*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2641/84

af 17. september 1984

om styrkelse af den faelles handelspolitik, saerlig med hensyn til beskyttelse mod uretmaessig handelspraksis

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,

under henvisning til forskrifterne om de faelles markedsordninger for landbrugsprodukter samt de forskrifter, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 235, og som gaelder for varer fremstillet paa basis af landbrugsprodukter, saerlig til de bestemmelser deri, som muliggoer en fravigelse af det almindelige princip om udelukkende at erstatte kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning med de i naevnte forskrifter fastsatte foranstaltninger,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),

under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og

ud fra foelgende betragtninger:

Den faelles handelspolitik boer bygge paa ensartede principper, navnlig med hensyn til beskyttelse af handelen; Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (3), og importordningerne indfoert ved forordning (EOEF) nr. 288/82 (4), aendret ved forordning (EOEF) nr. 899/83 (5), samt ved forordning (EOEF) nr. 1765/82 (6) og ved forordning (EOEF) nr. 1766/82 (7), aendret ved forordning (EOEF) nr. 35/83 (8) og (EOEF) nr. 101/84 (9), udgoer vigtige elementer i denne politik;

i lyset af indvundne erfaringer og konklusionerne fra moedet i juni 1982 i Det europaeiske Raad, der var af den opfattelse, at det er af allerstoerste betydning kraftigt at forsvare Faellesskabets legitime interesser i relevante organer, navnlig i GATT, og at foretage det noedvendige for, at Faellesskabet i gennemfoerelsen af handelspolitikken handler lige saa hurtigt og effektivt som sine handelspartnere, forekommer det noedvendigt at styrke den faelles handelspolitik, saerlig paa omraader, der ikke er omfattet af allerede vedtagne forskrifter;

i saa henseende vil det vaere hensigtsmaessigt i Faellesskabet at indfoere procedurer, der aabner mulighed for:

- at imoedegaa enhver form for uretmaessig handelspraksis med henblik paa at eliminere deraf foelgende skade,

- at sikre, at Faellesskabet fuldt ud kan goere sine rettigheder gaeldende i forhold til tredjelandes handelspraksis;

det er isaer vigtigt at give Faellesskabet adgang til at eliminere skade, der opstaar som foelge af tredjelandes handelspraksis, hvis uretmaessige karakter i forbindelse med handelspolitik giver sig udtryk i dens uforenelighed med folkeretten eller med almindeligt anerkendte regler;

foranstaltninger, der traeffes inden for rammerne af saadanne procedurer, boer dog, i tilfaelde, der ikke er omfattet af denne forordning, ikke foregribe andre foranstaltninger, som kan vedtages direkte i henhold til traktatens artikel 113;

Faellesskabet skal overholde sine internationale forpligtelser, og naar saadanne forpligtelser foelger af aftale, skal det opretholde den ligevaegt mellem rettigheder og forpligtelser, som aftalerne tilsigter;

ved indfoerelse af en formel klageprocedure boer det fastslaas, at industrien i Faellesskabet har ret til at enhver klage over tredjelandes uretmaessige handelspraksis for Kommissionen;

der boer i forbindelse med gennemfoerelsen af denne forordning etableres et samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen og med henblik herpaa foranstaltes konsultationer i et raadgivende udvalg;

der boer opstilles en klar fastsaettelse af de procedureregler, som skal foelges ved undersoegelsen, saerlig vedroerende faellesskabsmyndighedernes og de beroerte parters rettigheder og forpligtelser, samt af de betingelser, paa hvilke de interesserede parter kan faa adgang til oplysninger og kraeve underretning om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der er fremkommet ved undersoegelsen;

Faellesskabet boer i sine bestraebelser paa at beskytte handelen have en beslutningsprocedure til raadighed, der give mulighed for en hurtig og effektiv indgriben -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Maalsaetninger

I denne forordning fastsaettes procedurer vedroerende handelspolitikken, der under overholdelse af internationale forpligtelser og fremgangsmaader har til formaal:

a) at imoedegaa enhver form for uretmaessig handelspraksis med henblik paa at eliminere deraf foelgende skade;

b) at sikre, at Faellesskabet fuldt ud kan goere sine rettigheder gaeldende i forhold til tredjelandes handelspraksis.

