DA Den Europæiske Unions Tidende L 166/22

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 25. juni 2010

om medlemsstaternes gennemførelse af overvågningsprogrammer vedrørende aviær influenza hos fjerkræ og vilde fugle

(meddelt under nummer K(2010) 4190)

(EØS-relevant tekst)

(2010/367/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (1), særlig artikel 10, stk. 4,

under henvisning til Rådets direktiv 2005/94/EF af 20. december 2005 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza og om ophævelse af direktiv 92/40/EØF (2), særlig artikel 4, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fugle, herunder fjerkræ. Infektioner med aviær influenza-vira hos tamfjerkræ forårsager to hovedformer af sygdommen, som har forskellig virulens. Den lavpatogene form giver generelt kun milde symptomer, mens den højpatogene form forårsager meget stor dødelighed hos de fleste fjerkræarter. Sygdommen kan have alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet.

(2) Ved direktiv 2005/94/EF er der fastsat foranstaltninger til bekæmpelse af udbrud hos fjerkræ og andre fugle i fangenskab af højpatogen aviær influenza (HPAI) og lavpatogen aviær influenza forårsaget af aviær influenza-vira af subtype H5 og H7 (LPAI), jf. definitionen i samme direktiv. Ved direktiv 2005/94/EF er der ligeledes fastsat visse forebyggende foranstaltninger vedrørende overvågning og tidlig påvisning af aviær influenza-vira.

(3) Direktiv 2005/94/EF foreskriver, at medlemsstaterne skal gennemføre obligatoriske overvågningsprogrammer. Overvågningsprogrammerne skal gøre det muligt at opdage cirkulation af LPAI-vira hos fjerkræ, især svømmefuglearter, inden disse vira spredes til større dele af fjerkræpopulationen, således at det er muligt at træffe bekæmpelsesforanstaltninger, der måske kan forhindre mutation til et HPAI-virus, som kunne have katastrofale følger.

(4) I direktiv 2005/94/EF er det endvidere fastsat, at der skal gennemføres overvågningsprogrammer vedrørende vilde fugle for at udbygge den eksisterende viden om den trussel, vilde fugle udgør i forbindelse med influenzavirus af aviær oprindelse hos fugle, på grundlag af en risikovurdering, der ajourføres regelmæssigt.

(5) Kommissionens beslutning 2007/268/EF af 13. april 2007 om gennemførelse af overvågningsprogrammer i medlemsstaterne vedrørende aviær influenza hos fjerkræ og vilde fugle og om ændring af beslutning 2004/450/EF (3) blev vedtaget for at fastlægge retningslinjer for gennemførelse af sådanne overvågningsprogrammer.

(6) Medlemsstaternes erfaringer med gennemførelsen af overvågningsprogrammer samt de videnskabelige fremskridt og forskningsresultaterne siden vedtagelsen af nævnte beslutning viser, at visse fjerkræarter og fjerkræproduktionskategorier er i større risiko for at blive inficeret med aviær influenza-vira end andre, også når der tages hensyn til bedriftens beliggenhed og andre risikofaktorer.

(7) Truslen om indslæbning af HPAI-virus af subtype H5N1 fra Sydøstasien til Europa, i forbindelse med, at sygdommen i løbet af 2005 spredte sig mod vest, har givet anledning til vedtagelse af supplerende beredskabstiltag og foranstaltninger til tidlig påvisning af denne virustype hos fjerkræ og vilde fugle.

(8) I henhold til Kommissionens beslutning 2005/731/EF af 17. oktober 2005 om supplerende krav til overvågning af aviær influenza hos vilde fugle (4) skal medlemsstaterne sikre, at de kompetente myndigheder underrettes om forekomst af abnorm dødelighed og markante sygdomsudbrud hos vilde fugle, navnlig vilde vandfugle. Der skal ligeledes foretages prøveudtagning og laboratorieundersøgelser med henblik på påvisning af aviær influenza-virus.

