KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/104/EF

af 14. oktober 2004

om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 72/245/EØF om radiostøj (elektromagnetisk kompabilitet) hos køretøjer og om ændring af direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil

(EØS-relevant tekst)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (1), særlig artikel 13, stk. 2,

under henvisning til Rådets direktiv 72/245/EØF af 20. juni 1972 om radiostøj hos køretøjer (elektromagnetisk kompatibilitet) (2), særlig artikel 4, og

ud fra følgende betragtninger:

Direktiv 72/245/EØF er et af særdirektiverne under den typegodkendelsesprocedure, som er fastlagt ved direktiv 70/156/EØF.

Under hensyntagen til erfaringerne siden den seneste ændring af direktiv 72/245/EØF vil det ikke fremtidigt være nødvendigt, at efterfølgende monteret udstyr, der ikke har sikkerhedskritisk funktion, skal være omfattet af et særligt direktiv om elektromagnetisk kompatibilitet i motorkøretøjer. For sådant udstyr anses en overensstemmelseserklæring i henhold til procedurerne i Rådets direktiv 89/336/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet (3) og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (4) for at være tilstrækkelig.

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Bilagene til direktiv 72/245/EØF erstattes med bilagene til dette direktiv.

Artikel 2

1. Fra 1. januar 2006 må medlemsstaterne ikke for et køretøj, en komponent eller en separat teknisk enhed, der opfylder bestemmelserne i bilag I til X i direktiv 72/245/EØF, som ændret ved dette direktiv, med begrundelse i elektromagnetisk kompatibilitet:

2. Fra den 1. juli 2006 har medlemsstaterne for et køretøj, en komponent eller en separat teknisk enhed, der ikke opfylder bestemmelserne i bilag I til X i direktiv 72/245/EØF, som ændret ved dette direktiv, med begrundelse i elektromagnetisk kompatibilitet:

mulighed for at nægte national typegodkendelse.

3. Fra den 1. januar 2009 skal medlemsstaterne, hvis bestemmelserne i bilag I til X i direktiv 72/245/EØF, som ændret ved dette direktiv, ikke er opfyldt, med begrundelse i elektromagnetisk kompatibilitet:

4. Fra den 1. januar 2009 skal bestemmelserne i bilag I til X i direktiv 72/245/EØF, som ændret ved dette direktiv, for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet finde anvendelse på komponenter eller separate tekniske enheder i forbindelse med artikel 7, stk. 2, i direktiv 70/156/EØF.

Artikel 3

I direktiv 70/156/EØF foretages følgende ændringer:

Artikel 4

Gennemførelse af direktivet

1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 31. december 2005 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser samt en sammenligningstabel mellem disse love og bestemmelser og dette direktiv.

Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 2006.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 5

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 6

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/78/EF (EUT L 153 af 30.4.2004, s. 103).

(2) EFT L 152 af 6.7.1972, s. 15. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 95/54/EF (EFT L 266 af 8.11.1995, s. 1).

(3) EFT L 139 af 23.5.1989, s. 19. Senest ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1).

(4) EFT L 91 af 7.4.1999, s. 10.

BILAG I

KRAV TIL KØRETØJERNE OG TIL ELEKTRISKE/ELEKTRONISKE ENHEDER MONTERET DERI

1. ANVENDELSESOMRÅDE

Direktivet omfatter elektromagnetisk kompatibilitet for de køretøjer (motorkøretøjer og påhængskøretøjer), der er omhandlet i artikel 1, herefter benævnt »køretøjer«, som de leveres af køretøjsfabrikanten, og komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet til montering i køretøjer.

Det omfatter:

— krav med hensyn til immunitet over for strålingsforstyrrelser og ledningsbårne forstyrrelser for funktioner, der har forbindelse med den direkte kontrol over køretøjet, forbindelse med førerens, passagerernes eller andre trafikanters sikkerhed samt forbindelse med forstyrrelser, der vil kunne forårsage forvirring af føreren eller andre trafikanter

— krav med hensyn til kontrollen med uønskede strålingsemissioner og ledningsbårne emissioner for at sikre en korrekt anvendelse af elektrisk eller elektronisk udstyr i selve køretøjet, nærtkørende køretøjer eller tæt på køretøjet samt kontrol med forstyrrelser fra udstyr, der efterfølgende kan monteres i køretøjet.

2. DEFINITIONER

2.1. I dette direktiv forstås ved:

2.1.1. »Elektromagnetisk kompatibilitet«: Et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds evne til at fungere tilfredsstillende i sine elektromagnetiske omgivelser uden at påføre disse omgivelser uacceptable elektromagnetiske forstyrrelser.

2.1.2. »Elektromagnetisk forstyrrelse«: Ethvert elektromagnetisk fænomen, som kan nedsætte et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds funktionsevne samt funktionsevnen for ethvert apparat, udstyr eller system, når de fungerer nær køretøjet. Elektromagnetisk støj, uønskede signaler eller enhver ændring af selve forplantningsmediet betragtes som elektromagnetiske forstyrrelser.

