BILAGSOVERSIGT

Del B: Liste over frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

Oplysningsskema nr. … i henhold til bilag I til direktiv 2003/37/EF vedrørende EF-typegodkendelse af et køretøj for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet (direktiv 2009/64/EF)

BILAG I

KRAV TIL KØRETØJERNE OG TIL ELEKTRISKE/ELEKTRONISKE ENHEDER MONTERET DERI

1. FORMÅL

1.1. Direktivet finder anvendelse på elektromagnetisk kompatibilitet for de køretøjer, der er omhandlet i artikel 1. Det finder tillige anvendelse på komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet til montering i køretøjer.

2. DEFINITIONER

2.1. I dette direktiv forstås ved:

2.1.1. »Elektromagnetisk kompatibilitet«: Et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds evne til at fungere tilfredsstillende i sine elektromagnetiske omgivelser uden at påføre disse omgivelser uacceptable elektromagnetiske forstyrrelser.

2.1.2. »Elektromagnetisk forstyrrelse«: Ethvert elektromagnetisk fænomen, som kan nedsætte et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds funktionsevne. Elektromagnetisk støj, uønskede signaler eller enhver ændring af selve forplantningsmediet betragtes som elektromagnetiske forstyrrelser.

2.1.3. »Elektromagnetisk immunitet«: Et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds evne til at arbejde under påvirkning af nærmere angivne elektromagnetiske forstyrrelser uden nedsættelse af funktionsevnen.

2.1.4. »Elektromagnetiske omgivelser«: Samtlige elektromagnetiske fænomener, som er til stede i en given situation.

2.1.5. »Referencegrænse«: Det niveau, som både typegodkendelse af er køretøj og kontrol af produktionens overensstemmelse refererer til.

2.1.6. »Referenceantenne«: I frekvensområdet 20-80 MHz, en symmetrisk dipolantenne, der er en halvbølgedipol med udlignet resonans ved 80 MHz; i frekvensområdet over 80 MHz, en halvbølgedipol med udlignet resonans afstemt efter den målte frekvens.

2.1.7. »Bredbåndsemission«: Emission med båndbredde større end en given modtagers eller et givet måleapparats.

2.1.8. »Smalbåndsemission«: Emission med båndbredde mindre end en given modtagers eller et givet måleapparats.

2.1.9. »Elektrisk/elektronisk system«: Elektrisk og/eller elektronisk komponent eller enhed af komponenter, herunder alle tilhørende elektriske forbindelser og kabler, som er en del af et køretøj, men ikke beregnet til at blive typegodkendt for sig.

2.1.10. »Elektrisk/elektronisk enhed«: Elektrisk og/eller elektronisk komponent eller enhed af komponenter, herunder alle tilhørende elektriske forbindelser og kabler, som er beregnet til montering i et køretøj for at udfylde en eller flere nærmere angivne funktioner. En elektrisk/elektronisk enhed kan efter fabrikantens ønske typegodkendes enten som en komponent eller en separat teknisk enhed (jf. artikel 4, stk. 1, litra c) i direktiv 2003/37/EF).

»Køretøjstype« for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet køretøjer, som ikke afviger væsentligt fra hinanden på bl.a. følgende punkter:

2.1.11.1. motorrummets størrelse og form

2.1.11.2. den generelle placering af elektriske og/eller elektroniske komponenter og af det samlede ledningsnet

2.1.11.3. det materiale, som hovedsagelig er anvendt til køretøjets karrosseri (f.eks. stål, aluminium eller glasfiber); tilstedeværelsen af plader af et andet materiale ændrer ikke på køretøjstypen, forudsat at det mest anvendte materiale er det samme; sådanne varianter skal dog anføres.

»Type elektrisk/elektronisk enhed« for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet elektriske/elektroniske enheder, som ikke afviger fra hinanden på væsentlige punkter, såsom:

2.1.12.1. den funktion, som den pågældende enhed udfylder

2.1.12.2. placering af elektriske og/eller elektroniske komponenter.

3. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE

3.1. Ansøgning om typegodkendelse af et køretøj

3.1.1. Ansøgning om typegodkendelse af et køretøj for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktiv 2003/37/EF, indgives af fabrikanten.

