KOMMISSIONENS BESLUTNING af 10. maj 1993 om en ordning for investeringsstoette i form af skattelettelser i Baskerlandet (Kun den spanske udgave er autentisk)

(93/337/EOEF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger i overensstemmelse med ovennaevnte artikel, og

ud fra foelgende betragtninger:

I Som svar paa Kommissionens anmodninger om oplysninger underrettede de spanske myndigheder ved skrivelse af 11. oktober 1988, 1. februar 1989, 25. januar 1990, 20. april 1990 og 17. januar 1991 fra Spaniens Faste Repraesentation Kommissionen om den ordning for investeringsstoette i form af skattelettelser i Baskerlandet, der indfoertes ved Norma Forale 28/1988 i Alava, 8/1988 i Vizcaya og 6/1988 i Guipúzcoa.

Inden denne ordning beskrives, boer det erindres, at skatterelationerne mellem staten og Baskerlandet er reguleret gennem den oekonomiske aftale, der blev indfoert ved lov 12/1981. Inden for rammerne af den oekonomiske aftale kan de kompetente institutioner i hver af de tre baskerprovinser paa visse vilkaar opretholde, indfoere og regulere skattebestemmelserne inden for deres omraade, undtagen hvad angaar toldafgifter, afgiftsmonopoler og alkoholbeskatning, der henhoerer under statens kompetence.

Paa basis af de befoejelser, der ved den oekonomiske aftale er blevet overdraget til de tre baskerprovinsers kompetente institutioner, har disse i hver deres provins indfoert samme ordning for investeringsstoette i form af skattelettelser, som er beskrevet nedenfor.

Stoettemodtagerne er fysiske og juridiske personer, som i Baskerlandet udoever virksomhed inden for landbrug, opdraet, fiskeri, industri og handel, bortset fra visse erhvervsgrene.

Kun virksomheder, der udelukkende arbejder i Baskerlandet, dvs. hvis samlede anlaeg findes i Baskerlandet, kan nyde godt af stoetteforanstaltninger i forbindelse med selskabsskat, og kun skatteydere, der har fast bopael i den paagaeldende provins og udoever den stoetteberettigede virksomhed udelukkende i Baskerlandet, kan nyde godt af stoetteforanstaltninger i forbindelse med almindelig indkomstskat, idet disse regler er fastlagt i den oekonomiske aftale.

Den oekonomiske aftale er senere blevet aendret, saaledes at de baskiske bestemmelser om selskabsskat fra den 1. januar 1991 finder anvendelse paa virksomheder, der udelukkende arbejder i Baskerlandet, og hvis omsaetning det foregaaende aar oversteg 300 mio. pta., paa virksomheder, der har deres skattemaessige hjemsted i Baskerlandet, og hvis omsaetning det foregaaende aar ikke oversteg 300 mio. pta. samt paa virksomheder, der har deres skattemaessige hjemsted i Baskerlandet, og hvis aktiviteter uden for Baskerlandet udgoer under 75 % af de samlede aktiviteter.

Stoetten under ordningen tager foelgende former:

a) en godtgoerelse paa 95 % af tinglysnings- og stempelafgiften i forbindelse med dokumenter og kontrakter vedroerende stoetteberettigede investeringer. Aktionaertransaktioner, veksler og de dokumenter, der erstatter dem, eller har en overfoerselsfunktion, kan ikke nyde godt af godtgoerelsen

b) hvad angaar selskabsskatten gaelder foelgende:

En skattegodtgoerelse paa 20 % af investeringerne i den paagaeldende provins, som finder anvendelse paa restskatten. Denne restskat fremkommer ved fra det samlede skattebeloeb at traekke alle fradrag, herunder indeholdelse, ratebetalinger og acontobetalinger. Beregningsgrundlaget for skattegodtgoerelsen omfatter ikke renter, indirekte skatter og subsidier, der er opnaaet ved erhvervelsen af samme goder

c) hvad angaar den almindelige indkomstskat gaelder foelgende:

