KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2581/93 af 20. september 1993 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium med oprindelse i Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10 og 11,

efter konsultationer i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE (1) Kommissionen modtog i maj 1992 en klage indgivet af Liaison Committee of Ferro-Alloys Industries i Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (CLIFA) paa vegne af producenter i Faellesskabet, som tegner sig for ca. 98 % af produktionen i Faellesskabet af ferrosilicium. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik og forvoldtes skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure.

(2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af ferrosilicium med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Sydafrika og indledte en undersoegelse.

(3) Kommissionen offentliggjorde den 6. maj 1992 en meddelelse (3) om indledning af en fornyet undersoegelse af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2409/87 (4), Raadets forordning (EOEF) nr. 341/90 (5) og (EOEF) nr. 1115/91 (6) og Kommissionens afgoerelse 91/240/EOEF (7) vedroerende importen af ferrosilicium med oprindelse i det tidligere Sovjetunionen, Sverige, Norge, Island, Venezuela, Brasilien og det tidligere Jugoslavien.

(4) I december 1992 indfoerte Raadet ved forordning (EOEF) nr. 3642/92 (8) endelige antidumpingforanstaltninger for importen af ferrosilicium med oprindelse i Polen og Egypten.

(5) Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksportoerer, importoerer og faellesskabsproducenter, som den vidste var beroert af sagen, og gav parterne lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt.

(6) Nogle producenter/eksportoerer anmodede om at blive hoert mundligt, hvilket blev imoedekommet.

(7) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at fastslaa, om der havde fundet dumping sted, og hvorvidt der var paafoert skade.

Der blev aflagt kontrolbesoeg hos:

producenter i EF:

- Pechiney Electrometallurgie, Frankrig

- Sociedad Espanola de Carburos Metálicos, Spanien

- SKW Trostberg AG, Tyskland

Uafhaengige importoerer:

- Frank & Schulte GmbH, Tyskland

- Considar Benelux NV Belgien

Forretningsmaessigt forbundet importoer:

- Samancor International Ltd, Det Forenede Kongerige

Sydafrikanske producenter:

- Rand Carbide, Div og Highveld Steel & Vanadium Corp. Ltd, Witbank

- Samancor, Chrome Division, Ferrometals Ltd, Witbank

- Samancor, Industrial Minerals and Chemicals Division, Meyerton

(8) Kommissionen aflagde kontrolbesoeg hos de norske producenter, da Norge anvendtes som referenceland i forbindelse med fastlaeggelsen af den normale vaerdi for Den Kinesiske Folkerepublik (se betragtning 17).

(9) Kommissionen modtog og anvendte oplysninger fra klagerne, importoerer og de sydafrikanske producenter. De kinesiske producenter samarbejdede ikke ved undersoegelsen.

(10) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra 1. januar 1991 til 30. april 1992.

B. VARE 1. Varebeskrivelse (11) Den paagaeldende vare er ferrosilicium med indhold af silicium paa 20 til 96 vaegtprocent, henhoerende under KN-kode 7202 21 10, 7201 21 90 og ex 7202 29 00 og med oprindelse i Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik.

Undersoegelsen viser, at ferrosilicium med indhold af silicium paa 20 til 96 vaegtprocent har samme grundlaeggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformaal. De kan ombyttes indbyrdes i de vaesentligste anvendelser som afiltningsmiddel i fremstillingen af staal og/eller som bestanddel i hoejtemperaturs staallegeringer og pladestaal.

2. Samme vare (12) Kommissionen fastslog, at ferrosilicium fremstillet i Faellesskabet og ferrosilicium fremstillet i og eksporteret fra Sydafrika er samme vare i henseende til de vaesentligste grundlaeggende fysiske og tekniske egenskaber saavel som anvendelsesformaal.

C. DUMPING 1. Normal vaerdi a) Sydafrika

(13) De sydafrikanske producenters salg paa hjemmemarkedet var 5 % stoerre end eksporten til Faellesskabet og derfor tilstraekkeligt stort til at udgoere et repraesentativt marked og et passende grundlag for beregningen af den normale vaerdi.

