ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende L 308/53

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 22. november 2010

om oprettelse af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn

(meddelt under nummer K(2010) 7961)

(EØS-relevant tekst)

(2010/709/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (1), særlig artikel 5, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 fastlægges EU-miljømærkekriterierne med bistand fra Den Europæiske Unions Miljømærkenævn (i det følgende benævnt »Miljømærkenævnet«).

(2) Af hensyn til den brede offentligheds accept af EF-miljømærkeordningen er det vigtigt, at Miljømærkenævnets medlemmer udgøres af ikke-statslige organisationer på miljøområdet og forbrugerorganisationer sammen med de ansvarlige organer i medlemsstaterne.

(3) Kommissionens beslutning 2000/730/EF af 10. november 2000 om oprettelse af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn og dets forretningsorden (2) bør erstattes af en ny afgørelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den Europæiske Unions Miljømærkenævn, i det følgende benævnt »Miljømærkenævnet«, oprettes hermed.

Artikel 2

1. Miljømærkenævnets medlemmer udnævnes af Kommissionen.

2. Miljømærkenævnet sammensættes af medlemsstaternes ansvarlige organer, repræsentanter fra medlemsstaterne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og repræsentanter fra følgende organisationer:

a) Den Europæiske Forbrugerorganisation (BEUC)

b) Det Europæiske Fællesskab af Brugsforeninger (EUROCOOP)

c) Det Europæiske Miljøkontor (EEB)

d) Business Europe

e) Den Europæiske Organisation for Håndværk og Små og Mellemstore Virksomheder (UEAPME)

f) EUROCOMMERCE.

3. Kommissionen kan om nødvendigt ændre sammensætningen af Miljømærkenævnet.

Artikel 3

1. Hvert medlem af Miljømærkenævnet udpeger en kontaktperson.

2. Miljømærkenævnets møder ledes af formanden.

3. Miljømærkenævnet vedtager sin forretningsorden i samråd med Kommissionen.

4. Kommissionen godtgør rejseudgifter og eventuelt opholdsudgifter for medlemmerne i forbindelse med Miljømærkenævnets arbejde inden for det årlige budget, der er fastlagt for sådanne udgifter.

Artikel 4

Beslutning 2000/730/EF ophæves.

Artikel 5

Denne afgørelse anvendes fra den 1. oktober 2010.

Artikel 6

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. november 2010. På Kommissionens vegne Janez POTOČNIK Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 27 af 30.1.2010, s. 1.

(2) EFT L 293 af 22.11.2000, s. 24.
(7)

Gennemgangen af svarene fra de georgiske myndigheder, som Kommissionen forestod, viste, at de fremsendte oplysninger kun vedrørte meget få af manglerne, hvorimod det viste sig, at størstedelen af de mangler, der blev påpeget i forbindelse med vurderingen, fortsat ikke er afhjulpet. Problemerne vedrører en række afsnit i STCW-konventionen. Navnlig mangler der nationale bestemmelser for gennemførelsen af nogle af STCW-konventionens krav, især hvad angår indførelse af et kvalitetsstyringssystem og anvendelse af simulatorer, kvalitetsstyringssystemets virkemåde inden for både forvaltningen og visse maritime uddannelses- og undervisningsinstitutioner, forvaltningens tilsyn med disse institutioner samt en lang række krav til bevisudstedelse i relation til både dækket og teknik/maskinrum.
(4)

Ved Rådets beslutning 2008/737/EF af 15. september 2008 om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (2), fik Italien tilladelse til ved hjælp af en fravigelsesforanstaltning at fritage afgiftspligtige personer for moms, hvis deres årlige omsætning er på højst 30 000 EUR indtil den 31. december 2010. Eftersom denne højere tærskel har medført en begrænsning af momsforpligtelserne for de mindste virksomheder, mens disse stadig kan vælge den almindelige momsordning, bør Italien have tilladelse til at anvende foranstaltningen i endnu en begrænset periode.
(3)

