KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1322/2014

af 19. september 2014

om supplering og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 for så vidt angår køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af landbrugs- og skovbrugskøretøjer

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugskøretøjer (1), særlig artikel 18, stk. 4, artikel 20, stk. 8, artikel 27, stk. 6, artikel 28, stk. 6, artikel 49, stk. 3, artikel 53, stk. 12, artikel 60, stk. 1, artikel 61 og 70, og

ud fra følgende betragtninger:

Denne forordning har til formål at fastsætte de tekniske krav og prøvningsmetoder, der er nødvendige for at sikre en konstruktion af landbrugs- og skovbrugskøretøjer, der minimerer risikoen for skade på personer, der arbejder på eller med køretøjet.

Unionen har ved Rådets afgørelse 97/836/EF (2) tiltrådt overenskomsten under De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»overenskomst af 1958 som revideret«). Med meddelelsen »CARS 2020: Handlingsplan for en konkurrencedygtig og bæredygtig bilindustri i Europa« understregede Kommissionen, at accept af internationale regulativer under FN/ECE-overenskomsten af 1958 er det bedste redskab til fjernelse af ikke-toldmæssige handelshindringer.

Muligheden for at anvende FN/ECE-regulativer som grundlag for EU-typegodkendelse af en køretøjstype i EU-lovgivningen er fastsat i forordning (EU) nr. 167/2013. Fordi FN/ECE-regulativer indgår i kravene til EU-typegodkendelsen af et køretøj, bidrager de til at undgå overlapning — ikke kun med hensyn til tekniske forskrifter, men også med hensyn til certificeringsprocedurer og administrative procedurer. Desuden bør en typegodkendelse, der er direkte baseret på internationalt vedtagne standarder, kunne forbedre markedsadgangen i tredjelande, herunder navnlig de lande, der har undertegnet den reviderede overenskomst af 1958, og dermed øge EU-industriens konkurrenceevne.

Af klarheds-, forudsigeligheds- og forenklingshensyn og for at lette byrden for køretøjsfabrikanterne, de tekniske tjenester og de typegodkendende myndigheder sikrer forordning (EU) nr. 167/2013 anerkendelse af prøvningsrapporter, som er udfærdiget efter regulativer fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) med henblik på EU-typegodkendelse som alternativ til de prøvningsrapporter, der udfærdiges efter nævnte forordning eller de delegerede retsakter, der er vedtaget i medfør af denne. Der bør derfor udarbejdes en liste over de OECD-regulativer, hvis genstand falder inden for denne forordnings anvendelsesområde, og som kan danne grundlag for prøvningsrapporter, der anerkendes med henblik på EU-typegodkendelse.

Med henblik på at tilpasse bestemmelserne om landbrugs- og skovbrugstraktorer til den tekniske udvikling bør de seneste versioner af CEN/Cenelec- eller ISO-standarder, som er tilgængelige for offentligheden, finde anvendelse for så vidt angår visse krav.

Med henblik på at mindske fabrikanternes omkostninger ved ikke længere at forpligte dem til at bygge prototyper til EU-typegodkendelsesformål fastsætter denne forordning detaljerede betingelser for virtuel prøvning og prøvning i fabrikantregi. Fabrikanter, som ikke ønsker at udnytte muligheden for virtuelle prøvningsmetoder, bør fortsat have mulighed for at anvende de eksisterende fysiske prøvningsmetoder.

Kontrol af køretøjers, komponenters eller separate tekniske enheders overensstemmelse under hele produktionsprocessen er en væsentlig del af EU-typegodkendelsen. Procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse for landbrugs- og skovbrugstraktorer bør forbedres yderligere og tilpasses tilsvarende procedurer, der gælder for personbiler.

Bestemmelserne i forordning (EU) nr. 167/2013 om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer er i vid udstrækning baseret på Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 (3) . For at anvende den harmoniserede strategi for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som foreskrives i nævnte forordning, bør de bestemmelser om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 (4) , overføres til nærværende forordning og tilpasses til de særlige forhold, der gælder i sektoren for landbrugs- og skovbrugskøretøjer.

Der bør bl.a. vedtages specifikke krav og procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i forbindelse med fremstilling af små mængder for at undgå uforholdsmæssige byrder. Desuden bør der vedtages specifikke procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i forbindelse med etapevis typegodkendelse for at tage hensyn til, at mere end én fabrikant er involveret.

Med hensyn til køretøjstyper i klasse R og S bør tal, der er indført for at kategorisere fabrikanter af små mængder, tage højde for, at forordning (EU) nr. 167/2013 ikke foreskriver national typegodkendelse af små serier af sådanne køretøjstyper, og sådanne køretøjsklasser kan ikke fuldt ud undtages for forpligtelsen i nævnte forordning om, at der skal leveres reparations- og vedligeholdelsesinformationer. Såfremt bilag II til nævnte forordning bliver ændret for at udvide muligheden for at meddele national typegodkendelse af små serier i klasse R og S, bør Kommissionen overveje at reducere disse tal.

Der er behov for harmoniserede bestemmelser om adgang til informationer fra køretøjets egendiagnosesystem (OBD) og reparations- og vedligeholdelsesinformationer for at sikre mere effektiv konkurrence i det indre marked og gøre det mere velfungerende, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser for uafhængige operatører inden for reparation og vedligeholdelse. En stor del af disse informationer vedrører OBD-systemer og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Der bør fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder skal opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder adgang på rimelige vilkår.

Fælles standarder for omprogrammering af de elektroniske styreenheder, der er aftalt med de berørte parter, kan lette udvekslingen af informationer mellem fabrikanter og tjenesteydere. Derfor bør fabrikanterne anvende disse fælles standarder. For at mindske byrden for køretøjsfabrikanterne bør der imidlertid i denne forordning fastsættes passende gennemførelsesfrister.

For at sikre, at de tekniske forskrifter, der er overført til denne delegerede kommissionsforordning, er i overensstemmelse med kravene i de særdirektiver, som blev ophævet ved forordning (EU) nr. 167/2013, og med forskrifterne i de standardiserede OECD-regulativer, bør sædets referencepunkt (S) og indekspunkt (SIP) bevares uændret.

For at kunne EU-typegodkende samme typer traktorer efter hvert af de i bilag II opførte bilag, som er godkendt i henhold til de tilsvarende OECD-regulativer, og for effektivt at kunne anerkende OECD-prøvningsrapporterne med henblik på EU-typegodkendelse, bør EU-kravenes tekniske anvendelsesområde bringes på linje anvendelsesområdet for de standardiserede OECD-regulativer.

For at gøre det klart, at visse krav i EU-lovgivningen er i fuld overensstemmelse med kravene i de standardiserede OECD-regulativer, bør de krav og den nummerering, der er fastsat i visse bilag, være affattet således, at de er identiske med teksten og nummereringen i det tilsvarende standardiserede OECD- regulativ.

For at mindske antallet af personskader og dødsulykker, som forekommer, fordi frontmonterede sammenfoldelige styrtsikre førerværn til smalsporede traktorer i potentielt farlige situationer ikke kan hæves, bør der i bilag IX medtages nye krav baseret på en ergonomisk tilgang, som skal gøre det lettere for og tilskynde brugeren til at hæve det styrtsikre førerværn, når det er nødvendigt.

Eftersom skovbrugstraktorer udsættes for et højere energiniveau fra nedfaldende og indtrængende genstande end landbrugstraktorer, bør førerværn, der skal værne mod sådanne genstande, opfylde strengere krav end traktorer til landbrugsopgaver.

Selv om store dele af kravene i denne forordning er blevet overført fra ophævede direktiver, bør der, i det omfang, det er nødvendigt, foretages større ændringer med henblik på tilpasning til de tekniske fremskridt, udvidelse af anvendelsesområdet til flere køretøjsklasser eller med henblik på at øge sikkerhedsniveauet, f.eks. hvad angår: adgangen til førerplads, nødudgange, betjeningsanordninger og deres placering, instruktionsbogen, advarsler, symboler og piktogrammer, beskyttelse mod varme overflader, smørepunkter, dunkraftkonsoller, motorhjelm, forbrændingshastigheden for førerhusmaterialet, batteriisolatorer osv.

Eftersom anvendelsesområdet for Rådets direktiv 80/720/EØF (5) ikke omfattede traktorer i klasse T2 og traktorer i klasse T.4.3 med en kabineforskydning på mere end 100 mm, bør kravene til betjeningsplads og antallet af nødudgange tilpasses, således at de omfatter alle traktorklasser.

Eftersom mange af de krav og prøvningsmetoder, der er overført fra de ophævede direktiver, kun finder anvendelse på traktorer udstyret med luftdæk, bør der fastsættes særlige krav og prøvningsmetoder for bæltetraktorer. Dette er tilfældet med: støjniveauet i ørehøjde for førere, adgang til førerplads, betjeningsanordninger osv.

Det samme gælder for køretøjer i klasse R og S, for hvilke der bør foreskrives krav og prøvningsmetoder for skærme og førerværn, oplysninger til instruktionsbogen, advarsler og mærkning og beskyttelse mod andre mekaniske farer, såsom tipning af påhængskøretøjer.

I det omfang sikkerhedsniveauet opretholdes, bør der gives mulighed for alternative krav og prøvningsprocedurer for traktorer udstyret med saddel og styrestang for at tage højde for deres særlige tekniske egenskaber. Dette er tilfældet for nogle af kravene og prøvningsmetoderne for: Førersæde, betjeningsanordninger og afskærmning af transmissionsdele.

Henvisningen i lovgivningen for personbiler til de krav til sikkerhedsseler og deres forankringer, der er fastsat i det ophævede direktiv 2003/37/EF (7) , bør erstattes af krav, der er tilpasset til de særlige forhold, der gælder for landbrugs- og skovbrugstraktorer.

For at give de typegodkendende myndigheder mulighed for at vurdere overensstemmelsen med de krav til beskyttelse mod farlige stoffer, der er fastsat i denne forordning, bør disse krav baseres på det beskyttelsesniveau, der ydes af traktortypen, i stedet for eventuelt at anvende et bestemt køretøj. Det beskyttelsesniveau, der kræves ved hver anvendelse af de enkelte farlige stoffer, bør fastlægges i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning og/eller nationale lovgivning.

For at sikre, at de tekniske tjenester opfylder de samme høje præstationsstandarder i alle medlemsstaterne, bør denne forordning fastsætte de standarder, som de tekniske tjenester skal opfylde, samt proceduren for, hvordan denne opfyldelse skal vurderes, og hvordan disse tjenester akkrediteres.

Med henblik på national typegodkendelse i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 bør medlemsstaterne kunne fastsætte konstruktionskrav, der afviger fra dem, der er fastsat i nærværende forordning. De bør dog have pligt til at godkende typer af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i nærværende forordning.

Flere rækker i bilag I til forordning (EU) nr. 167/2013 bør ændres for at gøre det muligt at fastsætte krav til yderligere køretøjsklasser, såfremt dette er relevant.

