betydet et ringere afkast af statens investering i ENI. Heraf følger, at uanset om de midler, ENI tilførte Enichem, hidrørte direkte fra statens budget eller ej, kan det antages, at der var tale om offentlige midler, eftersom staten ville have givet afkald på en indtægt eller en værdiforøgelse ved at gå med til, at et af dens foretagender, ENI, ikke opnåede et passende afkast af en investering i et kontrolleret selskab, Enichem.

(49) Ifølge Kommissionen udgør de i nærværende beslutning omhandlede midler derfor statsmidler, som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.

Begunstigelse af visse virksomheder

(50) Ifølge Kommissionen skal en finansiel foranstaltning, der gennemføres af staten til fordel for en virksomhed, og som på en eller anden måde letter virksomhedens sædvanlige byrder, betragtes som statsstøtte som omhandlet i artikel 87.

(51) Er der tale om kapitalindskud, skal Kommissionen eftervise, om staten tilfører midlerne i overensstemmelse med den adfærd, der udvises af en privat investor, der arbejder under sædvanlige markedsøkonomiske vilkår. Tilføres de på vilkår, der afviger fra dem, som ville gælde for en privat investor, der arbejder under sædvanlige markedsøkonomiske vilkår, giver de modtageren en økonomisk fordel, idet denne nemlig vil kunne benytte dem til at finansiere udgifter og investeringer uden at skulle optage lån i finansieringsinstitutter eller sørge for, at de opnåede midler giver et passende afkast.

(52) Kapitalforøgelser er sædvanlige begivenheder i et selskabs liv, eftersom de kan tjene til at finansiere selve selskabets vækst og investeringer. Antages det, at enhver kapitalforøgelse i en offentlig virksomhed indebærer statsstøtte, vil offentlige virksomheder derfor bringes i en konkurrencemæssigt ringere situation end private virksomheder, hvilket vil være i strid med traktatens artikel 295.

(53) Princippet om ligebehandling af offentlige og private virksomheder vil dog kunne brydes i de tilfælde, hvor offentlige virksomheder måtte modtage kapitaltilførsler på betingelser, der er gunstigere end de betingelser, der gælder for private virksomheder. Derfor har Kommissionen udarbejdet princippet om den private investor, der arbejder under sædvanlige markedsøkonomiske vilkår, hvorved den kan vurdere, om staten tilfører virksomhedernes finansielle midler på vilkår, der ikke vil kunne godtages af en privat investor(9). En sådan vurdering skal foretages på grundlag af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af på det tidspunkt, transaktionen finder sted.

(54) Inden en sådan vurdering foretages, skal det understreges, at FRI i dommen af 15. september 1998 konkluderede at, "der var meget, der tydede på, at de tre kapitalindskud ... måske i virkeligheden måtte betragtes som en række indbyrdes forbundne kapitalindskud foretaget som led i en løbende omstrukturering, der var begyndt i 1992" (præmis 179 i Rettens bemærkninger). Endvidere har Kommissionen ikke været i stand til at fremlægge de beregninger, der blev foretaget til støtte for den konklusion, at det tredje indskud opfyldte betingelserne i forbindelse med princippet om den private sektor, der arbejder under sædvanlige markedsøkonomiske vilkår (præmis 191-193 i Rettens bemærkninger). Det fremgår derfor, at "Kommissionen efter en første undersøgelse ... ikke har været i stand til at overvinde alle vanskeligheder i forbindelse med spørgsmålet om, hvorvidt det tredje indskud udgør" en statsstøtte (præmis 197 i Rettens bemærkninger).

(55) I den foreliggende sag kan der ikke næres tvivl om, at de to første indskud, hvis forenelighed med fællesmarkedet blev behandlet i beslutningen af 27. juli 1994, udgør statsstøtte. Afkastet af investeringen i form af de to indskud var ikke tilstrækkeligt til at opfylde kriteriet om den private investor, der arbejder på sædvanlige markedsøkonomiske vilkår. I beslutningen af 27. juli 1994 anlagde Kommissionen imidlertid den betragtning, at nævnte foranstaltninger udgjorde støtte, der var forenelig med fællesmarkedet som følge af de omstruktureringsforanstaltninger, der blev gennemført i tidsrummet 1991-1993. Retten har ikke annulleret denne del af beslutningen, og Kommissionen skal derfor ikke revidere denne vurdering.

