Kommissionens beslutning

af 17. april 2002

om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen

(Sag COMP/M.2547 - Bayer/Aventis Crop Science)

(meddelt under nummer K(2002) 1462)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2004/304/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 57,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1310/97(2), særlig artikel 8, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens beslutning af 4. december 2001 om at indlede procedure i denne sag,

efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger til Kommissionens indsigelser,

efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser(3),

under henvisning til endelig rapport fra høringskonsulenten i denne sag(4), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 29. oktober 2001 indgav Bayer AG (Bayer) en anmeldelse til Kommissionen om, at selskabet agtede at erhverve alle aktier i Aventis Crop Science Holding S.A. (ACS), der udgør de agrokemiske aktiviteter inden for Aventis S.A.

(2) Efter at have behandlet anmeldelsen konkluderede Kommissionen, at den anmeldte transaktion er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 4064/89 ("fusionsforordningen") og rejser alvorlig tvivl med hensyn til sin forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen. Den 4. december 2001 besluttede Kommissionen derfor at indlede procedure i sagen i henhold til fusionsforordningens artikel 6, stk. 1, litra c).

(3) Efter en indgående undersøgelse af sagen er Kommissionen nået til den konklusion, at fusionen i den anmeldte form ganske vist vil skabe eller styrke dominerende stillinger på en række markeder, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt inden for en væsentlig del af fællesmarkedet. De tilsagn, som Bayer har afgivet, ændrer imidlertid den planlagte fusion således, at det er muligt at løse de konkurrenceproblemer, der var påvist i forbindelse med fusionen.

I. PARTERNE

(4) Bayer er et internationalt børsnoteret selskab, som har fire aktivitetsområder, nemlig sundhedsprodukter, produkter til landbruget, polymerer og kemiske stoffer. Aktiviteterne på landbrugsområdet, der er relevante i forbindelse med denne transaktion, omfatter divisionen for henholdsvis plantebeskyttelse og dyresundhed. Divisionen for plantebeskyttelse udvikler, producerer og markedsfører plantebeskyttelsesmidler til bekæmpelse af plantesygdomme, skadedyr (insekter, andre smådyr) og ukrudt i afgrøder. Divisionen for dyresundhed producerer en bred vifte af veterinærlægemidler og vacciner til beskyttelse af husdyr og selskabsdyr samt en række forskellige plejeprodukter. Andre produkter, som udvikles og markedsføres af divisionen for dyresundhed, er midler, der er beregnet til beskyttelse af fødevarer og bekæmpelse af smittebærere.

(5) ACS blev oprettet i 1999 ved en sammenlægning mellem da AgrEvo (det tidligere joint venture mellem Hoechst og Schering) og Rhône-Poulencs landbrugsdivision. ACS har fire aktivitetsområder. Inden for plantebeskyttelse arbejdes der med udvikling, produktion og markedsføring af plantebeskyttelsesmidler til landbruget, f.eks. herbicider, insekticider, fungicider, vækstreguleringsmidler og frøbehandlingsmidler. Inden for miljøvidenskab udvikler, producerer og distribuerer ACS ikke-landbrugsmæssige produkter, bl.a. insekticider til husholdningsbrug, ukrudtsbekæmpelse i industrien og produkter til græsplæner og haver. Inden for frøområdet er selskabet aktivt inden for forskning, produktion og formering af markfrø og grøntsagsfrø. Inden for biovidenskab beskæftiger ACS sig endelig med udvikling af teknikker, som tager sigte på at øge planters værdi gennem input- og outputforbedringer samt forbedringer på andre områder.

II. TRANSAKTIONEN

(6) Transaktionen skal gennemføres ved, at Bayer erhverver alle aktier i ACS. Via den planlagte fusion erhverves enekontrol som omhandlet i fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).

(7) Bayer indtager for øjeblikket en syvendeplads blandt alle agrokemiske virksomheder med hensyn til salget på verdensplan. ACS indtager en fjerdeplads på verdensplan. Sammen vil de blive den næststørste agrokemiske virksomhed i verden med en markedsandel på ca. [20-30] %, lige efter den største agrokemiske virksomhed, Syngenta, men foran BASF, DuPont, Dow og Monsanto.

III. FÆLLESSKABSDIMENSION

(8) Bayers og ACS' samlede omsætning på verdensplan overstiger 5 mia. EUR(5) (Bayer: 30,971 mia. EUR; ACS: 4,034 mia. EUR). De har hver især en samlet omsætning i Fællesskabet på over 250 mio. EUR (Bayer: 10,905 mia. EUR; ACS: [...] mio. EUR), men de har ikke over to tredjedele af deres samlede omsætning på fællesskabsplan i én og samme medlemsstat. Den anmeldte transaktion er derfor af fællesskabsdimension og udgør en samarbejdssag efter EØS-aftalens artikel 57.

IV. KONKURRENCEVURDERING

INDLEDNING

(9) Den planlagte fusion vil primært indvirke på markederne for plantebeskyttelsesmidler til landbruget, som omfatter en lang række forskellige produkter, der er beregnet til beskyttelse af afgrøder mod alle former for skader, som kan forårsages af insekter, ukrudt eller svampe.

(10) Parterne har overlappende aktiviteter inden for følgende hovedområder: insekticider, herbicider og fungicider til brug i landbruget samt frøbehandlingsmidler. Andre mindre områder, hvor der er overlapninger, er aktive stoffer (de molekyler, der er virksomme mod ukrudt, insekter eller sygdomme), ukrudtsbekæmpelse i industrien og insekticider til professionel skadedyrsbekæmpelse.

(11) Ikke-landbrugsmæssige plantebeskyttelsesmidler til hus og have, ectoparasiticider til smådyr og insekticider til husholdningsbrug udgør vertikalt berørte markeder.

INDUSTRI BASERET PÅ KONKURRENCE INDEN FOR F& U

(12) Plantebeskyttelsessektoren er karakteriseret ved få, store internationale virksomheder, som er aktive inden for forskning og udvikling af nye og mere effektive produkter, og en lang række såkaldte generiske producenter uden væsentlige forsknings- og udviklingsaktiviteter. De F& U-baserede virksomheder er for øjeblikket Syngenta, Aventis, BASF, Bayer, DuPont, Dow og Monsanto.

(13) I de seneste år har der været en stærk konsolidering blandt denne gruppe af virksomheder. I 2001 købte Dow Rohm & Haas' agrokemiske aktiviteter. Syngenta blev oprettet i 2000 gennem udskillelsen af AstraZenecas og Novartis' agrokemiske aktiviteter. I 2000 købte BASF American Cyanamid, American Home Products agrokemiske aktiviteter. Der findes desuden en lang række japanske F& U-baserede virksomheder, som imidlertid ikke står stærkt i Europa, men ofte vælger at give deres produkter i licens til virksomheder med stærke salgsorganisationer i Europa. Blandt de generiske producenter er Makhteshim Agan og Cheminova de største.

(14) Det er gjort gældende, at dynamikken inden for den agrokemiske industri i vidt omfang hidrører fra F& U og markedsadgang. I de seneste tre år har industrien været udsat for en generel nedadgående tendens, som har medført en intensiveret konkurrence på et vigende marked. Der har kun været tale om vækst de steder, hvor væsentlige innovative virkningsmekanismer er blevet lanceret på markedet. Det er også gjort gældende, at den væsentligste kilde til konkurrence i denne sektor er en ikke-prisrelateret konkurrence inden for F& U mellem F& U-baserede virksomheder. På den ene side giver en effektiv forskning og udvikling en virksomhed mulighed for at udnytte de fordele, der er forbundet med nye kemiske stoffer, og opnå en bred vifte af nye produkter, som kan udnyttes til at fastholde en stærk markedsposition på en lang række markeder. F.eks. kan kombinationen af produkter uden patentbeskyttelse med nye patentbeskyttede produkter til en samlet produktpakke eller udviklingen af nye blandinger, hvori indgår patenterede aktive stoffer, forlænge levetiden af et produkt, som ikke længere er patentbeskyttet, og begrænse konkurrencepresset fra generiske virksomheder.

(15) Desuden mindskes det potentielle konkurrencepres fra generiske virksomheder som følge af, at produkter og aktive stoffer, som ikke længere er patentbeskyttede, kan beskyttes yderligere gennem patenteret teknisk produktionsknowhow. Væsentlig knowhow er ikke tilgængelig og fremgår ikke nødvendigvis af de offentliggjorte patenter eller den videnskabelige litteratur. Dette betyder, at den bedste teknologi generelt beskyttes betydeligt længere end den oprindelige patentbeskyttelsesperiode.

(16) På markeder, hvor der foregår en intensiv forskning og udvikling, kan der generelt ikke forventes potentielle nye aktører på markedet på kort og mellemlang sigt, for det første på grund af den lange periode, der kræves til at udvikle lige så effektive stoffer, og for det andet på grund af de omkostninger, der er forbundet med udviklingen af en produkt, der kan konkurrere med det nye eller forbedrede produkt. Det er særdeles vanskeligt og meget ressourcekrævende at komme ind på markedet ved hjælp af innovative produkter. Med hensyn til sektoren for plantebeskyttelsesmidler til landbruget er der store variationer i omkostningerne til F& U og registreringsprogrammer, men i forbindelse med innovative produkter kan omkostningerne overstige 100 mio. EUR, og den samlede tid kan overstige 10 år. Udvikling af nye produkter kræver således mere end et årti til kemisk syntese, laboratorieforsøg, formulering, procesudvikling, pilotproduktion, pilotforsøg, feltforsøg, kontrol af toksicitet, miljøtest, indsamling af data, produktregistrering og opførelse af produktionsfaciliteter. Når et produkt er blevet lanceret på markedet, tager det ofte adskillige år at opnå kundernes accept på grundlag af den påviste sikkerhed, virkningsgrad og pålidelighed under en række forskellige vejrforhold. Kun F& U-baserede virksomheder synes at have kapacitet og tilstrækkelig økonomisk styrke til at gennemføre disse aktiviteter og gå ind på de forskellige europæiske produktmarkeder og geografiske markeder og/eller at øge salget og markedsandelen.

(17) Efter fusionen vil den nye enheds F& U-kapacitet blive en af de største inden for sektoren. På grundlag af skøn fra tredjeparter vil den fusionerede enhed få et F& U-budget på 750 mio. USD, dvs. af samme størrelsesorden som Syngentas F& U-budget. Dette vil være dobbelt så stort som hos de øvrige F& U-baserede virksomheder, f.eks. BASF og DuPont. Undersøgelsen viser, at lanceringen af nye produkter i plantebeskyttelsessektoren er den væsentligste faktor for en stigning i markedsandelen. Jo flere midler en virksomhed har råd til at investere i F& U, jo flere nye molekyler vil den finde frem til og have råd til at markedsføre.

(18) Det er blevet oplyst, at kombinationen af to stærke produktporteføljer medfører en række umiddelbare muligheder for produktudvikling på grundlag af nye blandinger. Foruden den mulighed, som nye blandinger potentielt giver for at afskærme markedet for generiske konkurrenter, vil sådanne nye produkter også kunne gøre det kommercielt mindre attraktivt af gennemføre konkurrerende ny forskning og udvikling. Tredjeparter har endvidere anført, at transaktionen vil styrke parternes stilling inden for pipelineprodukter, hvor udviklingen af nye produkter inden fusionen ville have krænket eksisterende patenter. Efter fusionen vil disse patentbegrænsninger forsvinde, og der vil blive mulighed for nyudviklinger, som vil kunne udgøre kernen i en meget stærk markedsposition. Endelig har tredjeparter gjort gældende, at den planlagte transaktion vil resultere i, at en konkurrent fjernes fra markedet, og ligeledes kan medføre, at det samlede F& U-potentiale på markedet mindskes, ved at antallet af forskningscentre reduceres.

(19) For Kommissionen har det tidligere ofte givet anledning til betænkelighed, når virksomheder, som står stærkt inden for F& U og innovation, er gået sammen. I forbindelse med den foreliggende beslutning er Kommissionen af den opfattelse, at parternes F& U-kapacitet og incitamenter skal tages i betragtning med hensyn til den potentielle udelukkelse af den fremtidige konkurrence på de nuværende produktmarkeder og fremtidige markeder. Desuden mener Kommissionen, at det i givet fald kan være nødvendigt at koncentrere sig om fusionens virkninger på konkurrencen inden for F& U mellem parterne og med hensyn til det samlede F& U-potentiale.

BEREGNING AF MARKEDSANDELE

(20) For at vurdere, om den planlagte transaktion resulterer i berørte markeder med hensyn til formulerede produkter, f.eks. insekticider, herbicider, fungicider og frøbehandlingsmidler, har parterne fremlagt skøn over markedsandele på grundlag af en database kaldet Agrowin, som igen er baseret på såkaldte panelundersøgelser med hensyn til de større medlemsstater. På grundlag af disse panelundersøgelser fremkommer detaljerede oplysninger om aktiviteterne i forbindelse med plantebeskyttelsesmidler i forskellige medlemsstater. De udarbejdes af uafhængige markedsanalysefirmaer, f.eks. Kleffmann, som ofte er specialiserede i bestemte medlemsstater. Med hensyn til mindre medlemsstater, som ikke er omfattet af en panelundersøgelse, er beregningerne af markedsandele baseret på parternes bedste skøn.

