SAERBERETNING NR. 2/89 om markedsordningerne for friske og forarbejdede frugter og groensager med Kommissionens svar

(89/C 128/02)

(Bemaerkninger i henhold til EOEF-Traktatens artikel 206a, stk. 4)

INDHOLD

Punkt

1. Indledning 1.1 - 1.6

2. Produktion og budgetudgifter 2.1 - 2.5

3. Forvaltningen af tilkoebsordningen for friske frugter og groensager 3.1 - 3.23

Grundforordninger og maalsaetninger 3.1 - 3.2

Regler for udbetaling af udligningstilskud 3.3 - 3.10

Produkter omfattet af tilskudsordningen 3.3

Gennemfoerelsen af ordningen 3.4

Fastsaettelse af tilbagekoebsprisen 3.5

Igangsaettelse af ordningen 3.6

Tilbagekoebsproceduren 3.7 - 3.8

Afhaendelse af tilbagekoebte produkter 3.9 - 3.10

Bemaerkninger om forvaltningen af tilbagekoebsordningen 3.11 - 3.23

Anerkendelse af og tilsyn med producentorganisationer 3.12 - 3.16

Tilsyn med destruktion 3.17 - 3.19

Kontant provenu af salg af tilbagekoebte produkter 3.20

Tidspunkt for udbetaling af udligningstilskud 3.21 - 3.22

Dokumentationsmateriale 3.23

4. Forvaltningen af stoetteordningen for forarbejdet frugt 4.1 - 4.28

Forarbejdningsordninger 4.1 - 4.3

Frugt i sukkeroploesning 4.4 - 4.11

Generelle bemaerkninger 4.4 - 4.5

Kontrolbesoeg 4.6 - 4.11

Forarbejdede tomater 4.12 - 4.15

Toerrede druer 4.16 - 4.26

Generelle bemaerkninger 4.16 - 4.17

Godkendelse af og tilsyn med oplagringsorganer 4.18 - 4.24

Salg til foder 4.25 - 4.26

Citrusfrugter 4.27 - 4.28

5. Markedsforvaltning - tilbagekoeb af friske frugter 5.1 - 5.18

Kontrol med grundlaget for ivaerksaettelse af tilbagekoeb 5.1

Den videre anvendelse af tilbagekoebte produkter 5.2 - 5.8

Velgoerende formaal 5.4

Destillation 5.5

Forarbejdning 5.6

Destruktion 5.7 - 5.8

Tilbagekoeb versus forarbejdning 5.9 - 5.12

Ingen stoette til forarbejdning af mandariner 5.13 - 5.14

Omstillingsplan 5.15 - 5.17

Kvalitetskontrol 5.18

6. Markedsforvaltning - forarbejdet frugt 6.1 - 6.20

Fastsaettelse af stoetten 6.1 - 6.11

Generelt 6.1

Frugt i sukkeroploesning og toerret frugt 6.2 - 6.4

Citroner 6.5

Appelsiner 6.6 - 6.7

Maanedlige stigninger i stoetten til toerrede druer 6.8 - 6.10

Konklusioner vedroerende beregningen af stoetten 6.11

Forarbejdning af appelsiner 6.12 - 6.13

Forarbejdning af citroner 6.14 - 6.16

Det lukkede marked i Italien 6.14 - 6.15

Kvalitetskrav 6.16

Toerrede druer 6.17 - 6.20

Garantitaerskel 6.17 - 6.19

Produktkvalitet 6.20

7. Sammenfatning - konklusioner 7.1 - 7.16

Tilbagekoebsordningen for friske frugter og groensager 7.1 - 7.4

Bemaerkninger om forvaltningen af ordningen 7.1

Markedsforvaltning og politiske maal 7.2 - 7.4

Forarbejdet frugt 7.5 - 7.13

Bemaerkninger om forvaltningen af ordningen 7.5 - 7.7

Markedsforvaltning 7.8 - 7.13

Konklusion 7.14 - 7.16

Side

Bilag I: Produktion og budgetudgifter 67

Bilag II: Fastsaettelsen af tilbagekoebsprisen for friske frugter og groensager 72

Kommissionens svar 74

1. INDLEDNING

1.1. Denne saerberetning omhandler forvaltningen af og kontrollen med Faellesskabets stoetteordning for frugt og groensager. En raekke usaedvanlige forhold praeger denne ordning. Da den blev indfoert i 1966, omfattede den kun friske produkter. Frugt og groensager er letfordaervelige produkter, og de saedvanlige foranstaltninger interventionsopkoeb og-oplagring er ikke egnede til at sikre den daglige markedsstyring. De vigtigste former for prisstoetteordninger inden for EF-markedet er derfor foelgende:

(a) Producenterne kan tilbagekoebe deres produkter og modtage et udligningstilskud fra officielle interventionsorganer (1). Produkter, der er tilbagekoebt paa denne maade, kan afhaendes paa forskellig vis, men i praksis bliver hovedparten destrueret.

(b) Der kan ydes stoette til forarbejdning af visse friske frugter og groensager til mere kurante produkter med henblik paa at oege producenternes afsaetningsmuligheder paa hjemmemarkedet og paa at oege deres konkurrenceevne over for billigere importerede produkter.

(c) Efter Graekenlands tiltraedelse af Faellesskabet udvidedes stoetteordningen til ogsaa at omfatte toerrede druer og figner. Der blev ogsaa fastsat bestemmelser om interventionsopkoeb og-oplagring af disse produkter.

1.2. Endvidere ydes der tilskud i form af importafgifter, som om noedvendigt suppleres med et system med referencepriser og udligningsafgifter for importerede produkter; denne ordning omtales dog ikke i denne saerberetning. Der betales eksportrestitutioner for produkter (som oftest friske), der eksporteres til tredjelande, men udgifterne hertil er begraensede. Med henblik paa at forbedre markedsstrukturen er frugt og groensager, der markedsfoeres i Faellesskabet, endvidere omfattet af en ordning med klassificering efter kvalitet.

1.3. Denne saerberetning (2) er udarbejdet paa grundlag af en undersoegelse af de foranstaltninger, der er omtalt i pkt. 1.1, dvs. udligningstilskud til tilbagekoeb af friske frugter (budgetkonto 1501) og stoette til forarbejdning af produkter (konto 1503, 1511 og 1512), der tilsammen tegner sig for omkring 90 % af de samlede udgifter til de gaeldende markedsordninger; stoerstedelen vedroerer Italien og en mindre del Graekenland og Frankrig. Retten har kun foretaget revision paa stedet i disse tre lande og i Nederlandene. Rettens revision i Frankrig omfattede kun forarbejdede produkter. Ordningen vil faa vaesentligt stoerre betydning i 1992, naar Spanien og Portugal, som begge er storproducenter af frugter og groensager, for foerste gang vil modtage omfattende stoette under ordningen. Da disse to lande for oejeblikket kun tegner sig for en lille del af udgifterne, er de imidlertid ikke omfattet af denne undersoegelse.

1.4. Hovedsigtet med Rettens undersoegelse var foelgende:

(a) at undersoege, om medlemsstaterne havde taget hoejde for tilstraekkelige kontrolforanstaltninger, og om de havde taget saadanne i anvendelse med henblik paa at efterproeve lovligheden og den formelle rigtighed af Faellesskabets udgifter i forbindelse med tilbagekoeb og forarbejdning af produkter,

(b) at efterproeve, om de forskellige markedsforanstaltninger fungerer saaledes, at den oekonomiske forvaltning har vaeret forsvarlig paa saavel faellesskabsplan som paa nationalt og lokalt plan.

1.5. Det er karakteristisk for markedet for frugt og groensager, at der er overskud af visse produkter, og at der derfor foretages tilbagekoeb af betydelige maengder, der derefter destrueres. I denne beretning paavises foelgende forhold:

(a) Strukturforanstaltningerne med henblik paa at omlaegge citrusproduktionen til mere rentabel produktion har ikke foert til noget resultat.

(b) Den oprindelige ordning erstattede tidligere nationale stoetteordninger, og den var i hoej grad baseret paa nationale forvaltnings- og finansieringsmetoder. De administrative bestemmelser vedroerende tilbagekoeb af friske produkter - der er udformet efter den gennemstrukturerede nederlandske ordning - er ikke i tilstraekkelig grad tilpasset de afsaetningsstrukturer, der findes i de medlemsstater, der hovedsagelig beroeres af bestemmelserne.

(c) Producenterne anspores ikke i tilstraekkelig grad til at soege gode afsaetningsmuligheder for tilbagekoebte produkter.

(d) Paa faellesskabsplan foreskrives der kun et minimum af kontrolforanstaltninger, og producentorganisationerne, hvoraf en raekke ikke engang er rigtigt etableret, har alt for stort spillerum med hensyn til at forpligte EUGFL-midler ved at indlede tilbagekoebsprocedure.

(e) Den fysiske kontrol af forarbejdningsindustrien er utilstraekkelig, og der er stadig stor risiko for svig og uregelmaessigheder.

1.6. Der gives en sammenfatning af Rettens bemaerkninger i kapitel 7.

2. PRODUKTION OG BUDGETUDGIFTER

2.1. Produktionen af de afgroeder, der kan goeres til genstand for tilbagekoeb i henhold til faellesskabsordningen, har vaeret ret stabil i perioden fra hoestaaret 1982/83 til hoestaaret 1986/87, hvor den har ligget paa mellem 29,1 og 30,8 mio t, mens de tilbagekoebte maengder har svinget mellem 1,2 mio t og 2,9 mio t. I den samme periode blev hvert aar mellem 800 000 og 865 000 t friske appelsiner og citroner forarbejdet til saft, dog ikke i hoestaaret 1985/86, hvor baade produktionen og de forarbejdede maengder oegedes, og hvor 1 036 000 t blev forarbejdet. Der var store udsving i produktionen af andre forarbejdede produkter, hvor det mest markante udsving var et betydeligt fald i forhold til hoestaaret 1985/86 i produktionen af forarbejdede tomater efter indfoerelsen af produktionskvoter.

2.2. Udgifterne til de samlede markedsstoetteforanstaltninger varierer fra aar til aar, og det skyldes foerst og fremmest udsving i

(a) de hoestede maengder,

(b) de maengder, der tilbagekoebes, naar der foreligger overskudsproduktion,

(c) de maengder, der aftages af forarbejdningsindustrien.

2.3. I perioden 1982-1987 androg budgetudgifterne gennemsnitlig 1 125 mio ECU om aaret. I absolutte tal har udgifterne ganske vist vaeret temmelig konstante, men i forhold til de samlede udgifter under EUGFL, Garantisektionen, er de faldet fra 7,9 % i 1984, hvor de kulminerede, og til 4,2 % i 1987. Inden for dette samlede udgiftsbeloeb

(a) har der vaeret betydelige udsving i de beloeb, der har vaeret anvendt til tilbagekoeb af friske produkter,

(b) har der vaeret en nedgang paa 50 % (ca. 250 mio ECU om aaret) i udgifterne til forarbejdede tomater som foelge af indfoerelsen af kvoter i 1985; denne nedgang er til dels blevet udlignet af en stigning, der i foerste omgang udgjorde ca. 90 mio ECU, og som skyldtes en boelge af tilbagekoeb af dette produkt,

(c) er udgifterne til forarbejdede frugter siden 1985 faldet generelt.

2.4. Lige siden markedsordningens indfoerelse har det vaeret de italienske producenter, der i saerlig grad har draget fordel af ordningen. Selv efter Graekenlands tiltraedelse af EF var Italien fortsat den stoerste producent i Faellesskabet bestaaende af De Ti, idet landet tegnede sig for over 50 % af den samlede EF-produktion af friske frugter og groensager, der omfattedes af tilbagekoebsordningen, og for over to tredjedele af de forarbejdede produkter, hvortil der ydedes stoette.

2.5. I bilag I med tilhoerende tabeller gives yderligere oplysninger om produktionen og om Faellesskabets udgifter til frugt og groensager.

3. FORVALTNINGEN AF TILBAGEKOEBSORDNINGEN FOR FRISKE FRUGTER OG GROENSAGER

Grundforordninger og maalsaetninger

3.1. Tilbagekoebsordningen har hjemmel i Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 (3) (grundforordningen) om den faelles markedsordning for frugt og groensager. Med markedsordningen skal det tilstraebes »under hensyntagen til samhandelen med tredjelande at udligne udbud og efterspoergsel paa et for producenterne rimeligt prisniveau og i denne forbindelse at fremme en specialisering inden for Faellesskabet« (tredje betragtning). Hoestaaret er forskelligt for de enkelte sorter frugter og groensager.

3.2. Friske frugter og groensager er letfordaervelige varer, og dette gaelder i saerdeleshed de produkter, der oftest er overskudsproduktion af. Oplagring over laengere perioder er derfor ikke praktisk. Udligningstilskuddet, dvs. de tilbagekoebspriser, der betales producenterne for de enkelte produkter, skal forhindre et voldsomt fald i markedspriserne; det skal ikke garantere en fast pris gaeldende for et hoestaar, saaledes som det er tilfaeldet med den faelles landbrugspolitiks traditionelle interventionsmekanismer.

Tilbagekoebspriserne ligger saaledes betydeligt under det prisniveau, der kan opnaas paa det normale marked.

