MEMORANDUM FRA DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR EKSF om perspektiverne i forbindelse med EKSF-traktatens udløb i 2002 (95/C 206/06)

(Tekst af betydning for EØS)

(Vedtaget med enstemmighed, bortset fra en stemme imod, på det 320. plenarmøde den 28. juni 1995)

Det Rådgivende Udvalg for EKSF henleder opmærksomheden på sin tidligere stillingtagen vedrørende EKSF-traktatens udløb, bl.a.:

- memorandum om EKSF-traktatens fremtid, vedtaget den 20. november 1992 (1)

- memorandum om fremtiden for EKSF's finansielle virksomhed, vedtaget den 24. marts 1994 (2).

I disse to memoranda, som blev vedtaget enstemmigt, var der taget hensyn til de på daværende tidspunkt foreliggende dokumenter, udarbejdet af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, navnlig - for så vidt angår memorandummet af 24. marts 1994 - Kommissionens arbejdsdokument til opdatering af dens meddelelse til Rådet om EKSF-traktatens fremtid - finansiel virksomhed, dateret 20. oktober 1993 (3).

Det Rådgivende Udvalg er bekendt med de dokumenter om samme emne, som er offentliggjort siden da af de vedkommende europæiske institutioner, bl.a.:

- Rådets konklusioner om EKSF-traktatens fremtid, dateret 22. april 1994 (4)

- Europa-Parlamentets beslutning om forslag til EKSF's aktionsbudget for 1995, dateret 26. oktober 1994 (5)

- udtalelse fra Europa-Parlamentets udvalg om forskning, teknologisk udvikling og energi om traktaten om Den Europæiske Union og dennes funktion med henblik på regeringskonferencen i 1996, dateret 23. februar 1995 (6)

- betænkning fra Europa-Parlamentets budgetkontroludvalg om meddelelse af decharge til Kommissionen for forvaltningen af EKSF for regnskabsåret 1993, dateret 22. marts 1995 (7)

- Revisionsrettens årsberetninger om EKSF's regnskabsforvaltning og finansielle administration - senest foreliggende beretning vedrører regnskabsåret 1993 (8).

Det Rådgivende Udvalg er - ligesom Europa-Parlamentet - klar over nødvendigheden af at anlægge en mere politisk og mere global indfaldsvinkel til de forskellige aspekter i forbindelse med EKSF-traktatens udløb. Udvalget mener derfor, at tiden nu er kommet til at få opdateret og samordnet dets stillingtagen hertil. Som bekendt:

- rystede fra 1992 til 1994 en alvorlig krise endnu en gang jern- og stålindustrien, og den viste, at det er nødvendigt hele tiden af foretage strukturtilpasninger med heraf følgende alvorlige industrielle, sociale og regionale konsekvenser

- har Kommissionens offentliggørelse af en grønbog om en energipolitik for Den Europæiske Union (9) givet anledning til en principdebat om den langsigtede strategi i politikken vedrørende kulindustrien

- har udvidelsen af Den Europæiske Union til at omfatte 15 medlemsstater og dens udvidelse inden for den nærmeste fremtid til at omfatte endnu flere, bl.a. central- og østeuropæiske stater, en betydelig indvirkning på kul- og stålindustrien, og vil også have det fremover.

Det Rådgivende Udvalg blev oprettet ved EKSF-traktaten som et forum for dialogen mellem erhvervslivets parter (producenter, arbejdstagere, forbrugere og forhandlere) og Kommissionen og mellem disse parter indbyrdes på tværs af de nationale grænser. Udvalget mener derfor, at det har særlige forudsætninger for og er kompetent til at kunne udtale sig om bestemmelserne i EKSF-traktaten og om, hvordan de er blevet anvendt. Ingen er bedre end Udvalget i stand til at bedømme, hvilken indflydelse EKSF-traktatens bestemmelser har haft i forbindelse med de meget omfattende strukturændringer i disse industrier i mere end 40 år, og til at vurdere de konjunktursvingninger, der navnlig påvirker jern- og stålindustrien.

