*****

RAADETS DIREKTIV

af 22. juni 1987

om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om retshaelpsforsikring

(87/344/EOEF)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 57, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

Ved Raadets direktiv 73/239/EOEF af 24. juli 1973 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om adgang til og udoevelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (4), senest aendret ved direktiv 87/343/EOEF (5), ophaeves visse forskelle mellem de nationale lovgivninger for at lette adgangen til og udoevelsen af den naevnte virksomhed;

det praeciseres imidlertid i artikel 7, stk. 2, litra c), i naevnte direktiv, at »indtil den senere samordning, der finder sted inden for en frist af fire aar efter meddelelsen af dette direktiv, kan Forbundsrepublikken Tyskland opretholde forbudet mod, at at sygeforsikring, kredit- og kautionsforsikring eller retshjaelpsforsikring udoeves sideloebende eller samtidig med andre klasser paa dens omraade«;

i naervaerende direktiv foretages den samordning af bestemmelserne vedroerende retshjaelpsforsikring, som er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra c), i direktiv 73/239/EOEF;

ud fra et oenske om at beskytte de sikrede boer man i videst muligt omfang undgaa enhver eventuel interessekonflikt mellem en retshjaelpssikret og hans forsikringsgiver som foelge af, at denne daekker den sikrede med hensyn til en anden af de klasser, der er anfoert i bilaget til direktiv 73/239/EOEF, eller daekker en anden sikret, og, saafremt en saadan konflikt maatte opstaa, muliggoere en loesning heraf;

som foelge af retshjaelpsforsikringens saerlige karakter boer den udelukkes fra direktivets anvendelsesomraade, naar den er knyttet til tvister eller risici hidroerende fra brugen af soegaaende fartoejer, eller som har forbindelse med saadan brug;

dette direktivs anvendelsesomraade boer heller ikke omfatte den virksomhed, der udoeves af en forsikringsgiver, som yder bistand eller daekker omkostningerne i forbindelse med en aftale om erstatningsansvar, for saa vidt denne virksomhed udoeves samtidig med varetagelsen af forsikrerens egne interesser i henhold til denne daekning;

medlemsstaterne boer fra direktivets anvendelsesomraade kunne udelukke den retshjaelpsvirksomhed, der ydes af assistanceforsikreren, naar denne virksomhed udoeves i en anden stat end den, hvor den sikrede har sit saedvanlige opholdssted, og naar den indgaar i en aftale, der kun vedroerer assistance til personer, der kommer i vanskeligheder under rejser eller fravaer fra bopaelen eller det faste opholdssted;

den lovpligtige specialiseringsordning, som paa nuvaerende tidspunkt praktiseres i en enkelt medlemsstat, nemlig i Forbundsrepublikken Tyskland, medfoerer, at de fleste af disse konflikter undgaas; det synes dog ikke noedvendigt for at naa dette resultat at indfoere denne ordning i hele Faellesskabet, saaledes at de virksomheder, der omfatter flere forsikringsklasser, maa opdeles;

det tilsigtede maal kan saaledes ogsaa naas ved, at de paagaeldende virksomheder dels faar pligt til for retshjaelpsforsikringens vedkommende at tegne en saerskilt police eller at udskille retshjaelpsforsikringen i et saerskilt kapitel i en enhedspolice, dels faar pligt til enten at etablere forvaltning af retshaelpsforsikringen eller at overlade skadesbehandlingen inden for retshjaelpsforsikringen til en i juridisk henseende selvstaendig virksomhed eller at give den retshjaelpssikrede ret til selv at vaelge sin advokat, saa snart forsikringsgiverens intervention kan paaberaabes;

uanset hvilken mulighed, der vaelges, skal de sikredes interesser vaere omfattet er aekvivalente garantier;

hensynet til den retshjaelpssikredes interesser indebaerer, at denne, naar der foreligger en interessekonflikt, selv kan vaelge sin advokat eller enhver anden person, som har de af den nationale lovgivning kraevede kvalifikationer for at kunne give moede under en sag behandlet retsligt eller administrativt;

medlemsstaterne boer have mulighed for at fritage virksomheder for pligten til at indroemme den sikrede naevnte adgang til frit at vaelge advokat, naar retshjaelpsforsikringen er begraenset til at daekke hold, der vedroerer brugen af vejkoeretoejer paa deres omraade, og naar andre begraensende betingelser er opfyldt;

hvis der opstaar en konflikt mellem forsikringsgiveren og den sikrede, er det vigtigt, at saadanne tilfaelde behandles paa den mest rimelige og hurtigst mulige maade; det er derfor hensigtsmaessigt, at der i retshjaelpsforsikringspolicerne indsaettes en bestemmelse om voldgift eller om en procedure, som giver tilsvarende garantier;