Regler for udbetaling af udligningstilskud

Produkter omfattet af tilskudsordningen

3.3. Interventionsordningen omfatter kun et begraenset udvalg af produkter:

"" ID="1">aebler> ID="2">auberginer mandariner> ID="3">clementiner"> ID="1">paerer> ID="2">abrikoser druer til spisebrug> ID="3">satsumas"> ID="1">ferskner> ID="2">appelsiner blomkaal> ID="3">nektariner"> ID="1">tomater> ID="2">citroner">

Clementiner, satsumas og nektariner blev foejet til denne liste i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 223/88 (4) af 25. januar 1988. De to foerstnaevnte produkter blev medtaget under ordningen, fordi de udgoer en vaesentlig del af den spanske citrusfrugtproduktion, og sidstnaevnte fordi det er et erstatningsprodukt for ferskner, der allerede er omfattet af tilbagekoebsordningen.

Gennemfoerelsen af ordningen

3.4. Gennemfoerelsen af ordningen paahviler nationalt anerkendte producentorganisationer i medlemsstaterne. I forordning (EOEF) nr. 1035/72 (5) opregnes formaalene med disse organisationer. De skal bl.a. fremme koncentrationen af udbuddet samt stabilisere priserne og samtidig stille passende tekniske hjaelpemidler til raadighed for producenterne til emballering og afsaetning af produkterne.

Fastsaettelse af tilbagekoebsprisen

3.5. Producentorganisationerne fastsaetter for hvert enkelt produkt en minimumspris, under hvilken produktet ikke udbydes til salg (dvs. tilbagekoebsprisen); disse priser maa ikke overskride et prisloft, som hvert aar fastsaettes af Raadet. Det er denne pris, organisationerne saa maa betale deres medlemmer for de saaledes tilbagekoebte produkter, og den danner grundlaget for det udligningstilskud, Faellesskabet yder organisationerne. Priserne (og udligningstilskuddet) afspejler forskelle i sort, kvalitetsklasse, stoerrelse og emballering. I bilag II gives en naermere redegoerelse for, hvorledes tilbagekoebsprisen fastsaettes.

Igangsaettelse af ordningen

3.6. Faellesskabets tilbagekoebsordning for frugt og groensager bygger paa den ordning, der er gaeldende i Nederlandene, som har gamle og hoejtudviklede traditioner inden for markedsfoering. Nederlandske produkter saelges paa auktioner, og der foretages tilbagekoeb, naar de bud, der gives paa et vareparti, ikke naar op over tilbagekoebsprisen. I de sydlige medlemsstater er markederne i hoejere grad opdelt, salg paa auktion forekommer kun sjaeldent og producentorganisationerne kan derfor i vidt omfang selv afgoere, hvornaar de vil gaa ind paa markedet og tilbagekoebe produkter.

Tilbagekoebsproceduren

3.7. EF-forordningerne indeholder ingen saerlige bestemmelser om kontrolforanstaltninger i forbindelse med tilbagekoeb. I Italien og Graekenland varetages tilsynet med ordningen af et kontrolhold paa tre personer, som er udpeget i medfoer af nationale regler, der er vedtaget med henblik paa gennemfoerelse af EF-foranstaltningerne. Dette kontrolhold er sammensat af to lokale embedsmaend og en agronom.

I Italien er det tredje medlem en repraesentant for Guardia di Finanza, mens det i Graekenland er en repraesentant for den kompetente producentorganisation.

3.8. Disse kontrolhold har til opgave at sikre, dels at de produkter, der udbydes til tilbagekoeb, kan omfattes af EF-stoetteordningen, dels at produkterne er af en saadan kvalitet, at de kan afsaettes - det betyder, at produkterne mindst skal vaere af kvalitetsklasse II (kun under ganske saerlige omstaendigheder er det tilladt at bringe frugt af kvalitetsklasse III i handelen). Endvidere skal disse kontrolhold kontrollere produktets sort, stoerrelse og praesentationsmaade - noedvendige elementer i forbindelse med fastsaettelsen af tilbagekoebsprisen - ligesom de skal foere tilsyn med destruktion af produkter.

Afhaendelse af tilbagekoebte produkter

3.9. I henhold til grundforordningen (artikel 21) afhaendes tilbagekoebte frugter og groensager paa foelgende maader:

(a) gratis fordeling til velgoerende institutioner, skoler, faengsler, hospitaler osv.; der drages omsorg for, at disse maengder fordeles som supplement til de maengder, der normalt indkoebes,

(b) anvendelse til andre formaal end ernaeringsformaal,

(c) anvendelse som foderstoffer, enten i frisk tilstand eller efter forarbejdning,

(d) for saa vidt angaar aebler, paerer og ferskner, forarbejdning til alkohol,

(e) forarbejdning af visse appelsinsorter.

3.10. Det paahviler producentorganisationerne i medlemsstaterne at soerge for afhaendelse af produkterne, og eventuelt provenu fratraekkes i det udligningstilskud, som interventionsorganet udbetaler. For en meget stor del af de tilbagekoebte produkter gaelder det, at de ikke kan afhaendes paa nogen af de ovenfor anfoerte maader, og at de derfor destrueres - som regel bliver de gravet ned - til trods for, at forordningerne ikke indeholder bestemmelser om saadanne foranstaltninger.

Bemaerkninger om forvaltningen af tilbagekoebsordningen

3.11. Bemaerkningerne i det foelgende understreger behovet for, at Kommissionen fastlaegger klare retningslinjer for hensigtsmaessige kontrolforanstaltninger, som skal gennemfoeres af de nationale myndigheder.

Anerkendelse af og tilsyn med producentorganisationer

3.12. I henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 (6) kan kun producentorganisationer, som er anerkendt af de enkelte medlemsstater, traekke friske frugter og groensager ud af handelen. I denne forordnings artikel 13 angives en raekke betingelser, som disse organisationer skal opfylde for at opnaa anerkendelse, herunder at medlemmerne er forpligtede til at afsaette deres samlede produktion gennem producentorganisationen. Organisationerne kan dog bemyndige producenterne til med hensyn til visse maengder at se bort fra denne forpligtelse. Hensigten var derfor, at producentorganisationerne skulle vaere egentlige afsaetningsorganer for at opnaa anerkendelse og for at vaere omfattet af EF-stoetteordningen.

3.13. Retten besoegte producentorganisationer i Italien, Graekenland og Nederlandene. Den konstaterede, at ingen af de fire udvalgte producentorganisationer paa Sicilien var egentlige afsaetningsorganer. Flertallet af de faktisk gennemfoerte salgsforretninger var organiseret af de enkelte medlemmer, og produkterne blev ikke, som fastsat i forordningen, bragt i omsaetning via producentorganisationen. Organisationernes hovedaktiviteter bestod derfor blot i at varetage tilbagekoebsforretninger. I et enkelt tilfaelde udgjorde indtaegterne fra tilbagekoeb 90 % af producentorganisationens samlede indtaegter.

3.14. Ovennaevnte forhold rejser tvivl om effektiviteten af den kontrol, der finder sted, inden disse organisationer opnaar anerkendelse, samt af det efterfoelge tilsyn med dem. Retten skal henstille til Kommissionen at foretage en kritisk gennemgang af de metoder, der anvendes i medlemsstaterne, og at tage initiativ til en fornyet undersoegelse af de etablerede producentorganisationer med henblik paa at sikre, at EF-forordningerne overholdes, og at organisationerne er berettiget til at modtage tilskud under den gaeldende ordning.

3.15. Retten er klar over, at Kommissionen tidligere har gjort forsoeg paa at stoppe saadanne kraenkelser af forordningerne ved at foretage langvarige undersoegelser af, hvorledes producentorganisationerne fungerer i Frankrig og Italien. Det er derfor saa meget mere skuffende at konstatere, at problemet endnu ikke er loest.

3.16. Siden Retten paabegyndte sine undersoegelser, har Kommissionens egne revisorer i begyndelsen af 1988 aflagt besoeg paa Sicilien i forbindelse med afslutningen af regnskaberne for regnskabsaaret 1986. Paa grundlag af en analyse af fire producentorganisationers virksomhed - ikke de fire organisationer, som Retten besoegte - har Kommissionen for tre af disse organisationer nedsat tilskuddene med 54,2 mia LIT (35,6 mio ECU).

Tilsyn med destruktion

3.17. Eftersom den mulighed bestaar, at tilbagekoebte produkter, der er sendt til destruktion, igen lander paa det normale marked, er det meget vigtigt med en effektiv kontrol, naar produkter sendes til destruktion. Som anfoert i pkt. 3.10 indeholder forordningerne ingen saerlige bestemmelser om destruktion, og dette forhold alene kan vaere medvirkende til, at kontrollen paa dette omraade ikke er tilstraekkelig. I Nederlandene har myndighederne fortolket forordningerne helt bogstaveligt og indtaget det standpunkt, at destruktion ikke er tilladt. Imidlertid lader producentorganisationerne betydelige maengder tilbagekoebte frugter og groensager, som ikke har kunnet afsaettes paa rimelige vilkaar i Nederlandene, raadne op paa et areal, organisationerne selv har udlagt specielt til dette formaal. Denne fremgangsmaade er ikke underkastet uafhaengig kontrol. Naar de nederlandske myndigheder meddeler Kommissionen, til hvilke formaal de tilbagekoebte produkter er anvendt, anmeldes alle saadanne maengder som vaerende anvendt som foderstoffer, selv om en betydelig del af de tilbagekoebte tomater destrueres. De hollandske myndigheder anfoerte som forklaring paa deres handlemaade, at hovedreglen er, at alle tilbagekoebte frugt- og groensagssorter skal anvendes som foderstoffer, og at denne regel fortsat vil vaere gaeldende, selv naar produkter som foelge af utilstraekkelig efterspoergsel er blevet sendt til destruktion.

3.18. De nationale myndigheder i Italien og Graekenland anerkender derimod destruktion af tilbagekoebte produkter, og her er foranstaltningerne underkastet tilsyn ved kontrolhold som omtalt i pkt. 3.7 og 3.8. I stoetteansoegninger beskrives denne foranstaltning som »anvendelse til andre formaal end konsum«, og den attesteres som saadan af de lokale kontrolmyndigheder. Retten finder, at denne beskrivelse i bedste fald er tvetydig, og at den boer aendres, saaledes at anvendelsesformaalet angives praecist, f.eks. »destruktion under tilsyn«. Endvidere boer kontrolholdet vaere forpligtet til at afgive en rapport om destruktionsforanstaltningerne til det udbetalende organ. En saadan fremgangsmaade blev ikke fulgt i nogen af de regioner (bortset fra en enkelt i Italien), Retten besoegte.

3.19. Det fremgaar klart af de foregaaende punkter, at forholdene er utilfredsstillende, fordi der ikke er fastlagt EF-bestemmelser vedroerende destruktion. Dersom destruktion - aktiv eller passiv - anerkendtes som et acceptabelt anvendelsesformaal, ville en medlemsstat som Nederlandene vaere tvunget til at indfoere passende kontrolforanstaltninger, og de indberetningsordninger, som alle medlemsstater anvender, ville vaere baseret paa faktiske forhold.

Kontant provenu af salg af tilbagekoebte produkter

3.20. Provenu af salg af tilbagekoebte produkter skal hver maaned anmeldes til interventionsorganet, og beloebet fratraekkes det udligningstilskud, der ydes for tilbagekoebte produkter. Retten fandt ingen dokumentation for, at noejagtigheden eller fuldstaendigheden af ovennaevnte provenu, som i de tre hoestaar 1984/85 til 1986/87 androg mellem 1,2 og 3,2 mio ECU pr. aar, blev efterproevet af et kontrolorgan. Kommissionen boer snarest muligt undersoege denne sag.

Tidspunkt for udbetaling af udligningstilskud

3.21. Ifoelge artikel 18 i grundforordningen svarer det udligningstilskud, Faellesskabet yder producentorganisationer til tilbagekoeb af produkter, normalt til de godtgoerelser, som betales af producentorganisationerne til deres medlemmer, med fradrag af nettoindkomsterne for de tilbagekoebte produkter. Organisationerne skal i henhold til artikel 15 oprette interventionsfonde; for at sikre de noedvendige midler til disse fonde, paalaegger organisationerne deres medlemmer afgifter, som tilflyder fondene.

3.22. Disse bestemmelser, som ganske klart indebaerer, at organisationerne skal have udbetalt godtgoerelserne, foerend de kan goere krav paa udligningstilskud, tilsidesaettes i Italien og Graekenland. I Italien udbetales provenuet af udligningstilskuddet som godtgoerelser til producenterne, efter at udligningstilskuddet er modtaget fra interventionsorganet, uanset at det i forbindelse med ansoegninger om udbetaling af udligningstilskud skal bekraeftes, at godtgoerelserne er »udbetalt«. I Graekenland fremgaar det af ansoegningerne, at godtgoerelserne endnu ikke er blevet udbetalt i fuldt omfang, skoent det er underforstaaet, at organisationerne udbetaler et acontobeloeb som forskud paa godtgoerelserne. I begge medlemsstater erkendes det, at ordningen ikke anvendes korrekt, men det tolereres under hensyntagen til den oekonomiske byrde, en forhaandsfinansiering af godtgoerelserne ville medfoere for producentorganisationerne. I hoestaaret 1986/87 androg godtgoerelserne for de to medlemsstater ca. 448 mio ECU (7). Kommissionens tjenestegrene har ogsaa lukket oejnene for problemet. Det er uacceptabelt, at der paa denne maade manipuleres med EF-forordninger. Kommissionen har i forbindelse med afslutningen af medlemsstaternes regnskaber pligt til kun at godkende afholdelse af saadanne udgifter over Faellesskabets midler, som er i overensstemmelse med Faellesskabets retsforskrifter. Hvis gennemfoerelsen af EF-lovgivningen er forbundet med praktiske vanskeligheder, boer der tages skridt til at faa lovgivningen aendret.