(9) Kravene i beslutning 2005/731/EF bør indarbejdes i denne afgørelse.

(10) I perioden 2006-2009 blev der udtaget prøver af over 350 000 vilde fugle, som blev testet for aviær influenza. Overvågningen i medlemsstaterne omfattede gennemsnitligt prøveudtagning fra 75 % levende fugle og 25 % syge eller døde fugle.

(11) Over 1 000 fugle, der blev fundet døde eller syge, blev testet positive for HPAI af subtype H5N1, mens kun omkring fem fugle, der var testet som sunde, levende fugle, blev testet positive for dette virus i den pågældende fireårsperiode. LPAI-subtyperne blev næsten udelukkende isoleret fra prøver udtaget fra levende fugle.

(12) Konklusionerne i de årlige rapporter om overvågningen af aviær influenza (5) i Unionen, som EU-referencelaboratoriet for aviær influenza har samlet, de videnskabelige udtalelser fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (6), (7), (8) og arbejdet i den nyoprettede taskforce for overvågning af dyresygdomme har sat fokus på behovet for at ændre den nuværende overvågningsstrategi for fjerkræ og vilde fugle på visse områder, så der i endnu højere grad lægges vægt på en fremgangsmåde baseret på risikovurdering (risikobaseret overvågning), som vurderes at være den mest velegnede overvågningsstrategi til at underrette de kompetente myndigheder i sygdomsforebyggelses- og bekæmpelsesøjemed med henblik på at beskytte bedrifter med fjerkræ og andre fugle i fangenskab.

(13) Risikobaseret overvågning bør supplere systemer for tidlig påvisning af infektion med aviær influenza hos fjerkræ som dem, der allerede er foreskrevet ved artikel 2 i Kommissionens beslutning 2005/734/EF af 19. oktober 2005 om biosikkerhedsforanstaltninger med henblik på at reducere risikoen for overførsel af højpatogen aviær influenza forårsaget af influenzatype A, subtype H5N1, fra vildtlevende fugle til fjerkræ og andre fugle i fangenskab og om et system for tidlig påvisning i områder med særlig risiko (9) samt i kapitel II, punkt 2, i bilaget til Kommissionens beslutning 2006/437/EF af 4. august 2006 om godkendelse af en diagnosticeringsmanual for aviær influenza, jf. Rådets direktiv 2005/94/EF (10).

(14) De retningslinjer for overvågning af aviær influenza hos fjerkræ og vilde fugle, der er fastlagt ved beslutning 2007/268/EF, bør derfor revurderes på baggrund af den erfaring og videnskabelige indsigt, der er opnået, og afløses af retningslinjerne i denne afgørelse.

(15) Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen bør prøveudtagning og laboratorieundersøgelser foretages i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat ved beslutning 2006/437/EF, medmindre andet er angivet.

(16) Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen bør der i forbindelse med gennemførelsen af overvågningsprogrammer vedrørende vilde fugle tages behørigt hensyn til kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (11), navnlig med hensyn til tilrettelæggelsen af overvågningen og prøveudtagningsprocedurerne, der er beskrevet i del 1, punkt 2 og 3, i bilag II til denne afgørelse.

(17) Beslutning 2005/731/EF og 2007/268/EF bør ophæves.

(18) Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de kompetente myndigheder aftaler relevante ordninger med ornitolog- og ringmærkerforeninger, jagtforeninger og andre relevante foreninger med henblik på at sikre, at det er obligatorisk for disse foreninger straks at underrette de kompetente myndigheder om forekomst af abnorm dødelighed og markante sygdomsudbrud hos vilde fugle, navnlig vilde vandfugle.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne påser, at den kompetente myndighed, så snart den har modtaget en underretning, jf. artikel 1, og hvis det ikke utvetydigt kan fastslås, at sygdommen er forårsaget af andet end aviær influenza, sørger for, at:

a) der indsamles relevante prøver af døde fugle og om muligt af andre fugle, der har været i kontakt med de døde fugle

b) prøverne underkastes laboratorieundersøgelser med henblik på påvisning af aviær influenza-virus.