Artikel 2

Definitioner

1. Ved »uretmaessig handelspraksis« forstaas i denne forordning enhver adfaerd fra et tredjelands side, som i international handel er uforenelig enten med folkeretten eller med almindeligt anerkendte regler.

2. Ved »Faellesskabets rettigheder« forstaas i denne forordning rettigheder, som det i international handel kan paaberaabe sig i henhold til enten folkeretten eller almindeligt anerkendte regler.

3. Ved »skade« forstaas i denne forordning enhver vaesentlig skade, som er opstaaet, eller som truer med at opstaa, i en erhvervsgren i Faellesskabet.

4. Ved »erhvervsgren i Faellesskabet« forstaas samtlige faellesskabsproducenter:

- af identiske eller lignende varer som dem, der er genstand for uretmaessig praksis, eller varer, der er i direkte konkurrence hermed, eller

- som forbruger eller forarbejder varer, der er genstand for uretmaessig praksis,

eller de af dem, hvis produktion sammenlagt udgoer en betydelig andel af den samlede faellesskabsproduktion af tilsvarende varer; men

a) naar producenterne har tilknytning til eksportoererne eller importoererne eller selv er importoer af den vare, der paastaas at vaere genstand for uretmaessig praksis, kan udtrykket »erhvervsgren i Faellesskabet« fortolkes som omfattende de oevrige producenter;

b) under saerlige omstaendigheder kan producenterne i en af Faellesskabets regioner betragtes repraesentative for en erhvervsgren i Faellesskabet, saafremt deres sammenlagte produktion udgoer den overvejende del af produktionen af den paagaeldende vare i den eller de medlemsstater, hvor regionen er beliggende, for saa vidt:

i) naar den uretmaessige praksis vedroerer Faellesskabets import, virkningerne heraf koncentreres i denne eller disse medlemsstater, eller,

ii) naar den uretmaessige praksis vedroerer Faellesskabets eksport til et tredjeland, en betydelig del af disse producenters produktion eksporteres til det paagaeldende tredjeland.

Artikel 3

Klage paa faellesskabsproducenters vegne

1. Enhver fysisk eller juridisk person samt enhver sammenslutning, der uden status som juridisk person optraeder paa vegne af en erhvervsgren i Faellesskabet, som anser sig for skadet af uretmaessig handelspraksis, kan indgive skriftelig klage.

2. Klagen skal indeholde tilstraekkelige beviser for forekomsten af uretmaessig handelspraksis og den deraf foelgende skade. Bevisfoerelsen for skaden skal ske paa grundlag af de i artikel 8 anfoerte faktorer. 3. Klagen indgives til Kommissionen, som fremsender en genpart heraf til medlemsstaterne.

4. Klagen kan traekkes tilbage, hvorved proceduren kan afsluttes, medmindre en saadan afslutning ikke vil vaere i Faellesskabets interesse.

5. Saafremt det efter konsultation viser sig, at klagen ikke indeholder tilstraekkelige beviser til at berettige ivaerksaettelse af en undersoegelse, underrettes klageren herom.

Artikel 4

Indbringelse af klage paa en medlemsstats

initiativ

1. Medlemsstaterne kan anmode Kommissionen om, at de i artikel 1 omhandlede procedurer indledes.

2. De forelaegger Kommissionen de noedvendige beviser til begrundelse af deres anmodning. Fremsaettes der paastand om uretmaessig handelspraksis, skal forekomsten af saadan praksis og af den deraf foelgende skade godtgoeres paa grundlag af de i artikel 8 anfoerte faktorer.