Dokumentationsmateriale

3.23. Skal der kunne foretages revision, er det vaesentligt, at de grundlaeggende dokumenter vedroerende frugtleverancer til interventionscentrene - detaljerede lister, brovaegtattester osv. - opbevares. Retten maatte ogsaa her konstatere, at saadanne dokumenter ikke blev opbevaret i nogen af de besoegte regioner, bortset fra en enkelt region i Italien.

4. FORVALTNINGEN AF STOETTEORDNINGEN FOR FORARBEJDET FRUGT

Forarbejdningsordninger

4.1. Der udbetales producentstoette for forarbejdning (i forordningerne omtalt som udligningstilskud eller produktionsstoette, afhaengigt af hvilken foranstaltning der er tale om) over foelgende budgetkonti:

1503 - Udligningstilskud til forarbejdning af citrusfrugter, dvs. citroner og visse appelsinsorter,

1511 - Producentstoette - produkter forarbejdet paa basis af tomater,

1512 - Producentstoette - produkter forarbejdet paa basis af frugt, dvs.

ferskner i sukkeroploesning

Williamspaerer i sukkeroploesning

kirsebaer i sukkeroploesning

blommer (svesker) toerrede produkter

sultanas toerrede produkter

korender toerrede produkter

figner toerrede produkter

4.2. Udgifterne optaget paa konto 1503 afholdes i medfoer af to forordninger, nemlig, for saa vidt angaar appelsiner, i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 2601/69 af 18. december 1969 (8) og, for saa vidt angaar citroner, i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/77 af 17. maj 1977 (9). Der ydes stoette til forarbejdning af appelsiner ud fra samme princip, som ligger bag de stoetteforanstaltninger, der tilsigter stoette til markedet for friske produkter. Stoetteforanstaltningerne indfoertes paa et tidspunkt, hvor markederne befandt sig i en krise, hvor der foretoges meget omfattende tilbagekoeb af visse appelsinsorter, og hvor EF-produceret citronsaft blev udsat for staerkt pres af importerede produkter. Siden er der sket en saadan udvikling i ordningen, at den eneste afsaetningsmulighed for de appelsinsorter, der er omfattet af forarbejdningsstoetten, er markedet for saftproduktion. Salg af friske produkter har en minimal betydning.

4.3. Udgifterne optaget paa konto 1511 og 1512 afholdes i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 426/86 af 24. februar 1986 (10). Producentstoette til forarbejdning af tomater og frugt ydes med henblik paa at forbedre konkurrenceevnen over for importerede produkter fra tredjelande gennem en udligning af forskellen mellem priserne i Faellesskabet og verdensmarkedspriserne. Det er en betingelse for at modtage stoetten, at forarbejdningsvirksomhederne betaler en minimumspris, som fastsaettes paa EF-plan, og som sikrer producenterne en rimelig indtjening.

Frugt i sukkeroploesning

Generelle bemaerkninger

4.4. Bestemmelserne for ydelse af producentstoette er fastsat ved forordning (EOEF) nr. 426/86 (10) og gennemfoerelsesforordningen [Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1599/84 af 5. juni 1984 (11)]. Forarbejdningsvirksomheden indkoeber i henhold til forarbejdningskontrakter raavarer til eller over en minimumspris, som Kommissionen fastsaetter hvert aar for hvert enkelt produkt. Raavarerne skal vaere af sund og god handelskvalitet og egnede til forarbejdning, og det forarbejdede produkt skal opfylde en raekke minimumskvalitetsnormer, som er gaeldende paa faellesskabsplan.

4.5. Tabel 1 viser det antal tilfaelde af uregelmaessigheder inden for sektoren for forarbejdet frugt, som medlemsstaterne har indberettet for perioden 1983-1987. Materialet er nok ikke fyldestgoerende, fordi det ikke omfatter uregelmaessigheder, som medlemsstaterne har paavist, men ikke indberettet til Kommissionen. Retten har tidligere kritiseret dette forhold (12). Under Rettens revision paa stedet i Italien fremhaevede embedsmaendene den fortsatte kamp mod svig og udtalte, at der i de foerste fire maaneder af 1987 var blevet afsloeret tilfaelde af uregelmaessigheder i sektoren for forarbejdede frugter og groensager, der blev anslaaet til at andrage 40 mia LIT (26,3 mio ECU). Uregelmaessighederne vedroerte hovedsagelig forarbejdning af tomater og ferskner, og de var blevet afsloeret efter indgaaende undersoegelser, der omfattede betalinger effektueret over en aarraekke. Retten kan efter sin revision paavise, at en raekke forhold omkring visse medlemsstaters kontrolsystemer boer forbedres; disse forhold er omtalt i de foelgende punkter.

Tabel 1: Uregelmaessigheder indberettet af medlemsstaterne 1983-1987 (efter type) "" ID="1">FR Tyskland> ID="3">111,4> ID="11">111,4"> ID="2">4> ID="3">(29,4) (1)> ID="4">-> ID="5">-> ID="6">-> ID="7">-> ID="8">-> ID="9">-> ID="10">4> ID="11">(29,4)"> ID="1">Frankrig> ID="3">103,8> ID="7">84,1> ID="9">2,6> ID="11">190,5"> ID="2">7> ID="3">(28,2)> ID="4">-> ID="5">-> ID="6">3> ID="7">(31,2)> ID="8">1> ID="9">(0,0)> ID="10">11> ID="11">(59,4)"> ID="1">Italien> ID="3">997,3> ID="5">6 575,8> ID="7">73 594,2> ID="9">3 675,9> ID="11">84 843,2"> ID="2">8> ID="3">(0,0)> ID="4">50> ID="5">(10,3)> ID="6">35> ID="7">(269,1)> ID="8">10> ID="9">(0,0)> ID="10">103> ID="11">(279,4)"> ID="1">I alt> ID="3">1 212,5> ID="5">6 575,8> ID="7">73 678,3> ID="9">3 678,5> ID="11">85 145,1"> ID="2">19> ID="3">(57,6)> ID="4">50> ID="5">(10,3)> ID="6">38> ID="7">(300,3)> ID="8">11> ID="9">(0,0)> ID="10">118> ID="11">(368,2)"">

Kontrolbesoeg

Forhaandsmeddelelse

4.6. Naar de italienske myndigheder foretager kontrolbesoeg, giver de som regel meddelelse herom paa forhaand; dette var generelt ikke tilfaeldet i Graekenland og Frankrig. Retten anser stikproevekontrol af maengde og kvalitet af anvendte raavarer og af faerdigvarer for at vaere meget vaesentlige elementer i kontrolsystemet, og den maa derfor henstille, at saadanne besoeg saa vidt muligt foretages uanmeldt. De italienske myndigheder har meddelt Retten, at de vil gaa bort fra at give forhaandsanmeldelse om besoeg.

Sammenholdelse af den forbrugte raavaremaengde og maengden af faerdigvarer

4.7. I medlemsstaterne foretages der som regel kontrolbesoeg ved begyndelsen og slutningen af den samlede produktionsperiode med henblik paa at fastslaa lagrene ved periodens begyndelse og afslutning; herudover aflaegges der kontrolbesoeg to gange i loebet af produktionsperioden. Kontrollen omfatter i det vaesentlige en sammenholdelse af produktionsregnskaber og lagre. Retten konstaterede, at der ikke blev aflagt tilstraekkeligt mange besoeg, og at den fysiske kontrol af raavarer og faerdigvarer derfor heller ikke var tilstraekkelig. Naar der blev foretaget fysisk kontrol, var det i visse tilfaelde tvivlsomt, om den havde vaeret effektiv. F.eks. konstaterede Retten i Italien, at embedsmaendene som regel uden videre tog indholdsangivelserne paa kasserne for paalydende. Endvidere foretog de ikke rutinemaessig kontrol af originale produktionsregnskaber og heller ikke af lagerboeger eller forsendelsesbilag.

4.8. Selv om stoetten udbetales for den forarbejdede faerdigvare, mener Retten, at myndighederne i medlemsstaterne ved systematisk fysisk stikproevekontrol boer forsoege at sammenholde maengde og kvalitet af de modtagne raavarer og de forarbejdede produkter. Paa grundlag af disse oplysninger kan det saa konstateres, om den anmeldte maengde forarbejdede produkter er realistisk.

4.9. Betydningen af hyppig fysisk kontrol kombineret med sammenholdelse af grundbilag understreges af, at stoerstedelen af de afsloerede tilfaelde af svig inden for denne markedssektor drejer sig om fiktiv produktion. Retten mener, at Kommissionen boer soerge foer, at der indfoeres systematisk sammenholdelse af anvendte raavarer og forarbejdede produkter. Medlemsstaterne boer for hver enkelt stoettemodtager udarbejde et program omfattende hyppig stikproeverevision af de boeger, der foeres over de kontrollerede produkter, samt af de efterproevede bilag. Det er Rettens opfattelse, at dette problem generelt goer sig gaeldende i forbindelse med kontrolforanstaltninger, og den har kendskab til, at Corte dei Conti har revideret det italienske kontrolsystem, og at denne er naaet frem til stort set samme konklusion (13): den i Italien gaeldende kontrolordning boer forenkles, saaledes at man prioriterer permanent og fysisk kontrol paa stedet saerlig hoejt i forarbejdningsstadiet, og saaledes at man paa dette stadium foerst og fremmest efterproever noejagtigheden af det foreliggende materiale.

4.10. Forarbejdningsvirksomhederne kontrollerer regelmaessigt de konserverede faerdigvarer med henblik paa at sikre sig, at de fastlagte kvalitetsnormer er opfyldt. I betragtning af de mange faktorer, der indgaar i dette markedsinstrument, og tersom der kun sjaeldent foretages kontrolbesoeg, paalaegger medlemsstaterne virksomhederne at udtage repraesentative kasser af den daglige produktion og opbevare dem. Naar inspektionstjenesten aflaegger kontrolbesoeg, udvaelger den proever af dette »lager« og lader dem analysere. Retten mener ikke, at en saadan proeveudtagningsordning i tilstraekkelig grad forebygger svig, fordi det er virksomheden selv, der udvaelger den produktionsmaengde, der eventuelt skal underkastes yderligere officiel stikproevekontrol. I Italien foretager de ansvarlige embedsmaend i oevrigt ikke rutinemaessigt en naermere undersoegelse i en forarbejdningsvirksomhed, dersom de officielle undersoegelsesresultater afviger fra virksomhedens egne undersoegelsesresultater. Kommissionen boer sikre sig, at de stikproever og analyser, som virksomhederne selv foretager, underkastes et minimum af officiel stikproevekontrol, der omfatter stikproeveudtagning baade under produktionsforloebet og af lageret, og at enhver uoverensstemmelse mellem de officielle undersoegelsesresultater og virksomhedernes resultater forfoelges.

4.11. De italienske myndigheder har indfoert kontrol i form af sammenholdelse af den anvendte raavaremaengde og maengden af forarbejdede produkter med henblik paa at efterproeve de regnskabsmaessige registreringers paalidelighed (14). Den maksimale tilladte procentsats for produktion af anvendte raavarer er fastlagt paa nationalt plan, f.eks. ligger den for ferskner i sukkerlage paa 70 %. Ved overskridelse af denne graense reduceres det ansoegte stoettebeloeb til det tilladte maksimumsbeloeb. Kontrolforanstaltningerne boer imidlertid udbygges, saaledes at der sker opfoelgning i de tilfaelde, der giver formodning om, at der er anmeldt for stor produktionsmaengde. For oejeblikket er dette ikke tilfaeldet. Endvidere har ordningen ikke vaeret taget op til revision med henblik paa at undersoege, om de fastlagte graenser giver et realistisk billede af forholdet mellem maengden af forbrugte raavarer og maengden af forarbejdede produkter; det fremgaar af undersoegelser af forholdene i en raekke moderne virksomheder, at de maksimale graenser faktisk er sat alt for hoejt.

Forarbejdede tomater

4.12. De vigtigste tomatprodukter, der er omfattet af stoetteordningen, er konserverede tomater og tomatkoncentrat. Efter rapporter fra de italienske myndigheder om en betydelig og umotiveret stigning i produktionen af forarbejdede tomater ivaerksatte Kommissionen i 1984 en undersoegelse i Italien i henhold til artikel 9 i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 (15). Formaalet med undersoegelsen var at faa fuldt overblik over markedet for forarbejdede tomater og klarlaegge aarsagerne til, at forarbejdningsindustrien havde ekspanderet saa hurtigt. Embedsmaend fra Kommissionen ledsaget af nationale repraesentanter og eksperter fra erhvervslivet besoegte i 1984 en raekke virksomheder i tre regioner i Italien.

4.13. Der blev ikke registreret tilfaelde af svig eller uregelmaessigheder, og den produktionsmaengde, de kontrollerede virksomheder havde anmeldt, blev erklaeret for realistisk. Over for Kommissionens tjenestemaend blev stigningen i de forarbejdede maengder begrundet med, at der var sket en udvidelse af det areal, hvor der dyrkes tomater, og at man var gaaet over til forarbejdning af tomater i stedet for produktion af produkter, som ikke kunne omfattes af forarbejdningsstoetteordningen.

4.14. Kommissionen fulgte den foerste undersoegelse op med at anmode de italienske myndigheder om i henhold til bestemmelserne i artikel 6 i Raadets forordning (EOEF) nr. 283/72 af 7. februar 1972 (16) at indlede undersoegelser af visse virksomheder. Trods rykkere fra Kommissionen fremkom de italienske myndigheder kun med nogle enkelte oplysninger om hvilke fremskridt, der var gjort, og dette skete foerst saa sent som i slutningen af 1988. Retten finder disse forsinkelser yderst beklagelige og henstiller indtraengende til Kommissionen at traeffe passende foranstaltninger.

