*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 3. maj 1989

om en stoette, som den spanske regering har ydet eller agter at yde til Enasa, som fremstiller erhvervskoeretoejer af maerket »Pegaso«

(Kun den spanske udgave er autentisk)

(89/633/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med naevnte artikel at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Ved skrivelse af 17. september 1986 anmodede Kommissionen den spanske regering om oplysninger vedroerende en paastaaet stoette i form af ny kapital, som de spanske myndigheder ifoelge pressen agtede at indskyde i Enasa i 1986.

Ved skrivelse af 6. februar 1987 fra Spaniens Faste Repraesentation blev det bekraeftet, at det offentlige holdingselskab INI i 1986 stillede et beloeb paa 5 mia pta. til raadighed for Enasa til finansiering af ekstraordinaere omkostninger i forbindelse med tilpasning af kapaciteten og beskaeftigelsen samt til finansiering af lagre af militaerkoeretoejer. Der blev tillige fremlagt oplysning om kapitalindskuddene i 1983 og 1985, Enasas industriaktiviteter, dets handelsmaessige og finansielle problemer, den igangvaerende nedskaering af beskaeftigelsen, de fremtidige investeringer og virksomhedens vanskeligheder som foelge af Spaniens tiltraedelse af Faellesskabet.

Den 20. maj 1987 besluttede Kommissionen at indlede proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til det offentlige holdingselskab INI's ikke-anmeldte kapitalindskud i Enasa i 1986. Kommissionen traf denne beslutning med den begrundelse, at et indskud af ny kapital paa 5 mia pta. i betragtning af den paagaeldende virksomheds finansielle resultater siden 1981, som var kendetegnet ved tab og stor gaeld, ikke kunne betragtes som tilvejebringelse af risikovillig kapital efter saedvanlig selskabspraksis i et samfund med markedsoekonomi, og at der derfor var tale om statsstoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

I betragtning af de problemer vedroerende overkapacitet, som bestaar i sektoren for erhvervskoeretoejer i Faellesskabet som helhed, samt den omstaendighed, at der ikke foreligger nogen vedtaget, praecis omstruktureringsplan for Enasa, som ikke blot skal bidrage til at genskabe virksomhedens levedygtighed, men ogsaa i vaesentligt omfang til en rationalisering af den paagaeldende industri i Faellesskabet, mente Kommissionen ikke, at den paagaeldende stoetteforanstaltning kunne henfoeres under nogen af undtagelsesbestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 2 og 3.

Ved skrivelse af 25. maj 1987 gav Kommissionen den spanske regering en frist til at fremsaette sine bemaerkninger og til at besvare en raekke praecise spoergsmaal, som blev rejst i skrivelsen. De oevrige medlemsstater og andre interesserede tredjeparter blev tillige i overensstemmelse med EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, opfordret til at fremsaette deres bemaerkninger til sagen.

II

Den spanske regering fremsatte som led i proceduren sine bemaerkninger ved skrivelse af 14. september 1987. I sin skrivelse gjorde den spanske regering gaeldende, at kapitalindskuddet paa 5 mia pta., som blev foretaget af INI den 30. december 1986, ikke kunne betragtes som stoette som omhandlet i dokumentet vedroerende Kommissionens holdning med hensyn til offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i virksomhederne, og det var tillige ikke omfattet af EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, fordi det ikke paavirkede samhandelen mellem medlemsstater; det var at betragte som en bestaaende stoette efter EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 1, fordi INI allerede havde truffet beslutning herom i 1982, laenge foer Spaniens tiltraedelse af EF, og fordi det vedroerte omkostninger i forbindelse med afskedigelse af arbejdstagere i 1983 til 1985; det ville muligvis kunne betragtes som foreneligt med faellesmarkedet efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), paa grund af de dermed forbundne omstruktureringselementer og burde til dels behandles paa grundlag af EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), fordi 15 % af Enasas produktion foregaar i et lidet udviklet omraade, og fordi en del af de offentlige midler anvendes til formaal, der er omfattet af EOEF-Traktatens artikel 223, stk. 1, litra b), nemlig Enasas produktionsaktiviteter vedroerende militaeret.

I samme meddelelse fremlagde de spanske myndigheder paa strengt fortroligt grundlag hovedlinjerne for Enasas omstruktureringsplan for 1987 til 1991, som omfatter meget store fremtidige kapitalindskud.

Fire andre medlemsstater fremsatte deres bemaerkninger som led i ovennaevnte procedure.

III

Ved skrivelse af 2. oktober 1987 anmodede Kommissionen den spanske regering om i overensstemmelse med EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3, at anmelde de nye stoetteplaner som led i omstruktureringsplanen for 1987 til 1991.

Ved skrivelse af 18. december 1987 fra Spaniens Faste Repraesentation meddelte den spanske regering, at den agtede at stille en finansiel bistand paa 96 mia pta. til raadighed for Enasa gennem det offentlige holdingselskab INI til stoette af omstruktureringsplanen for 1987 til 1991.

Omstruktureringsplanen har til formaal at genskabe Enasas levedygtighed gennem nedlaeggelse af produktionskapaciteten for varebiler og lette lastbiler i Valladolid saavel som visse komponentfabrikker, hvorefter virksomheden skal koncentrere sig om markedet for tunge lastbiler. Planen sigter tillige mod en generel nedskaering af beskaeftigelsen, en finansiel omstrukturering og gennemfoerelse af et investerings- og forsknings- og udviklingsprogram (F&U), paa grundlag af hvilket Enasa vil rationalisere de resterende produktionsfaciliteter og indfoere ny teknologi.

