(3)

Unionens prioriteter for håndhævelse og kontrol bør omfatte: — gennemførelse af de handlingsplaner, der er fastsat i henhold til artikel 102, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1224/2009 til fjernelse af mangler i en medlemsstats kontrolsystem — gennemførelse af specifikke foranstaltninger for at opfylde visse forhåndsbetingelser fastsat i bilag IV til forordning (EU) nr. 508/2014, jf. artikel 19, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4). I henhold til artikel 19, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal programmet, når de gældende forhåndsbetingelser ikke er opfyldt, indeholde en beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der skal træffes, herunder hvilke foranstaltninger der skal finansieres — gennemførelse af datavalideringssystemer som fastsat i artikel 109 i forordning (EF) nr. 1224/2009, og særlig projekter der tager sigte på at gøre medlemsstaternes respektive systemer interoperable, idet et fuldstændigt og pålideligt fangst- og indsatsrapporteringssystem er et væsentlig element i forvaltningen af EU's fiskeressourcer — håndhævelse og kontrol af forpligtelsen til at lande alle fangster, jf. artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (5). Denne nye forpligtelse er en meget vigtig tilføjelse til den nye fælles fiskeripolitik og er tilføjet med henblik på at bidrage til bæredygtigheden af udnyttelsen af fiskebestandene. Gennemførelsen af denne nye forpligtelse vil medføre tilpasninger i medlemsstaternes kontrolsystem, hvilket vil omfatte nye udgifter — håndhævelse og kontrol af fangstattestordningen for import og eksport af fiskevarer, jf. kapitel III i forordning (EF) nr. 1005/2008. Gennemførelsen af fangstattestordningen er det primære element i kampen mod IUU-fiskeri — effektive foranstaltninger, der tager sigte på håndhævelse af flådekapacitetsbegrænsningerne. For at sikre balancen mellem fiskerimulighederne og fiskerikapaciteten skal medlemsstaterne sikre, at kapacitetsbegrænsningen respekteres, og de bør gennemføre projekter, der tager sigte på at certificere, verificere og måle den maskineffekt, der kræver finansiering — gennemførelse af de specifikke kontrol- og inspektionsprogrammer eller af kontrolkoordinering i forbindelse med et fiskeri eller et område, der ikke er dækket af specifikke kontrol- og inspektionsprogrammer i henhold til artikel 95, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 (6). Disse typer foranstaltninger bidrager til at skabe en øget grad af regeloverholdelse, styrkelse af samarbejdet mellem medlemsstaterne og skaber synenergi mellem de forskellige kontrolredskaber — håndhævelse og kontrol af sporbarhedskrav, jf. artikel 58 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 67, stk. 6, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 (7). Artikel 58 i forordning (EF) nr. 1224/2009 kræver, at alle partier af fiskevarer og akvakulturprodukter skal være sporbare på alle trin i produktion, forarbejdning og distribution fra fangst eller høst til detailsalg. Artikel 67, stk. 6, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 kræver, at operatørerne påfører partiet de oplysninger om fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omhandlet i artikel 58, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009 ved hjælp af et identifikationsværktøj som f.eks. en stregkode, en mikrochip eller lignende anordninger eller mærkningssystemer. Kravet har været gældende siden den 1. januar 2013 for produkter, der stammer fra fiskeri, der er omfattet af en flerårig plan, og fra den 1. januar 2015 til andre fiskevarer og akvakulturprodukter. Håndhævelse og kontrol af sporbarhedskrav bør være en af Unionens prioriteter. Gennemførelsen af sporbarhedssystemet er hjørnestenen i kontrollen af fiskeripolitikken til sikring af gennemsigtighed, hvad angår fiskevarers oprindelse.