RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 643/94 af 21. marts 1994 om aendring af forordning (EOEF) nr. 3068/92 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af kaliumchlorid med oprindelse i Hviderusland, Rusland og Ukraine

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, i det foelgende benaevnt »grundforordningen« (1), saerlig artikel 14,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til ovennaevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

I. TIDLIGERE PROCEDURE (1) Ved forordning (EOEF) nr. 3068/92 (2) indfoerte Raadet en endelig antidumpingtold paa importen af kaliumchlorid med oprindelse i Hviderusland, Rusland og Ukraine og henhoerende under KN-kode 3104 20 10, 3104 20 50 og 3104 20 90; tolden fastsattes til forskellen mellem en fastsat mindstepris og nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, for den paagaeldende vare.

II. FORNYET UNDERSOEGELSE (2) I henhold til meddelelse offentliggjort den 26. juni 1993 (3) indledte Kommissionen efter konsultation i det raadgivende udvalg og i overensstemmelse med artikel 14 i grundforordningen en fornyet undersoegelse af forordning (EOEF) nr. 3068/92. Det fremgik af oplysninger, der blev forelagt for Kommissionen, at der, siden der i den foreliggende sag blev indfoert endelige foranstaltninger, er sket en betydelig aendring af situationen i Hviderusland, Rusland og Ukraine som foelge af decentraliseringen fra det tidligere Sovjetunionen. Der er saaledes tilsyneladende indfoert autonome markedsfoeringsordninger for kaliumchlorid og etableret nye eksportkanaler.

Samtidig var Kommissionen i besiddelse af modstridende oplysninger om, hvorvidt antidumpingforanstaltninger i form af en variabel told var hensigtsmaessige.

(3) Kommissionen underrettede officielt de producenter, eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt. Repraesentanterne for eksportlandene, EF-erhvervsgrenen og to importoerer i Faellesskabet tilkendegav deres synspunkter. Alle parter, der anmodede derom, blev hoert.

Repraesentanterne for Ukraine gjorde gaeldende, at der ikke produceredes kaliumchlorid i Ukraine, og at den antidumpingtold, der var indfoert, burde ophaeves for saa vidt angaar importen af kaliumchlorid med oprindelse i Ukraine. Det fremgik imidlertid af de officielle toldstatistikker, der var udarbejdet paa grundlag af toldangivelserne ved Faellesskabets graense, at der i undersoegelsesperioden blev indfoert en betydelig maengde kaliumchlorid med oprindelse i Ukraine. Under disse omstaendigheder og for at undgaa en eventuel forskelsbehandling eller omgaaelse boer kaliumchlorid med oprindelse i Ukraine ikke holdes uden for denne fornyede undersoegelse.

(4) Kommissionen sendte de beroerte parter spoergeskemaer, men modtog kun detaljerede oplysninger fra EF-erhvervsgrenen og en raekke importoerer i Faellesskabet. Det skal anfoeres, at ingen af producenterne eller eksportoererne i de paagaeldende lande samarbejdede med Kommissionen om gennemfoerelsen af undersoegelsen, og at en afhaengig importoer, Ferchimex, samt en eksportoer og flere producenter i Rusland og Hviderusland meddelte Kommissionen, at de ikke ville medvirke i Kommissionens undersoegelse.

(5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige for at fastlaegge, om der fandt dumping sted og forvoldtes skade. Kommissionen efterproevede de fremlagte oplysninger ved besoeg hos foelgende selskaber:

i) Producenter i Faellesskabet

- Société Commerciale des Potasses et de l'Azote (SCPA), Frankrig

- Mines des Potasses d'Alsace (MDPA), Frankrig

- Kali und Salz (4), Tyskland

- Mitteldeutsche Kali (1), Tyskland

- Comercial de Potasas (Coposa), Spanien

- Potasas del Llobregat, Spanien

- Suria K, Spanien

- Potasas de Subiza, Spanien

- Cleveland Potash Limited, Det Forenede Kongerige

ii) Importoerer og forhandlere

Uafhaengige importoerer

FESA, Spanien

Afhaengige importoerer

Soquimes, Spanien

Forhandlere

Potash Limited, Det Forenede Kongerige

Potash Continental, Det Forenede Kongerige

Ameropa, Frankrig.

