Informationsnotat om procedurerne vedrørende de supplerende sociale foranstaltninger i forbindelse med omstruktureringen af kulindustrien (2001-2002)

(2000/C 265/02)

1. Indledning

Siden begyndelsen af 1990'erne er man i jævn takt fortsat med at omstrukturere kulindustrien med henblik på i visse lande at indstille produktionsaktiviteterne.

Der kan gives social støtte til de arbejdere, som påvirkes af omstruktureringen af kul- og stålindustrien ("traditionel støtte"), ifølge EKSF-traktatens artikel 56. I de senere år har Kommissionen givet supplerende social støtte til arbejdstagere i kulindustrien under Rechar-programmet (1990-1993)(1) og de sociale foranstaltninger for kulindustrien (1994-1997 og 1998-2000)(2). Kommissionen har nu besluttet at give denne støtte i år 2001 og 2002 (indtil den 23. juli 2002, hvor EKSF-traktaten udløber). Programmets forventede samlede udgifter i de 19 måneder, det løber, udgør 51 mio. EUR.

Det ny program er en fortsættelse af det nuværende program, som indeholder bestemmelser om øget EKSF-støtte til arbejdstagere i kulindustrien, som påvirkes af foranstaltninger vedrørende førtidspensionering, omskoling og arbejdsløshed. Der sker ingen ændringer i forhold til støttens nuværende omfang og betingelserne for gennemførelsen.

2. Begrundelse for foranstaltningen

Produktionsomkostningerne i EU's kulindustri er generelt noget højere end på verdensmarkedet. På denne baggrund har mineselskaberne i mange år arbejdet på at omstrukturere og rationalisere. Efter lukningen af den sidste portugisiske mine i 1995 er der nu kun fire medlemsstater, som producerer kul: Tyskland, Spanien, Frankrig og Det Forenede Kongerige.

I Tyskland, som med hensyn til produktion og arbejdsstyrke nu er den største kulproducent i EU, har kulindustrien, fagforeningerne samt delstatsregeringerne og forbundsregeringen for nylig vedtaget en omstruktureringsplan. Planen omfatter betragtelige lukninger og jobtab. En tilsvarende plan anvendes i Spanien, hvorimod man i Frankrig har vedtaget at indstille al minedrift i 2005. I Det Forenede Kongerige har man gennemført det meste af omstruktureringen i sektoren, og produktionsomkostningerne er nu betragteligt lavere end i den øvrige del af EU. Den britiske kulindustri har dog stadig problemer med at sælge sine kul især på grund af den øgede brug af naturgas samt den lave pris på kul på det internationale marked, og fordi pundet fortsat er stærkt.

Der er på nuværende tidspunkt beskæftiget ca. 95000 arbejdere i kulindustrien i Tyskland, Spanien og Frankrig. Det anslås, at ca. 17500 af disse sandsynligvis bliver påvirket af de omstruktureringsforanstaltninger og lukninger, som gennemføres i den periode, hvor programmet løber. Med de regler for intervention, som på nuværende tidspunkt gælder i medlemsstaterne, er der dog kun ca. 13000, som vil være støtteberettigede under programmet.

Yderligere 13500 arbejdere er på nuværende tidspunkt beskæftiget i kulindustrien i Det Forenede Kongerige. Man regner ikke med, at de arbejdere, hvis arbejde påvirkes af omstruktureringen, modtager den støtte, som dette program indeholder bestemmelser om, da det forhold, at der ikke findes en særlig national støtte, som krævet i EKSF-traktatens artikel 56, betyder, at de ikke er støtteberettigede (se punkt 3.3 nedenfor).

3. Interventionsprocedurer

Den EKSF-støtte, som gives under dette program, supplerer den traditionelle støtte, som gives i henhold til EKSF-traktatens artikel 56. Dette gør det muligt at dække en større andel af udgifterne til de sociale foranstaltninger.

3.1. Støtteberettigelse

Alle de beskæftigede i kulindustrien, som er berettiget til traditionel støtte i henhold til EKSF-traktatens artikel 56, stk. 2, litra b), og stk. 1, litra c), er også berettiget til støtte i henhold til det supplerende program. Alle oplysninger om betingelserne for berettigelse til traditionel støtte findes i de bilaterale overenskomster mellem Kommissionen og medlemsstaterne.