2.1.3. »Elektromagnetisk immunitet«: Et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds evne til at arbejde under påvirkning af nærmere angivne elektromagnetiske forstyrrelser uden nedsættelse af funktionsevnen; dette omfatter ønskede radiosignaler fra radiosendere eller udstrålinger fra ISM-apparatur i eller uden for køretøjet.

2.1.4. »Elektromagnetiske omgivelser«: Samtlige elektromagnetiske fænomener, som er til stede i en given situation.

2.1.5. »Bredbåndsemission«: Emission med båndbredde større end en given modtagers eller et givet måleapparats, jf. CISPR 25, 2. udgave.

2.1.6. »Smalbåndsemission«: Emission med båndbredde mindre end en given modtagers eller et givet måleapparats, jf. CISPR 25, 2. udgave.

2.1.7. »Elektrisk/elektronisk system«: Elektrisk og/eller elektronisk komponent eller enhed af komponenter, herunder alle tilhørende elektriske forbindelser og kabler, som er en del af et køretøj, men ikke beregnet til at blive typegodkendt separat.

2.1.8. »Elektrisk/elektronisk enhed«: Elektrisk og/eller elektronisk komponent eller enhed af komponenter, herunder alle tilhørende elektriske forbindelser og kabler, som er beregnet til montering i et køretøj for at udfylde en eller flere nærmere angivne funktioner. Efter anmodning fra fabrikanten eller dennes repræsentant kan en sådan enhed godkendes enten som »komponent« eller »separat teknisk enhed« (se direktiv 70/156/EØF, artikel 2).

2.1.9. »Køretøjstype«: For så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet køretøjer, som ikke afviger væsentligt fra hinanden på bl.a. følgende punkter: 2.1.9.1. motorrummets størrelse og form 2.1.9.2. den generelle placering af elektriske og/eller elektroniske komponenter og af det samlede ledningsnet 2.1.9.3. det materiale, som hovedsagelig er anvendt til køretøjets karrosseri (f.eks. stål, aluminium eller glasfiber). Tilstedeværelsen af plader af et andet materiale ændrer ikke på køretøjstypen, forudsat at det mest anvendte materiale er det samme. Sådanne varianter skal dog anføres.

2.1.10. »Type elektrisk/elektronisk enhed«: For så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet elektriske/elektroniske enheder, som ikke afviger fra hinanden på væsentlige punkter, såsom: 2.1.10.1. den funktion, som den pågældende enhed udfylder 2.1.10.2. placering af elektriske og/eller elektroniske komponenter.

2.1.11. »Køretøjsledningsnet«: kabler til forsyningsspænding, bussystem (f.eks. CAN), signaler eller aktive antenner, som installeres af fabrikanten.

2.1.12. Immunitetsrelaterede funktioner er: a) funktioner, der har forbindelse med den direkte kontrol over køretøjet: — ved forringelse eller ændring: f.eks. motor, gear, bremser, affjedring, aktiv styring, hastighedsbegrænsende anordninger — ved ændring af førerens stilling: f.eks. sæde- eller ratindstilling — ved ændring af førerens synsfelt: f.eks. nærlys, vinduesvisker b) funktioner, der har forbindelse med førerens, passagerernes eller andre trafikanters sikkerhed: — f.eks. airbag- og sikkerhedsselesystemer c) funktioner, der, hvis forstyrret, vil kunne forårsage forvirring af føreren eller andre trafikanter: — optiske forstyrrelser: ukorrekt funktion af f.eks. retningsviserblink, stoplys, markeringslygter, baglys, advarselsblink, forkert information fra advarselsindikatorer, -lamper eller displays med forbindelse til funktionerne under litra a) eller b), som er i førerens direkte synsfelt — akustiske forstyrrelser: ukorrekt funktion af f.eks. tyverialarm, horn d) funktioner, der har forbindelse med køretøjets databus-funktion: — ved blokering af datatransmission på køretøjets databus-systemer, der bruges til transmission af data, der er nødvendige for en korrekt funktion af andre immunitetsrelaterede funktioner e) funktioner, der, hvis forstyrret, vil kunne influere på køretøjets egne data: f.eks. fartskriver, kilometertæller.

3. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE

3.1. Ansøgning om typegodkendelse af et køretøj

3.1.1. Ansøgning om typegodkendelse af et køretøj for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, indgives af fabrikanten.

3.1.2. Oplysningsskemaet skal udformes som vist i bilag II A.

3.1.3. Køretøjsfabrikanten skal opstille et program med alle forventede kombinationer af relevante elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder, karrosseriformer (1), varianter med hensyn til karrosserimateriale (1), det samlede ledningsnet, motorvarianter, højre-/venstrestyring og versioner med forskellig akselafstand. Elektriske/elektroniske systemer og elektriske/elektroniske enheder betragtes som relevante, hvis de kan afgive nævneværdig bred- eller smalbåndsstråling, og/eller hvis de indgår i immunitetsrelaterede funktioner (se punkt 2.1.12 i dette bilag).