(14) For alle sydafrikanske producenter blev den normale vaerdi foelgelig beregnet paa grundlag af de vejede gennemsnitlige hjemmemarkedspriser for ferrosilicium i normal handel i henhold til artikel 2, stk. 3, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(15) Der anvendtes nettopriser, eksklusive alle rabatter og afslag, som havde direkte tilknytning til de paagaeldende salg.

b) Den Kinesiske Folkerepublik

(16) Da Den Kinesiske Folkerepublik anses som et land uden markedsoekonomi, blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af oplysningerne fra et land med markedsoekonomi, hvor varen blev fremstillet, jf. artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(17) Kommissionen valgte Norge som referenceland. De norske ferrosiliciumproducenter rapporterede om store produktionsmaengder og lave produktionsomkostninger og var tilsyneladende, i forhold til alle andre kendte producerende lande, effektive producenter paa grund af den lette adgang til vandkraft, som er det mest kostbare input i ferrosiliciumproduktionen. Endvidere producerer Norge store maengder, og en betydelig del af producenternes salg (over 40 %) foregaar paa markedet i EF. Norge blev derfor anset for passende og ikke urimeligt at vaelge som referenceland.

I referenceperioden solgtes varerne paa det norske marked til priser, som i normal handel ikke goer det muligt at daekke alle omkostninger, der er rimeligt fordelt. Den normale vaerdi maatte derfor beregnes i henhold til artikel 2, stk. 5, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 paa grundlag af den beregnede vaerdi, fastsat ved et vejet gennemsnit af de norske producenters produktionsomkostninger og en fortjenstmargen paa 6 %, hvilken blev anset for rimelig paa grundlag af de oplysninger, Kommissionen havde til raadighed vedroerende ferrosiliciumindustriens investeringsbehov paa mellemlang og lang sigt.

2. Eksportpriser a) Sydafrika

(18) I tilfaelde, hvor varerne solgtes direkte til uafhaengige importoerer i Faellesskabet, blev eksportpriserne fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

(19) I tilfaelde, hvor varerne eksporteredes til forretningsmaessigt forbundne importoerer i Faellesskabet, blev eksportpriserne i henhold til artikel 2, stk. 8, litra b), i forordningen (EOEF) nr. 2423/88 beregnet paa grundlag af de priser, til hvilke varerne foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber med justering for alle omkostninger, der var paaloebet mellem indfoersel og videresalg, og en fortjenstmargen paa 3 %, som blev anset for rimelig ud fra de oplysninger, Kommissionen havde til raadighed fra uafhaengige importoerer af den paagaeldende vare.

b) Den Kinesiske Folkerepublik

(20) De kinesiske producenter samarbejdede ikke ved undersoegelsen. Kommissionen anvendte derfor de rimeligste tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Kommissionen fandt, at Eurostats importstatistikker burde danne grundlag for fastsaettelsen af de kinesiske eksportpriser. Denne fremgangsmaade blev understoettet af oplysningerne fra Faellesskabets eneste samarbejdende importoer i Faellesskabet af ferrosilicium af kinesisk oprindelse, som tegnede sig for naesten 20 % af den samlede import af kinesisk ferrosilicium i undersoegelsesperioden.

3. Sammenligning (21) Ved sammenligningen af normalvaerdien for Sydafrika og den normalvaerdi, der var fastlagt for Den Kinesiske Folkerepublik med de paagaeldende eksportpriser i hvert enkelt tilfaelde tog Kommissionen i henhold til artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle, der direkte paavirkede prisernes sammenlignelighed, dvs. forskelle i visse salgsomkostninger saasom kreditvilkaar, provision, transport-, emballerings-, forsikrings- og haandteringsomkostninger samt andre omkostninger.

Alle sammenligninger blev foretaget i samme handelsled.

4. Dumpingmargen (22) Sammenligningen viste dumpingmargener for baade Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik.

