ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(14)

Den bredere indsats for at modernisere den offentlige forvaltning har haft en begrænset effekt på grund af en fragmenteret strategi og utilstrækkelig vilje til dybdegående reformer. Bulgarien har behov for en koordineret strategi for reformer af den offentlige forvaltning, så landet kan øge professionalismen og uafhængigheden i den offentlige forvaltning og dens reguleringsorganer, herunder et meritbaseret system for udnævnelser og karriereudvikling for offentlige embedsmænd og effektive strukturer til håndtering af risikoen for korruption. Der er behov for en fortsat indsats for at forbedre det generelle erhvervsklima. Blandt udfordringerne er procedurerne for at opnå tilladelser og registrere virksomheder. Det tager i gennemsnit over tre år at afgøre insolvenssager, og inddrivelsesprocenten er lav. Der blev vedtaget nye regler om forsinkede betalinger i 2013, som bør gennemføres. Udviklingen af e-forvaltning er gået i stå, og koordineringen for at sikre interoperabilitet mellem systemer og skabelsen af et enkelt kontaktpunkt er utilstrækkelig, hvilket er med til at svække bestræbelserne på at øge gennemsigtigheden og begrænse de administrative byrder. Inden for området offentlige indkøb mangler der en enkel og kodificeret lovgivningsramme, og dette har skabt et kompliceret landskab af love og regler, som skaber usikkerhed for operatørerne. Retsvæsenets uafhængighed giver fortsat anledning til bekymring, og dette påvirker erhvervsklimaet i Bulgarien. Bulgarien har taget nogle skridt til at bekæmpe korruption, men generelt er fremskridtene begrænsede og fortsat skrøbelige, hvorfor der er behov for mere konsekvente kontroller og afskrækkende sanktioner i forbindelse med interessekonflikter. Der er også behov for at sikre bedre koordinering mellem institutioner til bekæmpelse af korruption og beskytte dem mod politisk påvirkning.
Formålet med den budgetstrategi, der blev formuleret i stabilitetsprogrammet for 2014, er at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud bæredygtigt senest i 2014 og gradvist at virkeliggøre det mellemsigtede mål, som er at opnå et balanceret budget i strukturel forstand, som er mere ambitiøst end, hvad der kræves i stabilitets- og vækstpagten. Det er imidlertid ikke planlagt, at det mellemsigtede mål skal nås inden for programmeringsperioden. I 2014 ligger den planlagte (nyberegnede) strukturelle tilpasning lidt under den anbefalede indsats. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud er der for 2015 planlagt en mindre afvigelse fra den justeringskurs, der skal sikre virkeliggørelse af det mellemsigtede mål. Derefter er de planlagte årlige fremskridt hen imod virkeliggørelse af det mellemsigtede mål i brede træk i tråd med kravet om mindst 0,5 % af BNP. Ifølge stabilitetsprogrammet vil den offentlige gæld, som lå på 73 % af BNP i 2013, fra 2014 blive reduceret i overensstemmelse med gældsreduktionsmålet. Programmålene er samlet set i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det makroøkonomiske scenarie bag de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet, som er godkendt af et uafhængigt organ (det nationale revisionskontor), er realistisk for 2014 og 2015, eftersom prognoserne for den økonomiske vækst ligger marginalt lavere end dem, der blev beskrevet i 2014-forårsprognosen fra Kommissionens tjenestegrene.

Risiciene for budgetmålene er imidlertid blevet større, fordi den planlagte forøgelse af de strukturelle indtægter i programperioden ikke er fuldt understøttet af foranstaltninger, og overskridelse af udgiftslofter kunne kræve betalinger, der er større end de budgetterede. Ifølge Kommissionens prognose forventes Malta at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud bæredygtigt i 2014. Ifølge den samme prognose vil den finanspolitiske indsats for perioden 2013-14 resultere i en manko på 1,6 % af BNP på den (korrigerede) strukturelle saldo og på 1,25 % af BNP for så vidt angår værdien af de krævede foranstaltninger, der blev anset for nødvendige i henstillingen i forbindelse med proceduren vedrørende uforholdsmæssigt store underskud. Der er ingen margin med hensyn til virkeliggørelse af gældsreduktionsmålet for 2014, men risiciene i forbindelse med gældsscenariet er blevet mindre.
(9)

Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet for 2014, har til formål at sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2013 og nå en budgetstilling tæt på den mellemfristede målsætning i 2015. Den mellemfristede målsætning er et strukturelt underskud på højst 0,5 % af BNP, der afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Der blev gennemført yderligere betydelige finanspolitiske foranstaltninger, men den (omregnede) strukturelle saldo i 2014 forventes at være konstant i forhold til 2013, hvilket peger på en betydelig afvigelse fra den nødvendige mindstetilpasning på 0,5 % af BNP. I 2015 forventes den (omregnede) strukturelle saldo at blive forbedret med 0,3 procentpoint af BNP. Udgifterne forventes at stige i et tempo, der er foreneligt med benchmarket for udgifter både i 2014 og 2015. Efter en samlet vurdering af Nederlandenes budgetstrategi er tilpasningskursen i retning af den mellemfristede målsætning delvist i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge stabilitetsprogrammet vil den offentlige bruttogæld være stabiliseret i 2015 og derefter være faldende. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for stabilitetsprogrammets budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk og udarbejdet af Nederlandenes centrale planlægningsbureau (CPB). Risiciene for budgetmålene er betydelige, men stort set afbalancerede. Ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2014 forventes der en stabilisering af den strukturelle saldo i 2014 og en forbedring på 0,5 % af BNP i 2015. Ifølge Kommissionens prognose vil Nederlandene opfylde benchmarket for udgifter i 2014, men ikke i 2015. For at fremme Nederlandenes vækstpotentiale er det af allerstørste betydning, at den nødvendige konsolidering bevarer vækstfremmende udgifter, som f.eks. innovation og forskning, herunder grundforskning, uddannelse og erhvervsuddannelse. Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet og på Kommissionens prognose i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at Nederlandene på holdbar vis har bragt det offentlige underskud ned på under 3 % af BNP i 2013, men risikerer i betydelig grad at afvige fra den præventive del i 2014.
(12)

Finlands vigtigste udfordring på arbejdsmarkedet er fortsat arbejdsstyrken på langt sigt, idet antallet af personer, som forlader arbejdsmarkedet nu er større end det antal, som kommer ind på det. Et længere arbejdsliv og en større arbejdsstyrke er en forudsætning for at kunne opfylde efterspørgslen efter arbejdskraft fremover. Regeringens strukturpolitikprogram for 2013 omfatter foranstaltninger, som forlænger arbejdslivet og øger arbejdsstyrken, herunder også incitamenter til at tage imod arbejdstilbud. Finland er ved at begrænse mulighederne for en tidlig udtræden af arbejdsmarkedet, men f.eks. den såkaldte »arbejdsløshedstunnel«, hvor ældre arbejdsløse under visse omstændigheder kan fortsætte med at få arbejdsløshedsunderstøttelse frem til pensionsalderen, findes stadig. Den nyligt indførte koefficient for forventet levetid og tredoblingen af optjeningssatsen for pensionsrettigheder lader kun til at have haft en begrænset virkning på tilbagetrækningsalderen. Derudover stiger den forventede levetid mere end forventet, og hvis arbejdstagerne ikke arbejder længere, er der en risiko for, at pensionernes tilstrækkelighed ikke kan bibeholdes. Finland har selv sat sig som mål at hæve den effektive pensionsalder til mindst 62,4 år frem til 2025. Det er tvivlsomt, om dette mål kan nås uden at gennemføre nye tiltag såsom at hæve den lovbestemte pensionsalder og at styrke ældre arbejdstageres attraktivitet for arbejdsmarkedet. Arbejdsmarkedets sociale parter arbejder på deres forslag til en pensionsreform, der skal gennemføres efter parlamentsvalget i foråret 2015 og træde i kraft i begyndelsen af 2017. Finland har iværksat egnede og ambitiøse foranstaltninger for at tackle ungdoms- og langtidsarbejdsløshed. En permanent forbedring af målgruppernes jobrelevante kvalifikationer og deres muligheder på arbejdsmarkedet vil tage tid.
(13)

Arbejdsmarkedets parter spiller en central rolle i udformningen, gennemførelsen og overvågningen af uddannelsespolitikker og -programmer. Et samarbejde mellem arbejdsmarkedets parter, udbydere af livslange erhvervsvejledningstjenester og de relevante myndigheder kan tage sigte på at give praktikanter målrettede oplysninger om karrieremuligheder og kvalifikationsbehov på arbejdsmarkedet og om praktikanters rettigheder og ansvarsområder. Hertil kommer, at arbejdsmarkedets parter kan spille en rolle ved at lette gennemførelsen af kvalitetsrammen for praktikophold, navnlig ved at udarbejde og formidle en enkel og kortfattet model for praktikaftaler, især til brug for mikrovirksomheder og skræddersyet til deres specifikke behov. I handlingsrammen for ungdomsbeskæftigelsen fra juli 2013 noterede de europæiske arbejdsmarkedsparter sig Kommissionens hensigt om at fremsætte et forslag til Rådets henstilling på dette område og meddelte, at de ville støtte medlemsstaternes tiltag for at fremme kvaliteten i praktikophold.
(11)

