*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2051/90

af 17. juli 1990

om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af vaevede polyolefinsaekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 11,

efter konsultationer i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Kommissionen modtog i september 1988 en klage indgivet af European Association for Textile Polyolefins (EATP) (i det foelgende kaldet klageren) paa vegne af elleve af de stoerste producenter i Faellesskabet, hvis samlede produktion udgoer hovedparten af produktionen i Faellesskabet af vaevede polyolefinsaekke (i det foelgende kaldet saekkene). Klagen vedroerte import af denne vare med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

(2) Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende den paagaeldende vare, henhoerende under KN-kode 6305 31 91.

(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt klageren og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(4) Den vigtigste organisation i Den Kinesiske Folkerepublik med kompetence i forbindelse med handelen med saekke har tilkendegivet de kinesiske eksportoerers mening skriftligt. Denne organisation, China Chamber of Commerce of Importers and Exporters of Foodstuffs, Native Produce and Animal-By-Products, har ligeledes fremsendt redegoerelser udarbejdet af foelgende ni eksportoerer:

- Shandong Native Produce Import and Export Corporation

- Shanghai Native Produce Import and Export Corporation

- Jiangsu Native Produce Import and Export Corporation

- Tianjin Native Produce Import and Export Corporation

- Hubei Native Produce Import and Export Corporation

- Zheijiang Native Produce and Animal By-Products Import and Export Corporation

- Shanghai Stationery and Sporting Goods Import and Export Corporation

- Zheijiang Light Industrial Products Import and Export Corporation

- Wuhan Light Industrial Products Import and Export Corporation.

Det er blevet oplyst, at disse ni eksportoerer tegner sig for ca. 90 % af eksporten af saekke fra Den Kinesiske Folkerepublik til Faellesskabet, og at der ikke foreligger oplysninger om andre kinesiske eksportoerers eksport af saekke.

Da Den Kinesiske Folkerepublik ikke er et land med markedsoekonomi efter artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, da de kinesiske eksportoerers redegoerelser er blevet fremlagt i et enkelt dokument, og da alle de kinesiske eksportoerer ikke er blevet identificeret, har Kommissionen skoennet, at den samlede kinesiske eksport i procedureoejemed boer betragtes under ét.

(5) Kommissionen maatte i oevrigt for at indlede undersoegelsen tage hensyn til den omstaendighed, at Den Kinesiske Folkerepublik ikke har markedsoekonomi, og den maatte derfor vaelge et land, der kan tjene som reference ved beregningen af den normale vaerdi. Klageren havde til dette formaal foreslaaet, at man henholdt sig til priserne paa saekke paa hjemmemarkedet i Marokko. Nogle importoerer og den kinesiske organisation, som har forelagt redegoerelser, har kritiseret dette valg og foreslaaet at anvende Tyrkiet eller Filippinerne som referenceland. Den marokkanske producent har naegtet at medvirke i undersoegelsen. Kommissionen har derfor soegt at finde et andet land med markedsoekonomi, som vil kunne anvendes som referenceland.

Der har vaeret taget kontakter med producenter i Tyrkiet, Filippinerne og ligeledes Indien, Jugoslavien og Thailand. Kun tre indiske virksomheder har i sidste instans medvirket i undersoegelsen. I betragtning af produktets art, produktionsforholdene for fremstilling af saekkene og landets udviklingsniveau har Kommissionen fundet det hensigtsmaessigt at vaelge Indien som referenceland.

(6) Hovedparten af de klagende producenter og adskillige importoerer har tilkendegivet deres synspunkter skriftligt. En raekke andre importoerer har ligeledes fremlagt redegoerelser.