Dumpingmargenen er lig med det beloeb, hvormed den fastlagte normale vaerdi overstiger prisen ved eksport til Faellesskabet.

a) Sydafrika

(23) De vejede gennemsnitlige dumpingmargener udtrykt som en procentdel af prisen frit Faellesskabets graense, ufortoldet, er foelgende for de sydafrikanske producenter:

- Samancor 47,4 %

- Highveld - Rand Carbide 34,7 %.

(24) I tilfaelde, hvor selskaberne undlod at samarbejde ved undersoegelsen eller ikke besvarede Kommissionens spoergeskema paa en tilfredsstillende maade, fastlagde Kommissionen dumpingmargenen paa grundlag af de tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Kommissionen konstaterede i den forbindelse, at de rimeligste kendsgerninger var dem, der blev fastslaaet i forbindelse med undersoegelsen, og da den ikke havde grund til at antage, at de selskaber, som ikke ville samarbejde, anvendte en lavere dumpingmargen end den hoejeste fastslaaede margen, blev det for ikke at beloenne manglende samarbejdsvilje anset for mest passende at fastsaette den hoejeste dumpingmargen for de selskaber, der ikke samarbejdede ved undersoegelsen.

b) Den Kinesiske Folkerepublik

(25) Dumpingmargenen fastsaettes til 49,7 % af prisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

D. SKADE 1. Kumulering (26) Der blev foretaget en analyse af den kumulerede virkning af importen fra Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik, da importen af varer med oprindelse i hvert enkelt land i undersoegelsesperioden omfattede betydelige maengder af samme vare, som konkurrerede med faellesskabsproducenternes varer og med hinanden indbyrdes, og eksportoererne optraadte paa samme maade paa markedet.

2. Dumpingimportens omfang, markedsandel og priser a) Omfang

(27) Der har vaeret en betydelig stigning i Sydafrikas og Den Kinesiske Folkerepubliks eksport til Faellesskabet. Den steg fra 9 000 tons i 1989 til 31 000 tons i 1991 og forblev paa samme niveau i 1992 (beregnet paa aarsbasis), hvilket udgjorde en stigning i markedsandel fra under 2 % til naesten 6 % i samme periode.

b) Priser

(28) EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik og de paagaeldende eksportoerers priser blev sammenlignet paa grundlag af priserne frit Faellesskabets graense fortoldet, ved salg af ferrosilicium i samme handelsled paa de vigtigste og mest repraesentative markeder i Faellesskabet i undersoegelsesperioden.

Af sammenligningen fremgik det, at priserne for de eksporterede varer i gennemsnit var 25,2 % lavere for Sydafrikas vedkommende og 24 % for Den Kinesiske Folkerepubliks vedkommende.

3. EF-erhvervsgrenens situation a) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(29) Produktionen i Faellesskabet af ferrosilicium faldt fra ca. 190 000 tons i 1989 til 132 000 tons i 1991 og 102 000 tons i 1992.

Produktionskapaciteten faldt fra naesten 255 000 tons i 1989 til ca. 200 000 tons i april 1992, beregnet paa aarsbasis, men der var alligevel en nedgang i udnyttelsesgraden fra 75 % i 1989 til 48 % i foerste kvartal af 1992.

b) Salgsmaengde og markedsandel

(30) Der var en nedgang i faellesskabsproducenternes salg af ferrosilicium i Faellesskabet fra 163 000 tons i 1989 til 135 000 tons i 1990, 122 000 tons i 1991 og ca. 100 000 tons i 1992.

