KOMMISSIONENS BESLUTNING af 25 . juli 1990 om stoette fra provinsen Bolzano til staalvaerket i Bolzano ( Kun den italienske udgave er autentisk ) ( 91/176/EKSF )

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul - og Staalfaellesskab, saerlig artikel 4, litra c ),

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 3484/85/EKSF af 27 . november 1985 om faellesskabsregler for stoette til jern - og staalindustrien ( 1 ), saerlig artikel 1, 3, 5 og 6,

under henvisning til de bemaerkninger, som de interesserede parter er blevet anmodet om at fremsaette, og

ud fra foelgende betragtninger :

I

I december 1987 bevilgede myndighederne i den selvstaendige provins Bolzano et rentelettet laan paa 6 mia . lire ( 3,9 mio . ECU ) til en af Bolzano-staalvaerkerne ( Falck-koncernen ) planlagt investering paa 23 mia . lire ( ca . 15 mio . ECU ), som skulle resultere i en omstilling af anlaeggene med henblik paa produktion af foraedlet specialstaal .

Rentesatsen for dette laan, som har en loebetid paa elleve aar, er paa 3,5 %. Da den referencesats ( 2 ), som Kommissionen har fastsat for Italien for det paagaeldende aar, er paa 12,8 %, drejer det sig om et rentetilskud paa 9,3 procentpoints . Retsgrundlaget for bevillingen af dette rentelettede laan er den selvstaendige provins Bolzanos provinslov nr . 25 af 8 . september 1981 om finansielle interventioner til fordel for industrien .

Kommissionen anmodede ved skrivelse af 26 . juli 1988 de italienske myndigheder om naermere oplysninger om dette laan . Det blev i denne skrivelse understreget, at denne stoette, som ikke var blevet forhaandsanmeldt til Kommissionen, saaledes som artikel 6, stk . 1, i beslutning nr . 3484/85/EKSF foreskriver, ikke opfyldte nogen af de i samme beslutning opregnede betingelser for at fravige det principielle forbud mod stoette til jern - og staalindustrien, som er fastsat i EKSF-Traktatens artikel 4, litra c ),

De italienske myndigheder understregede i deres svar den 5 . november 1988, at den omhandlede investering var et led i en planlagt omstrukturering af Bolzano-staalvaerkerne, som var blevet anmeldt til Kommissionen i september 1982 og godkendt af denne i 1983 .

De italienske myndigheder meddelte Kommissionen, at Bolzanos provinsmyndigheder havde truffet principbeslutning om laanet efter en droeftelse den 14 . februar 1983 .

Under henvisning til, at laanet er blevet bevilget i henhold til en provinslov, mener de italienske myndigheder, at den omhandlede stoette vil kunne falde ind under bestemmelserne i artikel 5 i beslutning nr . 3484/85/EKSF, som omhandler regional investeringsstoette .

II

Kommissionen bestrider ikke at have godkendt den planlagte omstrukturering af Falck-koncernen, som var blevet anmeldt i henhold til Kommissionens beslutning nr. 2320/81/EKSF ( 3 ), aendret ved beslutning nr . 1018/85/EKSF ( 4 ).

Den 25 . maj 1983 godkendte Kommissionen i henhold til beslutning nr . 2320/81/EKSF en planlagt stoette til omstrukturering af visse private virksomheder i Italien, herunder et beloeb paa 2 mia . lire til Bolzano-staalvaerkerne, som skulle bevilges i henhold til den nationale lov nr . 675/77 .

I forbindelse med undersoegelsen af denne sag meddelte den italienske regering imidlertid Kommissionen, at den nationale lov nr . 675/77 ikke fandt anvendelse i provinserne Trentino og Bolzano, da den administrative struktur i Italien indebaerer en hoej grad af selvstaendighed for bl.a . disse provinser . I provinsen Bolzano er det foernaevnte provinslov nr . 25/81, som finder anvendelse . Dette forhold har sammen med andre forhold forsinket den faktiske ydelse af stoette til den naevnte omstruktureringsplan, og stoetten blev saaledes foerst ivaerksat i december 1987 .

