*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2726/90

af 17. september 1990

om faellesskabsforsendelse

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 222/77 (4), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 474/90 (5), blev der indfoert en ordning for faellesskabsforsendelse, der principielt gaelder for alle varebevaegelser inden for Faellesskabet, og som har til formaal at lette forsendelsen af varer, idet der kun skal iagttages formaliteter og foretages kontrol ved afgangs- og bestemmelsesstederne, hvorved de administrative formaliteter reduceres til et absolut minimum, isaer ved passage af de indre graenser;

ordningen for faellesskabsforsendelse bestaar i en ekstern forsendelsesprocedure, der hovedsageligt anvendes ved forsendelse af tredjelandsvarer, der ikke er i fri omsaetning i Faellesskabet, og en intern forsendelsesprocedure, der anvendes ved forsendelse af varer, som har oprindelse i Faellesskabet eller er i fri omsaetning der;

EOEF-Traktatens artikel 8 A foreskriver, at der i loebet af perioden indtil den 31. december 1992 gradvis skal oprettes et indre marked, som indebaerer et omraade uden indre graenser, bl.a. med fri bevaegelighed for varer;

gennemfoerelsen af denne bestemmelse bevirker, at al kontrol og alle formaliteter for faellesskabsvarer, der forsendes inden for Faellesskabet, afskaffes, og at proceduren for intern faellesskabsforsendelse dermed burde kunne afskaffes; proceduren boer dog opretholdes i overgangsperioden i forbindelse med Spaniens og Portugals tiltraedelse af Faellesskabet for samhandelen mellem De Ti og disse to lande samt mellem disse to lande indbyrdes med varer, for hvilke tolden eller andre foranstaltninger i henhold til tiltraedelsesakten endnu ikke er fuldstaendig afskaffet;

dette forhold er ikke til hinder for anvendelsen af visse saerlige foranstaltninger, som udtrykkeligt er fastsat eller vil blive fastsat med henblik paa ivaerksaettelse af ordningen vedroerende toldoplags samkoering for saa vidt angaar punktafgifter;

forsendelse af tredjelandsvarer, der ikke er i fri omsaetning i Faellesskabet, forbliver undergivet toldtilsyn for at sikre, at varernes anvendelsesformaal respekteres, og at de eventuelle afgifter, der er paalagt, opkraeves; derfor finder den eksterne faellesskabsforsendelsesprocedure fuldt ud anvendelse paa saadanne varer;

det er vigtigt at sikre ensartet anvendelse af bestemmelserne om varebevaegelser inden for Faellesskabet og med henblik herpaa fastsaette en faellesskabsprocedure, som goer det muligt at vedtage gennemfoerelsesbestemmelser inden for rimelige frister; det er noedvendigt inden for rammerne af et udvalg at tilvejebringe et snaevert og effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for dette omraade;

forordning (EOEF) nr. 222/77 er blevet aendret flere gange; det synes derfor hensigtsmaessigt at benytte lejligheden til i forbindelse med de dybtgaaende aendringer, der er foretaget i ordningen for faellesskabsforsendelse, at foretage en gennemgribende aendring af hele det gaeldende regelsaet paa omraadet -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Der indfoeres en ordning for faellesskabsforsendelse, som finder anvendelse for varebevaegelser fra et sted til et andet inden for Faellesskabets toldomraade i de i artikel 3 og 4 omhandlede situationer. Ordningen omfatter en procedure for ekstern faellesskabsforsendelse og en procedure for intern faellesskabsforsendelse.

Artikel 2

I denne forordning forstaas ved:

a) »faellesskabsvarer«: varer, som

- i deres helhed er fremstillet inden for Faellesskabets toldomraade, uden at der deri indgaar varer fra tredjelande eller omraader uden for Faellesskabets toldomraade

- hidroerer fra lande eller omraader uden for Faellesskabets toldomraade, og som er overgaaet til fri omsaetning i en medlemsstat

- er fremstillet inden for Faellesskabets toldomraade enten udelukkende af varer som omhandlet i andet led eller baade af varer som omhandlet i foerste og i andet led

b) »ikke-faellesskabsvarer«: andre varer end de i litra a) omhandlede.

Medmindre andet er fastsat i aftaler, der er indgaaet med tredjelande om anvendelse af ordningen for faellesskabsforsendelse, betragtes endvidere som ikke-faellesskabsvarer varer, der genindfoeres til Faellesskabets toldomraade efter at vaere blevet udfoert fra dette omraade, selv om de opfylder betingelserne i litra a)

c) »kompetente myndigheder«:

toldmyndighederne eller enhver anden myndighed, der skal gennemfoere denne forordning

d) »den hovedforpligtede«:

den person, der selv eller eventuelt ved en bemyndiget repraesentant, ved indgivelse af en dertil bestemt angivelse udtrykker oenske om at foretage en faellesskabsforsendelse

e) »transportmiddel«: isaer

- vejkoeretoejer, paahaengsvogne, saettevogne

- jernbanevogne

- skibe

- luftfartoejer

- containere som defineret i Raadets forordning (EOEF) nr. 3312/89 af 30. oktober 1989 om midlertidig indfoersel af containere (1)

f) »afgangssted«:

den kompetente myndigheds kontor, hvor faellesskabsforsendelsen paabegyndes

g) »graenseovergangssted«:

- udgangstoldstedet i Faellesskabets toldomraade, naar sendingen forlader dette omraade under en faellesskabsforsendelse over en graense mellem en medlemsstat og et tredjeland

- indgangstoldstedet i Faellesskabets toldomraade, naar varerne er blevet transporteret gennem et tredjelands omraade under en faellesskabsforsendelse

h) »bestemmelsessted«:

den kompetente myndigheds kontor, hvor de varer, der er henfoert under ordningen for faellesskabsforsendelse, skal frembydes med henblik paa afslutning af faellesskabsforsendelsen

i) »garantisted«:

den kompetente myndigheds kontor, hvor der stilles en samlet eller fast sikkerhed.

AFSNIT II

ANVENDELSESOMRAADE

Artikel 3

1. Denne artikel finder anvendelse med forbehold af de aftaler vedroerende forsendelse, som Faellesskabet har indgaaet eller indgaar med visse tredjelande.

2. Under proceduren for ekstern faellesskabsforsendelse henfoeres:

a) ikke-faellesskabsvarer

b) varer, der omfattes af Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, og som ikke er i fri omsaetning i Faellesskabet i overensstemmelse med denne Traktat

c) varer, der er faellesskabsvarer, men som omfattes af en faellesskabsforanstaltning, der kraever, at de udfoeres til tredjelande, og som underkastes en dertil svarende toldbehandling med henblik paa udfoersel.

Kommissionen afgoer efter fremgangsmaaden i artikel 44, i hvilke tilfaelde denne bestemmelse skal anvendes.

3. Under proceduren for intern faellesskabsforsendelse henfoeres med forbehold af stk. 2, litra c), faellesskabsvarer:

a) der forsendes fra et sted til et andet i Faellesskabet gennem et eller flere EFTA-landes omraade

b) der forsendes i henhold til metoder for administrativt samarbejde, der i overgangsperioden skal sikre fri bevaegelighed for varer, for hvilke tolden eller andre foranstaltninger i henhold til tiltraedelsesakten endnu ikke er fuldstaendig afskaffet inden for samhandelen mellem Faellesskabet i dets sammensaetning pr. 31. december 1985 paa den ene side og Spanien og Portugal paa den anden side, samt inden for samhandelen mellem disse to medlemsstater

c) der forsendes i tilfaelde, hvor det i en faellesskabsbestemmelse udtrykkeligt er fastsat, at denne procedure skal anvendes.

Artikel 4

Forsendelse af varer, for hvilke bestemmelserne om faellesskabsforsendelse gaelder, fra et sted til et andet i Faellesskabet gennem et tredjelands omraade bortset fra et EFTA-land, kan foregaa efter ordningen for faellesskabsforsendelse, jf. dog bestemmelserne i artikel 5, stk. 2, naar transporten gennem dette tredjeland sker paa grundlag af et og samme transportdokument, der skal vaere udstedt i en medlemsstat; er dette tilfaeldet, suspenderes ordningens virkninger paa det paagaeldende tredjelands omraade.

Artikel 5

1. Ordningen for faellesskabsforsendelse anvendes med forbehold af de saerlige bestemmelser, der gaelder for forsendelse af varer, der er omfattet af en oekonomisk toldprocedure.

2. Uanset artikel 1 og 3 anvendes ordningen for faellesskabsforsendelse ikke for vareforsendelser, der sker:

a) paa grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen), naar:

1) forsendelserne er paabegyndt eller skal afsluttes uden for Faellesskabet, eller

2) der er tale om forsendelse af varer, som skal aflaesses inden for Faellesskabets toldomraade og transporteres sammen med varer, der skal aflaesses i et tredjeland, eller

3) forsendelserne foretages fra et sted til et andet i Faellesskabet gennem et tredjelands omraade

b) paa grundlag af ATA-carneter (ATA-konventionen), der anvendes som forsendelsesdokument

c) i henhold til Rhin-manifestet (artikel 9 i den reviderede konvention om Rhin-sejlads)

d) i henhold til formular 302, der er indfoert som led i overenskomsten mellem deltagerne i den nordatlantiske traktat vedroerende status for deres styrker, undertegnet i London den 19. juni 1951.

3. Denne forordning anvendes med forbehold af de af medlemsstaterne fastsatte forbud eller begraensninger vedroerende indfoersel, udfoersel og transit i det omfang, de er forenelige med de tre Traktater om Oprettelse af De Europaeiske Faellesskaber.

AFSNIT III

VARERS STATUS SOM FAELLESSKABSVARER

Artikel 6

1. Alle varer, der forsendes inden for Faellesskabets toldomraade, anses for at vaere faellesskabsvarer, medmindre det er fastslaaet, at de ikke har status som saadanne, jf. dog artikel 39 og 40.