(31) Mellem 1989 og 1992 formindskedes faellesskabsproducenternes markedsandel fra 30 % i 1989, til 25 % i 1990, 23 % i 1991 og 13 % i de foerste fire maaneder af 1992, medens det aarlige forbrug i Faellesskabet steg fra 490 000 tons til 535 000 tons mellem 1988 og 1989 og siden er forblevet paa samme niveau.

c) Prisudviklingen

(32) De lave importpriser i undersoegelsesperioden betoed, at faellesskabsproducenterne maatte saelge varen i Faellesskabet til priser, der i de fleste tilfaelde ikke kunne daekke produktionsomkostningerne. Det lave prisniveau forhindrede ikke kun faellesskabsproducenterne i at haeve priserne i et forsoeg paa at udligne de stigende produktionsomkostninger, men tvang dem ogsaa til at saenke deres priser, selv om dette ikke standsede deres tab af markedsandele.

d) Fortjeneste

(33) Pristrykket og den faldende kapacitetsudnyttelse havde negative virkninger for daekningen af de faste omkostninger i denne meget kapitalkraevende erhvervsgren, hvilket betoed, at faellesskabsproducenterne samlet har noteret daarlige finansielle resultater siden 1987 (bortset fra 1989, hvor der blev opnaaet en mindre fortjeneste). Situationen er forvaerret yderligere siden 1990, specielt i undersoegelsesperioden, hvor alle faellesskabsproducenter led store tab. Et vejet gennemsnit af faellesskabsproducenternes resultater viser et tab paa ca. 34 % af omsaetningen i denne periode.

e) Beskraeftigelse og investeringer

(34) Det boer bemaerkes, at ferrosiliciumindustrien ikke er saerlig arbejdskraftkraevende. Der har dog alligevel vaeret en mindre, men vedvarende indskraenkning af arbejdsstyrken.

Investeringerne er blevet skaaret ned, og i Italien har tre selskaber indstillet produktionen af ferrosilicium.

f) Konklusion

(35) EF-erhvervsgrenens position er blevet staerkt forringet som foelge af de finansielle tab og tabet af markedsandele. Kommissionen konkluderer derfor, at der er forvoldt erhvervsgrenen vaesentlig skade jf. artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

4. AArsagssammenhaengen mellem dumpingimport og skade (36) Kommissionen undersoegte, hvorvidt der er forvoldt erhvervsgrenen i Faellesskabet vaesentlig skade som foelge af virkningerne af dumpingimporten, og konstaterede, at den stigende importstroem af sydafrikanske og kinesiske varer faldt sammen med et betydeligt tab af markedsandele og nedsat fortjeneste for faellesskabsproducenterne. Markedet i Faellesskabet for ferrosilicium er et gennemsigtigt, prisfoelsomt marked, hvor de sydafrikanske og kinesiske producenters prisunderbud oejeblikkelig svaekkede faellesskabsproducenternes priser. Faellesskabsproducenterne maatte justere priserne for at udligne denne faldende pristendens.

5. Andre faktorer (37) Kommissionen undersoegte ogsaa, om der var foraarsaget EF-erhvervsgrenen skade af andre faktorer end dumpingimporten af ferrosilicium.

(38) Raadet har allerede konstateret, at mange af EF-producenternes vanskeligheder skyldtes dumpingimport fra andre tredjelande (se betragtning 3 og 4). Det aendrer imidlertid ikke den konklusion, at den store maengde dumpingimport fra Sydafrika og Den kinesiske Folkerepublik til de lave priser ogsaa havde betydelige skadelige virkninger for erhvervsgrenen i Faellesskabet.

(39) Kommissionen fandt ikke andre faktorer, som kunne begrunde erhvervsgrenens vanskelige oekonomiske situation. Der var ingen betydelig import, bortset fra den allerede omtalte, og heller ingen nedgang i efterspoergslen mellem 1990 og 1992.

6. Konklusion (40) Selv under hensyn til, at importen fra Rusland, Kasakhstan, Ukraine, Norge, Sverige, Island, Brasilien, Venezuela, Polen og Egypten ogsaa har bidraget til EF-erhvervsgrenens daarlige situation, har Kommissionen under disse omstaendigheder konkluderet, at det med henblik paa en foreloebig afgoerelse maa konstateres, at dumpingimporten af ferrosilicium med oprindelse i Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik, saerskilt betragtet, har forvoldt den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.