3.1.4. Fra dette program udvælger fabrikanten og den ansvarlige myndighed efter fælles overenskomst et køretøj til prøvning. Køretøjet skal være repræsentativt for køretøjstypen (se bilag II A, tillæg 1). Valget af køretøj skal baseres på de elektriske/elektroniske systemer, fabrikanten tilbyder. Fabrikanten og den ansvarlige myndighed kan indbyrdes aftale at udvælge et eller flere yderligere køretøjer fra programmet til prøvning, hvis det menes, at dette eller disse indeholder andre elektriske/elektroniske systemer, således at køretøjets elektromagnetiske kompatibilitet kan være væsentligt anderledes end det først udvalgte køretøjs.

3.1.5. Der kan efter proceduren i punkt 3.1.4 kun udvælges køretøjer blandt de kombinationer af køretøj og elektriske/elektroniske enheder, som faktisk agtes produceret.

3.1.6. Fabrikanten kan supplere ansøgningen med en rapport over prøvninger, der allerede er udført. Den godkendende myndighed kan benytte data herfra til udarbejdelse af typegodkendelsesattesten.

3.1.7. Hvis prøvningsinstansen, der står for typegodkendelsesprøvningen, selv udfører prøvningen, skal der stilles et køretøj til rådighed, som er repræsentativt for den type, der søges godkendt, jf. punkt 3.1.4.

3.1.8. Køretøjsfabrikanten skal fremsætte en erklæring vedrørende frekvensbånd, sendeniveauer, antennepositioner og installationsnormer for RF-sendere, også selv om køretøjet ikke på godkendelsestidspunktet er udstyret med en RF-sender. Dette skal omfatte alle mobile radiosystemer, der normalt anvendes i køretøjer. Denne information skal gøres offentligt tilgængelig efter typegodkendelsen.

Køretøjsfabrikanterne skal fremlægge bevis for, at køretøjets ydeevne ikke påvirkes negativt af sådanne senderinstallationer.

3.2. Godkendelse af en type elektrisk/elektronisk enhed

3.2.1. Anvendelsesområde for dette direktiv i forbindelse med elektriske/elektroniske enheder:

3.2.2. Ansøgning om typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, indgives af fabrikanten af køretøjet eller den elektriske/elektroniske enhed eller af fabrikantens befuldmægtigede.

3.2.3. Oplysningsskemaet skal udformes som vist i bilag II B.

3.2.4. Fabrikanten kan supplere ansøgningen med en rapport over prøvninger, der allerede er udført. Den godkendende myndighed kan benytte data herfra til udarbejdelse af typegodkendelsesattesten. For udstyr, der er beregnet til installation i et køretøj, kan fabrikanten supplere ansøgningen med overensstemmelseserklæringen i henhold til bestemmelserne i direktiv 1999/5/EF eller direktiv 89/336/EØF, prøvningsrapporten vedrørende elektromagnetisk kompatibilitet og brugsvejledningen inklusive vejledning i montering af sådant udstyr i køretøjer.

3.2.5. Hvis prøvningsinstansen, der står for typegodkendelsesprøvningen, selv udfører prøvningen, skal der stilles en elektrisk/elektronisk enhed til rådighed, som er repræsentativ for den type, der søges godkendt, om nødvendigt efter drøftelse med fabrikanten af f.eks. mulige variationer i udformning, antal komponenter eller antal sensorer. Prøvningsinstansen kan udvælge endnu et eksemplar, hvis den finder det påkrævet.

3.2.6. Prøveemnerne skal være tydeligt og uudsletteligt mærket med fabrikantens handelsnavn eller -mærke og typebetegnelse.

3.2.7. Eventuelle begrænsninger for anvendelsen skal anføres. De skal fremgå af bilag II B og/eller III B.

3.2.8. Elektriske/elektroniske enheder, der markedsføres som reservedele, behøver ingen typegodkendelse, hvis de tydeligt med identifikationsnummer er markeret som reservedele, og hvis de er identiske og kommer fra den samme fabrikant som den originale udstyrsdel til et allerede typegodkendt køretøj.

3.2.9. Komponenter, der sælges som efterfølgende monteret udstyr, og som er beregnet til montering i motorkøretøjer, behøver ingen typegodkendelse, hvis de ikke har forbindelse til immunitetsrelaterede funktioner (bilag I, 2.1.12). I disse tilfælde skal der udstedes en overensstemmelseserklæring i henhold til bestemmelserne i direktiv 89/336/EØF eller direktiv 1999/5/EF. I erklæringen skal indgå, at den elektriske/elektroniske enhed opfylder grænseværdierne fastlagt i punkt 6.5, 6.6, 6.8 og 6.9 i bilag I i dette direktiv.