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

GENSTAND OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastsætter de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der gælder for udformning, konstruktion og samling af køretøjer med henblik på godkendelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer og deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder, de nærmere bestemmelser og krav med hensyn til typegodkendelsesprocedurerne, virtuel prøvning og produktionens overensstemmelse, de tekniske specifikationer med hensyn til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer samt præstationsstandarder og vurderingskriterier for tekniske tjenester i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 167/2013.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »sædets referencepunkt (S)«: skæringspunktet i sædets midterplan i længderetningen mellem et tangentplan til det nederste af den polstrede ryg og et vandret plan. Dette vandrette plan skærer sædets nedre overflade 150 mm foran sædets referencepunkt (S) som bestemt i tillæg 8 til bilag XIV

2) »betjeningsanordning«: enhver anordning, som, når den påvirkes direkte, gør det muligt at ændre traktorens eller et hertil koblet redskabs tilstand eller funktion

3) »skærm«: en afskærmningsanordning, der befinder sig lige foran den farlige del, og som alene eller sammen med andre dele af maskinen beskytter mod kontakt med den farlige del fra alle sider

4) »indhegning«: en afskærmningsanordning, som ved hjælp af en skinne, et gitter eller lignende giver den nødvendige sikkerhedsafstand, således at den farlige del ikke kan nås

5) »kappe«: en afskærmningsanordning, der befinder sig foran den farlige del, og som beskytter mod kontakt med den farlige del fra den tildækkede side

6) »solidt fastgjort«: at afskærmningsanordninger kun må kunne afmonteres ved brug af værktøj

7) »varm overflade«: enhver metaloverflade på traktoren, som under de af fabrikanten foreskrevne normale anvendelsesbetingelser opnår en temperatur på over 85 °C, eller en plastikoverflade, som opnår en temperatur på over 100 °C.

KAPITEL II

KRAV TIL KØRETØJSKONSTRUKTIONEN OG TIL GENEREL TYPEGODKENDELSE

Artikel 3

Fabrikantens generelle forpligtelser vedrørende køretøjskonstruktionen

1. Fabrikanterne skal udstyre landbrugs- og skovbrugskøretøjer med systemer, komponenter og separate tekniske enheder med indvirkning på arbejdssikkerheden, der er udformet, konstrueret og samlet, således at køretøjet ved normal brug og vedligeholdt i overensstemmelse med fabrikantens forskrifter opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer i artikel 4-32.

2. Fabrikanterne skal ved en fysisk demonstrationstest påvise over for den godkendende myndighed, at de landbrugs- og skovbrugstraktorer, der markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer som fastlagt i artikel 4-32.

3. Fabrikanterne skal sikre, at reservedele og udstyr, som markedsføres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der er omhandlet i denne forordning. Et godkendt landbrugs- og skovbrugskøretøj med en sådan reservedel eller sådant udstyr skal opfylde de samme prøvningskrav og præstationsgrænseværdier som et køretøj, der er udstyret med en original del.

4. Fabrikanterne skal sikre, at typegodkendelsesprocedurerne for efterprøvning af produktionens overensstemmelse følges for så vidt angår de detaljerede krav til køretøjskonstruktionen, der er fastsat i denne forordning.

Artikel 4

Anvendelse af FN/ECE-regulativer

De FN/ECE-regulativer og ændringer hertil, der er angivet i bilag I til denne forordning, finder anvendelse på typegodkendelse af landbrugs- og skovbrugskøretøjer på de betingelser, der er fastsat i denne forordning.

Artikel 5

Anerkendelse af prøvningsrapporter udstedt på grundlag af OECD-regulativer med henblik på EU-typegodkendelse

I overensstemmelse med artikel 50 i forordning (EU) nr. 167/2013 skal de prøvningsrapporter, der udstedes på grundlag af OECD-regulativerne i bilag II til nærværende forordning, anerkendes med henblik på EU-typegodkendelse som alternativ til den prøvningsrapport, der udstedes på grundlag af nærværende forordning.

Artikel 6

Typegodkendelsesprocedurer, herunder krav til virtuel prøvning

De typegodkendelsesprocedurer, der er omhandlet af artikel 20, stk. 8, i forordning (EU) nr. 167/2013, og de krav, der vedrører virtuel prøvning som omhandlet i artikel 27, stk. 6, i nævnte forordning, skal angives i bilag III til nærværende forordning.

Artikel 7

Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse

De ordninger, der vedrører produktionens overensstemmelse, jf. artikel 28, stk. 6, i forordning (EU) nr. 167/2013, skal angives i bilag IV til nærværende forordning.

Artikel 8

Krav vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer

Kravene vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, jf. artikel 53, stk. 12, i forordning (EU) nr. 167/2013, skal angives i bilag V til nærværende forordning.

Artikel 9

Krav til styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for styrtsikre førerværn for så vidt angår dynamisk prøvning af køretøjer i klasse T1, T4.2 og T4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag VI til nærværende forordning.

Artikel 10

Krav til styrtsikre førerværn (bæltetraktorer)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for styrtsikre førerværn for så vidt angår bæltetraktorer i klasse C1, C2, C4.2 og C4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag VII til nærværende forordning.

Artikel 11

Krav til styrtsikre førerværn (statisk prøvning)

Som et alternativ til kravene i artikel 9 og 10 kan fabrikanterne vælge at efterkomme kravene i denne artikel, hvis køretøjstypen falder ind under det anvendelsesområde, der er fastsat i bilag VIII til denne forordning. Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for styrtsikre førerværn for så vidt angår statisk prøvning af køretøjer i klasse T1/C1, T4.2/C4.2 og T4.3/C4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag VIII til nærværende forordning.

Artikel 12

Krav til styrtsikre førerværn (frontmonterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for frontmonterede styrtsikre førerværn for så vidt angår smalsporede traktorer i klasse T2, T3 og T4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag IX til nærværende forordning.

Artikel 13

Krav til styrtsikre førerværn (bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for bagtil monterede styrtsikre førerværn for så vidt angår smalsporede traktorer i klasse T2/C2, T3/C3 og T4.3/C4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag X til nærværende forordning.

Artikel 14

Krav vedrørende førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XI til nærværende forordning.

Artikel 15

Krav til passagersæder

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for passagersæder til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XII til nærværende forordning.

Artikel 16

Krav vedrørende førerens støjeksponering

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for førerens eksponering for støjniveauer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XIII til nærværende forordning.

Artikel 17

Krav til førersædet

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for førersæder til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra e), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XIV til nærværende forordning.

Artikel 18

Krav til betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra f), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XV til nærværende forordning.

Artikel 19

Krav til kraftudtag

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for kraftudtag til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra g), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XVI til nærværende forordning.

Artikel 20

Krav til afskærmning af transmissionselementer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for afskærmning af transmissionselementer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra h), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XVII til nærværende forordning.

Artikel 21

Krav til sikkerhedsselers forankringer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for sikkerhedsselers forankringer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra i), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XVIII til nærværende forordning.

Artikel 22

Krav til sikkerhedsseler

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for sikkerhedsseler i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra j), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XIX til nærværende forordning.

Artikel 23

Krav til beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra k), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XX til nærværende forordning.

Artikel 24

Krav til udstødningssystemer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for udstødningssystemer til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra l), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXI til nærværende forordning.

Artikel 25

Krav til instruktionsbog

Kravene til instruktionsbogen, herunder elementer vedrørende beskyttelse mod farlige stoffer samt drift og vedligeholdelse af køretøjet, til køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra l), n) og q), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal angives i bilag XXII til nærværende forordning.

Artikel 26

Krav til betjeningsanordninger herunder sikkerhed og pålidelighed ved betjeningssystemer og anordninger til nødstop og automatisk stop

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for betjeningsanordninger, herunder sikkerhed og pålidelighed ved betjeningssystemer og anordninger til nødstop og automatisk stop i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra o), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXIII til nærværende forordning.

Artikel 27

Krav til beskyttelse mod andre mekaniske farer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for beskyttelse mod mekaniske farer, herunder elementer vedrørende beskyttelse mod ujævne overflader, skarpe kanter og vinkler, brud på væskeførende rør og køretøjets ukontrollerede bevægelser, ud over dem, der er nævnt i artikel 9-14, 19 og 23 til køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra p), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med i bilag XXIV til nærværende forordning.

Artikel 28

Krav til afskærmninger og beskyttelsesudstyr

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for afskærmninger og beskyttelsesudstyr i køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra r), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXV til nærværende forordning.

Artikel 29

Krav til information, advarsler og mærkninger

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for information, advarsler og mærkninger, herunder elementer vedrørende advarselssignaler for bremser og vedligeholdelse af køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra s), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXVI til nærværende forordning.

Artikel 30

Krav til materialer og produkter

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for materialer og produkter i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra t), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXVII til nærværende forordning.

Artikel 31

Krav til batterier

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for batterier til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra u), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXVIII til nærværende forordning.

Artikel 32

Krav til beskyttelse af føreren mod farlige stoffer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for beskyttelse af føreren mod farlige stoffer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra l), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXIX til nærværende forordning.

KAPITEL III

KRAV TIL TEKNISKE TJENESTER

Artikel 33

Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester

Tekniske tjenester skal opfylde de præstationsstandarder og den vurderingsprocedure, der er omhandlet i artikel 61 i forordning (EU) nr. 167/2013, som skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXX til nærværende forordning.

Artikel 34

Tilladelse til prøvning i fabrikantregi

Prøvning i fabrikantregi af en intern teknisk tjeneste som omhandlet i artikel 60, stk. 1, i forordning (EU) nr. 167/2013 må kun udføres, hvis der er givet tilladelse hertil i henhold til bilag III til nærværende forordning.

KAPITEL IV

NATIONAL TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJER, SYSTEMER, KOMPONENTER ELLER SEPARATE TEKNISKE ENHEDER

Artikel 35

National typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

De nationale myndigheder kan ikke nægte at meddele national typegodkendelse for en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed med henvisning til konstruktionsmæssige krav, hvis køretøjet, systemet eller den separate tekniske enhed opfylder kravene i denne forordning.

KAPITEL V

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 36

Ændring af bilag I til forordning (EU) nr. 167/2013

I bilag I til forordning (EU) nr. 167/2013 foretages følgende ændringer:

Artikel 37

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2016.

(1) (EUT L 60 af 2.3.2013, s. 1).

(2) Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958 som revideret«) (EFT L 346 af 17.12.1997, s. 78).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 1).

(4) Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om ændring af bilag I og III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (EUT L 167 af 25.6.2011, s. 1).

(5) Rådets direktiv 80/720/EØF af 24. juni 1980 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads samt om døre og vinduer i førerhuse på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (EFT L 194 af 28.7.1980, s. 1).

(6) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner og om ændring af direktiv 95/16/EF (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 24)

(7) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer og om ophævelse af direktiv 74/150/EØF (EUT L 171 af 9.7.2003, s. 1).

