ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 340/17

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 14. december 2010

om udnævnelse af to repræsentanter for Kommissionen og to suppleanter til Det Europæiske Lægemiddelagenturs bestyrelse

2010/C 340/10

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (1), særlig artikel 65, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til artikel 65 i forordning (EF) nr. 726/2004 skal Det Europæiske Lægemiddelagenturs (i det følgende benævnt »agenturet«) bestyrelse omfatte to repræsentanter for Kommissionen.

(2) Som følge af en omfordeling af kompetenceområder i Kommissionen er det nødvendigt at udpege to nye medlemmer til agenturets bestyrelse fra Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere og fra Generaldirektoratet for Erhvervspolitik samt to suppleanter, der erstatter fraværende medlemmer og stemmer på deres vegne —

BESTEMT FØLGENDE:

Artikel 1

Repræsentanterne for Kommissionen i Det Europæiske Lægemiddelagenturs bestyrelse skal have følgende stillinger og følgende funktioner:

Fra Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere a) Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere.

Suppleanten skal have følgende stilling og følgende funktioner: b) Direktøren for det direktorat, der har ansvaret for lægemiddelgodkendelser på grundlag af Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugeres arbejdsprogram.

Fra Generaldirektoratet for Erhvervspolitik: c) Direktøren for det direktorat, der har ansvaret for lægemiddelområdet på grundlag af Generaldirektoratet for Erhvervspolitiks arbejdsprogram.

Suppleanten skal have følgende stilling og følgende funktioner: d) Chefen for det kontor, der har ansvaret for lægemiddelområdet på grundlag af Generaldirektoratet for Erhvervspolitiks arbejdsprogram.

Artikel 2

Denne afgørelse finder anvendelse på de personer, der har en af de i artikel 1 omhandlede stillinger, også hvis det er midlertidigt, på datoen for vedtagelse af denne afgørelse, eller på enhver, som har afløst disse personer i disse stillinger.

Artikel 3

Generaldirektørerne for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere og Generaldirektoratet for Erhvervspolitik meddeler formanden for bestyrelsen og direktøren for agenturet navnene på de personer, der har de stillinger, som er anført i artikel 1, og enhver ændring heraf.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2010. På Kommissionens vegne John DALLI Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.
(57)

Der mindes om, at medlemsstaterne skal sørge for, at nationale foranstaltninger er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne med hensyn til statsstøtte for at forhindre konkurrenceforvridning; medlemsstaterne skal i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, desuden anmelde statsstøtte til Kommissionen og afholde sig fra at gennemføre foranstaltningen, inden den er blevet undersøgt. Hvad angår støttemodtagerens mulighed for at gøre princippet om beskyttelse af den berettigede forventning gældende for at undgå tilbagebetaling af ulovlig og uforenelig støtte, fremgår det af Domstolens retspraksis, »at den kontrol, som Kommissionen i medfør af traktatens artikel 93 fører med statsstøtte, har sit grundlag i ufravigelige principper, hvorfor støttemodtagerne principielt ikke kan have nogen berettiget forventning om, at den støtte, de har modtaget, er lovlig, medmindre den er blevet ydet under iagttagelse af den i nævnte traktatbestemmelse fastlagte procedure. En påpasselig erhvervsdrivende må nemlig normalt være i stand til at forvisse sig om, at denne procedure er blevet fulgt« (11).
(2)

Tre pladser som medlemmer af Regionsudvalget er blevet ledige, efter at mandatperioden for Geert BOURGEOIS, Dirk VAN MECHELEN og Jos CHABERT er udløbet. To pladser som suppleant er blevet ledig, efter at mandatperioden for Evelyne HUYTEBROECK og Pascal SMET er udløbet —
(33)

Med hensyn til, om undtagelsen i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), kan anvendes i forbindelse med den støtte, der er givet fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2000 (jf. fodnote 11), bemærker Kommissionen, at de italienske myndigheder i sine bemærkninger efter indledningen af proceduren i traktatens artikel 88, stk. 2, og under det efterfølgende møde fremførte, at de omstridte foranstaltninger udelukkende blev finansieret med bevillinger på budgettet for den af Kommissionen godkendte støtteordning C 43/95 (jf. punkt 24). Det fremgår desuden af brevet fra de italienske myndigheder af 3. april 2009, at alle ansøgninger om støtte var indgivet inden den 1. januar 1998 (jf. punkt 25).
3.