I medfør af artikel 3 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Det Forenede Kongerige meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.
(3)

Formularen til første rapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2007 blev fastlagt ved Kommissionens afgørelse 2007/205/EF (2). Der bør fastlægges en fælles formular for anden rapport for at gøre det muligt for medlemsstaterne at opfylde kravet om at fremlægge en rapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2010.
(4)

Inden den 1. oktober 2010 bekræftede de lettiske myndigheder, at supplerende foranstaltninger var blevet gennemført for at sikre, at de frister, som er fastsat i forordningen for meddelelse af begivenheder, overholdes, at dyr, som er »forsvundet« efter at have forladt bedriften, opspores og følges op, og at pas, der ledsager dyrene fra andre medlemsstater, afleveres til den kompetente myndighed ved ankomsten.
ALLE SEKTORER

Valutakontrol 1. Residenter skal i henhold til Exchange Control Regulations Act (lov om valutakontrol) og finansbestemmelserne have godkendelse fra centralbanken for at kunne have konti i udenlandsk valuta eller bahamadollar og for at erhverve aktiver i udenlandsk valuta. Ikkeresidenter har ret til at have konti i udenlandsk valuta. 2. Residente juridiske personer kan få tilladelse til at have konti i udenlandsk valuta til dækning af udgifter, der afholdes direkte i udenlandsk valuta. Både ikkeresidente juridiske personer og udenlandske statsborgere kan få tilladelse til at have konti i bahamadollar til dækning af regelmæssige udgifter i bahamadollar. 3. Alle ansøgninger vedrørende godkendelse i henhold til ovennævnte valutakontrol skal opfylde kravene i Bahamas' nationale investeringspolitik for så vidt angår de sektorer og aktiviteter, hvor udenlandske investeringer er tilladt. 4. I forbindelse med valutakontrol forstås ved en »resident« enten en statsborger i Bahamas eller en juridisk person med licens, enten udenlandsk eller indenlandsk ejet, som har tilladelse til at foretage transaktioner med andre residenter. Ikkeresidenter er enten udenlandske statsborgere eller juridiske personer, der ikke har tilladelse til at handle med residenter, uanset om der opretholdes fysisk tilstedeværelse i Bahamas eller ej. Jordbesiddelse Udenlandske personer og juridiske personer, der ønsker at erhverve fast ejendom til kommercielle formål, skal ansøge om tilladelse hertil fra investeringsstyrelsen. Udenlandske personer eller juridiske personer, der ønsker at erhverve et sammenhængende areal på over to acre til noget formål, skal have tilladelse hertil fra investeringsstyrelsen. Investeringer Bahamas forbyder efterforskning, udnyttelse og behandling af radioaktive materialer, genanvendelse af nukleart brændsel, produktion af atomenergi, transport og lagring af atomaffald, anvendelse og behandling af nukleart brændsel og anvendelse til andre formål samt produktion af tungt vand. Udenlandske personers investeringer af en størrelse på mindst 250 000 USA-dollar godkendes af det nationale økonomiske råd i henhold til den nationale investeringspolitik på grundlag af en analyse af de økonomiske behov og fordele. Blandt de vigtigste kriterier i den nationale investeringspolitik indgår jobskabelse, regionaludvikling, lokale behov og miljømæssige konsekvenser. Joint ventures mellem investorer fra Bahamas og udenlandske investorer skal også godkendes af nationale økonomiske råd i henhold til den nationale investeringspolitik på grundlag af en analyse af de økonomiske behov og fordele som beskrevet ovenfor.
De polske myndigheder har anført, at de offentlige kreditorer i modsætning til private kreditorer gennemførte tvangsfuldbyrdelse ved fogedforretning. Mellem 1998 og 2007 indgav socialsikringsmyndigheden fuldbyrdelseskrav for 119,95 mio. PLN, skattekontoret i Dolnośląsk indgav fuldbyrdelseskrav for 43,8 mio. PLN, og den statslige fond til rehabilitering af funktionshæmmede indgav fuldbyrdelseskrav for 2,1 mio. PLN, men de beløb, der indkom som følge af tvangsfuldbyrdelsen nåede ikke de i fuldbyrdelseskravene angivne niveauer. De polske myndigheder understregede, at alternative muligheder, såsom overtagelse af aktiver, ikke af fogeden var blevet anerkendt som velbegrundede og ikke var økonomisk velfunderede. Andre offentlige kreditorer gennemførte ikke tvangsfuldbyrdelse, men observerede privatiserings- og omstruktureringsprocessen i håbet om, at den ville være mere gunstig for kreditorerne end direkte tvangsfuldbyrdelse af deres krav.