INDHOLDSFORTEGNELSE

Bilagsnummer Navn på bilag Side Krav til køretøjskonstruktion og generelle typegodkendelseskrav I Anvendelse af FN/ECE-regulativer 12 II Anerkendelse af prøvningsrapporter udstedt på grundlag af OECD-regulativer med henblik på EU-typegodkendelse 13 III Typegodkendelsesprocedurer, herunder krav til virtuel prøvning 14 IV Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse 18 V Krav vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer 22 VI Krav til styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning) 30 VII Krav til styrtsikre førerværn (bæltetraktorer) 51 VIII Krav til styrtsikre førerværn (statisk prøvning) 78 IX Krav til styrtsikre førerværn (frontmonterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer) 105 X Krav til styrtsikre førerværn (bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer) 182 XI Krav vedrørende førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande 214 XII Krav til passagersæder 223 XIII Krav til førerens støjeksponering 224 XIV Krav til førersædet 228 XV Krav til betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads 265 XVI Krav til kraftudtag 275 XVII Krav til afskærmning af transmissionselementer 276 XVIII Krav til sikkerhedsselers forankringer 288 XIX Krav til sikkerhedsseler 292 XX Krav til beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande 293 XXI Krav til udstødningssystemer 294 XXII Krav til instruktionsbogen 295 XXIII Krav til betjeningsanordninger herunder sikkerhed og pålidelighed ved betjeningssystemer og anordninger til nødstop og automatisk stop 300 XXIV Krav til beskyttelse mod andre mekaniske farer 308 XXV Krav til afskærmninger og beskyttelsesudstyr 310 XXVI Krav til information, advarsler og mærkninger 311 XXVII Krav til materialer og produkter 312 XXVIII Krav til batterier 313 XXIX Krav til beskyttelse af føreren mod farlige stoffer 314 Krav med hensyn til tekniske tjenester XXX Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester 315

BILAG II Anerkendelse af prøvningsrapporter udstedt på grundlag af OECD-regulativer med henblik på EU-typegodkendelse Prøvningsrapport på grundlag af OECD-regulativ nr. Emne Udgave Anvendelse Alternativ til EU-prøvningsrapport på grundlag af 3 Officiel prøvning af førerværn på landbrugs- og skovbrugstraktorer (dynamisk prøvning) Udgave 2015-juli 2014- T1, T4.2 og T4.3 Bilag VI og bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 4 Officiel prøvning af førerværn på landbrugs- og skovbrugstraktorer (statisk prøvning) Udgave 2015-juli 2014- T1/C1, T4.2/C4.2 og T4.3/C4.3 Bilag VIII og bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 5 Officiel måling af støjen på førerplads(er) på landbrugs- og skovbrugstraktorer Udgave 2015-juli 2014- T og C Bilag XIII 6 Officiel prøvning af frontmonterede styrtsikre førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer Udgave 2015-juli 2014- T2, T3 og T4.3 Bilag IX og bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 7 Officiel prøvning af bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer Udgave 2015-juli 2014- T2/C2, T3/C3 og T4.3/C4.3 Bilag X og bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 8 Officiel prøvning af førerværn på landbrugs- og skovbrugsbæltetraktorer Udgave 2015-juli 2014- C1, C2, C4.2 og C4.3 Bilag VII og bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 10 Officiel prøvning af førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande på landbrugs- og skovbrugstraktorer Udgave 2015-juli 2014- T og C Bilag XI Del C

BILAG III Typegodkendelsesprocedurer, herunder krav til virtuel prøvning 1. Typegodkendelsesprocessen Når den godkendende myndighed modtager en ansøgning om typegodkendelse af et køretøj, skal den: 1.1. kontrollere, at alle de EU-typegodkendelsesattester og prøvningsrapporter, der er udstedt i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af forordningen og som finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer, omfatter den pågældende køretøjstype og svarer til de fastsatte krav 1.2. ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der findes i oplysningsskemaet vedrørende køretøjet, også indgår i informationspakken og i EU-typegodkendelsesattesterne udstedt i overensstemmelse forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen 1.3. på en udvalgt stikprøve af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og -systemer og dermed kontrollere, at køretøjet (køretøjerne) er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i den godkendte informationspakke i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerende retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen. 1.4. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder 1.5. foretage eller lade foretage den nødvendige kontrol af, at der forefindes de anordninger, som er foreskrevet for de pågældende områder i bilag I til forordning (EU) nr. 167/2013. 2. Kombination af tekniske specifikationer Der skal til inspektionen indleveres tilstrækkeligt mange køretøjer til, at der kan ske passende kontrol af de forskellige kombinationer, der skal typegodkendes, efter følgende kriterier: 2.1. fremdriftsenhed 2.2. transmission 2.3. drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse) 2.4. styrende aksler (antal og placering) 2.5. bremsesystem og bremsede aksler (antal) 2.6. styrtsikkert førerværn 2.7. beskyttelse mod farlige stoffer. 3. Særlige bestemmelser Hvis der ikke foreligger attester eller prøvningsrapporter inden for de emner, der er omfattet af forordning (EU) nr. 167/2013 eller de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen, skal den godkendende myndighed: 3.1. sørge for den prøvning og kontrol, som kræves i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen 3.2. kontrollere, at køretøjet svarer til oplysningerne i informationsmappen og opfylder de tekniske krav i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen 3.3. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af komponenter og separate tekniske enheder. 4. Procedurer, som skal anvendes ved etapevis EU-typegodkendelse 4.1. Generelt 4.1.1. For at proceduren for etapevis EU-typegodkendelse kan fungere tilfredsstillende, er en samlet indsats af alle berørte fabrikanter nødvendig. Med dette for øje skal de typegodkendende myndigheder, inden de meddeler typegodkendelse i første eller en følgende etape, påse, at de pågældende fabrikanter har truffet passende foranstaltninger til at udlevere og udveksle dokumenter og information, således at den færdigopbyggede køretøjstype opfylder de tekniske krav i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen. Sådan information omfatter oplysninger om relevante godkendelser af systemer, komponenter og separate tekniske enheder samt om køretøjsdele, der indgår i det delvis opbyggede køretøj, men endnu ikke er godkendt. 4.1.2. I henhold til punkt 4 udstedes der EU-typegodkendelse af køretøjstypen baseret på dens aktuelle opbygningsstadie, og typegodkendelsen skal omfatte alle godkendelser, der er meddelt i tidligere etaper. 4.1.3. Den enkelte fabrikant i en etapevis EU-typegodkendelse er ansvarlig for godkendelse af de systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som fabrikanten fremstiller eller tilføjer til det foregående opbygningsstadie, og for denne produktions overensstemmelse. Fabrikanten er ikke ansvarlig for det, der er godkendt i en tidligere etape, undtagen i de tilfælde, hvor fabrikanten foretager så omfattende ændringer på de pågældende dele, at den tidligere udstedte godkendelse bliver ugyldig. 4.2. Procedurer Den godkendende myndighed skal: 4.2.1. kontrollere, at alle de EU-typegodkendelsesattester og prøvningsrapporter, der er udstedt i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af forordningen og som finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer, omfatter den pågældende køretøjstype på dets opbygningsstadie og svarer til de fastsatte krav 4.2.2. sørge for, at alle data, der er relevante for køretøjets aktuelle opbygningsstadie, findes i informationsmappen 4.2.3. ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der findes i informationsmappen til køretøjet, også indgår i informationspakken og i EU-typegodkendelsesattesterne i overensstemmelse forordning (EU) nr. 167/2013 eller de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen og i tilfælde af et færdigopbygget køretøj, hvor et punkt i informationsmappen ikke findes i nogen af informationspakkerne, kontrollere, at den pågældende del eller egenskab svarer til oplysningerne i informationsmappen 4.2.4. på en udvalgt stikprøve af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og -systemer og dermed kontrollere, at køretøjet (køretøjerne) er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i den godkendte informationspakke i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerende retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen. 4.2.5. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder. 4.3. Der skal til inspektionen under punkt 4.2.4 udtages tilstrækkeligt mange køretøjer til, at der under hensyntagen til køretøjets opbygningsstadie og kriterierne i punkt 2 kan ske behørig kontrol af de forskellige kombinationer, der skal EU-typegodkendes. 5. Betingelser, som nødvendiggør virtuel prøvning, og krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning 5.1. Mål og anvendelsesområde I punkt 5 fastlægges passende bestemmelser vedrørende virtuelle prøvningsmetoder i henhold til artikel 27, stk. 6, i forordning (EU) nr. 167/2013. Bestemmelserne finder ikke anvendelse på artikel 27, stk. 3, andet afsnit, i nævnte forordning. 5.2. Liste over krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning Tabel 1 Liste over krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning Henvisning til delegeret retsakt Bilag nr. Krav Begrænsninger/bemærkninger RVCR IX Kontinuerlig eller afbrudt rulning i tilfælde af en sideværts væltende smalsporet traktor med en beskyttende ramme monteret foran førersædet Afsnit B4 6. Betingelser, som nødvendiggør virtuel prøvning 6.1. Model for virtuel prøvning Følgende skema skal anvendes som grundstruktur for beskrivelse og gennemførelse af virtuel prøvning: 6.1.1. formål 6.1.2. strukturmodel 6.1.3. grænsebetingelser 6.1.4. belastninger 6.1.5. beregning 6.1.6. vurdering 6.1.7. dokumentation 6.2. Grundlæggende elementer i computersimulering og -beregning 6.2.1. Matematisk model Fabrikanten skal levere den matematiske model. Denne skal afspejle kompleksiteten af den køretøjskonstruktion, det system eller de komponenter, der skal prøves i forhold til kravene. De samme bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på prøvning af komponenter eller tekniske enheder uafhængigt af køretøjet. 6.2.2. Validering af den matematiske model Den matematiske model skal valideres i sammenligning med de faktiske prøvningsbetingelser. Der skal gennemføres en fysisk prøvning for at sammenligne resultaterne fra anvendelsen af den matematiske model med resultaterne fra en fysisk prøvning. Det skal påvises, at prøvningsresultaterne er sammenlignelige. Fabrikanten eller den tekniske tjeneste skal udarbejde en valideringsrapport og fremsende denne til den godkendende myndighed. Enhver ændring i den matematiske model eller den anvendte software, der vil kunne ugyldiggøre valideringsrapporten, skal meddeles til den godkendende myndighed, som kan kræve, at der gennemføres en ny validering. Rutediagram for valideringsprocessen findes i figur 1 i punkt 7. 6.2.3. Dokumentation Fabrikanten skal stille de data og hjælperedskaber til rådighed, der er anvendt til simuleringen og beregningen, og disse skal dokumenteres på passende vis. 6.2.4. Værktøjer og hjælp På anmodning af den tekniske tjeneste skal fabrikanten levere eller give adgang til de nødvendige værktøjer, herunder relevant software. 6.2.5. Fabrikanten skal desuden yde behørig støtte til den tekniske tjeneste. 6.2.6. At give adgang for og yde støtte til en teknisk tjeneste fritager ikke den tekniske tjeneste for nogen af dens forpligtelser med hensyn til dens personales kompetence, betaling af licensrettigheder og overholdelse af tavshedspligten. 7. Valideringsproces for virtuel prøvning Figur 1 Rutediagram for valideringsproces for virtuel prøvning

