KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 1808/92 af 30. juni 1992 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium med oprindelse i Polen og Egypten

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10 og 11,

efter konsultationer i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) I december 1990 modtog Kommissionen en klage indgivet af Comité de Liaison des Industries des Ferroalliages de la Communauté Économique Européenne, som repraesenterer stort set hele produktionen i Faellesskabet af ferrosilicium.

Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Polen og Egypten og forvoldtes skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af ferrosilicium med oprindelse i Polen og Egypten og indledte en undersoegelse af sagen.

(2) Ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2409/87 (3), Kommissionens afgoerelse 91/240/EOEF (4) og ved Raadets forordning (EOEF) nr. 341/90 (5) og (EOEF) nr. 1115/91 (6) indfoertes der foranstaltninger vedroerende importen af ferrosilicium med oprindelse i Sovjetunionen, Brasilien, Norge, Sverige, Island, Venezuela og Jugoslavien.

(3) Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksporoerer, importoerer og faellesskabsproducenter, som ifoelge det foreliggende var beroert af indledningen af proceduren, og den gav de paagaeldende parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt.

(4) Producenterne/eksportoererne og nogle af importoererne anmodede om at faa lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter mundtligt, og disse anmodninger blev imoedekommet.

(5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, som den ansaa for noedvendige for at fastslaa, om der fandt dumping sted og forvoldtes skade, og den aflagde kontrolbesoeg hos foelgende:

- producenter i Faellesskabet:

- Pechiney Électrométallurgie, Frankrig

- SKW Trostberg AG, Tyskland

- Ferrolegierungswerk Lippendorf GmbH, Tyskland

- Carburos Métalicos, Spanien

- Industria Elettrica Indel Spa, Italien

- Utilizzazioni Elettro Industrial UEI, Italien

- importoerer i Faellesskabet:

- Frank und Schulte GmbH, Tyskland

- Lemetco GmbH, Tyskland

- Deutsche Erz- und Metallgesellschaft mbH, Tyskland

- producent i Egypten:

- Efaco, The Egyptian Ferro-Alloys Co., Egypten.

(6) Med henblik paa at beregne den normale vaerdi for Polen (jf. betragtning 14) foretog Kommissionen en undersoegelse hos firmaet Elkem i Norge, idet dette land blev valgt som sammenligningsgrundlag.

(7) Kommissionen modtog og benyttede oplysninger fra importoererne, producenterne i eksportlandene og klagerne.

(8) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. januar 1990 - 31. marts 1991.

B. VARE

1. Varebeskrivelse

(9) Den vare, der er omfattet af undersoegelsen, er ferrosilicium med indhold af silicium paa 10-96 vaegtprocent og henhoerende under KN-kode 7202 21 10, 7202 21 90 og 7202 29 00.

2. Samme vare

(10) Kommissionen fastslog, at ferrosilicium, der fremstilles i Faellesskabet, og ferrosilicium, som saelges paa hjemmemarkedet i Egypten og i Norge, i henseende til alle vaesentlige fysiske og tekniske egenskaber er samme vare som den, der eksporteres fra Egypten og Polen.

C. DUMPING

1. Normal vaerdi

a) Egypten

(11) Kommissionen konstaterede, at det egyptiske firma, som samarbejdede med Kommissionen om gennemfoerelse af undersoegelsen, i referenceperioden kun havde et ubetydeligt salg af samme vare paa det egyptiske hjemmemarked i normal handel.

Den normale vaerdi blev derfor fastsat paa grundlag af den beregnede vaerdi ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne og en rimelig fortjenstmargen. Produktionsomkostningerne beregnedes paa grundlag af samtlige omkostninger, baade faste og variable, til materialer og fremstilling med tillaeg af et rimeligt beloeb til daekning af salgsomkostninger, administrationsomkostninger og andre generalomkostninger.

Hvad angaar generalomkostninger samt administrations- og salgsomkostninger tog Kommissionen udgangspunkt i den paagaeldende sektors samlede faktiske omkostninger.