3.1.2. Oplysningsskemaet skal udformes som vist i bilag II.

3.1.3. Køretøjsfabrikanten skal opstille et program med alle forventede kombinationer af relevante elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder, karrosseriformer (1), varianter med hensyn til karrosserimateriale (1), det samlede ledningsnet, motorvarianter, højre-/venstrestyring og versioner med forskellig akselafstand. Elektriske/elektroniske systemer og elektriske/elektroniske enheder betragtes som relevante, hvis de kan afgive nævneværdig bred- eller smalbåndsstråling og/eller påvirke førerens direkte styring af køretøjet (jf. punkt 6.4.2.3).

3.1.4. Fra dette program udvælger fabrikanten og den ansvarlige myndighed efter fælles overenskomst et køretøj til prøvning. Køretøjet skal være repræsentativt for køretøjstypen (se bilag II, tillæg 1). Valget af køretøj skal baseres på de elektriske/elektroniske systemer, fabrikanten tilbyder. Fabrikanten og den ansvarlige myndighed kan indbyrdes aftale at udvælge endnu et køretøj fra programmet, hvis det menes, at det indeholder andre elektriske/elektroniske systemer, således at køretøjets elektromagnetiske kompatibilitet kan være væsentligt anderledes end det først udvalgte køretøjs.

3.1.5. Der kan efter proceduren i punkt 3.1.4 kun udvælges køretøjer blandt de kombinationer af køretøj og elektriske/elektroniske enheder, som faktisk agtes produceret.

3.1.6. Fabrikanten kan supplere ansøgningen med en rapport over prøvninger, der allerede er udført. Den godkendende myndighed kan benytte data herfra til udarbejdelse af EF-typegodkendelsesattesten.

3.1.7. Hvis den tekniske tjeneste, der står for typegodkendelsesprøvningen, selv udfører prøvningen, skal der stilles et køretøj til rådighed, som er repræsentativt for den type, der søges godkendt, jf. punkt 3.1.4.

3.2. Typegodkendelse af elektriske/elektroniske enheder

3.2.1. Ansøgning om typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet i henhold til artikel 4, stk. 1 i direktiv 2003/37/EF, indgives af fabrikanten af køretøjet eller den elektriske/elektroniske enhed.

3.2.2. Oplysningsskemaet skal udformes som vist i bilag III.

3.2.3. Fabrikanten kan supplere ansøgningen med en rapport over prøvninger, der allerede er udført. Den godkendende myndighed kan benytte data herfra til udarbejdelse af EF-typegodkendelsesattesten.

3.2.4. Hvis den tekniske tjeneste, der står for typegodkendelsesprøvningen, selv udfører prøvningen, skal der stilles en elektrisk/elektronisk enhed til rådighed, som er repræsentativ for den type, der søges godkendt, om nødvendigt efter drøftelse med fabrikanten af f.eks. mulige variationer i udformning, antal komponenter eller antal sensorer. Den tekniske tjeneste kan udvælge endnu et eksemplar, hvis den finder det påkrævet.

3.2.5. Prøveemnerne skal være tydeligt og uudsletteligt mærket med fabrikantens handelsnavn eller -mærke og typebetegnelse.

3.2.6. Eventuelle begrænsninger for anvendelsen skal anføres. De skal fremgå af oplysningsskemaet i bilag III og/eller af EF-typegodkendelsesattesten i bilag V.

4. TYPEGODKENDELSE

4.1. Muligheder for opnåelse af typegodkendelse

4.1.1. Typegodkendelse af køretøj

For typegodkendelse af et køretøj foreligger der følgende muligheder, som fabrikanten frit kan vælge imellem:

4.1.1.1. Typegodkendelse af et komplet anlæg på køretøjet

Der kan direkte meddeles typegodkendelse af et komplet anlæg på køretøjet i henhold til bestemmelserne i punkt 6. Vælger køretøjsfabrikanten denne mulighed, kræves der ingen særskilt prøvning af elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder.

4.1.1.2. Typegodkendelse af en køretøjstype på grundlag af uafhængig prøvning af elektriske/elektroniske enheder

Køretøjsfabrikanten kan opnå typegodkendelse af køretøjet, hvis han over for den ansvarlige myndighed kan godtgøre, at alle relevante (jf. punkt 3.1.3) elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder hver for sig har opnået typegodkendelse efter forskrifterne i dette direktiv, og at de er monteret som foreskrevet heri.