(21) Som følge af aktiviteterne i forbindelse med fusionen og af interne regnskabsmæssige grunde har parterne kun været i stand til at fremlægge pålidelige oplysninger om markedsandele for 1998, 1999 og 2000. Kommissionen har også anmodet tredjeparter om tilsvarende oplysninger. Kommissionen har kontrolleret de oplysninger, som parterne har fremlagt, ved at sammenligne dem med de oplysninger, der er fremlagt af andre markedsaktører.

GENREGISTRERING AF PLANTEBESKYTTELSESMIDLER SENEST I 2003

(22) Som led i et politisk initiativ på miljøområdet på fællesskabsplan skal alle virksomheder, som agter fortsat at sælge deres plantebeskyttelsesmidler, genregistrere disse ifølge Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003(7). Alle producenter af agrokemiske produkter er retligt forpligtet til at trække produkter, der ikke er søgt genregistreret, tilbage fra markedet. I praksis betyder dette, at alle de produkter, der ikke er blevet indsendt til genregistrering, vil forsvinde fra markedet i 2003. Der vil typisk ikke blive søgt om registrering i forbindelse med en række ældre produkter, da de generelt er mindre miljøvenlige, og/eller de genererer kun en beskeden omsætning. Det er anslået, at omkring 600 af de 900 aktive stoffer, der findes, ikke vil blive genregistreret.

(23) Den igangværende genregistreringsproces vil påvirke vurderingen af sagen i to henseender. For det første skal det tages i betragtning, at de nuværende markedsandele i givet fald ikke vil afspejle markedspositionerne i den nærmeste fremtid. Med hensyn til generiske virksomheder vil for det andet (og dette spørgsmål står i direkte forbindelse med det første) fjernelsen af et stort antal ældre og mindre profitable produkter i den nærmeste fremtid kunne svække en række generiske producenters stilling. Det er således blevet anført, at genregistreringsprocessen navnlig vil ramme de generiske virksomheder hårdt, da de typisk er aktive inden for ældre produkter, som ikke længere er under patentbeskyttelse, og inden for markedsnicher med lav værditilvækst. I denne henseende er det blevet anført, at mens store, F& U-baserede virksomheder kan fordele omkostningerne i forbindelse med en genregistrering mellem en lang række produkter, har generiske virksomheder ikke samme mulighed. Det er derfor gjort gældende, at genregistreringen vil kunne øge de generiske producenters omkostninger, og at prisen på ældre produkter derfor vil kunne stige i fremtiden. Det er også blevet anført, at en genregistrering er meget dyr og også vil kunne indvirke negativt på nogle af de andre mindre virksomheder, der er aktive på markedet.

RELEVANTE GEOGRAFISKE MARKEDER

(24) Parterne har anført, at det relevante geografiske marked for alle plantebeskyttelsesmidler omfatter hele EØS på grund af de tendenser mod en standardisering på europæisk plan, der allerede kan ses.

(25) Parterne har henvist til virkningerne af direktiv 91/414/EØF. Ifølge parterne opstilles der med direktivet ikke kun en positiv EF-liste over aktive stoffer, som på forhånd er fundet acceptable for menneskers og dyrs sundhed og for miljøet, men der oprettes også en ordning med henblik på medlemsstaternes godkendelse af forskellige formuleringer, der indeholder aktive stoffer, som er opført i det såkaldte "bilag I" i overensstemmelse med kravene i direktivet og efter ensartede principper. Parterne har også gjort gældende, at direktivet anerkender en ordning med gensidig anerkendelse af de godkendelser, der er givet af medlemsstaterne, under forudsætning af, at de plantesundhedsmæssige, landbrugsmæssige og miljømæssige forhold er sammenlignelige i de pågældende regioner. Denne ordning gør det muligt for medlemsstaterne at anerkende registreringen af et produkt i det land, hvor det først blev lanceret. Selv om direktivet endnu ikke er trådt fuldt ud i kraft, vil alle virksomheder, som ønsker fortsat at sælge bestemte aktive stoffer, skulle foretage en genregistrering. De oplysninger, som virksomhederne skal fremlægge i forbindelse med denne genregistrering, skal være fremlagt senest i maj 2003. Parterne har gjort gældende, at selv om der for øjeblikket stadig kræves en individuel screening af produkterne i hver medlemsstat, kan det forventes, at den tid, der vil medgå til registreringsprocedurerne, vil være den samme som følge af proceduren for gensidig anerkendelse.

(26) Kommissionen fandt i sin beslutning i sag M.1806 - AstraZeneca/Novartis, at markederne for formulerede produkter og vækstreguleringsmidler skulle betragtes som nationale. Kommissionen argumenterede udførligt for denne konklusion. Én vigtig grund var, at plantebeskyttelsesmidler stadig skal registreres i en medlemsstat, inden de markedsføres. Endvidere er distributionen organiseret på nationalt plan, idet udbyderne i de fleste tilfælde har nationale salgsorganisationer eller distribuerer produkterne via en anden producents salgsorganisation i den pågældende medlemsstat. Parallelimporterede produkter anses for at være vanskelige at markedsføre, bl.a. fordi varemærker og formuleringer kan være forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, fordi registreringsgebyrerne kan være høje, og fordi det kan tage lang tid at få produkterne registreret.

(27) Markedsundersøgelsen i denne sag har bekræftet, at de grunde, der blev anført i sag M.1806 - AstraZeneca/Novartis til støtte for, at der var tale om nationale markeder, stadig i vidt omfang er gyldige. Undersøgelsen har bekræftet, at forskelle med hensyn til biologiske forhold og landmændenes behandlingsmetoder medfører, at produkterne kan være forskellige fra land til land. Aktørernes markedsposition varierer i de forskellige medlemsstater, afhængigt af f.eks. produkternes imødekommelse af markesbehovene og salgsorganisationens styrke.

(28) Markederne for plantebeskyttelsesmidler (insekticider, molluskicider, herbicider, fungicider, frøbehandlingsmidler, professionel skadedyrsbekæmpelse, ectoparasiticider til smådyr og ikke-landbrugsmæssige plantebeskyttelsesmidler til hus og have) vil derfor blive vurderet på nationalt plan.

A. INSEKTICIDER TIL LANDBRUGET

A.1. Relevante produktmarkeder

(29) Både Bayer og ACS er aktive inden for udvikling, produktion og distribution af insekticider til landbruget. Insekticider til landbruget er produkter, der er beregnet til bekæmpelse af insekter, som kan skade kulturplanter, navnlig fødevareafgrøder.

(30) I overensstemmelse med tidligere kommissionsbeslutninger(8) bør markederne for insekticider efter parternes opfattelse afgrænses efter afgrødeart og ikke efter insektart, da de fleste insekticider er beregnet til at bekæmpe en lang række insekter, der angriber bestemte planter. Kommissionen nåede i tidligere beslutninger frem til, at det generelt er mere hensigtsmæssigt at underopdele insekticiderne efter planteart end efter insektart. Den væsentligste årsag hertil er, at der kun er et enkelt insekt, der angriber en bestemt plante og dermed en væsentlig afgrøde, nemlig majsboreren, som angriber majs. Med hensyn til alle andre hovedafgrøder er der en række forskellige insekter, der angriber planten. Konklusionen var derfor, at de fleste insekticider kan bekæmpe en række insekter.

(31) I sine beslutninger i BASF/American Cyanamid og i sag M.1806 - AstraZeneca/Novartis (Syngenta) bemærkede Kommissionen, at der kunne foretages en opdeling mellem sugende og gnavende insekter. Selv om Kommissionen bemærkede i disse sager, at en sådan opdeling snarere beskriver den måde, hvorpå insekternes fødeindtagelse sker, og ikke insekticidernes virkningsmekanisme, blev der i begge sager ikke taget stilling til spørgsmålet, om det var hensigtsmæssigt at foretage en yderligere opdeling.

Opdeling af insekticider i jord- og bladinsekticider

(32) Parterne har gjort gældende, at insekticider bør opdeles i jord- og bladinsekticider. I denne henseende har de anført, at det for den landmand, som står over for visse skadedyr, er vigtigt at vide, om det pågældende insektangreb er over eller under jorden, da dette er afgørende for, hvilket produkt der er behov for, og hvilket udbringningsudstyr der er nødvendigt. Ifølge parterne adskiller det sprøjteudstyr, der anvendes til at udbringe bladmidler, sig normalt fra det udstyr, der er nødvendigt i forbindelse med jordmidler(9). Endvidere har parterne fremført, at jord- og bladinsekticider generelt er baseret på forskellige aktive stoffer, som ikke er indbyrdes substituerbare. Parterne har derfor anført, at jordinsekticider, der er beregnet til at bekæmpe jordboende insekter gennem udbringning på eller i jorden, og bladinsekticider, der sprøjtes på afgrøderne, udgør særskilte markeder. Parterne har dog anført, at med hensyn til en række afgrøder - f.eks. majs, roer og korn - kan landmanden vælge mellem jord- eller bladinsekticider, og at der derfor er en vis substitution mellem disse to produkttyper.

Opdeling af insekticider i sugende og gnavende insekter

(33) Med hensyn til segmentet for jordmidler har parterne gjort gældende, at da der ikke er nogen sugende skadedyr af betydning i jorden, er det ikke relevant at foretage en opdeling mellem sugende og gnavende skadedyr i jorden.

(34) Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt der foruden opdelingen af markedet efter afgrødeart og i blad- og jordmidler bør foretages en yderligere opdeling i sugende og gnavende insekter inden for bladmidler, har parterne anført, at det ikke er hensigtsmæssigt at foretage en opdeling af markedet efter forskellige grupper af skadedyr og i sugende og gnavende insekter.

(35) Parterne har navnlig anført, at landmændene normalt køber produkter til bekæmpelse af grupper af skadelige insekter, hvis sammensætning kan variere alt efter planteart. De har gjort gældende, at landmændene således er tilbøjelige til at købe enten bredspektrede produkter, kombinationsprodukter eller smalspektrede insekticider, som de selv blander. Parterne har derfor anført, at bredspektrede og smalspektrede insekticider således er indbyrdes substituerbare set ud fra landmændenes synspunkt, og at en opdeling af markederne efter planteart derfor allerede indeholder en opdeling af insekticider efter de skadedyr, de er beregnet til at bekæmpe.

(36) Parterne har endvidere gjort gældende, at der for landmanden ikke er en klar adskillelse mellem sugende og gnavende insekter, da han kan komme ud for den ene eller den anden eller begge typer, afhængigt af afgrøde, sæson og klima. Parterne har anført, at sugende og gnavende insekter kan forekomme som skadedyr på bladene enten hver for sig eller sammen, afhængigt af det pågældende skadedyrs livscyklus, som er påvirket af afgrøde, sæson og klima. Ifølge parterne har landmanden derfor brug for insekticider, som er effektive mod både sugende og gnavende insekter.

(37) Parterne har også gjort gældende, at produkter, der tilhører de væsentligste grupper af insekticider, herunder organophosphater, pyrethroider, carbamater og neonicotinoider, er effektive mod både sugende og gnavende insekter. En afgrænsning af markederne for insekticider, som omfatter både sugende og gnavende insekter, støttes ifølge parterne af, at en lang række insekticider anvendes til at bekæmpe både sugende og gnavende insekter. I denne henseende har parterne anført, at insekticider fra næsten alle kemiske grupper (f.eks. deltamethrin, cyfluthrin, beta-cyfluthrin, cypermethrin, parathion-methyl, carbaryl) anvendes i forbindelse med begge grupper af skadelige insekter. I denne henseende har parterne gjort gældende, at pyrethroider anvendes til bl.a. kartofler til bekæmpelse af coloradobiller (gnavende skadedyr) og bladlus (sugende skadedyr) på samme tid, mens organophosphater kan anvendes til forskellige frugter mod viklere (gnavende skadedyr) og bladlus (sugende skadedyr). Parterne har endvidere anført, at selv produkter, som er særligt effektive mod sugende skadedyr, også kan bekæmpe gnavende skadedyr. Imidacloprid er ifølge parterne f.eks. effektivt mod mellus og skjoldlus (sugende insekter), men kan også bekæmpe bladminer (gnavende insekter) i citrusfrugter.