De engrosmarkeder, der er opført i bilaget, kan have egenskaber, der retfærdiggør forhåndsregulering, fordi de overholder følgende tre kumulative kriterier, der også er blevet anvendt i de tidligere udgaver af henstillingen til at udpege markeder, som kan underlægges forhåndsregulering. Det første kriterium er, at der er store og varige hindringer for markedsadgang. På grund af de elektroniske kommunikationsmarkeders dynamiske karakter og måde at fungere på må mulighederne for, at hindringerne for markedsadgang overvindes inden for en relevant tidshorisont, dog også tages i betragtning ved gennemførelsen af en fremadrettet analyse med henblik på at udpege relevante markeder til eventuel forhåndsregulering. Det andet kriterium har at gøre med, om en markedsstruktur tenderer hen imod reel konkurrence inden for en relevant tidshorisont. Når dette kriterium anvendes, skal konkurrencesituationen, herunder den infrastrukturbaserede konkurrence, bag adgangshindringerne undersøges. Det tredje kriterium er, om det ikke er muligt alene ved anvendelse af konkurrenceretten at imødegå de pågældende markedssvigt. De vigtigste indikatorer, der skal tages i betragtning ved vurderingen af det første og det andet kriterium, svarer til dem, der lægges til grund som led i en fremadrettet markedsanalyse med henblik på at fastslå en stærk markedsposition. Det drejer sig navnlig om indikatorer for hindringer for markedsadgang som følge af manglende regulering (herunder omfanget af irreversible omkostninger), markedsstrukturen, markedets ydeevne og dynamik, herunder indikatorer som markedsandele og markedstendenser, markedspriser og tendenser samt konkurrerende netværks eller infrastrukturers omfang og dækning.
(2)

Det er hensigtsmæssigt at tilpasse indgrebsværdien for dioxinlignende PCB'er i ler som kosttilskud til den indgrebsværdi, der gælder for samme ler til foderbrug, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF (2) og at tilpasse indgrebsværdien for dioxiner og dioxinlignende PCB'er i korn til konsum til de indgrebsværdier, der gælder for korn til foderbrug.
Formålet med den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet for 2014, er at opfylde den mellemfristede målsætning om et strukturelt underskud på 1 % af BNP i 2015, der afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten, og efterfølgende holde dette niveau. Rumænien har i 2014 mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningskursen hen imod den mellemfristede målsætning for projekter, der finansieres i fællesskab. Der skal kompenseres for den midlertidige afvigelse i det følgende år. Konvergensprogrammet foreskriver en stabilisering af den (genberegnede) strukturelle saldo i 2014 og en forbedring på 0,8 % af BNP i 2015. Udgifterne forventes at stige i et tempo, der overholder benchmarket for udgifter i både 2014 og 2015. Gældskvoten forventes at nå 40 % i 2015 og falde i 2016-2017. Generelt er den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for de budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Det er generelt i overensstemmelse med forårsprognosen for 2014 fra Kommissionens tjenestegrene. Det potentielle BNP-skøn, der ligger til grund for konvergensprogrammet, er imidlertid en smule højere, væsentligst på grund af mere optimistiske udsigter for arbejdsmarkedet. Der er risici for budgetplanerne for 2014 vedrørende udgiftskontrol og en lavere end forventet skatteopkrævning. Endvidere er de foranstaltninger, der ligger til grund for den finanspolitiske kurs for 2015 og derefter, endnu ikke specificeret.

Ifølge Kommissionens prognoser vil Rumænien i 2014 på trods af en mindre forværring af den strukturelle saldo i 2014 opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten under hensyntagen til den midlertidige afvigelse for projekter, der finansieres i fællesskab. For 2015 er der en risiko for en betydelig afvigelse fra den krævede strukturelle tilpasning under hensyntagen til den kompensation for den tilladte midlertidige afvigelse for projekter, der finansieres i fællesskab. Endvidere forventes Rumænien at afvige fra benchmarket for udgifter i 2015. Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet og Kommissionens prognose i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at konvergensprogrammet medfører risiko for en betydelig afvigelse fra kravene i den præventive del i 2015.
(9)