Tabel 21

Oversigt over offentlige kreditorers tvangsfuldbyrdelse over for PZL Hydral (1997-2009)
(3)

Mephedrons specifikke virkninger er vanskelige at vurdere, fordi det primært anvendes sammen substanser såsom alkohol og andre stimulerende midler. Mephedron vurderes at have samme fysiske virkninger som andre stimulerende stoffer, navnlig ecstasy (MDMA). Dets relativt kortvarige virkning, som fører til gentagne indtagelser, gør imidlertid, at det i højere grad ligner kokain. Visse oplysninger peger på, at det kan anvendes som alternativ til ulovlige stimulerende stoffer, har et højt misbrugspotentiale og kan skabe afhængighed. Der er behov for mere dybtgående undersøgelser af dette stofs afhængighedspotentiale.
(4)

Den 14. april 2010 vedtog EFSA efter anmodning fra Kommissionen en udtalelse (2) vedrørende sikkerheden ved jern(II)ammoniumphosphat som en kilde til jern, når stoffet i ernæringsmæssigt øjemed anvendes i fødevarer (herunder kosttilskud) bestemt til den brede befolkning og i fødevarer til særlig ernæring. EFSA konkluderede i sin udtalelse, at jern(II)ammoniumphosphat i de foreslåede anvendelsesmængder ikke giver anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder, forudsat at de fastsatte øvre sikkerhedsgrænser for indtaget af jern ikke overskrides.
Stålplade coatet med metal, profileret eller flad, med en nominel tykkelse t (mm) og coatet på den side, der udsættes for ild, med en plastisol-coating med en maksimal nominel tykkelse på 200 μm og en coatingmasse ≤ 300 g/m2 og en PCS ≤ 7,0 MJ/m2. Den stålpladeoverflade, der ikke udsættes for ild, kan have en organisk coating, forudsat at denne coating har en tykkelse på ≤ 15 μm og en PCS ≤ 0,7 MJ/m2.

0,55 ≤ t ≤ 1,00

Flade eller profilerede produkter anvendt som enkeltlagsplader (uden underliggende isolering) eller med mineraluld på bagsiden som del af en struktur (som kan være et dobbelt lag). Hvis produktet er profileret, må det profilerede (bølgede) overfladeareal ikke være mere end dobbelt så stort som produktets samlede dækningsareal. Mineralulden skal mindst være i klasse A2-s1,d0. Mineralulden skal have en tykkelse på mindst 100 mm, medmindre det materiale, hvis der er et, der ligger umiddelbart bag glasulden — herunder en eventuel dampspærre — mindst er i klasse A2-s1,d0. Støttestrukturen skal mindst være af klasse A2-s1,d0.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 315/32

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 30. november 2010

om afslutning af regnskaberne for betalingsorganet i Estland vedrørende de udgifter til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er finansieret af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2009

(meddelt under nummer K(2010) 8275)

(Kun den estiske udgave er autentisk)

(2010/729/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 30 og 39,

efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionens afgørelse 2010/257/EU (2) har for regnskabsåret 2009 afsluttet regnskaberne for alle betalingsorganer undtagen regnskaberne for det estiske betalingsorgan »PRIA«.

(2) Efter fremsendelsen af nye oplysninger og efter yderligere kontroller kan Kommissionen nu vedtage en afgørelse vedrørende udgifterne i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne om, hvorvidt de regnskaber, som det estiske betalingsorgan »PRIA« har fremsendt, er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige.

