*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 29. marts 1988

om en stoette ydet af den franske regering til en virksomhed, der fremstiller landbrugsmaskiner i St. Dizier, Angers og Croix

(International Harvester/Tenneco)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(88/468/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste punktum,

efter i overensstemmelse med naevnte artikel 93 at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Efter gentagne anmodninger fra Kommissionens side underrettede den franske regering, men ikke rettidigt, ved skrivelse af 3. oktober 1985 og 30. januar 1986 Kommissionen om en finansiel stoette til en fransk virksomhed, der fremstiller landbrugsmaskiner, og som er den tredjestoerste producent paa det franske marked.

Stoetten, der skulle anvendes til at finansiere et af stoettemodtageren gennemfoert omstruktureringsprogram, og som blev ydet i 1985 og 1986, tog form af foelgende:

- et tilskud paa 40 mio ffr., der blev udbetalt i 1985,

- ansvarlig laanekapital paa 135 mio ffr., hvoraf den ene halvdel blev udbetalt i 1985 og den anden halvdel i 1986, med en loebetid paa 15 aar med en afdragsfri periode paa tre aar; renten varierer i forhold til virksomhedens cash flow med et loft paa 14 %.

Kommissionen skoennede, at stoetten var omfattet af EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, og fastslog paa grundlag af de enkeltheder vedroerende sagen, den var i besiddelse af, og de oplysninger, som de franske myndigheder havde fremsendt, at den sandsynligvis ikke ville kunne henfoeres under nogen af undtagelserne i artikel 92, stk. 3. Den indledte derfor proceduren i artikel 93, stk. 2, med hensyn til stoetten.

Ved skrivelse af 3. marts 1986 gav Kommissionen den franske regering en frist til at fremsaette sine bemaerkninger. De oevrige medlemsstater blev underrettet herom den 20. maj 1986 og andre interesserede tredjeparter den 27. maj 1986.

II

Den franske regering fremlagde sine bemaerkninger som led i proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, ved skrivelse af 27. august 1986.

Ifoelge de franske myndigheder udgjorde tilskuddet en ekstraordinaer kredit, der blev ydet i social og regional interesse for at hindre en alvorlig forstyrrelse af beskaeftigelsessituationen i de paagaeldende omraader i tilfaelde af, at Tenneco ikke skulle overtage det franske datterselskab af International Harvester.

I sine foerste oplysninger gjorde de franske myndigheder gaeldende, at International Harvester's franske afdeling, der har produktionsanlaeg i Angers, St. Dizier og Croix, i flere aar havde vaeret truet paa grund af vanskeligheder i det amerikanske moderselskab og paa grund af moderselskabets privilegering af andre aktiviteter paa bekostning af tunge landbrugsmaskiner, der er et omraade, hvor den paagaeldende erhvervsgren paa verdensplan er udsat for et generelt og varigt tilbageslag paa markedet. Ifoelge de fremlagte oplysninger skal den paagaeldende stoette anvendes til at finansiere en omstrukturering af stoettemodtagerens aktiviteter, der i foerste omgang indebaerer lukning af mejetaerskerfabriken i Anger (2 000 enheder om aaret, 185 arbejdspladser), omlaegning af fabrikken i Croix til fremstilling af foererhuse (nedskaering af beskaeftigelsen fra 515 til 260 arbejdspladser) og omstilling af fabrikken i St. Dizier for endelig samling af traktorer til fremstilling af gearkasser til traktorer i mellemkategorien og den hoejere kategori med bevaring af 1 800 arbejdspladser. Det planlagte investeringsprogram, der omfatter 1,2 mia ffr. for de to resterende fabrikker (St. Dizier og Croix) for perioden 1986 til 1989, vil give mulighed for ved udgangen af denne periode at oprette henholdsvis 500 og 250 arbejdspladser.

Som led i proceduren fremsatte tre medlemsstater, to lokale administrationer og et forbindelseskontor samt en enkel virksomhed deres bemaerkninger til Kommissionen.

III

Tilskuddet paa 40 mio ffr. samt rentelettelsen og den afdragsfri periode i forbindelse med den ansvarlige laanekapital paa 135 mio ffr. udgoer en stoette, som saetter stoettemodtageren i stand til at foretage en raekke investeringer uden selv at skulle paatage sig samtlige omkostninger herved.