Skatter, der anses for at være mindre skadelige for væksten, f.eks. ejendomsskat og miljøafgifter, spiller stadig en forholdsvis lille rolle. Skatteindtægterne kommer i vid udstrækning fra indirekte skatter og skat på arbejde, mens miljøbeskatning fortsat tegner sig for en ringe andel. Øgede indtægter fra mere vækstvenlige skatter kunne bruges til at lette skattebyrden for lavtlønnede, særlig lavt kvalificerede. I starten af 2013 blev der foretaget en delvis revurdering af skattesystemet, og regeringen besluttede at justere kapitalbeskatningen, øge skattefradraget for lønindkomster, hvilket indebærer en mere progressiv indkomstbeskatning for lavtlønnede, og hæve punktafgifterne på tobak og alkohol. Alt i alt vil disse foranstaltninger imidlertid få en temmelig negativ virkning på indtægterne. Det er derfor afgørende, at der tages yderligere skridt til at forbedre de offentlige finansers holdbarhed og styrke indtægtssiden. Der er ikke truffet væsentlige foranstaltninger til opfølgning på den landespecifikke henstilling i 2013 om miljøbeskatning. Der er kun gjort begrænsede fremskridt med at styrke den finanspolitiske ramme, da udgiftslofterne stadig ikke er tilstrækkeligt bindende, og der endnu ikke er vedtaget nogen lovændringer. Litauen står fortsat over for udfordringer, når det gælder overholdelsen af skattereglerne, især mht. at bekæmpe momssvig, bl.a. gennem en forbedret risikostyring. Planen for overholdelse af skattereglerne for 2013-2014 er under gennemførelse, og de første skøn tyder på positive virkninger. I 2013 blev der truffet et sæt foranstaltninger for at styrke overholdelsen af reglerne for moms og punktafgifter. For 2014-2015 er der lanceret en ny målrettet strategi.
(9)

Hovedmålet med den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet for 2014, er at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2015 og nå den mellemfristede målsætning senest i 2018. Stabilitetsprogrammet indeholder et mål om et underskud, der er lavere end 3 % af BNP senest i 2015, i overensstemmelse med proceduren for uforholdsmæssigt store underskud. I stabilitetsprogrammet bekræftes den mellemfristede målsætning om en afbalanceret budgetstilling i strukturelle termer, hvilket er i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Efter 2015 fastsættes ifølge stabilitetsprogrammet et fald i det samlede budgetunderskud på ca. 1 procentpoint af BNP pr. år i perioden 2016–2018. Det tilsigtes at nedbringe gælden fra ca. 124 % af BNP i 2013 til 107 % af BNP i 2018. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet, blev godkendt som værende »inden for rammerne af passende fremskrivninger« af et uafhængigt organ (Irish Fiscal Advisory Council). Det er stort set i overensstemmelse med Kommissionens prognoser for 2014 og 2015, dog med visse forskelle i efterspørgselskomponenternes bidrag. Myndighedernes prognose for stabilitetsprogrammets sidste år er dog optimistisk. Endvidere underbygges opfyldelsen af budgetmålene ikke af tilstrækkeligt detaljerede foranstaltninger for 2015. Derfor bliver underskuddet i 2015 ifølge Kommissionens prognose større end det mål, som Rådet henstiller til. Ud fra vurderingen af stabilitetsprogrammet og Kommissionens prognose i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at stabilitetsprogrammets mål er i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten, men at de må underbygges med specifikke foranstaltninger fra og med 2015. Der er gjort en betydelig indsats for at forbedre væsentlige aspekter af Irlands finanspolitiske rammer samt dataleverancers kvalitet og aktualitet. De nuværende regler for mellemfristede udgiftslofter gør det muligt for regeringen at foretage diskretionære ændringer, der ikke er begrænset til foruddefinerede uforudsete udgifter.
Målet med den budgetstrategi, der er beskrevet i det finanspolitiske strategidokument for 2014, er at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2015 på en holdbar måde og opfylde den mellemfristede målsætning senest i 2017. Ifølge strategien er det planen at reducere det offentlige underskud til 4 % af BNP i 2014 og reducere det yderligere til 2,5 % af BNP i 2015 i overensstemmelse med målene i den henstilling, der blev fremsat den 21. juni 2013 som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og genbekræftet i den tolvte gennemgang af det makroøkonomiske tilpasningsprogram. Den 30. maj 2014 har forfatningsdomstolen imidlertid ophævet konsolideringsforanstaltninger, der forventedes at påvirke budgetresultatet for 2014 med ca. 0,4 % af BNP, med mulige følgevirkninger også i 2015. For at nå de aftalte mål vil regeringen være nødt til at gennemføre andre foranstaltninger af en tilsvarende størrelsesorden. Forfatningsdomstolen mangler dog stadig at træffe to afgørelser, hvilket gør det svært at foretage en fuldstændig kvantificering af de foranstaltninger, der skal iværksættes. I betragtning af den begrænsede tid, der er til rådighed, kan regeringen blive nødt til at vælge foranstaltninger, som er mindre vækstfremmende, navnlig på indtægtssiden. Med hensyn til perioden efter 2015 bekræftes i strategien målet om at opfylde den mellemfristede målsætning senest i 2017 ved hjælp af en strukturel indsats på 0,5 % af BNP i 2016 og et strukturelt underskud på 0,5 % i 2017. Ifølge strategien vil den offentlige bruttogæld nå sit højeste (ca. 130,2 % af BNP) i 2014 og gradvist begynde af falde fra 2015. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for strategiens budgetmæssige fremskrivninger, er i tråd med Kommissionens forårsprognose og er blevet analyseret af rådet vedrørende de offentlige finanser. Efter forfatningsdomstolens dom vil den finanspolitiske strategi i 2014 skulle revideres for at opfylde underskudsmålet på 4 % af BNP. Der er dog fortsat visse risici for, at målet ikke nås, navnlig på grund af juridisk usikkerhed og usikkerhed om, hvordan de tiltag, der skal sikre en mere effektiv styring af visse statsejede virksomheders gældsbyrde, vil påvirke statistikkerne.