I en overgangsperiode på fire år efter direktivets ikrafttrædelse skal den ansvarlige for markedsføringen af et sådant produkt fremsende alle relevante oplysninger og/eller en prøve til den tekniske tjeneste, som afgør, om udstyret er immunitetsrelateret. Resultatet af denne inspektion skal foreligge inden for en periode på tre uger og ikke kræve yderligere prøvning. Et dokument i overensstemmelse med eksemplet i bilag III C udstedes inden for samme periode af den tekniske tjeneste. Medlemsstaterne skal senest tre år efter direktivets ikrafttrædelse rapportere alle tilfælde af afvisninger af sikkerhedsgrunde. På grundlag af de praktiske erfaringer med dette krav og på grundlag af medlemsstaternes rapporteringer afgøres det i henhold til den i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF omhandlede procedure inden overgangsperiodens udløb, om dette dokument ud over overensstemmelseserklæringen stadig er påkrævet.

4. TYPEGODKENDELSE

4.1. Muligheder for opnåelse af typegodkendelse

4.1.1. Typegodkendelse af køretøj

For typegodkendelse af et køretøj foreligger der følgende muligheder, som fabrikanten frit kan vælge imellem:

4.1.1.1. Typegodkendelse af et komplet anlæg på køretøjet

Der kan direkte meddeles typegodkendelse af et komplet anlæg på køretøjet i henhold til bestemmelserne i punkt 6 i dette bilag. Vælger køretøjsfabrikanten denne mulighed, kræves der ingen særskilt prøvning af elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder.

4.1.1.2. Typegodkendelse af en køretøjstype på grundlag af uafhængig prøvning af elektriske/elektroniske enheder

Køretøjsfabrikanten kan opnå typegodkendelse af køretøjet, hvis han over for den godkendende myndighed kan godtgøre, at alle relevante (jf. punkt 3.1.3) elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder hver for sig har opnået typegodkendelse efter forskrifterne i dette direktiv, og at de er monteret i overensstemmelse med eventuelle betingelser knyttet til en sådan godkendelse.

4.1.1.3. En fabrikant kan, hvis han ønsker det, opnå godkendelse efter dette direktiv, hvis køretøjet ikke har noget udstyr af den type, der skal underkastes immunitets- eller udstrålingsprøvning. Sådanne godkendelser kræver ingen prøvning.

4.1.2. Typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed

Typegodkendelse kan udstedes til en elektrisk/elektronisk enhed til enten montering i en hvilken som helst køretøjstype (komponentgodkendelse) eller i én eller flere specifik(ke) køretøjstype(r) efter anmodning fra fabrikanten af den elektriske/elektroniske enhed (separat teknisk enhedsgodkendelse).

4.1.3. Elektriske/elektroniske enheder, der er intentionelle RF-sendere, som ikke er tildelt typegodkendelse i forbindelse med en køretøjsfabrikant, skal leveres med passende monteringsvejledning.

4.2. Meddelelse af typegodkendelse

4.2.1. Køretøj

4.2.1.1. Der meddeles EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 3, i direktiv 70/156/EØF og i de relevante tilfælde artikel 4, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, hvis det repræsentative køretøj opfylder kravene i nærværende direktiv.

4.2.1.2. EF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i bilag III A.

4.2.2. Elektrisk/elektronisk enhed

4.2.2.1. Der meddeles EF-typegodkendelse i henhold til artikel 4, stk. 3, i direktiv 70/156/EØF og i de relevante tilfælde artikel 4, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, hvis den eller de repræsentative elektriske/elektroniske enheder opfylder kravene i nærværende direktiv.

4.2.2.2. EF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i bilag III B.

4.2.3. Ved udfærdigelsen af den i punkt 4.2.1.2 og 4.2.2.2 omhandlede typegodkendelsesattest kan medlemsstatens godkendende myndighed benytte en rapport, som er udarbejdet af et laboratorium akkrediteret i henhold til ISO 17025 og anerkendt af den godkendende myndighed.

4.3. Ændringer af typegodkendelse

4.3.1. Ved ændring af typegodkendelse, der er meddelt i henhold til dette direktiv, finder bestemmelserne i artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.

4.3.2. Ændring af typegodkendelse af et køretøj ved tilføjelse eller udskiftning af elektrisk/elektronisk enhed.

4.3.2.1. Ønsker en køretøjsfabrikant, der har opnået godkendelse af et komplet anlæg i et køretøj, at erstatte eller supplere dette anlæg ved at montere et andet elektrisk/elektronisk system eller en anden elektrisk/elektronisk enhed, som allerede er godkendt i henhold til dette direktiv, under iagttagelse af de særlige betingelser, der måtte gælde herfor, kan køretøjsgodkendelsen ændres uden yderligere prøvning. Det nye elektriske/elektroniske system eller den nye elektriske/elektroniske enhed betragtes i henseende til produktionens overensstemmelse som en del af køretøjet.

4.3.2.2. Hvis de nye elektriske/elektroniske dele ikke er godkendt efter dette direktiv, og prøvning anses for påkrævet, skal køretøjet som helhed anses for at opfylde kravene, hvis det kan godtgøres, at de nye eller ændrede dele opfylder kravene i punkt 6, eller hvis det ved en sammenlignende prøvning kan godtgøres, at de nye dele sandsynligvis ikke vil påvirke køretøjstypens overensstemmelse ugunstigt.