(38) Tredjeparter har generelt været enige i, at det er hensigtsmæssigt at opdele det relevante marked i segmentet for henholdsvis jordmidler og bladmidler. Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt der bør foretages en yderligere opdeling mellem sugende og gnavende skadedyr, har de fleste tredjeparter imidlertid ikke været enige med parterne. Mens der er almindelig enighed om, at opdelingen ikke er relevant med hensyn til segmentet for jordmidler, har tredjeparter gjort gældende, at det med hensyn bladmidler er en egnet og hensigtsmæssig klassificeringsmetode at gruppere insekter og insekticider efter den måde, hvorpå fødeindtagelsen sker. Nogle tredjeparter har endog anført, at sugende og gnavende insekter udgør særskilte markeder.

(39) Det fremgår af undersøgelsen, at selv om der er en vis forbindelse mellem insekter og afgrøder, er grupperingerne af afgrøder i praksis ofte kunstige opdelinger, der er foretaget statslige registreringskontorer og kemiske virksomheder. Registreringen er baseret på en bestemt afgrøde eller afgrødegruppe. De kemiske virksomheder kan søge godkendelse til bestemte afgrøder på grund af de pågældende afgrøders økonomiske værdi og undlade at søge om godkendelse til andre, hvor effekten er den samme. En virksomhed, som er i stand til at udbyde et insekticid, der er virksomt mod insekter i forskellige afgrøder, kan potentielt dække hele spektret af afgrøder med dette produkt. En opdeling af markederne efter planteart vil derfor ikke nødvendigvis afspejle en forbindelses fulde potentiale. Mens nogle arter angriber bestemte planter, forekommer de fleste økonomisk væsentlige skadedyr i en lang række afgrøder. Navnlig sugende skadedyr som f.eks. bladlus og mellus optræder ikke hos enkelte værtsplanter, men i mange forskellige afgrøder.

(40) Det er blevet oplyst, at landmændene oplever angreb af forskellige skadelige insekter på forskellige afgrøder og på forskellige tidspunkter i vækstsæsonen. Disse forskellige skadelige insekter skal hver især bekæmpes på et givet tidspunkt, dvs. når skadedyret rent faktisk forekommer og bestemte økonomiske skadetærskler nås. Det præcise tidspunkt, hvor de forskellige skadelige insekter skal bekæmpes i løbet af en vækstsæson, er ikke det samme for de forskellige insekter, der angriber en bestemt afgrøde.

(41) Da insekticider har forskellige profiler med hensyn til residualaktivitet, er det af afgørende betydning, at produkterne udbringes på det rette tidspunkt for en effektiv bekæmpelse af målskadedyret: en for sen udbringning - hvilket kan betyde kun to til tre dage - kan resultere i betydelige skader på afgrøderne, og en for tidlig udbringning vil heller ikke resultere i en effektiv bekæmpelse af målskadedyret. Der er derfor kun en forholdsvis snæver frist for en optimal udbringning. Selv om det er korrekt, at sugende og gnavende insekter kan forekomme som skadedyr på bladene enten hver for sig eller sammen, afhængigt af det pågældende skadedyrs livscyklus, som er påvirket af afgrøden og sæsonen, betyder dette ikke, at den meget korte frist for bekæmpelse af disse skadedyr er sammenfaldende. Det er således sjældent, at to forskellige skadelige insekter kan bekæmpes mest optimalt på nøjagtig samme tidspunkt.

(42) Hvis landmænd derfor anvender et bredspektret insekticid og udbringer det én gang, vil de effektivt kunne bekæmpe de skadedyr, der forekommer på det pågældende udbringningstidspunkt, men de kan kun til dels regne med også at bekæmpe andre skadedyr. Det er derfor gjort gældende, at der ikke findes noget bredspektret insekticid, som på tilfredsstillende vis kan bekæmpe alle de forskellige skadedyr, der forekommer i løbet af en vækstsæson. Det er blevet anført, at der ikke er nogen substituerbarhed mellem smal- og bredspektrede insekticider, men at der er tale om substituerbarhed mellem produkter, der er virksomme mod de væsentligste skadedyr, der skal bekæmpes.

(43) I denne henseende er det også blevet påpeget, at langt hovedparten af insekticiderne kun vil kunne bekæmpe enten sugende eller gnavende skadedyr effektivt, men ikke begge grupper af skadegørere. Det er blevet anført, at selv bredspektrede produkter primært er rettet mod enten sugende eller gnavende insekter. Det forholder sig derfor normalt ikke således, at landmændene kan anvende produkter, der kan bekæmpe en lang række skadelige insekter.

(44) Det er derfor blevet anført, at de væsentlige skadedyr skal tages i betragtning, og at der generelt indledes en behandling med henblik på at forebygge skader på afgrøderne, når ét af de væsentlige skadedyr overskrider den økonomiske skadetærskel. Landmandens valg med hensyn til, hvilket insekticid der bør anvendes, træffes derfor på grundlag af det skadedyr, der giver problemer. Der er to faktorer, der understreger betydningen af væsentlige skadedyr: for det første godkendes insekticider til en bestemt afgrøde med angivelse af spektret af skadedyr og til udbringning på et bestemt tidspunkt i en bestemt dosering. Dette gøres af hensyn til spørgsmålet om selektivitet, da kun væsentlige skadedyr, der forekommer på et bestemt tidspunkt, bør bekæmpes, uden at nyttedyr skades. For det andet er det gjort gældende, at 80-90 % af insekticiderne kun indeholder et enkelt aktivt stof med et bestemt virkningsspektrum. Det er gjort gældende, at færdigblandingerne med mange aktive stoffer er undtagelsen og hovedsagelig anvendes til at overvinde resistens eller forbedre effekten over for væsentlige skadedyr. Det er endvidere blevet anført, at det ikke er sædvanlig praksis, at landmanden selv laver en tankblanding af insekticider. I denne henseende er det blevet understreget, at det normalt er dyrere at blande smalspektrede produkter med henblik på at opnå et bredere bekæmpelsesspektrum end at anvende forskellige smalspektrede produkter, efterhånden som skadedyrene forekommer og når de økonomiske skadetærskler. Parterne har selv anført i deres svar på klagepunktsmeddelelsen med hensyn til herbicider, at "det ikke er så let at håndtere en tankblanding som et særskilt produkt", og at omkostningerne er højere. Parterne har ikke fremført argumenter for, hvorfor det samme ikke vil være tilfældet i forbindelse med insekticider.

Forskelle mellem sugende og gnavende insekter

(45) Insekter kan først opdeles i collembola (springhaler) og pterygota (vingede insekter). Pterygota kan opdeles yderligere i tre store undergrupper: blattoid-orthopteroid, hemipteroid og endopterygota. Blattoid-orthopteroid er insekter med bidende munddele (f.eks. kakerlakker, termitter), hemipteroid er insekter med sugende munddele, og endopterygota er insekter, som undergår en fuldstændig forvandling og forpupper sig. Hemipteroid er sugende insekter, og endopterygota er gnavende insekter.

(46) Den væsentligste undergruppe af hemipteroid er hemiptera, som først og fremmest omfatter bladlus, mellus og cikader. Endopterygota omfatter først og fremmest lepidoptera (sommerfugle og møl) og coleoptera (biller og snudebiller). Det er blevet anført, at disse tre grupper af insekter - hemipteroid, lepidoptera og coleoptera - kommercielt er de væsentligste i Europa. Bladlus og mellus er de væsentligste sugende insekter i Europa. Den relative størrelse af markedet for hemiptera (sugende insekter) er mere eller mindre den samme som for lepidoptera og coleoptera (gnavende insekter) under ét.

(47) Ved sugende insekter forstås de insekter, som lever af saft fra plantedele (saftsugende insekter). Gnavende insekter flår plantedele i stykker og indtager dem. De forskellige måder, hvorpå sugende og gnavende insekter indtager føde, medfører en grundlæggende forskel i deres fysiologi: gnavende insekter udskiller meget fast stof, mens sugende insekter udskiller meget væske med et stort sukkerindhold (honningdug). Sugende insekter forårsager skade ved at overføre sygdomme, æde af planten og forårsage svampeinfektion på grund af honningdug. De formerer sig meget hurtigt og kan derfor hurtigt udvikle resistens.

(48) Sugende insekter er mindre synlige, da de ikke spiser løvet. Gnavende skadedyr som f.eks. orm og agerugler er meget synlige for landmanden, da skaderne er meget tydelige selv ved en overfladisk inspektion. Bladlus, mellus m.v. er meget små og opdages ofte snarere først ved den honningdug, de udskiller, end ved åbenbare skader. Med henblik på bekæmpelse af sugende insekter er der ikke mulighed for på forhånd at blive advaret om angreb, og overvågningen foregår normalt ved, at der holdes øje med angreb. Da sugende insekter formerer sig meget hurtigt, skal angrebet bekæmpes hurtigt. Sugende insekter fremkommer normalt først på sæsonen.

(49) Gnavende insekter har en lang og kompleks livscyklus, og det varer derfor længere, inden de udvikler resistens. Angreb kan ofte overvåges via insektfælder, og forebyggende udbringning er mulig (f.eks. tyder tilstedeværelsen af æg på, at larver snart vil angribe afgrøderne). Med hensyn til gnavende insekter er en langsommere bekæmpelse mulig. Gnavende insekter kan angribe afgrøderne på ethvert tidspunkt.

(50) Sugende og gnavende insekter adskiller sig grundlæggende fra hinanden med hensyn til, hvor de findes på en plante. Mens gnavende insekter findes overalt på planten, optræder sugende insekter normalt under bladene. Grunden hertil er, at sugende insekter suger plantesaften, og der er mindre plantevoks under bladet, hvilket gør sugningen lettere.

(51) Med hensyn til effektiviteten af insekticider betyder dette, at det er vanskeligere at bekæmpe sugende insekter end gnavende insekter, som findes overalt på planten: for at bekæmpe sugende insekter er det nødvendigt at komme ind under bladene. Forbindelser, der kun rammer bladenes overflade og ikke fordeles, er ikke særlig effektive. Det er derfor nødvendigt, at forbindelsen kan transporteres rundt i planten (systemiske egenskaber) eller som et minimum kan fordele sig fra den ene side af bladet til den anden (bladgennemtrængende (translaminar) egenskaber). Dette betyder, at for at stoffet kan være effektivt mod sugende insekter, skal det i det mindste kunne trænge gennem bladet. Ældre kemiske stoffer, f.eks. carbamater og organophosphater, har en vis translaminar funktion, og de er i stand til at fordele sig i planten, men generelt kun i et begrænset omfang. Neonicotinoider er på den anden side systemiske i den forstand, at hvis f.eks. kun en del af planten er blevet sprøjtet, vil stoffet transporteres rundt i planten og beskytte hele planten mod sugende insekter.

(52) Tredjeparter har oplyst, at opdelingen mellem sugende og gnavende insekter fremgår af sektorens markedsførings- og reklamemateriale i forbindelse med et bestemt insekticid. Bayer anvender selv betegnelsen sugende skadedyr eller saftsugende insekter til at klassificere et produkt. Ved en gennemgang af websteder og reklamer i forbindelse med Bayers produkter fremgår det, at bekæmpelsen af sugende insekter er et centralt anliggende i forbindelse med rentabiliteten af deres produkter.

Opdeling efter kemiske grupper

(53) Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt det relevante produktmarked skal afgrænses på grundlag af kemiske grupper, har parterne gjort gældende, at dette ikke er hensigtsmæssigt. Parterne har i denne henseende anført, at den landmand, som har et bestemt skadedyr i en given afgrøde, ikke vælger insekticider efter kemiske grupper, men på grundlag af produkternes pris og effektivitet over for bestemte skadelige insekter i en given afgrøde.

(54) Parterne har gjort gældende, at den samme skadedyrsart generelt kan bekæmpes ved hjælp af en række insekticider, der tilhører forskellige kemiske familier. I betragtning af de forskellige kemiske stoffers indbyrdes udskiftelighed med hensyn til deres evne til effektivt at kunne bekæmpe bestemte skadedyr, er det ifølge parterne ikke hensigtsmæssigt at afgrænse delmarkeder efter kemiske grupper. Ifølge parterne gælder det samme i tilfælde, hvor en bestemt afgrøde kan beskyttes mest effektivt af insekticider fra én og samme kemiske gruppe.

(55) Nogle tredjeparter har gjort gældende, at markedet bør opdeles efter kemiske grupper. De har anført, at insekticide aktive stoffer generelt grupperes i kemiske grupper, som normalt er knyttet til en bestemt virkningsmekanisme. Det er gjort gældende, at insekticidernes virkningsmekanisme og forskellige grupper er af afgørende betydning for resistenshåndteringen, både med hensyn til at løse problemet, når det opstår, og at undgå, at det i det hele taget opstår.

Substituerbarhed mellem jord- og bladmidler i forbindelse med majs, roer og korn

(56) Med hensyn til parternes bemærkninger om, at landmanden kan vælge mellem jord- eller bladinsekticider i forbindelse med majs, roer og korn, har tredjeparter anført, at substituerbarheden generelt er begrænset. Parterne har korrigeret deres bemærkninger og anført i en senere fase af undersøgelsen, at spørgsmålet ikke er relevant med hensyn til korn.