(7) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse om dumping og den heraf foelgende skade. Den aflagde kontrolbesoeg hos foelgende virksomheder:

a) Producenter i Faellesskabet

- Cotesi, Carvalhos, Portugal

- Quimigal, Lissabon, Portugal

- Keler, L'Ametila del Vallés, Spanien

- Commercial Saquera, Pego, Spanien

- Condepols, Alcala la Real, Spanien

- Sinteticas del Sur, Ubeda, Spanien

- Saint-Frères, Beauval, Frankrig

b) Producenter i referencelandet

- Auroplast India, Bombay, Indien

- Paharpur Plastics, Ghaziabad (UP), Indien

- Kanpur Plastipack, Kanpur, Indien

c) Importoerer i Faellesskabet

- De Swann Bonnist, Amsterdam, Nederlandene

- Blockx, Arendonk, Belgien.

Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. januar til 31. december 1988.

(8) Da det var muligt at anvende Marokko som referenceland, har det vaeret noedvendigt med en yderligere frist for at finde virksomheder i et nyt referenceland, der ville acceptere at medvirke i Kommissionens undersoegelse. Derfor har det ikke vaeret muligt at afslutte undersoegelsen inden for den normale frist paa et aar efter procedurens indledning.

B. DEN PAAGAELDENDE VARE, SAMME VARE OG ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET

a) Den paagaeldende vare

(9) De varer, der er omhandlet i meddelelsen om indledning af proceduren, er saekke, der er vaevet af polyolefinstrimler med en vaegt paa ikke over 120 g/m2.

(10) Undersoegelsen har vist, at polyolefinstrimlerne fremstilles med et raastof, som enten kan vaere polypropylen eller HD-polyethylen; der findes tusindvis af forskellige modeller af saekke forarbejdet med det ene eller det andet af disse raastoffer med naesten ens fysiske og kemiske egenskaber. Alle saekkene anvendes under alle omstaendigheder til indpakning af industri- eller landbrugsvarer som goedningsstoffer eller korn. For saa vidt de grundlaeggende egenskaber, hvad enten de er fysiske, kemiske eller tekniske, saavel som anvendelse, er sammenlignelige, har Kommissionen anlagt den betragtning, at alle saekkene uanset raastof (polypropylen eller polyethylen) og anvendelse udgoer den paagaeldende vare i naervaerende forordning.

(11) Undersoegelsen har desuden vist, at alle de paagaeldende saekke henhoerer under samme KN-kode 6305 31 91.

b) Samme vare

(12) Hvad angaar definitionen af samme vare, har Kommissionen konstateret, at der ikke er fysiske og kemiske forskelle mellem de saekke, der eksporteres af de kinesiske eksportoerer til Faellesskabet, og de tilsvarende saekke, der saelges af producenter i Faellesskabet. I loebet af undersoegelsesperioden er alle saekkene da ogsaa blevet fremstillet med det samme raastof, nemlig polypropylen.

Selv om den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet har fremstillet et langt stoerre udvalg af saekke end de saekke, der eksporteres fra Den Kinesiske Folkerepublik til Faellesskabet, er de grundlaeggende fysiske og tekniske egenskaber og de vigtigste anvendelsesmuligheder de samme for saekke fra henholdsvis Kina og Faellesskabet. Forskellene mellem de saekke, der importeres fra Den Kinesiske Folkerepublik, og dem, der fremstilles i Faellesskabet, bestaar i, at foerstnaevnte falder ind under kategorierne almindelige saekke og forede saekke, medens sidstnaevnte falder ind under disse samme kategorier, men ligeledes ind under andre kategorier saasom laminerede saekke eller saekke forede med papir eller PP-netsaekke. For saa vidt der laegges stoerre vaegt paa lighederne mellem saekkene end forskellene mellem dem, baade med hensyn til egenskaber og med hensyn til anvendelse, har Kommissionen ikke desto mindre ment, at alle de saekke, der fremstilles i Faellesskabet, og alle de saekke, der eksporteres fra Den Kinesiske Folkerepublik, er varer af samme art.

c) Erhvervsgren i Faellesskabet

(13) Kommissionen konstaterede, at de producenter, paa hvis vegne klagen blev indgivet, som har samarbejdet med Kommissionen, og som faktisk har fremstillet de paagaeldende saekke i undersoegelsesperioden, i loebet af denne periode har fremstillet stoerstedelen af den samlede produktion i Faellesskabet af varer af samme art.