4.1.1.3. En fabrikant kan søge godkendelse efter dette direktiv, selv om køretøjet ikke har noget udstyr af den type, der skal underkastes immunitets- eller udstrålingsprøvning. Køretøjet må ikke være udstyret med nogen af de i punkt 3.1.3 omhandlede systemer (immunitet) og intet udstyr til styret tænding. Sådanne godkendelser kræver ingen prøvning.

4.1.2. Typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed

Der kan meddeles typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed til montering i enhver køretøjstype eller en eller flere bestemte køretøjstyper efter fabrikantens ønske. Elektriske/elektroniske enheder, der indvirker direkte på styringen af køretøjet, vil normalt blive typegodkendt i forbindelse med en køretøjsfabrikant.

4.2. Meddelelse af typegodkendelse

4.2.1. Køretøj

4.2.1.1. Der meddeles EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4 i direktiv 2003/37/EF, hvis det repræsentative køretøj opfylder kravene i nærværende direktiv.

4.2.1.2. EF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i bilag IV.

4.2.2. Elektrisk/elektronisk enhed

4.2.2.1. Der meddeles EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4 i direktiv 2003/37/EF, hvis den repræsentative elektriske/elektroniske enhed opfylder kravene i nærværende direktiv.

4.2.2.2. EF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i bilag V.

4.2.3. Ved udfærdigelsen af den i punkt 4.2.1.2 og 4.2.2.2. omhandlede typegodkendelsesattest kan medlemsstatens ansvarlige myndighed benytte en rapport, som er udarbejdet af et godkendt og anerkendt laboratorium eller i overensstemmelse med dette direktiv.

4.3. Ændringer af typegodkendelse

4.3.1. Ved ændring af typegodkendelse, der er meddelt i henhold til dette direktiv, finder bestemmelserne i artikel 5, stk. 2 og 3 i direktiv 2003/37/EF anvendelse.

4.3.2. Ændring af typegodkendelse af et køretøj ved tilføjelse eller udskiftning af elektrisk/elektronisk enhed.

4.3.2.1. Ønsker en køretøjsfabrikant, der har opnået godkendelse af et komplet anlæg i et køretøj, at erstatte eller supplere dette anlæg ved at montere et andet elektrisk/elektronisk system eller en anden elektrisk/elektronisk enhed, som allerede er godkendt i henhold til dette direktiv, under iagttagelse af de særlige betingelser, der måtte gælde herfor, kan køretøjsgodkendelsen ændres uden yderligere prøvning. Det nye elektriske/elektroniske system eller den nye elektriske/elektroniske enhed betragtes i henseende til produktionens overensstemmelse som en del af køretøjet.

4.3.2.2. Hvis de nye elektriske/elektroniske dele ikke er godkendt efter dette direktiv og prøvning anses for påkrævet, skal køretøjet som helhed anses for at opfylde kravene, hvis det kan godtgøres, at de nye eller ændrede dele opfylder kravene i punkt 6, eller hvis det ved en sammenlignende prøvning kan godtgøres, at de nye dele sandsynligvis ikke vil påvirke køretøjstypens overensstemmelse ugunstigt.

4.3.2.3. Køretøjsgodkendelsen bliver ikke ugyldig ved, at køretøjsfabrikanten monterer sædvanligt privat udstyr eller kontorudstyr — bortset fra mobilkommunikationsudstyr (2), der opfylder kravene i direktiv 2004/108/EF — i overensstemmelse med udstyrs- og køretøjsfabrikantens anvisninger eller afmonterer eller udskifter sådant udstyr. Dette udelukker ikke, at køretøjsfabrikanten monterer kommunikationsudstyr efter passende retningslinjer, der er fastlagt af køretøjs- og/eller udstyrsfabrikanten. Køretøjsfabrikanten skal på prøvningsmyndighedens forlangende fremlægge dokumentation for, at køretøjets funktionsevne ikke påvirkes ugunstigt af sådanne radiosendere. Det kan ske i form af en erklæring om, at sendeeffekten og anlægget er af en sådan beskaffenhed, at dette direktivs immunitetsniveau yder tilstrækkelig beskyttelse, når der kun er tale om transmission, dvs. bortset fra transmission i forbindelse med prøvningen i punkt 6. Dette direktiv tillader ikke brug af radiosendere, for hvilke der gælder andre krav til udstyret selv eller dets brug. En køretøjsfabrikant kan nægte at montere sædvanligt privat udstyr eller kontorudstyr, der opfylder bestemmelserne i direktiv 2004/108/EC, i sit køretøj.