En skattegodtgoerelse, der er paa 20 % af investeringerne, og som finder anvendelse paa restskatten som defineret under litra b). For at kunne nyde godt af denne skattegodtgoerelse er det noedvendigt, at vaerdien af den skattepligtiges formue ved investeringsprocessens afslutning er mindst 30 % stoerre end vaerdien af det stoetteberettigede investeringsbeloeb ved processens begyndelse. Skattegodtgoerelsens beregningsgrundlag omfatter ikke renter, indirekte skatter og de subsidier, der er modtaget ved erhvervelsen af samme goder

d) hvad angaar selskabsskatten og den almindelige indkomstskat gaelder foelgende:

- en fuldstaendig afskrivningsfrihed for de goder, som de nye investeringer udgoer

- en supplerende skattegodtgoerelse paa indtil 5 % af investeringerne afhaengigt af disses beskaeftigelsesfremmende virkning. Dette supplement andrager 400 000 pta. pr. personaar for stigning i det gennemsnitlige antal ansatte, dog hoejst 5 % af investeringerne

- en supplerende skattegodtgoerelse paa 20 % af investeringerne med henblik paa gennemfoerelsen af investeringer af saerlig teknologisk interesse i overensstemmelse med den baskiske regerings dekret 205/1988 og 227/1988.

De stoetteberettigede investeringer er nye materielle anlaegsaktiver, med undtagelse af byggegrunde med en mindste afskrivningsperiode paa fem aar, som ikke er paalagt den hoejeste momssats og anvendes til udoevelsen af ovennaevnte stoetteberettigede aktiviteter. Investeringerne skal saaledes finde sted i Baskerlandet, vaere paa over 8 mio. pta., udgoere mindst 25 % af den samlede bogfoerte vaerdi af virksomhedens materielle anlaegsaktiver af samme art uden fradrag af afskrivninger, finansieres for mindst 30 % vedkommende af egne midler og medfoere en stigning i den bogfoerte nettovaerdi af de materielle anlaegsaktiver. Investeringsprocessens varighed kan ikke overstige to aar.

I dekret 205/1988 og 227/1988 defineres investeringer af saerlig teknologisk interesse, der giver ret til ovennaevnte supplerende skattegodtgoerelse. Dekret 205/1988 vedroerer agrolevnedsmiddel- og fiskerisektorerne. Investeringer af saerlig teknologisk interesse i disse sektorer er heri defineret som investeringer i erhvervelse af materielle anlaegsaktiver, der er direkte knyttet til anvendelsen af visse teknikker, saasom bioteknologi eller automatisering. Dekret 227/1988 vedroerer andre sektorer end agrolevnedsmiddel- og fiskerisektorerne. Investeringer af saerlig teknologisk interesse i disse sektorer defineres deri bl.a. som investeringer i visse aktiviteter, saasom avanceret kemi, bygning af avanceret transportmateriel, elektronik, industriel automatisering, telekommunikation, informatik, nye materialer eller energi.

Endvidere er der fradragsret for investeringer, uanset deres stoerrelse eller finansieringsmetode, som virksomhederne foretager i forsknings- eller udviklingsprogrammer vedroerende nye industriprocesser, nye produkter eller nye teknologier.

Stoetten under ordningen kan ikke kumuleres med hverken andre eksisterende skattefordele for samme investeringer, bortset fra det fradrag svarende til oprettelsen af nye arbejdspladser, som er fastsat i den generelle finanslov, gennemfoerelsen af aktiviteter, der er genstand for en industriel omstillingsproces, som er godkendt inden for rammerne af lov 27/1984, anvendelsen af ordningen for konsolideret skatteligning eller afkastberegninger under ordningen for objektivt fastsatte enkeltskoen.

Ordningen traadte i kraft i juli 1988. I provinserne Giupúzcoa og Vizcaya finder den anvendelse paa investeringer, der er gennemfoert fra den 1. januar 1988.