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 21 af 27. 1. 1989, s. 2.

Foelgelig har Kommissionen skoennet, at disse producenter udgoer den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet efter artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

C. DUMPING

a) Normal vaerdi

(14) Kommissionen sikrede sig, at de tre indiske virksomheder, som havde accepteret at medvirke i undersoegelsen, fremstillede en raekke produkter, der goer det muligt at foretage en tilfredsstillende sammenligning af deres produktion med den kinesiske eksport. Kommissionen konstaterede i denne forbindelse, at valget af Indien som referenceland ikke var ubegrundet.

(15) Kommissionen konstaterede, at den normale vaerdi ikke kunne fastlaegges paa passende og rimelig vis paa grundlag af prisen for den samme vare til forbrug paa det indiske hjemmemarked eller prisen paa den samme indiske vare solgt til andre lande. De priser, hvortil saekkene reelt blev solgt med henblik paa forbrug i Indien, var nemlig lavere end produktionsomkostningerne. Paa lignende maade viste det sig, at de priser, hvortil saekkene reelt blev solgt til andre lande, ikke var relevante i de tre indiske virksomheder, der medvirkede. Det forekom derfor noedvendigt at beregne den normale vaerdi paa grundlag af den beregnede vaerdi af den samme vare i Indien.

(16) Blandt det meget store antal fremstillede saekke blev der skelnet mellem flere kategorier paa grundlag af egenskaber og specifikationer saasom tilstedevaerelsen af polyethylen- eller papirfor og lamineringsprocessen. Undersoegelsen viste, at produktionsomkostningerne pr. kg saekke inden for en kategori naesten er identiske uanset modellen. I oevrigt eksporterede de kinesiske eksportoerer udelukkende almindelige saekke og saekke med polyethylenfor i undersoegelsesperioden. Kommissionen har derfor fundet det hensigtsmaessigt at beregne den normale vaerdi paa grundlag af produktionsomkostningerne for saekkene pr. kg for hver af kategorierne »almindelige saekke« og »saekke med polyethylenfor«.

(17) Til beregning af produktionsomkostningerne tog Kommissionen hensyn til omkostningerne til raastoffer, fremstilling og generelle administrations- og salgsomkostninger og andre omkostninger hos de tre indiske producenter og beregnede det vejede gennemsnit af disse omkostninger, dels for almindelige saekke, dels for forede saekke. For at naa frem til den beregnede vaerdi for hver kategori blev der oven i produktionsomkostningerne beregnet en fortjenstmargen. Kommissionen beregnede denne fortjenstmargen paa et rimeligt grundlag. Den tog udgangspunkt i en minimumsfortjenstmargen, der skal sikre den investerede kapital et afkast, der kan sammenlignes med, men er hoejere end det, der kunne opnaas ved langfristet forrentning i Indien. Denne margen er desuden tilstraekkelig til at sikre et mindsteafkast, men tilstraekkeligt til salg i de forskellige afsaetningsled, herunder salg til grossister. Paa denne baggrund er fortjenstmargenen fastsat til 5 %.

b) Eksportpriser

(18) Til fastlaeggelse af eksportprisen har Kommissionen foretaget en vurdering af almindelige saekke og forede saekke hver for sig. Hvad angaar forede saekke er eksportprisen blevet fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales ved eksport til Faellesskabet, saadan som disse er konstateret hos de importoerer, der medvirkede i undersoegelsen. Maengden af forede saekke, for hvilke prisen er blevet undersoegt, svarer til 60 % af den samlede import inden for denne kategori af saekke.