2. Bestemmelserne i stk. 1 gaelder ikke for varer, der forsendes i henhold til en af de i artikel 5 naevnte ordninger, eller for varer, der forsendes fra et sted til et andet i Faellesskabet gennem et tredjelands omraade.

I de i det foregaaende afsnit omhandlede tilfaelde skal der i givet fald fremlaegges behoerig dokumentation for de paagaeldende varers status som faellesskabsvarer.

Artikel 7

Varer, der forsendes i henhold til proceduren for ekstern faellesskabsforsendelse efter artikel 3, stk. 2, litra c), og som ikke har forladt Faellesskabets toldomraade, behandles som faellesskabsvarer, naar det godtgoeres, at udfoerselsangivelsen og de toldformaliteter, der svarer til de faellesskabsforanstaltninger, som indebar, at de paagaeldende varer skulle udfoeres fra det naevnte toldomraade - samt i givet fald virkningerne af disse formaliteter - er blevet annulleret.

AFSNIT IV

FORENKLEDE PROCEDURER

Artikel 8

Medlemsstaterne kan ved bilaterale eller multilaterale aftaler paa grundlag af kriterier, der fastsaettes efter behov, indfoere forenklede procedurer sig imellem for bestemte trafikarter eller for bestemte virksomheder, naar overholdelsen af de faellesskabsbestemmelser, som varerne er undergivet, er sikret.

(1) EFT nr. C 307 af 6. 12. 1989, s. 5.

(2) EFT nr. C 113 af 7. 5. 1990, s. 83, og afgoerelse af 12. 9. 1990 (endnu ikke offentliggjort i EFT).

(3) EFT nr. C 112 af 7. 5. 1990, s. 13.

(4) EFT nr. L 38 af 9. 2. 1977, s. 1.

(5) EFT nr. L 51 af 27. 2. 1990, s. 1.

(1) EFT nr. L 321 af 4. 11. 1989, s. 5.

Kommissionen og de oevrige medlemsstater skal underrettes om disse aftaler.

Artikel 9

Hver medlemsstat kan indfoere forenklede procedurer, der kan anvendes under visse omstaendigheder, for faellesskabsforsendelse for varer, der ikke skal forsendes paa en anden medlemsstats omraade, naar overholdelsen af de faellesskabsbestemmelser, som varerne er undergivet, er sikret.

Kommissionen og de oevrige medlemsstater skal underrettes om disse procedurer.

AFSNIT V

EKSTERN FAELLESSKABSFORSENDELSE

Kapitel 1

Procedure

Artikel 10

1. Varer, der skal forsendes i henhold til proceduren for ekstern faellesskabsforsendelse, skal paa de i denne forordning fastsatte vilkaar opfoeres paa en T 1-angivelse. Ved en T 1-angivelse forstaas en angivelse udfaerdiget paa en formular, der svarer til den model, der er udformet i overensstemmelse med gaeldende faellesskabsbestemmelser.

2. Den i stk. 1 omhandlede formular kan eventuelt suppleres med en eller flere tillaegsformularer, der svarer til den model, der er udformet i overensstemmelse med gaeldende faellesskabsbestemmelser.

3. De i stk. 1 og 2 omhandlede formularer trykkes og udfyldes paa et af Faellesskabets officielle sprog, som afgangsmedlemsstatens kompetente myndigheder har accepteret. Om fornoedent kan de kompetente myndigheder i en medlemsstat, som faellesskabsforsendelsen angaar, kraeve oversaettelse til denne medlemsstats sprog eller et af dens officielle sprog.

4. T 1-angivelsen underskrives af den hovedforpligtede og indleveres til afgangsstedet i mindst tre eksemplarer.

5. Dokumenter, der vedfoejes T 1-angivelsen som tillaeg, anses for at vaere dele af denne.

6. T 1-angivelsen skal ledsages af transportdokumentet.

Afgangsstedet kan fritage for fremlaeggelse af dette dokument ved toldbehandlingen. Transportdokumentet skal dog til enhver tid under transporten paa forlangende forevises toldvaesenet eller enhver anden berettiget myndighed.

7. Naar faellesskabsforsendelse i afgangsmedlemsstaten foelger efter en anden toldbehandling, skal der i T 1-angivelsen henvises til naevnte toldbehandling eller til de paagaeldende toldpapirer.

Artikel 11

1. Den hovedforpligtede skal:

a) frembyde varerne for bestemmelsesstedet i uforandret stand og forelaegge T 1-dokumentet inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de af de kompetente myndigheder trufne foranstaltninger til varernes identificering

b) overholde bestemmelserne om faellesskabsforsendelse

c) betale told og andre afgifter, der eventuelt kan kraeves som foelge af overtraedelse eller uregelmaessighed begaaet under eller i forbindelse med en faellesskabsforsendelse.

2. Uanset den hovedforpligtedes i stk. 1 omhandlede forpligtelser er den fragtfoerer eller modtager af varerne, der accepterer varerne med kendskab til, at de er varer under faellesskabsforsendelse, ligeledes forpligtet til at frembyde dem i uforandret stand for bestemmelsesstedet inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af de kompetente myndigheder trufne foranstaltninger til varernes identificering.