(6) Paa anmodningen underrettedes parterne skriftligt om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at anbefale, at der indfoeres endelig told, og at beloeb, der er stillet som sikkerhed for midlertidig told, opkraeves endeligt. Der indroemmedes ogsaa parterne en passende frist, inden for hvilken de kunne goere indsigelse efter fremlaeggelsen af ovennaevnte oplysninger.

Kommissionen undersoegte noeje de af parterne fremfoerte mundtlige og skriftlige bemaerkninger og aendrede om fornoedent sine undersoegelsesresultater for at tage hensyn hertil.

(7) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. juni 1992 til 31. maj 1993 (undersoegelsesperioden).

III. DEN AF UNDERSOEGELSEN OMFATTEDE VARE, SAMME VARE OG ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET a) Varebeskrivelse

(8) Den vare, der er omfattet af undersoegelsen, er den samme som den, der er beskrevet i forordning (EOEF) nr. 3068/92.

Varen er kaliumchlorid, der almindeligvis anvendes som goedningsstof i landbruget. Varens indhold af kalium er forskelligt og beregnes i vaegtprocent som K2O paa grundlag af toersubstansen. Der findes tre basisspecifikationer, nemlig:

- kaliumchlorid med indhold af K2O paa 40 vaegtprocent og derunder, henhoerende under KN-kode 3104 20 10

- kaliumchlorid med indhold af K2O paa over 40, men ikke over 62 vaegtprocent, henhoerende under KN-kode 3104 20 50

- kaliumchlorid med indhold af K2O paa over 62 vaegtprocent, henhoerende under KN-kode 3104 20 90.

Ovennaevnte specifikationer svarer til tre kvaliteter af en og samme vare, som foreligger enten i pulverform eller som granulat, uden at der er tale om vaesentlige forskelle i grundlaeggende fysiske egenskaber, anvendelsesformaal eller brug.

b) Samme vare

(9) Kommissionen fastslog, at konklusionerne i forordning (EOEF) nr. 3068/92 fortsat er gyldige, og at kaliumchlorid, som fremstilles i Faellesskabet og Canada, er samme vare som den, der eksporteres til Faellesskabet fra Hviderusland, Rusland og Ukraine.

IV. DUMPING a) Normal vaerdi

1. Sammenligningsgrundlag

(10) Da Hviderusland, Rusland og Ukraine er lande uden markedsoekonomi, maatte den normale vaerdi fastsaettes paa grundlag af oplysninger indhentet i et tredjeland med markedsoekonomi, dvs. et land, der kan anvendes som sammenligningsgrundlag, som omhandlet i artikel 2, stk. 5, i grundforordningen. Med henblik herpaa foreslog den erhvervsgren i Faellesskabet, der havde indgivet klage, at den normale vaerdi blev fastsat paa grundlag af oplysninger indhentet i Canada.

(11) Efter en undersoegelse af klagernes forslag fastslog Kommissionen, at Canada var et egnet og rimeligt valg af sammenligningsgrundlag af foelgende grunde:

- Canada er verdens stoerste producent af den paagaeldende vare, og der er meget store lighedspunkter mellem produktionsprocessen og adgangen til raamaterialer i henholdsvis Canada og de paagaeldende lande uden markedsoekonomi

- som foelge af omfanget af efterspoergslen og antallet af konkurrerende producenter paa det canadiske marked er hjemmemarkedspriserne bestemt af de normale markedskraefter

- det fremgaar af en sammenligning mellem de maengder, Canada har eksporteret til Faellesskabet, og de maengder, der blev lagt til grund for fastsaettelsen af den normale vaerdi, at kaliumchlorid solgtes i tilstraekkelige maengder paa hjemmemarkedet til at sikre en behoerig beregning af den normale vaerdi.

2. Normal vaerdi

(12) Det viste sig, at kun en producent var rede til at samarbejde, nemlig Potash Company of Canada Limited i Toronto. Kommissionen efterproevede de oplysninger, denne producent og det tilknyttede minedatterselskab fremlagde.