Til gengaeld har de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales ved eksport til Faellesskabet, saadan som de er blevet konstateret hos de to importoerer, der medvirkede i undersoegelsen, ikke i sig selv kunnet betragtes som relevante, fordi der er tale om smaa maengder. Derfor fandt Kommissionen det hensigtsmaessigt ved fastlaeggelsen af eksportprisen for almindelige saekke at beregne et vejet gennemsnit af de priser, der skulle betales, saadan som de er blevet meddelt af de kinesiske eksportoerer, og de priser, der blev betalt, saadan som de kunne konstateres hos de importoerer, der medvirkede i undersoegelsen. Maengden af almindelige saekke, for hvilke priserne er blevet undersoegt hos importoererne, svarer til 11 % af den samlede import af denne kategori af saekke.

D. SAMMENLIGNING

(19) Sammenligningen mellem den normale vaerdi og eksportprisen er i alle tilfaelde blevet foretaget i samme handelsled. Der er taget hensyn til de forskelle, der paavirker prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(20) Der har ikke kunnet paavises nogen forskel i de fysiske egenskaber mellem indiske saekke og tilsvarende kinesiske saekke og saaledes ikke kunnet konstateres forskelle, der paavirker prissammenligneligheden.

(21) Kommissionen foretog derefter sammenligningen for dels forede saekke, dels almindelige saekke. Hvad angaar forede saekke blev den normale vaerdi og eksportprisen sammenlignet for hver enkelt transaktion. Hvad angaar almindelige saekke blev den normale vaerdi sammenlignet med en eksportpris, der var fastlagt paa grundlag af vejede gennem snit. Anvendelsen af disse vejede gennemsnit mentes ikke at ville kunne paavirke undersoegelsens resultater i betragtning af de ganske saerlige forhold, der konstateredes under procedurens forloeb.

E. DUMPINGMARGEN

(22) Det fremgaar af den foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der fandt dumping sted i forbindelse med de kinesiske eksportoerers eksport af vaevede polyolefinsaekke. Dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet og andrager beregnet paa grundlag af et vejet gennemsnit 80,8 % af den samlede vaerdi, cif Faellesskabets graense, af importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik fra samtlige kinesiske eksportoerer.

F. SKADE

a) Dumpingimportens omfang og markedsandel

(23) Med hensyn til markedets stoerrelse er forbruget af saekke i Faellesskabet steget i perioden mellem 1985 og 1988 fra 36 215 tons til 39 191 tons, dvs. en stigning paa 8,2 %.

Importen af saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik steg fra 8 094 tons i 1985, til 14 190 tons i 1986, 15 192 tons i 1987 og 13 796 tons i 1988. Denne imports markedsandel steg saaledes fra 22,3 % i 1985 til 36,9 % i 1986, 38,6 % i 1987 og 35,2 % i 1988.

Faellesskabserhvervsgrenens salg paa markedet i Faellesskabet naaede op paa 9 197 tons i 1986, 10 586 tons i 1987 og 10 430 tons i 1988. Denne erhvervsgren oegede saaledes kun sin markedsandel fra 23,9 % i 1986 til 26,9 % i 1987 og 26,6 % i 1988.

b) Priser

(24) Faellesskabsproducenternes priser er i gennemsnit faldet med 6,9 % fra 1986 til 1988. Priserne faldt endog med 12,4 % i 1987, men steg derefter med 6,3 % i 1988.

(25) Med hensyn til prisunderbud bemaerkede Kommissionen for det foerste, at de kinesiske eksportoerer generelt saelger saekkene til importoerer, som optraeder som grossister paa markedet. Importoererne videresaelger derefter saekkene til de endelige forbrugere. Faellesskabsproducenterne derimod saelger generelt saekkene direkte til de endelige forbrugere. For at sammenligne priserne paa saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og priserne paa dem, der fremstilles i Faellesskabet paa samme handelstrin, har Kommissionen ment, at det er hensigtsmaessigt at sammenligne salgspriserne ab fabrik paa de i Faellesskabet fremstillede saekke med importoerernes salgspriser ab lager paa de kinesiske saekke.