4.3.3. Tilføjelse af brugte elektriske/elektroniske dele, der ikke er godkendt efter dette direktiv, da der på tidspunktet for første montering ikke var krav om typegodkendelse, medfører ikke ugyldiggørelse af typegodkendelsen, hvis montering af sådanne brugte elektriske/elektroniske dele sker i henhold til retningslinjer fra fabrikanten af de elektriske/elektroniske dele og køretøjet.

5. MÆRKNING

5.1. Hver komponent, som svarer til en type, der er godkendt i henhold til dette direktiv, forsynes med et EF-typegodkendelsesmærke.

5.2. EF-typegodkendelsesnummeret består af:

et rektangel omkring et lille »e«, efterfulgt af den tal- eller bogstavkombination, der kendetegner den medlemsstat, som har udstedt EF-komponenttypegodkendelsen:

1 for Tyskland 2 for Frankrig 3 for Italien 4 for Nederlandene 5 for Sverige 6 for Belgien 7 for Ungarn 8 for Den Tjekkiske Republik 9 for Spanien 11 for Det Forenede Kongerige 12 for Østrig 13 for Luxembourg 17 for Finland 18 for Danmark 20 for Polen 21 for Portugal 23 for Grækenland 24 for Irland 26 for Slovenien 27 for Slovakiet 29 for Estland 32 for Letland 36 for Litauen 49 for Cypern 50 for Malta.

i nærheden af rektanglet »basisgodkendelsens nummer« — som udgør del 4 af typegodkendelsesnummeret omhandlet i direktiv 70/156/EØF, bilag VII — med to foranstillede cifre, der er løbenummeret på den seneste væsentlige tekniske ændring af det relevante bilag til direktiv 76/758/EØF på dagen for meddelelse af EF-typegodkendelse. Nummeret på ændringen og komponenttypegodkendelsesnummeret adskilles af et enkelt mellemrum. I dette direktiv er løbenummeret 03.

5.3. EF-typegodkendelsesmærket skal fastgøres til den elektriske/elektroniske enheds vigtigste del (f.eks. den elektroniske styreenhed), så det er let læseligt og uudsletteligt.

5.4. I tillæg 8 er der vist et eksempel på et EF-typegodkendelsesmærke.

5.5. Der kræves ikke mærkning af elektriske/elektroniske enheder, der indgår i køretøjstyper godkendt i henhold til dette direktiv, eller reservedele som defineret i punkt 3.2.8.

5.6. Mærkning, der er anbragt i overensstemmelse med punkt 5.3, behøver ikke at være synlig, når enheden er monteret i køretøjet.

6. SPECIFIKATIONER

6.1. Almindelig beskrivelse

6.1.1. Køretøjer (og elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder deri) skal være således konstrueret, udført og monteret, at køretøjet ved normal anvendelse opfylder de i dette direktiv stillede krav.

6.1.1.1. Et køretøj skal afprøves vedrørende strålingsemissioner og for immunitet over for strålingsforstyrrelser. Der kræves ikke afprøvning vedrørende ledningsbårne emissioner eller immunitet over for ledningsbårne forstyrrelser for typegodkendelse af køretøjet.

6.1.1.2. Elektriske/elektroniske enheder skal afprøves vedrørende strålingsemissioner og ledningsbårne emissioner samt immunitet over for strålingsforstyrrelser og ledningsbårne forstyrrelser.

6.1.2. Inden afprøvningen skal prøvningsinstansen forberede en prøvningsplan sammen med fabrikanten, som mindst skal indeholde driftsmetode, stimulerede funktion(er), kontrollerede funktion(er), godkendelses/afvisningskriterie(r) og ønskede emissioner.

6.2. Krav til bredbåndsstråling fra køretøjer

6.2.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som det for typen repræsentative køretøj frembringer, måles efter metoden i bilag IV. Målemetoden fastlægges af køretøjsfabrikanten i samarbejde med prøvningsinstansen.

6.2.2. Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøj ved typegodkendelse

6.2.2.1. Ved måling efter metoden i bilag IV og med en afstand mellem køretøj og antenne på 10,0 ± 0,2 m er strålingsreferencegrænsen 32 dBμV/m i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 32-43 dBμV/m i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 2 til dette bilag stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 43 dB (μV/m).

6.2.2.2. Ved måling efter metoden i bilag IV og med en afstand mellem køretøj og antenne på 3,0 ± 0,05 m er strålingsreferencegrænsen 42 dBμV/m i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 42-53 dBμV/m i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 3 til dette bilag stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 53 dB (μV/m).

6.2.2.3. På det for typen repræsentative køretøj skal de målte værdier, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænserne.

6.3. Krav til smalbåndsstråling fra køretøjer

6.3.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som det for typen repræsentative køretøj frembringer, måles efter metoden i bilag V. Denne fastlægges af køretøjsfabrikanten i samarbejde med prøvningsinstansen.