5. MÆRKNING

5.1. Enhver elektrisk/elektronisk enhed, der svarer til en godkendt type, skal være forsynet med et EF-typegodkendelsesmærke.

5.2. Mærket består af et rektangel, hvori der er anbragt et lille »e«, efterfulgt af kendingsnummer for den medlemsstat, der har meddelt EF-typegodkendelsen, nemlig

1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Den Tjekkiske Republik, 9 for Spanien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 29 for Estland, 32 for Letland, 34 for Bulgarien, 36 for Litauen, 49 for Cypern, 50 for Malta.

I nærheden af rektanglet anbringes det firecifrede løbenummer (i givet fald udfyldt med foranstillede nuller), som i det følgende er benævnt basisgodkendelsesnummer, og som udgør del 4 af typegodkendelsesnummeret på den EF-typegodkendelsesattest, der er udstedt for den pågældende type enhed (jf. bilag V), og foran dette de to cifre, der angiver nummeret på den seneste større tekniske ændring af direktiv 75/322/EØF, som erstattet af nærværende direktiv, der var foretaget, da EF-komponenttypegodkendelsen blev meddelt.

5.3. EF-typegodkendelsesmærket skal fastgøres til den elektriske/elektroniske enheds vigtigste del (f.eks. den elektroniske styreenhed), så det er let læseligt og uudsletteligt.

5.4. I tillæg 7 er vist et eksempel på et EF-typegodkendelsesmærke.

5.5. Der kræves ikke mærkning af elektriske/elektroniske systemer, der indgår i køretøjer, der er typegodkendt i henhold til nærværende direktiv.

5.6. Mærkning, der er anbragt i overensstemmelse med punkt 5.3, behøver ikke at være synlig, når enheden er monteret i køretøjet.

6. KRAV

6.1. Almindelige krav

6.1.1. Køretøjer (og elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder deri) skal være således konstrueret, udført og monteret, at køretøjet ved normal anvendelse opfylder de i dette direktiv stillede krav.

6.2. Krav til bredbåndsstråling fra køretøjer med styret tænding

6.2.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som frembringes af det køretøj, der er repræsentativt for typen, måles efter metoden i bilag VI ved en af antennepositionerne, efter køretøjsfabrikantens valg.

6.2.2. Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøjet.

6.2.2.1. Ved måling efter metoden i bilag VI og med en afstand mellem køretøj og antenne på 10,0 ± 0,2 m er strålingsreferencegrænsen 34 dBµV/m (50 µV/m) i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 34-45 dBµV/m (50-180 µV/m) i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 1 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 45 dBµV/m (180 µV/m).

6.2.2.2. Ved måling efter metoden i bilag VI og med en afstand mellem køretøj og antenne på 3,0 ± 0,05 m er strålingsreferencegrænsen 44 dBµV/m (160 µV/m) i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 44-55 dBµV/m (160-562 µV/m) i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 2 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 55 dBµV/m (562 µV/m).

6.2.2.3. For det køretøj, der er repræsentativt for typen, skal de målte værdier, angivet i dBµV/m (µV/m), være mindst 2,0 dB (20 %) under referencegrænsen.

6.3. Krav til smalbåndsstråling fra køretøjer

6.3.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som frembringes af det køretøj, der er repræsentativt for typen, måles efter metoden i bilag VII ved en af antennepositionerne, efter køretøjsfabrikantens valg.

6.3.2. Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøjet.

6.3.2.1. Ved måling efter metoden i bilag VII og med en afstand mellem køretøj og antenne på 10,0 ± 0,2 m er strålingsreferencegrænsen 24 dBµV/m (16 µV/m) i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 24-35 dBµV/m (16-56 µV/m) i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 3 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 35 dBµV/m (56 µV/m).

6.3.2.2. Ved måling efter metoden i bilag VII og med en afstand mellem køretøj og antenne på 3,0 ± 0,05 m er strålingsreferencegrænsen 34 dBµV/m (50 µV/m) i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 34-45 dBµV/m (50-180 µV/m) i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 4 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 45 dBµV/m (180 µV/m).

6.3.2.3. For det køretøj, der er repræsentativt for typen, skal de målte værdier, angivet i dBµV/m (µV/m), være mindst 2,0 dB (20 %) under referencegrænsen.