Med virkning fra 1. april 2009 forhøjes Bankens kapital således: 3.1. Den af medlemsstaterne tegnede kapital forhøjes pro rata fra 164 808 169 000 EUR til 232 392 989 000 EUR, hvorved der fremkommer følgende beløb (EUR): Tyskland 37 578 019 000 Frankrig 37 578 019 000 Italien 37 578 019 000 Det Forenede Kongerige 37 578 019 000 Spanien 22 546 811 500 Belgien 10 416 365 500 Nederlandene 10 416 365 500 Sverige 6 910 226 000 Danmark 5 274 105 000 Østrig 5 170 732 500 Polen 4 810 160 500 Finland 2 970 783 000 Grækenland 2 825 416 500 Portugal 1 820 820 000 Tjekkiet 1 774 990 500 Ungarn 1 679 222 000 Irland 1 318 525 000 Rumænien 1 217 626 000 Slovakiet 604 206 500 Slovenien 560 951 500 Bulgarien 410 217 500 Litauen 351 981 000 Luxembourg 263 707 000 Cypern 258 583 500 Letland 214 805 000 Estland 165 882 000 Malta 98 429 500 3.2. Af den frie reserve omdannes 3 379 241 000 EUR til indbetalt kapital via overførsel fra Bankens supplerende reserve til dens kapital. 3.3. Denne kapital anses for at være en del af den tegnede og indbetalte kapital, hvorved Bankens indbetalte kapital forhøjes fra 8 240 408 450 EUR til 11 619 649 450 EUR.
(1)

Kompensationen i grundlaget for momsindtægterne er baseret på artikel 6, stk. 4, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, hvori det fastslås, at når en medlemsstat på grundlag af artikel 176 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (2) begrænser eller udelukker retten til at fradrage momsen i et tidligere led, kan grundlaget for de egne momsindtægter fastlægges, som om udøvelsen af fradragsretten ikke var begrænset. Dette gælder kun i forbindelse med køb af personbiler og brændstof til dem og udgifter i forbindelse med leasing og leje samt udgifter til vedligeholdelse og reparation af sådanne biler i det omfang, de anvendes til erhvervskørsel. Østrig foreslog en løsning i flere dele for denne kompensation i dets grundlag for de egne momsindtægter, som omfatter en metode for seks underkategorier.
Ideelt set burde medlemsstaterne hver især oprette et elektronisk licensregister og sørge for fuld interoperabilitet mellem registrene, så de kompetente myndigheder og andre, der har adgangsret, kan indhente oplysninger ad elektronisk vej. Af økonomiske og tekniske årsager kan en sådan elektronisk løsning imidlertid ikke indføres uden yderligere undersøgelse. For det første skal der vedtages metoder til at sikre, at der gives adgang til registrene på bestemte vilkår, således som direktiv 2007/59/EF kræver det. For det andet er det nødvendigt at undersøge, hvor mange transaktioner der er tale om, så der kan gennemføres en cost-benefit-analyse og foreslås en realistisk løsning, hvor de administrative omkostninger står i et rimeligt forhold til de reelle behov. Det Europæiske Jernbaneagentur har derfor foreslået, at der gennemføres en foreløbig løsning med forenklet informationsudveksling, og at udviklingen af et elektronisk system indledes i en senere fase.
(22)

Ud fra de foreliggende oplysninger varierede Poste's markedsandel inden for de her omtalte forskellige markedsområder mellem relativt begrænset — 19,8 % af de samlede indirekte indlån, herunder obligationer fra BancoPosta — til ubetydelig, som det er tilfældet med området investeringsforeninger, hvor Poste's markedsandel i 2008 udgjorde 0,7 %. På sidstnævnte område udgjorde den samlede markedsandel hos Poste's to vigtigste konkurrenter 43,4 %; når man ser på de forskellige distributionskanaler for investeringsforeninger, bliver konkurrencepresset endnu mere markant, eftersom formidlingen gennem banker (13) og investeringsprojektledere (14) står for en samlet andel på 78,3 % sammenlignet med de 0,7 %, der er solgt gennem postkontorer. Inden for området livsforsikringer tilbød Poste i 2008 forskellige former for forsikringer inden for forsikringsklasse I og III, men var ikke aktiv inden for forsikringsklasse IV, V og VI. Målt ud fra antallet af policer var Poste's markedsandel inden for livsforsikringsklasse I 17,03 %, mens de tilsvarende tal for klasse III udgjorde 19,4 %. Ser man på det samlede antal inden for alle forsikringsklasser, udgjorde Poste's samlede andel 17,5 % af livsforsikringspolicer i 2008. Ser man på indbetaling af livsforsikringspræmier (dvs. når man ser på værdien af præmierne), havde Poste en markedsandel på 10,1 % af det samlede marked i 2008, mens 43,6 % blev opkrævet gennem banker, og andelen indbetalt via forsikringsagenter udgjorde 23,8 % i samme år. I forbindelse med nærværende afgørelse bør der derfor tages hensyn til disse faktorer, som viser, at Poste er undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(8)