1. GENERELLE BEMÆRKNINGER

Det Rådgivende Udvalg bekræfter sine tidligere principielle holdninger, nemlig:

1.1. at EKSF-traktaten skal bevares som særskilt juridisk instrument indtil år 2002, og at den indtil da skal anvendes normalt, dog under hensyntagen til de særlige bemærkninger nedenfor

1.2. at visse af EKSF-traktatens bestemmelser, som har bestået deres prøve, skal indarbejdes i EF-traktaten, som foreslået i Kommissionens meddelelse til Rådet af 15. marts 1991 (10)

1.3. at Kommissionen fortsat skal samarbejde tæt med Det Rådgivende Udvalg om fastslæggelsen af Unionens kul- og stålpolitik og i de kommende overvejelser omkring de forskellige aspekter i forbindelse med EKSF-traktatens udløb i år 2002.

2. SÆRLIGE BEMÆRKNINGER

Det Rådgivende Udvalg har følgende bemærkninger og kommentarer til visse af EKSF-traktatens bestemmelser:

2.1. Det Rådgivende Udvalg konstaterer, at EKSF's statistiske instrumenter - dvs. de af Eurostat udarbejdede industrielle, økonomiske, handelsmæssige og sociale statistikker - har bestået deres prøve til alle berørte parters tilfredshed.

Det at der sker en forudgående anmeldelse af investeringsprogrammer, og at der indberettes oplysninger om produktionskapaciteten, betyder, at der sikres større gennemsigtighed i forbindelse med investeringsbeslutninger, uden at der herved opstår juridiske problemer i henseende til konkurrencen. Tværtimod - for samtidig med at denne gennemsigtighed er et vigtigt element i den normale konkurrence, er den til gavn for producenterne, forhandlerne og forbrugerne og desuden et vigtigt element i overvågningen af konkurrencen.

Udarbejdelse af skøn på kort og mellemlang sigt samt en regelmæssig revision af disse skøn stimulerer den samlede konkurrenceevne og gør det samtidig lettere at gennemføre tålelige sociale tilpasninger for det berørte personale i tilfælde af strukturbetingede kriser.

Det statistiske værktøj samt virksomhedernes og Kommissionens oplysningspligt bør bibeholdes, ikke kun indtil EKSF-traktaten udløber, men også efter denne dato.

2.2. Det Rådgivende Udvalg kræver enekompetence for én, og kun én europæisk myndighed på konkurrenceområdet, i det foreliggende tilfælde Kommissionen, sådan som det er fastsat i EKSF-traktaten.

Omfanget af kompetencen og især den forudgående kontrol, i samråd med de berørte virksomheder, giver disse yderligere juridisk sikkerhed og er regler, som har bestået deres prøve.

En opdeling af den overnationale kompetence, som hidtil har været samlet hos én enkelt myndighed, nemlig Kommissionen, ville i den aktuelle situation med et fælles marked betyde et tilbageskridt. Også efter udløbet af traktaten bør Kommissionens kompetence og de regler, som har bestået deres prøve, bibeholdes.

2.3. Det Rådgivende Udvalg ser i de fleksible midler, Europa-Kommissionen har til rådighed til at sætte ind i krisestituationer - og således afbøde, især for stålmarkedets vedkommende, de konsekvenser, som ofte følger i kølvandet på en nedgang i efterspørgslen - et instrument i EKSF-traktaten, som har vist sig at være meget nyttigt. Indtil traktaten udløber, er en ændring af dette instrument ikke påkrævet.

I al den tid EKSF har eksisteret, har jern- og stålindustrien måttet gennemleve en lang række kraftige konjunktursvingninger og vil også fremover være udsat for store konjunkturbevægelser. I betragtning af sådanne ekstraordinære situationer er det nødvendigt fortsat at have et passende instrumentarium til rådighed, men iværksættelsen af det må først ske efter forudgående høring af samtlige berørte parter.