6.3.2.4. Uanset grænseværdierne i punkt 6.3.2.1, 6.3.2.2 og 6.3.2.3 anses køretøjet for at opfylde kravene til smalbåndsemission, hvis man under første prøve efter den i bilag VII, punkt 1.3, beskrevne metode konstaterer, at signalstyrken målt ved køretøjets radioantenne er mindre end 20 dBµV/m (10 µV/m) i frekvensbåndet 88-108 MHz, og køretøjet behøver således ikke gennemgå en fuldstændig prøvning.

6.4. Krav til køretøjers immunitet over for elektromagnetisk stråling

6.4.1. Målemetode

Det for typen repræsentative køretøjs elektromagnetiske immunitet prøves efter metoden i bilag VIII.

6.4.2. Referencegrænser for køretøjets immunitet

6.4.2.1. Ved måling efter metoden i bilag VIII er referencegrænsen for feltstyrken 24 V/m effektiv i mindst 90 % af frekvensbåndet 20-1 000 MHz og 20 V/m effektiv i hele frekvensbåndet 20-1 000 MHz.

6.4.2.2. Det for køretøjstypen repræsentative prøveeksemplar anses for at opfylde immunitetskravene, hvis der ikke optræder nogen unormal ændring af de drivende hjuls omdrejningshastighed, ikke optræder noget funktionsevnetab, som kan forvirre de øvrige trafikanter, og ikke sker nogen forringelse af den direkte styring af køretøjet, som vil kunne bemærkes af føreren eller af nogen anden trafikant, når køretøjet prøves som anført i bilag VIII og udsættes for en feltstyrke, som udtrykt i V/m er 25 % over referencegrænsen.

6.4.2.3. Den direkte styring af køretøjet sker f.eks. ved hjælp af styreapparat, bremser og regulering af motorens omdrejningstal.

6.5. Krav til bredbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder

6.5.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed frembringer, måles efter metoden i bilag IX.

6.5.2. Referencegrænser for bredbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder.

6.5.2.1. Ved måling efter metoden i bilag IX er strålingsreferencegrænsen 64-54 dBµV/m (1 600-500 µV/m) i frekvensbåndet 30-75 MHz, idet grænsen falder logaritmisk, og 54-65 dBµV/m (500-1 800 µV/m) i frekvensbåndet 75-400 MHz, idet grænsen stiger logaritmisk, som anført i tillæg 5. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz, er grænsen konstant 65 dBµV/m (1 800 µV/m).

6.5.2.2. For den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed skal de målte værdier, angivet i dBµV/m (µV/m), være mindst 2,0 dB (20 %) under referencegrænsen.

6.6. Krav til smalbåndsstråling fra elektroniske/elektriske enheder

6.6.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed frembringer, måles efter metoden i bilag X.

6.6.2. Referencegrænser for smalbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder.

6.6.2.1. Ved måling efter metoden i bilag X er strålingsreferencegrænsen 54-44 dBµV/m (500-160 µV/m) i frekvensbåndet 30-75 MHz, idet grænsen falder logaritmisk, og 44-55 dBµV/m (160-560 µV/m) i frekvensbåndet 75-400 MHz, idet grænsen stiger logaritmisk, som anført i tillæg 6. I frekvensbåndet 400-)1 000 MHz er grænsen konstant 55 dBµV/m (560 µV/m).

6.6.2.2. For den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed skal de målte værdier, angivet i dBµV/m (µV/m), være mindst 2,0 dB (20 %) under referencegrænsen.

6.7. Krav til elektriske/elektroniske enheders elektromagnetiske immunitet

6.7.1. Målemetode

Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enheds elektromagnetiske immunitet prøves efter metoderne i bilag XI.

6.7.2. Referencegrænser for elektriske/elektroniske enheders immunitet.

6.7.2.1. Ved måling efter metoden i bilag XI er referenceniveauet 48 V/m, hvis der benyttes 150 mm stripline-metoden, 12 V/m, hvis der benyttes 800 mm stripline-metoden, 60 V/m, hvis der benyttes TEM-cellemetoden (TEM = Transverse Electromagnetic Mode), 48 mA, hvis der benyttes strømindkoblingsmetoden, og 24 V/m, hvis der benyttes fritfeltmetoden.