BILAG IV Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse 1. Definitioner I dette bilag forstås ved: 1.1. »kvalitetsstyringssystem«: en række elementer, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som anvendes af organisationer til at styre og kontrollere, hvordan kvalitetspolitikker gennemføres og kvalitetsmål opnås 1.2. »audit«: indsamling af bevismateriale, som anvendes til at evaluere, hvordan kontrolkriterierne anvendes; den bør være objektiv, upartisk og uafhængig, og auditprocessen bør være både systematisk og dokumenteret 1.3. »afhjælpende foranstaltninger«: problemløsningsproces i med efterfølgende skridt, som tages for at fjerne årsagerne til den manglende overensstemmelse eller uønskede situation, og som er udformet med henblik på at forhindre gentagelse heraf 2. Formål 2.1. Proceduren vedrørende produktionens overensstemmelse har til formål at sikre, at hvert køretøj, hvert system, hver komponent, hver separat enhed og alt udstyr, der fremstilles, er i overensstemmelse med specifikations-, præstations- og mærkningskravene til den godkendte type. 2.2. Procedurerne omfatter, som uadskillelige elementer, vurdering af kvalitetsstyringssystemer, som benævnes »den indledende vurdering«, jf. punkt 3, samt verificering og produktrelateret kontrol, som benævnes »sikring af produkternes overensstemmelse«, jf. punkt4. 3. Indledende vurdering 3.1. Inden der meddeles typegodkendelse, skal den godkendende myndighed kontrollere, at fabrikanten har etableret tilfredsstillende ordninger og procedurer for effektiv kontrol, således at de køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der fremstilles, er i overensstemmelse med den godkendte type. 3.2. De retningslinjer for kvalitetsstyring- og/eller miljøledelsessystemer, som er fastsat i standarden EN ISO 19011:2011, finder anvendelse på den indledende vurdering. 3.3. Opfyldelse af kravene i punkt 3.1 skal godtgøres over for den godkendende myndighed, der meddeler typegodkendelse. Den godkendende myndighed skal kunne godtage den indledende vurdering og sikringen af produkternes overensstemmelse, jf. punkt 4, idet der tages hensyn til en af de i punkt 3.3.1-3.3.3 beskrevne ordninger eller en kombination af disse ordninger eller dele deraf. 3.3.1. Den indledende vurdering og/eller kontrol af sikringen af produkternes overensstemmelse udføres af den typegodkendende myndighed, der meddeler typegodkendelse, eller af et udpeget organ, der handler på den typegodkendende myndigheds vegne. 3.3.1.1. Ved fastlæggelse af omfanget af den indledende vurdering kan den godkendende myndighed tage hensyn til tilgængelige oplysninger vedrørende: 3.3.1.1.1. fabrikantens certificering, jf. punkt 3.3.3, som ikke er kvalificeret eller anerkendt i henhold til nævnte punkt 3.3.1.1.2. hvis der er tale om typegodkendelse af komponenter eller separate teknisk enheder, oplysninger om vurdering af kvalitetssikringssystemer, som køretøjsfabrikant(er) har udført hos fabrikanten af komponenten/den separate tekniske enhed i henhold til en eller flere af denne industrisektors specifikationer, som opfylder kravene i den harmoniserede standard EN ISO 9001:2008. 3.3.2. Den indledende vurdering og/eller kontrol af ordninger til sikringen af produkternes overensstemmelse kan også udføres af en anden medlemsstats godkendende myndighed eller det organ, som den godkendende myndighed har udpeget dertil. 3.3.2.1. I sådanne tilfælde skal den anden medlemsstats godkendelsesmyndighed afgive en overensstemmelseserklæring med angivelse af, hvilke områder og produktionsfaciliteter af relevans for de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som skal typegodkendes, den har fundet tilfredsstillende. 3.3.2.2. Når den godkendende myndighed i en medlemsstat modtager en anmodning fra den myndighed i en anden medlemsstat, som meddeler typegodkendelse, om en overensstemmelseserklæring, skal den straks fremsende en sådan erklæring eller meddele, at den ikke kan levere en sådan erklæring. 3.3.2.3. Overensstemmelseserklæringen skal mindst indeholde følgende: 3.3.2.3.1. koncern eller virksomhed (f.eks. XYZ automobilfabrik) 3.3.2.3.2. nærmere angivelse af organisationen (f.eks. europæisk afdeling) 3.3.2.3.3. fabrik/produktionsanlæg (f.eks. motorfabrik 1 (Det Forenede Kongerige) — køretøjsfabrik 2 (Tyskland)) 3.3.2.3.4. køretøjs-/komponentsortiment (f.eks. alle modeller i klasse T1) 3.3.2.3.5. områder, som er vurderet (f.eks. motorsamling, presning og samling af karrosseri, samling af køretøj) 3.3.2.3.6. gennemgåede dokumenter (f.eks. virksomhedens og produktionsanlæggets kvalitetshåndbog og arbejdsprocedurer) 3.3.2.3.7. tidspunkt for vurderingen (f.eks. kontrol udført fra 18.-30.5.2013) 3.3.2.3.8. kontrolbesøg planlagt til (f.eks. oktober 2014). 3.3.3. Den godkendende myndighed skal også acceptere fabrikantens passende certificering efter den harmoniserede standard EN ISO 9001:2008 eller en tilsvarende harmoniseret standard som opfyldende kravene i forbindelse med den indledende vurdering i punkt 3.3. Fabrikanten skal oplyse alle enkeltheder om certificeringen og forpligte sig til at underrette den godkendende myndighed om eventuelle ændringer i certificeringens gyldighed eller omfang. 3.4. Når der er tale om typegodkendelse af køretøjer, er det ikke nødvendigt at gentage de indledende vurderinger, der er foretaget som led i typegodkendelsen af køretøjets systemer, komponenter og separate tekniske enheder; der foretages kun en vurdering af de lokaliteter og aktiviteter, som relaterer til samlingen af hele køretøjet, og som førnævnte vurderinger ikke har omfattet. 4. Foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse 4.1. Hvert køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, som er godkendt i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af forordningen, et FN/ECE-regulativ som bilag til FN/ECE-overenskomsten af 1958 som revideret, eller på baggrund af en komplet prøvningsrapport baseret på standardiserede OECD-regulativer som anført i bilag II til nærværende forordning, skal være således fremstillet, at de opfylder kravene i dette bilag, forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af nævnte forordning, samt relevante FN/ECE-regulativ(er) og OECD-regulativ(er). 4.2. Inden der meddeles typegodkendelse i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, et FN/ECE-regulativ, der er knyttet som bilag til den reviderede overenskomst af 1958, eller et OECD-regulativ, skal den godkendende myndighed i medlemsstaten kontrollere, at der findes passende foranstaltninger og dokumenterede kontrolplaner, som fastlægges i samråd med fabrikanten for hver enkelt godkendelse, og som består i, at der med bestemte tidsintervaller gennemføres sådanne prøvninger og tilhørende kontroller, at overensstemmelse med den godkendte type til stadighed kontrolleres; prøvningerne kan omfatte prøvninger, som er specificeret i forordning (EU) nr. 167/2013, i FN/ECE-regulativet og i OECD-regulativet. 4.3. Indehaveren af typegodkendelsen skal bl.a.: 4.3.1. sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol med, at produkterne (køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder) er i overensstemmelse med den godkendte type, og at procedurerne anvendes 4.3.2. have adgang til det udstyr, der er nødvendigt for at kunne kontrollere overensstemmelsen med hver godkendt type 4.3.3. sørge for, at prøveresultater og kontroldata arkiveres, og at tilhørende dokumenter er tilgængelige i et tidsrum på op til 10 år, der fastsættes i samråd med den godkendende myndighed 4.3.4. analysere resultaterne af alle prøvningstyper og dermed kontrollere og sikre, at produktets egenskaber er stabile inden for en industriproduktions normale variation 4.3.5. sikre, at der for hver produkttype mindst gennemføres den kontrol og de prøvninger, som er foreskrevet i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, samt i det relevante FN/ECE- eller OECD-regulativ 4.3.6. sikre, at alle stikprøveserier eller prøveemner, som tyder på manglende overensstemmelse med den pågældende type, medfører yderligere prøveudtagning og yderligere prøvninger; der skal træffes alle de nødvendige foranstaltninger for at genoprette produktionsprocessen for at sikre overensstemmelse med den godkendte type 4.3.7. hvis der er tale om typegodkendelse af et køretøj, skal de kontroller, der er omhandlet i punkt 4.3.5, mindst bestå i at kontrollere de korrekte byggespecifikationer i relation til godkendelsen og de oplysninger, der er påkrævet for overensstemmelseserklæringer. 4.4. Hvis der er tale om trinvise, blandede eller etapevise typegodkendelser, kan den myndighed, som typegodkender hele køretøjet, anmode om specifikke oplysninger vedrørende opfyldelse af kravene til produktionens overensstemmelse som fastsat i dette bilag fra alle de myndigheder, som har typegodkendt ethvert relevant system, komponent eller separat teknisk enhed. 4.5. Hvis den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, ikke anser de indberettede oplysninger som omhandlet i punkt 4.4 for fyldestgørende og har meddelt dette skriftligt til den pågældende fabrikant og til den myndighed, der typegodkender systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, skal den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, anmode om supplerende audit eller kontrol af produktionens overensstemmelse på fabrikantens (fabrikanternes) anlæg af de pågældende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, og resultaterne af denne audit eller kontrol skal straks meddeles den pågældende godkendelsesmyndighed. 4.6. Hvis punkt 4.4 og 4.5 finder anvendelse, og den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, ikke anser den supplerende audit eller kontrol for tilfredsstillende, skal fabrikanten ved afhjælpende foranstaltninger og så hurtigt som muligt sikre, at produktionens overensstemmelse genoprettes i et omfang, som kan godtages af den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, og den myndighed, der typegodkender systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed. 5. Løbende kontrol 5.1. Den myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse, kan når som helst og ved periodiske auditer inspicere de metoder, der anvendes til kontrol af produktionens overensstemmelse på de enkelte produktionsanlæg. Fabrikanten skal i denne forbindelse give adgang til produktions-, inspektions- og prøveanlæg samt lagerfaciliteter og distributionsanlæg og skal fremlægge alle de nødvendige oplysninger for så vidt angår dokumentation og rapporter vedrørende kvalitetsstyringssystemet. 5.1.1. Normalt vil sådanne periodiske auditer bestå i overvågning af, at de procedurer, der er fastlagt i dette bilags punkt 3 og 4 (indledende vurdering og sikring af produkternes overensstemmelse), faktisk følges til stadighed. 5.1.1.1. Tilsynsaktiviteter, der udføres af de tekniske tjenester (akkrediterede eller anerkendte som anført i punkt 3.3.3) skal anses for at tilfredsstille kravet i punkt 5.1.1 for så vidt angår de procedurer, der er fastlagt ved den indledende vurdering. 5.1.1.2. Hyppigheden af den godkendende myndigheds efterprøvning (fraset tilsyn som omhandlet i punkt 5.1.1.1) fastsættes således, at de relevante kontroller af produktionens overensstemmelse, jf. punkt 3 og 4, efterprøves gennem et tidsrum, der er tilpasset den tillid, indehaveren af typegodkendelsen nyder hos den godkendende myndighed. 5.2. Ved hver inspektion skal rapporter om prøvninger, kontrol samt produktionsjournaler, især rapporter om de prøvninger eller den dokumenterede kontrol, som er påkrævet i henhold til punkt 4.2, være tilgængelige for inspektøren. 5.3. Inspektøren kan udvælge stikprøveemner, som prøves i fabrikantens laboratorium eller i den tekniske tjenestes anlæg; i givet fald udføres der udelukkende fysiske prøvninger. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes ud fra resultaterne af fabrikantens egen kontrol. 5.4. Hvis omfanget af kontrollen ikke synes at være tilfredsstillende, eller hvis det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de prøvninger, der er udført i henhold til punkt 5.2, skal inspektøren udvælge stikprøveemner, som sendes til den tekniske tjeneste med henblik på fysisk prøvning efter kravene i punkt 4 og i forordning (EU) nr. 167/2013, de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, det relevante FN/ECE-regulativ eller OECD-regulativ. 5.5. Findes der utilfredsstillende resultater ved en inspektion eller ved et efterprøvningstilsyn, skal den godkendende myndighed påse, at der træffes foranstaltninger til hurtigst muligt at genoprette produktionens overensstemmelse. 5.6. Hvis det i forordning (EU) nr. 167/2013 kræves, at der er overensstemmelse med FN/ECE-regulativer eller der gives mulighed for at anvende komplette prøvningsrapporter udstedt på grundlag af de standardiserede OECD-regulativer som alternativ til de krav, der er fastsat i de delegerede retsakter, som er vedtaget i medfør forordningen, kan fabrikanten vælge at anvende bestemmelserne i dette bilag som alternativ til kravene til produktionens overensstemmelse i de respektive FN/ECE-regulativer eller OECD-regulativer. Hvis punkt 4.5 eller 4.6 finder anvendelse, skal alle de særskilte krav til produktionens overensstemmelse i FN/ECE-regulativerne eller OECD-regulativerne imidlertid opfyldes i et omfang, der godtages af den godkendende myndighed, indtil denne myndighed fastslår, at produktionens overensstemmelse er blevet genoprettet.

