RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 3491/93 af 13. december 1993 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra foelgende betragtninger:

Europaaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side, i det foelgende benaevnt »aftalen«, blev undertegnet den 16. december 1991 i Bruxelles;

i afventning af Europaaftalens ikrafttraeden blev bestemmelserne heri vedroerende handel og handelsanliggender sat i kraft den 1. marts 1992 ved en interimsaftale mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side om handel og handelsanliggender (1), undertegnet den 16. december 1991 i Bruxelles;

som opfoelgning af konklusionerne fra Det Europaeiske Raads moede i Koebenhavn den 21. og 22. juni 1993 om de nye handelsindroemmelser over for landene i Central- og OEsteuropa anvendes der midlertidigt en tillaegsprotokol til Europaaftalen og interimsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side (2), indtil indgaaelsesprocedurerne er afsluttet;

Raadets forordning (EOEF) nr. 519/92 af 27. februar 1992 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til interimsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side om handel og handelsanliggender (3) fastsaetter fremgangsmaaderne for anvendelsen af naevnte interimsaftale;

det er noedvendigt at fastsaette gennemfoerelsesbestemmelser til visse af aftalens bestemmelser af samme art som dem, der findes i forordning (EOEF) nr. 519/92;

hvad angaar handelsbeskyttelsesforanstaltningerne, boer der, for saa vidt bestemmelserne i aftalen kraever det, fastsaettes saerlige bestemmelser vedroerende de almindelige regler, der navnlig er fastsat i Raadets forordning (EOEF) nr. 288/82 af 5. februar 1982 om den faelles importordning (4), og i Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (5);

under overvejelserne om, hvorvidt der skal traeffes en beskyttelsesforanstaltning, boer der tages hensyn til de forpligtelser, der er fastsat i aftalen;

procedurerne vedroerende beskyttelsesklausuler, der er foreskrevet i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, finder ligeledes anvendelse;

der er fastsat saerlige regler om beskyttelsesforanstaltninger vedroerende de tekstilvarer, der er omfattet af protokol nr. 1 til aftalen;

der boer indfoeres saerlige procedurer for anvendelse af beskyttelsesforanstaltningerne i landbrugssektorerne -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

AFSNIT I Landbrugsprodukter

Artikel 1

For landbrugsprodukter, der er omfattet af bilag II til traktaten og som led i en faelles markedsordning er undergivet importafgiftsordningen, samt for varer henhoerende under KN-kode 0711 90 50 og 2003 10 10, fastsaettes gennemfoerelsesbestemmelserne til aftalens artikel 20, stk. 2 og 4, efter proceduren i artikel 23 i forordning (EOEF) nr. 1766/93 (1) eller i de tilsvarende bestemmelser i de oevrige forordninger om faelles markedsordninger. Det kan i disse bestemmelser fastsaettes, at der skal indfoeres en ordning med importlicenser for de sektorer, for hvilke der i den faelles markedsordning ikke er fastsat saadanne licenser.

AFSNIT II Beskyttelsesforanstaltninger

Artikel 2

Raadet kan efter proceduren i traktatens artikel 113 beslutte at rette henvendelse til det associeringsraad, der er nedsat ved aftalen, om de foranstaltninger, der er fastsat i aftalens artikel 28 og artikel 117, stk. 2. Raadet vedtager i givet fald disse foranstaltninger efter samme procedure.

Kommissionen kan fremsaette de hertil noedvendige forslag paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat.

Artikel 3

1. I tilfaelde af praksis, der vil kunne berettige Faellesskabets anvendelse af de foranstaltninger, der er fastsat i aftalens artikel 62, udtaler Kommissionen sig om foreneligheden af denne praksis med aftalen, efter at den paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat har undersoegt sagens akter. Den foreslaar i givet fald Raadet, der traeffer afgoerelse efter proceduren i traktatens artikel 113, at vedtage beskyttelsesforanstaltninger, undtagen i tilfaelde af subsidier, paa hvilke forordning (EOEF) nr. 2423/88 finder anvendelse, idet saadanne foranstaltninger traeffes efter de i naevnte forordning fastsatte procedurer. Disse foranstaltninger traeffes kun paa de betingelser, der er fastsat i aftalens artikel 62, stk. 6.