Artikel 12

1. Samme transportmiddel kan anvendes til indladning af varer ved flere afgangssteder og til aflaesning af varer ved flere bestemmelsessteder.

2. En T 1-angivelse maa kun omfatte varer, der er indladet eller skal indlades i ét transportmiddel, og som skal transporteres fra samme afgangssted til samme bestemmelsessted.

Ved anvendelsen af foranstaaende anses foelgende transportmidler for at vaere ét transportmiddel, naar de medfoerer varer, der skal transporteres samlet:

a) et vejkoeretoej med en eller flere paahaengsvogne eller saettevogne

b) en togstamme

c) skibe, der udgoer en enhed

d) containere, der er indladet paa et transportmiddel som omhandlet i denne artikel.

Artikel 13

1. Afgangsstedet modtager og registrerer T 1-angivelsen, fastsaetter en tidsfrist for varernes frembydelse ved bestemmelsesstedet og traeffer de foranstaltninger, det finder fornoedne med henblik paa varernes identificering. 2. Afgangsstedet forsyner T 1-dokumentet med paategning herom, beholder det dertil bestemte eksemplar og udleverer de oevrige eksemplarer til den hovedforpligtede eller dennes repraesentant.

Artikel 14

1. Varernes identitet sikres i almindelighed ved forsegling.

2. Forsegling foretages:

a) som forsegling af rum, naar det paagaeldende transportmiddel allerede er godkendt i henhold til andre bestemmelser eller af afgangsstedet anerkendes som foseglingssikkert

b) som kolliforsegling i andre tilfaelde.

3. Som forseglingssikre rum kan anerkendes transportmidler:

a) paa hvilke forseglingen kan anbringes nemt og effektivt

b) der er fremstillet saaledes, at der ikke kan udtages eller indlaegges varer, uden at der efterlades synlige spor af indbrud, eller forseglingen brydes

c) der ikke indeholder hemmelige rum, hvor der kan gemmes varer, og

d) hvis lastrum er let tilgaengelige for de kompetente myndigheders kontrol.

4. Afgangsstedet kan fritage for forsegling, naar varernes identitet under hensyn til eventuelle andre identificeringsmaader kan fastslaas ved hjaelp af beskrivelsen i T 1-angivelsen eller i de som tillaeg hertil vedfoejede dokumenter.

Artikel 15

De eksemplarer af T 1-dokumentet, der af afgangsstedet er udleveret til den hovedforpligtede eller dennes repraesentant, skal ledsage varerne under transporten.

Artikel 16

Hver medlemsstat tilsender Kommissionen en fortegnelse over de toldsteder, der er berettiget til at foretage ekspeditioner vedroerende faellesskabsforsendelser, med angivelse af disses ekspeditionstider.

Kommissionen fremsender disse oplysninger til de andre medlemsstater.

Artikel 17

Eksemplarerne af T 1-dokumentet skal paa forlangende forevises de kompetente myndigheder.

Artikel 18

1. Forsendelsen og eksemplarerne af T 1-dokumentet frembydes ved hvert graenseovergangssted.

2. Fragtfoereren skal ved hvert graenseovergangssted afgive en graenseovergangsattest.

3. Graenseovergangsstederne foretager ikke eftersyn af varerne, medmindre der foreligger mistanke om uregelmaessigheder, der kan foere til misbrug.

4. Sker transporten over et andet graenseovergangssted end det i T 1-dokumentet anfoerte, fremsender dette toldsted uopholdeligt graenseovergangsattesten til det i T 1-dokumentet anfoerte toldsted.

Artikel 19

Naar der indlades eller aflaesses varer hos kompetente myndigheder undervejs, skal de af afgangsstedet eller -stederne udleverede eksemplarer af T 1-dokumentet fremlaegges for disse.

Artikel 20

1. De i et T 1-dokument anfoerte varer kan uden ny angivelse omlades til et andet transportmiddel under opsyn af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, paa hvis omraade omladningen finder sted. De kompetente myndigheder forsyner i saa fald T 1-dokumentet med en paategning herom.

2. De kompetente myndigheder kan paa de af dem fastsatte betingelser tillade omladning uden opsyn. Ved en saadan omladning skal fragtfoereren forsyne T 1-dokumentet med en paategning herom og, med henblik paa attestering, underrette de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor omladningen har fundet sted.

Artikel 21

1. Brydes forseglingen under transporten, uden at dette kan tilskrives fragtfoereren, skal denne hurtigst muligt begaere rapport optaget af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor transportmidlet befinder sig. Den paagaeldende myndighed foretager saa vidt muligt ny forsegling.

2. I tilfaelde af uheld, der kraever omladning paa et andet transportmiddel, finder artikel 20 anvendelse.

3. Goer en overhaengende fare det noedvendigt, at varerne straks aflaesses helt eller delvist, kan fragtfoereren handle paa egen haand. Han skal forsyne T 1-dokumentet med paategning herom. Stk finder i saa fald anvendelse.