BILAG V Krav vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer BILAGSFORTEGNELSE Bilag nr. Bilagets titel Side 1 Adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer 26 2 Oplysninger, der gør det muligt at udvikle generiske diagnoseværktøjer. 28 1. Definitioner I dette bilag forstås ved »adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer« adgang til alle OBD-informationer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjet, der er nødvendige i forbindelse med eftersyn, fejlfinding, service eller reparation af køretøjet. 2. Overensstemmelse med kravene om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer i forbindelse med typegodkendelse 2.1. Fabrikanten skal sikre overensstemmelse med de tekniske krav i dette bilag for så vidt angår adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer. 2.2. Godkendelsesmyndighederne udsteder først typegodkendelse, når fabrikanten har indgivet en attest om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer. 2.3. Attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer tjener som dokumentation for overholdelse af kravene i kapitel XV i forordning (EU) nr. 167/2013. 2.4. Attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer udarbejdes i overensstemmelse med den model, der er omhandlet i artikel 53, stk. 8, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 167/2013. 3. Adgangsgebyrer Ud over den tidsbaserede adgang, der er omhandlet i artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013, kan fabrikanten tilbyde transaktionsbaseret adgang, hvorved der opkræves et gebyr for hver transaktion, som således ikke er baseret på det tidsrum, hvor der gives adgang til informationerne. Hvis fabrikanter tilbyder både tidsbaserede og transaktionsbaserede adgangssystemer, skal uafhængige reparatører vælge deres foretrukne adgangssystem, enten tids- eller transaktionsbaseret. 4. Servicekomponenter, diagnoseværktøj og prøveudstyr 4.1. I forbindelse med artikel 53, stk. 6, i forordning (EU) nr. 167/2013 skal fabrikanten stille følgende informationer til rådighed for interesserede parter på grundlag af individuelle ordninger, på hvilke princippet i artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013 finder anvendelse, og oplyse kontaktoplysninger på sit websted: 4.1.1. relevante oplysninger, der gør det muligt at udvikle udskiftningskomponenter, der er afgørende for, at egendiagnosesystemet fungerer korrekt 4.1.2. oplysninger, der muliggør udvikling af de generiske diagnoseværktøjer, der er anført i tillæg 2. 4.2. Med henblik på punkt 4.1.1 må udviklingen af udskiftningskomponenter ikke begrænses af nogen af følgende forhold: 4.2.1. manglende relevante oplysninger 4.2.2. de tekniske krav vedrørende strategierne for fejlindikation, hvis OBD-systemets grænseværdier overskrides, eller hvis OBD-systemet ikke kan opfylde de grundlæggende OBD-overvågningskrav, der er fastsat i denne forordning 4.2.3. særlige ændringer vedrørende håndteringen af OBD-informationer, afhængigt af om køretøjet anvender flydende eller gasformigt brændstof 4.2.4. typegodkendelse af gasdrevne køretøjer, som indeholder et begrænset antal mindre mangler. 4.3. Ved anvendelsen af punkt 4.1.2, når fabrikanter anvender diagnoseværktøj og prøveudstyr i overensstemmelse med ISO 22900-2:2009 vedrørende Modular Vehicle Communication Interface (MVCI) og ISO 22901-2:2011 vedrørende Open Diagnostic Data Exchange (ODX) i deres franchiserede netværk, skal uafhængige aktører have adgang til ODX-filerne via fabrikantens websted. 5. Etapevis typegodkendelse 5.1. I tilfælde af etapevis typegodkendelse som defineret i artikel 20 i forordning (EU) nr. 167/2013 er slutfabrikanten ansvarlig for at give adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer for egen/egne fremstillingsetape(r) og forbindelsen til den/de foregående etape(r). 5.2. Desuden skal slutfabrikanten på sit websted give uafhængige aktører følgende oplysninger: 5.2.1. webadresse på fabrikant(er), der er ansvarlige for den/de forudgående etape(r) 5.2.2. navn og adresse på alle fabrikanter, der er ansvarlige for den/de forudgående etape(r) 5.2.3. typegodkendelsesnummer for den/de forudgående etape(r) 5.2.4. motornummer. 5.3. Fabrikanter, som har ansvaret for en eller flere etaper i typegodkendelsen, skal via deres websted give adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer om, hvilke etaper i typegodkendelsen de har ansvaret for og forbindelsen til den/de forudgående etape(r). 5.4. Den fabrikant, der har ansvaret for en eller flere etaper i typegodkendelsen, forelægger følgende oplysninger for den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape: 5.4.1. typeattesten vedrørende den/de etape(r), vedkommende har ansvaret for 5.4.2. attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, herunder tillæggene hertil 5.4.3. typegodkendelsesnummeret svarende til den/de etape(r), vedkommende har ansvaret for 5.4.4. de dokumenter, der er nævnt i punkt 5.4.1, 5.4.2 og 5.4.3, og som er leveret af den/de fabrikant(er), der er involveret i de foregående etaper. 5.5. Hver fabrikant bemyndiger den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape, til at videregive dokumenterne til de fabrikanter, der er ansvarlige for eventuelle efterfølgende etaper og den endelige etape. 5.6. Desuden skal den fabrikant, der har ansvaret for en eller flere bestemte etaper i typegodkendelsen, på et aftalemæssigt grundlag: 5.6.1. give den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape, adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer og grænsefladeoplysninger, svarende til den/de pågældende etaper, vedkommende har ansvaret for 5.6.2. på anmodning fra den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape i typegodkendelsen, give adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer og grænsefladeoplysninger, svarende til den/de pågældende etaper, han har ansvaret for. 5.7. En fabrikant, herunder slutfabrikanten, kan kun opkræve et gebyr i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013 for den/de enkelte etape(r), som vedkommende har ansvaret for. 5.8. Fabrikanten, herunder en slutfabrikant, må ikke opkræve gebyrer for levering af oplysninger vedr. webstedets adresse eller kontaktoplysninger for nogen anden fabrikant. 6. Fabrikanter af små mængder af køretøjer 6.1. Fabrikanterne skal give adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer på en lettilgængelig og hurtig måde og på en måde, som ikke er diskriminerende i forhold til den adgang, som de autoriserede forhandlere og reparatører har i overensstemmelse med artikel 53, stk. 13, i forordning (EU) nr. 167/2013, hvis deres årlige produktionsmængde på verdensplan af en type køretøj, der er omfattet af nævnte forordning, er mindre end: a) for klasse T: 200 køretøjer b) for klasse C: 80 køretøjer c) for klasse R: 400 køretøjer d) for klasse S: 200 køretøjer. For en type system, komponent eller separat teknisk enhed, der er omfattet af nævnte forordning, er det relevante antal i denne forbindelse 250 enheder. 6.2. De køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er omfattet af punkt 1, skal anføres på fabrikantens websted for reparations- og vedligeholdelsesinformationer. 6.3. Den godkendende myndighed underretter Kommissionen om hver enkelt typegodkendelse, der udstedes for fabrikanter af små mængder. 7. Overholdelse af forpligtelser vedrørende adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer 7.1. En godkendende myndighed kan til enhver tid på eget initiativ, på grundlag af en klage eller på grundlag af en vurdering foretaget af en teknisk tjeneste kontrollere, om en bestemt fabrikant opfylder sine forpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013, denne forordning og kravene i attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer. 7.2. Hvis en godkendelsesmyndighed konstaterer, at fabrikanten ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, skal den myndighed, der har udstedt den relevante typegodkendelse, træffe passende foranstaltninger for at afhjælpe situationen. 7.3. Disse foranstaltninger kan omfatte inddragelse eller suspension af typegodkendelsen, bøder eller andre foranstaltninger, der vedtages i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 167/2013. 7.4. Hvis en uafhængig aktør eller en brancheorganisation, som repræsenterer uafhængige aktører, indgiver en klage til den godkendende myndighed, skal denne myndighed kontrollere, at fabrikanten overholder sine forpligtelser med hensyn til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer. 7.5. Den godkendende myndighed kan ved gennemførelsen af denne kontrol anmode den tekniske tjeneste eller enhver anden uafhængig ekspert om at undersøge, om disse forpligtelser er opfyldt. 7.6. Hvis køretøjets OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer ikke er tilgængelige, når ansøgningen om typegodkendelse indgives, skal fabrikanten fremlægge disse informationer inden for seks måneder efter typegodkendelsen. 7.7. Hvis køretøjet bringes i omsætning mere end seks måneder efter typegodkendelsen, indgives oplysningerne på den dato, det bringes i omsætning. 7.8. Den godkendende myndighed kan på grundlag af en udfyldt attest om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer antage, at fabrikanten har etableret tilfredsstillende ordninger og procedurer med hensyn til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, forudsat at der ikke er indgivet nogen klager, og at fabrikanten fremlægger denne attest inden for den periode, der er omhandlet i punkt 7.7. 7.9. Hvis attesten ikke indgives inden for denne periode, skal den godkendende myndighed træffe passende foranstaltninger til sikring af overensstemmelse. 