Budgettilpasningen i 2015 bygger på finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger i størrelsesorden 0,8 % af BNP, hvilket vurderes at være tilstrækkeligt til at opfylde målet om et offentligt underskud på 2,5 % af BNP. På grundlag af vurderingen af regeringens finanspolitiske strategi og Kommissionens prognose og i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 finder Rådet, at strategiens mål er i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten.
(11)

Selv om der oprindeligt var en ambitiøs reformplan for de højere uddannelser, har Letland ikke gjort fremskridt med hensyn til at etablere et internationalt godkendt akkrediteringssystem, planerne for at indføre en ny finansieringsmodel er vejledende fastlagt for 2016, konsolideringen af institutter for højere uddannelse er blevet svækket, og begrænsningerne med hensyn til brug af fremmedsprog er fortsat uændrede. Dette på trods af at der er betydelig plads til reformer af det højere uddannelsessystem, som er for stort i forhold til det faldende befolkningstal, udbyder for mange forskellige studieprogrammer og ikke er særlig attraktivt for udenlandske studerende og undervisere. Resultatet af den første uafhængige vurdering af forskningsinstitutioner viser, at 21 % af de fuldtidsbeskæftigede videnskabsfolk arbejder for de 10 % af de evaluerede centre, der kan betragtes som internationale forskningscentre på højt niveau. Derudover havde Letland en forsknings- og udviklingsintensitet på kun 0,66 % af BNP i 2012, og landet er ikke på vej til at opfylde sit Europa 2020-mål om at anvende 1,5 % af BNP til forskning og udvikling.
(9)

Formålet med den budgetstrategi, der er beskrevet i konvergensprogrammet for 2014, er at sikre et gennemsnitligt offentligt overskud på 1 % af BNP i løbet af konjunkturforløbet, som det fremgår af Sveriges budgetramme. I konvergensprogrammet bekræftes den mellemfristede budgetmålsætning, der blev fastsat i det foregående konvergensprogram, om et strukturelt underskud på 1 % af BNP, hvilket afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. På baggrund af den (genberegnede) strukturelle saldo regnes der i konvergensprogrammet med et resultat, der mere end opfylder den mellemfristede budgetmålsætning gennem hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gæld, som forbliver et godt stykke under referenceværdien på 60 % af BNP, at falde fra 41,5 % af BNP i 2014 til 35 % i 2017. Samlet set er den budgetstrategi, der beskrives i konvergensprogrammet, i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for konvergensprogrammets budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. For så vidt angår de offentlige finansers langsigtede bæredygtighed, bruger Sverige en stor andel af sit BNP på langtidspleje, og der regnes med betydelige udgiftsstigninger på lang sigt for at tage tilstrækkeligt hensyn til befolkningens aldring, så udgifterne i 2060 vil udgøre 6,4 % af BNP. For at garantere den langsigtede finanspolitiske holdbarhed vil Sverige derfor skulle sikre tilstrækkelige primære overskud og sørge for en yderligere begrænsning af de aldersrelaterede udgiftsstigninger. På baggrund af sin vurdering af konvergensprogrammet for 2014 og Kommissionens prognose finder Rådet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97, at Sveriges konvergensprogram er i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten, og at risikoen for ikke at nå budgetmålene er begrænset.