E. FAELLESSKABETS INTERESSER (41) Ved vurderingen af Faellesskabets interesser tog Kommissionen hensyn til visse grundlaeggende elementer. Det egentlige formaal med antidumpingforanstaltninger er at forhindre konkurrencefordrejning som foelge af illoyal handelspraksis og saaledes genetablere aabne og redelige konkurrencevilkaar paa markedet i Faellesskabet, hvilket grundlaeggende er i Faellesskabets interesse. Det vil endvidere under de saerlige omstaendigheder i forbindelse med denne procedure forvaerre EF-erhvervsgrenens allerede vanskelige situation, hvis der ikke traeffes midlertidige foranstaltninger, hvilket specielt fremgaar af tabene, de faldende markedsandele og den deraf foelgende nedgang i investerinringer. Tvinges erhvervsgrenen til at indstille produktionen, bliver Faellesskabet naesten fuldstaendig afhaengigt af tredjelande. Flere italienske producenter trak sig saaledes allerede ud af denne sektor i begyndelsen af 1991 paa grund af de tab, de havde lidt over en laengere periode. En yderligere forvaerring af situationen vil bringe arbejdspladser og investeringer i sektoren i fare.

(42) Kommissionen erkender, at en antidumpingtold kan paavirke prisniveauerne for de paagaeldende eksportoerer i Faellesskabet og foelgelig til en vis grad indvirke paa deres varers relative konkurrencedygtighed. Men den konkurrencefordel, der tabes, skyldes illoyal handelspraksis, og formaalet med antidumpingforanstaltninger er at fjerne saadan praksis.

(43) Det blev ogsaa anfoert, at antidumpingforanstaltninger vil nedbringe antallet af konkurrenter paa markedet. Efter Kommissionens opfattelse vil antallet af konkurrenter paa markedet i Faellesskabet imidlertid ikke blive reduceret, hvis der traeffes antidumpingforanstaltninger. Tvaertimod vil en afskaffelse af de uretmaessige fordele som foelge af dumpingpraksis bremse tilbagegangen i faellesskabsindustrien og saaledes bidrage til fortsat at holde et bredt udvalg af ferrosiliciumproducenter i live.

(44) Det skal i denne forbindelse bemaerkes, at faellesskabsproducenterne ogsaa er beroert af importen fra andre tredjelande, nemlig Norge, Sverige, Island, Kasakhstan Rusland, Ukraine, Brasilien, Venezuela, Polen og Egypten, for hvilke der for oejeblikket gaelder antidumpingforanstaltninger. Hvis der ikke traeffes foranstaltninger mod Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik, vil alle disse lande vaere genstand for forskelsbehandling, og virkningerne af de paagaeldende foranstaltninger blive undermineret.

(45) Der er endvidere tegn paa, at et nyt produktionsanlaeg er under opbygning i Sydafrika, hvilket vil oege produktionskapaciteten betydeligt. Dette sydafrikanske selskab har virket siden maj 1993 og har tilkendegivet, at det agter at saelge 23 000 tons (1/3 af dets kapacitet) paa markedet i Faellesskabet og de oevrige 2/3 paa det amerikanske og det japanske marked. Det ville oege Sydafrikas markedsandel med 4 %.

(46) De kinesiske producenter raader tilsammen over en produktionskapacitet paa over en million tons, hvilket udgoer en stor del af produktionskapaciteten paa verdensplan. Betydelige maengder er til raadighed til eksport.

(47) Hvad angaar forarbejdningsindustriens interesser, dvs. producenterne af specialstaal, som er de endelige brugere i Faellesskabet af den paagaeldende vare, maa industriens prisfordele paa kort sigt vurderes paa baggrund af virkningerne paa laengere sigt, hvis der ikke genetableres redelige konkurrencevilkaar. Hvis der ikke gribes ind, vil det betyde en alvorlig trussel for faellesskabsproducenternes levedygtighed, og hvis de forsvinder, vil forsyningerne og konkurrencen blive reduceret paa forbrugernes bekostning. Det boer ogsaa naevnes, at prisen paa ferrosilicium i gennemsnit kun udgoer 0,2 % af omkostningerne til en ton staal. En stigning i omkostningerne til ferrosilicium vil derfor kun have ubetydelige virkninger for den endelige bruger.