3. Kommissionen underretter omgaaende de oevrige medlemsstater om saadanne anmodninger.

4. Saafremt det efter konsultation viser sig, at anmodningen ikke indeholder tilstraekkelige beviser til at berettige ivaerksaettelse af en undersoegelse, underrettes medlemsstaten herom.

Artikel 5

Konsultationsprocedure

1. Med henblik paa afholdelse af konsultationer inden for rammerne af denne forordning nedsaettes der et raadgivende udvalg, i det foelgende benaevnt »udvalget«, bestaaende af repraesentanter for hver enkelt medlemsstat med en repraesentant for Kommissionen som formand.

2. Der afholdes konsultationer paa begaering af en medlemsstat eller paa Kommissionens initiativ. Udvalgets formand fremsender saa hurtigt som muligt til medlemsstaterne alle relevante oplysninger, som han er i besiddelse af.

3. Udvalget indkaldes af formanden.

4. Konsultationerne kan om fornoedent ske skriftligt. I saa fald underretter Kommissionen skriftligt medlemsstaterne, som senest otte arbejdsdage efter denne oplysning kan afgive skriftlig udtalelse eller begaere en mundtlig konsultation.

Artikel 6

Faellesskabsprocedure for undersoegelse

1. Saafremt Kommissionen efter konsultationer finder, at der foreligger tilstraekkelige beviser til at berettige ivaerksaettelsen af en undersoegelsesprocedure, og saafremt det er noedvendigt af hensyn til Faellesskabets interesser, skal Kommissionen:

a) give meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende om ivaerksaettelsen af en undersoegelsesprocedure; i meddelelsen oplyses det, hvilken vare og hvilke lande der er tale om, der gives et sammendrag af de modtagne oplysninger, og det fremhaeves, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen; endvidere angives den frist, inden for hvilken de beroerte parter skriftligt kan give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen i henhold til stk. 5;

b) officielt underrette de repraesentanter for det eller de lande, som er omfattet af proceduren, med hvilke der i givet fald kan afholdes konsultationer;

c) foretage sin undersoegelse paa faellesskabsniveau i samarbejde med medlemsstaterne.

2. a) I givet fald og navnlig i tilfaelde af en paastand om uretmaessig handelspraksis, indhenter Kommissionen alle de oplysninger, som den anser for noedvendige, og bestraeber sig paa at efterproeve de paagaeldende oplysninger hos importoerer, handlende, repraesentanter, producenter, erhvervssammenslutninger og erhvervsorganisationer, under forudsaetning af, at de paagaeldende virksomheder og organisationer er indforstaaet hermed.

b) Om fornoedent foretager Kommissionen undersoegelser paa tredjelandes territorium, forudsat at de paagaeldende landes regeringer, der er officielt underrettet, ikke inden for en rimelig frist modsaetter sig dette.

c) Kommissionen bistaas i sine undersoegelser af embedsmaend fra den medlemsstat, paa hvis omraade efterproevningen finder sted, saafremt den paagaeldende medlemsstat har udtrykt oenske herom.

3. Medlemsstaterne indgiver til Kommissionen, paa dennes anmodning og efter forskrifter fastsat af denne, alle til undersoegelsen noedvendige oplysninger.

4. a) De beroerte klagere, eksportoerer og importoerer samt repraesentanterne for det eller de vigtigste beroerte eksport- eller importlande kan faa kendskab til alle de oplysninger, som Kommissionen har faaet stillet til raadighed, med undtagelse af dokumenter til Kommissionens og myndighedernes interne brug, forudsat at oplysningerne er relevante for varetagelsen af deres interesser, at de ikke er fortrolige i henhold til artikel 7, og at Kommissionen anvender dem i sin undersoegelsesprocedure. De paagaeldende personer retter skriftligt en begrundet anmodning til Kommissionen med angivelse af de oplysninger, der oenskes kendskab til. b) De beroerte klagere, eksportoerer og importoerer samt repraesentanterne for det eller de vigtigste beroerte eksport- eller importlande kan anmode om at blive underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der er fremkommet ved undersoegelsen.