4. Kan fragtfoereren paa grund af uheld eller andre haendelser under transporten ikke overholde den i artikel 13 naevnte frist, skal han hurtigst muligt underrette den i stk. 1 naevnte kompetente myndighed om dette. Denne myndighed forsyner T 1-dokumentet med en paategning herom. Artikel 22

1. Varerne og T 1-dokumentet skal frembydes ved bestemmelsesstedet.

2. Bestemmelsesstedet forsyner eksemplarerne af T 1-dokumentet med paategning om resultatet af dets eftersyn, returnerer straks et eksemplar til afgangsstedet og beholder det andet eksemplar.

3. Faellesskabsforsendelsen kan afsluttes ved et andet toldsted end det i T 1-dokumentet anfoerte. Dette toldsted bliver dermed bestemmelsessted.

4. Frembydes varerne paa bestemmelsesstedet efter udloebet af en frist, der er fastsat af afgangsstedet, og skyldes den manglende overholdelse af fristen omstaendigheder, som bestemmelsesstedet finder behoerigt godtgjort, og som fragtfoereren eller den hovedforpligtede ikke er ansvarlige for, anses sidstnaevnte for at have overholdt den fastsatte frist.

Artikel 23

Faellesskabsforsendelsen ophoerer, naar varerne og det tilsvarende T 1-dokument frembydes paa bestemmelsesstedet.

Kapitel 2

Sikkerhedsstillelse

Artikel 24

1. Den hovedforpligtede skal stille sikkerhed for betalingen af told og andre afgifter, som en medlemsstat kan goere krav paa for varer, der i forbindelse med faellesskabsforsendelsen transporteres over dens omraade, jf. dog artikel 32 og 33.

Den i foregaaende afsnit omhandlede sikkerhed gaelder for hele Faellesskabet.

2. Sikkerhed kan stilles samlet for flere faellesskabsforsendelser eller blot for én faellesskabsforsendelse.

3. Med forbehold af artikel 29, stk. 2, bestaar sikkerhedsstillelsen i en selvskyldnerkaution fra enhver fysisk eller juridisk person, der skal

- have sin saedvanlige bopael eller vaere etableret i Faellesskabet, og

- med forbehold af bestemmelserne om fri udveksling af tjenesteydelser vaere godkendt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor sikkerheden stilles; denne godkendelse kan bl. a. vaere betinget af, at kautionisten er en person, hvis hoved- eller bierhverv vedroerer praestering af saadanne ydelser.

Artikel 25

1. Den i artikel 24, stk. 3, naevnte kaution skal stilles i form af et dokument, der er udformet i overensstemmelse med en naermere fastlagt model.

2. Naar den enkelte medlemsstats love eller administrative bestemmelser eller saedvaner kraever det, kan den paagaeldende medlemsstat tillade, at sikkerheden stilles paa anden maade, saafremt der herved opnaas samme retsvirkninger som ved anvendelse af et dokument, der er udformet i overensstemmelse med modellen.

Artikel 26

1. Den samlede sikkerhedsstillelse sker ved et garantisted.

2. Garantistedet fastsaetter sikkerhedens stoerrelse, modtager kautionserklaeringen og meddeler forhaandstilladelse til, at den hovedforpligtede inden for sikkerhedsstillelsens rammer kan foretage enhver faellesskabsforsendelse fra et hvilket som helst afgangssted.

3. Enhver, der har opnaaet en forhaandsstilladelse, modtager paa betingelser, der er fastsat af medlemsstaternes kompetente myndigheder, en kautionsattest i et eller flere eksemplarer.

4. I hver T 1-angivelse skal der henvises til kautionsattesten.

Artikel 27

Garantistedet kan tilbagekalde forhaandstilladelsen, naar de forudsaetninger, hvorunder den var givet, ikke laengere er til stede.

Artikel 28

1. Hver medlemsstat kan tillade, at den i artikel 24 omhandlede kautionist i et enkelt dokument lydende paa et naermere angivet fast beloeb erklaerer at indestaa for betalingen af told og andre afgifter, som i givet fald maatte kunne kraeves i forbindelse med de faellesskabsforsendelser, der gennemfoeres inden for rammerne af hans forpligtelse, uanset hvem den hovedforpligtede er. Afgangsstedet forhoejer det faste beloeb, naar varetransporten indebaerer oeget risiko, isaer paa grund af de told- og afgiftsbeloeb, der i en eller flere medlemsstater paahviler varerne.

Den i foerste afsnit omhandlede kaution skal stilles i form af et dokument, der er udformet i overensstemmelse med en naermere fastlagt model.

2. Den faste sikkerhed stilles ved et garantisted.

Artikel 29

1. Sikkerheden for en enkelt faellesskabsforsendelse stilles ved afgangsstedet. Afgangsstedet fastsaetter sikkerhedens stoerrelse.

2. Den i stk. 1 omhandlede sikkerhed kan stilles i form af et kontant depositum ved afgangsstedet. I saa fald tilbagebetales den, naar T 1-dokumentet er faerdigbehandlet ved afgangsstedet.