6.3.2. Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøjer ved typegodkendelse

6.3.2.1. Ved måling efter metoden i bilag V og med en afstand mellem køretøj og antenne på 10,0 ± 0,2 m er strålingsreferencegrænsen 22 dBμV/m i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 22-33 dBμV/m i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 4 til dette bilag stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 33 dB (μV/m).

6.3.2.2. Ved måling efter metoden i bilag V og med en afstand mellem køretøj og antenne på 3,0 ± 0,05 m er strålingsreferencegrænsen 32 dBμV/m i frekvensbåndet 30-75 MHz, og 32-43 dBμV/m i frekvensbåndet 75-400 MHz. Som anført i tillæg 5 til dette bilag stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 43 dB (μV/m).

6.3.2.3. På det for typen repræsentative køretøj skal de målte værdier, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænserne.

6.3.2.4. Uanset grænseværdierne i punkt 6.3.2.1, 6.3.2.2 og 6.3.2.3 i dette bilag anses køretøjet for at opfylde kravene til smalbåndsemission, hvis man under første prøvning efter den i bilag V, punkt 1.3, beskrevne metode konstaterer, at signalstyrken målt med en middelværdidetektor ved køretøjets radioantenne er mindre end 20 dBμV i frekvensbåndet 76-108 MHz, og køretøjet behøver således ikke gennemgå en fuldstændig prøvning.

6.4. Krav til køretøjers immunitet over for elektromagnetisk stråling

6.4.1. Prøvningsmetode

Det for typen repræsentative køretøjs elektromagnetiske immunitet prøves efter metoden i bilag VI.

6.4.2. Referencegrænser for køretøjers immunitet ved typegodkendelse

6.4.2.1. Ved måling efter metoden i bilag VI er referencegrænsen for feltstyrken 30 V/m effektiv i mindst 90 % af frekvensbåndet 20-2 000 MHz og 25 V/m effektiv i hele frekvensbåndet 20-2 000 MHz.

6.4.2.2. Det for typen repræsentative køretøj anses at opfylde kravene til immunitet, hvis der under prøvningerne i henhold til metoden i bilag VI ikke konstateres nogen forringelse af de »immunitetsrelaterede funktioners« ydeevne.

6.5. Krav til elektronisk bredbåndsinterferens fra elektriske/elektroniske enheder

6.5.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed frembringer, måles efter metoden i bilag VII.

6.5.2. Referencegrænser for bredbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder ved typegodkendelse

6.5.2.1. Ved måling efter metoden i bilag VII er strålingsreferencegrænsen 62-52 dBμV/m i frekvensbåndet 30-75 MHz, idet grænsen falder logaritmisk ved frekvenser over 30 MHz, og 52-63 dBμV/m i frekvensbåndet 75-400 MHz, idet grænsen stiger logaritmisk ved frekvenser over 75 MHz, som anført i tillæg 6 til dette bilag. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 63 dB (μV/m).

6.5.2.2. På den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed skal de målte værdier, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænserne.

6.6. Krav til elektronisk smalbåndsinterferens fra elektroniske/elektriske enheder

6.6.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed frembringer, måles efter metoden i bilag VIII.

6.6.2. Referencegrænser for smalbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder ved typegodkendelse

6.6.2.1. Ved måling efter metoden i bilag VIII er strålingsreferencegrænsen 52-42 dBμV/m i frekvensbåndet 30-75 MHz, idet grænsen falder logaritmisk ved frekvenser over 30 MHz, og 42-53 dBμV/m (160-560 μV/m) i frekvensbåndet 75-400 MHz, idet grænsen stiger logaritmisk ved frekvenser over 75 MHz, som anført i tillæg 7 til dette bilag. I frekvensbåndet 400-1 000 MHz er grænsen konstant 53 dB (μV/m).

6.6.2.2. På den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed skal de målte værdier, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænserne.

6.7. Krav til elektriske/elektroniske enheders elektromagnetiske immunitet

6.7.1. Målemetode(r)

Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enheds elektromagnetiske immunitet prøves efter en eller flere af metoderne i bilag IX.

6.7.2. Referencegrænser for elektriske/elektroniske enheders immunitet ved typegodkendelse

6.7.2.1. Ved måling efter metoden i bilag IX skal immunitetsprøvningsniveauet være 60 V/m for 150 mm stripline-prøvningsmetoden, 15 V/m for 800 mm stripline-prøvningsmetoden, 75 V/m for TEM-celle-prøvningsmetoden, 60 mA for BCI-prøvningsmetoden og 30 V/m for frifelt-prøvningsmetoden i over 90 % af frekvensbåndet 20-2 000 MHz, samt et minimum på 50 V/m for 150 mm stripline-prøvningsmetoden, 12,5 V/m for 800 mm stripline-prøvningsmetoden, 62,5 V/m for TEM-celle-prøvningsmetoden, 50 mA for BCI-prøvningsmetoden og 25 V/m for frifelt-prøvningsmetoden i hele frekvensbåndet 20-2 000 MHz.

