RAADETS DIREKTIV af 24 . november 1988 om begraensning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlaeg ( 88/609/EOEF )

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1 ),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2 ),

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3 ),

ud fra foelgende betragtninger :

I De Europaeiske Faellesskabers handlingsprogrammer paa miljoeomraadet for henholdsvis 1973(4 ), 1977(5 ), 1983(6 ) og 1987(7 ) understreges betydningen af at reducere og forebygge luftforureningen;

i resolutionen om handlingsprogrammet paa miljoeomraadet 1987 til 1992 understreger Raadet og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Raadet, betydningen af, at Faellesskabet foerst og fremmest koncentrerer sin aktion om begraensning ved kilden af luftforurening, bl . a . ved vedtagelse og ivaerksaettelse af foranstaltninger vedroerende emissioner fra store fyringsanlaeg;

Faellesskabet er endvidere i medfoer af afgoerelse 81/462/EOEF(8 ) blevet kontraherende part i konventionen om graenseoverskridende luftforurening over store afstande;

efter Raadets direktiv 84/360/EOEF af 28 . juni 1984 om bekaempelse af luftforurening fra industrianlaeg(9 ) skal der fastsaettes visse procedurer og foranstaltninger med henblik paa at forebygge eller reducere luftforurening fra industrianlaeg, navnlig anlaeg i de anfoerte kategorier, herunder store fyringsanlaeg;

efter artikel 8 i direktiv 84/360/EOEF skal Raadet med enstemmighed, paa forslag af Kommissionen og paa grundlag af den bedste tilgaengelige teknologi, om noedvendigt fastsaette graensevaerdier for emission fra nye anlaeg, som ikke medfoerer uforholdsmaessigt store omkostninger, og under hensyn til de paagaeldende emissioners art, maengde og skadelighed; efter artikel 13 skal medlemsstaterne under hensyntagen til forskellige specificerede forhold gennemfoere en politik og en strategi, herunder passende foranstaltninger, med henblik paa gradvis at tilpasse de bestaaende industrianlaeg i de anfoerte kategorier til den bedste teknologi, der er tilgaengelig;

luftforureningens oedelaeggelse af miljoe og kulturarv goer det bydende noedvendigt at nedbringe og kontrollere emissionerne fra nye og bestaaende store fyringsanlaeg og med henblik herpaa at fastsaette overordnede maal med henblik paa gradvis og i etaper at nedbringe de samlede aarlige emissioner af svovldioxid og nitrogenoxider fra bestaaende fyringsanlaeg samt fastsaette graensevaerdier for svovldioxid, nitrogenoxider og svaevestoev i forbindelse med nye anlaeg i overensstemmelse med princippet i artikel 8 i direktiv 84/360/EOEF;

saadanne graensevaerdier for emission fra nye anlaeg boer revideres paa baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen i miljoekravene, og Kommissionen vil fremsaette forslag herom;

ved fastsaettelsen af lofterne for de samlede aarlige emissioner er der taget behoerigt hensyn til behovet for, at hver medlemsstat yder en lige stor indsats, idet der dog tages hoejde for den saerlige situation i hver enkelt medlemsstat; ved fastsaettelsen af kravene for nedbringelse af emissioner fra nye anlaeg er der for at undgaa uforholdsmaessigt store omkostninger taget behoerigt hensyn til saerlige tekniske og oekonomiske vanskeligheder; for Spaniens vedkommende er der indroemmet en midlertidig og begraenset undtagelse fra den fulde anvendelse af den graensevaerdi for emission af svovldioxid, der fastsaettes for nye anlaeg, da denne medlemsstat er af den opfattelse, at den har brug for en saerlig stor ny generatorkapacitet for at imoedekomme udviklingen i energibehovet og sikre vaeksten i industrisektoren - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :

Artikel 1 Dette direktiv vedroerer fyringsanlaeg med en nominel termisk effekt paa 50 MW og derover, uanset braendselstype ( fast, flydende, gasformigt ).

Artikel 2 I dette direktiv forstaas ved :

1."emission ": udledning i luften af stoffer fra fyringsanlaeg 2."roeggas ": gasformigt udslip, der indeholder faste, flydende eller gasformige emissioner; deres volumenstroem udtrykkes i kubikmeter pr . time ved normal temperatur ( 273 K ) og normalt tryk ( 101,3 kPa ) og efter fradrag af vanddampindhold ( Nm³/h ) 3."graensevaerdier for emission ": den tilladte maengde af et stof i roeggas fra et fyringsanlaeg, der i et givet tidsrum kan udledes i luften; den bestemmes som masse i forhold til roeggassens volumen, udtrykt i mg/Nm³, ved et iltindhold i roeggassen paa 3 volumenprocent for flydende og gasformigt braendsel og 6 volumenprocent for fast braendsel 4."procentsats for afsvovlning ": forholdet mellem den svovlmaengde, der udskilles i fyringsanlaegget i en given periode ved processer, der er specielt beregnet til dette formaal, og den svovlmaengde, der er indeholdt i det braendsel, der tilfoeres fyringsanlaegget og bruges i samme periode .