Eftersom hele den paagaeldende oekonomiske aktivitetssektor havde solgt med tab i referenceperioden, indregnede Kommissionen en fortjenstmargen paa 6 %, der ansaas for rimelig under hensyntagen til noedvendigheden af at foretage erhvervsinvesteringer i en saadan erhvervsgren i Egypten.

b) Polen

(12) I betragtning af, at Polen ikke i referenceperioden kunne anses for at vaere et land med markedsoekonomi, maatte Kommissionen foretage sine beregninger paa grundlag af den normale vaerdi for de paagaeldende varer i et land med markedsoekonomi.

Den polske producent, som medvirkede i undersoegelsen, godtog valget af Norge som referencegrundlag. Kommissionen konstaterede, at der ikke var tale om vaesentlige forskelle, hverken i henseende til produktionsproces eller -omfang, hvad angaar ligheden mellem varerne fra de to lande eller med hensyn til betingelserne for adgang til de vigtigste poster, der indgaar i produktionsomkostningerne. Det konkluderes foelgelig, at Norge var et egnet og ikke urimeligt grundlag for fastsaettelsen af den normale vaerdi for Polen.

Da den norske producent, der samarbejdede i forbindelse med gennemfoerelsen af undersoegelsen, ikke havde solgt samme vare i tilstraekkelige maengder paa hjemmemarkedet, maatte Kommissionen fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af den beregnede vaerdi, som den naaede frem til ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne og en rimelig fortjenstmargen.

Produktionsomkostningerne beregnedes paa grundlag af samtlige omkostninger, baade faste og variable, til materialer og fremstilling med tillaeg af et rimeligt beloeb til daekning af salgsomkostninger, administrationsomkostninger og andre generalomkostninger.

Hvad angaar generalomkostninger samt administrations- og salgsomkostninger tog Kommissionen udgangspunkt i den paagaeldende sektors faktiske omkostninger.

Kommissionen fastsatte en fortjenstmargen paa 6 %, som den ansaa for rimelig for at sikre erhvervsinvesteringerne inden for den paagaeldende erhvervsgren paa lang sigt. Denne fortjenstmargen laa paa linje med den margen paa 6 % udtrykt som vejet gennemsnit, som den paagaeldende erhvervssektor opnaaede i Norge i loebet af de seneste tre finansaar forud for referenceperioden, for hvilke der forelaa oplysninger.

(13) Den polske producent, der nok godtog valget af Norge som referencegrundlag, men anfaegtede anvendelsen af en beregnet vaerdi, gjorde gaeldende, at det polske selskab havde saerlig fordelagtige vilkaar for saa vidt angaar stoerrelsen af visse poster, der indgaar i produktionsomkostningerne. Den polske producent kunne imidlertid ikke meddele naermere oplysninger om de fordele, der var forbundet med denne paastaaede ordning.

Eftersom det norske produktionsselskab var anerkendt som et af de mest produktive i verden, fandt Kommissionen imidlertid, at den i tilstraekkelig grad havde taget hensyn til en eventuel komparativ fordel, der maatte foreligge i forbindelse med anskaffelsen af og omkostningerne ved en del af den polske producents raavarer. Den udvalgte norske produktionsenhed koerte i referenceperioden stort set med fuld kapacitetsudnyttelse, hvilket indebar en yderligere reduktion af de faste omkostninger, som i oevrigt var beskedne i forhold til de samlede omkostninger pr. produceret ton. Denne virksomheds meget betydelige produktivitet fremgaar i oevrigt af produktionsomkostningerne, idet den har sin egen energiproduktion, som er en vaesentlig del af produktionsomkostningerne, og raader over faciliteter til anskaffelse af andre raamaterialer saasom kvarts.

2. Eksportpris

(14) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

3. Sammenligning

(15) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne, hvilket fandt sted for hver enkelt transaktion, tog Kommissionen om fornoedent og i det omfang, der blev fremlagt dokumentation for en direkte forbindelse med det paagaeldende salg, hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed. Justeringer i den forbindelse vedroerte navnlig betalings- og leveringsbetingelser samt transport- og forsikringsomkostninger og forskellige forsendelsesformer.