Ifoelge de oplysninger, som Kommissionen raader over, skulle de samlede investeringer, som indgaar i den paagaeldende omstruktureringsplan, andrage omkring 40 mia . lire ( ca . 26 mio . ECU ). Blandt disse investeringer figurerer et beloeb paa 22,8 mia . lire ( ca . 15 mio . ECU ), som skulle anvendes til kvalitativ forbedring af produkterne fra Bolzanos traadvalsevaerk samt en foroegelse af kuglelejernes endelig vaegt, og det var specielt denne investering, der skulle stoettes med det omhandlede laan paa 6 mia . lire . Disse investeringer var et led i den omstruktureringsplan, med henblik paa hvilken Kommissionen i 1983 havde godkendt en investeringsstoette af samme art ( rentelettet laan ).

III

Kommissionen er ikke paa noget tidspunkt blevet holdt orienteret om sagens videre forloeb, og det var ved et rent tilfaelde, at den fik kendskab til ydelsen af laanet i december 1987 .

I henhold til artikel 2, stk . 1, femte led, i beslutning nr . 2320/81/EKSF var det tvingende noedvendigt, at det godkendte rentelettede laan blev bevilget inden den 31 . december 1985, som var sidste frist .

Det maa konstateres, at stoetten ikke blev udbetalt inden udloebet af denne frist . Den blev derved ulovlig, idet den ikke var blevet anmeldt paa ny og godkendt af Kommissionen efter de nye regler for ydelse af stoette til jern- og staalindustrien, som havde vaeret i kraft fra 1986 ( beslutning nr . 3484/85/EKSF ).

IV

Bestemmelserne i beslutning nr . 3484/85/EKSF, som er naevnt ovenfor, samt bestemmelserne i Kommissionens beslutning nr . 322/89/EKSF ( 5 ), som traadte i stedet for beslutning nr . 3484/85/EKSF pr . 1 . januar 1989, aabner ikke mulighed for at betragte den paagaeldende stoette som forenelig med det faelles marked . Heller ikke artikel 5 i beslutning nr . 3484 /85/EKSF kan paaberaabes i denne sammenhaeng, for saa vidt som den kun finder anvendelse paa saadanne omraader i en medlemsstat, hvor der hverken er ydet stoette paa grundlag af Kommissionens beslutning nr . 257/80/EKSF ( 6 ) eller paa grundlag af beslutning nr . 2320/81/EKSF, hvilket ikke er tilfaeldet for Italiens vedkommende .

Ud fra disse betragtninger har Kommissionen indledt den i artikel 6, stk . 4, i beslutning nr . 3484/85/EKSF fastsatte procedure og ved skrivelse af 22 . marts 1989 opfordret de italienske myndigheder til at fremsaette deres bemaerkninger hertil .

Som et led i denne procedure har de italienske myndigheder fremsat deres bemaerkninger i skrivelse af 30 . maj 1989 .

De anfoerte for det foerste, at provinsen Bolzanos myndigheder ved skrivelse af 3 . november 1982 og 5 . november 1986 havde forhoert sig hos Kommissionen, om det var noedvendigt at anmelde konkrete tilfaelde (7 ), hvor foernaevnte provinslov nr . 25 fandt anvendelse; spoergsmaalet blev stillet i anledning af fire sager, som var til behandling paa dette tidspunkt . Da de ikke fik svar fra EF-myndighederne, drog de den konklusion, at det ikke var noedvendigt at anmelde konkrete tilfaelde .

For det andet henledte de opmaerksomheden paa de forskellige maal for stoette til forskning og udvikling, som er udfoerligt beskrevet i saavel beslutning nr . 3484/85/EKSF som beslutning nr . 322/89/EKSF, nemlig :

- nedbringelse af produktionsomkostningerne navnlig gennem energibesparelser

- forbedring af produktiviteten og produkternes kvalitet

- miljoebeskyttelse .

De ville hermed understrege, at den paagaeldende investering forfulgte noejagtigt de samme maal .

For det tredje henviste de til den selvstaendige provins Bolzanos manglende erfaring i at sondre mellem henholdsvis EOEF-Traktatens og EKSF-Traktatens bestemmelser . De understregede endvidere, at stoetten var blevet ydet i hast paa grund af den foreliggende situation og efter, at Kommissionen havde afgivet en positiv udtalelse om den paagaeldende investering, jf . EKSF-Traktatens artikel 54 . De anfoerte endvidere, at Bolzano-staalvaerkets produktion kun udgjorde ca . 1 % af den nationale produktion, og at der saaledes ikke ville vaere noget grundlag for at haevde, at stoetten gav anledning til en konkurrencefordrejning, som kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne .

Som fjerde og sidste argument anfoerte de, at provinsmyndighederne ved at yde stoette til en investering, som resulterede i en forbedring af miljoeet, havde varetaget almene interesser, hvortil hoerer bevarelsen af Bolzano-provinsens landbrugsarealer og turistmaessige vaerdier .

I betragtning af den gunstige situation, virksomheden befandt sig i, kunne der naturligvis ikke vaere tale om stoette til daekning af driftstab .

Under proceduren har Kommissionen ikke modtaget bemaerkninger fra nogen medlemsstat, men derimod fra en faglig sammenslutning. Disse bemaerkninger er blevet videresendt til medlemsstaten, men har ikke givet anledning til saerlige bemaerkninger fra sidstnaevntes side .

V

Bolzano-staalvaerket fremstiller produkter af specialstaal . Disse produkter er anfoert i bilag I til EKSF-Traktaten under position 4 400 . Fremstillingen heraf er saaledes omfattet af EKSF-Traktatens bestemmelser .

EKSF-Traktatens artikel 4, litra c ), har foelgende ordlyd : »I overensstemmelse med bestemmelserne i denne Traktat ophaeves og forbydes foelgende inden for Faellesskabet som uforeneligt med faellesmarkedet for kul og staal : tilskud eller anden stoette ydet af staterne eller saerlige byrder paalagt af dem, i hvilken som helst form dette sker «.

Dette forbud gaelder i lige saa hoej grad for specifik stoette til enkelte virksomheder som for generelle, regionale eller sektororienterede ordninger til fordel for jern - og staalindustrien .

De tidligere og nuvaerende mulige afvigelser fra foernaevnte generelle forbud er opregnet udtoemmende i de forskellige stoetteregler for jern - og staalindustrien, som har vaeret gaeldende i tidens loeb; det drejer sig om beslutning nr . 2320/81/EKSF, dernaest beslutning nr . 1018/85/EKSF indtil den 31 . december 1985, derefter beslutning nr . 3484/85/EKSF fra 1 . januar 1986 til 31 . december 1988, og endelig beslutning nr . 322/89/EKSF, som har vaeret gaeldende siden 1 . januar 1989 .

I henhold til den foerste beslutning gav Kommissionen i maj 1983 tilladelse til, at der blev ydet stoette til Bolzano-staalvaerket; stoetten skulle anvendes til investeringer, som indgik i en omstruktureringsplan, som var blevet anmeldt i september 1982 .

Men i henhold til beslutningens artikel 2, stk . 1 . sidste led, var sidste frist for udbetaling af den godkendte stoette, i det foreliggende tilfaelde ydelsen af det rentelettede laan, den 31 . december 1985 . Denne sidste frist for udbetaling af stoette blev ikke overholdt, og det er saaledes hverken beslutning nr . 2320/81/EKSF eller den aendrede udgave nr . 1018/85/EKSF, der er referencegrundlag i det foreliggende tilfaelde, men derimod beslutning nr . 3484/85/EKSF, dvs . de faellesskabsregler for stoette til jern - og staalindustrien, som var i kraft, da det rentelettede laan blev ydet . Den foelgende beslutning ( nr . 322/89/EKSF ), som er en viderefoerelse af denne ordning, naevnes kun for fuldstaendighedens skyld .

Denne sondring er af stor betydning, for saa vidt som Kommissionens jern - og staalpolitik indtil den 31 . december 1985 gik ud paa at tillade visse former for stoette for at fremme strukturomlaegningen inden for jern - og staalindustrien og sikre virksomhedernes eksistens . Men efter denne dato har der kun vaeret mulighed for at fravige det i EKSF-Traktatens artikel 4, litra c ), fastsatte forbud i visse noeje afgraensede tilfaelde, nemlig naar det drejer sig om stoette til forskning og udvikling, stoette til miljoebeskyttelse under visse omstaendigheder, visse former for stoette til lukning og, for saa vidt som modtagervirksomheden er etableret i en medlemsstat, hvori der ikke er ydet nogen form for stoette i henhold til beslutning nr . 257/80/EKSF eller nr . 2320/81/EKSF, visse former for regional investeringsstoette . Sidstnaevnte bestemmelse finder ikke anvendelse i Italien og er saaledes uden betydning her .