Ifoelge de spanske myndigheder kan INI's planlagte kapitalindskud i Enasa ikke betragtes som stoetteforanstaltninger, der er omfattet af EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, fordi INI, der er eneaktionaer i Enasa og er overbevist om, at virksomheden er levedygtig, handler paa samme maade som en privat investor. Selv hvor saadanne indskud skulle indeholde elementer af statsstoette, finder EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, ikke anvendelse, fordi samhandelen mellem medlemsstater og konkurrencen inden for Faellesskabet ikke paavirkes, og konkurrencen inden for Faellesskabet ikke fordrejes, som kraevet efter samme artikel. Enasa producerede saaledes i 1986 kun 8 500 enheder, som kun repraesenterer 3 % af den samlede produktion i EF. Den samlede samhandel inden for Faellesskabet med lastbiler udgjorde 81 070 enheder i 1986, og de 314 enheder, som Enasa eksporterede til andre EF-lande, svarede saaledes kun til 0,4 %. Desuden har Enasas markedsandel paa det spanske lastbilmarked vaeret faldende igen i foerste halvaar af 1987 fra 18,5 % til 13,9 %. Det er heller ikke godtgjort, at Enasa har fordrejet konkurrencen, fordi det ikke er tilfaeldet.

Den 17. februar 1988 besluttede Kommissionen at indlede proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til den anmeldte offentlige stoette paa 96 mia pta. i tilslutning til Enasas omstruktureringsplan for 1987 til 1991. Kommissionen traf denne beslutning med den begrundelse, at kapitalindskuddet paa 96 mia pta. i betragtning af virksomhedens finansielle resultater siden 1976, som var kendetegnet ved hurtigt stigende tab og voksende gaeld, ikke kunne betragtes som tilvejebringelse af risikovillig kapital efter almindelig selskabspraksis i et samfund med markedsoekonomi, og at det derfor udgjorde stoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

I mangel af yderligere oplysninger om stoetteforanstaltningerne og Enasas fremtidige omstruktureringsbestraebelser, og i betragtning af motorkoeretoejsindustriens foelsomhed og af overskudskapaciteten i lastbil- og busindustrien i Faellesskabet som helhed, og endelig i betragtning af naervaerende stoetteplans forbindelse til den igangvaerende stoetteprocedure vedroerende samme virksomhed, konkluderede Kommissionen, at der ikke var tilstraekkelig grund til at antage, at den nye stoette kunne henfoeres under nogen af undtagelsesbestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 2 og 3.

Ved skrivelse af 25. februar 1987 gav Kommissionen den spanske regering en frist til at fremsaette sine bemaerkninger og besvare de praecise spoergsmaal, som blev rejst i skrivelsen. De oevrige medlemsstater og andre interesserede parter blev i overensstemmelse med EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, ogsaa opfordret til at fremsaette deres bemaerkninger til sagen.

IV

De spanske myndigheder fremsatte deres bemaerkninger som led i proceduren ved skrivelse af 25. marts 1988 og 30. september 1988. Paa Kommissionens anmodning blev der tillige fremlagt detaljerede oplysninger ved skrivelse af 5. juli, 21. og 25. november 1988 samt under flere bilaterale moeder med Kommissionens tjenestegrene, som fandt sted mellem juli 1988 og februar 1989.

Oplysningerne vedroerer foelgende aspekter af sagen:

- redegoerelse for omstruktureringsforanstaltningerne

- redegoerelse for investerings- og F&U-udgifter

- data vedroerende produktion, kapacitet og handel

- finansiel stilling og udsigter - arbejdskraftsnedskaering og omkostninger i tilslutning til afskedigelsesordninger

- udsigterne for virksomhedens levedygtighed efter omstruktureringsplanens gennemfoerelse samt markedsudsigter

- beskatning og regnskabsprincipper samt data

- virksomhedens prisstrategi og samarbejdsaftaler med andre lastbilfabrikanter i EF.

Det fremgik af det spanske svar af 30. september 1988, at INI's kapitalindskud i 1986 udgjorde 12,5 mia pta. og ikke som oprindeligt meddelt 5 mia pta. Dette kapitalindskud burde ifoelge de spanske myndigheder ikke betragtes som stoette, fordi der allerede foer den 1. januar 1986, hvor Spanien tiltraadte EF, var truffet beslutning herom. I samme svar udvidede de spanske myndigheder samtidig omstruktureringsplanen til at omfatte perioden 1986 til 1991, gav en revideret udgave af de hermed forbundne omkostninger og af virksomhedens cash-flow-situation og fremlagde argumenter vedroerende stoetteelementet i den planlagte offentlige bistand paa i alt 108,5 mia pta. (12,5 mia pta. i 1986 + 96 mia pta. i 1987 til 1991). Ifoelge de spanske myndigheder burde foelgende elementer ikke betragtes som stoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1:

- Tab paa 44 869 mio pta., som virksomheden havde paadraget sig foer Spaniens tiltraedelse af EF, hvoraf 26 464 mio pta. udgjorde tab, som blev bogfoert i regnskabsaarene forud for 1986, og et andet tab paa 18 406 mio pta., som vil blive bogfoert de kommende aar. INI har efter uafhaengig raadgivning anerkendt disse tab og erkendt behovet for at udligne dem ved kapitalindskud. Paa grund af manglende midler blev kapitalindskuddene ud over beloebet paa 12,5 mia pta. i 1986 imidlertid udsat til senere.

- Skattekreditter til et beloeb paa 21 050 mio pta., som INI betaler for at kunne overtage Enasas skattemaessige underskudsfordele (i lighed med alle andre aktiver) paa grundlag af det spanske finansministeriums godkendelse af 2. februar 1987 af den skattemaessige konsolidering af INI-koncernen i 1986 til 1988. Et notat fra finansministeriet blev vedlagt.