Efter at have rådført sig med Kommissionen og de øvrige medlemsstater meddelte Portugal ansøgeren, at de fleste medlemsstater ikke ville betragte et loppehalsbånd som det, ansøgeren havde bragt i omsætning, som et biocidholdigt produkt, men som et veterinærlægemiddel som defineret i artikel 1, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF (4).
(1)

Ifølge direktiv 89/106/EØF kan det for at tage hensyn til eventuelle forskelle med hensyn til beskyttelsesniveauer for bygværker på nationalt, regionalt eller lokalt plan i basisdokumenterne blive nødvendigt for hvert væsentligt kravs vedkommende at foretage en klassificering af varers ydeevne. Disse dokumenter er offentliggjort som en meddelelse fra Kommissionen om basisdokumenterne til Rådets direktiv 89/106/EØF (2).
(1)

Ifølge direktiv 89/106/EØF kan det for at tage hensyn til eventuelle forskelle med hensyn til beskyttelsesniveauer for bygværker på nationalt, regionalt eller lokalt plan i basisdokumenterne blive nødvendigt for hvert væsentligt kravs vedkommende at foretage en klassificering af varers ydeevne. Disse dokumenter er offentliggjort som »Meddelelse fra Kommissionen om basisdokumenterne til Rådets direktiv 89/106/EØF« (2).
DA Den Europæiske Unions Tidende L 36/27

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 2. februar 2010

om afslutning af regnskaberne for Maltas betalingsorgan vedrørende de udgifter i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2008

(meddelt under nummer K(2010) 468)

(Kun den maltesiske udgave er autentisk)

(2010/68/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 30 og 39,

efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionens beslutning 2009/366/EF (2) har for regnskabsåret 2008 afsluttet regnskaberne for alle betalingsorganer, undtagen regnskaberne for det maltesiske betalingsorgan »MRRA«.

(2) Efter fremsendelsen af nye oplysninger og efter yderligere kontroller kan Kommissionen nu vedtage en afgørelse vedrørende udgifterne i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne om, hvorvidt de regnskaber, som det maltesiske betalingsorgan »MRRA« har fremsendt, er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige.

(3) Ifølge artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber nærværende afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser, truffet af Kommissionen, om udelukkelse fra EU-finansiering af udgifter, der ikke er afholdt efter EU-bestemmelserne —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Hermed afsluttes regnskaberne for det maltesiske betalingsorgan »MRRA« vedrørende de udgifter i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2008.

De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til medlemsstaten i henhold til nærværende afgørelse i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i Malta, er anført i bilag I og II.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Republikken Malta.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. februar 2010. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.

(2) EUT L 111 af 5.5.2009, s. 35.

BILAG I Afslutning af betalingsorganernes regnskaber Regnskabsår 2008 — EGFL's udgifter til udvikling af landdistrikterne i de nye medlemsstater Beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til medlemsstaten MS 2008 — Betalingsorganernes udgifter, for hvilke regnskaberne er I alt a + b Nedsættelser I alt Mellemliggende betalinger tilbagebetalt til medlemsstaten for regnskabsåret Beløb, som medlemsstaten skal tilbagebetale (–) eller have udbetalt (+) afsluttet udskilte = udgifter, der er anmeldt i den årlige anmeldelse = samlede mellemliggende betalinger tilbagebetalt til medlemsstaten for regnskabsåret a b c = a + b d e = c + d f g = e – f MT EUR 2 241 670,14 0,00 2 241 670,14 0,00 2 241 670,14 2 241 670,14 0,00
(8)