6.7.2.2. Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enhed anses at opfylde kravene til immunitet, hvis der under prøvningerne i henhold til metoden i bilag IX ikke konstateres nogen forringelse af de »immunitetsrelaterede funktioners« ydeevne.

6.8. Krav til immunitet over for ledningsbårne transientforstyrrelser

6.8.1. Målemetode

Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enheds elektromagnetiske immunitet skal prøves efter metoderne i ISO 7637-2:DIS2002 som beskrevet i bilag X med de i tabel 1 anførte prøvningsniveauer.

Tabel 1: Immunitet for elektrisk/elektronisk enhed

Testimpulsnummer Immunitets prøveniveau Funktionsstatus for systemer Relateret til immunitets relaterede funktioner Ikke relateret til immunitetsrelaterede funktioner 1 III C D 2a III B D 2b III C D 3a/3b III A D 4 III B (for elektrisk/elektronisk enhed, der skal være operationel under motorstartfaser) C (for andre typer elektrisk/elektronisk enhed) D

6.9. Krav til emission af ledningsbårne forstyrrelser

6.9.1. Prøvningsmetode

Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enheds emission skal prøves efter metoderne i ISO 7637-2:DIS2002 som beskrevet i bilag X med de i tabel 2 anførte prøvningsniveauer.

Tabel 2: Største tilladte pulsamplitude

Pulsamplitudens polaritet Største tilladte pulsamplitude for Køretøjer med 12 V-systemer Køretøjer med 24 V-systemer Positiv + 75 + 150 Negativ – 100 – 450

7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

7.1. Der skal træffes foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse efter forskrifterne i artikel 10 i direktiv 70/156/EØF.

7.2. Produktionens overensstemmelse i henseende til et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds elektromagnetiske kompatibilitet afgøres på grundlag af oplysningerne i typegodkendelsesattesten, jf. bilag III A og/eller III B.

7.3. Er myndigheden ikke tilfreds med fabrikantens tilsynsprocedure, finder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF, bilag X, punkt 2.4.2 og 2.4.3, samt punkt 7.3.1 og 7.3.2 i dette bilag anvendelse.

7.3.1. Ved kontrol af seriefremstillede køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette direktivs krav med hensyn til emission af bredbånds- og smalbåndsstråling, hvis de målte værdier ikke er mere end 4 dB (60 %) over referencegrænseværdierne i henholdsvis punkt 6.2.2.1, 6.2.2.2 og 6.3.2.1, 6.3.2.2, 6.3.2.4, 6.5.2.1 eller 6.6.2.1.

7.3.2. Ved kontrol af seriefremstillede køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette direktivs krav med hensyn til immunitet over for elektromagnetisk stråling, hvis køretøjet, komponenten eller den separate tekniske enhed ikke udviser nogen forringelse af de »immunitetsrelaterede funktioners« ydeevne, når køretøjet, komponenten eller den separate tekniske enhed er i den i bilag VI, punkt 2, anførte tilstand og udsættes for en feltstyrke eller strøm, udtrykt i V/m eller mA, på op til 80 % af typegodkendelsesgrænseværdierne som udtrykt i henholdsvis punkterne 6.4.2.1 og 6.7.2.1 i dette bilag.

7.3.3. Ved kontrol af en seriefremstillet komponent eller separat teknisk enhed anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette direktivs krav med hensyn til ledningsbårne forstyrrelser og emission, hvis komponenten eller den separate tekniske enhed ikke udviser nogen forringelse af de »immunitetsrelaterede funktioners« ydeevne op til de i punkt 6.8.1 anførte niveauer og ikke overstiger niveauerne anført i punkt 6.9.1.

8. UNDTAGELSER

8.1. Et køretøj, et elektrisk/elektronisk system eller en elektrisk/elektronisk enhed, der ikke omfatter en elektronisk oscillator med arbejdsfrekvens over 9 kHz, skal anses for at være i overensstemmelse med kravene i bilag I, punkt 6.3.2 eller 6.6.2 og bilag V og VIII.

8.2. Køretøjer, hvor der ikke indgår elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder med »immunitetsrelaterede funktioner«, kræves ikke prøvet for immunitet over for strålingsforstyrrelser og anses for at opfylde kravene i bilag I, punkt 6.4, og bilag VI i dette direktiv.

8.3. Elektriske/elektroniske enheder uden »immunitetsrelaterede funktioner« kræves ikke prøvet for immunitet over for strålingsforstyrrelser og anses for at opfylde kravene i bilag I, punkt 6.7, og bilag IX i dette direktiv.

8.4. Elektrostatisk udladning

For køretøjer med dæk kan karrosseri/chassis betragtes som en elektrisk isoleret struktur. Betydende elektrostatiske kræfter i forhold til dets eksterne miljø optræder kun, når fører og/eller passagerer stiger ind og ud af køretøjet. Eftersom køretøjet holder stille på dette tidspunkt, anses typegodkendelsesprøvning med hensyn til elektrostatisk udladning ikke for nødvendig.