5. Kommissionen kan hoere de beroerte parter. De skal hoeres, naar de inden for den frist, der er fastsat i den i De Europaeiske Faellesskabers Tidende offentliggjorte meddelelse, skriftligt anmoder om en saadan hoering og i denne forbindelse godtgoer, at de virkeligt er parter, der i foerste raekke er beroert af resultatet af proceduren.

6. Desuden giver Kommissionen efter anmodning de parter, der i foerste raekke er beroert, lejlighed til at moedes, for at modstridende synspunkter og eventuelle modargumenter kan blive fremlagt. Herved tager den hensyn til parternes oensker og til noedvendigheden af at bevare oplysningernes fortrolige karakter. Ingen af parterne er forpligtet til at deltage i et moede, og deres udeblivelse vil ikke vaere til skade for deres sag.

7. Indgives de af Kommissionen oenskede oplysninger ikke inden for en rimelig frist, eller laegges der vaesentlige hindringer i vejen for undersoegelsen, kan der drages konklusioner paa basis af de oplysninger, der er til raadighed.

8. Kommissionen traeffer saa hurtigt som muligt afgoerelse om, hvorvidt der skal ivaerksaettes en faellesskabsprocedure for undersoegelse i forbindelse med klager eller anmodninger, der indgives i henhold til artikel 3 og 4, og senest 45 dage efter sagens forelaeggelse, idet denne frist dog under saerlige omstaendigheder kan forlaenges til 60 dage.

9. Naar Kommissionen har afsluttet sin undersoegelse, forelaegger den en rapport for udvalget. Rapporten skal i almindelighed forelaegges senest fem maaneder efter meddelelsen om procedurens ivaerksaettelse, medmindre undersoegelsen komplicerede karakter foranlediger Kommissionen til at forlaenge denne frist til syv maaneder.

Artikel 7

Fortrolig behandling

1. De i medfoer af denne forordning modtagne oplysninger kan kun anvendes til det formaal, hvortil de er indhentet.

2. a) Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne samt personer i deres tjeneste maa ikke videregive oplysninger, som de har modtaget i medfoer af denne forordning, og som ifoelge deres natur er fortrolige eller er meddelt fortroligt af en af parterne i en undersoegelsesprocedure, medmindre den part, der har givet oplysningerne, udtrykkeligt har givet tilladelse hertil;

b) ved enhver anmodning om fortrolig behandling angives det, hvorfor oplysningerne er fortrolige, og der vedlaegges et ikke-fortroligt sammendrag af saadanne oplysninger, eller en begrundelse for, at der ikke kan foretages et sammendrag af oplysningerne.

3. I almindelighed betragtes oplysninger som fortrolige, naar videregivelsen heraf sandsynligvis vil vaere til betydelig skade for den, der har givet oplysningerne eller er kilde hertil.

4. Viser det sig imidlertid, at en anmodning om fortrolig behandling ikke er berettiget, og at den, der giver oplysningerne, hverken er villig til at offentliggoere dem eller tillade, at de offentliggoeres i store traek eller i forkortet form, kan disse oplysninger lades ude af betragtning.

5. Denne artikel er ikke til hinder for, at Faellesskabets myndigheder videregiver generelle oplysninger og i saerdeleshed begrundelserne for de i medfoer af denne forordning trufne afgoerelser. Ved en saadan videregivelse tages der hensyn til de beroerte parters berettigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke roebes.