3.2. Typer af foranstaltninger

Generelt set samfinansierer EKSF alle de sociale foranstaltninger for beskæftigede i kulindustrien i medlemsstaterne, som ligger inden for en af følgende kategorier:

3.2.1. Førtidspensionering

Foranstaltninger med henblik på at førtidspensionere ældre arbejdere med en acceptabel indkomst, således at de ikke længere er på arbejdsmarkedet. Deltidsforanstaltninger eller foranstaltninger til gradvis førtidspensionering kan også samfinansieres.

3.2.2. Omskoling

Omskoling kan finde sted inden for eller uden for mineselskabet. En lang række foranstaltninger, samt en kombination af disse, kan samfinansieres (kompensation for lønnedgang, udtrædelsespenge, godtgørelse for geografisk mobilitet osv.). Erhvervsmæssig efteruddannelse kan dog ikke støttes, da EKSF siden slutningen af 1994 ikke har støttet erhvervsmæssige efteruddannelsestilbud.

3.2.3. Arbejdsløshed

I nogle kulmineområder kan en reduktion af arbejdsstyrken føre til arbejdsløshed for visse kategorier af arbejdere, fordi der er mangel på muligheder for genbeskæftigelse, og fordi aldersrelaterede foranstaltninger kan være udnyttet fuldt ud. I den sammenhæng kan støtten under det supplerende program omfatte mange typer støtte til arbejdsløse arbejdere, særligt ventepenge og udtrædelsespenge.

3.3. Støttebeløb

Det gennemsnitlige loft på støttebeløbet udgør 4000 EUR pr. person i forbindelse med førtidspensionering og 2000 EUR i forbindelse med omskoling og arbejdsløshed. Ifølge bestemmelserne i artikel 56 i EKSF-traktaten kan den samlede tildelte EKSF-støtte (traditionel støtte plus supplerende støtte) ikke overstige medlemsstatens særlige bidrag til foranstaltningerne.

3.4. Interventionsperiode

Den interventionsperiode, hvori EKSF kan samfinansiere udgifterne til en arbejder, udgør højst 36 måneder regnet fra det tidspunkt, hvor foranstaltningen træder i kraft. Støtten under det supplerende program kan enten anvendes til at styrke Fællesskabets intervention i perioden, hvor der udbetales traditionel støtte, eller samfinansiere udgifterne til foranstaltningerne i en yderligere periode på højst 18 måneder (førtidspensionering) eller 12 måneder (omskoling og arbejdsløshed).

4. Andre procedurer

I princippet vedrører de udgifter, som samfinansieres, programmerne for sociale foranstaltninger, som gennemføres fra den 1. januar 2001. Ansøgningerne om støtte kan dog også vedrøre foranstaltninger, som gennemføres i år 2000, for arbejdere, som har mistet deres arbejde, eller hvis arbejde er blevet påvirket det år, og som ikke er omfattet af ansøgningerne om supplerende støtte i år 2000. Generelt set findes procedurerne og reglerne for støtte, bortset fra dem som specifikt beskrives i dette dokument, i de bilaterale aftaler om tildeling af traditionel støtte.

Forskud på op til 50 % af det tildelte beløb kan udbetales på den pågældende medlemsstats anmodning forudsat, at medlemsstaten erklærer, at foranstaltningerne er påbegyndt, og bekræfter antallet af deltagende arbejdere. Hvis dette antal er lavere end forudset, reduceres det beløb, som skal udbetales, tilsvarende.

Endelige anmodninger om udbetaling skal indgives senest den 31. marts i det femte år, efter der er truffet beslutning om at tildele støtte. Restbeløb, som ikke er udbetalt, bliver automatisk annulleret den 30. juni samme år.

I henhold til reglerne for størstedelen af EKSF- og strukturfondsstøtten kan en arbejder få kombineret støtte fra disse to fællesskabsinstrumenter til foranstaltninger, som gennemføres på forskellige tidspunkter og har forskellige mål. Således kan for eksempel et erhvervsuddannelseskursus, som samfinansieres af strukturfondene, gå forud for eller efterfølges af en periode, som udløser samfinansiering af ventepenge fra EKSF.

5. Økonomiske aspekter

EKSF's udgifter til programmet vil sandsynligvis udgøre ca. 29 mio. EUR i 2001 og 22 mio. EUR i 2002. Disse tal er vejledende, og man vil træffe afgørelse om de endelige tildelinger i forbindelse med den årlige budgetprocedure.

(1) EFT C 185 af 26.7.1990, s. 18.

(2) EFT C 108 af 16.4.1994, s. 3 og EFT C 198 af 28.6.1997, s. 6.