Til beregningen af importoerernes priser ab lager tog Kommissionen udgangspunkt i salgspriserne cif efter fortoldning og justerede denne pris med 21 % til daekning af administrations- og salgsomkostninger og andre omkostninger, som afholdes af importoererne. Desuden er der beregnet en fortjenstmargen paa 5 %.

De generelle administrations- og salgsomkostninger, som afholdes af importoererne, er blevet betragtet som repraesentative for de forskelle, der findes i de forskellige handelstrin.

De vejede gennemsnit for salgspriserne for de forskellige kategorier af saekke er blevet fastlagt saaledes. Sammenligningen af disse gennemsnit har vist, at producenterne i Den Kinesiske Folkerepublik beregnede sig priser, der laa 22,5 % under faellesskabsproducenternes priser.

c) Andre oekonomiske faktorer, der skal tages i betragtning

(26) Kommissionen konstaterede, at faellesskabserhvervsgrenens produktionskapacitet er steget fra 14 409 tons i 1985 til 14 947 tons i 1988. Den effektive produktion af saekke er parallelt hermed faldet fra 11 455 tons til 11 005 tons. Kapacitetsudnyttelsesgraden er saaledes faldet fra 79,5 % i 1985 til 73,6 % i 1988.

Vaerdien af faellesskabserhvervsgrenens salg af saekke steg med 5,6 % fra 1986 til 1988, medens de solgte maengder steg med 13,4 % i samme periode.

Faellesskabets producenter af saekke har i perioden fra 1985 til 1988 kunnet notere betydelige fald i rentabiliteten. Den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet havde nemlig et overskud paa 9,4 % i 1985, rentabiliteten naaede stadig op paa 5 % i 1986. Til gengaeld naaede tabene op paa 10 % i 1987 efter den maerkbare foroegelse af importen af saekke med oprindelse i Kina og laa stadig paa 0,6 % i 1988.

Beskaeftigelsen er faldet fra 1 475 stillinger i 1985 til 1 321 i 1988.

Endelig skal det bemaerkes, at der blandt de elleve virksomheder, paa hvis vegne klagen er indgivet, er tre, der helt eller delvis indstillede fremstillingen af saekke i perioden 1987 til 88. d) Konklusion

(27) Selv om faellesskabserhvervsgrenens markedsandel er steget en smule, er virksomhedernes rentabilitet faldet betydeligt. Priserne paa de kinesiske saekke har vist sig at vaere lavere end priserne paa de af faellesskabsproducenterne fremstillede saekke. Sidstnaevnte har vaeret forhindret i at forhoeje deres priser og opretholde en sund finansiel situation. Selv om den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet har valgt at opretholde sin position paa markedet, isaer ved at investere i nyt udstyr, har den noteret betydelige tab og saaledes lidt vaesentlig skade.

G. AARSAGSSAMMENHAENG MELLEM SKADEN OG DUMPINGIMPORTEN

(28) Kommissionen har undersoegt, om den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, er foraarsaget af dumpingimporten. Kommissionen har saaledes konstateret, at den svage stigning i faellesskabserhvervsgrenens markedsandel og faldet i dens fortjenstmargen falder sammen med en oeget import af saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. Prisniveauet for saekke fremstillet i Faellesskabet udvikler sig i vid udstraekning parallelt med de kinesiske eksportoerers priser. Mindst to faellesskabsproducenter har helt maattet ophoere med at fremstille saekke som foelge af de af de kinesiske eksportoerer beregnede priser. En anden producent har maattet nedskaere sin produktion og traekke sig tilbage fra stoerstedelen af faellesskabsmarkedet af samme grund.