i bilaget til direktiv 73/239/EOEF bestemmes det under punkt C, andet afsnit, at de risici, der er omfattet af de under punkt A naevnte klasser 14 og 15, ikke kan betragtes som accessoriske risici til andre klasser; det boer undgaas, at en forsikringsvirksomhed daekker retshjaelp som en accessorisk risiko til en anden risiko uden at have opnaaet tilladelse til daekning af retshjaelpsrisikoen; medlemsstaterne boer dog have adgang til i saerlige tilfaelde at betragte klasse 17 som accessorisk risiko til klasse 18; punkt C i naevnte bilag boer derfor aendres i overensstemmelse hermed -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formaalet med dette direktiv er at samordne de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om retshjaelpsforsikring som omhandlet under punkt A, nr. 17, i bilaget til direktiv 73/239/EOEF, for herved at lette den faktiske udoevelse af etableringsfriheden og i videst muligt omfang undgaa enhver interessekonflikt blandt andet som foelge af, at forsikringsgiveren daekker en anden sikret eller daekker sikrede baade med hensyn til resthjaelp og med hensyn til en anden af de klasser, der er omhandlet i dette bilag, og saafremt en saadan konflikt maatte opstaa, mulliggoere en loesning heraf.

Artikel 2

1. Dette direktiv gaelder for retshjaelpsforsikring. Denne bestaar i mod praemiebetaling at forpligte sig til at daekke omkostninger ved retssager og at praestere andre tjenesteydelser, der foelger af forsikringsdaekningen, blandt andet med henblik paa:

- at opnaa erstatning for den skade, som den sikrede har lidt, enten ved forlig eller under en civilretlig sag eller en straffesag,

- at forsvare eller repraesentere den sikrede under en civilsag, en straffesag eller en sag behandlet administrativt eller paa lignende maade, eller i anledning af en klage, som er indgivet mod ham.

2. Dette direktiv finder dog ikke anvendelse:

- paa retshjaelpsforsikring, der er knyttet til tvister eller risici hidroerende fra brugen af soegaaende fartoejer, eller som har forbindelse med saadan brug,

- paa den virksomhed, der udoeves af en ansvarsforsikrer i forbindelse med den sikredes forsvar eller repraesentation i en hvilken som helst sag behandlet retsligt eller administrativt, for saa vidt denne virksomhed udoeves samtidig med varetagelsen af forsikrerens egne interesser i henhold til denne daekning,

- saafremt en medlemsstat oensker det, paa den retshjaelpsvirksomhed, der ydes af en assistanceforsikrer, naar denne virksomhed udoeves i en anden stat end den, hvor den sikrede har sit saedvanlige opholdssted, og naar den indgaar i en aftale, der kun vedroerer asistance til personer, der kommer i vanskeligheder under rejser eller fravaer fra bopaelen eller det faste opholdssted. I dette tilfaelde skal det af aftalen klart fremgaa, at den paagaeldende daekning er begraenset til de i foerste punktum omhandlede forhold og er accessorisk i forhold til assistancen.

Artikel 3

1. Retshjaelpsgarantien skal vaere omfattet af en i forhold til de oevrige forsikringsklasser saerskilt aftale eller af et saerskilt kapitel i en enhedspolice med angivelse af omfanget af retshjaelpsgarantien, og, hvis medlemsstaten kraever det, af den dertil svarende praemie.

2. Hver medlemsstat traeffer de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at de virksomheder, der er etableret paa dens omraade, efter den mulighed, som medlemsstaten paalaegger, eller efter eget valg, hvis medlemsstaten giver sit samtykke hertil, vedtager mindst en af foelgende alternative loesninger:

a) virksomheden skal drage omsorg for, at ingen medarbejder, der beskaeftiger sig med behandlingen af skader under retshjaelpsforsikring eller med juridisk raadgivning i forbindelse med denne behandling, samtidig udoever en lignende aktivitet:

- hvis virksomheden omfatter flere forsikringsklasser: inden for en anden klasse omfattet af samme virksomhed,

- hvad enten virksomheden omfatter flere klasser eller er specialiseret: i en anden virksomhed som har finansiel forretningsmaessig eller administrativ tilkytning til foerstnaevnte, og som omfatter en eller flere andre klasser henhoerende under direktiv 73/239/EOEF;

b) virksomheden skal overlade behandlingen af skadessager under klassen for retshjaelpsforsikring til en i juridisk henseende selvstaendig virksomhed. Denne virksomhed skal angives i den saerskilte aftale eller det saerskilte kapitel, der er naevnt i stk. 1. Hvis denne i juridisk henseende selvstaendige virksomhed er knyttet til en anden virksomhed, som driver forsikring i en eller flere af de andre klasser, der er anfoert under punkt A i bilaget til direktiv 73/329/EOEF, maa de medarbejdere i sidstnaevnte virksomhed, der beskaeftiger sig med behandling af skadessager eller med juridisk raadgivning i forbindelse med denne behandling, ikke samtidig udoeve den samme eller en lignede aktivitet i den anden virksomhed. Medlemsstaterne kan endvidere bestemme, at dette krav ogsaa skal gaelde for medlemmerne af ledelsesorganet;

c) virksomheden skal i aftalen give den sikrede ret til, saa snart forsikringsgiverens intervention kan paaberaabes, at overdrage forsvaret af sine interesser til en advokat efter eget valg, eller, for saa vidt den nationale lovgivning tillader dette, til enhver anden behoerigt kvalificeret person.