(57) Tredjeparter har oplyst, at med hensyn til sukkerroer, majs og korn bekæmpes de sugende skadedyr, der forekommer tidligt på sæsonen, hovedsagelig ved hjælp af frøbehandlingsmidler, og at frøbehandling stort set har elimineret ethvert marked for bekæmpelse af tidligt forekommende skadedyr ved anvendelse af bladmidler på disse afgrøder. I en senere fase af vækstperioden er det imidlertid nødvendigt at anvende andre metoder til at bekæmpe skadedyr.

(58) Tilsvarende vil nogle systemiske jordinsekticider kunne substituere i det mindste ét bladmiddel. Skadedyr, der optræder på bladene på et senere tidspunkt i vækstperioden, kan imidlertid ikke behandles effektivt med jordinsekticider. De skal stadig bekæmpes ved hjælp af bladmidler.

(59) Det er også blevet anført, at jordinsekticider, som anvendes til bekæmpelse af skadedyr på bladene, ikke blot kan erstattes af bladinsekticider. Jordinsekticider anvendes ofte til at beskytte planter mod skadedyr, der angriber bladene tidligt i vækstperioden, hvor afgrøden er meget følsom over for skadedyrsangreb. I denne tidlige vækstperiode giver bladinsekticider ikke en tilstrækkelig beskyttelse, da sprøjteforholdene ikke er optimale, og det derfor er vanskeligt at udbringe bladinsekticider.

(60) Selv om markedet for jord- og bladmidler i forbindelse med disse afgrøder i givet fald vil blive mindre som følge af frøbehandling, eller anvendelsen af jordmidler i givet fald vil nedsætte behovet for at anvende bladmidler, støtter undersøgelsen derfor ikke parternes argument om, at jord- og bladmidler er indbyrdes substituerbare.

Konklusion

(61) I forbindelse med denne beslutning og i overensstemmelse med Kommissionens praksis på dette område afgrænses det relevante marked for insekticider efter afgrødeart og opdeles i blad- og jordinsekticider. Der er i denne beslutning lagt særlig vægt på parternes store styrke inden for sugende og gnavende insekter, som er omfattet af den overordnede markedsafgrænsning. Der er tillige lagt særlig vægt på neonicotinoider og pyrazoler, som også er omfattet af den overordnede markedsafgrænsning.

A.2. Konkurrencevurdering

Indledning

(62) Efter fusionen vil den nye enhed stå meget stærkt på markedet for insekticider, både i EØS og på nationalt plan. En lang række tredjeparter har oplyst, at parternes stilling inden for insekticider vil blive styrket betydeligt i den nærmeste fremtid som følge af deres stilling inden for de såkaldte nye kemiske grupper, neonicotinoider(10) og pyrazoler(11). Stillingen vil blive styrket med hensyn til såvel de eksisterende produkter som fremtidige produkter.

(63) Markedsundersøgelsen viser, at der har været fem væsentlige etapevise ændringer af teknologien i forbindelse med insekticider:

- organochloriner i 1950'erne

- organophosphater i 1960'erne

- carbamater i 1970'erne

- pyrethroider i 1980'erne

- neonicotinoider/pyrazoleri 1990'erne/2000.

(64) Ifølge undersøgelsen fra Wood Mackenzie(12) er der i modsætning til andre sektorer på markedet for agrokemiske produkter i forbindelse med insekticider fundet færre kemiske grupper, der besidder en nyttig virkning. Indsatsen for at finde andre aktive kemiske stoffer gav forholdsvis få resultater mellem lanceringen af syntetiske pyrethroider i midten af 1970'erne og lanceringen af pyrazoler, derivater af neonicotinoider, pyrroler og spinosyner i begyndelsen af 1990'erne. Disse produkter har forskellige virkningsmekanismer på grundlag af eksisterende kemiske stoffer og har således givet landmanden bedre valgmuligheder.

(65) Ifølge undersøgelsen fra Wood Mackenzie har der i de seneste år været et betydeligt fald på markedet for de ældre kemiske grupper inden for insekticider. Salget af både organophosphater, carbamater og pyrethroider var på sit højeste niveau i 1995, og i de seneste par år har den gennemsnitlige vækstrate for hver af disse kategorier reelt været faldende. Salget på verdensplan af produkter på grundlag af de ældre kemiske stoffer, f.eks. organophosphater, carbamater og pyrethroider, faldt i 2000. Den eneste positive og stærke vækst blev registreret i forbindelse med de naturlige produkter og neonicotinoiderne, frem for alt imidacloprid. Neonicotinoiderne steg med 8,3 % i 2000. Den reelle vækst i forbindelse med insekticider på basis af neonicotinoider var 10,6 % i 1995-2000, og den skønnes at ville udgøre 8,7 % i 2000-2005.

(66) Kun få kategorier af insekticider forventes at opnå en reel vækst i de kommende fem år, heriblandt hører neonicotinoider, pyrroler og pyrazoler. Bayers imidacloprid har oplevet en betydelig vækst, og imidacloprid er nu det førende insekticid på verdensplan. Foruden at have vist sig at være et realistisk alternativ til ældre insekticide kemiske stoffer har imidacloprid også skabt nye markeder, f.eks. stammebehandling og som en komponent i en række frøbehandlingsmidler. Denne gruppe forventes at vokse hastigt. Salget af pyrazolen fipronil stiger også hurtigt. Ifølge markedsanalysefirmaet Phillips McDougall vil vækstraten for pyrazolinsekticiderne i 2000-2005 udgøre 8,4 %, stort set det samme som vækstraten for neonicotinoiderne. Med hensyn til alle de øvrige kemiske grupper inden for insekticider forventes vækstraten at være meget langsommere eller endog negativ.

Neonicotinoider

(67) Neonicotinoider er acetylcholinreceptorer. Der er tale om særdeles effektive insekticider, som påvirker insekternes centralnervesystem og blokerer overførslen af nerveimpulser. Som følge heraf ophører insekterne med at indtage føde, bliver lammede og dør af sult, dehydrering eller prædation. Denne nye virkningsmekanisme og virkningsstedet, som adskiller neonicotinoider fra carbamater, organophosphater og pyrethroider, gør dem velegnede til brug i forbindelse med resistenshåndteringsstrategier, da de også kan bekæmpe skadedyr, som har udviklet resistens over for konventionelle insekticider. Neonicotinoider er meget effektive mod bladlus og mellus, de kommercielt væsentligste sugende insekter i EU.

(68) Bayer har med succes udviklet kemien inden for neonicotinoider og allerede markedsført ét produkt, imidacloprid, som for øjeblikket er det bedst sælgende insekticid på verdensplan og også indtager førstepladsen i Europa. Bayer er også i gang med at udvikle andre neonicotinoider: thiacloprid og clothianidin [...]. ACS er ved at udvikle acetamiprid [...](13). Hvert af disse produkter vil blive behandlet nedenfor.

a) Imidacloprid

(69) Det tog kun 6 år at udvikle imidacloprid. Det har været på markedet siden 1991 under varemærkerne Gaucho, Confidor, Admire og Provado. Det sælges i over 80 lande til brug i over 60 forskellige afgrøder.

(70) Imidacloprid er et aktivt stof med systemisk virkning. Ved systemisk virkning forstås, at stoffet virker inde i planten i modsætning til ikke-systemiske stoffer, som påføres planten.

(71) Imidacloprid kan anvendes i frøbehandlingsmidler, jordmidler eller bladmidler. I forbindelse med frøbehandling dækkes frøene med det aktive stof, som transporteres til den spirende plante og beskytter den mod skadedyrsangreb i de første udviklingsfaser. I forbindelse med jordmidler overføres det aktive stof fra jorden til rødderne og derfra til bladene med saften. Anvendt i frøbehandlings- og jordmidler beskytter imidacloprid afgrøderne i de mest sårbare udviklingsfaser. Anvendt i bladmidler beskytter imidacloprid planten mod insekter, selv med små mængder aktivt stof i løvet. Det hæmmer insekternes fødeindtagelse og medfører en formindsket formeringsrate. Imidacloprid anvendes også på nye områder, f.eks. stammebehandling. I forbindelse med stammebehandling påføres imidacloprid træets stamme, hvor det aktive stof fordeles med den opstigende saft.

(72) Imidacloprid er meget effektivt med et bredt virkningsspektrum. Det giver langvarig beskyttelse over en periode på adskillige uger eller måneder mod hovedsagelig sugende insekter som f.eks. bladlus, cikader, mellus og nogle thrips, skjoldlus og uldlus. Det har effekt mod en række gnavende insekter, f.eks. forskellige arter af coleoptera (biller som coloradobille og snudebille), en række diptera (fluer) og et begrænset antal lepidoptera (bladminer). Imidacloprid har ingen virkning mod nematoder (jordboende insekter) eller mider (sugende insekter).

(73) Imidacloprid har gunstige toksikologiske egenskaber og tåles særdeles godt af planterne. Dets systemiske virkning skåner nyttige organismer.

b) Thiacloprid

(74) Ligesom imidacloprid griber thiacloprid ind i overførslen af kemiske signaler inde i insektets nervesystem. Det har systemisk virkning. Thiacloprid kan hovedsagelig bekæmpe sugende insekter (bladlus, mellus, thrips, skjoldlus, flåter, uldlus, psyllider), men også i nogen grad gnavende skadedyr (snudebiller, bladbiller, larver, bladminer, viklere og stængelborer). Det er angiveligt mere virksomt end imidacloprid mod en lang række skadedyr, navnlig i forbindelse med bladmidler, og mere skånsomt over for bier og andre bestøvende insekter. Thiacloprid skader ikke nyttige insekter, og det viser kun lav toksicitet over for varmblodede dyr.

(75) Parterne har gjort gældende, at thiacloprid [...]. Tredjeparter har anført, at thiacloprid har den fordel, at det kan bekæmpe viklere og beslægtede insekter i frugt og nødder samt bladlus (sugende insekt) og samtidigt er skånsomt over for bier i blomstringsperioden. Bayer har [...].

(76) Bayer har anført, at [...].

(77) [...] er de væsentligste afgrøder i forbindelse med thiacloprid, og markedsandelene inden for disse afgrøder er væsentlige faktorer for værdien af thiacloprid. Det fremgår af strategidokumenter, at Bayer forventer, at salget i EU vil nå op på [...] mio. EUR i [...] og [...] mio. EUR i [...] i 2004. Der er også forelagt prognoser for salgsindtægterne [...], selv om Bayer har anført, at [...].

(78) Thiacloprid vil være under patentbeskyttelse i EU indtil 2007, [...]. Bayer har forklaret, at patentbeskyttelsen kan forlænges via et supplerende beskyttelsescertifikat, når perioden mellem indgivelsen af patentansøgningen og den første registrering er meget lang. [...].

c) Clothianidin

(79) Bayers japanske datterselskab Nihon Bayer Agrochem (NBA) og [...] forskede uafhængigt af hinanden inden for insekticidt aktive neonicotinoidforbindelser i slutningen af 1980'erne. Som resultat af denne forskning fandt NBA en ny gruppe af insekticidt aktive forbindelser. [...].

(80) I [...].

(81) [...].

(82) [...].

(83) [...].

(84) Clothianidin har effekt mod [...]. Bayer har oplyst, at clothianidin [...]. I forhold til imidacloprid er clothianidin [...].

d) Acetamiprid

(85) ACS er også i gang med at udvikle neonicotinoider. [fortrolige oplysninger fra ACS].

(86) [fortrolige oplysninger fra ACS].

(87) [fortrolige oplysninger fra ACS].

(88) [fortrolige oplysninger fra ACS].

(89) Acetamiprid kan bekæmpe [fortrolige oplysninger fra ACS]. Ifølge parterne konkurrerer acetamiprid med [...] og vil blive en væsentlig konkurrent til navnlig imidacloprid [...] i Europa.

(90) Tredjeparter har anført, at acetamiprid ikke er særlig effektivt i forbindelse med frøbehandling, da dets evne til at forblive i planten er begrænset i forhold til imidacloprid eller clothianidin. Det anses derfor for at være egnet til bladmidler, men ikke til frøbehandlingsmidler. ACS har oplyst Kommissionen om registrationsplanerne for acetamiprid. [fortrolige oplysninger fra ACS].

Andre neonicotinoider

(91) Parterne har anført, at en række andre neonicotinoidforbindelser vil blive lanceret i EØS: thiamethoxam, dinotefuran, flonicamid, AKD-1022 og nitempyram. Disse vil blive behandlet kort nedenfor.

a) Thiamethoxam

(92) Thiamethoxam har effekt mod sugende, bladædende og jordboende insekter. Da produktet udviser effekt ved lave doseringer, sikrer det hurtig bekæmpelse. Det kan anvendes som blad-, jord- eller frøbehandlingsmiddel.