Artikel 30

Med forbehold af bestemmelser, der hjemler fritagelse i andre tilfaelde, fritager de kompetente myndigheder i medlemsstaterne den hovedforpligtede for betaling af told og andre afgifter af varer,

a) der er gaaet til grunde som foelge af behoerigt godtgjort force majeure eller haendeligt uheld

b) naar der foreligger en af myndighederne anerkendt manko, der skyldes varernes beskaffenhed.

Artikel 31

Kautionisten frigoeres for sine forpligtelser, naar T 1-angivelsen er faerdigbehandlet ved afgangsstedet.

Kautionisten frigoeres ligeledes for sine forpligtelser ved udloebet af en frist paa tolv maaneder fra den dato, hvor T 1-angivelsen registreres, naar han ikke af afgangsmedlemsstatens kompetente myndigheder er blevet underrettet om, at T 1-angivelsen ikke er blevet faerdigbehandlet.

Er kautionisten inden udloebet af den i stk. 2 fastsatte frist af de kompetente myndigheder blevet underrettet om, at T 1-dokumentet ikke er blevet faerdigbehandlet, skal han ogsaa underrettes om, at han er eller vil kunne blive forpligtet til at betale de beloeb, som han haefter for i forbindelse med den paagaeldende faellesskabsforsendelse. Kautionisten skal modtage denne meddelelse inden tre aar fra datoen for T 1-angivelsens registrering. Modtager han ikke denne meddelelse inden udloebet af naevnte frist, frigoeres han ligeledes for sine forpligtelser.

Kapitel 3

Fritagelse for sikkerhedsstillelse

Artikel 32

1. Enhver, som opfylder betingelserne i stk. 2, kan af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor vedkommende er etableret, med de i stk. 3 fastsatte begraensninger fritages for at stille sikkerhed for eksterne faellesskabsforsendelser, uanset afgangsmedlemsstaten og de medlemsstater, gennem hvis omraader forsendelsen foregaar.

2. Den i stk. 1 naevnte fritagelse for sikkerhedsstillelse gives kun til personer,

a) der er bosat i den medlemsstat, hvor fritagelsen gives

b) som ikke kun lejlighedsvis benytter proceduren for faellesskabsforsendelse

c) som er saaledes oekonomisk stillet, at de er i stand til at opfylde deres forpligtelser

d) som ikke har gjort sig skyldige i en alvorlig overtraedelse af told- og skattelovgivningen, og

e) som efter en naermere fastlagt model har afgivet erklaering om ved foerste skriftlige paakrav fra medlemsstaternes kompetente myndigheder at ville betale de beloeb, der kraeves erlagt i forbindelse med de faellesskabsforsendelser, de foretager.

3. Fritagelse for sikkerhedsstillelse efter stk. 1 og 2 gaelder ikke ved faellesskabsforsendelse af varer:

a) hvis samlede vaerdi overstiger et naermere fastsat beloeb, eller

b) som frembyder en oeget risiko som foelge af stoerrelsen af den told og de oevrige afgifter, disse varer er paalagt i en eller flere medlemsstater.

4. En person, der har opnaaet fritagelse for sikkerhedsstillelse, faar af de myndigheder, som har givet fritagelsen, udstedt en attest for fritagelse for sikkerhedsstillelse i et eller flere eksemplarer. Ved anvendelse af fritagelsen for sikkerhedsstillelse skal der henvises til denne attest i den tilsvarende T 1-angivelse.

5. De myndigheder, som har givet fritagelsen for sikkerhedsstillelse, tilbagekalder denne fritagelse,

a) naar en alvorlig uregelmaessighed begaas af den person, der har opnaaet fritagelse i sin egenskab af hovedforpligtet i forbindelse med en faellesskabsforsendelse

b) naar en af de i stk. 2 naevnte betingelser ikke laengere er opfyldt

naar den paagaeldende ikke overholder den erklaering, han har afgivet i henhold til stk. 2, litra e).

Artikel 33

1. Undtagen i tilfaelde, der fastlaegges efter behov, skal der ikke stilles sikkerhed for:

a) soe- og lufttransport

b) varetransport paa Rhinen og Rhin-vandvejene c) varetransport gennem roerledninger

d) forsendelser, der foretages af medlemsstaternes jernbaneselskaber.

2. Hver medlemsstat kan ved varetransport paa andre end de i stk. 1, litra b), omhandlede vandveje, der findes paa dens omraade, fritage for sikkerhedsstillelse. Medlemsstaten underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet med henblik herpaa, og denne underretter de oevrige medlemsstater herom.

Kapitel 4

Uregelmaessigheder

Artikel 34

1. Konstateres det, at der under eller i forbindelse med en faellesskabsforsendelse er begaaet en overtraedelse eller en uregelmaessighed i en bestemt medlemsstat, inddrives eventuelt skyldige told- og andre afgiftsbeloeb af denne medlemsstat i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne eller de nationale bestemmelser, uden at der herved er taget stilling til spoergsmaalet om strafforfoelgning.

2. Konstateres det, at der under eller i forbindelse med en faellesskabsforsendelse er begaaet en overtraedelse eller en uregelmaessighed, uden at stedet for overtraedelsen eller uregelmaessigheden kan fastslaas, anses den for at vaere begaaet i den medlemsstat, hvor den er konstateret.