Det rentelettede ansvarlige laan har en loebetid paa 15 aar med en afdragsfri periode paa tre aar og ydes til en rente, der varierer i forhold til virksomhedens cash flow med et loft paa 14 %. Stoetteelementerne skal ses i forhold til den afdragsfri periode paa tre aar og differencen mellem den rente paa det ansvarlige laan, som faktisk betales af virksomheden, og referencemarkedsrenten for Frankrig, dvs. den rente paa laan til driftudstyr, som anvendes af Crédit National. Referencerenten varierede i den paagaeldende stoetteperiode (1985 og 1986) mellem 14,0 % og 9,25 %. I betragtning af de meget negative resultater i de seneste aar samt de aktuelle vanskeligheder inden for sektoren for landbrugsmaskiner maa det antages, at virksomhedens cash flow har vaeret og i det mindste i de kommende aar vil vaere ringe, og at den rente, som virksomheden skal betale, saaledes ligger under markedsrenten.

Det saerlige kendetegn ved det med det ansvarlige laan forbundne stoetteelement er, at det er vanskeligt for ikke at sige umuligt at anslaa rentelettelsen og dermed omfanget af selve stoetten. Denne manglende gennemsigtighed bidrager til at goere den paagaeldende stoette uforenelig med Faellesmarkedet, og goer det samtidig umuligt at tage stilling til, om en af undtagelserne i artikel 92, stk. 3, kan bringes i anvendelse.

For at fjerne denne usikkerhed opfordrede Kommissionen ved telex af 23. oktober 1985 og ved skrivelse af 3. december 1985 og 3. marts 1986 den franske regering til at redegoere naermere for vilkaarene for det ansvarlige laan. De franske myndigheder oplyste i denne forbindelse blot, at renten paa det ansvarlige laan varierede i forhold til stoettemodtagerens fremtidige cash flow med et loft paa 14 %, og forholdet mellem omfanget af den paagaeldende cash flow og renten blev ikke praeciseret.

Disse manglende oplysninger vedroerende tidspunktet for laanets ydelse og virksomhedens cash flow samt forholdet mellem virksomhedens cash flow og den faktisk betalte rente bevirker saaledes, at Kommissionen ikke er i stand til at beregne eller anslaa stoetteelementet i det paagaeldende ansvarlige laan.

Dette forhold, der skyldes manglende samarbejdsvilje fra den franske regerings side, betyder, at Kommissionen har vaeret noedsaget til at afslutte den igangvaerende procedure og vedtage en beslutning paa grundlag af de oplysninger, den er i besiddelse af (se i denne henseende Domstolens dom af 10. juli 1986 i sag 234/84 (Meura)).

Denne omstaendighed samt den paagaeldende sags komplicerede karakter forklarer, hvorfor behandlingen heraf og dermed den administrative undersoegelse i henhold til artikel 93, stk. 2, har varet saa laenge.

IV

Hele den paagaeldende stoette skulle efter artikel 93, stk. 3, have vaeret anmeldt til Kommissionen. Da den franske regering havde undladt at goere dette rettidigt, kunne Kommissionen ikke tage stilling til stoetteforanstaltningerne inden deres gennemfoerelse. Stoetten var saaledes ulovlig efter de relevante bestemmelser i faellesskabsretten. Den situation, der er opstaaet som foelge af misligholdelsen af disse forpligtelser er saa meget alvorligere, som stoetten allerede er blevet udbetalt til stoettemodtageren. Halvdelen af det ansvarlige laan paa 135 mio ffr. var desuden blevet udbetalt efter indledningen af proceduren i artikel 93, stk. 2. Hele stoetten i dens forskellige former maa derfor betragtes som ulovlig efter faellesskabsretten. Det boer i denne forbindelse naevnes, at procedurereglerne i artikel 93, stk. 3, er af tvingende karakter og indgaar i medlemsstaternes interne retsorden (jf. Domstolens dom af 19. juni 1973 i sag 77/72 Capolongo), og spoergsmaalet om den paagaeldende stoettes ulovlighed kan saaledes ikke afklares efterfoelgende. Den paagaeldende stoette i alle dens former er ulovlig, fordi procedurereglerne i artikel 93, stk. 3, ikke er blevet overholdt. Desuden kan Kommissionen i tilfaelde med stoette, der er uforenelig med Faellesmarkedet, goere brug af de midler, der gives den ved Domstolens dom af 12. juli 1973 i sag 70/72 (Kohlegesetz), og paalaegge medlemsstaterne at ophaeve stoetten ved at tilbagekraeve den hos stoettemodtagerne.