6.7.2.2. Det for den elektriske/elektroniske enhed repræsentative prøveeksemplar må ikke udvise nogen fejlfunktion med deraf følgende præstationsnedgang, som vil kunne forvirre de øvrige trafikanter eller forårsage nogen forringelse af den direkte styring af køretøjet, som vil kunne bemærkes af føreren eller af nogen anden trafikant, ved en feltstyrke eller strømstyrke, som udtrykt i passende lineære enheder er 25 % over referencegrænsen.

7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

7.1. Produktionens overensstemmelse i henseende til et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds elektromagnetiske kompatibilitet afgøres på grundlag af oplysningerne i EF-typegodkendelsesattesten, jf. bilag IV og/eller bilag V.

7.2. Ved kontrol af seriefremstillede køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette direktivs krav med hensyn til emission af bredbånds- og smalbåndsstråling, hvis de målte værdier ikke er mere end 2 dB (25 %) over referencegrænserne i henholdsvis punkt 6.2.2.1 eller 6.2.2.2 og 6.3.2.1 eller 6.3.2.2.

7.3. Ved kontrol af seriefremstillede køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette direktivs krav med hensyn til immunitet over for elektromagnetisk stråling, hvis der ikke sker en sådan forringelse af den direkte styring af køretøjet, at den vil kunne bemærkes af føreren eller af nogen anden trafikant, når køretøj, komponent eller separat teknisk enhed befinder sig i den i bilag VIII, punkt 4, specificerede tilstand og udsættes for en feltstyrke, som udtrykt i V/m, er højst 80 % af de i punkt 6.4.2.1 anførte referencegrænser.

8. UNDTAGELSER

8.1. Et køretøj, et elektrisk/elektronisk system eller en elektrisk/elektronisk enhed, der ikke omfatter en elektronisk oscillator med arbejdsfrekvens over 9 kHz, skal anses for at være i overensstemmelse med kravene i dette bilag, punkt 6.3.2 eller 6.6.2 og bilag II og X.

8.2. Køretøjer, hvor der ikke indgår elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder i den direkte styring af køretøjet, kræves ikke prøvet for immunitet og anses for at opfylde kravene i dette bilag, punkt 6.4, og bilag VIII.

8.3. Elektriske/elektroniske enheder, der ikke indgår i den direkte styring af køretøjet, kræves ikke prøvet for immunitet og anses for at opfylde kravene i dette bilag, punkt 6.7, og bilag I.

8.4. Elektrostatisk udladning

For køretøjer med dæk kan karrosseri/chassis betragtes som en elektrisk isoleret struktur. Betydende elektrostatiske kræfter i forhold til dets eksterne miljø optræder kun, når fører og/eller passagerer stiger ind og ud af køretøjet. Eftersom køretøjet holder stille på dette tidspunkt, anses typegodkendelse med hensyn til elektrostatisk udladning ikke for nødvendig.

8.5. Transienter fra elektriske ledere

Da der under normal kørsel ikke forefindes nogen elektrisk tilslutning til køretøjet udefra, genereres der ingen transienter fra elektriske ledere i forhold til det eksterne miljø. Ansvaret for, at udstyret kan tåle transienter fra elektriske ledere i køretøjet, f.eks. fra omskiftning af belastninger og indbyrdes påvirkninger mellem systemer, påhviler fabrikanten. Typegodkendelse med hensyn til transienter fra elektriske ledere anses ikke for nødvendig.

(1) Eventuelt.

(2) F.eks. radiotelefon eller CB-radio.

Tillæg 1 Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøjet Afstand mellem antenne og køretøj: 10 m Frekvens — MHz — Logaritmisk skala Se bilag I, punkt 6.2.2.1

Tillæg 2 Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøjet Afstand mellem antenne og køretøj: 3 m Frekvens — MHz — Logaritmisk skala Se bilag I, punkt 6.2.2.2

Tillæg 3 Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøjet Afstand mellem antenne og køretøj: 10 m Frekvens — MHz — Logaritmisk skala Se bilag I, punkt 6.3.2.1

Tillæg 4 Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøjet Afstand mellem antenne og køretøj: 3 m Frekvens — MHz — Logaritmisk skala Se bilag I, punkt 6.3.2.2

Tillæg 5 Referencegrænser for bredbåndsstråling fra elektrisk/elektronisk enhed Frekvens — MHz — Logaritmisk skala Se bilag I, punkt 6.5.2.1

Tillæg 6 Referencegrænser for smalbåndsstråling fra elektrisk/elektronisk enhed Frekvens — MHz — Logaritmisk skala Se bilag I, punkt 6.6.2.1