(56) I betragtning af de særlige omstændigheder, der gør sig gældende i den foreliggende sag, kan Kommissionen i overensstemmelse med Rettens angivelser antage, at det tredje kapitalindskud blev foretaget som led i en løbende omstrukturering. Heraf følger, at Kommissionen skal vurdere dette tredje indskud efter samme kriterier som dem, der blev anvendt ved vurderingen af de to første indskud. Det betyder, at Kommissionen skal undersøge, om de omstruktureringsforanstaltninger, som ikke blev taget i betragtning ved undersøgelsen af de to første indskud, er af en sådant art, at artikel 87, stk. 3, litra c), kan finde anvendelse på det tredje indskud.

Påvirkninger af samhandelen mellem medlemsstaterne

(57) Der foregår en livlig samhandel af kemiske produkter mellem medlemsstater. På tidspunktet for det tredje indskud, i 1994, var Enichem det største italienske kemiske selskab, og det var blandt de første ti europæiske kemiske producenter med en førerstilling på det vesteuropæiske marked for forskellige kemiske produkter. Ifølge de konsoliderede oplysninger fra 1992 blev 43,1 % af Enichems samlede produktion til en værdi af 4300 mia. ITL udført til andre europæiske lande.

(58) På baggrund af selskabets størrelse og betydningen af samhandelen med kemiske produkter mellem medlemsstater kan det sluttes, at foranstaltningen påvirker samhandelen mellem medlemsstater(10).

VI. FORENELIGHEDEN MED FÆLLESMARKEDET

(59) For på grundlag af artikel 87, stk. 3, litra c), at kunne vurdere det tredje kapitalindskud som en bestanddel af det almene omstruktureringsprogram til genskabelse af Enichems levedygtighed må Kommissionen lægge de kriterier for omstruktureringsstøtte til grund, der var gældende på tidspunktet for nævnte indskuds anmeldelse, dvs. 1994(11). Disse kriterier er dem, der findes i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(12). For at Kommissionen kan tillade foranstaltninger til omstrukturering af en kriseramt virksomhed, skal ifølge retningslinjerne følgende betingelser opfyldes:

i) foranstaltningerne skal føre til genoprettelse af virksomhedens levedygtighed på lang sigt

ii) konkurrenceforvridende virkninger skal forhindres

iii) støtten skal stå i forhold til omstruktureringsomkostninger og -gevinster og være begrænset til det strengt nødvendige

iv) omstruktureringsplanen skal gennemføres fuldstændigt

v) omstruktureringsplanens gennemførelse skal kontrolleres af Kommissionen.

(60) Kun hvis alle betingelserne opfyldes, kan Kommissionen anlægge den betragtning, at støttens virkninger ikke er i strid med Fællesskabets interesse, og tillade støtten på grundlag af artikel 87, stk. 3, litra c). Den britiske regering og BP hævder bl.a. i deres bemærkninger, at vurderingen ud fra betingelse ii) bør være særlig omhyggelig, for så vidt angår udligningsforanstaltninger.

(61) Med hensyn til betingelse i) må det anføres, at tillægsplanen fra 1994 var klart egnet til at genoprette Enichems langsigtede levedygtighed inden for en rimelig frist. Omstruktureringsplanen fra 1994 byggede på en omhyggelig vurdering af Enichems position på markedet og i ENI-koncernen samt på en nøje undersøgelse af Enichems stærke og svage side inden for de forskellige produktionssektorer. Som tidligere nævnt skulle genskabelsen af levedygtigheden først og fremmest komme fra de interne omstruktureringsforanstaltninger, dvs. omfattende nedskæring af Enichems produktionskapacitet (ved hjælp af lukning af anlæg, afståelse af kontrollerede virksomheder, koncentration om lønsomme kerneaktiviteter), kraftige nedbringelser af de faste og variable udgifter (ved hjælp af omfattende personalenedskæringer, indskrænkning af antallet af produktionssteder, forenkling af den interne organisationsstruktur osv.) og genoprettelse af ligevægten i selskabets finansielle struktur. Som allerede anført i beslutningen om procedurens iværksættelse(13), har Kommissionen desuden undersøgt de overslag, som omstruktureringsplanen fra 1994 byggede på, i forhold til de datidige fremskrivninger for markedsudviklingen, og den har konkluderet, at de var forsigtige, virkelighedsnære og rimelige. Forudsætningerne vedrørende de ydre forhold, som havde indflydelse på omstruktureringen, var i almindelighed erkendte, og de svarede til de gennemsnitlige markedsforventninger.