- 9 304 mio pta. i militaerinvesteringer, som kraeves til nationale forsvarsformaal, hvoraf 5 200 mio pta. vedroerer rent militaere og hemmelige projekter, og 4 104 mio pta. svarer til 50 % af investeringer i saavel militaere som civile produkter.

- 16 242 mio pta. eller den del af omkostningerne ved frivillig afgang, som overstiger det lovbestemte minimumskrav, og som svarer til normal forretningspraksis i Spanien. Det skal bemaerkes, at virksomheder ifoelge spansk lovgivning kun kan afskedige arbejdstagere paa frivilligt grundlag og efter forhandling.

- 6 113 mio pta. i yderligere finansielle byrder, som virksomheden har maattet paatage sig siden begyndelsen af 1986 paa grund af forsinkelsen i kapitalindskuddene.

Foelgelig boer kun 10 908 mio pta. ifoelge de spanske myndigheder betragtes som stoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, og stoetteintensiteten vil ud fra denne antagelse kun vaere paa 20 % i betragtning af, at de relevante omstruktureringsomkostninger udgoer 54 mia pta.

Formaalet med omstruktureringsplanen er at genskabe virksomhedens levedygtighed, og ifoelge de spanske myndigheder udgoer de planlagte beloeb af den offentlige bistand et minimum til at sikre virksomhedens finansielle og tekniske omstrukturering. Samtidig goer virksomheden sig de stoerste anstrengelser for at bidrage til finansieringen af planen gennem en drastisk indskraenkning af sin driftskapital, ved salg af aktiver og bygninger og gennem en genskabelse af en positiv cash-flow i de sidste aar af planens gennemfoerelse.

Fire andre medlemsstater fremsatte deres bemaerkninger som led i ovennaevnte procedure.

V

Enasa blev stiftet i 1946 af INI, som er det offentlige holdingselskab, der har ansvaret for industriel omstrukturering i Spanien, ved overtagelse af pioneren paa automobilomraadet i Spanien, den tidligere automobilfabrikant Hispano Suizas aktiviteter og ressourcer. Enasa voksede paa et lukket marked til en integreret fabrikant af lastbiler, busser og militaerkoeretoejer. Det naaede sin historiske stoerste produktion i 1974 med 26 000 koeretoejer og en arbejdsstyrke paa 12 500 personer. Som foelge af en oekonomiske krise og tab siden 1976, som var sammenfaldende med aabningen af den spanske oekonomi over for resten af verden, indgik INI i 1980 en aftale med International Harvester, som er den foerende amerikanske lastbilproducent, hvorved International Harvester overtog 35 % af aktierne i Enasa og lancerede en ambitioes plan for udvidelse, ifoelge hvilken Enasa skulle udvikle og producere lastbiler, motorer og traktorer, hovedsagelig til eksport til USA og Europa. International Harvester trak sig imidlertid i 1982 som foelge af krisen paa det amerikanske marked ud af sit engagement i Enasa, hvilket bevirkede en pludselig afbrydelse i den igangvaerende investeringsplan. Enasa, som allerede havde foretaget store investeringer i nye aktiviteter, sad tilbage med overkapacitet for eksportprodukter, for hvilke der ikke laengere fandtes markeder, f.eks. dieselmotorer, og manglende finansielle ressourcer til fornyelse af sine traditionelle produkter. Foelgelig soegte Enasa nye joint venture partnere med henblik paa fuldstaendig fusion og paa udvikling af projekter med omkostningsdeling. Da det ikke lykkedes Enasa at finde en fusionspartner, indgik det tekniske samarbejdsaftaler med DAF og ZF.

Enasa er i oejeblikket den stoerste lastbil- og busfabrikant i Spanien. Virksomheden beskaeftigede i 1987 6 959 arbejdstagere og fremstillede 12 980 civile og militaere koeretoejer. Det har i Spanien fire produktionsanlaeg, nemlig i Madrid, Barcelona, Mataró (Barcelona) og Valladolid. To af dets datterselskaber fremstiller ogsaa koeretoejer, dvs. Seddon Atkinson i Det Forenede Kongerige og Pegaso Venezuela. Enasa kontrollerer endvidere distributionsdatterselskaber i Spanien, Frankrig, Benelux og Chile samt flere mindre finansieringsdatterselskaber.

Enasa har i Spanien en aarlig kapacitet til at fremstille 19 100 koeretoejer, 23 850 motorer, 13 000 gearkasser, 15 000 bagaksler, 18 000 foererhuse og mange andre mindre komponenter. Seddon Atkinson, som opererer uafhaengigt af Enasa, har en aarlig kapacitet paa 3 600 koeretoejer.

Enasa har en foerende stilling paa det spanske marked for busser og for tunge lastbiler (henholdsvis 40,7 % og 38,2 % i 1987) og en relativ mere beskeden stilling paa det spanske marked for lette lastbiler og varebiler, hvor det tilbyder importerede modeller (VW og MAN), som markedsfoeres under maerket Enasa, mens virksomheden gradvis afvikler sin egen produktserie. Seddon Atkinson har en beskeden stilling paa det britiske lastbilmarked. I Europa som helhed tegner Enasa sig for ca. 3 % af EF-markedet for lastbiler paa over 6 tons. Det eksporterede imidlertid i 1987 kun ca. 600 koeretoejer til de oevrige EF-lande.

VI

Den til Kommissionen anmeldte omstruktureringsplan for Enasa omfatter perioden 1986 til 1991 og vil komme til at koste 138 831 mio pta. (ca. 1 mia ECU). Ifoelge planen skal der lukkes tre foraeldede produktionsenheder, dvs. fabrikken for varevogne og lette lastbiler i Valladolid, komponentfabrikken i Madrid og en samlefabrik og en komponentfabrik i Barcelona. Rationaliseringsomkostningerne (ud over de sociale omkostninger) ved disse tre lukninger udgoer 2 000 mio pta. Efter planens gennemfoerelse vil kapaciteten i Spanien vaere: 13 280 koeretoejer (- 31 %), 18 800 motorer (- 21 %), 13 000 gearkasser, 15 000 bagaksler, 17 300 foererhuse (- 4 %) og en nedskaering for andre komponenters vedkommende.