(13) For at fastslaa, om den normale vaerdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, litra a), nr. i), i grundforordningen kunne fastsaettes paa grundlag af de priser, hvortil kaliumchlorid faktisk solgtes til forbrug paa hjemmemarkedet i Canada, sammenlignede Kommissionen dem med produktionsomkostningerne for at sikre, at der ved salg til disse priser opnaaedes en rimelig fortjeneste i normal handel. Ved gennemgangen af den paagaeldende producents produktionsomkostninger konstaterede Kommissionen, at de var forhoejet med imaginaere beloeb svarende til ekstraordinaere afskrivninger som led i et ejerskifte for nylig samt finansielle udgifter, der skulle have vaeret afholdt af denne producent. Da disse yderligere omkostninger imidlertid ikke var paaloebet i normal handel, konkluderedes det, at det ikke ville vaere rimeligt at paafoere de hviderussiske, russiske og ukrainske producenter byrden ved saadanne ekstraordinaere omkostninger, uden at der blev foretaget en justering, og at de burde fradrages for at fastslaa de faktiske produktionsomkostninger for canadisk kaliumchlorid, der solgtes paa hjemmemarkedet. Efter dette fradrag konstateredes det, at denne producents priser ved salg paa hjemmemarkedet i normal handel gjorde det muligt at opnaa daekning for alle omkostninger, der med rimelighed kunne paalaegges i normal handel, og at sikre en normal fortjenstmargen.

(14) Under disse omstaendigheder blev den normale vaerdi fastsat paa grundlag af den vejede gennemsnitlige nettopris for samme vare solgt til forbrug i Canada, idet hjemmemarkedssalget for de paagaeldende varetyper fandt sted i tilstraekkelige maengder til at kunne anses for repraesentativt i forhold til eksportsalget.

b) Eksportpris

(15) Trods Kommissionens forsoeg paa at indhente oplysninger naegtede de eksportoerer i Hviderusland, Rusland og Ukraine, der mentes beroert af sagen, at medvirke i undersoegelsen. Endvidere var de oplysninger, som Kommissionen modtog fra importoererne, utilstraekkelige til at fastsaette en paalidelig eksportpris, eftersom de fakturerede maengder var for smaa til at kunne anses for repraesentative, eller varen blev koebt via forhandlere, som ikke var rede til at samarbejde, eller importoeren var forretningsmaessigt forbundet med en ikke-samarbejdende producent i et af de beroerte lande.

I bestraebelserne paa at indhente de noedvendige oplysninger til fastsaettelse af eksportprisen modtog Kommissionen desuden fra flere kilder oplysninger, der pegede i retning af, at der var store uoverensstemmelser mellem priserne ved salg i Faellesskabet og den mindstepris, der var fastsat ved forordning (EOEF) nr. 3068/92. Muligheden for at omgaa mindstepriserne kunne ikke lades upaaagtet. Kommissionen kunne derfor ikke stole paa de statistiske oplysninger, der forelaa om vaerdien eller maengden af importen af den paagaeldende vare.

(16) Under hensyn til at den fornyede undersoegelse bl.a. har til formaal at undersoege hensigtsmaessigheden af antidumpingtoldens stoerrelse og antidumpingforanstaltningens art med henblik paa at forhindre, at den dumpede import forvolder skade, og under hensyn til at der ved den gaeldende foranstaltning blev indfoert mindstepriser, er det ikke noedvendigt at fastsaette stoerrelsen af den faktiske eksportpris. Det var kun noedvendigt at anslaa stoerrelsen af de eksportpriser, der ville have vaeret gaeldende, hvis der ikke havde vaeret gennemfoert beskyttelsesforanstaltninger. Paa grund af manglende samarbejdsvilje fra producenterne i de paagaeldende eksporterende lande blev eksportprisernes forhold til det generelle prisniveau i Faellesskabet i den fornyede undersoegelse anset for at vaere det samme som det, der blev konstateret ved den oprindelige undersoegelse. Da priserne i Faellesskabet ikke ville have vaeret lavere, selv om de nugaeldende foranstaltninger ikke var indfoert, vil den anvendte metode ikke medfoere en for lav vurdering af de eksportpriser, som ville have vaeret gaeldende uden told. Det skal anfoeres, at eftersom de foreliggende oplysninger ikke gjorde det muligt at fastsaette forskellige eksportpriser for de beroerte lande, blev eksportprisen fastsat paa samme grundlag for Hviderusland, Rusland og Ukraine, ab det enkelte lands graense.

c) Sammenligning

(17) Den normale vaerdi blev sammenlignet med eksportpriserne ab de naevnte landes graenser og for hver enkelt transaktion. For at sikre en rimelig sammenligning blev der foretaget behoerige justeringer for forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom forskelle i salgsomkostninger, navnlig for saa vidt angaar kreditvilkaar samt transport-, forsikrings-, haandterings- og emballeringsomkostninger.

d) Dumpingmargen

(18) Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted, og at dumpingmargenen var lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og eksportprisen ved salg til Faellesskabet. Af de grunde, der er omhandlet i betragtning 10 og 16, gjorde de oplysninger, som Kommissionen var i besiddelse af med henblik paa fastsaettelse af eksportprisen, det er ikke muligt at foretage en differentiering for de beroerte lande. Der blev derfor kun fastsat én dumpingmargen for de paagaeldende tre lande.

Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for disse lande beregnet i procent af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, udgjorde 46 %. Raadet bekraefter denne konklusion og de resultater af Kommissionens undersoegelse, som ligger til grund for fastsaettelsen af denne dumpingmargen.

V. SKADE (19) I overensstemmelse med artikel 14 i grundforordningen soegte Kommissionen som led i sin undersoegelse og uafhaengigt af gaeldende antidumpingforanstaltninger at fastlaegge omfanget af eventuelle aendringer i de omstaendigheder, der blev fastlagt i forbindelse med forordning (EOEF) nr. 3068/92 (1986 til 1990) med hensyn til eksportoerernes adfaerd paa EF-markedet eller EF-erhvervsgrenens situation i den efterfoelgende periode.

a) EF-erhvervsgrenen

(20) Ved undersoegelsen af, om de klagende producenter i Faellesskabet tegnede sig for en vaesentlig del af den samlede produktion i Faellesskabet af samme vare, konstaterede Kommissionen, at en tysk producent med hjemsted i den oestlige del af Tyskland blev part i klagen efter Tysklands forening. De klagende faellesskabsproducenter tegner sig derfor for hele produktionen i Faellesskabet af samme vare.

(21) Det konstateredes endvidere, at to af EF-producenterne havde importeret dumpingvaren via tilsluttede selskaber. Kommissionen maatte derfor afgoere, om disse producenter skulle holdes uden for udtrykket »erhvervsgren i Faellesskabet«, som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i grundforordningen.

(22) Det er i den forbindelse EF-institutionernes faste praksis, at afgoerelsen af, om visse producenter skal holdes udenfor, traeffes i hver enkelt sag paa et rimeligt og retfaerdiget grundlag og under hensyntagen til alle retlige og oekonomiske aspekter af sagen. Institutionerne har ved flere lejligheder fastslaaet, at det er berettiget at holde en producent udenfor, hvis den paagaeldende producent i Faellesskabet enten har medvirket i dumpingtransaktionerne, er afskaermet fra virkningerne heraf eller har opnaaet urimelige fordele heraf.

(23) I den foreliggende sag fandt Kommissionen, at eftersom disse importerende producenter var uafhaengige af de paagaeldende eksportoerer, kunne de ikke anses for at deltage i dumpingtransaktionerne. Desuden udgjorde disse producenters import i undersoegelsesperioden, opgjort for den enkelte, ikke en vaesentlig del af deres samlede salg i Faellesskabet i samme periode. Import af et saa beskedent omfang kan derfor ikke have afskaermet de paagaeldende producenter fra virkningerne af dumpingimporten, og de kan ikke have opnaaet nogen vaesentlig fordel heraf. De ubetydelige fordele, som disse producenter maatte have opnaaet ved naevnte import, opvejes saaledes langt af ulemperne ved dumpingen.

(24) Paa baggrund af ovenstaaende fastslaas det, at der ikke er noget grundlag for at holde nogen af de klagende producenter uden for definitionen af »erhvervsgren i Faellesskabet«.

b) Kumulering

(25) For at maale dumpingimportens indvirkning paa den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet er det noedvendigt foerst at fastslaa, om den fremgangsmaade, der blev benyttet ved fastlaeggelse af de foranstaltninger, som er omfattet af den fornyede undersoegelse, nemlig kumulering af al import med oprindelse i de af undersoegelsen omfattede lande, fortsat boer benyttes.