2. I tilfaelde af praksis, hvor Faellesskabet vil kunne blive udsat for foranstaltninger truffet af Ungarn i overensstemmelse med aftalens artikel 62, udtaler Kommissionen sig om foreneligheden af denne praksis med de i aftalen nedfaeldede principper, efter at den har foretaget en undersoegelse af sagens akter. Den traeffer i givet fald passende beslutninger herom paa grundlag af de kriterier, der er fastlagt i forbindelse med anvendelsen af traktatens artikel 85, 86 og 92.

Artikel 4

I tilfaelde af praksis, der vil kunne berettige Faellesskabets anvendelse af de foranstaltninger, der er fastsat i aftalens artikel 29, traeffes der beslutning om indfoerelse af antidumpingforanstaltninger under overholdelse af bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 2423/88 og efter proceduren i aftalens artikel 33, stk. 2 og stk. 3, litra b) eller d).

Artikel 5

1. Saafremt en medlemsstat anmoder Kommissionen om anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger i henhold til aftalens artikel 30 eller 31, forsyner den Kommissionen med de oplysninger, der er noedvendige for at begrunde dens anmodning. Saafremt Kommissionen beslutter ikke at anvende beskyttelsesforanstaltninger, underretter den Raadet og medlemsstaterne derom inden for en frist paa fem arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af medlemsstatens anmodning.

Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgoerelse for Raadet inden for en frist paa ti arbejdsdage fra meddelelsen af den paagaeldende afgoerelse.

I tilfaelde af at Raadet med kvalificeret flertal angiver, at det agter at traeffe en anden afgoerelse, underretter Kommissionen straks Ungarn herom og meddeler Ungarn, at der indledes konsultationer i Associeringsraadet som omhandlet i aftalens artikel 33, stk. 2 og 3.

Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en frist paa tyve arbejdsdage efter afslutningen af konsultationerne med Ungarn i Associeringsraadet.

2. Kommissionen bistaas af et udvalg, i det foelgende benaevnt »udvalget«, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har en repraesentant for Kommissionen som formand.

Udvalget traeder sammen efter indkaldelse fra formanden. Denne meddeler straks medlemsstaterne alle hensigtsmaessige oplysninger.

3. Saafremt Kommissionen paa anmodning af en medlemsstat eller paa eget initiativ fastslaar, at der boer anvendes beskyttelsesforanstaltninger i henhold til aftalens artikel 30 eller 31:

- underretter den omgaaende medlemsstaterne herom, hvis den har handlet paa eget initiativ, og inden for en frist paa fem arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af denne anmodning, hvis den har handlet paa anmodning af en medlemsstat

- hoerer den udvalget

- underretter den samtidig Ungarn derom og meddeler Associeringsraadet, at der indledes konsultationer som omhandlet i aftalens artikel 33, stk. 2 og 3

- giver den samtidig Associeringsraadet alle oplysninger, der er noedvendige for disse konsultationer.

4. Konsultationerne i Associeringsraadet betragtes under alle omstaendigheder som afsluttet ved udloebet af en frist paa 30 dage efter den i stk. 1, fjerde afsnit, eller i stk. 3 omhandlede meddelelse.

Ved afslutningen af konsultationerne eller i givet fald ved udloebet af naevnte frist paa 30 dage kan Kommissionen, saafremt intet andet arrangement har kunnet indgaas, efter hoering af udvalget traeffe passende foranstaltninger til ivaerksaettelse af aftalens artikel 30 eller 31.

5. Den i stk. 4 omhandlede afgoerelse meddeles straks Raadet, medlemsstaterne og Ungarn; den meddeles tillige Associeringsraadet.