De arealer, som frigoeres paa to af produktionsstederne, vil blive benyttet til andre formaal. I Valladolid vil der blive oprettet ny kapacitet til fremstilling af specialkoeretoejer og militaerkoeretoejer (en aarlig kapacitet paa 1 080 koeretoejer). I Madrid vil det disponible omraade hovedsagelig blive benyttet til lager.

Til at forbedre den resterende kapacitets produktivitet vil der blive behov for et beloeb paa 39 394 mio pta. til anlaegsinvesteringer og finansielle investeringer og F&U-udgifter. Bortset fra 1986 kan investeringsbudgettet for 1987 til 1991 opdeles saaledes:

(mio pta.)

1.2 // // // modernisering af fabrikkerne i Madrid // 7 127 // modernisering af fabrikken i Barcelona // 3 441 // modernisering af fabrikken i Valladolid // 510 // produktudvikling // 7 604 // erhvervsmaessige og finansielle investeringer // 4 544 // F&U-udgifter // 1 067 // forsvar // 5 200 // andre mindre projekter // 1 907 // // // I alt // 31 400 // //

Med disse investeringer vil Enasa kunne oege sin produktion under omstruktureringsplanens gennemfoerelse fra 11 984 civile koeretoejer i 1986 til 12 887 (+ 7,5 %) som foelge af bedre udnyttelse af den resterende kapacitet. I de produktsegmenter, hvor produktionen opgives, forventes virksomheden tillige i 1991 at saelge 8 677 importerede koeretoejer under maerket Enasa for at bevare eller styrke sin markedsandel. Enasa vil saaledes blive i stand til at oege sin omsaetning fra 61,8 mia pta. i 1986 til 114,8 mia pta. i 1991.

Ifoelge planen skal arbejdsstyrken nedskaeres fra 8 633 ansatte ved udgangen af 1985 til 5 100 ved udgangen af 1991. Stoerstedelen af disse afskedigelser vil skulle ske paa grundlag af bekostelige ordninger for frivillig afgang. De samlede omkostninger ved den sociale omstrukturering udgoer 42 891 mio pta.

Endvidere skal der ifoelge omstruktureringsplanen tilbagebetales en nettogaeld paa 54 546 mio pta., hvorved finansieringsbyrderne reduceres til en normal andel af omsaetningen, nemlig 3,5 % ved udgangen af 1991 sammenlignet med 17 % i 1985. Efter gennemfoerelsen af omstruktureringsplanen vil Enasas gaeld stadig vaere dobbelt saa stor som dets egenkapital, og den finansielle nettogaeld vil svare til 23 % af omsaetningen.

Ifoelge de endelige ajourfoerte tal fra de spanske myndigheder vil de samlede omkostninger til et beloeb paa 138,8 mia pta. blive finansieret saaledes:

- ved hjaelp af virksomhedens egne ressourcer gennem en nedskaering af driftskapitalen, cash-flow og salg af aktiver for 30 355 mio pta.

- ved hjaelp af kapitalindskud fra INI, ekstraordinaere bidrag og skattekreditter paa 108 436 mio pta.

VII

Den europaeiske lastbilindustri (koeretoejer paa 6 tons og derover) har vaeret udsat for alvorlige problemer siden 1980, hvor produktionen laa paa omkring 421 000 enheder. Produktionen faldt i 1986 til kun 287 000 enheder, dvs. 32 % mindre end i 1980. Dette skyldtes delvis ringe efterspoergsel paa hjemmemarkedet, men generelt et fald i eksporten fra 184 000 til kun 90 000 enheder i 1986. Eksportfaldet gjorde sig specielt gaeldende i afrikanske og asiatiske udviklinglande, som var ramt af de faldende olie- og raavarepriser, og hvor den japanske konkurrence var saerlig staerk. Denne situation foerte til en udtalt overkapacitet, der i 1983 til 1984 blev anslaaet til omkring 40 %, endvidere til en staerk priskonkurrence paa det europaeiske marked samt til alvorlige finansielle vanskeligheder for de europaeiske fabrikanter. Det anslaas, at deres kombinerede nettotab i 1983 og 1984 udgjorde 600 mio ECU. Siden 1984, hvor krisen kulminerede, har de europaeiske fabrikanter ivaerksat en omstruktureringsproces, som har givet sig udslag i kapacitets- og arbejdskraftsnedskaeringer, samt produktivitetsforbedringer, joint ventures inden for produktudvikling og siden 1986 ophoer af flere fabrikanters aktiviteter (i 1986 forsvandt GM, og Ford fusionerede med IVECO, og i 1987 fusionerede Leyland med DAF). Med denne omstrukturering blev den europaeiske lastbilindustri sat i stand til at tilpasse sig den nye efterspoergsel (overkapaciteten i 1987 blev anslaaet til 20 %). Enasa er i oejeblikket den eneste tabgivende lastbilfabrikant i EF (naar der ses bort fra smaa fabrikanter, for hvilke der ikke foreligger fuldstaendige finansielle oplysninger).

Situationen i den europaeiske busindustri er nogenlunde den samme som i lastbilindustrien, ogsaa fordi de fleste EF-lastbilfabrikanter fremstiller busser.