(62) Omstruktureringen, der byggede på særlig forsigtige fremskrivninger, tog sigte på genopretning af en solid lønsomhed allerede fra 1997 og opretholdelse af en solid økonomisk og finansiel situation fra da af. I 1997 forventedes Enichem at få overskud for første gang. Driftsresultatet skulle stige fra 500 mia. ITL ved udgangen af 1993 til 1100 mia. ved udgangen af 1997. De faste udgifter skulle falde fra 3229 mia. ITL ved udgangen af 1993 til ca. 1845 mia. ITL ved udgangen af 1997. Driftscash flow og cash flow skulle stige henholdsvis fra - 836 mia. ITL og - 1636 mia. ITL ved udgangen af 1993 til + 780 mia. ITL og + 404 mia. ITL i 1997. Den finansielle nettogæld og forholdet mellem gæld og egenkapital skulle falde henholdsvis 8578 mia. ITL og 2,9 ved udgangen af 1993 til 3492 mia. ITL og 1,3 i 1997. Det må endvidere fremhæves, at de programmerede resultater skulle nås på baggrund af en nedgang i Enichems omsætning. Dette forhold bekræfter, at omstruktureringen fortrinsvis byggede på interne foranstaltninger, og at der således ikke blev tilført Enichem kunstige midler til at gennemføre en pågående ekspansionspolitik. Endelig angav rimelig gunstige fremskrivninger, der blev forelagt Kommissionen, at Enichems levedygtighed skulle opretholdes også i årene efter 1997.

(63) Som tidligere nævnt svarede de økonomiske fremskrivninger, der var grundlag for overslagene, til de i almindelighed anerkendte, eller de var endog mere forsigtige. Dette bekræftes af, at omstruktureringen i 1995, da markedsvilkårene blev bedre, viste sig mere effektiv end forudset. Enichem opnåede i virkeligheden bedre resultater end dem, der var forudset i planen. Disse forhold var ikke kendte, da omstruktureringen blev planlagt, og de må principielt ikke anvendes ved vurderingen af, om planen var egnet til at genskabe Enichems levedygtighed; de bekræfter ikke desto mindre, at planen byggede på rimelige markedsforudsætninger, og at omstruktureringen er fuldt og effektivt gennemført. På den anden side kan det ikke i lyset af Enichems omstruktureringsforanstaltninger og de derved opnåede økonomiske resultater hævdes, at Enichems omstruktureringsforløb ikke tog sigte på at genskabe selskabets levedygtighed på lang sigt.

(64) Endelig skal det erindres, at hverken Det Forenede Kongeriges regering eller BP, der har fremsat bemærkninger som led i nærværende procedure, i væsentlig grad har bestridt, at formålet med omstruktureringsprocessen var at genskabe Enichems levedygtighed på lang sigt, tværtimod har de lagt sig fast på, at processen skulle forbindes med en kapacitetsnedskæring.

(65) Det kan derfor konkluderes, at det med føje kunne forudses, at de forskellige omstruktureringsforanstaltninger og kapitalindskud til fordel for Enichem ville genskabe selskabets levedygtighed, og at de rent faktisk har gjort det. Betingelse i) i Kommissionens retningslinjer er således opfyldt.

(66) Ifølge betingelse ii) kræves det, at utilbørlige konkurrenceforvridende virkninger undgås. Enhver støtte, der ydes af en stat til en virksomhed, fremkalder teoretisk set en utilbørlig forvridning af den frie konkurrence, idet den sætter den begunstigede virksomhed i en økonomisk situation, der er gunstigere end konkurrenternes. I den forbindelse er det særligt vigtigt, at ydelsen af støtten udlignes ved en kapacitetsnedskæring.