(3) Efter artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber denne afgørelse ikke Kommissionens senere afgørelser om afvisning af EU-finansiering af udgifter, der ikke er afholdt i henhold til EU-bestemmelserne —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Hermed afsluttes regnskaberne for det estiske betalingsorgan »PRIA« vedrørende de udgifter i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2009.

De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til medlemsstaten i henhold til denne afgørelse for foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i Estland, er anført i bilag I og II.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Republikken Estland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2010. På Kommissionens vegne Dacian CIOLOŞ Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.

(2) EUT L 112 af 5.5.2010, s. 10.

BILAG I AFSLUTNING AF BETALINGSORGANERNES REGNSKABER REGNSKABSÅRET 2009 — EGFL'S UDGIFTER TIL FORANSTALTNINGER TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE I DE NYE MEDLEMSSTATER Beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til medlemsstaten MS 2009 — Betalingsorganernes udgifter, for hvilke regnskaberne er I alt a + b Nedsættelser I alt Mellemliggende betalinger tilbagebetalt til medlemsstaten for regnskabsåret Beløb, der skal tilbagebetales af (–) eller udbetales til (+) medlemsstaten (1) afsluttede udskilte = udgifter, der er anmeldt i den årlige anmeldelse = samlede mellemliggende betalinger tilbagebetalt til medlemsstaten for regnskabsåret a b c = a + b d e = c + d f g = e – f EE EUR 2 721 225,72 0,00 2 721 225,72 0,00 2 721 225,72 0,00 2 721 225,72 (1) Da betalingerne er nået op på 95% af finansieringsplanen, vil restbeløbet blive udbetalt ved programmets afslutning.
(5)

Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb betales ikke af de pågældende medlemsstater, men derimod over EU-budgettet. Denne afgørelse foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesafgørelser efter artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(5)

I de fleste medlemsstater nærmer rabiesprogrammerne sig den fase, hvor målsætningen om at udrydde denne trussel mod folke- og dyresundheden er opfyldt. Der bør ydes yderligere støtte til disse programmer gennem et højere niveau for EU-tilskud for at styrke medlemsstaternes indsats for at udrydde denne sygdom så hurtigt som muligt.
(1)

De retlige rammer for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL — Udviklingssektionen) samt Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (i det følgende benævnt »strukturfondene«) og Samhørighedsfonden er som helhed etableret, selv om de har gennemgået hyppige justeringer. Programmeringen indebærer flerårige udviklingsplaner i adskillige etaper, hvoraf hver etape omfatter en periode på syv år. Hver programmeringsperiode er reguleret ved en række individuelle forordninger, som er baseret på de samme overordnede principper, men som ikke desto mindre indeholder visse nye regler, der er specifikt udformet med henblik på den pågældende programmeringsperiode. De relevante bestemmelser for programmeringsperioden 2007-2013 er fastsat ved forordning (EF) nr. 1083/2006 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1828/2006 af 8. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1080/2006 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (4), forordning (EF) nr. 1198/2006 og Kommissionens forordning (EF) nr. 498/2007 af 26. marts 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond (5), Kommissionens forordning (EF) nr. 1848/2006 af 14. december 2006 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik, samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 (6) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1975/2006 af 7. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår kontrol og krydsoverensstemmelse i forbindelse med støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne (7).
(3)

Medlemsstaterne sender Kommissionen en vejledende fortegnelse over de produkter på deres område, som de anser for at svare til de undtagelseskriterier, der er nævnt i det foregående. Der bør udarbejdes en fortegnelse over disse produkter på grundlag af de vejledende fortegnelser, som medlemsstaterne har meddelt. I den fortegnelse opføres benævnelserne af de pågældende produkter på grundlag af deres traditionelle brug, på samtlige EU-sprog, med henblik på at gøre disse benævnelser anvendelige i alle medlemsstater, så snart de svarer til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (4).
(50)

