DA Den Europæiske Unions Tidende L 318/17

KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/111/EF

af 16. november 2006

om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder

(EØS-relevant tekst)

(kodificeret udgave)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 86, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionens direktiv 80/723/EØF af 25. juni 1980 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (1) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (2). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

(2) De offentlige virksomheder spiller en betydelig rolle i medlemsstaternes nationale økonomi.

(3) Medlemsstaterne indrømmer undertiden særlige eller eksklusive rettigheder til bestemte virksomheder eller foretager betalinger eller giver anden form for kompensation til bestemte virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Disse virksomheder konkurrerer også ofte med andre virksomheder.

(4) Traktatens artikel 295 fastsætter, at traktaten ikke berører de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne. Ved anvendelsen af konkurrencereglerne må der ikke ske nogen uberettiget diskrimination mellem offentlige og private virksomheder. Dette direktiv gælder både for offentlige og private virksomheder.

(5) I henhold til traktaten skal Kommissionen påse, at medlemsstaterne hverken til offentlige eller private virksomheder yder støtte, som er uforenelig med fællesmarkedet.

(6) De økonomiske forbindelser mellem de offentlige myndigheder i medlemsstaterne og de offentlige virksomheder er imidlertid så komplekse, at de kan vanskeliggøre udførelsen af denne opgave.

(7) Endvidere kan traktatens regler om støtte kun anvendes effektivt og retfærdigt på offentlige og private virksomheder, såfremt disse økonomiske forbindelser gøres gennemskuelige.

(8) Ydermere bør denne gennemskuelighed for offentlige virksomheders vedkommende give mulighed for klart at sondre mellem statens rolle som offentlig myndighed og som ejer.

(9) Ved traktatens artikel 86, stk. 1, pålægges der medlemsstaterne visse forpligtelser med hensyn til offentlige virksomheder og virksomheder, som de indrømmer særlige eller eksklusive rettigheder. Traktatens artikel 86, stk. 2, vedrører virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Traktatens artikel 86, stk. 3, fastsætter, at Kommissionen påser, at bestemmelserne i samme artikel bringes i anvendelse, og giver den de fornødne midler hertil. For at sikre, at bestemmelserne i traktatens artikel 86 bringes i anvendelse, skal Kommissionen have de nødvendige oplysninger. I denne forbindelse bør de vilkår, der opfylder ovennævnte behov for gennemskuelighed, fastlægges.

(10) Det bør præciseres, hvad der forstås ved »offentlige myndigheder« og »offentlige virksomheder«.

(11) Medlemsstaterne har forskellige administrative territoriale strukturer. Dette direktiv dækker offentlige myndigheder på alle niveauer i medlemsstaterne.

(12) De offentlige myndigheder kan udøve en dominerende indflydelse på de offentlige virksomheders adfærd, ikke blot i de tilfælde, hvor de ejer virksomheder eller råder over mere end halvdelen af virksomhedens kapital, men også i kraft af de beføjelser, de har i virksomhedernes forvaltnings- eller tilsynsorganer i henhold til en vedtægt eller som følge af fordelingen af aktierne.

(13) Offentlige midler kan såvel direkte som indirekte stilles til rådighed for offentlige virksomheder. Gennemskuelighed bør være sikret uanset måden, hvorpå offentlige midler stilles til rådighed. Det bør ligeledes i givet fald være muligt at klarlægge grundene til, at offentlige midler stilles til rådighed samt den faktiske anvendelse af midlerne.

(14) De indviklede forhold i forbindelse med de forskellige former for offentlige og private virksomheder, der har fået særlige eller eksklusive rettigheder eller fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og den vifte af aktiviteter, den enkelte virksomhed måtte udøve, samt de forskellige grader af markedsliberalisering i medlemsstaterne kan vanskeliggøre anvendelsen af konkurrencereglerne, særlig traktatens artikel 86. Såvel medlemsstaterne som Kommissionen har derfor behov for detaljerede oplysninger om sådanne virksomheders interne finans- og organisationsstrukturer — navnlig særskilte og pålidelige regnskaber for virksomhedens forskellige aktiviteter.