(67) Her hævder såvel den britiske regering som BP, at dersom det tredje indskud betragtes som statsstøtte, vil de kapacitetsnedskæringer, som Kommissionen har grundet beslutningen af 27. juli 1994 på, ikke længere være tilstrækkelige til at opfylde kriterium ii). Eftersom det tredje indskud var næsten dobbelt så stort som de to første, skulle ifølge BP's bemærkninger også gevinsterne ved omstruktureringen næsten fordobles. Kommissionen var nemlig i beslutningen af 27. juli 1994 i sin vurdering gået ud fra, at kun de to første indskud udgjorde statsstøtte, og havde anset kapacitetsnedskæringerne for at stå i rimeligt forhold til det i disse indskud indeholdte støttebeløb. Betragtes også det tredje indskud som støtte, vil de af Enichem angivne lukninger i henhold til omstruktureringsplanen ikke være tilstrækkelige til at opfylde ovennævnte kriterium.

(68) I det foreliggende tilfælde skulle som belyst i beslutningen af 27. juli 1994 de to første indskud tjene til at bortskære produktionskapacitet og lukke de i den oprindelige omstruktureringsplan omhandlede anlæg, som angives i beslutningen af 27. juli 1994 og i tabel 2 i nærværende beslutning.

(69) Kommissionen fandt, at kapacitetsnedskæringen ved disse lukninger stod i rimeligt forhold til den støtte, der var udbetalt til Enichem gennem de to kapitalindskud. Den anlagde nemlig den betragtning, at en samlet kapacitetsnedskæring på 1152 Kt om året, som angivet i tabel 2, tillige med en personalenedskæring på ca. 7000 ansatte (heraf 2100 direkte forbundet med lukningen af de angivne anlæg) var tilstrækkelig til for de to første indskuds vedkommende at opfylde kriterium ii) i retningslinjerne. Det skal desuden fremhæves, at ingen parter har bestridt, at kapacitetsnedskæringens står i rimeligt forhold til størrelsen af den støtte, der er udbetalt gennem de to første indskud.

(70) Kommissionen skal bemærke, at det tredje indskud var forbundet med lignende omstruktureringsforanstaltninger, som Enichem skulle gennemføre i form af kapacitetsnedskæringer og nedbringelser af omkostningerne. Dette er åbenbart, dersom man sammenligner kapacitetsnedskæringen og lukningerne i forbindelse med de omstruktureringsforanstaltninger, der skulle gennemføres mellem 1991 og 1993 på baggrund af de to første kapitalindskud (tabel 2), med den kapacitetsnedskæring og de lukninger, der skulle gennemføres i tidsrummet 1994-1997 på baggrund af det tredje kapitalindskud (tabel 3). I det første tilfælde skulle Enichem nemlig over for et samlet indskud på 1794 mia. ITL nedskære sin kapacitet med ca. 1152 Kt om året. I det andet tilfælde agtede Enichem over for et indskud på 3000 mia. ITL (mindre end det dobbelte af de to første) at foretage en kapacitetsnedskæring, der sandsynligvis ville blive dobbelt så stor som den nedskæring, der var planlagt for de to første indskud.

(71) Som tidligere nævnt gik planen for 1994-1997 ud på at afgive alle afledte aktiviteter i forbindelse med polymerer, PET, finkemiske produkter, visse aktiviteter vedrørende elastomerer af mindre betydning (fortrinsvis nitrit og polychloropren), fibre (akrylfibre, polyesterfibre og termobundne fibre) og vaskemidler. Med disse afgivelser skulle Enichem opnå kapacitetsnedskæringer på mindst 2083 Kt om året, hvilket svarer til lidt mere end det dobbelte af nedskæringen i forbindelse med de to første indskud. Dette tal omfatter dog ikke de anlæg, der skulle lukkes, men hvis kapacitet Kommissionen ikke havde (tabel 3). Tages der hensyn til lukningen af nævnte anlæg, er det meget sandsynligt, at den samlede kapacitetsnedskæring langt overstiger det dobbelte af, hvad der var fastsat i den første plan.