2. Prøveudtagnings- og testprocedurer gennemføres i overensstemmelse med kapitel II-VIII i den diagnosticeringsmanual for aviær influenza, der er godkendt ved beslutning 2006/437/EF.

3. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen, i tilfælde af at en laboratorieundersøgelse som omhandlet i stk. 1, litra b), giver et positivt resultat for højpatogen aviær influenza-virus (HPAI).

Artikel 3

De overvågningsprogrammer vedrørende aviær influenza hos fjerkræ og vilde fugle, som medlemsstaterne skal gennemføre i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktiv 2005/94/EF, skal være i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag I og II til denne afgørelse.

Artikel 4

Uden at det berører kravene i EU-lovgivningen i øvrigt, sikrer den kompetente myndighed, at alle positive og negative resultater af både serologiske og virologiske undersøgelser for aviær influenza, der gennemføres som led i overvågningsprogrammerne vedrørende fjerkræ og vilde fugle, indberettes til Kommissionen hver sjette måned. Resultaterne meddeles via Kommissionens onlinesystem hvert år senest den 31. juli for de foregående seks måneder (1. januar til 30. juni) og senest den 31. januar for de foregående seks måneder (1. juli til 31. december).

Artikel 5

Beslutning 2005/731/EF og 2007/268/EF ophæves.

Artikel 6

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juni 2010. På Kommissionens vegne John DALLI Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.

(2) EUT L 10 af 14.1.2006, s. 16.

(3) EUT L 115 af 3.5.2007, s. 3.

(4) EUT L 274 af 20.10.2005, s. 93.

(5) Europa-Kommissionens websted http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/controlmeasures/avian/eu_resp_surveillance_en.htm

(6) EFSA Journal (2005) 266, s. 1-21, Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of Avian Influenza.

(7) EFSA Journal (2008) 715, s. 1-161, Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of avian influenza and the risks of its introduction into the EU poultry holdings.

(8) EFSA Journal (2006) 357, s. 1-46, Opinion on Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic avian influenza.

(9) EUT L 274 af 20.10.2005, s. 105.

(10) EUT L 237 af 31.8.2006, s. 1.

(11) EUT L 20 af 26.1.2010, s. 7.