I Spanien findes der fire fabrikanter af erhvervskoeretoejer (lastbiler og/eller busser): ud over Enasa er der R.V.I. (Renault), Motor Iberica (Nissan) og Daimler-Benz. Det skal bemaerkes, at fabrikanterne af erhvervskoeretoejer til Spanien var beskyttet mod ekstern konkurrence ved hjaelp af en importtold paa 28 % indtil Spaniens tiltraedelse af Faellesskabet. Denne told er gradvis blevet nedsat og vil falde fuldstaendig bort ved udgangen af 1992. Afviklingen af toldbeskyttelsen siden 1986 har bevirket en hurtig stigning i importen i Spanien og dermed et tab af markedsandele for lokale fabrikanter.

VIII

Under sin undersoegelse af foreneligheden med faellesmarkedet af de planlagte eller allerede gennemfoerte offentlige interventioner omfattende et samlet beloeb paa 108 436 mio pta. til fordel for Enasas omstruktureringsplan har Kommissionen undersoegt, i hvilket omfang disse foranstaltninger udgoer statsstoette efter EOEF-Traktatens artikel 92.

Hvad angaar kapitalindskuddene i 1986 paa 12 500 mio pta., fremlagde de spanske myndigheder bevis for, at beslutningen om at indskyde denne kapital allerede var truffet foer den 1. januar 1986, dvs. inden Spaniens tiltraedelse, og at indskuddene foerst kunne ske i 1986 paa grund af INI's budgetbegraensninger paa davaerende tidspunkt. Dette beloeb omfatter 5 000 mio pta., som var genstand for Kommissionens foerste procedure, og som tjente til at finansiere afskedigelsesomkostninger vedroerende 1983 til 1985. Kapitalindskuddene for 12 500 mio pta., som reddede Enasa fra at blive sat under administration i 1986, kan siges ikke at vaere relevante for naervaerende beslutning, da de blev besluttet foer den 1. januar 1986, dvs. foer Spanien blev medlem af EF og dermed omfattet af faellesskabsretten.

Den resterende finansielle bistand udgoer 95 976 mio pta., som blev anmeldt til Kommissionen i forbindelse med omstruktureringsplanen 1987 til 1991, og den bestaar af tre dele:

- skattekreditter til et beloeb paa 21 040 mio pta.

- kapitalindskud til et beloeb paa 34 317 mio pta.

- ekstraordinaer bidrag til et beloeb paa 40 619 mio pta.

Hvad angaar skattekreditterne paa tilsammen 21 040 mio pta., fremlagde de spanske myndigheder ved notat af 15. og 24. februar 1989 dokumentation for, at der findes et meget specielt skattesystem i Spanien, som er indfoert ved Real Decreto 1414/77, der giver mulighed for konsolidering af fremfoerte skattefordele paa koncernniveau. Den konsoliderede koncerns nettoresultat er herefter eneste beskatningsgrundlag, og koncernens skattemaessige underskud kan fradrages koncernens fremtidige overskud i de naeste fem aar. Ved Decreto af 2. februar 1987 fra det spanske oekonomi- og finansministerium blev INI-koncernen indroemmet fordelen ved dette system i regnskabsaarene 1986, 1987 og 1988. I disse aar kan INI-koncernen kun benytte Enasas skattemaessige underskud i det omfang, koncernen er tabgivende i disse aar. Enasa mister automatisk retten til at udnytte sit skattemaessige underskud i disse aar.

Som andre industrikoncerner i Spanien, som drager fordel af dette saerlige skattesystem, har INI indfoert en ordning for fordeling af skattebetalinger og -fordele paa sine datterselskaber. Rentable datterselskaber skal betale 35 % til INI, medens INI daekker 28 % af tabene i form af en skattekredit til tabgivende datterselskaber (27 % indtil 1987). Sidstnaevnte procentsats er baseret paa maksimumsniveauet for skattemaessige investeringsincitamenter. INI havde selv tab i 1986 og 1987, for hvilke det opnaaede en skattekredit. I 1988 gav INI overskud og vil kunne benytte en del af det skattemaessige underskud fra de foregaaende aar. Det forventes, at INI ogsaa vil drage fordel af ordningen efter 1988.

Den anslaaede skattekredit til et beloeb paa 21 040 mio pta. svarer til de normale fremfoerte skattefordele, som Enasas tab medfoerer, og som kommer moderselskabet INI til gode. Dette beloeb er en foelge af mekanismerne i det spanske skattesystem og udgoer ikke statsstoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

Kapitalindskuddene til et beloeb paa 34 317 mio pta., hvoraf et beloeb paa 29 117 mio pta. skal anvendes til udligning af kumulerede driftstab fra tidligere og et beloeb paa 5 200 mio pta. til rekonstruering af Enasas aktiekapital, udgoer derimod statsstoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

Kommissionen fastlagde i september 1984 sin politik med hensyn til offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i virksomheder og underrettede medlemsstaterne herom ved skrivelse af 17. september 1984. Ifoelge denne meddelelse er der tale om statsstoette, naar staten indskyder ny kapital i virksomheder paa betingelser, der ikke ville vaere acceptable for en privat investor, som driver virksomhed paa normale markedsoekonomiske vilkaar. Dette gaelder, naar virksomhedens finansielle situation, bl.a. gaeldens struktur og stoerrelse, er af en saadan art, at det ikke synes berettiget at forvente et normalt afkast (i form af udbytte eller vaerdistigninger) af den investerede kapital inden for en rimelig frist, eller naar virksomheden, udelukkende paa grund af en utilstraekkelig bruttoselvfinansiering, ikke kan opnaa de midler paa kapitalmarkedet, der er noedvendige for at gennemfoere et investeringsprogram.