(29) Den kinesiske eksport har paa grund af sin store markedsandel oevet et kraftigt pres paa prisniveauet for saekke i Faellesskabet. Priserne paa de kinesiske saekke har saaledes udviklet sig til referencepriser paa faellesskabsmarkedet. De kinesiske eksportoerers priser, som er lavere end priserne i Faellesskabet, har foelgelig forhindret faellesskabsproducenterne i at holde deres priser paa et passende niveau, hvilket har foert til en forvaerring af deres finansielle situation.

(30) Det oegede forbrug i Faellesskabet, der kunne observeres i perioden fra 1985 til 1988, er kommet de kinesiske eksportoerer til gode paa grund af de priser, hvortil de har tilbudt saekkene. Samtidig har faellesskabsproducenterne vaeret forhindret i at oege deres salg i samme omfang.

(31) Importen af saekke med oprindelse i andre lande ville ikke i denne forbindelse kunne vaere en aarsag til den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Denne import tegner sig nemlig kun for 26,9 % af markedsandelen i Faellesskabet i 1988, hvilket er mindre end den kinesiske markedsandel. Naevnte import har desuden vidt forskellig oprindelse, idet den er fordelt paa ca. 30 eksportlande, hvoraf intet i sig selv har en tilstraekkelig stor markedsandel til at oeve indflydelse paa faellesskabsmarkedet i samme omfang som den kinesiske import. Det er nemlig omfanget af den kinesiske import, der goer det muligt for den alene at paavirke prisniveauet for saekke i Faellesskabet i nedadgaaende retning som foelge af eksportoerernes salg til dumpingpriser.

(32) De kinesiske eksportoerer og nogle importoerer har gjort gaeldende, at grunden til faellesskabsproducenternes vanskeligheder var deres foraeldede udstyr. Denne paastand har imidlertid vist sig at vaere urigtig, for saa vidt som de fleste fabriksanlaeg og det meste udstyr er fuldt konkurrencedygtigt, og for saa vidt som faellesskabsproducenterne til stadighed har foretaget ikke ubetydelige investeringer.

(33) Undersoegelsen har vist, at der ud over de kinesiske saekke, der er overgaaet til fri omsaetning i Faellesskabet, har vaeret tale om en vis midlertidig toldfri indfoersel af kinesiske saekke. Imidlertid har det ikke vaeret muligt at vurdere de eventuelle virkninger af denne import, da man ikke har kunnet faa et tilstraekkeligt antal importoerer til at samarbejde. Ikke desto mindre er det blevet bemaerket, at varer, der er omfattet af ordningen for midlertidig toldfri indfoersel, pr. definition er bestemt til at blive reeksporteret. Stoerstedelen af faellesskabserhvervsgrenens salg, 95 % i 1988, var bestemt til forbrug i Faellesskabet.

(34) Endelig har der ikke kunnet paavises noget andet element end dumpingimporten, der kan taenkes at vaere aarsag til skaden.

(35) Kommissionen konstaterer foelgelig, at den vaesentlige skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, er forvoldt af eksportoerernes dumping af saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

H. FAELLESSKABETS INTERESSER

(36) For at fastslaa, om det er i Faellesskabets interesse at traeffe antidumpingforanstaltninger over for importen af saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, har Kommissionen foerst og fremmest anlagt den betragtning, at disse saekke er en vigtig bestanddel inden for emballageindustrien. Denne form for emballage anvendes nemlig i vid udstraekning til transport, isaer i forbindelse med eksport, af landbrugs- eller industriprodukter fra Faellesskabet. Den vaevede polyolefinsaek frembyder desuden reelle perspektiver for en udvikling i retning af teknologisk set mere komplekse og mere effektive produkter, end det er tilfaeldet med de nuvaerende saekke.