8.5. Ledningsbåren emission

Elektriske/elektroniske enheder, der ikke er tilsluttet omskifter, indeholder omskiftere eller omfatter induktiv belastning, kræves ikke prøvet for ledningsbåren emission og anses for at opfylde kravene i punkt 6.9 i dette bilag.

8.6. Hvis modtagere har svigtende funktion under immunitetsprøvningen, og prøvesignalet er inden for den modtagerbåndbredde (RF-udelukkelsesbånd), der er specificeret for den pågældende radiotjeneste/produkt i den harmoniserede elektromagnetiske kompatibilitetsstandard og hvis reference er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, er dette ikke nødvendigvis et afvisningskriterium.

8.7. RF-sendere skal afprøves i sendemodus. Der ses i forbindelse med dette direktiv bort fra ønskede emissioner (f.eks. fra RF-sendesystemer), der ligger inden for den nødvendige båndbredde, og emissioner uden for båndet. Spurious-udstråling er omfattet af dette direktiv, men det er ikke nødvendigt at foretage en prøvning, hvis senderen har en overensstemmelseserklæring i henhold til direktiv 1999/5/EF med anvendelse af en harmoniseret standard.

8.7.1. »Nødvendig båndbredde«: for en given emissionstype omfanget af det frekvensbånd, der netop er tilstrækkeligt til at sikre transmission af information med den for de givne forhold nødvendige hastighed og kvalitet (artikel 1, nr. 1152, i ITU-radioregulativet).

8.7.2. »Emission uden for båndet«: Emission på en frekvens eller frekvenser umiddelbart uden for den nødvendige båndbredde, som opstår fra moduleringsprocessen, men eksklusive spurious-udstråling (artikel 1, nr. 1144, i ITU-radioregulativet).

8.7.3. »Spurious-udstråling«: I enhver moduleringsproces findes der yderligere uønskede signaler. De sammenfattes under begrebet »spurious-udstråling«. Spurious-udstråling er emissioner på en frekvens eller frekvenser, der ligger uden for den nødvendige båndbredde, og hvis niveau kan nedsættes, uden at den pågældende transmission af information lider skade. Spurious-udstråling omfatter harmonisk udstråling, parasit-udstråling, intermoduleringsprodukter og frekvensomsætningsprodukter, men omfatter ikke emissioner uden for båndet (artikel 1, nr. 1145, i ITU-radioregulativet).

(1) Hvis relevant.

Tillæg 1 Liste over standarder, der henvises til i dette direktiv 1) CISPR 12 »Vehicles, motorboats and spark-ignited engine driven devices — Radio disturbance characteristics — Limits and methods of measurement«, 5. udgave 2001 2) CISPR 16-1 »Specifications for radio disturbance and immunity measuring apparatus and methods — Part 1: Radio disturbance and immunity measuring apparatus«, 2. udgave 2002 3) CISPR 25 »Limits and methods of measurement of radio disturbance characteristics for the protection of receivers used on board vehicles«, 2. udgave 2002 4) ISO 7637-1 »Road vehicles — Electrical disturbance from conduction and coupling — Part 1: Definitions and general considerations«, 2. udgave 2002 5) ISO 7637-2 »Road vehicles — Electrical disturbance from conduction and coupling — Part 2: Electrical transient conduction along supply lines only on vehicles with nominal 12 V or 24 V supply voltage«, 2. udgave 2004 6) ISO-EN 17025 »General requirements for the competence of testing and calibration laboratories«, 1. udgave 1999 7) ISO 11451 »Road vehicles — Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy — Vehicle test methods« Part 1: General and definitions (ISO DIS 11451-1:2003) Part 2: Off vehicle radiation source (FDIS 11451-2:2004) Part 4: Bulk current injection (BCI) (ISO 11451-4: 1. udgave 1995) 8) ISO 11452 »Road vehicles — Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy — Component test methods« Part 1: General and definitions (ISO DIS 11452-1:2003) Part 2: Absorber lined chamber (ISO DIS 11452-2:2003) Part 3: Transverse electromagnetic mode (TEM) cell (ISO 11452-3: 3. udgave 2001) Part 4: Bulk current injection (BCI) (ISO DIS 11452-4:2003) Part 5: Strip line (ISO 11452-5: 2. udgave 2002) 9) ITU Radio Regulations, 2001-udgaven

Tillæg 2 Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 10 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43

Tillæg 3 Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 3 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 42 E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53

Tillæg 4 Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 10 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 22 E = 22 + 15,13 log (F/75) E = 33

Tillæg 5 Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 3 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43

Tillæg 6 Elektronisk/elektrisk enhed Referencegrænser for bredbåndsstråling Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 62 – 25,13 log (F/30) E = 52 + 15,13 log (F/75) E = 63

Tillæg 7 Elektronisk/elektrisk enhed Referencegrænser for smalbåndsstråling Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 52 – 25,13 log (F/30) E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53