4. Dumpingmargen

(16) Det fremgaar af sammenligningen af de faktiske forhold, at der finder dumping sted. Den dumpingmargen, der er beregnet for hver eksportoer, er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og eksportprisen ved salg til Faellesskabet med de noedvendige justeringer.

(17) Beregnet paa grundlag af prisen frit Faellesskabets graense udgoer den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de paagaeldende eksportoerer:

- polske producenter/eksportoerer 43,9 %

- den egyptiske producent/eksportoer, Efaco, The Egyptian Ferro-Alloys Co. 61,5 %.

D. SKADE

1. Kumulering af importen

(18) Virkningerne af den paagaeldende import med oprindelse i Polen og Egypten kumuleredes i betragtning af lighedspunkterne mellem de til Faellesskabet eksporterede varer, den konkurrence, der paafoertes faellesskabsproducenterne ved salg af samme vare, samt den paagaeldende eksports betydelige omfang.

2. Importomfang, markedsandel og pris

(19) Eksporten til Faellesskabet fra Polen og Egypten er steget betydeligt, nemlig:

- for Polens vedkommende fra 1 600 tons i 1989 til 18 000 tons i 1990 og 7 000 tons i foerste kvartal af 1991, og

- for Egyptens vedkommende fra 5 000 tons i 1989 til 12 000 tons i 1990 og 6 000 tons i foerste kvartal i 1991.

(20) De to landes markedsandele beregnet paa grundlag af forbruget i Faellesskabet er steget betydeligt,nemlig:

- for Polen: fra 0,3 % i 1989 til 3,1 % i 1990 og 5,1 % i 1991

- for Egypten: fra 0,9% i 1989 til 2,1 % i 1990 og 4,1 % i 1991.

(21) Videresalgspriserne i Faellesskabet for de fra Polen og Egypten importerede varer var lavere end det allerede meget lave gennemsnit for faellesskabsproducenterne, idet der i gennemsnit konstateredes underbud paa mellem 5 % for Polens vedkommende og 12 % for Egypten.

3. Faellesskabserhvervsgrenens situation

a) Kapacitet og produktion i Faellesskabet

(22) I perioden fra 1989 til 1990 udgjorde produktionskapaciteten i Faellesskabet, heri indregnet den tidligere Tyske Demokratiske Republik, omkring 360 000 tons. Produktionen i Faellesskabet har udvist stadig tilbagegang, idet den faldt fra 250 000 tons i 1989, inklusive den tidligere Tyske Demokratiske Republik, til 150 000 tons i 1991, og en del af denne produktion eksporteredes eller blev lagt paa lager; dette svarer til en kapacitetsudnyttelsesgrad paa ca. 42 % i 1991.

b) Markedsandel og forbrug

(23) Mellem 1989 og 1991 faldt faellesskabsproducenternes markedsandel fra 36 % til 26 %, den tidligere Tyske Demokratiske Republik indbefattet, medens det aarlige forbrug i Faellesskabet laa paa uaendret ca. 600 000 tons i samme periode. Efterspoergslen er ganske klart blevet daekket af import med oprindelse i tredjelande, herunder Polen og Egypten.

c) Priser

(24) De meget lave importpriser i undersoegelsesperioden indebar, at faellesskabsproducenterne maatte saelge deres varer i Faellesskabet til priser, der som oftest ikke gav daekning for produktionsomkostningerne. Det lave prisniveau hindrede ikke alene faellesskabsproducenterne i at haeve deres priser for at tage hensyn til udviklingen i produktionsomkostningerne, men noedsagede dem endog til at saenke priserne, uden at dette dog hindrede, at deres markedsandel gik tilbage.

d) Resultater

(25) I 1988 opnaaede en raekke faellesskabsvirksomheder meget ringe fortjeneste, hvorefter situationen bedredes forbigaaende i loebet af foerste halvaar 1989 paa grund af en kraftig stigning i salgspriserne for den paagaeldende vare under indtryk af genopsvinget i staalindustrien og virkningerne af omstruktureringsforanstaltninger.