Skattelettelserne vedroerende selskabsskat og almindelig indkomstskat anvendes i det regnskabsaar, hvor de nye investeringer begynder at fungere, og maksimalt i de fire efterfoelgende regnskabsaar. Denne frist kan dog udskydes indtil det foerste regnskabsaar inden for foraeldelsesperioden, hvor der har vaeret positive resultater for de nyoprettede virksomheder eller for de investeringer, der anses for at vaere af saerlig teknologisk interesse i medfoer af dekret 205/1988 og 227/1988. Hvis modtageren inden for stoettens anvendelsesperiode imidlertid ophoerer med udelukkende at arbejde i Baskerlandet, annulleres stoetten fra den beskatningsperiode, hvor dette sker.

Godtgoerelserne af tinglysnings- og stempelafgiften gaelder i fem aar regnet fra dagen efter indroemmelsen.

Da Kommissionen bl.a. finder, at ovennaevnte ordning henhoerer under Traktatens artikel 92, stk. 1, og omfatter bestemmelser, der er i strid med Traktatens artikel 52, har den derfor besluttet at indlede proceduren i artikel 93, stk. 2.

Kommissionen har ved skrivelse af 30. maj 1991 opfordret den spanske regering til at fremsaette sine bemaerkninger hertil. De oevrige medlemsstater og andre interesserede parter er ligeledes blevet opfordret til at fremsaette deres bemaerkninger hertil (1).

II Den spanske regering har som led i proceduren fremsendt sine bemaerkninger ved skrivelse af 15. juli 1991. En anden medlemsstat, den baskiske regering, det baskiske parlament, regeringerne for de to baskiske provinser, tre baskiske handelskamre og fire baskiske virksomhedssammenslutninger har fremsendt deres bemaerkninger inden for den fastsatte tidsfrist. Disse bemaerkninger er blevet fremsendt til den spanske regering ved skrivelse af 19. september 1991.

III Den stoette, som Spanien har ydet inden for rammerne af denne ordning, omfattes af Traktatens artikel 92, stk. 1.

Det er kun bestemte virksomheder, der kan faa adgang til stoetten vedroerende selskabsskat og almindelig ejendomsskat, da den kun anvendes henholdsvis paa virksomheder, der udelukkende arbejder i Baskerlandet, og paa skatteydere, der har fast bopael i den paagaeldende provins og udoever den stoetteberettigede virksomhed udelukkende i Baskerlandet. De nye baskiske bestemmelser om selskabsskat, der blev indfoert ved den oekonomiske aftale, anvendes ligeledes kun paa visse virksomheder.

Endvidere anvendes stoetten kun paa visse virksomheder, da den ikke gaelder for foelgende former for virksomhed: formidlervirksomhed inden for handel, levnedsmiddeltjenesteydelser, leje af maskiner, maaleapparater og transportelementer, personlige ydelser, rekreative og kulturelle tjenesteydelser.

Det forhold, at de begunstigede virksomheder ikke paa forhaand er konkret identificeret, udelukker ikke anvendelse af artikel 92, da disse virksomheder, som ved alle stoetteordninger, kan identificeres. De maa nemlig opfylde ovennaevnte betingelser.

Endvidere er de virksomheder, som den baskiske stoetteordning finder anvendelse paa, begunstiget i den forstand, at deres investeringer koster dem mindre. Ved anvendelsen af de forskellige omhandlede bestemmelser paa Baskerlandets omraade er den skattemaessige behandling af de investeringer, der foretages paa dette omraade, nemlig mere gunstig.

Denne ordning vil kunne fordreje konkurrencen, da den styrker de begunstigede virksomheders finansielle stilling af handlemuligheder i forhold til deres konkurrenter, der ikke nyder godt heraf. For saa vidt som denne virkning giver sig udslag i forbindelse med samhandelen inden for Faellesskabet, er samhandelen paavirket af stoetten.