Også efter EKSF-traktatens udløb vil sådanne ekstraordinære situationer kunne opstå, og det er derfor nødvendigt fortsat at kunne gribe ind ved hjælp af en fælles metode.

2.4. Det Rådgivende Udvalg indskærper endnu en gang, at de principper, der regulerer den finansielle støtte, der ydes af medlemsstaterne til de forskellige EKSF-sektorer, forbliver i kraft.

2.4.1. Derfor bør for jern- og stålindustriens vedkommende det strenge forbud mod støtte - navnlig i form af investerings- eller driftssubsidier, som virker konkurrenceforvridende - opretholdes, også efter EKSF-traktatens udløb, under hensyntagen til de aktuelle støtteregler, som kun tillader statsstøtte i særlige undtagelsestilfælde.

Efter gentagne krænkelser af forbudet mod statsstøtte har Kommissionen og Rådet forpligtet sig til ikke længere at give tilladelse til nye undtagelser fra forbudet mod ydelse af tilskud. På den baggrund ville Det Rådgivende Udvalg stille sig uforstående, såfremt den lovramme, som EKSF-traktaten udgør sammen med støttereglerne, blev gjort mere fleksibel.

Det strenge forbud mod ydelse af tilskud bør absolut opretholdes for at beskytte virksomhederne mod enhver form for begunstigelse, som har en konkurrenceforvridende virkning, og dette forbud bør ligeledes gælde for de industribrancher, der konkurrerer med jern- og stålsektoren.

2.4.2. Hvad angår kulindustrien, er situationen en anden. Det forholder sig faktisk således, at en del af Den Europæiske Unions kulproduktion for øjeblikket ikke er konkurrencedygtig i forhold til importeret kul, og der foregår ikke nogen nævneværdig handel med kul mellem medlemslandene. Derfor forstyrrer medlemsstaternes støtte ikke fællesmarkedets funktion. De nugældende støtteregler (beslutning nr. 3632/93/EKSF) må betragtes som et passende energipolitisk instrument, som desuden har indvirkning på det sociale og regionale plan.

Det Rådgivende Udvalg mener, at denne form for støtte fra medlemsstaterne også efter EKSF-traktatens udløb skal være officielt tilladt.

2.5. Det Rådgivende Udvalg vil gerne påpege, at kul- og stålsektoren, navnlig kulindustrien, er det eneste energiområde, der er opstillet særlige målsætninger for i en europæisk traktat. Det Rådgivende Udvalg henviser bl.a. til de bestemmelser i traktaten, der præciserer disse målsætninger, specielt dem, der sigter mod at undgå alvorlige forstyrrelser i det økonomiske liv, sikre regelmæssig forsyning af det fælles marked og forbedre Fællesskabets produktionspotentiale, uden at der sker en uhensigtsmæssig udnyttelse af ressourcerne. Det er præcis disse målsætninger, der efter Det Rådgivende Udvalgs opfattelse viser, at energipolitiske foranstaltninger, herunder foranstaltninger på kulområdet, aldrig må vurderes isoleret fra den generelle økonomiske situation. Det Rådgivende Udvalg understreger ligeledes, at disse foranstaltninger har en betydelig regional- og socialpolitisk dimension.

Det Rådgivende Udvalg understreger, at Fællesskabet også efter EKSF-traktatens udløb skal tage hensyn til disse principper ved at tilpasse dem den skiftende udvikling, navnlig i betragtning af medlemsstaternes egne energiressourcers bidrag til den løbende forsyning af Fællesskabet med energi. I den forbindelse bør anvendelsen af subsidiaritetsprincippet spille en vigtig rolle, idet alle de vigtige interesser behørigt tilgodeses på fællesskabsniveau. På den anden side sker etableringen af nye effektive og gennemsigtige beslutningsstrukturer i Den Europæiske Union frem for alt gennem en fælles høring af alle interesserede parter. Efter EKSF-traktatens udløb bør andre energiområder samt de energiforbrugende industriers interesser, især jern- og stålsektorens interesser, således fortsat tilgodeses.