4.15. Under hensyntagen til de undersoegelser, Kommissionen og de italienske myndigheder havde foretaget, koncentrerede Retten sin revisión om andre forarbejdede produkter. Det er imidlertid saaledes, at mange virksomheder, som producerer forarbejdet frugt i sukkerlage, ogsaa producerer forarbejdede tomater i andre perioder af aaret. Bemaerkningerne i pkt. 4.6 - 4.11 ovenfor vedroerende frugt i sukkerlage er efter Rettens opfattelse ogsaa relevante for kontrollen med forarbejdning af tomater.

Toerrede druer

Generelle bemaerkninger

4.16. Stoetteordningen for toerrede druer, som kun anvendes i Graekenland, fungerer efter de retningslinjer, der er anfoert i pkt. 4.4. Ordningen bestaar i producentstoette til forarbejdning af sultanas og korender, som producenten selv har toerret i sin virksomhed, og som er solgt til en forarbejdningsvirksomhed til en pris, der mindst er lig med minimumsprisen. Denne pris forhoejes hver maaned. Producentstoetten for korender ydes i henhold til artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 1277/84 af 8. maj 1984 (17) paa betingelse af, at producenten forpligter sig til ikke at levere 5 % af sin produktion til nogen forarbejdningsvirksomhed, idet forarbejdningsvirksomheden til gengaeld er forpligtet til ikke at forarbejde og til ikke at saelge 8 % af den maengde sultanas og 15 % af den maengde korender, den har opkoebt i henhold til kontrakt. Saadanne uforarbejdede maengder kan ikke omfattes af producentstoetteordningen. Sigtet med denne bestemmelse er at opretholde kvalitetsniveauet for det forarbejdede produkt.

4.17. Har en producent ikke afsat sin produktion til en forarbejdningsvirksomhed, kan han inden for de to sidste maaneder i et produktionsaar saelge den til oplagringsorganer under iagttagelse af bestemmelserne i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 626/85 af 12. marts 1985 (18). Den pris, oplagringsorganet betaler, svarer til den minimumspris, der var gaeldende, inden der blev foretaget maanedlige forhoejelser. Oplagringsorganerne er privatejede foretagender, ofte ejes de af producentkooperativer eller-sammenslutninger, og de modtager dels stoette efter en fast sats til daekning af oplagringsomkostninger, dels et udligningsbeloeb til daekning af tab i forbindelse med eventuelt salg (19). Rettens revision af forarbejdningsordningen gav ikke anledning til saerlige bemaerkninger. Retten har imidlertid en raekke bemaerkninger at fremsaette om oplagringsordningen.

Godkendelse af og tilsyn med oplagringsorganer

4.18. I henhold til forordning (EOEF) nr. 626/85 (20) paahviler det medlemsstaterne at godkende oplagringsorganer, men de naermere betingelser for at opnaa godkendelse er ikke anfoert. Det er beklageligt, at saadanne betingelser ikke er anfoert, fordi de fleste oplagringsorganer ogsaa er producentsammenslutninger, hvilket bevirker, at der ikke finder salg sted paa normale vilkaar, naar producenter saelger produkter til et oplagringsorgan. Tilsvarende er det ofte producentsammenslutningen, altsaa ejeren af oplagringsorganet, der er koeber. I realiteten opretholdes derfor ikke de indbyrdes modstridende interesser, som i teorien boer bestaa imellem lagerholder, saelger og koeber.

4.19. De stoerste risici i denne forbindelse er foelgende:

(a) kvaliteten af det produkt, der godkendes til oplagring, kan vaere angivet for hoejt, eller den kan endog vaere ringere end de fastsatte normer,

(b) produktet kan paa et eller andet tidspunkt under oplagringen vaere blevet udskiftet med et tilsvarende produkt af ringere kvalitet,

(c) der kan forekomme manipulationer i forbindelse med uoverensstemmelser mellem indlagrede og udlagrede maengder og kvaliteter, i vaerste fald kan der have vaeret tale om rent fiktive lagre,

(d) oplagringsorganerne kan traeffe afgoerelser, som har ugunstige finansielle foelger for EUGFL.

4.20. Ved (b) og (c) kuldkastes maalsaetningen om midlertidigt at traekke produkter ud af markedet. I alle tilfaelde er der risiko for, at EUGFL finansierer aktioner, der ikke har nogen berettigelse. Retten konstaterede under sin revision, at der var eksempler paa, at denne mangel paa modstridende interesser generelt kan have en skadelig virkning paa ordningen. Disse eksempler beskrives i det foelgende.

4.21. Retten fandt ikke i nogen af de tre oplagringsorganer, den besoegte i Graekenland, dokumentation for, at produkterne var blevet vejet, da de blev overgivet til oplagringsorganet; en saadan vejning er ellers foreskrevet i forordningerne. Den vaegt, der var opfoert i boegerne, var den vaegt, der var blevet fastslaaet tidligere paa produktionsaaret i forbindelse med privat oplagring af produktet uden korrigering for svind, der var sket, inden produktet overgik til offentlig oplagring. Saadant svind forekommer faktisk, specielt i forbindelse med sultanas, der normalt oplagres i hessiansaekke. Disse saekke beskytter ikke produktet fuldstaendigt, hvilket - bortset fra at denne oplagringsform er i strid med forordningerne - medfoerer, at der kan forekomme svind paa i alt op til 30 % fra det tidspunkt, hvor sultanaspartiet foerste gang blev overfoert til privat oplagring. Den vaegt; der registreres i forbindelse med overdragelsen af partiet til oplagringsorganet, er saaledes ikke den rigtige. Naar der ikke foretages korrekt registrering af vaegten af et produkt, der er opkoebt af et oplagringsorgan, vil der blive indsendt ukorrekte ansoegninger om oplagringsstoette, og der vil blive registreret stoerre tab i forbindelse med eventuelle salg, end der rent faktisk har vaeret tale om. Et regnskabssystem, som tillader fiktive tal, boer ikke tolereres.

4.22. Svind under oplagring, der overstiger en fastsat graense paa 1 %, daekkes af oplagringsorganet selv. Forordningen (21) foreskriver imidlertid at oplagringsorganerne skal foretage en foerste fysisk opgoerelse over oplagrede produkter hvert aar pr. udgangen af februar maaned og efterfoelgende fysiske opgoerelser hvert aar pr. udgangen af august maaned, og at medlemsstaterne skal kontrollere denne opgoerelse. Der var ikke registreret lagersvind i de lagerboeger, som foertes af de tre oplagringsorganer, der var underkastet Rettens revision, og den kompetente kontrollerende myndighed havde i intet tilfaelde foretaget korrektioner. Eftersom det var almindeligt anerkendt, at svind forekommer, maa Retten stille sig tvivlende saavel til noejagtigheden af de foerte boeger som til den udfoerte kontrol.

4.23. En producentsammenslutning, som ogsaa er en forarbejdningsvirksomhed, afviste tilbud fra en konkurrerende forarbejdningsvirksomhed om at koebe 200 t korender til minimumsprisen. Dette resulterede i, at sammenslutningen overdrog en stoerre maengde korender til sit eget oplagringsorgan, end det ellers ville have vaeret tilfaeldet, og at Faellesskabernes budget paafoertes en nettoudgift paa 13,7 ECU/100 kg, dvs. alene i ovennaevnte tilfaelde 27 400 ECU. Den samme sammenslutning afviste senere i sin egenskab af oplagringsorgan et tilbud fra samme konkurrent om at koebe 1 000 t korender til konsum, fordi den i henhold til forordningen fastsatte koebspris ikke ar anfoert paa koebstilbuddet; denne sag kunne under normale omstaendigheder have vaeret ordnet pr. telefon eller telex. Oplagringsorganet solgte derefter produktet til sin egen producentsammenslutning med henblik paa forarbejdning.

4.24. Skal det fortsat tolereres, at oplagringsorganerne samtidig optraeder som lagerholder, saelger og koeber, maa Kommissionen fastlaegge strenge kriterier for godkendelse af og tilsyn med oplagringsorganerne. Kommissionen boer i saerdeleshed kraeve af medlemsstaterne, at de indfoerer en ordning med systematisk, formel sammenholdelse af ind- og udlagring, med regelmaessige rapporter om oplagringsforhold samt effektiv lageropgoerelse og afstemning af lagerboeger.

Salg til foder

4.25. Oplagrede produkter kan saelges enten til priser, som paa forhaand er fastsat af Kommissionen, eller ved licitation. I henhold til artikel 1, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3205/85 af 15. november 1985 (22) skal produkter, der saelges ved licitation til foder, »... denatureres paa en saadan maade, at de ikke senere kan anvendes til levnedsmidler eller indgaa i produkter, der er bestemt til konsum, herunder alkohol«.

4.26. Korender, der saelges med henblik paa anvendelse som foder, opkoebes hovedsagelig paa individuel basis af landbrugere, som anvender dem som foder til deres kvaegbestand. Mens Rettens revision fandt sted, modtog de nationale kompetente myndigheder rapporter om, at denaturerede korender bestemt til foder efterfoelgende var blevet solgt som produkter til konsum. Paa det tidspunkt, hvor Rettens revision fandt sted, foretog de nationale myndigheder ikke rutinemaessig kontrol hos opkoeberne med henblik paa at sikre sig, at korenderne blev anvendt til det tilsigtede formaal, eller at denatureringen var effektiv. De graeske myndigheder har meddelt Retten, at de er ved at udbygge deres kontrolforanstaltninger. Retten mener, at Kommissionen boer fastlaegge regler for de denatureringsmetoder og efterfoelgende kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne skal ivaerksaette.

Citrusfrugter

4.27. I henhold til artikel 18 og 19 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1562/85 af 7. juni 1985 (23) ydes der stoette for den maengde raavarer, som en producent leverer i henhold til forarbejdningskontrakt og som faktisk er forarbejdet. De italienske myndigheder har indfoert et kontrolsystem, der skal sikre, at de i ordningen fastlagte krav opfyldes, og dette system fungerer stort set tilfredsstillende. I henhold til de nationale regler skal tre embedsmaend vaere til stede i forbindelse med kontrollen af de modtagne produktmaengder og forarbejdningen: en agronom, en embedsmand fra den regionale myndighed Assessorato all'Agricultura og et medlem af Guardia di Finanza.

4.28. Dette kontrolsystem, som blev indfoert med henblik paa at forebygge risikoen for svig og uregelmaessigheder, er meget omfattende og har haft en restriktiv virkning paa forarbejdningssektoren. Virksomheder kan kun modtage og forarbejde frugt, naar samtlige medlemmer af det officielle kontrolhold er til stede, og fabrikken maa saaledes ligge stille uden for almindelig officiel arbejdstid, og der kan vaere op til en dags forsinkelse i forbindelse med aflaesning af produkter. En begraensning af arbejdstiden medfoerer uundgaaeligt oegede forarbejdningsomkostninger og tjener indirekte til at opretholde et hoejere stoetteniveau, end det ellers ville vaere noedvendigt. De begraensninger, forarbejdningsindustrien er omfattet af, bevirker ogsaa, at frugt overgaar til tilbagekoeb. Det er Rettens opfattelse, at de eksisterende kontrolforanstaltninger ikke boer lempes, men at de italienske kontrolmyndigheder boer traeffe foranstaltninger til at afhjaelpe denne situation.

5. MARKEDSFORVALTNING - TILBAGEKOEB AF FRISKE FRUGTER

Kontrol med grundlaget for ivaerksaettelse af tilbagekoeb

5.1. I pkt. 3.6 blev det naevnt, at producentorganisationerne i de sydlige medlemsstater kun sjaeldent anvender auktionssystemer. Naar produkterne ikke afsaettes paa auktion, indebaerer det saaledes den risiko, at der forekommer tilbagekoeb, hvis det skoennes, at den deraf foelgende mangel paa et senere tidspunkt foerer til hoejere priser. I saadanne tilfaelde vil producentorganisationerne vaere parate til at gaa med til lavere tilbagekoebspriser for en del af deres produkter, idet de ved, at der senere vil blive tale om hoejere markedspriser. Retten er af den opfattelse, at private handelsorganisationer ikke boer have adgang til EF-midler, uden at der foeres behoerigt tilsyn med deres virksomhed, og den skal paa det kraftigste henstille, at forordningerne bliver aendret, saaledes at det bliver producentorganisationernes ansvar i hvert enkelt tilfaelde at bevise noedvendigheden af at foretage tilbagekoeb.

Den videre anvendelse af tilbagekoebte produkter

5.2. Tabel 2 er en oversigt over, hvorledes de produkter, der blev trukket ud af handelen, blev anvendt i hoestaarene 1984/85, 1985/86 og 1986/87. Den maengde, der blev anvendt til gratis fordeling, har ligget paa samme niveau i hele perioden, til trods for at der har vaeret en betragtelig stigning i det samlede tilbagekoeb. Det drejer sig kun om 1,3 % af den samlede maengde produkter, der blev trukket ud af handelen, hvilket er temmelig ubetydeligt. Heller ikke den maengde, der blev anvendt til foder, udviste stoerre udsving i den paagaeldende periode. De maengder, der gik til destillation, laa i 1984/85 usaedvanlig hoejt med 344 000 t, hvilket skyldtes omfattende tilbagekoeb af aebler og paerer i loebet af det paagaeldende aar.

5.3. I hoestaarene 1985/86 til 1986/87 blev der destrueret meget store maengder, nemlig henholdsvis 83,0 % og 83,4 % af de samlede tilbagekoeb. Derimod blev der i 1984/85 destrueret forholdsvis smaa maengder, nemlig 46,6 %. Forklaringen herpaa er, at der det paagaeldende aar blev foretaget ubetydelige tilbagekoeb af citrusfrugter (hvoraf stoerstedelen ikke kan afsaettes til nyttig anvendelse), og at der er blevet foretaget relativt omfattende tilbagekoeb af aebler og paerer, der kan anvendes til foder og destillation.