Den anvendes straks.

6. Enhver medlemsstat kan indbringe den afgoerelse, Kommissionen har truffet i henhold til stk. 4, andet afsnit, for Raadet inden for en frist paa ti arbejdsdage efter meddelelsen af denne afgoerelse.

7. Saafremt Kommissionen ikke har truffet nogen afgoerelse i henhold til stk. 4, andet afsnit, inden for en frist paa ti arbejdsdage efter afslutningen af konsultationerne i Associeringsraadet, eller i givet fald efter udloebet af den i samme stykke naevnte frist paa 30 dage, kan enhver medlemsstat, der har indbragt sagen for Kommissionen i henhold til stk. 3, indbringe sagen for Raadet.

8. I de i stk. 6 og 7 naevnte tilfaelde kan Raadet med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en frist paa to maaneder.

Artikel 6

1. Naar ekstraordinaere omstaendigheder som omhandlet i aftalens artikel 33, stk. 3, litra d), goer sig gaeldende, kan Kommissionen traeffe oejeblikkelige beskyttelsesforanstaltninger i de i aftalens artikel 30 og 31 omhandlede tilfaelde.

2. Modtager Kommissionen en anmodning fra en medlemsstat, traeffer den en afgoerelse senest fem arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen.

Kommissionens afgoerelse meddeles Raadet og medlemsstaterne.

3. Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgoerelse for Raadet efter proceduren i artikel 5, stk. 6.

Proceduren i artikel 5, stk. 7 og 8, finder anvendelse.

Saafremt Kommissionen ikke har truffet nogen afgoerelse inden for den i stk. 2 naevnte frist, kan enhver medlemsstat, der har indbragt sagen for Kommissionen, indbringe sagen for Raadet efter procedurerne i foerste og andet afsnit.

Artikel 7

Procedurerne i artikel 5 og 6 finder ikke anvendelse paa de varer, der er omfattet af protokol nr. 1 til aftalen.

Artikel 8

Naar omstaendighederne goer det noedvendigt, at der traeffes foranstaltninger vedroerende landbrugsprodukter i medfoer af aftalens artikel 21 eller 30 eller bestemmelserne i bilagene vedroerende disse produkter, traeffes saadanne foranstaltninger uanset artikel 5 og 6 efter procedurerne i forskrifterne for de faelles markedsordninger og i de specifikke forskrifter, der fastsaettes i henhold til traktatens artikel 235 for varer fremstillet paa basis af landbrugsprodukter, dog under overholdelse af betingelserne i aftalens artikel 21 eller artikel 33, stk. 2 og 3.

Artikel 9

Kommissionen giver paa Faellesskabets vegne Associeringsraadet de i aftalen fastsatte meddelelser.

Artikel 10

Denne forordning beroerer ikke anvendelsen af de beskyttelsesklausuler, der er omhandlet i traktaten, saerlig artikel 109 H og 109 I, efter de procedurer, der er fastsat deri.

Artikel 11

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra datoen for Europaaftalens ikrafttraeden.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. december 1993.

Paa Raadets vegne

Ph. MAYSTADT

Formand

(1) EFT nr. L 116 af 30. 4. 1992, s. 2.

(2) EFT nr. L 195 af 4. 8. 1993, s. 43.

(3) EFT nr. L 56 af 29. 2. 1992, s. 6. Forordningen er aendret ved forordning (EOEF) nr. 2234/93 (EFT nr. L 200 af 10. 8. 1993, s. 4).

(4) EFT nr. L 35 af 9. 2. 1982, s. 1. Forordningen er senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2875/92 (EFT nr. L 287 af 2. 10. 1992, s. 1).

(5) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(6) Raadets forordning (EOEF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den faelles markedsordning for korn (EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 21). Forordningen er aendret ved forordning (EOEF) nr. 2193/93 (EFT nr. L 196 af 5. 8. 1993, s. 22).