Hvad angår den plads, som kul skal indtage i energipolitikken, understreger Det Rådgivende Udvalg, at Kommissionen med sin grønbog har indledt debatten om en nyorientering af denne politik.

Det Rådgivende Udvalg vedtog den 28. juni 1995 en beslutning om Kommissionens grønbog. Udvalget vil afgive udtalelse om hvidbogen, så snart Kommissionen har færdiggjort denne.

2.6. Det Rådgivende Udvalg mener ikke, at der skulle være noget til hinder for overførsel til Kommissionen af kompetencen vedrørende politikken for udenrigshandel med EKSF-produkter, i lighed med de regler, der er fastsat herom i EF-traktaten.

Udvalget henleder opmærksomheden på det hensigtsmæssige i at udøve denne kompetence efter en indgående høring af de pågældende interessegrupper, og idet der tages særligt hensyn til de regioner i Den Europæiske Union, som er mere følsomme end andre over for handel med tredjelande.

2.7. Det Rådgivende Udvalg vil gerne påpege, at den sociale dimension af EKSF-traktaten er indiskutabel. I medfør af denne traktat har Fællesskabets organer til opgave at forbedre arbejdstagernes leve- og arbejdsvilkår.

Den støtte, der er foreskrevet i traktaten i tilfælde af tab af arbejdspladser, har en særlig betydning. I tilfælde af ekstraordinære krisesituationer, som gør det vanskeligt at opertholde beskæftigelsen af fritstillet personale, kan Fællesskabet yde ikke-tilbagebetalingspligtig støtte til at løse strukturkriser. Disse interventioner kan bl.a. antage følgende former: ydelse af dagpenge indtil genansættelse eller indtil pensionering, omskoling af arbejdstagere, herunder lønstøtte under omskolingen.

Det Rådgivende Udvalg vil endelig henlede opmærksomheden på, at fællesskabsforanstaltninger finansieret over EKSF's budgetmidler til fremme af opførelsen af socialt boligbyggeri er enestående i Fællesskabet.

Indtil udløbet af traktaten i år 2002 bør traktatens bestemmelser bibeholdes i deres helhed. I dette øjemed skal der hvert år afsættes tilstrækkelige finansielle midler, som nævnt nedenfor i punkt 2.9.2, første led.

De første resultater af en gradvis indførelse af omskolingsforanstaltninger i EF-traktaten, især for så vidt angår faglig uddannelse, har vist, at det ikke har været muligt at indføre regler, der har samme værdi. Det Rådgivende Udvalg finder det ønskeligt, at de vanskeligheder, man er stødt på i den forbindelse, analyseres med henblik på at finde frem til en passende løsning.

Efter traktatens udløb er det nødvendigt, at den socialpolitiske ånd i EKSF-traktaten overføres til EF-traktaten. Den vanskelige situation, som det europæiske arbejdsmarked befinder sig i, navnlig i områder med kulindustri og jern- og stålindustri, som ofte er kendetegnet ved en monostruktur, kræver at der anvendes afprøvede socialpolitiske instrumenter.

2.8. Der Rådgivende Udvalg henviser til de meget fine resultater, der er opnået takket være støtten til den forskning inden for EKSF-sektoren, der er gennemført i virksomhederne på sektorplan og tværnationalt. Afkastet af de investeringer, der er foretaget på dette grundlag, har udgjort en mangedobling af den oprindelige investering og har sideløbende givet en væsentlig forbedring af arbejdsvilkårene.