(93) Tredjeparter har oplyst, at thiamethoxam er et meget alsidigt insekticid med samme virkningsmekanisme som imidacloprid og de øvrige neonicotinoider. Det forbliver i planten i lang tid og egner sig derfor til frøbehandling.

(94) Syngentas konkurrenceposition var udsat for alvorlige begrænsninger i en periode, hvor en patentstrid med Bayer forhindrede virksomheden i at konkurrere effektivt på alle de væsentlige EØS-markeder. Thiamethoxam er på nuværende tidspunkt kun godkendt i Spanien, Finland og Østrig til brug på en række begrænsede afgrøder. Bayer og Syngenta løste denne patentstrid den 20. december 2001. Ifølge aftalen mellem Bayer og Syngenta vil sidstnævnte have fuld og hel adgang til verdensmarkedet for thiamethoxam og kan markedsføre insekticider, der er baseret på dette aktive stof, på hvert nationalt marked.

b) Dinotefuran (MTI-466)

(95) Parterne har gjort gældende, at dette neonicotinoid, der er udviklet af Mitsui, har et bredt virkningsspektrum, som skulle gøre det muligt at anvende det til en lang række afgrøder. Dinotefuran forventes lanceret på markedet i Japan i 2003 og i Europa i 2004/2005. Ifølge parterne vil dinotefuran blive en væsentlig konkurrent i den nærmeste fremtid.

(96) [Fortrolige oplysninger vedrørende dinotefuran].

c) Flonicamid (IKI-220)

(97) Parterne har anført, at flonicamid er udviklet af Ishihara i samarbejde med FMC. Det forventes at blive registreret i Japan inden 2003/2004 og i Europa i 2005/2006. Ifølge parterne er flonicamid hovedsagelig rettet mod bladlus, cikader og thrips og har en udmærket systemisk virkning og er velegnet til integreret skadedyrsbekæmpelse (IPM).

(98) Alle tredjeparter har anført, at flonicamid har en anden struktur og virkningsmekanisme end neonicotinoiderne og derfor ikke kan anse for at være et neonicotinoid. Tredjeparter har også tilkendegivet, at da flonicamid er et langsomtvirkende middel mod bladlus, som hæmmer deres fødeindtagelse, er det ikke en konkurrent til neonicotinoider. Neonicotinoider har en forholdsvis hurtig virkning, og de er effektive mod et bredt spektrum af homoptera, ikke kun bladlus. Det forhold, at midlet hæmmer insekternes fødeindtagelse, betyder, at der er sandsynlighed for, at bladlusene ikke vil blive angrebet, før de har overført eventuelle vira til planten. En af de væsentligste følger af bladlusangreb i mange afgrøder er de virussygdomme, som de spreder.

d) AKD-1022

(99) Parterne har anført, at AKD-1022 er et nyt neonicotinoid, der er udviklet af Agro-Kanesho. Ifølge parterne har dette produkt et forholdsvis bredt virkningsspektrum, som skulle gøre det muligt at anvende det til en lang række afgrøder. Da dette produkt ifølge parterne imidlertid stadig er under udvikling, vil dets konkurrencemæssige virkning på EØS-markedet ikke blive vurderet yderligere i forbindelse med denne beslutning.

e) Nitempyram

(100) Takeda har udviklet et neonicotinoid nitempyram og lancerede det i 1996 i Japan til brug i forbindelse med ris, frugt, te og grøntsager. Nitempyram er ikke blevet lanceret i EØS, og intet tyder på, at det vil blive lanceret i den nærmeste fremtid. Den konkurrencemæssige virkning af nitempyram på EØS-markedet vil derfor ikke blive vurderet yderligere i forbindelse med denne beslutning

Pyrazoler

(101) Pyrazolkemien anvendes udelukkende af ACS. ACS har to eksisterende molekyler i denne gruppe, fipronil og ethiprole. Fipronil er blevet markedsført i EØS i forbindelse med en række afgrøder og anvendelsesformål. Ethiprole er ikke blevet registreret i EØS.

(102) Parterne har fremført i deres svar på klagepunktsmeddelelsen, at de ikke er de eneste med pyrazolkemi. De har oplyst, at både Mitsubishi Chemical og BASF har pyrazoler i pipelinen. Ifølge parterne er Mitsubishi Chemical indehaver af patentet på ETK-I-inhibitoren tolfenpyrad (OMI 88), som synes at være virksom mod bladlus, thrips, mellus, plutella, rustmide og skudtopmide i frugt og grøntsager. Parterne har endvidere anført, at BASF har patentbeskyttelse for det aktive stof chlorfenapyr, som ifølge parterne er en pyrazol analog afkobler af den oxidative fosforylering.

(103) Kommissionens undersøgelse viser imidlertid, at selv om chlorfenapyr og tolfenpyrad begge indeholder pyrazoler, er der ikke tale om pyrazoler. De virker et andet sted, har et andet spektrum og er på alle måder anderledes. Disse produkter vil derfor ikke blive vurderet yderligere i denne beslutning.

(104) Tredjeparter har oplyst, at pyrazoler udgør den seneste udvikling inden for insekticider mod coleoptera (biller) og jordbårne diptera (fluer).

a) Fipronil

(105) Undersøgelsen viser, at fipronil er et [fortrolige oplysninger fra ACS]. Foruden anvendelsen i landbruget er det også effektivt mod [fortrolige oplysninger fra ACS]. Fipronil anvendes hyppigst i forbindelse med jordmidler og coatning af frø, men også i forbindelse med bladmidler, og det konkurrerer angiveligt med neonicotinoider i forbindelse med disse anvendelsesformål.

(106) Ifølge parternes oplysninger med hensyn til bekæmpelsen af gnavende insekter [...]. Tredjeparter har imidlertid oplyst, at både fipronil og imidacloprid er særdeles effektive mod coleoptera (gnavende biller) og navnlig mod elateridae (smælderlarver), som formentlig er den væsentligste gruppe af jordboende insekter. Imidacloprid og fipronil er også begge rimeligt effektive til at bekæmpe de væsentligste lepidoptera, agrotis (agerugler), som angriber planten, når de første spirer kommer op af jorden. Med hensyn til diptera (jordbårne fluer), som er vigtige i en række kornsorter og grøntsager, har tredjeparter anført, at både imidacloprid og fipronil viser en høj virkningsgrad, afhængigt af de præcise arter.

(107) Mens fipronil [fortrolige oplysninger fra ACS].

(108) Tredjeparter har tilkendegivet, at da fipronil hovedsagelig er et pesticid mod gnavende insekter, konkurrerer det generelt ikke direkte med neonicotinoider inden for bekæmpelse af sugende insekter. De har anført, at da fipronil ikke transporteres særlig godt inde i planten, har det derfor ikke samme potentiale som neonicotinoider. Ifølge tredjeparter anvendes fipronil imidlertid som bladmiddel, f.eks. mod thrips og coleoptera (f.eks. coloradobille). Tredjeparter har endvidere oplyst, at kombinationen af imidacloprid og fipronil i parternes portefølje vil indvirke på konkurrencen i to henseender: For det første er det gjort gældende, at spektret af skadedyr, som kan bekæmpes med nye kemiske stoffer, udvides og kompletteres. Begge forbindelser kan anvendes i forbindelse med en lang række afgrøder, giver en høj effektivitet og sikker bekæmpelse af de væsentlige skadedyr og har en ny virkningsmekanisme, som er i stand til at bryde den eksisterende resistens over for andre kemiske grupper. I denne henseende vil parternes muligheder for at tilbyde teknisk avancerede behandlingsprogrammer være enestående, og ingen konkurrent vil kunne tilbyde noget tilsvarende. Tredjeparter har derfor gjort gældende, at kombinationen af imidacloprids effektive bekæmpelse af sugende skadedyr med fipronils effektive bekæmpelse af gnavende skadedyr vil give anledning til konkurrenceproblemer. For det andet er der som følge af overlapningen mellem målskadedyr og imidacloprids og fipronils forskellige virkningsmekanisme særdeles gode muligheder for resistenshåndtering ved at skifte mellem begge produkter på de områder, hvor de to produkter er rettet mod de samme skadedyr.

b) Ethiprole

(109) Ethiprole er et [fortrolige oplysninger fra ACS] fiprolinsekticid. Tredjeparter har oplyst, at ethiprole er et fipronilprodukt af anden generation. [...].

(110) Ethiprole kan anvendes i forbindelse med [fortrolige oplysninger fra ACS]. Den toksikologiske profil er angiveligt bedre end fipronils. [...].

(111) Parterne har anført, at [fortrolige oplysninger fra ACS]. Kommissionen bemærker også i denne henseende, at et "slumrende" patent forhindrer markedsadgangen og begrænser konkurrencen.

c) Acetoprole og vaniliprole

(112) Tredjeparter oplyste i forbindelse med den første undersøgelsesfase, at ACS er i gang med at udvikle to andre forbindelser i pyrazolgruppen: acetoprole og vaniliprole. Med hensyn til disse aktive stoffer har parterne anført, at [fortrolige oplysninger fra ACS]. Disse produkter vil derfor ikke blive vurderet yderligere i denne beslutning.

Parternes øvrige pipelineprodukter

(113) Foruden neonicotinoider har Bayer også andre pipelineprodukter, som efter planen skal lanceres på markedet i den nærmeste fremtid, nemlig methoxyfenozide, spirodiclofen og spiromesifen.

a) Methoxyfenozide

(114) Methoxyfenozide [...].

(115) Ifølge parterne vil methoxyfenozide [...].

b) Spirodiclofen

(116) Spirodiclofen [...]. Som acaricid er spirodiclofen [...].

(117) Spirodiclofen [...].

c) Spiromesifen

(118) Spiromesifen [...].

Konkurrencemæssige virkninger af parternes portefølje af nye kemiske stoffer

(119) Efter fusionen vil den nye enhed kunne udbyde fire af de seks nuværende og fremtidige neonicotinoider, som er blevet eller vil blive markedsført i EØS. Parterne vil have imidacloprid, thiacloprid, clothianidin og acetamiprid, som i forskellig udstrækning dækker alle typer anvendelsesformål i forbindelse med blad-, jord- og frøbehandlingsmidler. Den eneste effektive konkurrent inden for disse aktive stoffer, Syngentas thiamethoxam, vil forblive uden for parternes portefølje. Takedas clothianidin vil blive lanceret i EØS, [fortrolige oplysninger vedrørende clothianidin](14). Kommissionen bemærker ligeledes, at [...]. Endvidere vil pyrazolen fipronil med transaktionen indgå i Bayers produktudbud i EØS. Ingen anden virksomhed har produkter fra denne kemiske gruppe.

(120) Med hensyn til Syngentas thiamethoxam mener Kommissionen ikke, som det vil fremgå nedenfor, at thiamethoxam vil kunne opveje den nye enheds markedsstyrke, idet den vil få tre neonicotinoider og en pyrazol (og ethiprole) i sit produktudbud inden for blad- og jordmidler. Parterne har fremført i deres svar på klagepunktsmeddelelsen, at Kommissionen ikke har taget hensyn til den konkurrencemæssige virkning af konkurrerende neonicotinoider, og anført, at "kun to måneder efter løsningen af patentstriden mellem Bayer og Syngenta er thiamethoxam blevet registreret i Spanien, Finland og Østrig". Selv om parterne med dette eksempel forsøger at vise, hvor hurtigt thiamethoxam vil komme ind på EØS-markederne efter løsningen af patentstriden, bemærker Kommissionen, at thiamethoxam allerede var registreret i disse medlemsstater, inden patentstriden blev løst, da imidacloprid ikke er under patentbeskyttelse i Spanien, Finland og Østrig, og patentstriden vedrørte derfor ikke disse medlemsstater.

(121) Undersøgelsen viser, at både neonicotinoider og pyrazoler tilhører de hastigst voksende grupper af insekticider, som forventes at vokse på bekostning af ældre kemiske stoffer. Tredjeparter har derfor gjort gældende, at parternes stilling på markederne for insekticider, navnlig i segmentet for saftsugende insekter, og inden for alle tre områder - jord-, blad- og frøbehandlingsmidler - vil blive styrket betydeligt i den nærmeste fremtid.

(122) Det er gjort gældende, at foruden neonicotinoider og pyrazoler har parterne også andre F& U-aktiviteter, som vil styrke den nye enheds konkurrenceposition inden for insekticider yderligere. Det er blevet oplyst i denne henseende, at ACS har et patent på acetylcholinagonister, som vil være et supplement til de eksisterende neonicotinoider. Ifølge tredjeparter vil også et nyt nematicid (thienylpyrazol) kunne medføre en særlig styrke inden for bekæmpelsen af jordboende insekter og nematoder sammen med de væsentlige carbamater og organophosphater og en stærk teknologisk tilstedeværelse inden for frøbehandling. Endelig er det gjort gældende, at ACS er i gang med at udvikle isobutylamider, som vil kunne være effektive til bekæmpelse af lepidoptera. ACS har oplyst, at [fortrolige oplysninger fra ACS].