Faellesskabserhvervsgrenen led derefter igen betydelige tab paa i naerheden af 26 %.

e) Konklusion

(26) Paa trods af faellesskabsproducenternes omstruktureringsbestraebelser er den paagaeldende erhvervsgrens situation forvaerret betydeligt, hvilket kommer til udtryk ved de finansielle tab og nedgangen i markedsandelen. Under disse omstaendigheder fastslaar Kommissionen, at naevnte erhvervsgren paafoeres vaesentlig skade.

4. AArsagssammenhaeng og andre faktorer

(27) Paa grundlag af undersoegelsen kunne det fastslaas, at udviklingen i importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Polen og Egypten, den relative foroegelse af importens kumulerede markedsandel, som steg fra 1,2 % i 1989 til 9,2 % i 1991, samt det faldende prisniveau under indtryk af importen, falder sammen med forvaerringen af faellesskabserhvervsgrenens konkurrencemaessige og finansielle situation.

(28) Kommissionen har undersoegt, om andre faktorer kan have vaeret aarsag til den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, saasom importen af varer med oprindelse i andre tredjelande.

(29) Selv om importen fra andre tredjelande, i det foreliggende tilfaelde Norge, Sverige, Island, Venezuela, det tidligere Jugoslavien, det tidligere Sovjetunionen og Brasilien paavirker den europaeiske industris situation, maa det stigende salg af de polske og egyptiske varer og det forhold, at disse varer saelges til priser, der er vaesentligt lavere end faellesskabsproducenternes priser, i sig selv anses for at vaere en aarsag til forvaerring af faellesskabserhvervsgrenens situation. Det skal i den forbindelse erindres, at ovennaevnte import fra tredjelande er omfattet af antidumpingforanstaltninger. Det vil foelgelig vaere ensbetydende med en forskelsbehandling af naevnte lande og mindske effektiviteten af de paagaeldende foranstaltninger, hvis der ikke traeffes foranstaltninger over for Polen og Egypten.

(30) Kommissionen er derfor paa grundlag af ovenstaaende faktorer naaet til den konklusion, at importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Polen og Egypten er en aarsag til den vaesentlige skade, der paafoeres den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

E. FAELLESSKABETS INTERESSER

(31) Det er i Faellesskabets interesse at genskabe en sund konkurrence, som ikke forstyrres af illoyal handelspraksis. En fortsaettelse af dumpingimporten, som forvolder vaesentlig skade, vil vaere en trussel mod den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens fortsatte bestaaen.

I betragtning af ferrosiliciumindustriens betydning for staalproduktionen kan det ikke vaere i Faellesskabets interesse, at faellesskabsvirksomhederne er helt afhaengige af forsyninger fra tredjelande, saa meget mere som nogle leverandoerer har deres hjemsted meget fjernt fra Faellesskabet.

(32) Repraesentanter for forarbejdningsindustrien i Faellesskabet og nogle selskaber individuelt har gjort gaeldende, at det ikke vil vaere i Faellesskabets interesse at opretholde beskyttelsesforanstaltninger, fordi de vil mindske faellesskabsvirksomhedernes konkurrencedygtighed i forhold til importerede faerdigvarer med oprindelse i tredjelande.

(33) Som det er tilfaeldet for alle raamaterialer, er det muligt, at prisforhoejelser vil paavirke forarbejdningsindustriens omkostninger. Der er imidlertid ingen af de beroerte selskaber, der har fremlagt overbevisende dokumentation for de konkrete virkninger af en forhoejelse af prisen paa ferrosilicium for produktionsomkostningerne, og der er ikke fremlagt beviser for de eventuelle foelger for forarbejdningsvirksomhedernes samlede salg, som en prisforhoejelse kunne indebaere. Kommissionen er af den opfattelse, at en eventuel virkning vil vaere beskeden i betragtning bl.a. af den ringe andel ferrosilicium, der anvendes ved fremstilling af et ton staal, samt den relativt set beskedne vaerdi, som denne var udgoer af de samlede omkostninger ved fremstilling af et ton staal.