Forpligtelsen til at foretage tester gælder følgelig kun på dyr af en vis alder (24 måneder for perioden 1. juli 2001-31. december 2008 og 48 måneder efter denne dato). Hvad vigtigere er, gælder denne forpligtelse kun for kreaturer. Der er ikke pligt til at foretage en TSE-test på dyr af andre arter, der er døde på bedriften (svin, heste, fjerkræ osv.). Det fremgår af oplysningerne fra de belgiske myndigheder (brev af 27. november 2008), at antallet af døde dyr, som eventuelt kan være omfattet af undtagelsen efter bestemmelserne i forordning (EF) nr. 999/2001 som ændret, udgør under 20-25 % af de samlede udgifter til døde dyr, der er omfattet af tjenesteydelseskontrakten. Kun støtte til udgifter, der udelukkende vedrører pligten til at foretage TSE-tester som omhandlet i forordning (EF) nr. 999/2001, kan betragtes som forenelige, forudsat at det er muligt at foretage en nøjagtig identifikation af disse udgifter.
(4)

Til trods for en stigende konvergens for priserne på jord i Ungarn og priserne i EU-15 efter Ungarns tiltrædelse af Den Europæiske Union, er der stadig en forskel på 3-20 gange i de gennemsnitlige priser på jord i henhold til de oplysninger, som de ungarske myndigheder har indsendt. Selv om den fuldstændige konvergens for priserne på jord hverken var forventet eller blev opfattet som en nødvendig forudsætning for at afslutte overgangsperioden, er de mærkbare prisforskelle mellem Ungarn og EU-15 stadig af et sådant omfang, at de kan forhindre en smidig overgang mod priskonvergens. Forskellen i indtægter for landbrugsarbejdere og landmænd i Ungarn og indtægten i EU-15 er blevet reduceret, men der er dog stadig en forskel. Den ungarske landbrugssektor blev i henhold til oplysninger fra Eurostat desuden alvorligt ramt af den nylige globale finansielle og økonomiske krise, idet den reelle landbrugsindkomst pr. landbrugsarbejder her faldt mest markant i Unionen (ca. 30 % imod et EU-gennemsnit på ca. 12 %) i 2009. De lavere indtægter blev kombineret med dårligere kreditvilkår end i de fleste EU-15-lande, både hvad angår den nominelle rente og den kreditvolumen, der var til rådighed for landmændene. Tilstedeværelsen af de nye finansielle institutioner fra EU-15 efter Ungarns tiltrædelse er blevet sat i stå som følge af den finansielle og økonomiske krise.
(3)

I henhold til forordningsforslaget skal det europæiske agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (i det følgende benævnt »agenturet«) gøres ansvarligt for den operationelle forvaltning af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II), visuminformationssystemet (VIS) og Eurodac, og det kan gøres ansvarligt for forberedelsen, udviklingen og den operationelle forvaltning af andre store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed på grundlag af et relevant lovgivningsinstrument, der bygger på tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
I henhold til artikel 23, stk. 5, andet afsnit, i direktiv 2000/29/EF kan Unionens finansielle bidrag dække indtil 50 % af de støtteberettigede udgifter til foranstaltninger, der er truffet i løbet af en periode på højst to år regnet fra det tidspunkt, hvor forekomsten af en skadegører er opdaget, eller som agtes truffet for denne periode. I henhold til artikel 23, stk. 5, tredje afsnit, kan denne periode forlænges, hvis det kan fastslås, at målene for foranstaltningerne vil blive gennemført inden for en rimelig yderligere frist, og EU-tilskuddet skal i så fald nedtrappes i løbet af de pågældende år. Under henvisning til arbejdsgruppens konklusioner vedrørende vurdering af solidaritetsansøgninger bør den toårige periode for de pågældende programmer forlænges, mens EU-tilskuddet vedrørende disse foranstaltninger nedsættes til 45 % af de støtteberettigede udgifter for disse programmers tredje år og til 40 % for programmernes fjerde år.