Ved vurderingen af, om der burde foretages en saadan kumulering af importen fra de tre beroerte lande, konstateredes det, at de former for kaliumchlorid, der blev importeret fra hvert af disse lande, var identiske i alle henseender og kunne erstatte hinanden. De importerede varer konkurrerer indbyrdes og med samme vare fremstillet af EF-erhvervsgrenen. Endvidere var det ikke muligt at identificere priserne i Faellesskabet paa varer, der blev importeret fra hvert af de paagaeldende lande, og omfanget af dumpingimporten fra hvert af dem kunne ikke anses for ubetydelig.

Det findes saaledes, at der foreligger tilstraekkelig begrundelse for at kumulere dumpingimporten fra de paagaeldende lande.

c) Skade

(26) Resultaterne af Kommissionens undersoegelse af de faktiske omstaendigheder i perioden mellem 1990, som er det seneste aar, der er taget i betragtning i forordning (EOEF) nr. 3068/92, og maj 1993 er foelgende:

1. Forbrug i Faellesskabet, dumpingimport (omfang og priser)

(27) Forbruget i Faellesskabet faldt fra 4,5 mio. tons til 3,9 mio. tons, dvs. en nedgang paa 14 %, og dumpingimporten udviste en tilsvarende stigning, saaledes at markedsandelen blev fastholdt paa naesten samme niveau, dvs. ca. 12 %.

(28) Paa grund af eksportoerernes manglende samarbejdsvilje og i betragtning af de utilstraekkelige og ikke-repraesentative oplysninger, som importoererne fremlagde, var Kommissionen ikke i stand til at foretage en behoerig vurdering af, om der forelaa prisunderbud. Fra paalidelige kilder fik den imidlertid staerke antydninger af, at salgspriserne i Faellesskabet for dumpingvarerne var vaesentligt lavere end priserne paa den kaliumchlorid, som EF-producenterne solgte, og i hvert fald vaesentligt lavere end de mindstepriser, der er fastsat i forordning (EOEF) nr. 3068/92.

2. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktion, kapacitet, udnyttelsesgrad

(29) Produktionen i Faellesskabet faldt fra 5,5 mio. tons til 4,5 mio. tons, svarende til en nedgang paa 18 %. Produktionskapaciteten holdt sig stort set uaendret paa ca. 6,5 mio. tons, og udnyttelsesgraden faldt derfor fra 84 % til 70 %.

b) Salg og markedsandel

(30) Den maengde kaliumchlorid, som EF-erhvervsgrenen solgte i Faellesskabet, faldt fra 3,4 mio. tons til 2,8 mio. tons, svarende til en nedgang paa 18 %, medens markedsandelen faldt fra 74,9 % til 73,5 %.

c) Priser

(31) EF-producenterne har ikke kunnet haeve deres priser, selv efter at der blev indfoert beskyttelsesforanstaltninger ved forordning (EOEF) nr. 3068/92, men har tvaertimod maattet taale et yderligere fald i deres salgspriser.

d) Rentabilitet

(32) EF-erhvervsgrenen kunne ikke genoprette situationen efter de tab, den tidligere havde lidt. Disse tab, som ganske klart staar i forbindelse med ovennaevnte nedgang i salgspriserne og den faldende kapacitetsudnyttelsesgrads negative virkninger paa daekningen af de faste omkostninger, holdt sig paa et hoejt niveau og naaede op paa 26 % ved udgangen af undersoegelsesperioden.

e) Beskaeftigelse

(33) Det skal bemaerkes, at kaliumchloridindustrien er baseret paa minedrift i underjordiske miner, og at der saaledes er tale om en arbejdskraftintensiv industri. Der er registreret en betydelig og stadig nedgang i arbejdsstyrken i undersoegelsesperioden.

3. Konklusion

(34) Paa baggrund af ovenstaaende fremgaar det, at mens det i forbindelse med forordning (EOEF) nr. 3068/92 kunne konstateres, at der blev forvoldt vaesentlig skade i perioden 1986 til 1990, viser undersoegelsen af de faktiske forhold, at der i den efterfoelgende periode fra 1990 til maj 1993 fortsat er forvoldt vaesentlig skade. EF-erhvervsgrenens situation blev saaledes forvaerret yderligere paa trods af de beskyttelsesforanstaltninger, der indfoertes i 1992. Dette fremgaar navnlig af det yderligere prisfald og den seneste tids foroegelse af erhvervsgrenens tab.