3. Naar forsendelsen ikke er blevet frembudt ved bestemmelsesstedet, og stedet for overtraedelsen eller uregelmaessigheden ikke kan fastslaas, anses denne overtraedelse eller uregelmaessighed for at vaere begaaet:

- i den medlemsstat, som afgangsstedet henhoerer under, eller

- i den medlemsstat, som indgangsstedet i Faellesskabet henhoerer under, og som der er indgivet en graenseovergangsattest til

medmindre der inden for en naermere fastsat frist paa en for de kompetente myndigheder tilfredsstillende maade enten foeres bevis for, at forsendelsen er gennemfoert forskriftsmaessigt, eller det paavises, hvor overtraedelsen eller uregelmaessigheden faktisk er begaaet.

Naar den paagaeldende overtraedelse eller uregelmaessighed i mangel af et saadant bevis fortsat anses for at vaere begaaet i afgangsmedlemsstaten eller i indgangsmedlemsstaten som omhandlet i foerste afsnit, andet led, opkraeves told og andre afgifter for de paagaeldende varer af denne medlemsstat i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne eller de nationale bestemmelser.

Saafremt det inden udloebet af en frist paa tre aar fra datoen for registrering af T 1-angivelsen fastslaas, i hvilken medlemsstat den paagaeldende overtraedelse eller uregelmaessighed rent faktisk er begaaet, inddriver denne medlemsstat i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne eller de nationale bestemmelser told og andre afgifter, der paahviler varerne (med undtagelse af beloeb, som er opkraevet i overensstemmelse med andet afsnit som Faellesskabets egne indtaegter). I saa fald refunderes told og andre afgifter, der oprindeligt var opkraevet (med undtagelse af beloeb, der er opkraevet som Faellesskabets egne indtaegter), saa snart der er fremlagt bevis for den paagaeldende inddrivelse.

Den sikkerhed, der er stillet for forsendelsen, frigoeres foerst ved slutningen af ovennaevnte frist paa tre aar eller eventuelt efter betaling af told og andre afgifter i den medlemsstat, hvor ovennaevnte overtraedelse eller uregelmaessighed faktisk er begaaet.

Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til bekaempelse af overtraedelser eller uregelmaessigheder og til, at der traeffes effektive sanktioner mod disse.

Kapitel 5

Retsvirkninger og gensidig bistand

Artikel 35

1. Forskriftsmaessigt udstedte T 1-dokumenter og identifikationsforanstaltninger, som er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i en medlemsstat, har samme retsvirkning i de oevrige medlemsstater som forskriftsmaessigt udstedte dokumenter og foranstaltninger, der er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i disse medlemsstater.

2. Resultater af undersoegelser foretaget af en medlemsstats kompetente myndigheder som led i ordningen for faellesskabsforsendelse har samme beviskraft i de oevrige medlemsstater som resultater af undersoegelser foretaget af de kompetente myndigheder i disse medlemsstater.

Artikel 36

Efter behov meddeler de kompetente myndigheder i medlemsstaterne hinanden undersoegelsesresultater og fremsender dokumenter, indberetninger, rapporter og oplysninger vedroerende transporter under ordningen for faellesskabsforsendelse samt vedroerende uregelmaessigheder og overtraedelser, der er begaaet i forbindelse med denne ordning.

AFSNIT VI

INTERN FAELLESSKABSFORSENDELSE

Artikel 37

1. Varer, der skal forsendes i henhold til proceduren for intern faellesskabsforsendelse, skal opfoeres paa en T 2-angivelse. Ved en T 2-angivelse forstaas en angivelse udfaerdiget paa en formular, som svarer til den model, der er udformet i overensstemmelse med gaeldende faellesskabsbestemmelser.

2. Den i stk. 1 omhandlede formular kan eventuelt suppleres med en eller flere tillaegsformularer, der svarer til den model, der er udformet i overensstemmelse med gaeldende faellesskabsbestemmelser.

3. Bestemmelserne i afsnit V finder med de fornoedne aendringer anvendelse paa proceduren for intern faellesskabsforsendelse.

AFSNIT VII

SAERBESTEMMELSER OM VISSE

TRANSPORTFORMER

Artikel 38

Artikel 18 finder ikke anvendelse paa godstransport med jernbane.

Jernbaneselskabernes noteringer traeder i stedet for graenseovergangsattester, hvor en saadan attest fortsat skal afgives i henhold til artikel 18, stk. 2.

Artikel 39

1. Naar varer transporteres ad luftvejen fra en lufthavn i et tredjeland til en lufthavn inden for Faellesskabets toldomraade, anses de for at vaere ikke-faellesskabsvarer, medmindre det godtgoeres, at de har status som faellesskabsvarer.

2. Naar varer transporteres ad luftvejen fra en lufthavn inden for Faellesskabets toldomraade til en anden lufthavn inden for Faellesskabet, anses de for at vaere faellesskabsvarer, medmindre det i medfoer af stk. 3 godtgoeres, at de ikke har status som faellesskabsvarer.