Artikel 8

Undersoegelse af skaden

1. Undersoegelsen af skaden omfatter navnlig foelgende faktorer:

a) omfanget af henholdsvis den beroerte faellesskabsimport eller -eksport, isaer naar den er henholdsvis steget eller faldet betydeligt enten i absolut vaerdi eller i forhold til produktionen eller forbruget paa det paagaeldende marked;

b) de priser, der er praktiseret af faellesskabsproducenternes konkurrenter, isaer for at fastslaa, om der i Faellesskabet eller paa tredjelandes markeder tilbydes en vaesentlig lavere pris end faellesskabsproducenternes pris;

c) foelgevirkningerne heraf for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, som defineret i artikel 2, stk. 4, vurderet paa baggrund af visse oekonomiske faktorer saasom:

- produktion,

- kapacitetsudnyttelse,

- lagre, - salg,

- markedsandel,

- priser (dvs. pristryk eller hindring af de prisstigninger, som normalt ville have fundet sted),

- fortjeneste,

- forrentning af kapital,

- investeringer,

- beskaeftigelse.

2. Saafremt der fremsaettes paastand om en truende skade undersoeger Kommissionen ligeledes, om det er sandsynligt, at en bestemt situation udvikler sig til en faktisk skade. I denne forbindelse kan der ligeledes tages hensyn til faktorer, saasom:

a) stigningstakten for eksporten til det marked, hvor faellesskabsprodukterne er udsat for konkurrence;

b) det eksportpotentiel, der allerede eksisterer, eller som vil kunne udnyttes i naermeste fremtid i oprindelses- eller eksportlandet, og sandsynligheden for, at den deraf foelgende eksport vil gaa til det under litra a) naevnte marked.

3. Skade foraarsaget af andre faktorer, som enkeltvis eller i forening ligeledes har en ugunstig indflydelse paa en erhvervsgren i Faellesskabet, maa ikke tilskrives den paagaeldende handelspraksis.

Artikel 9

Afslutning af proceduren

1. Naar undersoegelsesproceduren viser, at der ikke kraeves noget indgreb til beskyttelse af Faellesskabets interesse, afsluttes den i henhold til bestemmelserne i artikel 12.

2. a) Proceduren kan ligeledes afsluttes i henhold til bestemmelserne i artikel 11, saafremt det eller de paagaeldende tredjelande efter afslutningen af en undersoegelse traeffer saadanne foranstaltninger, som anses for tilfredsstillende.

b) Kommissionen kontrollerer gennemfoerelsen af de paagaeldende foranstaltninger i givet fald paa grundlag af regelmaessige oplysninger, som den kan anmode de paagaeldende tredjelande om og i fornoedent omfang efterproeve.

c) Saafremt de af tredjelandet/tredjelandene trufne foranstaltninger ophaeves, suspenderes eller ikke gennemfoeres korrekt, eller Kommissionen har begrundet mistanke herom, eller saafremt en anmodning om oplysninger, som Kommissionen har fremsat i henhold til litra b), ikke er blevet efterkommet, oplyser Kommissionen medlemsstaterne herom, og saafremt resultaterne af undersoegelsen og de nye kendsgerninger, der foreligger, goer det noedvendigt og berettiget, traeffes der foranstaltninger i henhold til artikel 11.

Artikel 10

Vedtagelse af handelspolitiske foranstaltninger

1. Viser undersoegelsesproceduren, at et indgreb er noedvendigt til beskyttelse af Faellesskabets interesse for:

a) at imoedegaa enhver form for uretmaessig handelspraksis med henblik paa at eliminere heraf foelgende skade, eller

b) at sikre, at Faellesskabet fuldt ud kan goere sine rettigheder gaeldende i forhold til tredjelandes handelspraksis,

traeffes der hensigtsmaessige foranstaltninger efter fremgangsmaaden i artikel 11.

2. Naar Faellesskabet ifoelge sine internationale forpligtelser skal gennemfoere en forudgaaende international procedure for konsultation eller bilaeggelse af tvister, traeffes der foerst afgoerelse om de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger efter afslutningen af denne procedure og under hensyn til resultaterne heraf.