V

Den paagaeldende stoette er desuden uforenelig med Faellesmarkedet efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1. Landbrugsmaskinmarkedet i Faellesskabet er kendetegnet ved en omfattende handel mellem medlemsstaterne, som tegner sig for 28 % af produktionen i Faellesskabet. Desuden optages en stor del af markedet af multinationale virksomheder (Massey-Ferguson, Case/Brown/International Harvester, John Deere, Ford), som foretager investeringer i de forskellige medlemsstater som led i et verdensomspaendende investeringsprogram, og som med henblik paa at opnaa stordriftsfordele specialiserer deres forskellige produktionssteder i visse produkter eller produktkomponenter, som samles paa andre fabrikker, ofte beliggende i andre medlemsstater.

Den betydelige samhandel inden for landbrugsmaskinsektoren omfatter saaledes ikke blot faerdigvarer og reservedele, men ogsaa maskinkomponenter saasom motorer, gearkasser, foererhuse osv.

Desuden maa det konstateres, at der paa markedet findes en strukturel overkapacitet paa omkring 50 %, hvilket giver anledning til staerk konkurrence mellem de forskellige producenter, et enormt pristryk og en omfattende nedskaering af personalet i denne erhvervsgren (31 % for Faellesskabet som helhed og 51 % for Belgien, 50 % for Det Forenede Kongerige, 34 % for Tyskland, 29 % for Nederlandene og 24 % for Frankrig i perioden 1976 til 1986).

Produktionen i Faellesskabet af traktorer blev i perioden fra 1979 til 1985 reduceret med 10 % i Frankrig, 21 % i Italien, 22 % i Tyskland og 27 % i Det Forenede Kongerige med et gennemsnit for Faellesskabet paa 23 %.

Den stoettemodtagende virksomhed, som med en andel paa 14 % af de indregistrerede traktorer i 1985 er den tredjestoerste virksomhed paa landbrugsmaskinmarkedet i Frankrig, eksporterer 37 % af sin produktion af en omsaetning paa 2,255 mia ffr., hvoraf en stor del gaar til de oevrige medlemsstater.

Set paa baggrund af det ovenfor anfoerte vil den paagaeldende stoette kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater og fordreje konkurrencen efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, ved at favorisere den beroerte virksomhed og den franske produktion af landbrugsmaskiner.

Naar en medlemsstat yder finansiel stoette, der styrker visse virksomheders stilling paa bekostning af andre virksomheder, som konkurrerer med dem i Faellesskabet, maa denne stoette anses for at paavirke disse andre virksomheder.

Den paaklagede stoette fordrejer konkurrencen ved at forbedre stoettemodtagerens finansielle stilling og oege de fordele, den opnaar ved sin investering gennem en nedsaetning af de oevrige omkostninger, hvilket giver ham en konkurrencemaessig fordel i forhold til andre producenter, som for egen regning har gennemfoert eller foretager lignende foranstaltninger.

VI

Ifoelge artikel 92, stk. 1, er de i denne bestemmelse definerede former for stoette principielt uforenelige med Faellesmarkedet. De undtagelser fra princippet, der er opregnet i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 2, kan ikke bringes i anvendelse i den foreliggende sag i betragtning af den paagaeldende stoettes art og formaal.

Efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, skal spoergsmaalet om en stoetteforanstaltnings forenelighed afgoeres i en faellesskabssammenhaeng. Af hensyn til Faellesmarkedets rette funktion og i henhold til principperne i EOEF-Traktatens artikel 3, litra f), maa de undtagelser fra EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, der er fastsat i samme artikels stk. 3, fortolkes snaevert ved vurderingen af enhver stoetteordning eller individuel stoetteforanstaltning.

Disse undtagelsesbestemmelser kan navnlig kun bringes i anvendelse, hvis Kommissionen kan fastslaa, at markedskraefterne alene, dvs. uden stoette, ikke vil kunne tilskynde de eventuelle stoettemodtagere til at soege et af de tilstraebte maal virkeliggjort.