8. Oplysningskrav i forbindelse med uafhængige aktørers adgang til ikke-sikrede områder 8.1. For adgang til andre OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer end dem, der vedrører køretøjets sikre områder, skal de oplysninger, som uafhængige aktører skal angive for at anvende fabrikantens websted, kun omfatte de oplysninger, der er nødvendige for at bekræfte, hvorledes betalingen for oplysningerne skal finde sted. 9. Oplysningskrav i forbindelse med uafhængige aktørers adgang til sikre områder 9.1. For adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der vedrører køretøjets sikre områder, skal de uafhængige aktører godkendes og autoriseres til dette formål på grundlag af dokumentation, der viser, at vedkommende udøver en lovlig erhvervsaktivitet og ikke har været straffet for nogen relevant kriminel aktivitet. 9.2. Adgangen til køretøjets sikkerhedselementer, der anvendes af autoriserede forhandlere og værksteder, skal stilles til rådighed for uafhængige aktører under beskyttelse af sikkerhedsteknologi vedrørende dataudveksling, så fortrolighed, integritet og beskyttelse mod gengivelse sikres. 9.3. Forummet om adgang til køretøjsinformationer, jf. artikel 56 i forordning (EU) nr. 167/2013, fastlægger parametrene for opfyldelse af disse krav. 9.4. For informationer vedrørende adgang til køretøjets sikre områder skal den uafhængige aktør fremlægge en attest i overensstemmelse med ISO 20828:2006 for at identificere sig selv og det foretagende, vedkommende tilhører. Fabrikanter skal svare med deres egen attest i overensstemmelse med ISO 20828:2006 med henblik på at bekræfte over den uafhængige aktør, at denne har adgang til et lovligt websted tilhørende den ønskede fabrikant. Begge parter skal føre et register over transaktioner med angivelse af de køretøjer og de ændringer, der er foretaget heraf i henhold til denne bestemmelse. Tillæg 1 Adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer 1. Indledning 1.1. I dette tillæg fastsættes de tekniske krav til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer. 2. Krav 2.1. Fabrikanten skal udelukkende fremlægge reparations- og vedligeholdelsesinformationer i åbne tekst- og grafikformater, som kan læses og skrives ud ved hjælp af almindelige software-plug-ins, der er frit tilgængelige og nemme at installere, og som fungerer med almindelige styresystemer. 2.1.1. Køretøjets OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der er tilgængelige via websteder, skal følge den fælles standard, der henvises til i artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 167/2013. 2.1.2. Nøgleord i metadata skal om muligt være i overensstemmelse med ISO 15031-2:2010. Sådanne informationer skal altid være tilgængelige, når der ses bort fra den nødvendige vedligeholdelse af webstedet. 2.1.3. Personer, der ønsker at kopiere eller offentliggøre informationerne, skal gøre dette efter aftale med den pågældende fabrikant. 2.1.4. Der skal ligeledes være adgang til oplysninger om undervisningsmateriale, hvilket dog kan stilles til rådighed gennem andre medier end websteder. 2.2. Informationer om alle de dele af køretøjet — således som det er identificeret ved køretøjets model- og serienummer eller VIN-nummer og eventuelle supplerende kriterier, f.eks. akselafstand, motorydelse, finish eller ekstraudstyr — som er monteret af køretøjsfabrikanten, og som kan udskiftes med reservedele, som køretøjsfabrikanten tilbyder sine autoriserede reparatører eller forhandlere eller tredjepart ved henvisning til nummeret på en original udstyrsdel, skal stilles til rådighed i en database, som uafhængige aktører har let adgang til. 2.3. Denne database eller alternativt det tilgængelige format skal omfatte VIN, numre og navne på de originale udstyrsdele, gyldighedsdata (gyldig fra- og gyldig til-datoer), monteringsdata og strukturegenskaber, hvor det er relevant. 2.4. De informationer, der er tilgængelige i denne database eller i et andet format, skal jævnligt opdateres. Opdateringerne skal bl.a. omfatte alle modifikationer af enkeltkøretøjer efter produktionen, hvis autoriserede forhandlere har adgang til sådanne oplysninger. 2.5. Ved omprogrammering af styreenheder f.eks. med henblik på rekalibrering efter reparation eller indlæsning af software i en udskiftnings-ECU eller omkodning eller reinitialisering af udskiftningsdele eller -komponenter, skal det være muligt at anvende frit tilgængeligt hardware. 2.5.1. Omprogrammering skal ske i overensstemmelse med ISO 22900-2, SAE J2534 eller TMC RP1210 senest 1.1.2018 denne dato fastsættes til 1.1.2020 — for fabrikanter af køretøjer af klasse R og S — for fabrikanter af køretøjer af klasse T og C, hvis produktion er lavere end de grænser, der er fastsat i punkt 6.1 i dette bilag — for fabrikanter af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, hvis produktion er lavere end de grænser, der er fastsat i punkt 6.1 i dette bilag. 2.5.2. Der kan også anvendes grænseflader baseret på ethernet, serielt kabel eller lokalnetværk (LAN) og alternative medier, f.eks. compact disc (cd), digital versatile disc (dvd) eller en solid state-lagringsanordning til infotainmentsystemer (f.eks. navigationssystemer, telefon) på betingelse af, at der ikke kræves proprietært kommunikationssoftware (herunder drivere eller plug-ins) eller hardware. Med henblik på validering af kompatibiliteten mellem den fabrikantspecifikke applikation og køretøjskommunikationsbrugerflader (vehicle communication interfaces (VCI)), som er i overensstemmelse med ISO 22900-2, SAE J2534 eller TMC RP1210, skal fabrikanten tilbyde enten en validering af uafhængigt udviklede VCI'er eller de oplysninger — samt udlån af evt. særligt hardware — der kræves, for at en VCI-fabrikant selv kan foretage en sådan validering. Betingelserne i artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013 finder anvendelse på gebyrer for en sådan validering eller oplysninger plus hardware. 2.5.3. Indtil en køretøjsfabrikant har gennemført disse standarder, skal han give adgang til proprietære oplysninger (f.eks. protokoloplysninger, behandlingsmetode, identitetskodning) om, hvordan en kontrolenhed omprogrammeres. 2.5.4. For at sikre, at kommunikationssystemer i køretøjet og kommunikationen mellem ECU'er og diagnostiske værktøjer fungerer, gælder følgende standarder: SAE J 1939, ISO 11783, ISO 14229 eller ISO 27145. ISO 27145 skal anvendes i kombination med enten ISO 15765-4 eller ISO 13400. 2.5.5. Når en fabrikant anbefaler en kombination af en type traktor med et køretøj i klasse R eller S eller omvendt, skal han give uafhængige aktører adgang til de af køretøjets OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der vedrører begge køretøjers sammenkoblingsfunktionalitet. Disse oplysninger kan også gives på et websted, der er etableret af flere fabrikanter i fællesskab, eller af et konsortium af fabrikanter, hvis webstedet er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, jf. betragtning 23 i forordning (EU) nr. 167/2013. 2.6. Typegodkendelsesnumre for hver model skal anføres på fabrikanternes websteder for reparationsinformationer. 2.7. Fabrikanterne skal fastsætte rimelige og forholdsmæssige gebyrer for adgang til deres websteder for reparations- og vedligeholdelsesinformationer på time-, dags-, måneds- og årsbasis samt for hver transaktion, hvis det er relevant. Tillæg 2 Oplysninger, der gør det muligt at udvikle generiske diagnoseværktøjer 1. Oplysninger, der er nødvendige med henblik på fremstilling af diagnoseværktøj For at gøre det muligt at udvikle generiske diagnoseværktøjer til multimærke-reparatører skal køretøjsfabrikanter stille de i punkt 1.1, 1.2 og 1.3 anførte oplysninger til rådighed på deres websteder med reparationsinformationer. Disse oplysninger skal omfatte alle diagnoseværktøjsfunktioner og alle links til reparationsinformationer og fejlfindingsinstrukser. Der kan eventuelt pålægges et passende gebyr for at få adgang til disse oplysninger. 1.1. Oplysninger om kommunikationsprotokol Nedenstående oplysninger skal leveres og systematiseres efter køretøjets mærke, model og variant eller andre egnede definitioner som f.eks. VIN eller identifikation af køretøj eller system: a) ethvert yderligere protokolinformationssystem, som er nødvendigt for at give mulighed for fuldstændig diagnosestilling som supplement til standarderne i punkt 4.7.3 i bilag 9B til FN/ECE-regulativ nr. 49, herunder supplerende hardware- eller softwareprotokolinformation, parameteridentifikation, overførselsfunktioner, »keep alive«-krav eller fejlbetingelser b) detaljerede oplysninger om, hvorledes de fejlkoder, der ikke er i overensstemmelse med standarderne i punkt 4.7.3 i bilag 9B til FN/ECE-regulativ nr. 49, opnås og fortolkes c) en liste over alle tilgængelige live data-parametre inklusive kalibrerings- og adgangsoplysninger d) en liste over alle tilgængelige funktionsprøvninger inklusive aktivering af anordning eller kontrol samt midler til anvendelse heraf e) detaljerede oplysninger om, hvorledes man opnår alle komponenter og statusinformation, tidsstempler, indkommende selvtestfejlkoder og fryserammer f) nulstilling af parametre for tilpasset læring (adaptive learning), variantkodning og opsætning af udskiftningskomponenter samt kundepræferencer g) ECU-identifikation og variantkodning h) detaljerede oplysninger om nulstilling af serviceindikator i) placering af diagnosekonnektor og detaljerede konnektoroplysninger j) motorkodeidentifikation. 1.2. Prøvning og diagnose af OBD-overvågede komponenter Der kræves følgende oplysninger: a) en beskrivelse af prøvningerne til bekræftelse af funktionsdygtigheden på komponent- eller kabelniveau b) prøvningsprocedure inklusive prøvningsparametre og komponentoplysninger c) tilslutningsdetajler inklusive minimums- og maksimums-output og minimums- og maksimums–indput samt køre- og belastningsværdier d) værdier, der forventes under bestemte køreforhold, herunder tomgang e) elektriske værdier for komponenten i statisk og dynamisk tilstand f) svigtværdier for hvert af ovenstående tilfælde g) svigtdiagnosesekvenser inklusive fejltræer og styret fejludbedring (guided diagnostic elimination). 1.3. Nødvendige data med henblik på reparation Der kræves følgende oplysninger: a) ECU- og komponentinitialisering (ved montering af udskiftningskomponenter) b) initialisering af nye elektroniske styringsenheder eller elektroniske udskiftningsstyringsenheder, eventuelt ved anvendelse af »pass-through« (re)programmeringsteknikker.