Derfor vil enhver maerkbar nedgang i denne faellesskabserhvervsgrens produktion og i endnu hoejere grad faellesskabsproducenternes forsvinden fra markedet, hvilket ikke kan udelukkes, hvis den nuvaerende situation fortsaetter, have negativ indvirkning paa emballageindustrien. Desuden vil udviklingen i den teknologi, der anvendes til vaevede polyolefinsaekke, blive forsinket eller endog standset, hvis fabrikanterne er saarbare eller befinder sig i vanskeligheder. Endelig ville en faellesskabsindustri, der ikke kan foelge med en saadan teknologisk udvikling, opleve et fald i beskaeftigelsen og miste kommerciel indflydelse.

(37) For at vurdere Faellesskabets interesser har Kommissionen i oevrigt taget hensyn til det forhold, at saekkene henhoerer under tekstilkategori nr. 33, hvor importen af varer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik er genstand for regionale kvantitative lofter. Disse lofter blev fastsat for 1984 til 1988 i Raadets forordning (EOEF) nr. 2072/84 (1) og er fastsat for aarene 1989 til 1992 i Raadets forordning (EOEF) nr. 2135/89 (2) i medfoer af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Folkerepublikken Kina om handel med tekstilvarer (3). Kommissionen har foerst og fremmest vaeret af den opfattelse, at hverken faellesskabsretten eller de internationale regler forbyder at paalaegge antidumpingtold, naar der findes regionale kvantitative lofter, forudsat at det konstateres, at der forvoldes skade trods tilstedevaerelsen af disse restriktioner.

I oevrigt havde Faellesskabet, som det fremgaar af det »godkendte referat«, der er vedfoejet aftalen (4), under forhandlingerne henledt den kinesiske delegations opmaerksomhed paa de saerlige problemer, der var opstaaet i Faellesskabet som foelge af importen fra Kina af produkter af denne kategori, og havde anmodet om, at der indfoertes et kvantitativt faellesskabsloft. Den kinesiske delegation kunne ikke acceptere dette.

Parterne naaede frem til et kompromis, hvorefter man fortsat anvendte de regionale kvantitative lofter som tidligere for import til Frankrig, Benelux og Det Forenede Kongerige, samtidig med at der indfoertes et nyt kvantitativt loft for Irland.

Men dumpingimporten vedroerer alle medlemsstaterne, og underbudspriserne paa de kinesiske saekke har virkninger i hele faellesskabsmarkedet. Der findes i realiteten et faellesskabsmarked for saekke. Prisniveauet er i denne forbindelse ikke paavirket af, om der findes regionale kvantitative lofter ved import i medlemsstaterne eller ej. Disse begraensninger finder desuden anvendelse paa hele kategori 33 og ikke blot paa saekke.

Det foelger heraf, at de regionale kvantitative lofter ikke udgoer en tilstraekkelig beskyttelse mod de kinesiske eksportoerers illoyale praksis og ikke kan raade bod paa den skade, der forvoldes den paagaeldende faellesskabserhvervsgren i sin helhed.

(38) Det er blevet paastaaet, at indfoerelse af antidumpingtold vil kunne foere til en nedgang i faellesskabsimportoerernes aktivitet og et fald i beskaeftigelsen i disse virksomheder.

Hvad disse argumenter angaar, finder Kommissionen, at man dels maa vurdere importoerernes interesser, dels de mange forskellige konsekvenser, som det ville faa for en levedygtig faellesskabsindustri, hvis den ikke blev beskyttet, ved at der genskabes redelige konkurrencevilkaar.

Denne vurdering viser, at Faellesskabets interesser kraever, at det sikres, at der ogsaa i fremtiden kan fremstilles saekke, hvilket er til gunst for beskaeftigelsen og Faellesskabets emballageindustri, snarere end at man favoriserer faellesskabsvirksomheder, som drager fordel af de kinesiske eksportoerers dumpingpraksis.