(123) I deres svar på Kommissionens begæring om oplysninger har parterne fremført, at neonicotinoider og pyrazoler ikke udgør de seneste kemiske grupper inden for insekticider. De har gjort gældende, at neonicotinoider er blevet solgt på markedet siden 1990, og at pyrazoler kom ind på markedet i 1994. Parterne har derfor gjort gældende, at begge kemiske grupper er etablerede og ikke nye kemiske grupper og ikke repræsenterer den seneste teknologi. Den nye generation af insekticider, som kommer på markederne, omfatter ifølge parterne bezoylhydraziner, tetronicsyrer, spinosyner og carboxylater.

(124) Tredjeparter har imidlertid anført, at selv om der ganske vist er blevet og vil blive lanceret nyere kemiske stoffer end neonicotinoider og pyrazoler, er det forhold, at disse forbindelser er nye i forhold til neonicotinoider og pyrazoler, ikke relevant ud fra et kommercielt synspunkt. Neonicotinoider og pyrazoler siges i kommerciel henseende at være langt vigtigere end nogen af de ovennævnte kemiske grupper. Markedspotentialet for neonicotinoider og pyrazoler øges yderligere af, at de fungerer som erstatningsprodukter for de produkter, der ikke vil blive genregistreret, og for ældre kemiske stoffer med resistensproblemer. Selv om en række produkter fra de ældre kemiske grupper vil blive genregistreret og også anvendt i fremtiden, vil neonicotinoider og pyrazoler derfor generelt få større betydning i fremtiden.

(125) Med hensyn til de ovennævnte specifikke eksempler, som parterne har fremdraget, har tredjeparter oplyst, at bezoylhydraziner ikke er en ny gruppe, og at f.eks. diflubenzuron blev lanceret på markederne for mange år siden. De øvrige nye grupper, som parterne har nævnt, har et forholdsvis smalt anvendelsesspektrum og et meget mindre markedspotentiale. De kan hovedsagelig bekæmpe gnavende skadedyr (tetronicsyrer kan kun anvendes til bekæmpelse af mider). Bezoylhydraziner sælges hovedsaglig på markederne for grøntsager og kernefrugter. Bezoylhydraziner tegner sig kun for en lille markedsandel og er beregnet til nicheprodukter, da de er langsomtvirkende og kun har effekt ved indtagelse; de har med andre ord ingen kontaktvirkning og ingen systemisk virkning. Carboxylater har hovedsagelig effekt ved indtagelse og har en vis kontaktvirkning.

(126) Ingen af de kemiske grupper, som parterne har nævnt, konkurrerer på samme niveau med neonicotinoiderne på markedet for bekæmpelse af sugende skadedyr, hverken i forbindelse med blad-, jord- eller frøbehandlingsmidler. Neonicotinoider er ifølge markedsundersøgelsen de eneste avancerede insekticider på disse markeder. Ingen af dem konkurrerer heller med fipronil på samme niveau.

Ifølge parterne vil transaktionen ikke påvirke konkurrencen

(127) Parterne har gjort gældende, at selv hvis den planlagte transaktion vurderes på nationalt plan, giver fusionen ikke anledning til problemer med hensyn til en dominerende stilling på nogen af de berørte markeder. Parternes argumenter behandles nedenfor.

Substituerbare produkter

(128) Parterne har gjort gældende, at Kommissionen har overvurderet betydningen af neonicotinoider og pyrazoler. De har anført, at selv efter genregistreringsprocessen vil organophosphater, carbamater og pyrethroider stadig tilhøre de førende kemiske grupper. Ifølge parterne vil en hel del produkter, som navnlig tilhører de ældre grupper af insekticider, kunne fås på markedet efter 2003. Parterne har anført, at på grund af priserne på disse produkter vil de fortsat være særdeles konkurrencedygtige, navnlig sammenlignet med neonicotinoider og pyrazoler.

(129) Parterne har endvidere anført, at der med hensyn til neonicotinoider og pyrazoler findes substituerbare produkter i alle kemiske grupper. Ifølge parterne anvendes f.eks. parathion-methyl til bekæmpelse af både sugende og gnavende insekter og som et middel til bladsprøjtning. Potentielle erstatningsprodukter til bekæmpelsen af sugende insekter er også ifølge parterne organophosphater (f.eks. acephat, lambda-cyhalothrin), som har samme biologiske virkningsspektrum som Bayers imidacloprid og derfor fuldstændig vil kunne erstatte ethvert produkt af neonicotinoidfamilien. I denne henseende har parterne også anført, at imidacloprid ikke udviser effekt mod alle typer sugende skadedyr, men at det er særlig effektivt til at bekæmpe homoptera (plantesugere). Parterne har anført, at Syngentas lambda-cyhalothrin er lige så effektivt som imidacloprid til at bekæmpe disse skadedyr, og at Dows spinosad er mere effektivt mod thrips. Gnavende insekter kan ifølge parterne bekæmpes med spinosad, indoxacarb og organophosphater.

(130) Parterne har endvidere gjort gældende, at det ikke er alle udfasede produkter, der kan erstattes af enten neonicotinoider eller pyrazoler. Med hensyn til f.eks. organophosphater har parterne anført, at hverken imidacloprid eller fipronil kan dække hele det spektrum af insekter, som bredspektrede organophosphater er effektive mod. Ifølge parterne vil landmændene formentlig ikke købe to produkter som erstatning for organophosphater, men vil i stedet søge det billigste og mest effektive alternativ, der er baseret på det spektrum af insekter, de ønsker at bekæmpe.

(131) Parterne har også gjort gældende, at påstanden om, at neonicotinoider er miljøvenlige, kun til dels er korrekt. Ifølge parterne er f.eks. imidacloprid ikke skånsomt over bier og kan derfor ikke anvendes i afgrødernes blomstringsperiode. [...]. Det aktive stof indoxacarb (fra DuPont), som tilhører den kemiske gruppe carboxylater, har f.eks. ikke disse virkninger.

(132) Endelig har parterne gjort gældende, at med hensyn til f.eks. imidacloprid består landmandens investeringer ved anvendelsen af plantebeskyttelsesmidlerne af produktprisen og udbringningsomkostningerne (traktor, benzin, vand osv.). Selv hvis produktprisen for et givet produkt pr. hektar og pr. behandling måtte være højere end for et substituerbart produkt, kan udbringningsomkostningerne således være forskellige, da det billigere produkt skal udbringes oftere. Ifølge parterne er landmandens samlede udgifter i disse tilfælde derfor ikke væsentligt forskellige, og der er således er substituerbarhed på efterspørgselssiden mellem de pågældende produkter.

Tredjeparters synspunkter

(133) Ifølge tredjeparter er det allerede nu en kendsgerning, at over 55 % af insekticiderne vil forsvinde. Endvidere kan det ikke forventes, at der vil blive truffet en positiv beslutning med henblik på optagelse i bilag 1 af alle aktive stoffer, som stadig befinder sig i genregistreringsprocessen. Det er derfor gjort gældende, at antallet af aktive stoffer kan falde til under 45 %. Væsentligt færre aktive stoffer, der tilhører de ældre grupper af insekticider, vil kunne fås i fremtiden. Genregistreringsprocessen vil medføre, at ældre produkter får færre anvendelsesformål - både med hensyn til afgrøder og skadedyr. Ifølge Wood Mackenzie er navnlig organophosphater for øjeblikket "underkastet en særdeles streng vurdering" fra tilsynsmyndighedernes side i USA og EU som følge af problemer i forbindelse med langtidsbrugen af dem og deres kroniske toksicitet. Organophosphater er sammen med organochloriner den kemiske gruppe, der vil være faldet hurtigst i 2005 med en ifølge Phillips McDougall negativ vækst på 8,7 %. Med genregistreringsprocessen vil de ældre teknologifamilier gradvis blive udfaset, og de nye kemiske grupper forventes at blive de væsentligste erstatningsprodukter og at øge deres andel af det samlede marked.

(134) Det fremgår af undersøgelsen - hvilket er særligt vigtigt - at miljøvirkningen i dag er blevet et meget væsentligt anliggende ved siden af en bedre produkteffektivitet. Mens det tidligere var normen, at man købte et bredspektret insekticid, er det modsatte ofte tilfældet i det nuværende konkurrenceprægede klima. Det er gjort gældende, at der som led i den integrerede skadedyrsbekæmpelse (IPM) lægges vægt på bekæmpelsen af skadedyr med minimal virkning for nyttedyr og andre arter i marken. IPM kræver med andre ord, at landmændene anvender insekticider, som er specifikt rettet mod et bestemt skadeligt insekt, og således undgår bredspektrede insekticider. Endvidere kræver IPM, at disse produkter anvendes på et sådant tidspunkt, at de vil give de bedste resultater. IPM tager sigte på at undgå, at bredspektrede insekticider anvendes i en lang periode, hvilket vil resultere i en lang række uacceptable bivirkninger for ikke-målskadedyr. Da produkterne er specifikt beregnet til forskellige skadedyr, vil de landmænd, der følger IPM, altid anvende et IPM-venligt produkt til bekæmpelse af sugende skadedyr mod sugende skadedyr og et andet IPM-venligt produkt til bekæmpelse af gnavende skadedyr mod gnavende skadedyr.

(135) Tredjeparter har også oplyst, at efterhånden som IPM og jordbrugsdriften bliver mere kompleks, benytter flere og flere landmænd professionelle planteavlskonsulenter til at fastslå, hvilket specifikt skadedyr i marken der skal bekæmpes. De regulerende organer foretrækker smalspektrede pesticider med reducerede risici. Ifølge tredjeparter er der i de senere år foretaget mange universitetsundersøgelser, som dokumenterer virkningen af IPM og sprøjtning med smalspektrede insekticider. Produkter, der falder inden for denne kategori, fremhæves ofte kraftigt for disse egenskaber, både af kemiske producenter, det videnskabelige samfund og regulerende organer.

(136) I denne henseende bemærkes det, at der kræves større doseringer, f.eks. i forbindelse med carbamater og organophosphater, i forhold til de nyere kemiske stoffer. Mens ca. 50-75 g/ha ofte er tilstrækkelig med hensyn til neonicotinoider, kan der være behov for 800-1000 g/ha i forbindelse med carbamater og organophosphater. De højere doseringer, der kræves, skaber problemer med hensyn til sikkerheden for miljøet og IPM. Der er også et problem med hensyn til restkoncentrationer og perioden mellem sprøjtning og høst, som indvirker på behandlingsfristen, der er den tid, der mindst skal gå fra sprøjtning til høst. Det bemærkes endvidere, at parterne selv har erkendt betydningen af lavtoksiske insekticider. De har fremført i deres svar på klagepunktsmeddelelsen, at formuleringer af neonicotinoider og pyrazoler lanceres som "lavtoksiske alternativer til organophosphater".

(137) Af ovennævnte grunde fremgår det af undersøgelsen, at brugen af bredspektrede insekticider falder hastigt.

(138) Med hensyn til parternes påstand i deres svar på klagepunktsmeddelelsen om, at Kommissionen "giver et skævt billede af miljøvirkningerne", og at imidacloprid [...], bemærker Kommissionen for det første, at tredjeparter har oplyst, at en række andre forbindelser på markedet er [...] toksiske over for bier og ikke kan anvendes i blomstringsperioden. [...]. Med hensyn til parternes argument om, at brugen af imidacloprid er blevet midlertidigt suspenderet i forbindelse med solsikker, bemærker Kommissionen for det andet, at denne foranstaltning er begrænset til Frankrig, og at den kun gælder for frøbehandling. For det tredje bemærker Kommissionen, at Bayer selv afviste årsagsforbindelsen mellem imidacloprid og biernes symptomer. Det hedder på Bayers websted, at "Bayer i en lang række kontrollerede forsøg har bevist, at den påståede forbindelse ikke kan underbygges med de faktiske omstændigheder". Toksiciteten for bier vil derfor ikke blive behandlet yderligere i denne sag.

(139) Undersøgelsen viser endvidere, at mens de ældre insekticider - f.eks. organophosphater, carbamater og pyrethroider - er virksomme mod både sugende og gnavende insekter, er de nyere insekticider generelt ikke effektive mod både saftsugende og gnavende insekter, men er mere specialiserede end deres forgængere. Selv om både neonicotinoider og pyrazoler i en vis udstrækning er effektive mod både sugende og gnavende insekter, er neonicotinoiderne primært rettet mod sugende insekter og pyrazolerne mod gnavende insekter.