(72) Det samme gælder for tiltagene i forbindelse med nedbringelsen af de faste udgifter, navnlig udgifterne til personale. Også denne foranstaltning kan anses for at stå i et rimeligt forhold til det nye kapitalindskud. De to første indskud skulle nemlig ledsages af en personalenedskæring på ca. 7000 ansatte. Det tredje indskud var forbundet med en nedskæring på 16000 ansatte, selv om det kun udgjorde mindre end to gange beløbet for de to første indskud tilsammen.

(73) På baggrund heraf slutter Kommissionen, at Enichems omstrukturering ikke har medført utilbørlige konkurrenceforvridninger og således opfylder betingelse ii) i retningslinjerne for støtte til omstrukturering.

(74) Ifølge betingelse iii) kræves det, at støtten står i rimeligt forhold til udgifterne og gevinsterne ved omstruktureringen. For at kunne erklæres for forenelig med fællesmarkedet skal statsstøtten begrænses til det strengt nødvendige for finansiering af genskabelsen af levedygtigheden, og den må ikke anvendes til at udvide produktionen ud over, hvad der er nødvendigt for at kunne genoprette virksomhedens lønsomhed.

(75) Ifølge den forelagte omstruktureringsplan skulle den tredje kapitalforøgelse forbedre Enichems levedygtighed og mindske forholdet mellem gæld og egenkapital. Havde den tilførte kapital været for rigelig, ville Enichem have været i stand til at finansiere en pågående handelspolitik takket være et overskud af midler fra aktionæren. Det skal dog fremhæves, at planen ikke gik ud på, at Enichems gæld skulle forsvinde i løbet af det tidsrum, der er tale om, idet dette ville have været for vidtgående. Planen gik derimod ud på at nedbringe Enichems gæld fra 8600 mia. ITL i 1993 til 3500 mia. ITL ved udgangen af 1997 og derved opnå et forhold mellem gæld og egenkapital på 0,57.

(76) Nedbringelsen af gælden skulle opnås takket være kapitalforøgelsen, men også takket være udbyttet af afgivelserne, som allerede ved udgangen af 1995 androg ca. 2500 mia. ITL, samt den cash flow, der skulle fremkomme internt. Alle disse midler skulle tilsammen føre til et forhold mellem gæld og egenkapital på 0,57, der kan anses for et sædvanligt og sikkert forhold for den erhvervsgren, selskabet arbejder i. Et sådant niveau kan på ingen måde anses for at være for lavt, efter Enichem fortsat er bebyrdet med høje finansielle forpligtelser.

(77) Kommissionen er derfor af den mening, at den udbetalte støtte ikke har givet Enichem en for stor likviditet uden om omstruktureringsprocessen og således bidraget til finansiering af pågående forretningsmæssige eller finansielle foranstaltninger, som ikke er nødvendige for omstruktureringen; tværtimod gik planen ud på at nedskære omsætningen, produktionskapaciteten, investeringerne og udgifterne til F & U. Denne slutning kan også uddrages af BP's bemærkning om, at al den cash flow, Enichem skabte i tidsrummet 1994-1998, skulle anvendes til at nedbringe gælden og ikke til at finansiere andre investeringer. Af bemærkningen fremgår det, at BP ud fra den økonomiske analyse, det havde foretaget, måtte være klar over, at kapitalindskuddet ikke ville give Enichem finansielle midler til at gennemføre en ekspansiv handelspolitik.

(78) Med hensyn til BP's påstand om, at Enichem straks efter godkendelsen af støtten oprettede et joint venture med Union Carbide og således gik imod betingelsen i kriterium iii), bemærkede Kommissionen, at joint venturet arbejdede med fremstilling af polymerer, som netop udgjorde en af Enichems kerneaktiviteter, der var udpeget i omstruktureringsplanen. Joint venturet skal således anses for at være i overensstemmelse med selve omstruktureringsplanen og ikke for at udgøre en foranstaltning med henblik på kapacitetsforøgelse. Eftersom Enichem anser fremstillingen af polymerer for at være en kerneaktivitet, har selskabet ved at oprette et joint venture med en partner, der er i stand til at tilføre betydelige teknologiske gevinster, uden at selskabet øger sin samlede kapacitet, men i stedet befæster sin effektivitet, valgt en strategi, der er egnet til at øge dets effektivitet.

(79) Oprettelsen af joint venturet går derefter ikke imod betingelse iii).