(15) Regnskaberne skal vise de forskellige aktiviteter, omkostningerne og indtægterne i forbindelse med hver enkelt aktivitet samt metoder anvendt i omkostnings- og indtægtsfordelingen. Der skal udarbejdes særskilte regnskaber for såvel produkter og tjenesteydelser, for hvilke medlemsstaten har indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder eller overdraget virksomheden at udføre en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, som for alle virksomhedens andre produkter eller tjenesteydelser. Forpligtelsen til at udarbejde særskilte regnskaber bør ikke gælde virksomheder, hvis aktivitet er begrænset til udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og der ikke udøves andre aktiviteter sideløbende med denne udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Det synes ikke nødvendigt at kræve særskilte regnskaber inden for området udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse eller inden for området særlige eller eksklusive rettigheder, for så vidt som det ikke er nødvendigt for omkostnings- og indtægtsfordelingen mellem disse tjenesteydelser og produkter og andre, der falder uden for området tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse eller særlige eller eksklusive rettigheder.

(16) Den mest effektive metode til at opnå, at konkurrencereglerne over for sådanne virksomheder anvendes, er at forpligte medlemsstaterne til at sikre, at de pågældende virksomheder fører sådanne særskilte regnskaber. Kommissionen vedtog i 1996 en meddelelse om forsyningspligtydelser i Europa (3), der blev fulgt op af en ny meddelelse i 2001 (4), og hvori den understregede betydningen af disse ydelser. Det er nødvendigt at tage hensyn til betydningen af de pågældende sektorer, der kan varetage tjenester af samfundsmæssig interesse, til den stærke markedsstilling, som de pågældende virksomheder kan have, samt til den begyndende konkurrences sårbarhed i de sektorer, der er ved at blive liberaliseret. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål om gennemskuelighed nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser for sådanne særskilte regnskaber. Dette direktiv går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål i overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3.

(17) I nogle sektorer kræves det i henhold til fællesskabslovgivningen, at medlemsstaterne og bestemte virksomheder sørger for, at der føres særskilte regnskaber. Det er nødvendigt at sikre ensartet behandling af alle økonomiske aktiviteter overalt i Fællesskabet og at udvide kravet om at føre særskilte regnskaber til også at gælde for alle sammenlignelige situationer. Dette direktiv tager ikke sigte på at ændre særlige regler, der i andre fællesskabsbestemmelser tjener samme formål, og gælder derfor ikke for aktiviteter i virksomheder, der omfattes af sådanne bestemmelser.

(18) Der skal fastsættes undtagelser for visse aktiviteter på grund af visse offentlige virksomheder, hvis begrænsede økonomiske betydning ikke retfærdiggør de administrative byrder, der kan følge af de foranstaltninger, der skal træffes. I betragtning af den begrænsede potentielle påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne er det i øjeblikket ikke nødvendigt at kræve særskilte regnskaber i forbindelse med præstation af visse former for tjenesteydelser.

(19) Dette direktiv indskrænker ikke rækkevidden af traktatens øvrige bestemmelser, særlig artikel 86, stk. 2, artikel 88 og 296, eller andre regler vedrørende medlemsstaternes fremsendelse af oplysninger til Kommissionen.

(20) I de tilfælde, hvor kompensationen for udførelsen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse er fastsat for en passende periode og efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure, forekommer det ikke nødvendigt at kræve, at sådanne virksomheder skal føre særskilte regnskaber.

(21) Da det drejer sig om virksomheder, som konkurrerer med andre virksomheder, bør det sikres, at de indsamlede oplysninger hemmeligholdes.

(22) Et indberetningssystem baseret på ex-post-kontrol af de finansielle strømme mellem offentlige myndigheder og offentlige virksomheder i fremstillingssektoren vil gøre det muligt for Kommissionen at opfylde sine forpligtelser. Dette kontrolsystem skal omfatte bestemte finansielle oplysninger.

(23) For at begrænse de administrative byrder for medlemsstaterne bør der som led i dette indberetningssystem gøres brug af såvel offentligt tilgængelige data som oplysninger, der stilles til rådighed for hovedaktionærer. Det bør være tilladt at afgive konsoliderede beretninger. Uforenelig støtte til større virksomheder inden for fremstillingssektoren fordrejer konkurrencevilkårene inden for fællesmarkedet mest. Derfor kan indberetningssystemet på nuværende tidspunkt begrænses til at omfatte virksomheder med en årlig omsætning på over 250 mio. EUR.

(24) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at der på de i dette direktiv fastsatte betingelser skabes gennemskuelighed i de økonomiske forbindelser mellem de offentlige myndigheder og de offentlige virksomheder på en sådan måde, at det klart fremgår:

a) hvilke offentlige midler de offentlige myndigheder stiller direkte til rådighed for de pågældende offentlige virksomheder

b) hvilke offentlige midler de offentlige myndigheder stiller til rådighed gennem offentlige virksomheder eller penge- og finansieringsinstitutter

c) hvorledes disse offentlige midler faktisk anvendes.