(140) Kommissionen anmodede konkurrenter om at oplyse, hvilke af deres produkter kunderne ville skifte til, hvis parterne permanent hævede priserne på deres produkter med 5-10 %. Kommissionen anmodede konkurrenter om at tage udgangspunkt i produkter, som er substituerbare med hensyn til f.eks. virkningsmekanisme, som er effektive i samme afgrøde, som er rettet mod de samme insekter eller insektgrupper, og som prismæssigt er mere eller mindre sammenlignelige. Med hensyn til imidacloprid, som er det eneste neonicotinoid på de økonomisk vigtige markeder, viser resultaterne af undersøgelsen klart, at bortset fra andre neonicotinoider findes der ingen reelle alternativer til imidacloprid i konkurrenternes produktporteføljer. Det samme gælder i forbindelse med fipronil.

(141) Ifølge tredjeparter er neonicotinoider særdeles effektive og hurtigtvirkende, hvilket nedsætter risikoen for overførsel af sygdomme. Neonicotinoider er tillige systemiske og har et bredt virkningsspektrum over for sugende insekter, dvs. de kan anvendes i en lang række afgrøder. Det er gjort gældende, at til bekæmpelse af mellus er neonicotinoider de eneste effektive insekticider, der kan fås på nuværende tidspunkt. Andre produkter, der er registreret til brug mod mellus, har enten problemer med hensyn til effektiviteten (der er tale om ældre produkter, hvor der allerede foreligger resistens) eller virkningshastigheden.

(142) Med hensyn til parternes argument om, at pyrethroider anvendes i kartofler mod coloradobiller (gnavende) og bladlus (sugende) på samme tid, er det blevet oplyst, at behandlingsfristen ofte er forskellig i forbindelse med de to skadedyr, idet de optræder på forskellige tidspunkter. Endvidere er det blevet anført, at der kun opnås en acceptabel bekæmpelse af coloradobillen i Vesteuropa, hvor den begrænsede sideeffekt af pyrethroider er tilstrækkelig til at bekæmpe skadedyret, som ikke er et reelt problem. I USA, hvor coloradobillen er et væsentligt skadedyr, skal den imidlertid behandles specifikt.

(143) Med hensyn til det af parterne anførte eksempel på, at organophosphater kan anvendes i forbindelse med en række former for frugt mod viklere (gnavende) og bladlus (sugende), er det blevet oplyst, at selv om organophosphater anvendes på denne måde i æbler, anvendes de mod hver skadedyrsart på nøje fastsatte tidspunkter. Det er endvidere blevet oplyst, at de organophosphater, der primært anvendes mod viklere (f.eks. Gusathion), ikke er det bedste organophosphat mod bladlus. På den anden side er andre organophosphater, f.eks. vamidothion og dimethoat, primært rettet mod sugende insekter og kan ikke effektivt bekæmpe gnavende skadedyr. De anvendes derfor ikke til bekæmpelse af viklere.

(144) Med hensyn til parterne argument vedrørende de samlede omkostninger har nogle tredjeparter oplyst, at et produkt har en række parametre, og at prisen kun er én faktor, som påvirker landmandens købsbeslutning. Andre parametre er f.eks. teknisk virkningsgrad, image/varemærke, miljøprofil og den service, som ydes enten af forhandleren eller producenten. Landmanden forventer, at et plantebeskyttelsesmiddel giver en vis værdi for pengene. Så længe denne opfattede værdi efter landmandens mening er rimelig eller konkurrencedygtig, vil han ikke finde behov for at skifte til andre produkter.

(145) Det er navnlig blevet tilkendegivet, at en vigtig parameter for slutbrugeren er det aktive stofs resistensstatus og selektivitet i forhold til nyttedyr. Det er gjort gældende, at disse hensyn resulterer i et konstant pres for at gå væk fra ældre kemiske stoffer - carbamater, organophosphater og pyrethroider - og anvende de senest lancerede forbindelser med den bedste virkningsgrad, der findes, for at forebygge og overvinde resistens samt anvende insekticider med fremragende selektive egenskaber og den mindste indvirkning på miljøet. Ifølge tredjeparter forstærkes dette pres i høj grad af myndighederne via registreringen af nye forbindelser og genregistreringen af ældre forbindelser og af kravene fra de endelige aftagere.

(146) Det er også gjort gældende, at da landmanden generelt ikke kan forudse antallet af insektangreb i sin mark, vil han i givet fald vælge at anvende nyere kemiske grupper, som giver en mere langvarig bekæmpelse af insekter. På denne måde opnår landmanden en umiddelbar bekæmpelse samt en vis forebyggende bekæmpelse som følge af de nyere insekticiders længerevirkende effekt. Hvis der anvendes et ældre produkt, er det muligt, at produktet ikke bekæmper insektangrebet effektivt, og gentagne insektangreb øger de samlede udgifter for landmanden gennem øgede udbringningsomkostninger. Det kan eksempelvis nævnes, at bredspektrede insekticider ofte forårsager sekundære udbrud af skadedyr, f.eks. opblomstring af bladlus i bomuld efter behandling mod gnavende insekter. De samlede udgifter kan således i sidste instans blive højere med de ældre kemiske stoffer. Det er derfor blevet anført, at der ikke er substituerbarhed på efterspørgselssiden mellem nye kemiske stoffer som f.eks. imidacloprid og de ældre kemiske stoffer.

(147) Af ovennævnte grunde konkluderer Kommissionen, at der ikke findes nogen reelle alternativer til neonicotinoider og fipronil i de gamle kemiske grupper.

Konkurrence inden for F& U

(148) Parterne har gjort gældende, at markederne for produkter til landbruget er karakteriseret ved intensive F& U-aktiviteter, som resulterer i, at der hurtigt efter hinanden lanceres nye produkter på markedet.

(149) I betragtning af det samlede antal pipelineprodukter, der er under udvikling til markederne for insekticider i EØS, og det forhold, at det tager omkring 10 år at lancere et nyt produkt, er Kommissionen ikke enig med parterne i, at der hurtigt efter hinanden lanceres nye produkter.

(150) Tredjeparter har oplyst, at i forhold til tidligere anvender de store virksomheder i dag en større del af deres salgsindtægter på at opfylde kravene i direktiv 91/414/EØF om genregistrering af deres eksisterende produktporteføljer. Endvidere er mange af de nye produktlanceringer rent faktisk nye formuleringer eller kombinationer af eksisterede aktive stoffer og ikke nye aktive stoffer.

(151) Som nævnt ovenfor hidrører dynamikken inden for den agrokemiske industri i vidt omfang fra F& U og markedsadgang. I denne henseende bemærker Kommissionen, at Bayer og Aventis ifølge undersøgelsen fra Phillips McDougall tilsammen har markedsført 39 nye produkter til skadedyrsbekæmpelse siden 1980 i forhold til de 38, som Syngenta har markedsført. Parterne har for øjeblikket 13 produkter under udvikling, mens Syngenta og BASF hver har 8 produkter. Alle de øvrige konkurrenter har tre eller færre produkter under udvikling.

(152) Efter fusionen vil den nye enheds F& U-kapacitet være en af de største i sektoren.

(153) På baggrund af ovenstående og i betragtning af de lovende insekticider, som parterne indtil videre har i pipelinen, mener Kommissionen, at den nye enhed vil blive én af de få virksomheder med en førende stilling, som vil lancere nye forbindelser på markedet for insekticider.

Udsving i markedsandele

(154) Brugen af insekticider er direkte afhængig af insektangrebenes intensitet og sæsonudsving. Mange faktorer, f.eks. klima, indvirker på forekomsten af insekter. Markedets samlede størrelse varierer derfor fra det ene år til det næste.

(155) Parterne har gjort gældende, at markedsandelene har været præget af kraftige udsving, og at selv en stærk position på markedet på et givet tidspunkt ikke sikrer, at denne position kan fastholdes i fremtiden.

(156) Som nævnt ovenfor har parterne ikke været i stand til at fremlægge oplysninger om markedsandele for en længere periode end tre år med henblik på en pålidelig tidsserieanalyse. På grundlag af de fremlagte oplysninger har Kommissionen imidlertid været i stand til at konkludere, at markedspositionerne normalt fastholdes, selv om det samlede markeds størrelse ændres. Dette er også blevet bekræftet af undersøgelsen.

Konkurrence fra generiske virksomheder

(157) Parterne har gjort gældende, at alle deres produkter kan erstattes af produkter, som ikke kun er produceret af en af de øvrige multinationale F& U-baserede virksomheder, men af enhver udbyder, der sælger generiske produkter eller frit tilgængelige basisprodukter. Ifølge parterne er hovedparten af Bayers og ACS' aktive stoffer ikke længere under patentbeskyttelse og er derfor udsat for generisk konkurrence. Parterne har gjort gældende, at da generiske konkurrenter ikke behøver at investere i forskning og udvikling, har de en konkurrencefordel i forhold til multinationale udbydere, da de er i stand til tilbyde grossister og detailhandlere i de forskellige medlemsstater forholdsvis lave priser og således kan sikre fri markedsadgang til alle kunder, som parterne for øjeblikket leverer til. Parterne har hævdet, at generiske virksomheder er i stand til at opnå og opretholde godkendelser i forbindelse med aktive stoffer, som ikke længere er patentbeskyttede, med færre udgifter og meget begrænsede datapakker i forhold til den indsats, som myndighederne kræver af den oprindelige indehaver af dataene for at opnå og opretholde en national godkendelse. Endvidere er markedsførings- og distributionsomkostningerne lave, da de originale produkter allerede er på markedet, og deres konkurrencemæssige styrker og svagheder allerede kendes af aftagerne. Ifølge parterne har generiske producenters stadig større tilstedeværelse resulteret i en skarp konkurrence og i et betydeligt prisfald i de seneste år på næsten alle markeder for plantebeskyttelsesmidler.

(158) Det er blevet oplyst Kommissionen, at hvis et generisk produkts profil fuldstændigt svarer til profilen af parternes produkt (dvs. formuleringstypen er identisk), vil en prisstigning kunne føre til en stigning i salget af eksisterende generiske produkter. Ifølge en række tredjeparter er dette imidlertid sjældent i praksis. Tredjeparter er generelt enige i, at generiske virksomheder i sådanne situationer i et vist omfang har trykket priserne. Tredjeparter har dog også oplyst, at konkurrencen mellem de F& U-baserede producenter er hovedårsagen til prisfaldet. Ligeledes har generelle problemer i landbrugssektoren og konkurrencen på forhandlerniveau i vidt omfang bidraget til presset på priserne.

(159) Undersøgelsen viser, at det er meget mere besværligt for generiske virksomheder at trænge ind på markedet end beskrevet af parterne. Det er gjort gældende, at selv om hovedparten af parternes produkter ikke længere er under patentbeskyttelse og derfor er åben for generisk konkurrence, har parterne generelt stadig de største markedsandele i forbindelse med disse produkter. Dette viser ifølge generiske virksomheder, at generiske virksomheder ikke med lethed kan overtage betydelige markedsandele, selv hvis de har en mere konkurrencedygtig omkostningsstruktur.

(160) I denne henseende er det gjort gældende, at den tekniske produktionsknowhow ofte beskyttes af en række patenter. Dette betyder, at den bedste teknologi sædvanligvis beskyttes i væsentlig længere tid end den oprindelige patentbeskyttelsesperiode. Der er ikke adgang til væsentlig knowhow, som ikke nødvendigvis fremgår af de offentliggjorte patenter eller den videnskabelige litteratur. Generiske virksomheder er derfor ofte nødt til at udvikle konkurrencedygtige produktionsprocesser i forbindelse med produkter, hvor patentet er ved at udløbe. ACS har anført i sine interne dokumenter, at procespatenter [fortrolige oplysninger fra ACS]. Selv om adgangen til råmaterialer er af afgørende betydning for procesudviklingen og produktionen, kan de oprindelige producenter desuden være i stand til at blokere for adgangen til væsentlige råmaterialer på grundlag af forretningsmæssige aftaler eller produktion til eget forbrug. I denne henseende bemærker Kommissionen, at det fremgår af ACS' interne dokumenter, at selskabet er [fortrolige oplysninger fra ACS]. På denne måde vil tredjeparters adgang til aktive stoffer enten kunne blokeres eller i det mindste kontrolleres. En anden grund er et ønske om at binde kapaciteten og holde den potentielle generiske producent ude af markedet. Generiske virksomheder har også oplyst, at det kan være vanskeligt at opnå produktionstilladelser til visse råmaterialer, som er betænkelige ud fra et miljømæssigt og toksikologisk synspunkt.

(161) Undersøgelsen viser også, at de oprindelige producenter står meget stærkt på nogle markeder som følge af deres virksomhedsnavn og varemærkegenkendelsen blandt distributører og landmænd. Da en varemærkebeskyttelse ikke udløber ligesom patenter, kan generiske virksomheder ikke anvende de oprindelige, veletablerede varemærker. Det er gjort gældende, at produkter i ret stor udstrækning genkendes på varemærkerne. I disse tilfælde skal distributørerne/landmændene have et betydeligt incitament til at skifte til mindre velkendte varemærker, som udbydes af virksomheder, der ikke er særlig kendte. Det fremgår af ACS' interne dokumenter, at [fortrolige oplysninger fra ACS].