At bringe undtagelserne i anvendelse i tilfaelde, som ikke bidrager til virkeliggoerelsen af et saadant maal, eller hvor stoetten ikke er noedvendig, vil vaere ensbetydende med at give erhvervsgrene eller virksomheder i visse medlemsstater fordele gennem en kunstig styrkelse af deres finansielle stilling, samt at paavirke samhandelsvilkaarene mellem medlemsstater og fordreje konkurrencen uden nogen berettigelse stoettet paa den faelles interesse som omhandlet i artikel 92, stk. 3.

Den franske regering har ikke kunnet give og Kommissionen ikke kunnet paavise nogen grund til, at den paagaeldende stoette skulle kunne henfoeres under en af undtagelserne i artikel 92, stk. 3.

Den paagaeldende stoette er saaledes under henvisning til det ovenfor anfoerte ikke omfattet af nogen af undtagelserne i artikel 92, stk. 3.

Hvad angaar undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), er det klart, at den paataenkte stoette ikke har til formaal at fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelleseuropaeisk interesse eller at afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den franske oekonomi. Specifik stoette til en enkel virskomhed inden for landbrugsmaskinsektoren kan ikke siges at sigte paa at afhjaelpe forhold af den type, der omtales i artikel 92, stk. 3, litra b). Den franske regering har i oevrigt ikke fremfoert begrundelser af denne art for at berettige den paagaeldende stoette. Hvad angaar undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), for stoette til fremme af udviklingen af visse oekonomiske regioner, maa det konstateres, at de omraader, hvor investeringerne er foretaget eller skal foretages (Haute Marne og Nord, idet fabrikken i Angers, Maine et Loire, et blevet lukket), ikke er kendetegnet ved en usaedvanlig lav levestandard eller en alvorlig underbeskaeftigelse, jf. undtagelsen i litra a). De paagaeldende omraader indgaar i oevrigt ikke blandt de regioner, der er omfattet af denne undtagelse.

Stoetten opfylder heller ikke betingelserne for undtagelse efter artikel 92, stk. 3, litra c). Blandt de tre produktionssteder var kun fabrikken i Angers (185 arbejdspladser), som er blevet nedlagt som led i investeringsprogrammet, beliggende i et omraade, hvor der kan ydes regional stoette. Desuden ydes hverken tilskuddet paa 40 mio ffr. eller det rentelettede ansvarlige laan paa 135 mio ffr. i henhold til en regional stoetteordning. Stoetten sigter ikke paa at fremme udviklingen af visse oekonomiske regioner som omhandlet i litra c). Hvis man endvidere betragter den aktuelle situation samt fremtidsudsigterne paa markedet for landbrugsmaskiner, maa det konstateres, at den paagaeldende stoette fordrejer konkurrencen paa en maade, der strider mod den faelles interesse. Stoetten kan derfor ikke henfoeres under undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), ud fra regionale betragtninger.

Hvad endelig angaar undtagelsen i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), for stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, maa det konstateres, at den paagaeldende stoette bidrager til udvikling af den paagaeldende virksomhed, men ikke til udvikling af sektoren som saadan paa faellesskabsplan og i oevrigt paavirker samhandelen mellem medlemsstater paa en maade, der strider mod den faelles interesse.

Faellesskabets marked for landbrugsmaskiner er kendetegnet ved en overkapacitet paa omkring 50 %, der hovedsagelig skyldes et kraftigt fald i salget i de sidste ti aar. Salget af smaa og mellemstore traktorer er saaledes gaaet 23 % tilbage mellem 1979 og 1984.

Som foelge af krisen inden for landbrugsmaskinsektoren er priserne udsat for et kraftigt pres, som bevirker, at de forskellige producenter yder store rabatter og saaledes indskraenker deres allerede ringe fortjenstmargin.

I 1984 fastslog Kommissionen paa grundlag af EOEF-Traktatens artikel 92, at en af den italienske regering planlagt stoette i form af en rentegodtgoerelse til fordel for en virksomhed, der fremstillede motorer og landbrugstraktorer, var uforenelig med Faellesmarkedet paa grund af den foroegelse af produktionskapaciteten, som den stoettede investering medfoerte (Kommissionens beslutning 84/364/EOEF (1)).