2. Uden at dette berører andre specifikke fællesskabsretlige bestemmelser, drager medlemsstaterne omsorg for, at finans- og organisationsstrukturen i de virksomheder, der skal føre særskilte regnskaber, kommer korrekt til udtryk i de særskilte regnskaber på en sådan måde, at det klart fremgår:

a) hvordan omkostningerne og indtægterne er forbundet med de forskellige aktiviteter

b) efter hvilke detaljerede metoder omkostningerne og indtægterne henføres til eller fordeles på de forskellige aktiviteter.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

a) »offentlige myndigheder«: alle offentlige myndigheder, herunder staten samt regionale, lokale og alle andre territoriale myndigheder

b) »offentlige virksomheder«: enhver virksomhed, på hvilke de offentlige myndigheder direkte eller indirekte kan have en dominerende indflydelse som følge af ejerforhold, kapitalindskud eller de regler, der gælder for virksomheden. Dominerende indflydelse antages at foreligge, når de offentlige myndigheder direkte eller indirekte i relation til en virksomhed: i) besidder majoriteten af virksomhedens tegnede kapital ii) råder over mere end halvdelen af de stemmer, som er knyttet til andele, som virksomheden har udstedt, eller iii) kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i virksomhedens bestyrelse, direktion eller tilsynsråd

c) »offentlige virksomheder i fremstillingssektoren«: enhver virksomhed med fremstillingsvirksomhed som hovedaktivitetsområde, defineret som et aktivitetsområde, der repræsenterer mindst 50 % af den samlede årsomsætning. Det drejer sig om virksomheder, hvis aktiviteter falder ind under hovedafdeling D — Fremstillingsvirksomhed omfattende underafdeling DA — underafdeling DN i NACE (Rev. 1) (5)

d) »virksomheder, der skal føre særskilte regnskaber«: enhver virksomhed, som en medlemsstat indrømmer særlige eller eksklusive rettigheder efter traktatens artikel 86, stk. 1, eller som har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse efter traktatens artikel 86, stk. 2, og modtager kompensation for offentlig tjeneste i en eller anden form i tilknytning til sådanne tjenesteydelser, og som udøver andre aktiviteter

e) »forskellige aktiviteter«: på den ene side produkter eller tjenesteydelser, for hvilke en virksomhed er indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, eller tjenesteydelser af generel økonomisk interesse, som en virksomhed har fået overdraget at udføre, og på den anden side alle andre produkter eller tjenesteydelser, der indgår i virksomhedens forretningsområder

f) »eksklusive rettigheder«: rettigheder, som en medlemsstat indrømmer en enkelt virksomhed ved hjælp af administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, der inden for et givet geografisk område forbeholder denne virksomhed retten til at præstere en tjenesteydelse eller udøve en bestemt aktivitet

g) »særlige rettigheder«: rettigheder, som en medlemsstat indrømmer et begrænset antal virksomheder ved hjælp af ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der inden for et givet geografisk område: i) på anden måde end efter objektive, forholdsmæssige og ikke-diskriminerende kriterier begrænser antallet af sådanne virksomheder til to eller flere med tilladelse til at præstere en tjenesteydelse eller udøve en bestemt aktivitet, eller ii) på anden måde end efter sådanne kriterier udpeger adskillige konkurrerende virksomheder som havende tilladelse til at præstere en tjenesteydelse eller udøve en bestemt aktivitet, eller iii) på anden måde end efter sådanne kriterier giver virksomheder lovhjemlede eller administrativt fastsatte fordele, der i væsentlig grad påvirker andre virksomheders muligheder for at præstere samme tjenesteydelse eller udøve samme aktivitet inden for samme geografiske område på i alt væsentligt ensartede betingelser.

Artikel 3

Den gennemskuelighed, der skal sikres ifølge artikel 1, stk. 1, omfatter blandt andet følgende sider af de økonomiske forbindelser mellem offentlige myndigheder og offentlige virksomheder:

a) udligning af driftstab

b) kapitaltilførsel

c) indskud, som ikke skal tilbagebetales eller lån på fordelagtige vilkår

d) indrømmelse af økonomiske fordele i form af afkald på overskud eller undladelse af at inddrive fordringer

e) afkald på normal forrentning af indskudte offentlige midler

f) kompensation for byrder pålagt af de offentlige myndigheder.

Artikel 4

1. For at tilvejebringe den i artikel 1, stk. 2, omhandlede gennemskuelighed træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de virksomheder, der skal føre særskilte regnskaber:

a) holder den interne bogføring vedrørende de forskellige aktiviteter adskilt

b) tildeler eller fordeler alle omkostninger og indtægter korrekt på grundlag af konsekvent anvendte og objektivt begrundede omkostningsregnskabsprincipper

c) klart har fastlagt, efter hvilke omkostningsregnskabsprincipper de adskilte regnskaber føres.

