Rådets resolution om omdannelse af sort arbejde til rigtige job

(2003/C 260/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som tager følgende i betragtning:

Det Europæiske Råd har på en række møder - i Luxembourg, Lissabon, Stockholm, Nice, Barcelona, Bruxelles - gentaget, at strategien for flere og bedre job fortsat bør være en topprioritet for Den Europæiske Union og dens medlemsstater;

Kommissionen fastslår i sin meddelelse om sort arbejde(1), at en effektiv bekæmpelse af sort arbejde forudsætter, at der findes en overordnet målrettet strategi, som omfatter et policy-mix baseret på forebyggelse, og den opfordrer medlemsstaterne til at betragte bekæmpelse af sort arbejde som en del af den overordnede beskæftigelsesstrategi;

Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, vedtog den 22. april 1999 resolution 1999/C 125/01 om en adfærdskodeks for bedre samarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder om bekæmpelse af grænseoverskridende bedrageri i forbindelse med sociale sikringsydelser og -bidrag samt sort arbejde og om grænseoverskridende tilrådighedsstillelse af arbejdstagere(2);

med Rådets afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik blev der vedtaget specifikke retningslinjer for omdannelse af sort arbejde til rigtige job;

Den Europæiske Unions arbejds- og socialministre mindede på den uformelle samling den 11. juli 2003 i Varese om, at omdannelse af sort arbejde til rigtige job ville medvirke til at skabe fuld beskæftigelse, øge kvaliteten og produktiviteten på arbejdspladsen, styrke den sociale samhørighed og rummelighed, afskaffe fattigdomsfælder og undgå markedsforvridninger;

da sort arbejde antager mange forskellige former, er det vanskeligt at vurdere problemets omfang, men undersøgelser anslår den uformelle økonomi til i gennemsnit at udgøre mellem 7 og 16 % af EU's BNP;

sort arbejde har betydelige virkninger for arbejdstagere, virksomheder, forbrugere, ligestilling mellem kønnene og sociale beskyttelsessystemer;

i sin meddelelse af 3. juni 2003(3) om indvandring, integration og beskæftigelse erklærede Kommissionen, at da sort arbejde og ulovlig indvandring er to indbyrdes afhængige problemer, er der en klar sammenhæng mellem de overordnede politikker til bekæmpelse af både sort arbejde og ulovlig indvandring;

omdannelse af sort arbejde til rigtige job som led i en effektiv gennemførelse af beskæftigelsesretningslinjerne kræver, at arbejdsmarkedets parter deltager aktivt på alle stadier lige fra udformningen af politikkerne til deres gennemførelse;

arbejdsmarkedets parter aftalte som led i deres flerårige arbejdsprogram at afholde et seminar om sort arbejde i 2005;

1. ERINDRER OM:

1.1. beskæftigelsesretningslinje nr. 9 vedrørende sort arbejde, der blev vedtaget den 22. juli 2003:

"Medlemsstaterne bør udarbejde og gennemføre brede aktioner og foranstaltninger for at komme sort arbejde til livs bl.a. ved at forenkle strukturerne på arbejdsmarkedet, fjerne demotiverende faktorer og indføre passende incitamenter i skatte- og socialsikringsordningerne samt skærpe håndhævelsen af loven og iværksættelsen af sanktioner. De bør gøre den nødvendige indsats på nationalt plan og EU-plan med henblik på at måle problemets omfang og de opnåede resultater på nationalt plan."

1.2. Kommissionens meddelelse fra 1998 om sort arbejde, hvori dette defineres som "enhver lønnet aktivitet, som i sig selv er lovlig, men som ikke registreres hos de offentlige myndigheder, under behørig hensyntagen til forskellene i medlemsstaternes retssystemer".

2. OPFORDRER MEDLEMSSTATERNE TIL:

2.1. at betragte denne resolution som en referenceramme, inden for hvilken medlemsstaterne kan udforme og gennemføre politikker som led i den europæiske beskæftigelsesstrategi, samtidig med at de tager hensyn til nationale forhold og prioriteter;

2.2. at tage hensyn til aktionerne i denne resolution, når de aflægger rapport om de vigtigste foranstaltninger, de træffer for at gennemføre deres beskæftigelsespolitikker på baggrund af den specifikke retningslinje vedrørende sort arbejde i deres kommende nationale handlingsplaner;

2.3. at arbejde sammen om at undersøge de fælles karakteristika ved sort arbejde i alle medlemsstaterne, hvilket bedst kan gøres ved en fælles tilgang inden for rammerne af den europæiske beskæftigelsesstrategi;

FOREBYGGENDE AKTIONER OG SANKTIONER, DER HAR TIL FORMÅL AT AFSKAFFE SORT ARBEJDE:

2.4. at udarbejde en overordnet tilgang i overensstemmelse med den europæiske beskæftigelsesstrategi, baseret på forebyggende aktioner for at tilskynde alle arbejdsgivere og arbejdstagere til at arbejde i den officielle økonomi og inden for rammerne af rigtige job; disse foranstaltninger bør ikke bringe holdbarheden i de offentlige finanser og de sociale beskyttelsessystemer i fare og kan omfatte:

- tilvejebringelse af et juridisk og administrativt miljø, som fremmer indberetning af økonomisk aktivitet og beskæftigelse ved at forenkle procedurerne og mindske de udgifter og hindringer, der hæmmer oprettelsen og udviklingen af virksomheder, navnlig iværksætterfirmaer og små virksomheder;

- styrkelse af både efterspørgsels- og udbudssidens incitamenter til regulært arbejde og fjernelse af incitamenter til sort arbejde ved at

- revidere, og hvor det er hensigtsmæssigt, ændre skatteordninger og sociale ordninger og deres interaktion med henblik på at nedsætte de høje effektive marginale skattesatser og i nødvendigt omfang lette skattebyrden for lavtlønnede,

- udforme passende beskæftigelsespolitikker for modtagere af sociale beskyttelsesydelser med henblik på at forbedre deres muligheder på det rigtige arbejdsmarked, og

- mindske risikoen for arbejdsløshed og fattigdomsfælder ved at fjerne uønsket interaktion mellem skatteordninger og sociale ordninger;

2.5. at skærpe kontrollen, eventuelt med aktiv støtte fra arbejdsmarkedets parter, og anvende passende sanktioner, navnlig over for dem, der organiserer eller udnytter illegal arbejdskraft, samtidig med at ofrene for sort arbejde sikres passende beskyttelse via samarbejde mellem de relevante myndigheder (bl.a. skattekontorer, arbejdstilsyn, politi) i overensstemmelse med national praksis;

2.6. som led i en forbedret håndhævelse af lovgivningen og under hensyntagen til europæisk og national lovgivning om beskyttelse af den enkeltes rettigheder at styrke det tværnationale samarbejde mellem kompetente organer i forskellige medlemsstater for så vidt angår tværnational økonomisk virksomhed, herunder navnlig samarbejdet mellem de kompetente organer, som medlemsstaterne har udpeget til at bekæmpe socialt bedrageri og sort arbejde i overensstemmelse med resolution 1999/C 125/01 vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet;

2.7. at øge den sociale bevidsthed med henblik på at forbedre effektiviteten af alle disse foranstaltninger ved at orientere offentligheden om de negative konsekvenser, sort arbejde har for social sikring, solidaritet og retfærdighed;

NØDVENDIG INDSATS MED HENBLIK PÅ AT MÅLE PROBLEMETS OMFANG OG DE OPNÅEDE RESULTATER:

2.8. at forbedre kendskabet til omfanget af sort arbejde, idet man vurderer omfanget af den uformelle økonomi og sort arbejde på nationalt plan på grundlag af de oplysninger, som socialsikringsinstitutionerne, skattemyndighederne, ministerierne eller de nationale statistiske kontorer ligger inde med;

2.9. i relevant omfang at bidrage til udvikling af et målesystem for sort arbejde på EU-plan med henblik på at evaluere de opnåede fremskridt i retning af at omdanne sort arbejde til rigtige job;

2.10. at søge et samarbejde mellem de nationale statistiske kontorer om metodologi og at fremme udvekslingen af viden og knowhow om spørgsmålet.

3. OPFORDRER ARBEJDSMARKEDETS PARTER TIL:

på europæisk plan

3.1. konsekvent at tage spørgsmålet om sort arbejde op i forbindelse med det flerårige arbejdsprogram, de har accepteret i fællesskab;

3.2. fortsat at tage sort arbejde på sektorplan op i forbindelse med sektorudvalgene for den sociale dialog;

på nationalt plan

3.3. at fremme indberetning af økonomisk aktivitet og beskæftigelse og bekæmpe sort arbejde gennem bevidstgørelse og andre aktioner - f.eks. kollektive forhandlinger i overensstemmelse med nationale traditioner og national praksis hvor dette er relevant - der på passende vis bl.a. kan bidrage til at forenkle strukturerne på arbejdsmarkedet, især for små og mellemstore virksomheder.

4. HENSTILLER TIL EUROPA-KOMMISSIONEN:

4.1. at sætte fokus på udviklingen på baggrund af de erfaringer, medlemsstaterne har gjort i forbindelse med den europæiske beskæftigelsesstrategi, herunder gennem tilrettelæggelse af peer-reviews;

4.2. at evaluere metodeforbedringer i beskrivelsen af problemet og følge de fremskridt, der gøres, under hensyntagen til den nyeste forskning på området.

(1) KOM(1998) 219.

(2) EFT C 125 af 6.5.1999, s. 1.

(3) KOM(2003) 336 af 3.6.2003.