3. Uanset hvilken mulighed der vaelges, anses de retshjaelpssikredes interesser for at vaere omfattet af aekvivalente garantier i henhold til dette direktiv.

Artikel 4

1. Af enhver forsikringsaftale om retshjaelp skal det udtrykkeligt fremgaa:

a) at den sikrede frit kan vaelge sin advokat eller enhver anden person, som er behoerigt kvalificeret i henhold til den nationale lovgivning, naar det er paakraevet for at forsvare, repraesentere eller varetage hans interesser i en sag behandlet retsligt eller administrativt;

b) at den sikrede selv kan vaelge sin advokat eller, hvis han foretraekker det og for saa vidt den nationale lovgivning tillader dette, enhver anden behoerigt kvalificeret person til at varetage sine interesser, naar der foreligger en interessekonflikt.

2. Ved advokat forstaas enhver person, der har ret til at udoeve virksomhed under en af de betegnelser, der er anfoert i direktiv 77/249/EOEF af 22. marts 1977 om lettelser med henblik paa den faktiske gennemfoerelse af advokaters fri udveksling af tjenesteydelser (1).

Artikel 5

1. De enkelte medlemsstater kan undtage retshjaelpsforsikring fra anvendelsen af artikel 4, stk. 1, hvis samtlige nedenstaaende betingelser er opfyldt:

a) forsikringen vedroerer udelukkende sager, der skyldes brug af vejkoeretoejer paa den paagaeldende medlemsstats omraade,

b) forsikringen er knyttet til en aftale om ydelse af assistance i tilfaelde af ulykke eller uheld, hvor et vejkoeretoej er impliceret,

c) hverken retshjaelpforsikreren eller assistanceforsikreren daekker ansvarsklasser,

d) der er truffet forholdsregler, for at den juridiske raadgivning og hver parts repraesentation i en tvist varetages af helt uafhaengige advokater, naar disse parter er retshjaelpssikrede hos den samme forsikringsgiver.

2. Den undtagelse, som en medlemsstat indroemmer en virksomhed i medfoer af stk. 1, beroerer ikke anvendelsen af artikel 3, stk. 2.

Artikel 6

Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at der, med forbehold af enhver ret til at indbringe en sag for en retsintstans i henhold til den nationale lovgivning, fastsaettes bestemmelser om voldgift eller en anden procedure, som giver tilsvarende sikkerhed for objektivitet, og som goer det muligt, i tilfaelde af uoverensstemmelse mellem retshjaelpsforsikreren og den sikrede, at traeffe afgoerelse om, hvorledes tvisten kan bilaegges.

Det skal i forsikringsaftalen anfoeres, at den sikrede har ret til at bringe en saadan procedure i anvendelse.

Artikel 7

Naar der opstaar en interessekonflikt, eller hvis der er uenighed med hensyn til tvistens bilaeggelse, skal retshjaelpsforsikreren eller i givet fald det organ, der behandler skadessagerne, underrette den sikrede om:

- den i artikel 4 omhandlede ret,

- muligheden for at anvende den i artikel 6 naevnte procedure.

Artikel 8

Medlemsstaterne ophaever enhver bestemmelse om forbud mod paa deres omraade samtidig at udoeve retshjaelpsforsikring og forsikring i andre klasser.

Artikel 9

Andet afsnit i punkt C i bilaget til direktiv 73/239/EOEF affattes saaledes:

»De risici, der er omfattet af de under punkt A naevnte klasser 14, 15 og 17, kan dog ikke betragtes som accessoriske risici til andre klasser.

Den risiko, der er omfattet af klasse 17 (retshjaelpsforsikring), kan dog betragtes som accessorisk risiko til klasse 18, naar betingelserne i foerste afsnit er opfyldt, og naar hovedrisikoen kun vedroerer assistance til personer, der kommer i vanskeligheder under rejser eller fravaer fra bopaelen eller det faste opholdssted.

Retshjaelpsforsikring kan ligeledes betragtes som accessorisk risiko paa de i foerste afsnit omhandlede betingelser, naar den er knyttet til tvister eller risici, som skyldes brug af soefartoejer, eller som kan henfoeres til saadan brug.«

Artikel 10

Medlemsstaterne traeffer inden den 1. januar 1990 de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.

De anvender disse foranstaltninger senest pr. den 1. juli 1990.

Artikel 11

Efter meddelelsen (1) af dette direktiv fremsender medlemsstaterne til Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 12

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 22. juni 1987.

Paa Raadets vegne

L. TINDEMANS

Formand

(1) EFT nr. C 198 af 7. 8. 1979, s. 2.

(2) EFT nr. C 260 af 12. 10. 1981, s. 78.

(3) EFT nr. C 348 af 31. 12. 1980, s. 22.

(4) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3.

(5) Se side 72 i denne Tidende.

(1) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1977, s. 17.

(1) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 25. juni 1987.