2. Stk. 1 gælder kun for de aktiviteter, der ikke er omfattet af specifikke fællesskabsretlige bestemmelser, og er uden indflydelse på medlemsstaternes eller virksomhedernes forpligtelser i henhold til traktaten eller sådanne specifikke bestemmelser.

Artikel 5

1. For så vidt angår den i artikel 1, stk. 1, omhandlede gennemskuelighed, finder dette direktiv ikke anvendelse på de økonomiske forbindelser mellem offentlige myndigheder og:

a) offentlige virksomheder for så vidt angår tjenesteydelser, som ikke vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne mærkbart

b) centralbankerne

c) offentlige kreditinstitutter, for så vidt angår offentlige myndigheders indskud af offentlige midler på normale markedsvilkår

d) offentlige virksomheder, hvis årlige nettoomsætning ikke har nået et samlet beløb på 40 mio. EUR i de to regnskabsår forud for det tidspunkt, hvor de i artikel 1, stk. 1, nævnte midler stilles til rådighed eller anvendes. For offentlige kreditinstitutters vedkommende fastsættes grænsen dog til en samlet status på 800 mio. EUR.

2. For så vidt angår den i artikel 1, stk. 2, omhandlede gennemskuelighed finder dette direktiv ikke anvendelse på:

a) virksomheder, hvis præstation af tjenesteydelser ikke vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne mærkbart

b) virksomheder, hvis årlige nettoomsætning er mindre end 40 mio. EUR i de to regnskabsår forud for et givet år, hvori der oppebæres særlige eller eksklusive rettigheder, der er indrømmet af en medlemsstat efter traktatens artikel 86, stk. 1, eller hvori de har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse efter traktatens artikel 86, stk. 2. For offentlige kreditinstitutters vedkommende fastsættes grænsen dog til en samlet status på 800 mio. EUR

c) virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse efter traktatens artikel 86, stk. 2, hvis den kompensation, de modtager i en eller anden form, er fastsat for en passende periode og efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger med henblik på, at oplysningerne vedrørende de i artikel 1, stk. 1, omhandlede økonomiske forbindelser står til rådighed for Kommissionen i fem år regnet fra udgangen af det regnskabsår, i hvilket de offentlige midler er blevet stillet til rådighed for de pågældende offentlige virksomheder. Såfremt de offentlige midler anvendes i løbet af et senere regnskabsår, løber fristen på fem år dog fra udgangen af dette regnskabsår.

2. Medlemsstaterne sikrer, at de i artikel 1, stk. 2, omhandlede oplysninger om virksomhedernes finans- og organisationsstruktur står til rådighed for Kommissionen i fem år regnet fra udgangen af det regnskabsår, som oplysningerne vedrører.

3. Såfremt Kommissionen finder det nødvendigt, meddeler medlemsstaterne den efter dennes anmodning de i stk. 1 og 2, nævnte oplysninger, samt i givet fald nødvendigt baggrundsmateriale, herunder de tilstræbte målsætninger.

Artikel 7

Kommissionen må ikke udbrede de oplysninger, den måtte få kendskab til i medfør af artikel 6, stk. 3, og som ifølge deres art er omfattet af tavshedspligten.

Bestemmelserne i første afsnit er ikke til hinder for offentliggørelse af generelle oplysninger eller undersøgelser, som ikke indeholder bemærkninger om de enkelte offentlige virksomheder, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 8

1. Medlemsstater, hvis offentlige virksomheder opererer inden for fremstillingssektoren, afgiver de finansielle oplysninger, der er nævnt i stk. 2 og 3, til Kommissionen på årsbasis som angivet i tidsplanen i stk. 5.

2. De finansielle oplysninger, der kræves for hver enkelt offentlig fremstillingsvirksomhed, og som skal afgives i overensstemmelse med stk. 4 er årsregnskab og årsberetning som defineret i Rådets direktiv 78/660/EØF (6). Årsregnskabet og årsberetningen omfatter balance, resultatopgørelse, noter, oplysninger om regnskabspraksis, udtalelser fra ledelsen, rapporter om de enkelte segmenter og aktiviteter. Desuden indsendes meddelelser om generalforsamlinger og andre relevante oplysninger.