3. Som handelspolitisk foranstaltning kan traeffes enhver foranstaltning, der kan forenes med bestaaende internationale forpligtelser og procedurer, navnlig:

a) suspension eller tilbagekaldelse af indroemmelser, der er ydet i forbindelse med handelspolitiske forhandlinger,

b) forhoejelse af gaeldende told eller indfoerelse af enhver anden form for importafgift,

c) indfoerelse af kvantitative restriktioner eller enhver anden form for foranstaltning, hvorved import- eller eksportvilkaarene aendres, eller samhandelen med de paagaeldende tredjelande paavirkes paa anden maade.

4. De hertil svarende afgoerelser begrundes og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne offentliggoerelse tjener ligeledes til underretning af de lande og parter, der i foerste raekke er beroert.

Artikel 11

Beslutningsmekanisme

1. De i artikel 9 og 10 omhandlede afgoerelser vedtages i henhold til foelgende bestemmelser:

2. Med hensyn til at imoedegaa uretmaessig handelspraksis i henhold til artikel 1, litra a), gaelder foelgende bestemmelser:

a) saafremt Faellesskabet foelger internationale formelle procedurer for konsultation eller bilaeggelse af tvister, traeffes afgoerelserne om indledning, gennemfoerelse og afslutning af disse procedurer i henhold til bestemmelserne i artikel 12; b) saafremt Faellesskabet efter afslutning af en saadan international procedure skal beslutte, hvilke handelspolitiske foranstaltninger der skal traeffes, traeffer Raadet afgoerelse paa forslag af Kommissionen, i overensstemmelse med traktatens artikel 113, med kvalificeret flertal, senest 30 dage efter modtagelsen af forslaget.

3. Med hensyn til at sikre, at Faellesskabet fuldt ud kan goere sine rettigheder gaeldende i henhold til artikel 1, litra b), traeffer Raadet afgoerelse paa forslag af Kommissionen, i overensstemmelse med traktatens artikel 113, med kvalificeret flertal, senest 30 dage efter modtagelsen af forslaget.

Artikel 12

Saafremt den procedure, der er fastsat i denne artikel, bringes i anvendelse, indkaldes udvalget af formanden.

Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til den afgoerelse, der skal traeffes. Udvalget behandler spoergsmaalet inden for en frist, som formanden kan fastsaette afhaengigt af, hvor meget sagen haster.

Kommissionen traeffer en afgoerelse, som den meddeler medlemsstaterne, og som finder anvendelse efter udloebet af en frist paa ti dage, hvis ingen medlemsstat har rettet henvendelse til Raadet inden for denne frist.

Efter anmodning fra en medlemsstat kan Raadet med kvalificeret flertal aendre Kommissionens afgoerelse.

Kommissionens afgoerelse finder anvendelse ved udloebet af en frist paa 30 dage regnet fra den dag, paa hvilken der er rettet henvendelse til Raadet, hvis dette ikke har truffet afgoerelse inden for denne frist.

Artikel 13

Denne forordning finder ikke anvendelse i tilfaelde, der er omfattet af andre gaeldende retsforskrifter vedroerende den faelles handelspolitik. Den anvendes som supplement:

- til retsforskrifter om oprettelse af de faelles markedsordninger for landbrugsvarer og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil,

- til saerlige retsforskrifter, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 235, og som gaelder for varer fremstillet paa basis af landbrugsprodukter.

Den foregriber ikke andre foranstaltninger, der maatte blive truffet i henhold til traktatens artikel 113.

Artikel 14

Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. september 1984.

Paa Raadets vegne

P. BARRY

Formand

(1) EFT nr. C 205 af 1. 8. 1983, s. 2.

(2) EFT nr. C 211 af 8. 8. 1983, s. 24.

(3) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

(4) EFT nr. L 35 af 9. 2. 1982, s. 1.

(5) EFT nr. L 103 af 21. 4. 1983, s. 1.

(6) EFT nr. L 195 af 5. 7. 1982, s. 1.

(7) EFT nr. L 195 af 5. 7. 1982, s. 21.

(8) EFT nr. L 5 af 7. 1. 1983, s. 12.

(9) EFT nr. L 14 af 17. 1. 1984, s. 7.