Den sociale forskning med alle dens forskellige forskningsområder (ergonomi, arbejdsmiljø inden for jern- og stålindustrien, sundhed og sikkerhed i minerne, arbejdsmedicin) er enestående i EU. Især har ergonomiprogrammerne været til stor nytte for andre brancher. Både inden for den sociale og tekniske forskning har det været muligt gennem en passende høringsprocedure at få inddraget alle interesserede grupper i forberedelsen, udviklingen og evalueringen af forsknings- og demonstrationsprogrammerne. Denne praksis bør også fortsætte, således at arbejdstagernes repræsentanter inddrages, hver gang der er anledning til det.

Det Rådgivende Udvalg understreger, at indtil EKSF-traktatens udløb i år 2002 og idet der tages hensyn til de små og mellemstore virksomheders tekniske særpræg:

a) bør der ydes optimal støtte til EKSF-forskningen i Fællesskabets teknologiske og sociale rammeprogrammer

b) som angivet nedenfor i punkt 2.9.2, første led, bør der hvert år bevilges tilstrækkelige midler i EKSF's aktionsbudget til de forskellige forskningsområder for at støtte de EKSF-forskningsaktiviteter, som ikke kan optages i fællesskabsrammeprogrammerne.

Støtten til Fællesskabets sektorforskning for at forbedre såvel produktionen og anvendelsen af stål og kul som arbejdsforholdene og -sikkerheden bør efter Det Rådgivende Udvalgs mening fortsætte også efter EKSF-traktatens udløb.

Opretholdelsen af denne støtte skal lettes og sikres gennem en finansiel mekanisme (f.eks. en fond). Denne mekanisme kunne i givet fald baseres på ikke-udnyttede EKSF-reserver, jf. punkt 2.9.5 nedenfor.

Størrelsen af den sænkning af afgiftssatsen, som Det Rådgivende Udvalg har ønsket, står direkte i forbindelse med de udgifter, der skal finansieres, og den gradvise frigørelse af reserver (se punkt 2.9.4 nedenfor).

2.9. Finansielle aspekter:

2.9.1. Det Rådgivende Udvalg bekræfter, for så vidt angår EKSF-afgiften, den holdning, det gentagne gange har givet udtryk for. Det konstaterer, at denne specifikke ekstra byrde, som kun belaster kulvirksomhederne og jern- og stålvirksomhederne i Den Europæiske Union, og som hverken påvirker importerede EKSF-produkter eller konkurrerende materialer, er diskriminatorisk.

Det Rådgivende Udvalg noterer, at Kommissionen i sit arbejdsdokument til opdatering af sin meddelelse til Rådet om EKSF-traktatens fremtid - finansiel virksomhed, dateret 20. oktober 1993, som arbejdshypotese tager udgangspunkt i en fortsættelse af den gradvise nedsættelse af afgiften, som blev indledt i 1991, og dens endelige forsvinden i 1999.

2.9.2. Det Rådgivende Udvalg

- finder det ønskeligt, at der i EKSF's aktionsbudget indtil traktatens udløb i år 2002 afsættes tilstrækkelige midler til finansiering af de ønskede sociale foranstaltninger, i overensstemmelse med punkt 2.7 ovenfor, samt til støtte af den tekniske og sociale forskning, i overensstemmelse med punkt 2.8

- henleder opmærksomheden på, at finansieringen af omstillingslån hurtigst muligt bør foretages inden for rammerne af EF-traktaten

- forventer, at Kommissionen vil høre Det Rådgivende Udvalg forud for udarbejdelsen af de fremtidige aktionsbudgetter, sådan som det har været tilfældet hidtil.

2.9.3. Hvad angår reserverne, gør Det Rådgivende Udvalg opmærksom på den holdning, det hele tiden har haft, nemlig at disse fortrinsvis bør anvendes til gavn for virksomhederne og arbejdstagerne, som siden 1952 har leveret størsteparten af de midler, der har gjort det muligt at oprette disse reserver.