International Harvester/Tenneco er en multinational virksomhed (en af de 50 stoerste koncerner i verden med en omsaetning paa 130 mia ffr. og et nettoresultat paa 5,5 mia ffr. i 1984), som fremstiller landbrugsmaskiner og/eller komponenter i De Forenede Stater og i Faellesskabet i Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige paa flere fabrikker.

Tenneco fremstillede allerede inden overtagelsen af International Harvester's aktiviteter i Europa landbrugsmaskiner i Det Forenede Kongerige gennem sit datterselskab J.I. Case paa to fabrikker (Leigh og Meltham). Efter overtagelsen af International Harvester's aktiviteter i Frankrig (fabrikkerne i Croix, Angers og St. Dizier), i Det Forenede Kongerige (fabrikken i Doncaster) og i Tyskland (fabrikken i Neuss) overtog Tenneco ikke blot sin konkurrents markedsandele og kapacitet, men ogsaa distributionssystemerne paa markeder, hvor Tenneco kun havde en relativt beskeden repraesentation.

I Europa fremstiller Tenneco landbrugsmaskiner paa forskellige fabrikker i Frankrig, Det Forenede Kongerige og Tyskland. De forholdsregler, som Tenneco har truffet i Frankrig (opgivelse af produktionen af mejetaerskere, specialisering paa andre fabrikker), indgaar i et investeringsprogram, der gennemfoeres paa verdensplan, og som sigter paa modernisering og tilpasning af Tenneco's kapacitet til situationen paa verdensmarkederne.

Den reorganisation af produktionen, som Tenneco foretager paa grundlag af det verdensomspaendende investeringsprogram, der omfatter specialisering af fabrikker i komponenter og/eller visse produkter og eksport af komponenter til andre fabrikker med henblik paa endelig samling, goer det vanskeligt at vurdere foelgerne heraf for Faellesskabets marked for landbrugsmaskiner.

De franske myndigheders beslutning om at yde stoette har sandsynligvis ingen indflydelse paa dette programs samlede omfang og maalsaetninger. Den paagaeldende stoette paavirker derimod, som det paavises nedenfor, beslutningen om den geografiske fordeling af investeringerne, om specialisering og lukning af fabrikker. Stoetteforanstaltningerne paavirker saaledes baade Tenneco's andre datterselskaber i Faellesskabet og samtlige andre landbrugsmaskinfabrikker i Faellesskabet.

Stoetten har motiveret Tenneco til at overtage International Harvester France og forhindret en stoerre nedskaering af kapaciteten i Frankrig. Tenneco har til gengaeld besluttet at indstille produktionen af traktorer paa sin virksomhed i Meltham/Huddersfield i Det Forenede Kongerige i 1988 og at nedskaere sin produktion af komponenter samt at lukke fabrikken for komponenter i Leigh/Manchester med en deraf foelgende nedlaeggelse af ca. 1 000 arbejdspladser.

Det eneste tilfaelde af faktisk kapacitetsnedskaering, som de franske myndigheder har oplyst om, er lukningen af fabrikken i Angers (185 arbejdspladser, en kapacitet paa 2 000 enheder om aaret), fordi fabrikken ifoelge Tenneco ikke var tilstraekkelig stor til at imoedegaa konkurrencen fra de vigtigste europaeiske konkurrenter. Den meddelte kapacitetsnedskaering vedroerer endvidere isaer lidet udnyttet kapacitet og har derfor kun en meget begraenset virkning paa markedet.

De kapacitetsnedskaeringer, som Tenneco har foretaget, skyldes udelukkende den seneste udvikling paa markedet, da efterspoergslen er faldet kraftigt, saaledes at virksomhederne i Faellesskabet som helhed har maattet tilpasse sig denne nye situation.