I betragtning af Enasas vedvarende tab, som voksede kraftigt fra 1985 (nemlig 17 mia pta. i 1985, 24 mia pta. i 1986 og 11 mia pta. i 1987), samt forvaerringen af virksomhedens nettogaeld, som udgjorde 89 300 mio pta. ved udgangen af 1986, maa kapitalbidragene paa 29 117 mio pta. betragtes som statsstoette, fordi en privat investor, som driver virksomheder paa normale markedsoekonomiske vilkaar, under de ovenfor beskrevne omstaendigheder ikke ville have foretaget denne investering.

Kommissionen kan heller ikke acceptere argumenter om, at disse kapitalindskud er bestemt til at daekke tab i tiden forud for 1986, idet der ikke var truffet nogen officiel beslutning foer 1986 om at indskyde saadanne beloeb.

Det resterende kapitalbidrag paa 5 200 mio pta. er udelukkende forbundet med militaerprojekter, som virksomheden har faaet overdraget af forsvaret. Investeringerne i og dens specifikke stoette til aktiviteter vedroerende militaerkoeretoejer er omfattet af EOEF-Traktatens artikel 223, stk. 1, litra b), og er derfor ikke medtaget i Kommissionens vurdering i denne sag.

De ekstraordinaere bidrag paa 40 619 mio pta., som skal anvendes til daekning af fleraarige omstruktureringsomkostninger, udgoer statsstoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1. Den offentlige aktionaer stiller dette beloeb til raadighed til finansiering af specifikke ekstraordinaere omkostninger for Enasa, nemlig

- langfristet F&U (1 363 mio pta.)

- valutakurstab (5 218 mio pta.)

- omkostninger ved frivillig afgang (34 038 mio pta.).

Virksomheden burde normalt selv paatage sig disse omkostninger. Da INI fuldt ud daekker Enasas ekstraordinaere omkostninger, opnaar Enasa en kunstig finansiel fordel i forhold til sine konkurrenter, som selv skal daekke saadanne omkostninger med egne midler. Disse beloeb kan heller ikke betragtes som investeringer, idet INI udbetaler dem i form af tilskud, som ikke har nogen indflydelse paa egenkapitalens stoerrelse.

Et beloeb paa 69 736 mio pta. ud af et samlet beloeb paa 108 436 mio pta. er derfor at betragte som statsstoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, idet det ogsaa maa tages i betragtning, at der foregaar en intensiv samhandel mellem medlemsstaterne med alle de af Enasa fremstillede produkter. Den samlede samhandel mellem medlemsstaterne med tunge lastbiler og busser udgjorde 101 147 enheder i 1987, hvoraf 11 484 enheder eller 11,4 % blev eksporteret fra Spanien til de oevrige medlemsstater. I 1987 havde Enasa en markedsandel paa 3 % af EF's lastbilmarked. Enasa eksporterede i 1986 314 busser og lastbiler til de oevrige medlemsstater og forventes at oege sin eksport til EF-lande til 1 740 enheder ved udgangen af 1991. Stoetten paavirker saaledes samhandelen mellem medlemsstater og truer med at fordreje konkurrencen som omhandlet i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

IX

EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, opregner de former for stoette, der kan anses for at vaere forenelige med faellesmarkedet. Spoergsmaalet om en stoetteforanstaltnings forenelighed maa imidlertid afgoeres i faellesskabssammenhaeng og ikke blot i henseende til den enkelte medlemsstat.

Af hensyn til faellesmarkedets rette funktion og i henhold til principperne i EOEF-Traktatens artikel 3, litra f), maa de undtagelser fra EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, som er fastsat i samme artikels stk. 3, fortolkes snaevert ved vurderingen af enhver stoetteordning eller individuel stoetteforanstaltning.

Disse undtagelsesbestemmelser kan i saerdeleshed kun bringes i anvendelse, naar Kommissionen kan fastslaa, at markedskraefterne alene, dvs. uden stoette, ikke vil kunne tilskynde de eventuelle stoettemodtagere til at soege et af de tilstraebte maal virkeliggjort.

Undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), for stoette til fremme af den oekonomiske udvikling i visse omraader kan ikke bringes i anvendelse paa stoetteforanstaltningen. Selvom en af Enasas fabrikker er beliggende i et stoetteomraade, dvs. fabrikken i Valladolid, sigter de paagaeldende stoetteforanstaltninger ikke specifikt paa at udvikle det paagaeldende omraade, men paa at omstrukturere en virksomhed, som opererer mange andre steder i den paagaeldede medlemsstat. Stoetten vedroerer tillige finansieringen af et meget begraenset investeringsbeloeb i saadanne omraader. Regionaludviklingsaspektet, som undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra a), vedroerer, indebaerer i hovedsagen, at der ydes stoette til nye investeringer eller stoerre udvidelser eller omstilling af virksomheder omfattende fysiske investeringer og de dermed forbundne omkostninger. I naervaerende tilfaelde udgoer de ifoelge omstruktureringsplanen planlagte investeringer paa fabrikken i Valladolid kun 510 mio pta., dvs. kun 1,5 % af de samlede investeringer og 0,4 % af de samlede omstruktureringsomkostninger.

Hvad angaar undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), fremgaar af det ovenfor anfoerte, at den paataenkte stoette ikke har til formaal eller vil kunne fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelles-europaeisk interesse eller afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i den spanske oekonomi. Den spanske regering har endvidere ikke anfoert et saadant argument.

Hvad angaar undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), for stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, kan Kommissionen fastslaa, at visse former for omstruktureringsstoette er forenelige med faellesmarkedet, hvis stoetten er noedvendig for erhvervsgrenens udvikling set fra et faellesskabssynspunkt og ikke paavirker samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse (1).