(80) Ifølge betingelse iii) kræves det desuden, at støttemodtageren i betydelig grad bidrager til finansieringen af omstrukturering. Som påvist i afsnit II omhandlede omstruktureringsplanen i forbindelse med det tredje indskud lukninger af anlæg og omfattende afgivelser i tidsrummet 1994-1995 for ca. 2500 mia. ITL, dvs. for et beløb, der overstiger 80 % af indskudsbeløbet. Endvidere skulle Enichem finansiere sin omstrukturering også ved hjælp af driftscash flowen, der som tidligere angivet forventedes at være omfattende. I lyset af ovenstående betragtninger er Kommissionen af den mening, at Enichems omstruktureringsplan indebar en betydelig deltagelse fra selskabets side i udgifterne til dettes omstrukturering, hvilket er i overensstemmelse med kravene i Fællesskabets retningslinjer på området.

(81) På baggrund af ovenstående betragtninger finder Kommissionen, at Enichems omstruktureringsplan indebar en betydelig deltagelse fra selskabets side i udgifterne til dettes omstrukturering, hvilket er i overensstemmelse med Fællesskabets retningslinjer for støtte til omstrukturering.

(82) For så vidt angår betingelse iv) og v) er disse uden betydning i det foreliggende tilfælde, eftersom Kommissionens analyse blev foretaget, da omstruktureringsforanstaltningerne allerede skulle være tilendebragt. Det er derfor tilstrækkeligt, at omstruktureringsplanen er effektivt gennemført. Ud fra de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, kan den forsikre, at omstruktureringsplanen fra 1994 er fuldstændig gennemført inden for den fastsatte frist, som det fremgår af det effektive resultat, Enichem har forelagt, og af virksomhedens nuværende økonomiske situation.

(83) Kommissionen finder derfor, at statsstøtteelementerne i Enichems omstruktureringsplan er forenelige med fællesmarkedet, som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra c), eftersom alle betingelserne i retningslinjerne for støtte til omstrukturering er opfyldt.

VII. KONKLUSION

(84) På baggrund af ovenstående betragtninger finder Kommissionen, at ENI's kapitalindskud på 3000 mia. ITL til fordel for Enichem er foreneligt med fællesmarkedet, som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra c) -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Statsstøtteelementet i ENI's kapitalindskud på 3000 mia. ITL i 1994 til fordel for Enichem SpA er foreneligt med fællesmarkedet, som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra c).

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2001.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 245 af 28.8.1999, s. 15.

(2) EFT C 151 af 2.6.1994, s. 3.

(3) EFT C 330 af 26.11.1994, s. 7.

(4) Sml. 1998 II, s. 3235.

(5) Præmis 200 i begrundelsen.

(6) For øjeblikket ligger statens deltagelse på under 50 % af ENI's kapital.

(7) Dette tal omfatter ikke kapacitetsnedskæringerne i additiverne (Ravenna), i mellemprodukterne (Pedrengo), i de finkemiske produkter (Villadossola), i terbond (Pisticci) og 50 % af PVC-joint venturet.

(8) Sag C-305/89, Sml. 1991 I, s. 1603.

(9) Meddelelse til medlemsstaterne om anvendelse af EØF-traktatens artikel 92 og 93 og af artikel 5 i Kommissionens direktiv 80/723/EØF på offentlige virksomheder i fremstillingssektoren (EFT C 307 af 1993).

(10) Se beslutningen af 16. marts 1994 om iværksættelse af proceduren efter den tidligere artikel 93, stk. 2 (jf. fodnote 2).

(11) Se punkt 100 i Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2). I punkt 15 i beslutningen om iværksættelse af proceduren (jf. fodnote 1) henviser Kommissionen i almindelighed til retningslinjerne for omstrukturering, idet den omtaler dem, der blev offentliggjort i 1997 (som ikke ændrer den politik, der blev fastsat i retningslinjerne fra 1994 undtagen for landbrugssektoren) og dem, der blev offentliggjort i 1999. I henhold til punkt 100 i retningslinjerne fra 1999 er der imidlertid ingen tvivl om, at den eneste tekst, der er gældende i det foreliggende tilfælde, er den fra 1994.

(12) EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12.

(13) Se fodnote 1.