Derfor bør de reserver, som er opbygget i forbindelse med EKSF's virksomhed, dvs.:

- garantifonden

- den særlige reserve

- den tidligere pensionsfond

efter Det Rådgivende Udvalgs mening frigøres i takt med afviklingen og det senere ophør af de finansielle aktiviteter, som har ligget til grund for opbygningen af reserverne, og som også ligger til grund for en midlertidig opretholdelse af dem.

Det Rådgivende Udvalg konstaterer, at denne udvikling for øvrigt er forudset i det kommissionsarbejdsdokument, som er nævnt i punkt 2.9.1 ovenfor.

2.9.4. Det rådgivende Udvalg tilslutter sig Kommissionens arbejdshypotese, ifølge hvilken de reserver, som frigøres i perioden indtil EKSF-traktatens udløb i år 2002, bør bidrage til finansieringen af aktionsbudgettet. Størrelsen af dette bidrag fastsættes hvert år under hensyntagen til størrelsen af de andre indtægter og begrænses, således at det kun dækker kul- og stålindustriarbejdernes og -virksomhedernes prioriterede behov. Det Rådgivende Udvalg ønsker regelmæssigt at blive hørt i denne forbindelse, og vel at mærke i tilstrækkelig god tid før udarbejdelsen af budgetterne.

2.9.5. Det Rådgivende Udvalg foreslår, at de resterende midler af de reserver, som frigøres indtil år 2002, og som ikke udnyttes til finansiering af aktionsbudgettet, i overensstemmelse med punkt 2.9.4 ovenfor, samt de reserver, som vil blive frigjort senere i forbindelse med den gradvise afvikling og det senere endelige ophør af de finansielle aktiviteter, som ligger til grund for dem, anvendes til en finansiel mekanisme (f.eks. en fond) i en form, som skal fastsættes senere, idet Kommissionen behørigt inddrages i forvaltningen af denne mekanisme og i overvejelserne om, hvordan disse midler skal anvendes. Formålet med denne finansielle mekanisme er at støtte de aktiviteter, som Det Rådgivende Udvalg betragter som prioriterede - nemlig den tekniske forskning inden for kul- og stålsektoren og den sociale forskning - også efter EKSF-traktatens udløb.

2.10. Det Rådgivende Udvalg mener, at de regler, procedurer og institutioner, som kræver og muliggør en dialog mellem producenter, arbejdstagere, forbrugere og forhandlere på den ene side og Kommissionen på den anden side inden for de sektorielle områder, har givet meget tilfredsstillende resultater. Specielt har den samtidige tilstedeværelse af de tre interessekategorier i EKSF's Rådgivende Udvalg vist sig at være meget nyttig.

Det Rådgivende Udvalg finder det derfor ønskeligt, at de procedurer og de institutioner, der er foreskrevet i EKSF-traktaten, for så vidt angår høringsfasen, fortsætter med at blive anvendt normalt indtil traktatens udløb i år 2002.

Det Rådgivende Udvalg understreger desuden disse dialogers politiske betydning og deres økonomiske og sociale virkninger i perioder, hvor der skal foretages en strukturtilpasning.

Der bør derfor også efter EKSF-traktatens udløb sikres en fælles, samtidig, gennemsigtig og struktureret høring af alle interesserede parter inden for kul- og stålsektoren.

(1) EFT nr. C 14 af 20. 1. 1993, s. 5.

(2) EFT nr. C 116 af 27. 4. 1994, s. 4.

(3) SEK(93) 1596 endelig udg.

(4) Rådsdokument 6442/94 (Presse 76).

(5) EFT nr. C 323 af 21. 11. 1994, s. 66.

(6) Dok. PE 211.254/endelig udg.

(7) Dok. PE 211.584/endelig udg.

(8) EFT nr. C 346 af 7. 12. 1994, s. 1.

(9) KOM(94) 659 endelig udg. af 11. 1. 1995.

(10) SEK(91) 407 endelig udg.