BILAG I Retningslinjer for gennemførelse af overvågningsprogrammer vedrørende aviær influenza hos fjerkræ 1. Mål med overvågningsprogrammerne Målene med overvågningsprogrammerne vedrørende aviær influenza hos fjerkræ er at underrette den kompetente myndighed om cirkulation af aviær influenza-virus med henblik på at bekæmpe sygdommen i overensstemmelse med direktiv 2005/94/EF ved hjælp af det årlige påvisningsarbejde via aktiv overvågning for: a) lavpatogen aviær influenza (LPAI) af subtype H5 og H7 hos hønsefugle (især hønekyllinger, kalkuner, perlehøns, fasaner, agerhøns og vagtler) og strudsefugle, som et supplement til andre, allerede eksisterende systemer for tidlig påvisning b) LPAI af subtype H5 og H7 og højpatogen aviær influenza (HPAI) hos opdrættede svømmefugle (især gråænder, andre ænder og gæs til genopbygning af vildtbestande). 2. Tilrettelæggelse af overvågningen Der gennemføres prøveudtagning og serologiske undersøgelser på fjerkræbedrifter med henblik på påvisning af forekomst af antistoffer mod aviær influenza som defineret i direktiv 2005/94/EF. Denne aktive overvågning supplerer de systemer for tidlig påvisning, der allerede er etableret i medlemsstaterne i henhold til beslutning 2005/734/EF og kapitel II i den diagnosticeringsmanual for aviær influenza, der er godkendt ved Kommissionens beslutning 2006/437/EF (i det følgende benævnt »diagnosticeringsmanualen«), især systemer, der er etableret på fjerkræbedrifter, som vurderes at være i større risiko for at blive inficeret med aviær influenza. De to vigtigste internationalt anerkendte metoder til overvågning af dyresygdomme er a) risikobaseret overvågning og b) overvågning baseret på repræsentativ prøveudtagning. 2.1. Risikobaseret overvågning Risikobaseret overvågning prioriteres som den foretrukne metode til målrettet og omkostningseffektiv gennemførelse af overvågning for aviær influenza. Medlemsstater, der vælger denne metode, skal nærmere angive de relevante risikokanaler for infektion af fjerkræflokke samt stikprøvegrundlaget for fjerkræbedrifter, der anses for at være i større risiko for at blive inficeret med aviær influenza. Listen over kriterier og risikofaktorer i punkt 4.1 er ikke udtømmende, men giver et indtryk af, hvordan prøveudtagning og undersøgelse af fjerkræarter og fjerkræproduktionskategorier i forskellige avlssystemer målrettes. Vægtningen af kriterierne/faktorerne vil kunne variere alt efter dyresundhedssituationen i den enkelte medlemsstat. 2.2. Overvågning baseret på repræsentativ prøveudtagning Medlemsstater, der ikke er i stand til at gennemføre en tilstrækkeligt veldokumenteret vurdering af risikokanalerne for infektion af fjerkræflokke på deres område, gennemfører overvågning baseret på en repræsentativ prøveudtagningsordning. Der udtages prøver på et antal fjerkræbedrifter svarende til det i tabel 1 og 2 angivne i overensstemmelse med, hvilke fjerkræarter der er tale om. Prøveudtagning med henblik på serologisk undersøgelse for aviær influenza gennemføres stratificeret i hele medlemsstaten, sådan at prøverne kan betegnes som repræsentative for hele medlemsstaten. 3. Målpopulationer Overvågningsprogrammet skal omfatte udtagning af prøver af følgende fjerkræarter og produktionskategorier: a) æglæggende høner b) æglæggende frilandshøner c) avlskyllinger d) avlskalkuner e) avlsænder f) avlsgæs g) slagtekalkuner h) slagteænder i) slagtegæs j) opdrættet fuglevildt (hønsefugle), med fokus på voksne fugle såsom avlsfugle k) opdrættet fuglevildt (svømmefugle) l) strudsefugle. Under nedenfor beskrevne særlige omstændigheder kan overvågningsprogrammet dog også omfatte følgende fjerkrækategorier: m) slagtekyllinger, men kun hvis: i) de holdes i betydeligt antal i frilandsproduktion, og ii) de anses for at udgøre en højere risiko for så vidt angår infektion med aviær influenza n) hobbyflokke: Disse spiller generelt en