Specielt fordrejer ordningen konkurrencen og paavirker samhandelen mellem medlemsstaterne, naar de begunstigede virksomheder eksporterer en del af deres produktion til de oevrige medlemsstater; men ogsaa naar disse virksomheder ikke eksporterer, er den nationale produktion begunstiget, for saa vidt som mulighederne for virksomheder, der er etableret i de oevrige medlemsstater, for at eksportere deres produkter til det spanske marked, herved formindskes (2).

Det forhold, at der er tale om skattelettelser, udelukker ikke anvendelse af artikel 92, da denne artikel gaelder for stoette »under enhver taenkelig form«.

Paa baggrund af ovenstaaendee betragtninger opfylder denne baskiske ordning for investeringsstoette i form af skattelettelser betingelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

IV Stoetten vedroerende selskabsskat og almindelig indkomstskat anvendes henholdsvis paa virksomheder, der udelukkende arbejder i Baskerlandet, og paa skatteydere, der har bopael i den paagaeldende provins og udoever den stoetteberettigede virksomhed udelukkende i Baskerlandet.

Heraf foelger, at denne skatteordning, for saa vidt angaar den omhandlede stoette, er i strid med den i Traktatens artikel 52 omhandlede etableringsfrihed. Et selskab fra en anden medlemsstat, som oensker at oprette en filial, en afdeling eller et driftssted i Baskerlandet, samtidig med at det fortsaetter sin virksomhed i den anden medlemsstat, vil nemlig ikke kunne modtage den; ligeledes vil et spansk selskab, der er etableret i Baskerlandet, ikke kunne udoeve virksomhed i en anden medlemsstat uden at miste stoetten.

De nye baskiske bestemmelser om selskabsskat, der er en foelge af ovennaevnte aendring af den oekonomiske aftale mellem Baskerlandet og centraladministrationen, som ligeledes kun finder anvendelse paa visse virksomheder, aendrer ikke denne konstatering, for saa som faellesskabsvirksomheders etableringsfrihed ikke kan begraenses af en eventuel manglende mulighed for at opnaa stoette i form af skattelettelser som foelge af beliggenheden af deres skattemaessige hjemsted eller deres aktiviteters fordeling paa forskellige omraader.

Derfor maa Kommissionen konstatere, at denne skatteordning, der anvendes paa Bakserlandets omraade, omfatter stoette saasom stoetten vedroerende selskabsskat og almindelig indkomstskat, der er i strid med Traktatens artikel 52 og derfor maa ophaeves.

I betragtning af de saerlige traek ved denne sag, herunder den historiske karakter af de skattemaessige forbindelser mellem staten og Baskerlandet, maa der dog fastsaettes en overgangsperiode, nemlig indtil udgangen af 1993, til at bringe ovennaevnte forvridninger til ophoer, ved at den paagaeldende skatteordning bringes i overensstemmelse med faellesskabsretten.

V Uanset de under IV anfoerte betragtninger, kan den paagaeldende stoette under alle omstaendigheder kun vaere forenelig med det faelles marked, hvis den falder ind under en af de i Traktatens artikel 92 fastsatte undtagelser.

Hvad angaar de i Traktatens artikel 92, stk. 2, fastsatte undtagelser, kan de imidlertid ikke anvendes i naervaerende sag i betragtning af ordningens art og maalsaetninger.

I henhold til artikel 92, stk. 3, litra a), kan stoette til fremme af den oekonomiske udvikling i omraader, hvor levestandarden er usaedvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskaeftigelse, betragtes som forenelig med det faelles marked. Kommissionen finder, at denne undtagelse finder anvendelse paa NUTS (3)-regioner paa niveau II, hvis bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger maalt i koebekraftsstandarder ikke overstiger 75 % af faellesskabsgennemsnittet (4). Imidlertid er Baskerlandet en NUTS II-region, hvis BNP pr. indbygger maalt i koebekraftsstandarder overstiger 75 % af faellesskabsgennemsnittet, idet de er paa 89 % af dette (gennemsnit for aarene 1986 til 1990). Foelgelig kan undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra a), ikke anvendes i dette tilfaelde.