Tabel 2: Den endelige anvendelse af tilbagekoebte frugter og groensager "(tons)"" ID="1">Gratis fordeling til velgoerende formaal> ID="2">35 364 (2,9 %)> ID="3">36 085 (1,6 %)> ID="4">37 960 (1,3 %)"> ID="1">Foder> ID="2">275 971 (22,5 %)> ID="3">189 588 (8,7 %)> ID="4">290 916 (10,0 %)"> ID="1">Destillation> ID="2">343 783 (28,0 %)> ID="3">146 353 (6,7 %)> ID="4">154 545 (5,3 %)"> ID="1">Destruktion> ID="2">571 873 (46,6 %)> ID="3">1 819 121 (83,0 %)> ID="4">2 419 188 (83,4 %)"> ID="1">Opkoeb i alt> ID="2">1 226 991 (100 %)> ID="3">2 191 147 (100 %)> ID="4">2 902 609 (100 %)">

Velgoerende formaal

5.4. Gratis fordeling til velgoerende institutioner, skoler, hospitaler osv. er tilladt i henhold til forordningerne. I Italien koordineres denne fordeling lokalt af »la Prefettura«, som er centralregeringens repraesentant paa regionalt plan. Alligevel blev kun 1,4 % af de italienske tilbagekoeb anvendt paa denne maade i hoestaaret 1986/87. I Graekenland, hvor der ikke er nogen regeringsmyndighed involveret, gaar mindre end 1 % af produkterne til velgoerende formaal. Som grunde til denne meget begraensede udnyttelse til gratis fordeling angives transportomkostningerne (paa trods af EF-tilskud til saadanne omkostninger), frygten for, at en saadan aktion skal gribe forstyrrende ind i et allerede foelsomt marked, samt at det drejer sig om letfordaervelige produkter. De foranstaltninger vedroerende gratis fordeling af visse foedevarer, som Raadet ivaerksatte paa grund af den barske vinter i 1986, fik ikke stoerre positiv betydning for frugt og groensager.

Destillation

5.5. I henhold til forordningerne kan aebler, paerer og ferskner, som er blevet trukket ud af handelen, destilleres til alkohol. Denne mulighed udnyttes isaer i Italien, men destillation forekommer ogsaa i Frankrig og Forbundsrepublikken Tyskland. Rettens revisorer fik i Italien oplyst, at det bliver svaerere og svaerere at afsaette den saaledes fremstillede alkohol, og at den naesten i alle tilfaelde opkoebes og oplagres af myndighederne paa statens regning. I betragtning af at markedet for alkohol generelt allerede befinder sig i en vanskelig situation, saaledes som det fremgaar af Rettens saerberetning om Faellesskabets destillationsordninger for vin (24), forekommer destillation i stor maalestok ikke umiddelbart at vaere en bedre loesning end destruktion.

Forarbejdning

5.6. I henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2448/77 af 8. november 1977 (25), som senere aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 713/87 af 12. marts 1987 (26), kan visse appelsinsorter, der er trukket tilbage fra markedet, overdrages til forarbejdningsindustrien. Skoent store maengder af de paagaeldende sorter er blevet trukket tilbage fra markedet i Italien, er der ikke siden hoestaaret 1978/79 sket nogen overdragelse til forarbejdningsindustrien af de saaledes tilbagekoebte produkter. Det henstilles til Kommissionen at undersoege, hvordan der kan drages fordel af denne potentielt meget effektive afsaetningsmulighed.

Destruktion

5.7. Paa et marked, hvor der omsaettes produkter, der er saa letfordaervelige som frugt og groensager, er det ikke til at undgaa destruktion i et vist omfang. Imidlertid har denne form for spild taget til i omfang i de senere aar, hvilket har foert til gentagen kritik fra Europa-Parlamentet og fra offentligheden i al almindelighed. Skoent Retten ogsaa er bekymret over denne uheldige tendens, har den dog i foerste raekke koncentreret sig om svaghederne ved kontrolsystemet og de oekonomiske konsekvenser heraf. Disse aspekter behandles i pkt. 3.17 - 3.19.

5.8. Mere generelt er der under de nuvaerende ordninger intet, der tilskynder producentorganisationerne til at soege andre anvendelsesmuligheder for de produkter, der traekkes ud af handelen. Kommissionen boer undersoege, om der kan findes en ordning, som ansporer organisationerne til ikke umiddelbart at ty til destruktion. En mulighed kunne vaere at nedsaette udligningstilskuddet for de produkter, der senere destrueres. Dette ville tilskynde producentorganisationerne til i hoejere grad at udnytte de andre tilladte afsaetningsmuligheder samt medvirke til, at unoedvendige tilbagekoeb undgaas. Det ville endvidere tjene det formaal at begraense Faellesskabets udgifter til ordningen om tilbagekoeb.

Tilbagekoeb versus forarbejdning

5.9. Visse frugter og groensager, der er omfattet af tilbagekoebsordningen, er ogsaa berettiget til EF-stoette til forarbejdning. Det gaelder f.eks. saakaldte aflange tomater, Williamspaerer, ferskner, citroner og visse appelsinsorter. Producenterne af disse produkter kan enten vaelge at afsaette deres frugter og groensager til forarbejdningsvirksomheder gennem kontrakter indgaaet foer hoesten, eller de kan saelge dem paa markedet for friske produkter. Vaelges den sidste mulighed, kan produkterne blive omfattet af tilbagekoebsordningen. Markedspriserne for friske produkter ligger normalt hoejere end priserne ved salg til forarbejdning, men til gengaeld har salg til forarbejdningsindustrien en raekke fordele for producenterne: der kan foer hoesten indgaas kontrakter om afsaetning af produktionen, kravene med hensyn til kvalitet, emballering og praesentationsmaade er lempeligere, og transportomkostningerne afholdes af virksomhederne. Hvis produkterne traekkes tilbage fra markedet, vil den pris, der kan opnaas, normalt ligge under de priser, der kan opnaas ved begge de ovennaevnte muligheder.

5.10. Af de medlemsstater, der producerer citrusfrugter, er Italien den eneste, som ogsaa har en omfattende forarbejdningsindustri. Den pris, producenterne opnaar, er afhaengig af frugtens kvalitet og af afsaetningsmulighederne (dvs. markedet for friske produkter eller forarbejdningsindustrien). Markedet for friske produkter kraever normalt frugter af den hoejeste kvalitet, dvs. klasserne Ekstra eller I, hvorimod forarbejdningsindustrien normalt aftager frugter af den laveste kvalitet, dvs. klasse III (i henhold til forordningerne er det faktisk ikke tilladt at afsaette frugter af kvalitetsklasse III paa markedet for friske produkter). Den sidste kvalitetsklasse, dvs. klasse II, bliver ofte trukket tilbage fra markedet for derefter at blive destrueret. Ordningen skaber saaledes den paradoksale situation, at produkter af en hoejere kvalitetsklasse kan traekkes tilbage fra markedet og destrueres, mens produkter af en lavere kvalitetsklasse forbeholdes forarbejdning.

5.11. I tabel 3 sammenholdes tilbagekoebspriserne for udvalgte produkter og minimumspriserne for samme for hoestaarene 1986/87 og 1987/88. For tomater og ferskner er prisforskellen til fordel for forarbejdning tilstraekkelig stor til at sikre, at fabrikkerne faar de fornoedne tilfoersler; der er saaledes ingen tilskyndelse til at foretage tilbagekoeb. For citrusfrugter er situationen imidlertid mindre entydig. For appelsiner af sorterne Moro og Tarocco var tilbagekoebsprisen mere favorabel end prisen ved salg til forarbejdning. For citroner var dette ogsaa tilfaeldet for hoestaaret 1986/87, men en betydelig nedsaettelse af tilbagekoebsprisen i 1987/88 foerte til den modsatte situation.

5.12. Retten er af den opfattelse, at ordningen med at traekke frugt og groensager tilbage fra markedet kun boer anvendes som en absolut sidste foranstaltning, og at tilbagekoebsprisen aldrig boer vaere mere attraktiv end den pris, fabrikkerne betaler for deres raavarer. Retten gaar derfor ind for, at tilbagekoebspriserne saenkes yderligere, indtil de for alle produkter ligger under priserne ved salg til forarbejdning. Endvidere boer Kommissionen naermere undersoege problemerne i forbindelse med systemet med kvalitetsklasser med henblik paa at sikre, at fabrikkerne har mulighed for at skaffe sig frugter af god kvalitet, og at destruktion begraenses til kun at omfatte produkter af laveste kvalitet.

Ingen stoette til forarbejdning af mandariner

5.13. Markedet for mandariner er praeget af store strukturproblemer, og den manglende efterspoergsel efter produktet har foert til store stigninger i omfanget af tilbagekoeb: 80 % af produktionen i hoestaaret 1985/86 og 59 % i 1986/87. Denne alvorlige situation kunne afhjaelpes ved f.eks. at indfoere stoette til forarbejdning, saaledes som det tidligere skete for appelsiner af den problematiske sort Biondo Commune. Kommissionen har imidlertid ikke foreslaaet nogen aendring, idet den foretraekker at se produktet erstattet af mere efterspurgte sorter frem for yderligere at stoette det; endvidere frygter Kommissionen, at det fremover vil have en afsmittende virkning paa resten af markedet for smaa citrusfrugter (satsumas og clementiner, som fortrinsvis kommer fra Spanien).

5.14. I betragtning af hvor langsomt omstillingsprogrammet skrider frem (jf.pkt. 5.15 - 5.17), vil der fortsat vaere behov for stoette, og Retten er af den opfattelse, at man maa foretraekke at kanalisere stoetten over i en nyttig produktion frem for at stoette en fortsat destruktion af produktet. Ved kontrolbesoeg paa stedet i Italien har man konstateret, at industrien har den fornoedne ledige kapacitet til at forarbejde mandariner og oensker at forarbejde dem, hvis frugterne kunne skaffes til tilstraekkelig attraktive priser. Det fremgaar af overslag, som den italienske forarbejdningsindustri for citrusfrugter har fremlagt for Rettens revisorer, at hvis der vlev udbetalt en stoette, som var tilstraekkelig attraktiv til at virke ansporende til at forarbejde mandariner til saft, ville det medfoere en nettobesparelse for budgettet, og samtidig forhindre destruktion. Efter Rettens mening boer Kommissionen naermere undersoege fordelene ved at indfoere stoette til forarbejdning af mandariner, i det mindste indtil der sker en omstilling af denne sort, og indtil interventionstaersklerne er fuldstaendig gennemfoert i 1992 (jf. bilag II).

Omstillingsplan

5.15. Den fortsatte produktion af sorter, som ikke er tilpasset forbrugernes smag, har laenge vaeret et problem paa markedet for frugt og groensager. Eksempelvis produceres der fortsat aar efter aar problematiske produkter saasom mandariner, ferskner af sorten Elberta og aebler af sorten Starking, selv om tilbagekoeb konstant ligger paa et hoejt niveau.

5.16. Omstillingen af citrusfrugtplantager finansieres delvis gennem EUGFL, Udviklingssektionen (27), men der er tale om langsomme fremskridt. F.eks. omfatter den omstilling, der indtil videre er blevet ivaerksat paa Sicilien, kun 3 766 ha af Siciliens samlede citrusfrugtareal paa 110 000 ha. Den mest problematiske citrusfrugt, mandarinen, er af de nationale myndigheder blevet prioriteret lavt i omstillingsplanen. Den eneste aendring, der faktisk er sket for mandarinen, er blot, at sorten Havana er blevet erstattet med en senere sort kaldet Tardivo. Ogsaa i andre omraader af Faellesskabet er der kun gjort faa fremskridt.

Tabel 3: Sammenholdelse af tilbagekoebspriserne og minimumspriserne ved forarbejdning for visse frugter og groensager "" ID="1">Appelsiner (Moro/Tarocco):" ID="1">Tilbagekoebspris (1)> ID="2">20,83> ID="3">16,03> ID="4"> 23,0"> ID="1">Minimumspris> ID="2">17,53> ID="3">14,86> ID="4"> 15,2"> ID="1">Prisdifference til fordel for tilbagekoeb> ID="2">3,30> ID="3">1,17"" ID="1">Citroner:" ID="1">Tilbagekoebspris (1)> ID="2">22,92> ID="3">16,76> ID="4"> 26,9"> ID="1">Minimumspris> ID="2">20,03> ID="3">19,53> ID="4"> 2,5"> ID="1">Prisdifference til fordel for forarbejdning> ID="2">-> ID="3">2,77"> ID="1">Prisdifference til fordel for tilbagekoeb> ID="2">2,89> ID="3">-"" ID="1">Tomater (Roma):" ID="1">Tilbagekoebspris (2)> ID="2">8,85> ID="3">7,50> ID="4"> 15,3"> ID="1">Minimumspris (3)> ID="2">11,76> ID="3">11,35> ID="4"> 3,5"> ID="1">Prisdifference til fordel for forarbejdning> ID="2">2,91> ID="3">3,85"" ID="1">Ferskner (Vesuvio):" ID="1">Tilbagekoebspris (4)> ID="2">17,46> ID="3">17,30> ID="4"> 0,9"> ID="1">Minimumspris> ID="2">31,28> ID="3">28,78> ID="4"> 8,0"> ID="1">Prisdifference til fordel for forarbejdning> ID="2">13,82> ID="3">11,48"""

5.17. Retten beklager, at der ikke er gjort fremskridt under omstillingsplanen naesten tyve aar efter, at der foerste gang blev stillet forslag om en saadan plan. Retten kan kun henvise til de bemaerkninger, den fremsatte i pkt. 8.3 og 8.8 i aarsberetningen for regnskabsaaret 1986 (28), og skal henstille, at Kommissionen ivaerksaetter en undersoegelse af problemet; heri boer indgaa en kvalitativ vurdering af den form for omstilling, der finder sted.