mindre væsentlig rolle for cirkulation og spredning af virus, og det er ressourcekrævende at udtage prøver af dem; i visse medlemsstater kan hobbyflokke dog udgøre en højere risiko for så vidt angår aviær influenza, fordi der er mange af dem, fordi de ligger tæt på erhvervsdrivende fjerkræbedrifter, fordi de indgår i handelen på lokalt/regionalt plan, eller på grund af andre af de i punkt 4.1 angivne kriterier og risikofaktorer, navnlig for så vidt angår artssammensætningen. Hvis det på behørig vis dokumenteres, at det er berettiget med hensyn til risikoniveauet, kan en fjerkræproduktionskategori (f.eks. avlskyllinger, der holdes under forhold med et højt biosikkerhedsniveau) dog også undtages fra prøveudtagningsordningen. 4. Risikobaseret overvågningsmetode Valget af risikobaseret overvågningsmetode træffes på grundlag af en vurdering på medlemsstatsniveau, idet som et minimum følgende kriterier og risikofaktorer tages i betragtning: 4.1. Kriterier og risikofaktorer 4.1.1. Kriterier og risikofaktorer med hensyn til indslæbning af virus på fjerkræbedrifter som følge af direkte eller indirekte eksponering for vilde fugle, især fugle af arter, der er identificeret som »målarter« a) Fjerkræbedriftens beliggenhed i nærheden af vådområder, damme, sumpområder, søer, floder eller kyster, hvor der er sandsynlighed for, at trækkende arter af vilde vandfugle samles. b) Fjerkræbedriftens beliggenhed i områder med en høj koncentration af vilde trækfugle, især fugle, der karakteriseres som »målarter« med hensyn til påvisning af HPAI H5N1 og er opført i bilag II, del 2. c) Fjerkræbedriftens beliggenhed i nærheden af hvile- og ynglesteder for trækkende arter af vilde vandfugle, især hvor disse områder er forbundet via trækfugles bevægelser til områder, hvor HPAI H5N1 vides at forekomme hos vilde fugle eller fjerkræ. d) Fjerkræbedrifter med frilandsproduktion eller fjerkræbedrifter, hvor fjerkræ eller andre fugle i fangenskab holdes på udendørsarealer, hvor kontakt med vilde fugle ikke i tilstrækkelig grad kan forebygges. e) Fjerkræbedrifter med et lavt biosikkerhedsniveau, blandt andet med hensyn til opbevaring af foder og anvendelse af overfladevand. 4.1.2. Kriterier og risikofaktorer med hensyn til spredning af virus på og mellem fjerkræbedrifter og konsekvenserne af spredning af aviær influenza mellem fjerkræ og mellem fjerkræbedrifter a) Forekomst af mere end én fjerkræart på samme fjerkræbedrift, især tamænder og -gæs sammen med andre fjerkræarter. b) Type fjerkræproduktion og fjerkræarter på bedriften, for hvilke overvågningsdata har vist en stigning i antallet af påviste tilfælde af infektion med aviær influenza i medlemsstaten, f.eks. andebedrifter og fjerkræ til genopbygning af vildtbestande (især opdrættede gråænder). c) Fjerkræbedriftens beliggenhed i områder med en høj fjerkræbedriftstæthed. d) Handelsmønstre, herunder import og intensiteten af dermed forbundne flytninger — både direkte og indirekte — af fjerkræ og andre faktorer vedrørende bl.a. køretøjer, udstyr og personer. e) Forekomst af kategorier af fjerkræ med lang levetid og forskellige aldersgrupper af fjerkræ på bedriften (såsom æglæggere). 4.2. Målretning efter risikopopulationer Målretningsniveauet skal afspejle antallet og vægtningen på lokalt plan af risikofaktorer på fjerkræbedriften. Den kompetente myndighed kan i sin vurdering i forbindelse med tilrettelæggelsen af overvågningen også tage hensyn til andre risikofaktorer, som så angives nærmere og begrundes i overvågningsprogrammet. 4.3. Målretning efter fjerkræbedrifter, hvorpå der skal udtages prøver Tabel 1 og 2 kan lægges til grund for beslutningen om, hvor mange fjerkræbedrifter der skal udtages prøver på pr. risikopopulation. 5. Repræsentativ prøveudtagningsmetode Hvis der gennemføres repræsentativ prøveudtagning som omhandlet i punkt 2.2, baseres beregningen af, hvor mange fjerkræbedrifter der skal udtages prøver på, på tallene i tabel 1 og 2, i overensstemmelse med, hvilke fjerkræarter der er til stede på fjerkræbedriften. 