BILAG VI Krav til styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning) A. ALMINDELIG BESTEMMELSE 1. De EU-krav, der gælder for styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning), er fastsat i punkt B. B. KRAV TIL STYRTSIKRE FØRERVÆRN (DYNAMISK PRØVNING) (1) 1. Definitioner 1.1. [Ikke relevant] 1.2. Styrtsikkert førerværn (ROPS) Ved styrtsikkert førerværn (styrtsikkert førerhus eller styrtbøjle), herefter benævnt »førerværn«, forstås den opbygning på traktoren, hvis væsentlige formål er at afværge eller formindske faren for føreren, hvis traktoren vælter under normalt brug. Det styrtsikre førerværn er karakteriseret ved, at det skaber et frirum, der er stort nok til at beskytte føreren, når denne sidder enten inden for det af førerværnet afgrænsede rum eller inden for et rum, der afgrænses af en række rette linjer fra førerværnets yderkanter til enhver del af traktoren, som kan komme i berøring med et fladt underlag, og som er i stand til at bære traktoren i denne position, hvis traktoren triller rundt. 1.3. Sporvidde 1.3.1. Indledende definition: hjulets midterplan Hjulets midterplan befinder sig lige langt fra de to planer for fælgenes omkreds på deres ydersider. 1.3.2. Definition af sporvidde Det lodrette plan gennem hjulaksen skærer dets midterplan langs en ret linje, der på et punkt støder mod underlaget. Hvis A og B er de to punkter, der på denne måde er bestemt for hjulene på samme traktoraksel, er sporvidden afstanden mellem punkt A og B. Sporvidden kan således bestemmes for både for- og baghjul. Hvis der er tale om tvillingehjul, er sporvidden afstanden mellem to planer, der udgør hjulparrenes midterplan. For bæltetraktorer er sporvidden afstanden mellem bælternes midterplan. 1.3.3. Tillægsdefinition: traktorens midterplan Man anvender yderpunkterne for punkt A og B på traktorens bagaksel, hvilket giver den størst mulige værdi for sporvidden. Det lodrette plan vinkelret på linjen AB i dennes midterpunkt er traktorens midterplan. 1.4. Akselafstand Afstanden mellem de lodrette planer, der går gennem de to AB-linjer som defineret ovenfor, det ene ved forhjulene og det andet ved baghjulene. 1.5. Bestemmelse af sædets indekspunkt; sædets placering og indstilling ved prøvning 1.5.1. Sædet indekspunkt (SIP) (2) Sædets indekspunkt bestemmes i henhold til ISO 5353:1995 1.5.2. Sædets placering og indstilling ved prøvning 1.5.2.1. Hvis ryglænets og sædeskålens hældning kan indstilles, skal de indstilles således, at sædets indekspunkt befinder sig i dets bageste og højeste position. 1.5.2.2. Hvis sædet er udstyret med sædeophæng, skal dette blokeres midtvejs, med mindre dette er i modstrid med sædefabrikantens udtrykkelige anvisninger. 1.5.2.3. Hvis sædets stilling kun kan reguleres i længderetningen og højden, skal længdeaksen gennem sædets indekspunkt være parallel med traktorens lodrette plan i længderetningen gennem rattets centrum, med en tilladt sideforskydning på 100 mm. 1.6. Frirum 1.6.1. Referenceplan Frirummet er illustreret i figur 3.8-3.10 og tabel 3.3. Det er defineret i forhold til referenceplanet og sædets indekspunkt (SIP). Referenceplanet er et vertikalt plan, som almindeligvis ligger i traktorens længderetning, og som går gennem sædets indekspunkt og rattets centrum. Normalt falder referenceplanet sammen med traktorens midterplan i længderetningen. Referenceplanet forudsættes at bevæge sig vandret med sædet og rattet under belastning, men at forblive vinkelret på traktoren eller på førerværnets gulvplan. Frirummet defineres på grundlag af punkt 1.6.2 og 1.6.3. 1.6.2. Bestemmelse af frirummet for traktorer med et ikke-vendbart sæde Frirummet i traktorer med et ikke-vendbart sæde defineres i punkt 1.6.2.1 til 1.6.2.10 nedenfor og er afgrænset af følgende planer, idet traktoren befinder sig på et plant underlag, og sædet, hvis det kan indstilles, er indstillet til bageste, øverste position (2), og rattet, hvis det kan indstilles, er indstillet til midterpositionen for kørsel i siddende stilling: 1.6.2.1. et vandret plan A1 B1 B2 A2, (810 + av) mm over sædets indekspunkt (SIP) med linjen B1B2 placeret (ah – 10) mm bag SIP 1.6.2.2. et skråt plan G1 G2 I2 I1, som er vinkelret på referenceplanet og både omfatter et punkt 150 mm bag linjen B1B2 og ryglænets bageste punkt 1.6.2.3. en cylindrisk flade A1 A2 I2 I1, som er vinkelret på referenceplanet og har en radius på 120 mm og tangerer de planer, der er defineret i punkt 1.6.2.1 og 1.6.2.2 ovenfor 1.6.2.4. en cylindrisk flade B1 C1 C2 B2, der er vinkelret på referenceplanet, har en radius på 900 mm, strækker sig 400 mm fremad og tangerer det i punkt 1.6.2.1 definerede plan langs linjen B1B2 1.6.2.5. et skråt plan C1 D1 D2 C2, som er vinkelret på referenceplanet, støder til fladen defineret i punkt 1.6.2.4 ovenfor og passerer 40 mm fra rattets forreste yderkant. Hvis rattet er indstillet i en høj position, strækker dette plan sig fremad fra linjen B1B2 og tangerer fladen defineret i punkt 1.6.2.4 ovenfor 1.6.2.6. et lodret plan D1 E1 E2 D2, som er vinkelret på referenceplanet 40 mm foran rattets forreste yderkant 1.6.2.7. et vandret plan E1 F1 F2 E2, der går gennem et punkt (90 - av) under sædets indekspunkt (SIP) 1.6.2.8. en flade G1 F1 F2 G2, om nødvendigt med bueform fra den nederste afgrænsning af det plan, der er defineret i punkt 1.6.2.2 ovenfor, til det vandrette plan, der er defineret i punkt 1.6.2.7 ovenfor, som er vinkelret på referenceplanet og i berøring med sædets ryglæn i hele dets længde 1.6.2.9. lodrette planer J1 E1 F1 G1 H1 og J2 E2 F2 G2 H2. Disse lodrette planer skal i forhold til planet E1 F1 F2 E2 strække sig 300 mm opad; afstandene E1 E0 og E2 E0 skal være 250 mm 1.6.2.10. parallelle planer A1 B1 C1 D1 J1 H1 I1 og A2 B2 C2 D2 J2 H2 I2, der er skrå, således at planets øvre kant på den side, hvor kraften påføres, er mindst 100 mm fra det lodrette referenceplan. 1.6.3. Bestemmelse af frirummet i traktorer med vendbar førerplads For traktorer med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat), er frirummet indhyllingen af de to frirum, der er defineret ved rattets og sædets to forskellige positioner. 1.6.4. Ekstrasæder 1.6.4.1. Hvis der er tale om traktorer, hvori der kan monteres ekstrasæder, skal den indhylling, der omfatter sædets indekspunkter for alle de mulige konfigurationer, anvendes ved prøvningerne. Førerværnet må ikke komme ind i det større frirum, hvori der tages hensyn til disse forskellige sædeindekspunkter. 1.6.4.2. Hvis en ny sædekonfiguration tilbydes efter udførelse af prøvningen, skal det bestemmes, om frirummet rundt om det nye SIP falder inden for den tidligere fastlagte indhylling. Hvis dette ikke er tilfældet, skal der udføres en ny prøvning. 1.6.4.3. Et sæde til en person foruden føreren, hvorfra traktoren ikke kan styres, regnes ikke for et ekstrasæde. SIP skal ikke bestemmes, eftersom frirummet defineres i forhold til førersædet. 1.7. Masse uden ballast Traktorens masse uden ballastudstyr og, hvis der er tale om traktorer med luftdæk, uden flydende ballast i dækkene. Traktoren skal være i køreklar stand med fyldte tanke, kredsløb og køler, førerværn med beklædning og eventuelt bælteudstyr eller supplerende komponenter til forhjulstræk, som er nødvendige for normal brug. Føreren af køretøjet er ikke omfattet. 1.8. Måletolerancer Afstand ± 0,5 mm Kraft ± 0,1 % (af følerens fulde skala) Masse ± 0,2 % (af følerens fulde skala) Dæktryk ± 5,0 % Vinkel ± 0,1° 1.9. Symboler ah (mm) Halvdelen af den vandrette indstilling af sædet. av (mm) Halvdelen af den lodrette indstilling af sædet. E (J) Den påførte energi under prøvningen F (N) Statisk belastningskraft H (mm) Løftehøjde for pendulklodsens tyngdepunkt I (kg.m2) Inertimoment målt ved bagaksel, fraregnet hjul, der anvendes til beregning af energien ved slagprøvning bagfra L (mm) Akselafstand, der anvendes til beregning af energien i forbindelse med slagprøvning bagfra M (kg) Masse anvendt til beregning af energi og trykkræfterne. 2. Anvendelsesområde 2.1. Dette bilag finder anvendelse på traktorer med mindst to aksler til hjul med luftdæk med eller uden bælte med en masse uden ballast på mere end 600 kg, men almindeligvis mindre end 6 000 kg. 2.2. Den mindste sporvidde for baghjulene bør almindeligvis være på over 1 150 mm. Det anerkendes, at der kan være traktorkonstruktioner, f.eks. plæneklippere, smalle vinmarkstraktorer, lavprofiltraktorer til bygninger eller plantager med begrænset øvre frirum, traktorer med højt frirum og særlige skovbrugsmaskiner såsom udkørsels- eller udslæbningstraktorer, som ikke er omfattet af dette bilag. 3. Regler og anvisninger 3.1. Generelle forskrifter 3.1.1. Førerværnet kan være fremstillet enten af traktorfabrikanten eller af en uafhængig virksomhed. I begge tilfælde er prøvningen kun gyldig for den traktormodel, som den blev udført på. Førerværnet skal prøves igen for hver traktormodel, som det skal monteres på. Prøvestationer kan dog attestere, at styrkeprøvningerne også er gældende for traktormodeller afledt af den oprindelige model ved ændring af motor, transmission og styring samt forhjulsophæng (jf. nedenfor pkt. 3.6: Udvidelse til andre traktormodeller). På den anden side kan mere end ét førerværn prøves for enhver traktormodel. 3.1.2. Det førerværn, der indgives til dynamisk prøvning, skal være fastgjort på normal måde til den traktormodel, som det prøves med. Den traktor, der indgives, skal være komplet og i køreklar stand. 3.1.3. For »tandemtraktorer« anvendes massen af standardudgaven af den del, som førerværnet skal monteres på. 3.1.4. Et førerværn kan være konstrueret til udelukkende at beskytte føreren i tilfælde af, at traktoren vælter. På førerværnet kan det være muligt at montere en mere eller mindre midlertidig beskyttelse mod vejrlig for føreren. Føreren vil normalt fjerne dette, når det er varmt. Der findes imidlertid førerværn, hvor beklædningen er permanent, og hvor ventilation i varmt vejr sikres ved vinduer eller lemme. Da beklædningen kan øge konstruktionens styrke, og da den, hvis den er aftagelig, meget vel kan være aftaget, når der indtræffer et uheld, fjernes skal alle dele, der således kan aftages af føreren, fjernes før prøvningen. Døre, taglemme og vinduer, der kan åbnes, skal enten aftages eller fastgøres i åben stilling under prøvningen, således at de ikke øger førerværnets styrke. Det skal bemærkes, om de i denne stilling vil kunne udgøre en fare for føreren i tilfælde af væltning. Herefter vil der i disse regler kun blive refereret til prøvning af førerværnet. Det skal forstås, at dette omfatter beklædning, der ikke er af midlertidig art. En beskrivelse af enhver form for midlertidig beklædning, der leveres i forbindelse med førerværnet, skal indgå i specifikationerne. Glas eller lignende skøre materialer skal fjernes inden prøvningen. Traktorkomponenter og komponenter i førerværnet, der kan blive beskadiget unødigt under prøvningen, og som ikke har indflydelse på førerværnets styrke eller dimensioner, kan fjernes inden prøvningen, hvis fabrikanten ønsker dette. Under prøvningen må der ikke foretages reparationer eller justeringer. 3.1.5. Enhver komponent på traktoren, som bidrager til at styrke førerværnet, som f.eks. skærme, der af fabrikanten er blevet forstærket, bør beskrives og dens mål noteres i prøvningsrapporten. 3.2. Udstyr og prøvningsbetingelser 3.2.1. Førerværnet skal rammes af en klods, der fungerer som et pendul, og underkastes en trykprøvning fortil og bagtil. 