Kvalitetskontrol

5.18. Som foelge af gentagne problemer i forbindelse med kvalitetskontrollen bemyndigede Raadet (29) i maj 1985 Kommissionen til at oprette en saerlig kontrolenhed bestaaende af repraesentanter for Kommissionen, som skulle foretage kontrol i medlemsstaterne sammen med de nationale myndigheder. I betragtning af hvor vigtigt det er at sikre overholdelsen af de kvalitetsnormer, hvorefter de respektive EF-stoettesatser beregnes, beklager Retten, at Kommissionen indtil 1988 ikke har vaeret i stand til at afsaette de noedvendige midler til den paagaeldende opgave.

6. MARKEDSFORVALTNING - FORARBEJDET FRUGT

Fastsaettelse af stoetten

Generelt

6.1. Selv om ordningerne for forarbejdede produkter er forskellige fra produkt til produkt, fastsaettes stoettesatserne som regel i kommissionsforordninger paa grundlag af kriterier, der er fastlagt af Raadet. Da disse stoetteberegninger er af afgoerende betydning for markedsforvaltningen, gennemgik Retten dem for at fastslaa, om de er i overensstemmelse med de gaeldende bestemmelser. Der blev fundet eksempler paa, at Kommissionen ikke havde overholdt disse bestemmelser. I pkt. 6.2 - 6.7 redegoeres der for en raekke tilfaelde, hvor bestemmelserne ikke er overholdt, og for saa vidt angaar nogle af disse tilfaelde, kan resultatet have vaeret, at der er ydet mere i stoette, end der ellers ville vaere blevet. Pkt. 6.8 - 6.13 omhandler tilfaelde, i forbindelse med hvilke Kommissionen, selv om den ikke har tilsidesat bestemmelserne, opfordres til at tage skridt til at forbedre sin oekonomiske forvaltning af markedet.

Frugt i sukkeroploesning og toerret frugt

6.2. I artikel 5 i den forordning (30), der er gaeldende paa omraadet, hedder det, at »stoetten fastsaettes saaledes, at det bliver muligt at afsaette faellesskabsproduktionen«. De faktorer, der skal tages hensyn til, er foelgende:

(a) stoetten for det foregaaende produktionsaar justeret efter udviklingen i minimumsprisen,

(b) tredjelandenes pris eller minimumsimportprisen, hvis en saadan er fastsat,

(c) udviklingen i forarbejdningsomkostningerne,

(d) i givet fald de priser, hvortil faellesskabsprodukterne afsaettes paa Faellesskabets marked.

I henhold til artikel 4 i Raadets forordning (EOEF) nr. 1277/84 (31) betragtes tredjelandsprisen, hvis importen udgoer mindre end 10 % af forbruget i Faellesskabet, som ikke-repraesentativ og erstattes af en pris, der beregnes paa basis af udviklingen i markedsprisen i Faellesskabet og afsaetningsmulighederne.

Priser paa konkurrerende produkter

6.3. Formaalet med stoetten er at udligne prisforskellen paa faellesskabs- og tredjelandsprodukter, men Kommissionen beregner efter den i forordning (EOEF) nr. 1277/84 fastlagte fremgangsmaade stoetten, der tager sigte paa at udligne prisforskellen, paa grundlag af prisen paa det indfoerte produkt foer indfoerselstold. I tabel 4 vises produkterne og de forskellige toldsatser, der i almindelighed anvendes paa disse, for aarene 1986, 1987 og 1988.

Tabel 4: Forarbejdede frugter - toldsatser >(1)(1)(1)"> ID="1">Williamspaerer over 1 kg> ID="2">22> ID="3">22> ID="4">22"> ID="1">1 kg og derunder> ID="2">24> ID="3">24> ID="4">20"> ID="1">Ferskner over 1 kg> ID="2">22> ID="3">24> ID="4">24"> ID="1">1 kg og derunder> ID="2">24> ID="3">24> ID="4">22"> ID="1">Kirsebaer over 1 kg> ID="2">22> ID="3">22> ID="4">22"> ID="1">1 kg og derunder> ID="2">26> ID="3">26> ID="4">26"> ID="1">Blommer> ID="2">12> ID="3">12> ID="4">12"> ID="1">Fligner> ID="2">10> ID="3">10> ID="4">10"> ID="1">Sultanas> ID="2">3> ID="3">3> ID="4">3"> ID="1">Korender> ID="2">3> ID="3">3> ID="4">3"">

6.4. For hvert af de anfoerte produkter medfoerte tolden en foroegelse af prisen paa det indfoerte produkt, og for produkter i sukkeroploesning var toldens indflydelse vaesentlig. Efter Rettens opfattelse boer det vaere forskellen mellem faellesskabsprisen og prisen efter told for de indfoerte produkter, der skal udlignes ved hjaelp af stoetten, da de indfoerte produkter jo kun markedsfoeres i Faellesskabet til prisen efter told (og ikke til prisen foer told). De oekonomiske foelger af at medtage tolden ville vaere at reducere stoettesatserne. For frugt i sukkeroploesning ville reduktionen vaere betydelig.

Citroner

6.5. I henhold til den gaeldende raadsforordning (32) maa stoette til forarbejdning af citroner ikke overstige forskellen mellem minimumskoebspriserne i Faellesskabet og priserne for raavaren i de tredjelande, der producerer den. I praeamblen i Kommissionens aarlige forordning (33) om fastsaettelse af stoetten hedder det, at »det har vist sig hensigtsmaessigt at laegge hele forskellen mellem disse priser til grund, idet afsaetningen af produkter forarbejdet paa basis af citroner derved fremmes mest muligt«. Imidlertid tager Kommissionen ved fastsaettelsen af stoetten ikke hensyn til raavareomkostningerne i Argentina og Brasilien, der er de vigtigste konkurrenter blandt tredjelandene, og som tilsammen tegner sig for ca. 50 % af Faellesskabets import af citronsaft. Kun oplysningerne vedroerende Israel (16 % af importen), der har hoeje raavareomkostninger, anvendes. En medtagelse af de generelt lavere raavareomkostninger i Sydamerika ville sandsynligvis resultere i stoerre faellesskabsstoette. Retten gaar ganske vist ikke ind for stoerre stoette, men skal dog henstille, at denne inkonsekvens i den aarlige forordning fjernes.

Appelsiner

6.6. I praeamblen til Raadets forordning (EOEF) nr. 987/84 af 31. marts 1984 (34) om aendring af Raadets forordning (EOEF) nr. 2601/69 (35) konstateres det faktisk, at resultatet af den tidligere metode for beregning af stoetten har vaeret »... gradvis at give forarbejdningsindustrien uberettigede oekonomiske fordele«. Ifoelge aendringen skulle stoetten fastsaettes paa et saadant niveau, at forarbejdningsvirksomheden ville komme til at baere mindst 50 % af enhver forhoejelse af mindsteprisen. Hensigten var, at forarbejdningsvirksomhederne i takt med forhoejelser af minimumsprisen skulle baere en stoerre procentdel af raavareomkostningerne.

6.7. Efter Rettens opfattelse blev aendringen af 1984 vedtaget, uden at der paa forhaand var blevet foretaget de fornoedne undersoegelser vedroerende forarbejdningsomkostninger. Derfor, og fordi der ikke i forbindelse med ordningerne af 1984 var taget hoejde for den seneste udvikling, nemlig stabile til faldende minimumspriser, oenskede Retten at foretage en undersoegelse af, hvordan disse ordninger fungerer. Kommissionen var imidlertid ikke i stand til at give de noedvendige oplysninger, isaer ikke for saa vidt angaar omkostninger og indtjening inden for den paagaeldende sektor. I takt med faldet i minimumspriserne siden 1985/86 har én virkning af aendringen vaeret, at denne sektors nettoomkostninger (efter stoette) i forbindelse med raavarer er forblevet uaendrede. Af hensyn til en forsvarlig forvaltning af markedet skal Retten indtraengende henstille til Kommissionen at gennemfoere en omfattende undersoegelse af alle relevante faktorer.

Maanedlige stigninger i stoetten til toerrede druer

6.8. Minimumspriserne for korender og sultanas haeves hver maaned i perioden 1. november til 31. august for at daekke producenternes eller producentsammenslutningernes omkostninger ved oplagring forud for forarbejdning. Ved revisionsbesoegene paa stedet blev det konstateret, at der ikke var nogen afsaetning fra slutningen af juni til begyndelsen af september. Dette skyldtes, at forarbejdningsindustrien i stedet for at betale en stadig hoejere minimumspris ved opkoeb foretrak at vente paa, at de samme korender blev udbudt til lavere priser, efter at de var blevet opkoebt af et interventionsorgan (jf. pkt. 4.17).

6.9. De oekonomiske virkninger heraf kan aflaeses af udviklingen i minimumsprisen for sultana nr. 4 (ledeproduktet) i produktionsaaret 1986/87. Omkostningerne ved raavaren eksklusive stoette til forarbejdningsvirksomheden var ved begyndelsen af aaret 91,8 ECU pr. 100 kg, men steg til 107,4 ECU pr. 100 kg ved udgangen af produktionsaaret (en stigning paa 17 %). I oktober kunne den samme raavare koebes ab lager til en fast pris paa 78,1 ECU pr. 100 kg (i realiteten 84,8 ECU pr. 100 kg, hvis der tages hensyn til den uforarbejdede maengde, der androg 8 %). Allerede i september blev den nye hoest udbudt af producenterne til den samme minimumspris og den samme stoettesats (dvs. til en nettoomkostning af 91,8 ECU pr. 100 kg).

6.10. Selv om tallene er forskellige for korender og sultanas (forarbejdningsvirksomhederne skal undlade at forarbejde 15 % af maengden af korender og 8 % af maengden af sultanas), og selv om priserne og stoetten varierer alt efter frugttype, er det generelle problem dog stadig det samme. Retten finder, at Kommissionen boer se naermere paa reduktioner i minimumspriserne i den sidste del af produktionsaaret og soerge for, at priserne naermer sig niveauet for minimumspriserne for det nye produktionsaar (og paa denne maade bringe omkostningerne for friske og for oplagrede produkter mere paa linje med hinanden). En saadan ordning ville nedbringe salget til oplagringsorganerne, til hvilke EUGFL godtgoer oplagringsomkostningerne og (hvilket er vigtigere i denne sammenhaeng) tab ved salg. Dette ville igen foere til, at det nettobeloeb, der betales i stoette, dvs. udligningstilskuddet for tab ved salg minus stoette til forarbejdning, ville blive reduceret med ca. 3 ECU pr. 100 kg.

Konklusioner vedroerende beregningen af stoetten

6.11. Det blev i pkt. 6.7 anfoert, at der ikke foreligger egentlige forvaltningsmaessige oplysninger om produktionsomkostninger og fortjenstmargener i forbindelse med forarbejdning af appelsiner. Retten har konstateret, at der, for saa vidt angaar naesten alle de forarbejdede produkter, der omhandles i denne beretning, generelt mangler oplysninger af denne art i Kommissionen. Retten skal anmode Kommissionen om snarest at gennemfoere undersoegelser af de paagaeldende markeder, herunder spoergsmaalet om fortjenstmargener, med henblik paa at faa fastslaaet, om de nuvaerende stoetteniveauer i virkeligheden er berettigede.

Forarbejdning af appelsiner

6.12. Stoetten til forarbejdning af appelsiner blev indfoert for at understoette markedet for friske produkter [jf. praeamblen til forordning (EOEF) nr. 2601/69 (36)]. Imidlertid har ydelsen af stoette til problematiske sorter som Biondo Commune og til blodappelsinerne Moro og Tarocco svaekket virkningen af efterspoergslen paa markedet og haemmet overgangen til andre sorter og har saaledes foert til generel overflod paa markedet. Stoetteordningen for appelsiner betragtes nu som et maal i sig selv, og der dyrkes appelsiner med det formaal at nyde fordel af stoetten for forarbejdede produkter. Kommissionen boer imidlertid i betragtning af Faellesskabets lave selvforsyningsgrad, hvad angaar saft af citrusfrugter, og i betragtning af, hvor store maengder frugt der destrueres, undersoege, om ikke en yderligere udvikling af forarbejdningspolitikken i sidste instans ville resultere i en mere oekonomisk anvendelse af Faellesskabets midler.

6.13. De sorter, der anvendes ved forarbejdning til saft, har samme handelsvaerdi, og da forskellene paa minimumspriserne for de forskellige sorter udlignes ved hjaelp af stoettesatsen, er nettoomkostningerne for forarbejdningsindustrien de samme. Men paa grund af disse forskelle paa minimumspriserne og stoettesatserne maa forarbejdningsvirksomhederne under den nuvaerende stoetteordning oprette og forvalte en raekke kontrakter, nemlig én for hver appelsinsort, der opkoebes hos hver enkelt producentsammenslutning. Derudover skal hver enkelt leverance undersoeges med henblik paa at fastslaa, hvilke sorter den omfatter. En fjernelse af de forskellige kontrolforanstaltninger ville give besparelser for producenterne, forarbejdningsvirksomhederne og den paagaeldende myndighed, som eventuelt ville afspejles i stoetteniveauet. Kommissionen boer undersoege mulighederne for at indfoere en ordning med kun én stoettesats og kun én minimumspris for »appelsiner til forarbejdning«, hvilket ville indebaere den fordel, at der ikke laengere ville vaere behov for en officiel sortskontrol.