5.1. Antal fjerkræbedrifter, hvorpå der skal udtages prøver til serologisk undersøgelse for aviær influenza 5.1.1. Antal fjerkræbedrifter (bortset fra bedrifter med gråænder/andre ænder/gæs), hvorpå der skal udtages prøver For hver fjerkræproduktionskategori (undtagen gråænder, andre ænder og gæs) fastlægges antallet af fjerkræbedrifter, hvorpå der skal udtages prøver, således, at der ved en prævalens af inficerede fjerkræbedrifter på mindst 5 % med et konfidensinterval på 99 % med sikkerhed findes mindst én inficeret bedrift. Prøverne udtages i overensstemmelse med tabel 1: Tabel 1 Antal fjerkræbedrifter (bortset fra bedrifter med gråænder/andre ænder/gæs), hvorpå der skal udtages prøver i hver enkelt fjerkræproduktionskategori Antal bedrifter pr. fjerkræproduktionskategori pr. medlemsstat Antal fjerkræbedrifter, hvorpå der skal udtages prøver Til og med 34 Alle 35-50 35 51-80 42 81-250 53 > 250 60 5.1.2. Antal bedrifter med gråænder/andre ænder/gæs, hvorpå der skal udtages prøver (1) Antallet af bedrifter med gråænder/andre ænder/gæs, som skal testes, fastlægges således, at der ved en prævalens af inficerede fjerkræbedrifter på mindst 5 % med et konfidensinterval på 99 % med sikkerhed påvises mindst én smitteramt bedrift (jf. tabel 2). Prøverne udtages i overensstemmelse med tabel 2: Tabel 2 Antal bedrifter med gråænder/andre ænder/gæs, hvorpå der skal udtages prøver Antal bedrifter med gråænder/andre ænder/gæs pr. medlemsstat Antal bedrifter med gråænder/andre ænder/gæs, hvorpå der skal udtages prøver Til og med 46 Alle 47-60 47 61-100 59 101-350 80 > 350 90 5.2. Antal fjerkræ (fugle), hvorfra der skal udtages prøver på fjerkræbedriften Tallene i punkt 5.2.1 og 5.2.2 gælder både for fjerkræbedrifter, hvorpå der er udtaget prøver på grundlag af risikobaseret overvågning, og for bedrifter omfattet af repræsentativ prøveudtagning. 5.2.1. Antal fugle (bortset fra gråænder, andre ænder og gæs), hvorfra der skal udtages prøver på fjerkræbedriften Antallet af fugle, hvorfra der skal udtages prøver på fjerkræbedriften, fastlægges således, at der med en prævalens af seropositive fugle på ≥ 30 % er 95 % sandsynlighed for at finde mindst én fugl, der testes seropositiv. Der indsamles blodprøver til serologisk undersøgelse fra alle fjerkræproduktionskategorier og fjerkræarter, fra mindst 5-10 fugle (bortset fra gråænder, andre ænder og gæs) pr. fjerkræbedrift og fra hver enkelt stald, såfremt der er mere end én stald på bedriften. Hvis der er adskillige stalde, udtages der prøver fra mindst fem fugle pr. stald. 5.2.2. Antal gråænder, andre ænder og gæs, hvorfra der skal udtages prøver på bedriften Antallet af gråænder, andre ænder og gæs, hvorfra der skal udtages prøver på fjerkræbedriften, fastlægges således, at der med en prævalens af seropositive fugle på ≥ 30 % er 95 % sandsynlighed for at finde mindst én fugl, der testes seropositiv. Der tages 20 blodprøver (2) til serologisk undersøgelse fra hver enkelt udvalgt fjerkræbedrift. 6. Procedurer for udtagning af prøver til serologisk undersøgelse Tidspunktet for prøveudtagningen på fjerkræbedriften skal falde sammen med årstidsbestemt produktion for hver enkelt fjerkræproduktionskategori, og prøveudtagning kan også finde sted på slagteriet. Denne prøveudtagningspraksis må ikke lægge hindringer i vejen for fremgangsmåden med målretning på grundlag af risiko i overensstemmelse med de kriterier og risikofaktorer, der er angivet i punkt 4.1. For at sikre størst mulig effektivitet, og også for at undgå unødvendig færden på fjerkræbedrifterne, kombineres prøveudtagningen så vidt muligt med prøveudtagning til andre formål, f.eks. som led i bekæmpelsen af salmonella og mykoplasma. Sådan kombineret prøveudtagning må dog ikke rokke ved betingelserne for risikobaseret overvågning. 