Hvad angaar de i Traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), naevnte undtagelser, er det klart, at den paagaeldende ordning ikke skal fremme et vigtigt projekt af faelleseuropaeisk interesse eller afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den spanske oekonomi. Den spanske regering har i oevrigt heller ikke paaberaabt sig motiver af denne art som begrundelse for ordningen.

I henhold til artikel 92, stk. 3, litra c), kan stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller oekonomiske regioner, naar den ikke aendrer samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse, betragtes som forenelig med det faelles marked.

Hvad angaar investeringsstoetten, kan denne undtagelse kun anvendes, hvis ordningen begraenses til nationale regionalstoetteomraader og -lofter eller de betingelser, der er fastsat i Faellesskabets rammebestemmelser for stoette til smaa og mellemstore virksomheder (SMV) (5). For oejeblikket er dette ikke tilfaeldet, om ikke andet fordi ordningen omfatter hele Baskerlandet, og fordi Kommissionen ikke har givet tilladelse til, at der ydes regionalstoette paa hele Baskerlandets omraade, samt fordi betingelserne i rammebestemmelserne for statsstoette til SMV ikke er opfyldt. For at denne undtagelse kan anvendes, skal ydelsen af stoetten endvidere ske under overholdelse af faellesskabsreglerne om kumulering af stoette med forskelligt sigte samt af de graenser, der er fastsat i visse sektorer inden for industri, landbrug og fiskeri -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

1. Den investeringsstoette i form af skattelettelser i Baskerlandet, der indfoertes ved Norma Forale 28/1988 i Alava, 8/1988 i Vizcaya og 6/1988 i Guipúzcoa samt ved den baskiske regerings dekret 205/1988 og 227/1988, er, for saa vidt angaar foranstaltningerne vedroerende selskabsskat og almindelig indkomstskat, uforenelig med det faelles marked i henhold til artikel 92, stk. 1, da skattelettelserne indroemmes efter bestemmelser, der er i strid med Traktatens artikel 52.

2. Spanien skal senest den 31. december 1993 have aendret den i ovennaevnte stykke omhandlede skatteordning for at fjerne forvridningerne med hensyn til Traktatens artikel 52. Efter denne dato kan der ikke ydes nogen stoette, hvis ikke disse forvridninger er fjernet fuldstaendigt.

3. Overholder Spanien ikke de forpligtelser, der foelger af stk. 2, vil enhver stoette, der maatte ydes efter den 31. december 1993, vaere uforenelig med det faelles marked og derfor skulle tilbagebetales.

4. De spanske myndigheder skal inden to maaneder efter meddelelsen af denne beslutning sikre, at stoetten ydes inden for rammerne af de omraader og lofter, der gaelder for national regionalstoette, eller paa de betingelser, der er fastsat i Faellesskabets rammebestemmelser for statsstoette til SMV under overholdelse af faellesskabsreglerne for tilfaelde med kumulering af stoette med forskelligt sigte samt de graenser, der er fastsat i visse sektorer inden for industri, landbrug og fiskeri.

Artikel 2

Den spanske regering underretter senest den 31. januar 1994 Kommissionen om de foranstaltninger, den har truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. maj 1993.

Paa Kommissionens vegne

Karel VAN MIERT

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. C 189 af 20. 7. 1991, s. 3.

(2) EF-Domstolens dom af 13. 7. 1988 i sag 102/87 (SEB), Sml. 1988, s. 4067.

(3) Nomenklaturen for Statistiske Regionale Enheder.

(4) EFT nr. C 212 af 12. 8. 1988, s. 2, og EFT nr. C 163 af 4. 7. 1990, s. 6.

(5) EFT nr. C 213 af 19. 8. 1992, s. 2.