Raadet bekraefter disse synspunkter og fastslaar, at den skade, der blev konstateret ved forordning (EOEF) nr. 3068/92, ikke er blevet afhjulpet, men forvaerret.

f) AArsagssammenhaeng

(35) For at fastslaa, om der har vaeret tale om nogen aendring i den aarsagssammenhaeng, der ved forordning (EOEF) nr. 3068/92 blev fastslaaet mellem dumpingimporten fra Hviderusland, Rusland og Ukraine og den vaesentlige skade, der er forvoldt, har Kommissionen undersoegt udviklingen siden den tidligere undersoegelsesperiode, som udloeb i 1990. Siden da har situationen vaeret den samme som beskrevet i naevnte forordning, for saa vidt som EF-erhvervsgrenens utilfredsstillende resultater fortsat har vaeret sammenfaldende med dumpingimporten, som har fastholdt en uaendret markedsandel, samt de vedvarende prisunderbud.

g) Virkningerne af andre faktorer

(36) Det er ogsaa blevet undersoegt, om den vaesentlige skade, der er forvoldt, og den senere forvaerring af situationen kunne tilskrives virkningerne af andre faktorer, saasom anden import, tilbagegang i efterspoergslen eller interne ledelsesproblemer i EF-erhvervsgrenen.

Hvad angaar anden import, konstateredes det, at den tegnede sig for en forholdsvis stabil markedsandel i undersoegelsesperioden, mens der ikke kunne drages nogen konklusion af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, om priserne paa de paagaeldende importvarer. Med hensyn til spoergsmaalet om tilbagegang i efterspoergslen eller eventuelle ledelsesproblemer i EF-erhvervsgrenen fandt Kommissionen intet, der tydede paa, at den vaesentlige skade, der paafoertes EF-erhvervsgrenen, kunne tilskrives nogen af disse faktorer.

Kommissionen konkluderer derfor, at selv om det ikke kan udelukkes, at nogle af ovennaevnte faktorer kan have haft en skadelig virkning paa EF-erhvervsgrenens situation, har dumpingimporten fra Hviderusland, Rusland og Ukraine saerskilt betragtet paafoert EF-erhvervsgrenen vaesentlig skade.

(37) Raadet bekraefter denne konklusion.

VI. FAELLESSKABETS INTERESSER (38) Kommissionen fastslog, at konklusionen vedroerende Faellesskabets interesser, som findes i forordning (EOEF) nr. 3068/92, boer fastholdes uaendret, eftersom udviklingen i de faktorer, der laa til grund for denne konklusion, i den efterfoelgende periode blot har gjort det endnu mere noedvendigt at indfoere beskyttelsesforanstaltninger.

(39) Det er saaledes ikke blot i Faellesskabets grundlaeggende interesse at bringe tilfaelde af konkurrenceforvridning til ophoer, men i den foreliggende sag er faren for, at tusinder af arbejdspladser vil gaa tabt i en sektor i alvorlige vanskeligheder, og den paagaeldende EF-erhvervsgrens finansielle situation paa det seneste blevet yderligere tilspidset.

(40) Under disse omstaendigheder er det i Faellesskabets interesse, at beskyttelsesforanstaltningerne opretholdes og tilpasses i overensstemmelse med resultaterne af denne fornyede undersoegelse. Da der ifoelge undersoegelsesresultaterne er tale om oeget dumping og er forvoldt yderligere skade, er det af hensyn til Faellesskabets interesser paakraevet at aendre de gaeldende foranstaltninger.

VII. TOLD (41) Med henblik paa at tilpasse de gaeldende foranstaltninger til de aendrede omstaendigheder og for at hindre, at der forvoldes yderligere skade, tog Kommissionen i betragtning, at den forvoldte skade navnlig skyldtes pristryk, manglende mulighed for at forhoeje priserne, manglende rentabilitet og deraf foelgende tab. For at afhjaelpe denne skade er det derfor noedvendigt at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet bringes i en situation, hvor det er muligt at haeve priserne til et rentabelt niveau, uden at salget gaar ned. For at beregne den noedvendige prisforhoejelse fandt Kommissionen, at eksportpriserne paa de dumpede varer, som bestemt i betragtning 16, maatte sammenlignes med salgspriser, som afspejler EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger plus en rimelig fortjenstmargen.

Kommissionen benyttede hertil de faktiske gennemsnitlige produktionsomkostninger inden for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet samt en fortjenstmargen paa 9 %, som var noedvendig for at sikre denne erhvervsgrens fortsatte bestaaen.