Specialiseringen paa andre fabrikker i retning af produktion af komponenter til traktorer, som for en stor dels vedkommende eksporteres til fabrikker i de oevrige medlemsstater med henblik paa endelig samling, er endog forbundet med en kapacitetsforoegelse. Bortset fra opgivelsen af produktionen af mejetaerskere og specialiseringen af produktionen paa andre fabrikker, som medfoerer nedlaeggelse af 440 arbejdspladser, indebaerer det stoettede investeringsprogram paa 1,2 mia ffr. oprettelse af 750 arbejdspladser i en erhvervsgren, der er kendetegnet ved meget stor overkapacitet (omkring 50 %) og en betydelig samhandel. Denne nettoforoegelse paa 310 arbejdstagere hos Tenneco France, som er forbundet med en oeget produktivitet, der foelger af programmet for investering i rationalisering og specialisering, bevirker noedvendigvis en foroegelse af virksomhedens produktion. Det skal naevnes, at denne investering paa grund af den paagaeldende stoette er blevet gennemfoert i Frankrig og ikke i nogen af de andre medlemsstater, hvor Tenneco har fabrikker. Stoetten saetter saaledes stoettemodtageren i stand til at oege sin produktionskapacitet paa et marked, der lider under en omfattende overkapacitet.

Det maa paa baggrund af den meget vanskelige situation paa markedet for landbrugsmaskiner, hvor der ikke forventes stabilisering inden 1990'erne, konstateres, at en godkendelse af tilskuddet paa 40 mio ffr. samt rentegodtgoerelsen og den afdragsfri periode i forbindelse med det ansvarlige laan paa 135 mio ffr. til International Harvester France ville vaere ensbetydende med at paafoere virksomhedens konkurrenter ulemper, der konkret kan tage form af et uberettiget fald i deres salg og/eller fortraengning fra markedet.

Omfanget og varigheden af den krise, som i oejeblikket hersker inden for sektoren for landbrugsmaskiner i Faellesskabet, har tvunget andre virksomheder til at foretage gennemgribende tilpasningsforanstaltninger uden nogen form for statsstoette til trods for de finansielle vanskeligheder, som mange af dem er udsat for, og de med de drakoniske omstruktureringsforanstaltninger forbundne problemer, som deres personalenedskaeringer har givet anledning til.

Det antages paa baggrund af moderselskabets finansielle situation og dets egen interesse i at gennemfoere det fastlagte investeringsprogram, at markedskraefterne ville have vaeret tilstraekkelige, og at investeringerne ogsaa ville finde sted uden stoette.

Den paagaeldende stoette kan derfor ikke anses for at bidrage til en udvikling, der set fra et faelesskabssynspunkt vil kunne udligne stoettens fordrejende virkninger for samhandelen.

Stoetten er endelig ulovlig, fordi den franske regering har misligholdt sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3. Den opfylder desuden heller ikke betingelserne for at kunne henfoeres under en af undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 2 og 3.

Stoette boer derfor ophaeves og tilbagekraeves. Hvad saerlig angaar det ansvarlige laan, har Kommissionen af de grunde, der redegoeres for i del III, ikke vaeret i stand til at anslaa det stoetteelement, der skal tilbagekraeves. Den franske regering skal derfor som led i de foranstaltninger, den traeffer for at efterkomme denne beslutning, selv fastsaette, hvilke stoettebeloeb der skal tilbagekraeves paa grundlag af de af Kommissionen fastsatte retningslinjer; stoettebeloebet vil derefter svare til differencen mellem den rente paa kapitalgodelaan, som anvendes af Crédit National paa tidspunktet for ydelsen af det ansvarlige laan, og den faktiske rente, som virksomheden International Harvester/Tenneco France har betalt indtil tidspunktet for vedtagelsen af denne beslutning; Kommissionen skal underrettes herom inden for en frist paa to maaneder, saaledes at den kan kontrollere, at de trufne foranstaltninger er i overensstemmelse med beslutningen -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den franske regerings stoette i 1985 og 1986 til International Harvester/Tenneco France i form af et tilskud paa 40 mio ffr., en rentegodtgoerelse ved et ansvarligt laan paa 135 mio ffr. svarende til forskellen mellem markedsrenten og den af virksomheden faktisk betalte rente, samt en afdragsfri periode paa tre aar i forbindelse med det ansvarlige laan er ulovlig, fordi den udgoer en kraenkelse af procedurereglerne i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3. Stoetten er tillige uforenelig med Faellesmarkedet efter EOEF-Traktatens artikel 92. Artikel 2

Den franske regering ophaever og tilbagekraever den i artikel 1 omhandlede stoette.

Artikel 3

Den franske regering underretter inden to maaneder Kommissionen om, hvilke foranstaltninger den har truffet til at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 29. marts 1988.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 192 af 20. 7. 1984, s. 35.