(34) Efter at have sammenholdt ovennaevnte argumenter med den paagaeldende imports betydelige bidrag til de vanskeligheder, som ferrosiliciumindustrien i Faellesskabet staar over for, naaede Kommissionen til den konklusion, at det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser er noedvendigt at gribe ind for at hindre, at der forvoldes yderligere skade under proceduren.

F. FORANSTALTNINGERNES OMFANG

(35) I betragtning af, at dumpingmargenen for hvert land udtrykt i procent af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, overstiger skadestaersklen, finder Kommissionen, at der boer indfoeres foranstaltninger svarende til de konstaterede skadestaerskler.

(36) Hvad angaar denne skadestaerskel er Kommissionen af den opfattelse, at for at fastlaegge den margen, hvormed eksportpriserne ved salg til Faellesskabet boer forhoejes for at goere det muligt for faellesskabsvirksomhederne at haeve deres priser til et fortjenstgivende niveau, maa de fra Polen og Egypten importerede varer saelges til priser, der goer det muligt for faellesskabserhvervsgrenen at afvende tab og opnaa en rimelig fortjeneste.

Som en rimelig fortjenstmargen fastsatte Kommissionen en gennemsnitlig margen paa 6 %, som vil kunne sikre erhvervsgrenen de investeringer, der er noedvendige for at overleve. Paa baggrund af de mest repraesentative faellesskabsproducenters produktionsomkostninger skal prisen forhoejes med 32 % for at sikre, at der kan opnaas en saadan fortjeneste.

Denne margen svarer samtidig til den noedvendige forhoejelse af eksportprisen paa ferrosilicium med oprindelse i Egypten og Polen. En saadan forhoejelse af eksportprisen paa den paagaeldende vare vil saaledes goere det muligt at afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger.

G. FORANSTALTNINGERNES FORM

1. Tilsagn

(37) Nedenstaaende egyptiske selskab, som fremstillede og eksporterede den paagaeldende vare til Faellesskabet i referenceperioden:

Efaco, The Egyptian Ferro-Alloys Co., Egypten

afgav et pristilsagn. Kommissionen fandt efter konsultationer, at dette tilsagn kunne godtages. Det er derfor ikke paakraevet i naervaerende forordning at indfoere foranstaltninger mod importen af ferrosilicium, der fremstilles af dette selskab.

2. Midlertidig told

(38) Under henvisning til betragtning 36 boer den midlertidige told fastsaettes til 32 % for saa vidt angaar importen til Faellesskabet af ferrosilicium med oprindelse i Polen og Egypten.

(39) Der boer fastsaettes en frist, inden for hvilken de beroerte parter kan tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert. Det skal endvidere understreges, at alle undersoegelsesresultater med henblik paa denne forordning er foreloebige og kan tages op til fornyet undersoegelse med det formaal at beregne en endelig told, som Kommissionen maatte foreslaa -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium med indhold af silicium paa 10-96 vaegtprocent med oprindelse i Polen og Egypten og henhoerende under KN-kode 7202 21 10, 7202 21 90 og 7202 29 00.

2. Tolden fastsaettes for Polen og Egypten til 32 % af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

3. Tolden paalaegges ikke den paagaeldende vare, som fremstilles af det egyptiske selskab

Efaco, The Egyptian Ferro-Alloys Co., Egypten

idet det tilsagn, som dette selskab har afgivet i forbindelse med naervaerende antidumpingprocedure, godtages.

4. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

5. Overgang til fri omsaetning i Faellesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1

i naervaerende forordning finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. juni 1992. Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Naestformand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. (2) EFT nr. C 122 af 8. 5. 1991, s. 4. (3) EFT nr. L 219 af 8. 8. 1987, s. 24. (4) EFT nr. L 111 af 3. 5. 1991, s. 47. (5) EFT nr. L 38 af 10. 2. 1990, s. 1. (6) EFT nr. L 111 af 3. 5. 1991, s. 1.