Der fremlægges beretninger særskilt for hver enkelt offentlig virksomhed såvel som for det holdingselskab eller sub-holdingselskab, som konsoliderer flere offentlige virksomheder, for så vidt som holdingselskabets eller sub-holdingselskabets konsoliderede salg indebærer, at det klassificeres som fremstillingsvirksomhed.

3. I det omfang, de ikke er indeholdt i årsberetningen eller årsregnskabet for hver enkelt offentlig virksomhed, afgives foruden de i stk. 2 nævnte oplysninger oplysninger om følgende:

a) fremskaffelse af aktiekapital eller kvasikapital, der kan sidestilles med egenkapital, med angivelse af vilkårene for fremskaffelsen af disse midler (dvs. almindelige, præference-, sidstberettigede eller konvertible aktier samt rentesatser, udbytte- eller konverteringsrettigheder knyttet hertil)

b) tilskud, der ikke skal tilbagebetales, eller som kun skal tilbagebetales under bestemte omstændigheder

c) lån, herunder overtræk og forskud på kapitaltilførsler, ydet til den pågældende virksomhed med angivelse af rente, vilkår og eventuel sikkerhed, som virksomheden yder långiver

d) garantier, der af de offentlige myndigheder er givet til virksomheden i forbindelse med lånefinansiering (med angivelse af vilkår og eventuelle omkostninger, som virksomheden skal betale for garantierne)

e) udbetalt udbytte og tilbageholdt overskud

f) enhver anden form for statsintervention, især eftergivelse af beløb, som en offentlig virksomhed skylder staten, herunder bl.a. tilbagebetaling af lån og tilskud, betaling af selskabsskatter og socialsikringsbidrag eller lignende skatter og afgifter.

Den i litra a) omhandlede aktiekapital omfatter aktiekapital indskudt direkte af staten og aktiekapital indskudt af et offentligt holdingselskab eller andre offentlige virksomheder herunder finansieringsinstitutter, både inden for og uden for samme koncern i en given offentlig virksomhed. Det angives altid, hvilken forbindelse der består mellem kapitalindskyderen og kapitalmodtageren.

4. De under stk. 2 og 3 omhandlede oplysninger afgives for alle offentlige virksomheder, hvis omsætning i det seneste regnskabsår udgjorde mere end 250 mio. EUR.

De oplysninger, der anmodes om ovenfor, afgives særskilt for hver enkelt offentlig virksomhed, herunder dem, der er beliggende i andre medlemsstater, og skal i givet fald indeholde en specificering af alle koncerninterne transaktioner, transaktioner mellem forskellige offentlige virksomheder og transaktioner direkte mellem offentlige virksomheder og staten.

Nogle offentlige virksomheder opdeler deres aktiviteter på flere retligt selvstændige virksomheder. For sådanne virksomheder er Kommissionen villig til at acceptere én konsolideret beretning. Konsolideringen skal afspejle den økonomiske virkelighed for en gruppe af virksomheder, der opererer inden for samme eller nært beslægtede sektorer. Konsoliderede beretninger fra forskellige rent finansielle holdingselskaber er ikke tilstrækkelige.

5. De oplysninger, der kræves i henhold til stk. 2 og 3, forelægges Kommissionen på årsbasis.

Oplysningerne forelægges senest 15 arbejdsdage efter datoen for offentliggørelsen af den pågældende offentlige virksomheds årsberetning. Under alle omstændigheder, navnlig for virksomheder, der ikke offentliggør årsberetninger, fremlægges de krævede oplysninger senest ni måneder efter afslutningen af de pågældende virksomheders regnskabsår.

6. Med henblik på at vurdere, hvor mange virksomheder der er omfattet af dette indberetningssystem, tilsender medlemsstaterne Kommissionen en liste over de virksomheder, der omfattes af nærværende artikel, med angivelse af deres omsætning.

7. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen enhver supplerende oplysning, som den finder nødvendig for at kunne foretage en grundig vurdering af de afgivne oplysninger.

Artikel 9

Kommissionen underretter regelmæssigt medlemsstaterne om resultaterne af gennemførelsen af dette direktiv.

Artikel 10

Direktiv 80/723/EØF som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.

Artikel 11

Dette direktiv træder i kraft den 20. december 2006.

Artikel 12

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2006. På Kommissionens vegne Neelie KROES Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 195 af 29.7.1980, s. 35. Senest ændret ved direktiv 2005/81/EF (EUT L 312 af 29.11.2005, s. 47).

(2) Se bilag I, del A.

(3) EFT C 281 af 26.9.1996, s. 3.

(4) EFT C 17 af 19.1.2001, s. 4.

(5) EFT L 83 af 3.4.1993, s. 1.

(6) EFT L 222 af 14.8.1978, s. 11.