(48) Kommissionen finder derfor, at det er i Faellesskabets interesse at indfoere antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes yderligere skade som foelge af dumpingimporten.

F. TOLDSATS (49) For at fjerne den skade, der er forvoldt faellesskabsproducenterne og hindre, at der forvoldes yderligere skade, boer antidumpingforanstaltningerne fastsaettes paa et niveau, der giver faellesskabsproducenterne mulighed for at opnaa en rimelig fortjeneste i fremtiden og standse nedgangen i salget.

(50) Kommissionen beregnede i den forbindelse de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger for EF-producenterne plus en fortjeneste paa 6 %, baseret paa producenternes tidligere resultater, som blev anset for at vaere rimelig til at sikre industrien produktive investeringer paa laengere sigt. Da forskellen mellem disse omkostninger og de gennemsnitlige importpriser, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, er stoerre end dumpingmargenerne for alle beroerte selskaber og lande, boer tolden fastsaettes paa grundlag af de konstaterede dumpingmargener.

(51) Der indfoeres foelgende midlertidige antidumpingtold for hver producent/eksportoer:

Sydafrika 47,4 %

Highveld-Rand Carbide 34,7 %

Den Kinesiske Folkerepublik 49,7 %.

(52) For de sydafrikanske selskaber, som undlod at samarbejde ved undersoegelsen, finder Kommissionen, at tolden boer fastsaettes paa grundlag af de tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. For ikke at beloenne manglende samarbejdsvilje fastslog Kommissionen, at de mest rimelige kendsgerninger er dem, der blev fastlagt ved undersoegelsen, og at der ikke er grund til at antage, at en lavere told end den noedvendige hoejeste told vil vaere tilstraekkelig til at fjerne den skade, der foraarsages af denne import. Det anses foelgelig for passende at indfoere den hoejeste beregnede told for ferrosilicium med oprindelse i Sydafrika.

G. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE (53) Af hensyn til god administrativ praksis boer der fastsaettes en frist, inden for hvilken de beroerte parter kan tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt. Endvidere boer det fastslaas, at alle resultater i forbindelse med denne forordning er foreloebige og kan blive taget op til fornyet overvejelse med henblik paa enhver endelig told, Kommissionen maatte foreslaa -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium med indhold af silicium paa 20 til 96 vaegtprocent, henhoerende under KN-kode 7202 2110, 7202 21 90 og ex 7202 29 00 (Taric-kode 7202 29 00*11) og med oprindelse i Sydafrika og Den Kinesiske Folkerepublik.

2. Tolden fastsaettes paa grundlag af prisen frit Faellesskabets graense ufortoldet, til foelgende:

- 49,7 % for ferrosilicium med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik

- 47,4 % for ferrosilicium med oprindelse i Sydafrika (Taric-tillaegskode 8733), bortset fra ferrosilicium fremstillet af nedennaevnte selskab, for hvilket tolden fastsaettes til foelgende:

34,7 % Rand Carbide, Division of Highveld Steel and Vanadium Corp. Ltd, Witbank

(Taric-tillaegskode 8732).

3. Gaeldende bstemmelser for told finder anvendelse.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1

i denne forordning finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. september 1993.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 173 af 9. 7. 1992, s. 8.

(3) EFT nr. L 219 af 8. 8. 1987, s. 24.

(4) EFT nr. L 38 af 10. 2. 1990, s. 47.

(5) EFT nr. L 111 af 3. 5. 1991, s. 1.

(6) EFT nr. L 111 af 3. 5. 1991, s. 47.

(7) EFT nr. C 115 af 6. 5. 1992, s. 2.

(8) EFT nr. L 369 af 18. 12. 1992, s. 1.