Det samme gaelder for de oevrige bestemmelser, der er naevnt; det drejer sig nemlig hverken om stoette til forskning og udvikling eller om stoette til lukning . men om stoette til investeringer, som ikke er omfattet af de nugaeldende undtagelsesbestemmelser .

VI

De italienske myndigheder har anfoert de argumenter, som er omtalt under punkt IV .

Kommissionen meddelte ved brev af 5 . juli 1982 de italienske myndigheder, at den havde godkendt den regionale stoetteordning, som blev indfoert ved provinsen Bolzanos provinslov nr . 25 . Paa side 2 staar der bl.a .: »Bolzanos myndigheder skal endvidere overholde samtlige faellesskabsregler for stoette til jern - og staalindustrien, . . .«. Denne bestemmelse er klar; der kan saaledes ikke henvises til nogen som helst misforstaaelse eller fejlagtig fortolkning som foelge af et manglende svar fra Kommissionens side .

Under punkt 2 har de italienske myndigheder henvist til maalene, som skal vaere identiske med maalene for forskning og udvikling i staalsektoren, hvis projektet skal komme i betragtning . For saa vidt som det i dette tilfaelde drejer sig om en realinvestering og ikke om forskning, er dette argument ikke brugbart . Endvidere falder energibesparelser og forbedring af produkternes kvalitet ikke ind under undtagelsesbestemmelserne i beslutning nr . 3484/85/EKSF .

Dernaest anfoeres det, at den paagaeldende investering resulterer i en forbedring af arbejdsforholdene samt af luftens og vandets kvalitet. Hvad dette spoergsmaal angaar, skulle de italienske myndigheder have opfyldt de i artikel 3 i beslutning nr . 3484/85/EKSF fastsatte betingelser og samtidig anfoert, at investeringerne havde til formaal at bringe virksomheden i overensstemmelse med nye normer, som var vedtaget tidligst to aar efter, at anlaeggene var taget i brug, og de skulle desuden have overholdt det i denne artikel fastsatte stoetteintensitetsloft . Myndighederne var blevet gjort opmaerksomme paa dette punkt i aabningsskrivelsen . Ikke desto mindre har de ikke leveret nogen oplysninger, som kan give Kommissionen mulighed for at anvende undtagelsesbestemmelsen i artikel 3 .

Kommissionen har tidligere gjort opmaerksom paa, at en positiv udtalelse om en investering, afgivet i henhold til EKSF-Traktatens artikel 54, ikke kan betragtes som en tilladelse til at yde stoette . Paa samme maade kan en noedsituation heller ikke betragtes som en gyldig grund til, at der ydes stoette uden tilladelse, i modstrid med faellesskabsretten og Kommissionens faste praksis . De beroerte myndigheder kan heller ikke henvise til, at de har ventet paa naermere oplysninger fra Kommissionens side, i det mindste ikke naar det drejer sig om jern - og staalindustrien, der er omfattet af specifikke gennemfoerelsesbestemmelser, som de forskellige nationale myndigheder er fortrolige med, fordi de er offentliggjort . Ukendskab til loven fritager ikke for ansvar .

Myndighederne kan ikke henvise til det forhold, at Bolzano-staalvaerkets produktion er relativt ubetydelig og derfor kun har en begraenset virkning paa samhandelen i Faellesskabet . I henhold til EKSF-retten er en eventuel paavirkning af samhandelen ikke noget noedvendigt kriterium for at betragte stoetten som uforenelig med det faelles marked .

I det foreliggende tilfaelde kan hensynet til provinsen Bolzanos almene interesser ikke anfoeres som gyldig grund . Der skal nemlig tages hensyn til Faellesskabets interesser, som det tilkommer Kommissionen at vurdere, og som bl.a . forudsaetter opretholdelse af konkurrencen inden for det faelles marked .