Omstruktureringsplanen vil bevirke en nedskaering af Enasas samlede kapacitet med 31 %, hovedsagelig ved lukning af fabriken i Valladolid, hvor der fremstilles varevogne og lette lastbiler. Komponentkapaciteten vil ogsaa blive reduceret gennem lukning af to fabrikker og en omfattende nedskaering af kapaciteten inden for motorer. Den resterende kapacitet vil blive moderniseret og integreret, saaledes at der kan fremstilles et stort antal nye modeller bestemt til faerre markedssegmenter. Den fabrik, der lukkes i Valladolid, vil blive omstillet til fremstilling af specialkoeretoejer og militaerkoeretoejer.

Kommissionen har gennemgaaet omstruktureringsplanen i enkeltheder og har konkluderet, at den vil kunne sikre virksomhedens tekniske, oekonomiske og finansielle genrejsning gennem en nedsaettelse af nulpunktet, som kan garantere, at virksomheden i fremtiden kommer til at operere med overskud. Kapacitetsnedskaeringen giver tillige sikkerhed for, at Enasa ikke bliver i stand til at oege sin markedsandel paa EF-markedet for lastbiler og busser. Desuden forventes det, at den videre gradvise toldafvikling vil bevirke, at Enasas markedsandele beskaeres yderligere i Spanien.

Omstruktureringen bidrager til den generelle omstrukturering af lastil- og busindustrien i Faellesskabet. I 1986, da omstruktureringsplanen for Enasa blev udarbejdet, fandtes der i lastbil- og busindustrien stadig en stor overskydende kapacitet, og alle andre EF-fabrikanter var i faerd med at tilpasse deres produktion og kapacitet til den ringere efterspoergsel gennem nedlaeggelse af deres overskydende kapacitet inden for lastbiler og busser og gennem nedskaering af deres egen modelserie. Enasa bidrager derfor i vaesentlig grad til rationaliseringen af den paagaeldende sektor paa faellesskabsplan.

Kommissionen har i sin vurdering tillige taget hensyn til, at Enasa i tidligere tid opererede paa et velbeskyttet nationalt marked, hvor det ikke var udsat for skarp konkurrence fra andre europaeiske fabrikanter. Denne manglende konkurrence havde en direkte negativ indflydende paa virksomhedens konkurrenceevne og generelle praestationer. Med Spaniens tiltraedelse af Faellesskabet og den deraf foelgende gradvise aabning af det spanske marked for erhvervskoeretoejer for konkurrence fra de oevrige medlemsstater blev Enasa tvunget til paa en meget radikal maade og paa relativ kort tid at tilpasse sin produktionsstruktur til de internationale konkurrencebetingelser. Stoetten bidrager derfor til den noedvendige tilpasning af virksomheden til den aabne konkurrence paa faellesmarkedet.

Enasas situation kan til en vis grad sammenlignes med den prekaere situation, som Renaults og Rover-koncernens bus- og lastbilsdatterselskaber, nemlig RVI, Leyland Bus og Leyland Trucks, befandt sig i for to aar siden. Kendetegnene for denne situation var det vedvarende tab af markedsandele, en enorm gaeldsbyrde som foelge af flere aars aktiviteter med stort tab, et produktivitetsniveau, som haltede bagefter konkurrenterne, en efterhaanden foraeldet og for differentieret produktblanding, manglende integration paa de forskellige produktionssteder, og sidst men ikke mindst et problem med overbemanding. Et andet faelles traek er saavel selve virksomhedens samt den offentlige aktionaers vilje til at foretage en drastisk omorganisering af aktiviteterne og til at bringe de noedvendige sociale ofre til at bryde den onde cirkel og igen goere virksomheden rentabel. Til en saadan omorganisering kraeves der ikke blot en langvarig og vedvarende teknisk, oekonomisk og finansiel omstruktureringsindsats, men ogsaa et bekosteligt rationaliseringsprogram.

I sin beslutning af 18. marts 1987 om omstruktureringen og privatiseringen af Rover-koncernens lastbil- og busdatterselskaber, samt af 29. marts 1988 om omstruktereringen af Renault-koncernen, som ligeledes indebar omstrukturering af lastbilsdatterselskabet RVI, godkendte Kommissionen i begge tilfaelde en vaesentlig stoette i form af kapitalindskud. Omstruktureringsplanerne for de paagaeldende to fabrikanter af erhvervskoeretoejer indebar en vaesentlig kapacitetsnedskaering og omfattende afskedigelser. I begge tilfaelde sikrede Kommissionen sig, at stoetten stod i forhold til det problem, som den skulle bidrage til at loese, at konkurrencefordrejningen blev holdt paa et minimum, og at der bestod sikkerhed for genrejsning af virksomhederne efter gennemfoerelsen af omstruktureringsplanen.

I Enasas tilfaelde kom Kommissionen til den konklusion, at omstruktureringen ganske vist ville sikre virksomhedens genrejsning, men samtidig at den planlagte stoette maatte anses for at vaere overdreven set i relation til de samlede omstrukturerings- og investeringsomkostninger. Det samlede stoettebeloeb paa 69 736 mia pta. er meget stort

set i forhold til de samlede omkostninger ved omstruktureringsplanen for 1987 til 1991 paa 128 434 mio pta. (heri er ikke medtaget militaerprojekter) og udgoer 54 % (1). Stoetteintensiteten er derfor alt for hoej i forhold til den planlagte kapacitetsnedskaering paa 31 %. Virksomheden ville tillige blive bragt i en gunstigere finansiel situation end nogle af dens konkurrenter i EF.

Kommissionen har derfor i samraad med de spanske myndigheder undersoegt, i hvilket omfang stoetten kan reduceres uden at bringe virksomhedens tekniske, oekonomiske og finansielle genrejsning i fare, med henblik paa at bringe stoetteintensiteten set i forhold til de samlede omkostninger ved omstruktureringsplanen paa linje med de problemer, som planen sigter paa at loese, dvs. omfanget af den overkapacitet i virksomheden, som skal fjernes gennem kapacitetsnedskaeringer.