3. Anvendelse af ordningen for faellesskabsforsendelse som omhandlet i artikel 1 og 3 er kun obligatorisk for varer, der transporteres ad luftvejen, naar de indlades eller omlades i en faellesskabslufthavn.

Artikel 40

1. Naar varer transporteres ad soevejen fra en havn i et tredjeland til en havn inden for Faellesskabets toldomraade, anses de for at vaere ikke-faellesskabsvarer, medmindre det godtgoeres, at de har status som faellesskabsvarer.

2. Naar varer transporteres ad soevejen fra en havn inden for Faellesskabets toldomraade til en anden havn inden for Faellesskabet, anses de for at vaere faellesskabsvarer, medmindre det i medfoer af stk. 3 godtgoeres, at de ikke har status som faellesskabsvarer, og bortset fra saerlige tilfaelde, der fastlaegges efter behov.

3. Anvendelse af ordningen for faellesskabsforsendelse som omhandlet i artikel 1 og 3 er kun obligatorisk for varer, der transporteres ad soevejen, naar de indlades eller omlades i en faellesskabshavn.

4. I forbindelse med anvendelsen af denne artikel anses varer, der indlades eller omlades i en frihavn inden for Faellesskabets toldomraade, for at vaere indladt eller omladt i en havn i et tredjeland.

AFSNIT VIII

SAERBESTEMMELSER OM POSTFORSENDELSER

Artikel 41

1. Som undtagelse fra artikel 1 og 3 finder ordningen for faellesskabsforsendelse ikke anvendelse paa postforsendelser (herunder postpakker).

2. Artikel 6, stk. 1, finder anvendelse paa varer, der afsendes fra et postkontor inden for Faellesskabets omraade, medmindre emballagen eller ledsagedokumenterne er forsynet med en etiket udformet efter en naermere fastlagt model. De kompetente myndigheder i afsendelsesmedlemsstaten skal anbringe eller lade anbringe en saadan etiket paa emballager og ledsagedokumenter, naar varerne ikke er faellesskabsvarer.

AFSNIT IX

BESTEMMELSER OM ANVENDELSEN AF DENNE FORORDNING

Artikel 42

1. Der nedsaettes et udvalg for faellesskabsforsendelse, i det foelgende benaevnt »udvalget«, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne og har en repraesentant for Kommissionen som formand.

2. Udvalget fastsaetter selv sin forretningsorden.

Artikel 43

Udvalget kan behandle ethvert spoergsmaal om anvendelsen af denne forordning, som forelaegges det af formanden paa eget initiativ eller efter anmodning af en medlemsstats repraesentant.

Artikel 44

1. Efter fremgangsmaaden i stk. 2 og 3 vedtages de noedvendige bestemmelser for:

a) anvendelsen af denne forordning og navnlig fastlaeggelsen af modellerne til sikkerhedsstillelsesdokumenter i overensstemmelse med artikel 25 og 28, fastlaeggelsen af det fa sikkerhedsbeloeb i overensstemmelse med artikel 28 og fastlaeggelsen af det beloeb, ud over hvilket der ikke kan fritages for sikkerhedsstillelse, jf. artikel 32, stk. 3 b) tilpasning af ordningen for faellesskabsforsendelse med henblik paa anvendelse af visse faellesskabsforanstaltninger, som medfoerer kontrol med de paagaeldende varers anvendelse og/eller bestemmelse

c) forenkling af formaliteterne vedroerende procedurerne for faellesskabsforsendelse eller for formaliteternes tilpasning til bestemte trafikarter eller bestemte virksomheder

d) forvaltning og afslutning af faellesskabsforsendelser ved hjaelp af offentlige eller private databehandlingssystemer.

2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de bestemmelser, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til de paagaeldende spoergsmaals hastende karakter. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2.

3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte bestemmelser, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

b) Er de paataenkte bestemmelser ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de bestemmelser, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.

c) Har Raadet efter udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for det ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede bestemmelser af Kommissionen.

AFSNIT X

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 45

Hver medlemsstat underretter Kommissionen om de bestemmelser, den udsteder med henblik paa denne forordnings anvendelse.

Kommissionen giver de oevrige medlemsstater meddelelse herom.

Artikel 46

1. Forordning (EOEF) nr. 222/77 ophaeves med virkning fra datoen for naervaerende forordnings anvendelse.

2. Kommissionen vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 44 de overgangsbestemmelser, der skal gaelde for faellesskabsforsendelser, der er indledt inden den 1. januar 1993.

AFSNIT XI

IKRAFTTRAEDEN

Artikel 47

1. Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 1993.

2. Inden den 1. oktober 1992 tager Raadet denne forordning op til fornyet behandling paa grundlag af en rapport fra Kommissionen om de hidtil opnaaede resultater i forbindelse med harmoniseringen af de bestemmelser vedroerende gennemfoerelsen af det indre marked, der er noedvendige for en tilfredsstillende anvendelse af denne forordning. Rapporten skal ledsages af eventuelle forslag, som Raadet traeffer afgoerelse om med kvalificeret flertal.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. september 1990.

Paa Kommissionens vegne

P. ROMITA

Formand