VII

Afvigelserne fra det i EKSF-Traktatens artikel 4, litra c ), fastsatte principielle forbud mod stoette til jern - og staalindustrien tager paa ingen maade sigte paa at svaekke faellesskabsreglerne for stoette til jern - og staalindustrien, som skal ses i lyset af de alvorlige konkurrenceforvridninger, som kunne opstaa, hvis denne sektor, som stadig er meget foelsom til trods for den nyligt stedfundne sanering, modtog stoette, som er uforenelig med det faelles marked . Det er derfor noedvendigt, at disse faellesskabsregler overholdes noeje, og det indebaerer, at stoette til en jern - og staalvirksomhed kun kan godkendes, saafremt Kommissionen har vaeret i stand til at verificere, at de betingelser, der er udtoemmende opregnet i stoettereglerne, faktisk er opfyldt .

Ovenstaaende betragtninger viser, at disse betingelser ikke er opfyldt, og at de argumenter, som de italienske myndigheder har fremfoert, ikke er i stand til at aendre Kommissionens foerste vurdering . Den paagaeldende stoette boer derfor betragtes som uforenelig med det faelles marked .

Der boer dog tages hensyn til de meget specielle forhold, der goer sig gaeldende i det foreliggende tilfaelde . Som det er blevet understreget af de italienske myndigheder, var den omstridte stoette oprindeligt forenelig med det faelles marked, og den 25 . maj 1983 havde Kommissionen i henhold til beslutning nr . 2320/81/EKSF givet tilladelse til, at der blev bevilget et beloeb paa 2 mia . lire til Bolzano-staalvaerkerne . Denne stoette er kun blevet uforenelig med det faelles marked, fordi udbetalingen blev forsinket paa grund af kompetencefordelingen mellem provinsen Bolzano og de nationale myndigheder . Foelgelig har Kommissionen besluttet ikke at kraeve tilbagebetaling af den stoette, som allerede er blevet udbetalt inden datoen for meddelelsen af naervaerende beslutning . Kommissionen er af den opfattelse, at ovennaevnte ulovlige stoette i realiteten vil blive ophaevet ved, at der ikke ydes rentetilskud i perioden fra datoen for denne meddelelse til udloebet af det paagaeldende laan . Dette er baggrunden for, at Kommissionen anmoder de italienske myndigheder om at bringe laanevilkaarene i overensstemmelse med den referencesats, som var gaeldende for Italien paa det tidspunkt, da laanet blev ydet, dvs . 12,8 % -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING : Artikel 1

Det rentelettede laan, som provinsen Bolzano, Italien, bevilgede Bolzano-staalvaerket i december 1987 i henhold til provinslov nr . 25 af 8 . september 1981, er en ulovlig statsstoette, da det er blevet ivaerksat uden forudgaaende tilladelse fra Kommissionen, og det er desuden uforeneligt med det faelles marked, jf . beslutning nr . 3484/85/EKSF .

Fra datoen for meddelelsen af naervaerende beslutning skal myndighederne i provinsen Bolzano ophoere med at yde rentetilskud til amortisering af foernaevnte laan . Artikel 2

De italienske myndigheder er forpligtet til i forbindelse med det paagaeldende laan at anvende en rentesats, som svarer til markedsrenten paa det tidspunkt, da laanet blev bevilget; denne markedsrente har Kommissionen defineret som den gennemsnitlige referencesats for statens udbetalinger af rentetilskud til kreditinstitutterne . Denne nye sats skal fra datoen for meddelelsen af denne beslutning anvendes paa alle resterende aarlige ydelser i forbindelse med det paagaeldende laan . Artikel 3

De italienske myndigheder underretter inden to maaneder fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet for at rette sig efter den . Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik . Udfaerdiget i Bruxelles, den 25 . juli 1990 . Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand ( 1 ) EFT nr . L 340 af 18 . 12 . 1985, s . 1 . ( 2 ) Med hensyn til definitionen af denne sats henvises til EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1979 . ( 3 ) EFT nr . L 228 af 13 . 8 . 1981, s . 14 . ( 4 ) EFT nr . L 110 af 23 . 4 . 1985, s . 5 . ( 5 ) EFT nr . L 38 af 10 . 2 . 1989, s . 8 . ( 6 ) EFT nr . L 29 af 6 . 2 . 1980, s . 5 . ( 7 ) Som ikke verdroerer jern - og staalindustrien, men tekstilindustrien .