(39) Kommissionen er i oevrigt klar over, at hvis der ikke laengere fandtes fremstillingsvirksomheder inden for dette omraade i Faellesskabet, ville det udgoere en potentiel risiko for forsyningssikkerheden med hensyn til saekke til de endelige forbrugere, og at priserne paa de kinesiske eksportvarer, hvis dette skulle blive tilfaeldet, maatte forventes at stige. Den eventuelle ulempe, ved en umiddelbar forhoejelse af priserne paa de kinesiske saekke som foelge af paalaeggelse af en antidumpingtold, ville modsvares af interessen i at bevare en levedygtig faellesskabserhvervsgren paa dette omraade. Paalaeggelse af en antidumpingtold vil derfor kunne goere det muligt at fjerne den skade, som den paagaeldende faellesskabserhvervsgren har lidt, uden at der ville vaere andre reelt skadelige konsekvenser.

(40) Paa grundlag af undersoegelsen af Faellesskabets interesser har Kommissionen kunnet konkludere, at det er rimeligt at beskytte denne erhvervsgren i Faellesskabet mod illoyal handelspraksis fra de kinesiske eksportoerers side. Foelgelig finder Kommissionen det noedvendigt at indfoere en midlertidig antidumpingtold paa importen af saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik for at raade bod paa den forvoldte vaesentlige skade.

I. TOLD

(41) For at raade bod paa den skade, der forvoldes faellesskabserhvervsgrenen, er det noedvendigt med foranstaltninger, der goer det muligt at saette en stopper for de kinesiske eksportoerers lavprispraksis og

saetter faellesskabsproducenterne i stand til at genoprette rentabiliteten og saaledes bevare eller endog foroege markedsandelen. Priserne paa saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik boer derfor forhoejes.

Kommissionen har foelgelig beregnet skadestaersklen for den paagaeldende faellesskabserhvervsgren, baade paa grundlag af underbudspriserne paa de kinesiske saekke og paa grundlag af en maalpris for de af faellesskabsproducenterne fremstillede saekke. Fjernelsen af prisunderbud margenen paa 22,5 % har vist sig utilstraekkelig til fuldt ud at raade bod paa skaden. Da saekkenes kvalitet er aekvivalente, maa priserne paa de kinesiske saekke ikke ligge under priserne paa de saekke, der fremstilles af faellesskabsproducenterne, hvis disse skal bevare deres kundekreds. Kommissionen har derfor anlagt den betragtning, at der ved fastlaeggelsen af maalprisen boer indregnes en fortjenstmargen, der beregnes paa et rimeligt grundlag. Faellesskabserhvervsgrenens gennemsnitlige rentabilitet var i 1985 9,4 % og afkastningsgraden 7,5 %, foer den foroegede kinesiske import fremkaldte et voldsomt fald i disse to tal. Kommissionen har skoennet, at dette niveau var et rimeligt grundlag og har foelgelig fastsat maaltallet for fortjenstmargenen til 9,4 %.

(42) Skal der realiseres en saadan fortjeneste og saaledes raades bod paa den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, skal der ske en forhoejelse paa 43,4 % af prisen frit Faellesskabets graense for saekke med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. De kinesisk producerede varer frembyder ved importen til Faellesskabet en dumpingmargen, som overstiger den saaledes fastlagte skadestaerskel. Foelgelig boer den foreloebige told, der paalaegges, svare til den fastlagte skadestaerskel.

(43) De beroerte parter har en frist, inden for hvilken de kan give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt. Desuden praeciseres det, at alle konklusioner, der er draget med henblik paa naervaerende forordning, er foreloebige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik paa eventuel paalaeggelse af endelig told paa forslag fra Kommissionen -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af vaevede polyolefinsaekke (polyethylen eller polypropylen) henhoerende under KN-kode 6305 31 91 med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

2. Tolden fastsaettes til 43,4 % af prisen, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1 finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. juli 1990.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Naestformand

(1) EFT nr. L 198 af 27. 7. 1984, s. 1.

(2) EFT nr. L 212 af 22. 7. 1989, s. 1.

(3) EFT nr. L 380 af 31. 12. 1988, s. 2.

(4) EFT nr. L 380 af 31. 12. 1988, s. 71.