Forarbejdning af citroner

Det lukkede marked i Italien

6.14. Italien har forbudt import af citronsaft, selv fra andre medlemsstater, og begrunder dette med, at der er tale om en sikkerhedsforanstaltning i henhold til EOEF-Traktatens artikel 36 med sigte paa at undgaa plantesygdomme. Raadet har for at tvinge de italienske myndigheder til at lempe forbuddet begraenset den maengde frugt forarbejdet til saft, der kan berettige til stoette. Graensen er for tiden paa 40 % (37).

6.15. Kommissionens tjenestegrene haevder, at der ikke er nogen risiko for plantesygdomme i forbindelse med import af citronsaft til Italien. Naar det forholder sig saadan, finder Retten ikke, at lukningen af det italienske marked kan begrundes med henvisning til EOEF-Traktatens artikel 36. Det er derfor tvivlsomt, om stoette til forarbejdning og markedsfoering af citroner i Italien overhovedet er berettiget, naar der opretholdes et lukket marked.

Kvalitetskrav

6.16. Artikel 9 i Raadets forordning (EOEF) nr. 1562/85 (38) hjemler mulighed for, at op til 15 vaegtprocent forarbejdede citroner ikke opfylder minimumskvalitetskravene, forudsat at der er egnede til forarbejdning. Denne margen er ifoelge agronomer i baade Graekenland og Italien vanskelig at operere med. Det er den udbredte opfattelse, at alle citroner under saadanne forhold boer opfylde de minimumskvalitetskrav, der f.eks. gaelder for appelsiner (klasse III). Kommissionens tjenestegrene har ikke kunnet give nogen forklaring paa, hvorfor denne bestemmelse anvendes, og bestemmelsen er saa meget mere diskutabel, som henholdsvis 53 800, 79 300 og 483 900 t citroner af god kvalitet (dvs. klasse II eller derover) blev trukket tilbage og for hovedpartens vedkommende destrueret i produktionsaarene 1984/85, 1985/86 og 1986/87.

Toerrede druer

Garantitaerskel

6.17. Retten er af den opfattelse, at den nuvaerende garantitaerskel for korender, der ved Raadets forordning (EOEF) nr. 989/84 af 31. marts 1984 (39) blev fastsat til 70 000 t, er for hoej, isaer fordi der er betydelige problemer med afsaetningen af hoesten. For korender har gennemsnitsproduktionen i de seneste aar ligget paa 75 000 t. For at opretholde kvaliteten skal producenten holde 5 % af produktionen tilbage fra forarbejdning, og forarbejdningsvirksomheden skal tilbageholde yderligere 15 % paa forarbejdningstidspunktet, hvis produktet skal udbydes til konsum og skal modtage stoette. Men selv om disse store maengder tilbageholdes, overdrages der alligevel af og til ved udgangen af produktionsaaret partier til oplagringsorganerne. I de seneste aar er der gennemsnitligt solgt ca. 28 000 t ved intervention. Der sker salg fra lager til konsum og til fremstilling af pickles, men halvdelen af den oplagrede maengde (14 000 t) kan ikke saelges til konsum paa et tidspunkt, hvor den ville kunne indbringe 150 drakmer kiloet og saelges i stedet for til mellem 10 og 20 drakmer kiloet til foder. Faellesskabets omkostninger til oplagring og til godtgoerelse af tab ved salg ligger paa ca. 18 mio ECU.

6.18. Ifoelge graeske embedsmaend og repraesentanter for brancheorganisationer kan korender oplagres i 20 maaneder, uden at kvaliteten forringes maerkbart. Der maa dog jaevnligt saelges ud fra lageret til kraftigt nedsatte priser for at undgaa, at lagerbeholdningerne oeges. Faellesskabet er saaledes laast fast i en situation, hvor det hvert aar er noedvendigt at skaffe sig af med overproduktion med et stort tab til foelge for at undgaa forstyrrelse i det efterfoelgende produktionsaar.

6.19. Retten finder, at Kommissionen boer se naermere paa garantitaersklen med henblik paa at fremsaette forslag om et mere passende niveau. De graeske myndigheder har erklaeret, at 3 000 ha ud af de nuvaerende i alt 26 000 ha, som dyrkes med henblik paa produktion af korender, skal ryddes i medfoer af forordning (EOEF) nr. 777/85 af 26. marts 1985 (40). Det kan derfor vaere hensigtsmaessigt i denne forbindelse at se naermere paa garantitaersklen.

Produktkvalitet

6.20. De omkostninger, der er forbundet med hvert aar at afsaette mellem 10 000 og 15 000 t korender, som ikke er bestemt til konsum, varierer fra 11 til 18 mio ECU. En af de maader, hvorpaa produktionen bedre kunne afpasses efter efterspoergslen, er at forhoeje procentsatsen for korender, som forarbejdningsvirksomhederne skal tilbageholde (p.t. 15 %). Embedsmaend, producenter, forarbejdningsvirksomheder og oplagringsorganer skoenner, at procentsatsen for den maengde korender, der skal tilbageholdes, kunne saettes op til 25-30 %. Selv om forarbejdningsvirksomhederne som en foelge heraf maatte have behov for yderligere tilskud, eventuelt i form af en justering af minimumsopkoebsprisen eller i form af en forhoejelse af den stoette, der udbetales for den resterende maengde, kunne det tilbageholdte produkt afhaendes over hele aaret til andre godkendte formaal end konsum uden de omkostninger, der er forbundet med oplagring og afsaetning til nedsatte priser. En saadan aendring kunne resultere i et fald i de samlede udgifter, idet der ville blive solgt mellem 7 000 og 10 000 t faerre korender til oplagringsorganer. AEndringen ville ogsaa oege afsaetningsmulighederne, idet kvaliteten af hoesten ville blive forbedret. Produkter, som rent faktisk ville blive indlagret, ville ogsaa vaere af en bedre kvalitet og derfor mere salgbare.

7. SAMMENFATNING - KONKLUSIONER

Tilbagekoebsordningen for friske frugter og groensager

Bemaerkninger om forvaltningen af ordningen

7.1. Rettens revision af tilbagekobsordningen har afsloeret en raekke mangler ved medlemsstaternes kontrolforanstaltninger, herunder at mange af de producentorganisationer, der er etableret i Syditalien, ikke opfylder de betingelser, der er nedfaeldet i grundforordningen. Disse forhold rejser alvorlig tvivl om de fremgangsmaader, de nationale myndigheder anvender i forbindelse med godkendelsen af disse organisationer, samt om tilsynet med dem (pkt. 3.12 - 3.16). Det anerkendes ikke officielt i EF-forordningerne, at betydelige maengder tilbagekoebte produkter i realiteten destrueres, og dette har foert til, at der i Nederlandene foeres utilstraekkeligt tilsyn med disse foranstaltninger (pkt. 3.17), og at flere medlemsstaters indberetninger om destruktion er tvetydige (pkt. 3.18). I de tilfaelde, hvor der var fundet gode afsaetningsmuligheder for tilbagekoebte produkter, konstaterede Retten, at der stort set ikke fandt nogen kontrol sted af det kontante provenu af dette salg (pkt. 3.20). Endelig konstaterede Retten, at EF-forordningerne overtraedes i Italien og Graekenland, hvor producentorganisationer venter med at betale deres medlemmer for tilbagekoeb, indtil de selv har modtaget betaling fra interventionsorganet (3.21 - 3.22).

Markedsforvaltning og politiske maal

7.2. De ansvarlige myndigheder udnytter ikke i tilstraekkelig grad grundforordningens muligheder for videre afsaetning af produkter, der er blevet trukket ud af handelen, saaledes at destruktion undgaas (pkt. 5.2 - 5.8), hvilket gentagne gange er blevet kritiseret af Europa-Parlamentet. Blandt de afsaetningsmuligheder, der i hoejere grad boer udnyttes, er gratis fordeling og salg til forarbejdningsindustrien (pkt. 5.4 og 5.6).

7.3. Den fremgangsmaade, der foelges, naar produkter traekkes tilbage fra markedet, bygger paa den mere gennemstrukturerede nederlandske ordning (pkt. 3.6); imidlertid kan denne ikke uden videre anvendes ved den form for organisering af markedet, som findes i Middelhavslandene. Derfor afhaenger alt for meget i disse lande af producentorganisationernes eget skoen. Forordningerne boer goeres tydeligere, saaledes at det bliver producentorganisationernes ansvar i hvert enkelt tilfaelde at bevise noedvendigheden af at traekke produkter tilbage fra markedet (pkt. 5.1). Myndighederne boer justere den politik, de foerer med hensyn til priser, saaledes at det aldrig er mere attraktivt for producenterne at traekke produkter tilbage fra markedet end at afsaette dem til forarbejdningsvirksomheder (pkt. 5.9 - 5.12). I betragtning af det til stadighed meget omfattende tilbagekoeb paa markedet for mandariner (80 % i 1985/86) og af den efterspoergsel, der er efter produkter fremstillet paa basis af mandariner, boer det overvejes at indfoere stoette til forarbejdning (pkt. 5.13 - 5.14). Kommissionen boer kritisk undersoege, hvilke fremskridt der er gjort i forbindelse med omstillingsprogrammet for citrusfrugter, for saa vidt angaar de erstatningssorter, der indfoeres (pkt. 5.15 - 5.17).

7.4. Paa trods af gentagne henstillinger fra Europa-Parlamentet har Kommissionen ikke prioriteret kvalitetskontrollen tilstraekkelig hoejt.

Forarbejdet frugt

Bemaerkninger om forvaltningen af ordningen

7.5. De foranstaltninger, der i den senere tid er blevet gennemfoert i Italien med henblik paa bekaempelse af svig, kan efter Rettens opfattelse anbefales. Retten finder imidlertid, at omfanget af afsloerede uregelmaessigheder vaekker alvorlig bekymring (pkt. 4.5). Kommissionen boer snarest muligt tage kontrolordningen for forarbejdede frugter og tomater op til revision med henblik paa en generel skaerpelse af kontrolforanstaltningerne. Endvidere boer medlemsstaterne hurtigst muligt forbedre deres egne kontrolsystemer.

7.6. Den fysiske kontrol i form af sammenholdelse af forbrugte maengder raavarer og maengden af forarbejdede produkter boer udbygges betydeligt. Ikke alene boer denne kontrol foretages hyppigere, men den boer ogsaa vaere mere detaljeret og omfatte sammenholdelse af grundbilag samt efterproevelse af paalideligheden af de regnskabsmaessige registreringer vedroerende maengden af forarbejdede produkter i relation til maengden af anvendte raavarer (pkt. 4.6 - 4.11). Enhver uoverensstemmelse boer forfoelges, indtil der er fundet en tilfredsstillende forklaring herpaa. Uden en samlet indsats for at forbedre hvert enkelt af disse kontrolaspekter vil Faellesskabets stoetteordninger fortsat vaere truet af svig og uregelmaessigheder.

7.7. I lighed med oplagringsordningen for toerrede druer boer det vaere saaledes, at oplagringsorganer skal godkendes formelt og fungere uafhaengigt af noget andet organ i stoetteordningens interesse. Der er et generelt behov for at forbedre kontrollen af lagrene og for at sikre, at de overdragne maengder registreres og foeres korrekt i boegerne, indtil de bliver solgt (pkt. 4.18 - 4.24). I forbindelse med salg til lave priser af produkter, der anvendes til foder, boer kontrollen af den fysiske denaturering og af, hvad produktet i den sidste ende anvendes til, forbedres (pkt. 4.25 - 4.26).

Markedsforvaltning

Beregning af stoetten

7.8. Den omstaendighed, at tolden ikke medregnes i prisen paa importeret forarbejdet frugt, kan - alt andet lige - i en raekke tilfaelde have foert til hoejere stoetteniveauer (pkt. 6.3 - 6.4). Retten henstiller, for saa vidt angaar citroner, at en inkonsekvens i Kommissionens aarlige forordning fjernes (pkt. 6.7).

7.9. Retten foreslaar, at der foretages en indgaaende undersoegelse af produktionsomkostninger og fortjenstmargener inden for alle markeder for forarbejdet frugt (pkt. 6.11), men isaer angaaende forarbejdning af appelsiner, hvor det maaske under de nuvaerende omstaendigheder (dvs. faldende minimumspriser) ikke er hensigtsmaessigt at anvende de aendrede bestemmelser, der blev vedtaget i 1984 (pkt. 6.6 - 6.7).

7.10. De maanedlige stigninger i minimumsprisen for toerrede druer i loebet af produktionsaaret har efter Rettens opfattelse foert til afsaetningsproblemer, og Kommissionen boer undersoege mulighederne for at foretage prisreduktioner henimod slutningen af produktionsaaret (pkt. 6.8 - 6.10).

Forvaltningen af ordningen generelt

7.11. Stoetten til forarbejdning af appelsiner, der fremmer afhaendelsen af frisk frugt, har medvirket til, at de sorter, der er mindre efterspoergsel efter, ikke udsaettes for markedspres. Dette boer undersoeges med henblik paa at sikre, at ordningens formaal er klare og ikke i modstrid med andre politiske foranstaltninger inden for garanti- og udviklingsomraaderne (pkt. 6.12). Det vil endvidere vaere hensigtsmaessigt at undersoege, om der boer indfoeres en ordning for »appelsiner til forarbejdning« med kun én minimumspris og kun én stoettesats (pkt. 6.13).