Kommissionen konkluderede, at stoetten boer nedskaeres med 23 000 mio pta. til 46 736 mio pta., hvilket vil bringe stoetteintensiteten ned paa 36 %, som svarer bedre til den planlagte kapacitetsnedskaering paa 31 %. Koncernens finansielle nettogaeld, som ved udgangen af 1986 ifoelge virksomhedernes regnskaber udgjorde 89 275 mio pta., vil blive reduceret til under 50 000 mio pta. ved udgangen af 1991. Begge disse tal er imidlertid ifoelge Kommissionen for hoeje, fordi de i det mindste omfatter et beloeb paa 10 000 mio pta. I kommerciel gaeld, som Kommissionen har kunnet identificere som driftskapital, og som ifoelge principperne i beslutning 89/58/EOEF (2) om Rover-koncernen ikke kan betragtes som finansiel nettogaeld. Kommissionen finder derfor, at virksomhedens finansielle nettogaeld ved udgangen af 1986 og 1991 er paa henholdsvis 79 300 mio pta. og 40 000 mio pta. Forholdet mellem den finansielle gaeld og omsaetningen vil som foelge deraf til trods for nedskaeringen af gaelden med 23 000 mio pta. blive bedret, dvs. et fald fra 106 % ved udgangen af 1986 til 35 % ved udgangen af 1991.

De hoejere finansielle byrder for virksomheden som foelge af den nedsatte stoette forhindrer ikke virksomheden i at blive rentabel efter gennemfoerelsen af omstruktureringsplanen. Desuden vil virksomhedens nettovaerdi trods nedskaeringen af stoetten blive oeget fra minus 16 600 mio pta. foer gennemfoerelsen af omstruktureringsplanen til en anslaaet positiv vaerdi paa 4 400 mio pta. efter planens gennemfoerelse.

Af det ovenfor anfoerte fremgaar det, at en nedskaering af stoetten med 23 000 mio pta. ikke udgoer en fare for det forventede udfald af den tekniske, oekonomiske og finansielle omstrukturering. En yderligere nedskaering af stoetten ville derimod i alvorlig grad kunne paavirke det finansielle aspekt af omstruktureringsplanen.

Stoetten paa 46 736 mio pta. til Enasa vil hjaelpe til en genrejsning af virksomheden i teknisk, oekonomisk og finansiel henseende og med den planlagte omstrukturering bidrage til at hindre saadanne strukturproblemer, som lastbil- og busindustrien i EF stadig er udsat for og sandsynligvis ogsaa vil foele i naermeste fremtid. Af disse grunde mener Kommissionen, at stoetten bidrager til at fremme udviklingen af den beroerte erhvervsgren paa faellesskabsplan uden at paavirke samhandelsvilkaarene paa en maade, som strider mod den faelles interesse.

I hvilket omfang de handelsfordrejende virkninger af stoetten kan begraenses, afhaenger imidlertid i vid udstraekning af, at den fremtidige omstrukturering gennemfoeres paa grundlag af den anmeldte omstruktureringsplan i den planlagte periode. Det er tillige noedvendigt at foere tilsyn med, at de finansielle bidrag, som ikke betragtes som stoette, holdes paa de anslaaede beloeb, som Kommissionen har faaet meddelt.

Naar Kommissionen saaledes skoenner, at undtagelsen i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), kan bringes i anvendelse paa den stoette paa 46 736 mio pta., som skal ydes til Enasa indtil 1991, er dens tilladelse udelukkende betinget af, at visse betingelser overholdes for at sikre, at samhandelsvilkaarene i den paagaeldende sektor ikke paavirkes paa en maade, som strider mod den faelles inter- esse -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den stoette til Enasa paa 69 736 mio pta., som udgoer stoetteelementet i den anmeldte offentlige bistand til stoette af omstruktureringsplanen for 1987 til 1991, er forenelig med faellesmarkedet efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), for saa vidt angaar et maksimumsbeloeb paa 46 736 mio pta., og kan stilles til virksomhedens raadighed, hvis den spanske regering

1) afstaar fra at yde yderligere stoette i form af kapitaltilskud og andre former for diskretionaer stoette til Enasa indtil udgangen af 1991, hvor omstruktureringsplanen er gennemfoert

2) garanterer, at Enasa gennemfoerer sin omstruktureringsplan inden udgangen af 1991 i overensstemmelse med de enkeltheder vedroerende planen, som Kommissionen har faaet meddelt.

Under omstruktureringsplanens gennemfoerelse indgiver den spanske regering hvert halve aar til Kommissionen en rapport om Enasas omstruktureringsindsats, handelsresultater, kapacitetsaendringer, produktion, prispolitik og eksport til EF-medlemsstater fordelt paa de forskellige produkter, samt om de stoetteudbetalinger og skattekrediter, som Enasa har modtaget fra INI i de foregaaende seks maaneder. Den foerste rapport vedroerende foerste halvaar 1989 skal vaere Kommissionen i haende inden udgangen af september 1989.

Artikel 2

Den resterende del af anmeldte stoette til Enasa til et beloeb paa 23 000 mio pta. udgoer statsstoette, som er uforenelig med faellesmarkedet efter EOEF-Traktatens artikel 92 og kan derfor ikke ydes.

Artikel 3

Den spanske regering underretter inden to maaneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger den har truffet til at efterkomme den.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. maj 1989.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

(1) Se Domstolens dom af 17. september 1980 i sag 730/79, Philip Morris, Sml. 1980, s. 2671.

(1) I mangel af en vedtagen referencerente for Spanien kunne stoettebeloebene og omstruktureringsomkostningerne ikke tilbagediskonteres.

(2) EFT nr. L 25 af 28. 1. 1989, s. 92.