3.2.2. Pendulklodsens masse (figur 3.1) skal være 2 000 kg. Dens anslagsflade skal have dimensionerne 680 × 680 mm ± 20. Den skal være således udført, at dens tyngdepunkt ikke forskydes (f.eks. med jernrør fæstnet i beton). Den ophænges fra et drejepunkt ca. 6 m over gulvet på en sådan måde, at det er praktisk og sikkert at justere pendulets højde. 3.2.3. For traktorer med mindre end 50 % af deres masse på forhjulene, skal første slag rettes mod førerværnets bagende. Dette efterfølges af en trykprøvning ligeledes mod bagenden. Andet slag skal rettes mod fronten og det tredje mod siden. Endelig foretages endnu en trykprøvning mod fronten. For traktorer med mere end 50 % af deres masse på forhjulene, skal første slag rettes mod fronten og det andet mod siden. Dette efterfølges af de to trykprøvninger, den første mod bagenden og den anden mod fronten. 3.2.4. For traktorer med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat) skal det første slag være i længderetningen ved den tungere ende (med mere end 50 % af traktorens masse). Dette efterfølges af en trykprøvning for den samme ende. Andet slag skal rettes mod den anden ende og det tredje mod siden. Endelig foretages endnu en trykprøvning mod den letteste ende. 3.2.5. Der væges en indstilling af sporvidden for baghjulene, som sikrer, at førerværnet på ingen måde støttes af dækkene under prøvningen. Der kan ses bort fra denne bestemmelse, hvis en sådan støtte forekommer med hjulene i bredeste alternative sporviddeindstilling. 3.2.6. Den side af traktoren, som slaget skal rettes fra, skal være den, som efter prøvestationens skøn resulterer i den største deformation. Det bageste slag skal ramme hjørnet i modsatte side end sideslaget, og slaget mod fronten skal ramme hjørnet tættest på sideslaget. Det bageste slag afgives i to tredjedele af afstanden fra traktorens midterplan i forhold til det lodrette plan, som går gennem førerværnets yderste øvre punkt. Hvis der på førerværnets bagende imidlertid findes en runding, som begynder i en afstand på mindre end to tredjedele fra centrum, skal slaget rettes mod det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan. 3.2.7. Hvis forankringer, afstivninger eller blokke bevæger sig eller brister under prøvningen, gentages prøvningen. 3.3. Slagprøvning 3.3.1. Slagprøvning bagtil (figur 3.2.a og 3.2.b) 3.3.1.1. Der kræves ikke slagprøvning bagtil på traktorer, som har 50 % eller mere af deres masse (som defineret ovenfor) på forhjulene. 3.3.1.2. Traktoren anbringes således i forhold til pendulet, at dette vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet ved deformation i anslagspunktet får en større vinkel med lodret. I så fald justeres anslagsfladen ved hjælp af ekstra understøtning, således at den i det øjeblik, hvor der er størst deformation i anslagspunktet, er parallel i forhold til førerværnets side, idet ophængskæderne forbliver i en vinkel på 20° med lodret. Anslagspunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved en baglæns væltning, og er normalt den øverste kant. Pendulet højde vil blive justeret således, at det ikke har tendens til at dreje omkring anslagspunktet. 3.3.1.3. Traktoren forankres. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge 2 m bagved bagakslen og 1,5 m foran forakslen. Der være to forankringer på hver aksel, en på hver side af traktorens midterplan. Forankringerne skal være et stålkabel på 12,5-15 mm i diameter med en trækstyrke på 1 100-1 260 MPa. Traktorens dæk skal oppumpes og forankringerne tilspændes for at give de dæktryk og den deformation, som er angivet i tabel 3.1 nedenfor. Efter at forankringerne er tilspændt, fastgøres en træbjælke 150 × 150 mm foran baghjulene og anbringes tæt imod dem. 3.3.1.4. Pendulet løftes bagud, således at højden H mellem dets tyngdepunkt og anslagspunkt er givet ved en af følgende formler efter fabrikantens valg: eller 3.3.1.5. Herefter udløses pendulet, så den slår imod førerværnet. Hurtigudløsningsmekanismen skal være placeret således, at den på udløsningstidspunktet ikke forskubber vægten i forhold til de kæder, som den er ophængt i. Tabel 3.1 Dæktryk Dæktryk kPa (3) Deformation mm Firehjulstrukne traktorer med for- og baghjul i samme størrelse For 100 25 Bag 100 25 Firehjulstrukne traktorer med mindre forhjul end baghjul For 150 20 Bag 100 25 Tohjulstrukne traktorer For 200 15 Bag 100 25 3.3.2. Slagprøvning fortil (figur 3.3.a og 3.3.b) 3.3.2.1. Dette foretages på samme måde som slagprøvning bagtil. Forankringerne skal være de samme, men træbjælken skal ligge bag baghjulene. Faldhøjden af pendulets tyngdepunkt er givet ved følgende formel: 3.3.2.2. Anslagspunktet er den del af førerværnet, som ville ramme jorden først, hvis traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste, forreste hjørne. 3.3.3. Slagprøvning fra siden (figur 3.4) 3.3.3.1. Traktoren anbringes således i forhold til pendulet, at dette vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er lodret, medmindre førerværnet ved deformation i anslagspunktet er andet end lodret. I så fald justeres anslagsfladen, således at den er omtrent parallel med førerværnet ved anslagspunktet i det øjeblik, hvor deformationen er maksimal. Denne justering foretages ved en ekstra understøtning, idet ophængskæderne forbliver lodrette i anslagsøjeblikket. Anslagspunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved en sidelæns væltning, og er normalt den øverste kant. 3.3.3.2. Medmindre det er sikkert, at en anden del af denne kant vil ramme jorden først, skal anslagspunktet ligge i det plan, som er vinkelret på traktorens midterplan, og som passerer 60 mm foran sædets indekspunkt, når sædet er i midterstilling i længderetningen. Pendulet højde vil blive justeret således, at det ikke har tendens til at dreje omkring anslagspunktet. 3.3.3.3. For traktorer med vendbar førerplads skal anslagspunktet ligge i det plan, som er vinkelret på traktorens midterplan, og midtvejs mellem de to sædeindekspunkter. 3.3.3.4. På den side, der skal rammes, skal traktorens baghjul forankres til underlaget. Spændingen i forankringerne bestemmes med henblik på slagprøvning bagtil. Efter forankring fastgøres en bjælke på 150 x 150 mm mod baghjulets side modsat anslaget og anbringes hårdt mod dækket. Der placeres en støttebjælke op ad hjulet, som fastgøres til underlaget, således at den fastholdes stramt mod hjulet under slagprøven. Bjælkens længde vælges således, at den, når den er anbragt mod hjulet, danner en vinkel på 25°-40° med vandret. Dens længde skal være 20-25 gange dens tykkelse og dens bredde 2-3 gange dens tykkelse. 3.3.3.5. Pendulet løftes bagud som i de foregående prøvninger, således at højden H mellem dets tyngdepunkt og anslagsøjeblikket bestemmes ved hjælp af følgende formel: 3.3.3.6. Ved sideslagprøven noteres forskellen mellem den maksimale kortvarige deformation og den blivende deformation målt i en højde af (810 + av) mm over sædets indekspunkt. Dette kan gøres med en anordning, hvorpå der monteres en bevægelig friktionsring på en vandret stand. Den ene ende af stangen skal være fastgjort til den øverste konstruktionsdel på førerværnet, og den anden skal gå gennem et hul i en lodret stang fastgjort til traktorens chassis. Friktionsringen anbringes mod den lodrette stang, der fastgøres til traktorens chassis før anslaget, og dens afstand fra stangen efter anslaget giver forskellen mellem den maksimale kortvarige deformation og den blivende deformation. 3.4. Trykprøvninger Om nødvendigt skal traktorens forende holde nede, mens prøvningen udføres på bagenden. Der placeres klodser under akslerne, således at trykkraften ikke optages af dækkene. Den anvendte bjælke skal have en bred på ca. 250 mm og skal være forbundet til belastningsanordningen med kardanled (figur 3.5). 3.4.1. Trykprøvning bagtil (figur 3.6.a og 3.6.b) 3.4.1.1. Trykbjælken anbringes på tværs af de bageste øverste konstruktionsdele af førerværnet, således at den frembragte trykkraft forekommer i traktorens lodrette referenceplan. Der påføres en trykkraft (F), hvor: F = 20 M Denne kraft opretholdes i 5 sekunder efter, at det ikke længere visuelt kan konstateres, at førerværnet bevæger sig. 3.4.1.2. Når bagenden af taget på førerværnet ikke kan modstå den fulde kraft (figur 3.7a og 3.7.b), skal kraften vedvare, indtil taget deformeres, så det falder sammen med det plan, som forbinder den øverste del af førerværnet med den del af traktorens bagende, som er i stand til at bære traktorens vægt, når den vælter. Derefter fjernes kraften, og trykbjælken anbringes igen over den del af førerværnet, der ville understøtte traktoren, når denne er rullet helt rundt. Der påføres trykkraften F. 3.4.2. Trykprøvning fortil (figur 3.6.a og 3.6.b) 3.4.2.1. Trykbjælken anbringes på tværs af de forreste, øverste konstruktionsdele af førerværnet, således at den frembragte trykkraft forekommer i traktorens lodrette referenceplan. Der påføres en trykkraft (F), hvor: F = 20 M Denne kraft opretholdes i 5 sekunder efter, at det ikke længere visuelt kan konstateres, at førerværnet bevæger sig. 3.4.2.2. Når forenden af taget på førerværnet ikke kan modstå den fulde kraft (figur 3.7a og 3.7.b), skal kraften vedvare, indtil taget deformeres, så det falder sammen med det plan, som forbinder den øverste del af førerværnet med den del af traktorens forende, som er i stand til at bære traktorens vægt, når den vælter. Derefter fjernes kraften, og trykbjælken anbringes igen over den del af førerværnet, der ville understøtte traktoren, når denne er rullet helt rundt. Derefter påføres en trykkraft F. 3.5. Betingelser for godkendelse 3.5.1. Førerværnet og traktoren undersøges visuelt for revner og brud efter hver del af prøven. For at førerværnet skal kunne bestå prøven, skal følgende betingelser være opfyldt: 3.5.1.1. Der må ikke være revner i konstruktionsdele og monteringsdele eller dele på traktoren, der bidrager til førerværnets styrke (jf. dog punkt 3.5.1.3 nedenfor). 3.5.1.2. Der må ikke være revner i svejsninger, der bidrager til førerværnets styrke eller dets monteringsdele. Hæfte- eller punktsvejsning, der anvendes til fastgøring af beklædningspaneler, undtages almindeligvis for denne betingelse. 3.5.1.3. Energioptagende brud i plademetalkonstruktioner accepteres, forudsat at prøvestationen skønner, at de ikke i væsentlig grad har mindsket førerværnets modstandsdygtighed mod deformation. Der ses bort fra brud i plademetaldele forårsaget af pendulklodsens kanter. 3.5.1.4. Den påkrævede kraft skal fastholdes i begge trykprøvninger. 3.5.1.5. Forskellen mellem den maksimale kortvarige deformation og den blivende deformation ved sideslagprøven må ikke overstige 250 mm (figur 3.11). 3.5.1.6. Under prøvningen må ingen del komme ind i frirummet eller rammet sædet. Frirummet må heller ikke være uden for førerværnets beskyttelse. Dette betragtes som værende tilfældet, hvis nogen del af det ville være kommet i kontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet imod den retning, hvorfra prøvningsbelastningen påføres. Ved vurdering heraf forudsættes dimensionerne på dækkene samt sporvidde at være den mindste standardmontering, som angivet af fabrikanten. 3.5.1.7. For knækstyrede traktorer formodes de to deles midterplan at være på linje. 3.5.2. Efter den sidste trykprøvning noteres den blivende deformation af førerværnet. Med dette for øje noteres stillingen af førerværnets hoveddele i forhold til sædets indekspunkt før prøvningens begyndelse. Derefter noteres bevægelser af de konstruktionsdele, der rammes i prøvningerne, samt højdeændringer af tagets forreste og bageste konstruktionsdele. 3.6. Udvidelse til andre traktormodeller 3.6.1. [Ikke relevant] 3.6.2. Teknisk udvidelse Hvis der foretages tekniske ændringer af traktoren, førerværnet eller dettes fastgørelse