7.12. Kommissionen boer undersoege, om det er berettiget at udbetale stoette til citronsaft, der produceres og markedsfoeres i Italien; den boer endvidere se naermere paa det forhold, at der kan gives stoette til citroner, der ikke opfylder minimumskvalitetskravene, samtidig med at citroner af kvalitetsklasse II eller derover traekkes tilbage og destrueres (pkt. 6.14 - 6.16).

7.13. Der boer gennemfoeres en undersoegelse af markedet for toerrede druer med henblik paa at afpasse produktionen efter efterspoergslen. I den forbindelse boer alle aspekter af forarbejdningsstoetten og oplagringsordningerne gennemgaas. Indtil dette marked er bragt i balance, vil Faellesskabet fortsaette med at opkoebe, oplagre og saelge overskudsproduktion med et betragteligt tab uden at faa loest de fundamentale problemer paa markedet (pkt. 6.17 - 6.20).

Konklusion

7.14. De revisionsresultater, der fremgaar af denne saerberetning, er af vaesentlig betydning, ikke mindst i betragtning af den stigning i antallet af tilbagekoebs- og forarbejdningsforanstaltninger, som forventes i Spanien og Portugal i de kommende aar, og ogsaa af den deraf foelgende stigning i Faellesskabets udgifter. De foranstaltninger, Retten har beskrevet og kommenteret, har ikke kunnet fjerne alvorlige ubalancer mellem produktionen af og den faktiske efterspoergsel efter frugt og groensager i Faellesskabet. Et handlekraftigt program er paakraevet for at loese problemet med strukturelle overskud og uoenskede produkter. Udviklingen i denne retning er gaaet langsomt.

7.15. Rettens revision af markedsordningerne afsloerer svagheder, som i visse tilfaelde er ret alvorlige. Hverken Kommissionen eller de nationale interventionsorganer har for oejeblikket tilstraekkelig kontrol over det meget store antal producentorganisationer, der er etableret i sektoren for friske produkter. Efter Rettens opfattelse er aarsagen hertil, at de gaeldende forordninger ikke indeholder saerlige retningslinjer for udoevelse af kontrol, samt at der kun findes meget begraenset materiale om forvaltningen af ordningerne. Producentstoetteordningerne for forarbejdede produkter lider ogsaa under alvorlige problemer med hensyn til kontrollen, og ifoelge visse medlemsstaters indberetninger til Kommissionen er ordningerne ofte genstand for svig og uregelmaessigheder. Den officielle kontrol boer intensiveres betydeligt baade med hensyn til hyppighed, omfang og effektivitet.

7.16. Retten maa konkludere, at en ordning, som kanaliserer produkter af hoejere kvalitet ud til foderindustrien og til destruktion, mens produkter af lavere kvalitet er forbeholdt forarbejdningsindustrien, er uacceptabel.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg paa moedet den 30. marts 1989.

Paa Revisionsrettens vegne

Marcel MART

Formand

(1) De i parentes anfoerte beloeb er de tilbagebetalte beloeb.(1) Baseret paa frugt af kvalitetsklasse II leveret uemballeret til tilbagekoebscentret i januar.

(2) Baseret paa tomater af kvalitetsklasse II leveret emballeret til tilbagekoebscentret i september.

(3) Minimumspris for tomater beregnet til fremstilling af konserverede eller forsne hele, flaaede tomater af sorten Roma.

(4) Baseret paa ferskner af sorten Vesuvio af kvalitetsklasse II leveret emballeret til tilbagekoebscentret i juli.(1) 1 givet fald iberegnet 2 % tillaegstold for sukker.(1) Opdkoeb foreligger som en mulighed, men i praksis har medlemsstaterne valgt at anvende ordningen med tilbagekoeb.(2) Revisionsretten har tidligere udarbejdet en saerberetning vedroerende forskellige foranstaltninger i forbindelse med EUGFL, Garantisektionen, offentliggjort den 6. oktober 1980; denne saerberetning indeholder et afsnit om tilbagekoebsforanstaltninger for frugt og groensager, EFT nr. C 258 af 6. 10. 1980.(3) Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager, EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972. Dansk specialudgave 1972 (II), s. 423.(4) Raadets forordning (EOEF) nr. 223/88 af 25. januar 1988 om aendring af forordning (EOEF) nr. 1035/72 om den faelles markedsordning for frugt og groensager, EFT nr. L 23 af 28. 1. 1988.(5) Raadets forordening (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager, EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972. Dansk specialudgave 1972 (II), s. 423.(6) Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager, EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972. Dansk specialudgave 1972 (II), s. 423.(7) Kommissionsdokument PFLF-201/5, bilag I/b: Italien 340,8 mio ECU og Graekenland 106,7 mio ECU.(8) Raadets forordning (EOEF) nr. 2601/69 af 18. december 1969 om saerlige foranstaltninger med henblik paa at fremme muligheden for forarbejdning af visse appelsinsorter, EFT nr. L 324 af 27. 12. 1969. Dansk specialudgave 1969 (II), s. 569.(9) Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/77 af 17. maj 1977 om saerlige foranstaltninger til fremme af afsaetningen af produkter forarbejdet paa basis af citroner, EFT nr. L 125 af 19. 5. 1977.(10) Raadets forordning (EOEF) nr. 426/86 af 24. februar 1986 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager, EFT nr. L 49 af 27. 2. 1986.(11) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1599/84 af 5. juni 1984 om fastsaettelse af gennemfoerelsesbestemmelser for producentstoetteordningen for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager, EFT nr. L 152 af 8. 6. 1984.(12) Pkt. 6.10 i Rettens èrsberetning for regnskabsaaret 1986, EFT nr. C 336 af 15. 12. 1987.(13) Corte dei Cont's beretning om resultaterne af revisionen af AIMA's oekonomiske forvaltning i regnskabsaaret 1986 (s. 103).(14) Artikel 25 i et italiensk ministeriel dekret af 4 september 1985.(15) Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik, EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970. Dansk specialudgave 1970 (I), s. 196.(16) Raadets forordning (EOEF) nr. 283/72 af 7. februar 1972 om uregelmaessigheder og tilbagebetaling af beloeb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den faelles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem paa dette omraade, EFT nr. L 36 af 10. 2. 1972. Dansk specialudgave 1972 (I), s. 85.(17) Raadets forordning (EOEF) nr. 1277/84 af 8. maj 1984 om almindelige bestemmelser for producentstoetteordningen i sektoren for forarbejdede frugter og groensager, EFT nr. L 123 af 9. 5. 1984.(18) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 626/85 af 12. marts 1985 om oplagringsorganernes opkoeb, salg og oplagring af uforarbejdede toerrede druer og figner, EFT nr. L 72 af 13. 3. 1985.(19) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 627/85 af 12. marts 1985 om oplagringsstoette og udligningsbeloeb for uforarbejdede toerrede druer og figner, EFT nr. L 72 af 13. 3. 1985.(20) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 626/85 af 12. marts 1985 om oplagringsorganernes opkoeb, salg og oplagring af uforarbejdede toerrede druer og figner, EFT nr. L 72 af 13. 3. 1985. og figner, EFT nr. L 72 af 13. 3. 1985.(21) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 626/85 af 12. marts 1985 om oplagringsorganernes opkoeb, salg og oplagring af uforarbejdede toerrede druer og figner, EFT nr. L 72 af 13. 3. 1985(22) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3205/85 af 15. november 1985 om salg ved licitation af uforarbejdede toerrede druer til saerlige anvendelsesformaal, EFT nr. L 303 af 16. 11. 1985.(23) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1562/85 af 7. juni 1985 om gennemfoerelsesbestemmelser til foranstaltningerne til fremme af forarbejdning af appelsiner og afsaetning af produkter forarbejdet paa basis af citroner, EFT nr. L 152 af 11. 6. 1985.(24) Saerberetning nr. 4/87 om Faellesskabets destillationsordninger for vin, EFT nr. C 297 af 6. 11. 1987.(25) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2448/77 af 8. november 1977 om fastsaettelse af betingelserne for overdragelse til forarbejdningsindustrien af appelsiner, der er trukket tilbage fra markedet, og om aendring af forordning (EOEF) nr. 1687/76, EFT nr. L 285 af 9. 11. 1977.(26) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 713/87 af 12. marts 1987 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2448/77 for saa vidt angaar betingelserne for overdragelse til forarbejdningsindustrien af appelsiner, der er trukket tilbage fra markedet, EFT nr. L 70 af 13. 3. 1987.(27) Raadets forordning (EOEF) nr. 2511/69 af 9. december 1969 om saerlige foranstaltninger til forbedring af produktion og afsaetning af citrusfrugter produceret i Faellesskabet, EFT nr. L 318 af 18. 12. 1969. Dansk specialudgave 1969 (II), s. 524.(28) EFT nr. C 336 af 15. 12. 1987.(29) Raadets forordning (EOEF) nr. 1319/85 af 23. maj 1985 om udbygning af kontrolordningen vedroerende anvendelsen af faellesskabsforskrifterne for frugt og groensager, EFT nr. L 137 af 27. 5. 1985.(30) Raadets forordning (EOEF) nr. 426/86 af 24. februar 1986 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager, EFT nr. L 49 af 27. 2. 1986.(31) Raadets forordning (EOEF) nr. 1277/84 af 8. maj 1984 om almindelige bestemmelser for producentstoetteordningen i sektoren for forarbejdede frugter og groensager, EFT nr. L 123 af 9. 5. 1984.(32) Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/77 af 17. maj 1977 om saerlige foranstaltninger til fremme af afsaetningen af produkter forarbejdet paa basis af citroner, EFT nr. L 125 af 19. 5. 1977.(33) F.eks. Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1996/87 af 7. juli 1987 om fastsaettelse for resten af hoestaaret 1987/88 af minimumsopkoebsprisen for citroner, der leveres til industrien, og af stoerrelsen af udligningstilskuddet efter forarbejdning af disse citroner, EFT nr. L 188 af 8. 7. 1987.(34) Raadets forordning (EOEF) nr. 987/84 af 31. marts 1984 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2601/69 om saerlige foranstaltninger med henblik paa at fremme muligheden for forarbejdning af visse appelsinsorter, EFT nr. L 103 af 16. 4. 1984.(35) Raadets forordning (EOEF) nr. 2601/69 af 18. december 1969 om saerlige foranstaltninger med henblik paa at fremme muligheden for forarbejdning af visse appelsinsorter, EFT nr. L 324 af 27. 12. 1969. Dansk specialudgave 1969 (II), s. 569.(36) Raadets forordning (EOEF) nr. 2601/69 af 18. december 1969 om saerlige foranstaltninger med henblik paa at fremme muligheden for forarbejdning af visse appelsinsorter, EFT nr. L 324 af 27. 12. 1969. Dansk specialudgave 1969 (II), s. 569.(37) Raadets forordning (EOEF) nr. 1353/86 af 6. maj 1986 om aendring af forordning (EOEF) nr. 1035/77 om saerlige foranstaltninger til fremme af afsaetningen af produkter forarbejdet paa basis af citroner, EFT nr. L 119 af 8. 5. 1986.(38) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1562/85 af 7. juni 1985 om gennemfoerelsesbestemmelser til foranstaltningerne til fremme af forarbejdning af appelsiner og afsaetning af produkter forarbejdet paa basis af citroner, EFT nr. L 152 af 11. 6. 1985.(39) Raadets forordning (EOEF) nr. 989/84 af 31. marts 1984 om indfoerelse af en ordning med garantitaerskler for visse produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager, EFT nr. L 103 af 16. 4. 1984.(40) Raadets forordning (EOEF) nr. 777/85 af 26. marts 1985 om ydelse af praemier for endelig nedlaeggelse af visse vinarealer i produktionsaarene 1985/86 til 1989/90, EFT nr. L 88 af 28. 3. 1985.

BILAG I

PRODUKTION OG BUDGETUDGIFTER

Produktion

1. Tabel 5 giver for de produkter, der var omfattet af ordningen om tilbagekoeb i hoestaarene fra 1982/83 til 1986/87, en oversigt over den samlede hoest og over de maengder, der blev trukket ud af handelen. I denne periode har produktionen ligget forholdsvis stabilt paa et niveau mellem 29,1 mio t og 30,8 mio t, mens tilbagekoebene har varieret mellem 1,2 mio t og 2,9 mio t. En mindre produktion medfoerer ikke noedvendigvis mindre tilbagekoeb, som det fremgaar for hoestaaret 1986/87, hvor en produktion paa 29,1 mio t, den laveste i 4 aar, medfoerte et rekordhoejt niveau for tilbagekoeb paa 2,9 mio t (10 % af produktionen). Udover stoerre produktion findes der ogsaa andre faktorer, som kan fremkalde stoerre tilbagekoeb, f.eks. mulighederne for afsaetning til forarbejdning, varierende eksportsalg, konkurrence fra importerede produkter, aendrede forbrugsvaner og klimatiske faktorer, der har indvirkning paa modningshastigheden. De omfattende tilbagekoeb i hoestaaret 1986/87 skyldtes en kombination af flere af de ovennaevnte faktorer, men saerlig en faldende efterspoergsel efter tomater og citrusfrugter fra forarbejdningsindustriens side. For tomaters vedkommende skyldtes dette indfoerelsen af produktionskvoter det foregaaende aar, mens det for citrusfrugters vedkommende skyldtes utilfredshed med det gaeldende stoetteniveau.

2. Tabel 6 indeholder statistiske oplysninger om produktion og tilbagekoeb for hver enkelt medlemsstat. Italien er langt den stoerste producent af frugt og groensager, der omfattes af tilbagekoebsordningen, idet landet tegner sig for mellem 48 % og 56 % af EF's produktion i de angivne perioder. Den procentdel af pro