(162) Det er også blevet anført, at den nye enhed vil begrænse de generiske udbyderes adgang til distribution via parterne yderligere. Generiske virksomheder forventer ikke, at f.eks. Bayer vil distribuere en generisk udgave af et produkt, som oprindeligt blev udviklet af ACS, og omvendt. Parternes komplementære produktportefølje vil således gøre mindre plads til generiske virksomheder.

(163) Det er gjort gældende, at generiske producenters adgang til markedet kunne begrænses som følge af salg af blandingsprodukter, der indeholder et attraktivt beskyttet produkt, eller rabatsystemer, som gør det meget fordelagtigt for en aftager at købe et produkt, som ikke længere er patentbeskyttet, hvis der også købes et attraktivt beskyttet produkt. Det er gjort gældende, at en konkurrents store portefølje kan gøre livet meget svært for generiske udbydere med en snæver produktportefølje. En generisk udbyder forventer således typisk en begrænset markedsandel og, på et lille og undertiden vigende marked, også en lavere fortjeneste.

(164) Endelig er det gjort gældende, at da generiske udbydere ikke er i stand til at fordele omkostningerne i forbindelse med genregistreringen mellem en lang række produkter ligesom F& U-baserede virksomheder, kan priserne på de ældre aktive stoffer forventes at stige som følge af de store investeringer, der er forbundet med genregistreringen af et stof, som ikke længere er patentbeskyttet. Endvidere vil de produkter, som vil blive omfattet begrænsninger i anvendelsen, gøre dem mindre konkurrencedygtige og resultere i et meget mindre marked til at opnå et afkast af investeringerne.

(165) Kommissionen mener derfor, at konkurrencen fra generiske produkter ikke er tilstrækkelig til at opveje den nye enheds markedsstyrke. Med hensyn til navnlig imidacloprid mener Kommissionen af ovennævnte grunde ikke, at generiske konkurrenter vil være i stand til at opveje den nye enheds markedsstyrke, når patentet på imidacloprid udløber i 2006, i modsætning til det, som parterne har anført.

Produkter vil ikke blive genregistreret

(166) Parterne har gjort gældende, at en række af Bayers og ACS' produkter ikke vil blive genregistreret på grundlag af Rådets direktiv 91/414/EØF og således vil blive udfaset senest i 2003. Endvidere har parterne anført, at såkaldte TOX-I-produkter - klassificeret af WHO som de mest toksiske aktive stoffer, der findes som plantebeskyttelsesmidler - som lider under manglende politisk accept, og som måske ikke vil overleve en genregistrering, udgør en forholdsvis stor del af Bayers og ACS' produktportefølje.

(167) Kommissionen er ikke enig i parternes argument. Det forhold, at en række af parternes produkter ikke vil blive genregistreret, er ikke relevant for vurderingen af de konkurrencemæssige virkninger af sagen, da alle de øvrige konkurrenter - både F& U-baserede virksomheder og generiske udbydere - vil opleve samme tab i forbindelse med deres porteføljer. Kommissionen har modtaget fortrolige oplysninger fra parternes konkurrenter og konkluderer, at alle konkurrenter står over for produkttab og begrænsninger i anvendelsen.

(168) På baggrund af ovenstående mener Kommissionen derfor ikke, at parternes argument generelt er relevant for vurderingen af denne sag.

Aftaler med tredjeparter

(169) Parterne har gjort gældende, at distributionen af tredjepartsprodukter tegner sig for en del af Bayers og ACS' omsætning på en række markeder. Da tredjepartsprodukterne i mange tilfælde vil falde sammen med den fusionerede enheds produktportefølje, forventer parterne, at de forskellige leverandører i de fleste tilfælde vil ophøre med at levere disse produkter.

(170) Selv om det er korrekt, når parterne anfører, at distributionen af tredjepartsprodukter formentlig vil blive berørt som følge af fusionen, viser undersøgelsen, at de produkter, som efter al sandsynlighed vil blive trukket tilbage, er de produkter, som klart overlapper med den nye enheds øgede produktportefølje, og som parterne ikke forventes at ville føre. Parterne forventes at gennemgå den nye enheds produktportefølje og erstatte nogle produkter med deres egne løsninger. Nogle tredjeparter har også gjort gældende, at parternes portefølje af tredjepartsprodukter i vidt omfang vil blive opretholdt, da den nye enhed vil stå meget stærkt og dermed tiltrække sådanne produkter. Undersøgelsen viser, at en række tredjeparter vil være ret opsatte på at videreføre distributionsforbindelserne med parterne, men frygter, at parterne ikke længere vil føre deres produkter i betragtning af den overlappende produktportefølje. Det kan derfor fremføres, at parternes produktportefølje samlet set ikke vil blive berørt.

Forhandlingsstyrke på aftagersiden

(171) Parterne har gjort gældende, at aftagerne af produkter til landbruget - grossister og landbrugskooperativer - er avancerede aftagere og udøver en betydelig forhandlingsstyrke og er helt klar over, hvilke udbydere der findes. Over for denne forhandlingsstyrke vil parterne derfor ikke kunne hæve priserne som følge af fusionen.

(172) Det er blevet oplyst Kommissionen, at der generelt bliver færre udbydere, og at udvalget derfor bliver mindre. En stærk markedsposition vil i vidt omfang underminere aftagernes forhandlingsstyrke. Kommissionens undersøgelse viser, at efterspørgselssiden er forholdsvis ikke-koncentreret. Det bemærkes også, at med hensyn til disse markeder, hvor der ikke findes nogen reelle alternativer til parternes produkter (f.eks. imidacloprid og fipronil), er efterspørgselselasticiteten meget lav. Endvidere kan aftagerne ikke producere produkterne internt, og det er heller ikke let at få adgang til markedet (udviklings- og registreringsomkostninger).

(173) Generelt er de fleste tredjeparter, der har givet udtryk for deres holdning, af den opfattelse, at den nye enhed vil kunne hæve priserne eller fastholde et højt prisniveau i forhold til resten af markedet på de markeder, hvor de står stærkt.

(174) Kommissionen mener derfor ikke, at købermagt er relevant for vurderingen af denne sag.

Prissætning af produkter

(175) Parterne har gjort gældende, at næsten alle deres produkter registreres og markedsføres for en række forskellige afgrøder. Ifølge parterne giver en forholdsvis høj markedsandel på et sekundært marked derfor ikke anledning til problemer med hensyn til markedsdominans, da priserne på produkterne fastsættes på grundlag af konkurrencesituationen på det hovedmarked, hvor produktet hovedsagelig anvendes, eller endog fastsættes på grundlag af konkurrencesituationen på en lang række markeder, såfremt salget af bestemte produkter er mere eller mindre ligeligt fordelt mellem en række markeder. Da hovedparten af produkterne anvendes i forbindelse med forskellige afgrøder, og da den fusionerede enheds konkurrencemæssige styrke varierer i de forskellige segmenter, vil producenten hverken have mulighed for eller incitament til at hæve priserne på visse produkter for at fokusere på et særskilt marked. Da hovedmarkederne for parternes produkter er særdeles konkurrenceprægede, vil den fusionerede enhed ikke få mulighed for at forlange urimelige priser.

(176) Parterne har også gjort gældende, at der ikke kan ske prisdiskriminering og urimelig prissætning ved at mærke formulerede produkter separat for hver afgrøde. Parterne har anført, at udviklingen af en ny formulering på grundlag af eksisterende aktive stoffer kræver en finansiel investering på ca. [...] EUR, afhængigt af, hvilket produkt det drejer sig om, det tager ca. [...] år at tilendebringe registreringsprocessen. Som følge af de omkostninger, der opstår, og den tid, der er nødvendig til at lancere nye produkter på markedet, har i det mindste de F& U-baserede virksomheder et incitament til at registrere deres produkter til brug i forbindelse med flest mulige afgrøder.

(177) Tredjeparter har bekræftet, at med hensyn til produkter, som kan anvendes i forbindelse med en lang række afgrøder, er den væsentligste målafgrøde og/eller det væsentligste målmarked eller de væsentligste tilsammen bestemmende for prissætningen. Undersøgelsen har også bekræftet, at der ikke kan ske prisdiskriminering over for producenter af en bestemt afgrøde og en urimelig prissætning på sekundære markeder for afgrøder, ved at der udvikles separate formuleringer og ansøges om separate registreringer for hver afgrøde. Kommissionen har ikke bevis for, at det vil blive sædvanlig praksis i plantebeskyttelsessektoren at mærke formulerede produkter separat for hver afgrøde.

Virkninger af et omfattende produktudbud

(178) EPPO(15) har opstillet en række resistenshåndteringsstrategier, bl.a. en strategi, hvor forskellige midler anvendes på skift:

"Det er kun effektivt at anvende forskellige midler på skift, hvis det er kendt, at det eller de midler, der skiftes til, er fra forskellige grupper med hensyn til krydsresistens og kan bekæmpe målskadedyrene. Strategien fungerer ved at reducere eksponeringen og dermed selektionspresset. Samtidig gør den det muligt at bekæmpe eventuelle resistente biotyper, som måtte udvikle sig, med det middel, der skiftes til."

(179) Insekter udvikler med tiden resistens over for virkningsmekanismer. Fra et biologisk standpunkt vil en bred produktportefølje, hvori indgår aktive stoffer med forskellige virkningsmekanismer, give mulighed for en bedre resistenshåndtering, da der kan veksles mellem en række aktive stoffer med forskellige virkningsmekanismer.

(180) I denne henseende viser undersøgelsen, at der er udviklet resistens over for en række ældre produkter, og at resistenshåndtering er en af grundene til, at brugen af ældre bredspektrede produkter er faldende. Da anvendelsen af en enkelt type insekticider fører til resistens over for den specifikke virkningsmekanisme fra den pågældende kemiske gruppe, udskifter landmændene den gruppe af insekticider, der anvendes.

(181) Som følge af den anmeldte transaktion vil parterne få en lang række aktive stoffer med forskellige virkningsmekanismer. Den samlede produktportefølje omfatter alle kemiske grupper. Nok så vigtigt vil parterne imidlertid råde over de væsentlige aktive stoffer fra de kemiske grupper neonicotinoider og pyrazoler. Til forebyggelse af resistens er det er vigtigt, at virkningsmekanismen er ny. Insekter har endnu ikke udviklet resistens over for imidacloprid og fipronil i EØS. Parternes portefølje af insekticider er også vigtig, for så vidt som den indeholder produkter med forskellige virkningsmekanismer til bekæmpelse af lignende insekter.

(182) Mens kombinationen af produkter giver distributøren en one-stop-shop-mulighed i forbindelse med en række forbindelser, har nogle tredjeparter udtrykt bekymring med hensyn til, at dette kunne have en negativ indvirkning på konkurrencen.

(183) Fusionen vil føre til en dominerende stilling på en række markeder gennem en horisontal overlapning inden for markedet for såvel blad- som jordmidler. Endvidere har tredjeparter anført, at parterne gennem kombinationen af neonicotinoider, fipronil og ethiprole med deres brede portefølje inden for andre kemiske grupper - f.eks. acaricider, benzoylureaer, carbamater, nematicider, organophosphater, organochloriner, pyrethroider - vil få adgang til det langt mest omfattende udvalg af forskellige virkningsmekanismer i sektoren. I modsætning til det, som parterne har anført, vil de være de eneste på markedet, som vil kunne udbyde en række neonicotinoider og en pyrazol, og dermed få den mest komplette produktportefølje på markedet inden for de væsentlige kemiske grupper. Mens neonicotinoider og pyrazolen fipronil overlapper hinanden med hensyn til nogle målskadedyr (thrips, coloradobille), kompletterer de også hinanden, hvorved parterne får en enestående mulighed for at udbyde de mest effektive produkter til bekæmpelse af både jordboende skadedyr og skadedyr på bladene (og også den mest effektive frøbehandling, hvilket der vil blive redegjort for nedenfor).

(184) Neonicotinoider og fipronil, men også parternes andre velegnede produkter inden for de ældre kemiske grupper vil give den nye enhed en enestående position inden for resistenshåndtering, hvor neonicotinoider og fipronil formentlig vil blive anvendt som drivkræfterne. Dette vil i realiteten gøre parternes udbud uundværligt og gøre det muligt for dem at hæve priserne og/eller udelukke konkurrenterne. Med hensyn til sidstnævnte vil parterne med henblik på resistenshåndtering kunne tilbyde sprøjteprogrammer, som består af deres egne produkter. I et program erstattes produkter med forskellige virkningsmekanismer med hinanden, og der veksles mellem produkterne for at bekæmpe væsentlige skadedyr i bestemte afgrødesegmenter i løbet af vækstsæsonen. Med en tilstrækkelig stor portefølje kan en virksomhed anbefale et program, der kun indeholder dens produkter.

(185) Bayer anbefaler kunderne specifikke sprøjteprogrammer for at undgå resistensproblemer. Efter fusionen vil selskabet få langt