The Financial Services Agency of Japan og The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board under The Financial Services Agency of Japan har beføjelser vedrørende offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. Afgørelsen bør kun omfatte the Financial Services Agency's beføjelser med hensyn til at undersøge revisorer og revisionsfirmaer. The Financial Services Agency of Japan og The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board of Japan har truffet tilstrækkelige forholdsregler med mulighed for sanktioner og forbyder nuværende og tidligere medarbejdere at videregive fortrolige oplysninger til tredjemand eller andre myndigheder og vil udelukkende anvende de overførte revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, med henblik på offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. I henhold til japansk lovgivning kan de pågældende myndigheder overføre revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af japanske revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i enhver medlemsstat. Derfor bør Financial Services Agency of Japan og The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board of Japan kendes tilstrækkelige i henhold til artikel 47, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF.
(5)

Efter artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 kan medlemsstaterne beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af fællesskabsbudgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der omhandles i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb afholdes ikke af de pågældende medlemsstater, og byrden påhviler derfor fællesskabsbudgettet. Denne beslutning foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesbeslutninger efter nævnte forordnings artikel 32, stk. 8.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 34/30

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 2. februar 2010

om afslutning af regnskaberne for Maltas betalingsorgan vedrørende de udgifter i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2007

(meddelt under nummer K(2010) 459)

(Kun den maltesiske udgave er autentisk)

(2010/60/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 30 og 39,

efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionens beslutning 2008/395/EF (2) og Kommissionens beslutning 2009/85/EF (3) har for regnskabsåret 2007 afsluttet regnskaberne for alle betalingsorganer, undtagen regnskaberne for det maltesiske betalingsorgan »MRAE«.

(2) Efter fremsendelsen af nye oplysninger og efter yderligere kontroller kan Kommissionen nu vedtage en afgørelse vedrørende udgifterne i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne om, hvorvidt de regnskaber, som det maltesiske betalingsorgan »MRAE« har fremsendt, er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige.

(3) Ifølge artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber nærværende afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser, truffet af Kommissionen, om udelukkelse fra EU-finansiering af udgifter, der ikke er afholdt efter EU-bestemmelserne —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Hermed afsluttes regnskaberne for det maltesiske betalingsorgan »MRAE« vedrørende de udgifter i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2007.

De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til medlemsstaten i henhold til nærværende afgørelse i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i Malta, er anført i bilag I og II.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Republikken Malta.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. februar 2010. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.

(2) EUT L 139 af 29.5.2008, s. 25.

(3) EUT L 33 af 3.2.2009, s. 31.

BILAG I AFSLUTNING AF BETALINGSORGANERNES REGNSKABER REGNSKABSÅR 2007 — EGFL'S UDGIFTER TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE I DE NYE MEDLEMSSTATER BELØB, DER SKAL TILBAGEBETALES AF ELLER UDBETALES TIL MEDLEMSSTATEN MS 2007 — Betalingsorganernes udgifter, for hvilke regnskaberne er I alt a + b Nedsættelser I alt Mellemliggende betalinger tilbagebetalt til medlemsstaten for regnskabsåret Beløb, som medlemsstaten skal tilbagebetale (–) eller have udbetalt (+) afsluttet udskilte = udgifter, der er anmeldt i den årlige anmeldelse = samlede mellemliggende betalinger tilbagebetalt til medlemsstaten for regnskabsåret a b c = a + b d e = c + d f g = e – f MT EUR 4 148 025,92 0,00 4 148 025,92 0,00 4 148 025,92 4 148 025,00 0,92
(5)

Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres fuldt ud af EU-budgettet. I den sammenfattende oversigt, der henvises til i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005 angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb afholdes ikke af de pågældende medlemsstater, og byrden påhviler derfor EU-budgettet. Denne beslutning foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesbeslutninger, der træffes i henhold til nævnte forordnings artikel 32, stk. 8.
(4)

Efter artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder af den pågældende medlemsstat med 50 % og af fællesskabsbudgettet med 50 %, hvis inddrivelsen som følge af disse uregelmæssigheder ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. Artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning forpligter medlemsstaterne til sammen med årsregnskaberne at tilsende Kommissionen en sammenfattende oversigt over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. Der findes detaljerede bestemmelser om medlemsstaternes pligt til at indberette de beløb, der skal inddrives, i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (6). Bilag III til nævnte forordning indeholder modeller for tabel 1 og 2, som medlemsstaterne skal fremlægge i 2007. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, træffe beslutning om de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire og otte år gamle. Denne beslutning foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesbeslutninger efter artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.