Forskellen mellem disse to priser udtrykt som vejede gennemsnit og i procent af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, udgoer skadestaersklen, som konstateredes at vaere hoejere end den fastsatte dumpingmargen. Under disse omstaendigheder boer den told, der indfoeres, vaere lig med dumpingmargenen.

(42) Set i lyset af de vedholdende rygter om, at den tidligere indfoerte mindstepris er blevet omgaaet, og af muligheden inden for denne erhvervsgren for at lave kompenserende aftaler, er det noedvendigt, at der paalaegges en told i form af et fast beloeb pr. ton importeret kaliumchlorid svarende til dumpingmargenen, beregnet som beskrevet ovenfor. Yderligere er der mulighed for, at eksportoerernes reaktion paa indfoerelsen af denne told vil vaere en yderligere saenkning af deres eksportpriser som foelge af paa den ene side den store overkapacitet til produktion af kaliumchlorid i de respektive eksporterende lande, mangelen paa koebere paa de eksporterende landes hjemmemarkeder og de deraf foelgende store maengder kaliumchlorid til raadighed for eksport, og paa den anden side faellesskabsmarkedets relative tiltraekning sammenlignet med andre eksportmarkeder paa grund af det hoeje prisniveau og forbrugernes koebekraft, dets umiddelbare naerhed og tilstedevaerelsen af en hoejst udviklet transportinfrastruktur. Risikoen forvaerres yderligere som foelge af, at eksport kan finde sted til meget lave priser paa grund af valutaproblemer i de respektive eksporterende lande, og af at der almindeligvis anvendes leveringskontrakter med lang loebetid, hvorfor det vil vaere tillokkende for eksportoererne at tilbyde forbrugere i Faellesskabet kaliumchlorid til meget lave priser. For at forebygge en stigning af importen af den dumpede vare anses det for noedvendigt ogsaa at fastsaette, at hvis prisen for den importerede vare er lavere end den mindstepris, som er beregnet paa grundlag af den normale vaerdi, skal den told, som skal paalaegges, vaere lig med forskellen mellem importprisen og mindsteprisen. Saadan en ordning anses for at vaere berettiget paa grund af den aabenbare mulighed, der foreligger for en foroegelse af dumpingmargenen -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Artikel 1 i forordning (EOEF) nr. 3068/92 affattes saaledes:

»Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af kaliumchlorid (KCl), henhoerende under KN-kode 3104 20 10, 3104 20 50 og 3104 20 90 og med oprindelse i Hviderusland, Rusland og Ukraine.

2. Tolden fastsaettes til det hoejeste af foelgende: det faste beloeb pr. ton KCl, som er anfoert nedenfor pr. type og kvalitet, eller forskellen mellem nedenfor anfoerte mindstepris og nettoprisen pr. ton KCl, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, for den tilsvarende type og kvalitet:

"" ID="1">40 vaegtprocent og derunder:> ID="2">24,19 ECU> ID="3">76,79 ECU> ID="4">3104 20 10 * 10"> ID="1">- standardkvalitet (i pulverform)"> ID="1">- granuleret kvalitet (granulat)> ID="2">27,37 ECU> ID="3">86,91 ECU> ID="4">3104 20 10 * 20"> ID="1">over 40 vaegtprocent, men ikke over 62 vaegtprocent:> ID="2">36,28 ECU> ID="3">115,19 ECU> ID="4">3104 20 50 * 10"> ID="1">- standardkvalitet (i pulverform)"> ID="1">- granuleret kvalitet (granulat)> ID="2">41,06 ECU> ID="3">130,36 ECU> ID="4">3104 20 50 * 20"> ID="1">over 62 vaegtprocent:> ID="2">44,13 ECU> ID="3">137,28 ECU"> ID="1">- standardkvalitet (i pulverform)">

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.«

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. marts 1994.

Paa Raadets vegne

Y. PAPANTONIOU

Formand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1; forordningen er senest aendret ved forordning (EF) nr. 522/94 (EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10).

(2) EFT nr. L 308 af 24. 10. 1992, s. 41.

(3) EFT nr. C 175 af 26. 6. 1993, s. 10.

(4) Kommissionen skal goere opmaerksom paa, at disse to selskaber er slaaet sammen efter undersoegelsesperioden og nu optraeder under navnet Kali og Salz GmbH, Tyskland.