7. Udtagning af prøver til virologisk undersøgelse Prøveudtagning med henblik på virologisk undersøgelse for aviær influenza må ikke erstatte serologiske undersøgelser og skal udelukkende gennemføres som led i undersøgelser til opfølgning på positive resultater af serologiske test for aviær influenza. 8. Testhyppighed og -periode Der udtages prøver på fjerkræbedrifterne hvert år. Medlemsstaterne kan dog, på grundlag af en risikovurdering, beslutte at gennemføre prøveudtagning og test med større hyppighed. En sådan beslutning begrundes detaljeret i overvågningsprogrammet. Prøveudtagningen gennemføres i overensstemmelse med det godkendte overvågningsprogram fra den 1. januar til den 31. december i det år, hvor programmet gennemføres. 9. Laboratorieundersøgelser Analyser af prøver gennemføres på de nationale referencelaboratorier for aviær influenza i medlemsstaterne eller af andre laboratorier, der er godkendt til formålet af de kompetente myndigheder og arbejder under de nationale referencelaboratoriers tilsyn. Laboratorieundersøgelser gennemføres i overensstemmelse med diagnosticeringsmanualen, som beskriver metoderne til bekræftelse og differentialdiagnosticering af aviær influenza. Ønsker en medlemsstat imidlertid at gøre brug af laboratorieundersøgelsesmetoder, der ikke er beskrevet i diagnosticeringsmanualen og heller ikke i Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), skal de pågældende metoder godkendes som egnede til formålet af EU-referencelaboratoriet på grundlag af validerede data, inden de bringes i anvendelse. Alle positive serologiske resultater skal bekræftes af de nationale referencelaboratorier med en hæmagglutinations-inhibitionstest af dertil udvalgte stammer, som leveres af EU-referencelaboratoriet: a) for subtype H5: i) en første test med teal/England/7894/06 (H5N3) ii) test af alle dyr, som reagerer positivt, med chicken/Scotland/59(H5N1) for at udelukke antistoffer, der krydsreagerer med N3 b) for subtype H7: i) en første test med Turkey/England/647/77 (H7N7) ii) test af alle dyr, som reagerer positivt, med African starling/983/79 (H7N1) for at udelukke antistoffer, der krydsreagerer med N7. Der følges op på alle positive serologiske resultater på fjerkræbedriften med epidemiologiske undersøgelser og yderligere prøveudtagning med henblik på virologisk undersøgelse for at fastslå, hvorvidt der forekommer aktiv infektion med aviær influenza-virus på fjerkræbedriften. Konklusionerne på alle disse undersøgelser meddeles til Kommissionen. Alle virusisolater af aviær influenza sendes til EU-referencelaboratoriet i overensstemmelse med EU-lovgivningen og med de nationale referencelaboratoriers funktioner og opgaver i henhold til bilag VIII til direktiv 2005/94/EF, medmindre der er givet dispensation i henhold til diagnosticeringsmanualens kapitel V, punkt 4, litra d). Vira af subtype H5/H7 indsendes straks til EU-referencelaboratoriet og underkastes standardkarakteriseringstest (analyse af nukleotidsekvensen/IVPI) i henhold til diagnosticeringsmanualen. Dertil anvendes de særlige protokoller, som stilles til rådighed af EU-referencelaboratoriet til brug i forbindelse med indsendelse af prøver og diagnosticeringsmateriale. De kompetente myndigheder sørger for en god informationsudveksling mellem EU-referencelaboratoriet og de nationale referencelaboratorier. (1) Der opereres med et højere konfidensniveau for påvisning af positive ande- og gåsebedrifter, fordi sandsynligheden for, at inficerede ande- og gåsebedrifter findes ved hjælp af programmer for passiv overvågning eller systemer for tidlig påvisning, bevisligt er mindre, end det er tilfældet for hønsefugle. (2) Det større antal stikprøver i forhold til det under punkt 5.2.1 angivne er nødvendigt, fordi den diagnostiske test er mindre følsom, når den anvendes på svømmefugle.