5."driftsleder ": en fysisk eller juridisk person, der driver fyringsanlaegget, og som har eller har faaet overdraget den afgoerende oekonomiske dispositionsret over anlaegget .

6."braendsel ": ethvert fast, flydende eller gasformigt braendbart stof, som foeder fyringsanlaegget, med undtagelse af husholdningsaffald og giftigt eller farligt affald .

7."fyringsanlaeg": teknisk indretning, hvori braendsel oxyderes med henblik paa anvendelse af den saaledes frembragte varme .

Dette direktiv omfatter kun fyringsanlaeg, der er bestemt til energiproduktion med undtagelse af saadanne, der direkte anvender forbraendingsprodukter i fabrikationsprocessen .

Dette direktiv finder isaer ikke anvendelse paa foelgende anlaeg :

-anlaeg, hvor forbraendingsprodukterne anvendes til direkte opvarmning, toerring eller enhver anden behandling af genstande eller materialer, som f.eks . opvarmningsovne eller varmebehandlingsovne -efterforbraendingsanlaeg, dvs. teknisk udstyr, som er bestemt til at rense roeggassen ved forbraending, og som ikke drives som uafhaengigt fyringsanlaeg -anlaeg til regenerering af katalysatorer til katalytisk krakning -anlaeg til omdannelse af hydrogensulfid til svovl -reaktorer, der anvendes i den kemiske industri -koksovnsblokke -cowpers .

Anlaeg, der drives af diesel -, benzin - og gasmotorer eller gasturbiner, er uanset braendselstype ikke omfattet af dette direktiv .

Installeres to eller flere saerskilte nye anlaeg saaledes, at roeggassen herfra, de tekniske og oekonomiske forhold taget i betragtning, efter de kompetente myndigheders vurdering vil kunne udledes gennem en faelles skorsten, skal en saadan kombination af anlaeg betragtes som en enhed 8."blandet anlaeg ": fyringsanlaeg, som kan foedes samtidig eller skiftevis med to eller flere braendselstyper .

9."nyt anlaeg" ethvert fyringsanlaeg, hvortil den oprindelige tilladelse til opfoerelse eller, i mangel af en saadan procedure, den oprindelige driftstilladelse er givet fra og med den 1 . juli 1987 .

10."bestaaende anlaeg ": ethvert fyringsanlaeg, hvortil den oprindelige tilladelse til opfoerelse eller, i mangel af en saadan procedure, den oprindelige driftstilladelse er givet foer den 1 . juli 1987 .

Artikel 3 1 . Medlemsstaterne udarbejder senest den 1 . juli 1990 egnede programmer med henblik paa gradvis at reducere de samlede aarlige emissioner fra bestaaende anlaeg . Programmerne indeholder ud over tidsfrister ligeledes de naermere bestemmelser for ivaerksaettelsen heraf .

2 . Programmerne udarbejdes og ivaerksaettes med det formaal ved passende begraensninger i emissionerne mindst at overholde de emissionslofter og den tilsvarende procentvise reduktion, som er fastsat for svovldioxid i bilag I, kolonne 1 til 6, og for nitrogenoxider i bilag II, kolonne 1 til 4, paa de tidspunkter, som er anfoert i disse bilag .

3 . Under programmernes gennemfoerelse bestemmer medlemsstaterne ligeledes de samlede aarlige emissioner i henhold til bilag IX, punkt C .

4 . Kommissionen skal i 1994 paa grundlag af de sammenfattende rapporter, som medlemsstaterne udarbejder i henhold til artikel 16, aflaegge rapport til Raadet om gennemfoerelsen af de reduktioner, der er naevnt i naervaerende artikel, og samtidig forelaegge eventuelle forslag om revision af maalvaerdierne for reduktioner i tredje etape og/eller af datoen for saa vidt angaar svovldioxid samt maalvaerdierne for reduktioner i anden etape og/eller af datoen for saa vidt angaar nitrogenoxider . Raadet skal traeffe afgoerelse om saadanne forslag med enstemmighed .

5 . Sker der en betydelig og uventet aendring i energiefterspoergslen, eller er visse former for braendsel eller visse kraftvaerker ikke laengere disponible i samme omfang som foer, og skaber dette alvorlige tekniske vanskeligheder for, at en medlemsstat kan gennemfoere det program, der er beskrevet i stk . 1, traeffer Kommissionen efter anmodning fra den paagaeldende medlemsstat og under hensyntagen til anmodningens art afgoerelse om for denne medlemsstat at aendre emissionslofterne og/eller de datoer, der er fastsat i bilag I og II, og meddeler denne afgoerelse til Raadet og medlemsstaterne .

Enhver medlemsstat kan inden tre maaneder forelaegge Kommissionens afgoerelse for Raadet . Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, kan inden tre maaneder traeffe anden beslutning .

Artikel 4 1 . Medlemsstaterne traeffer passende foranstaltninger for at sikre, at alle tilladelser til opfoerelse, eller i mangel af en saadan procedure, til drift af nye anlaeg, indeholder krav om overholdelse af graensevaerdierne for emission som angivet i bilag III til VII for svovldioxid, nitrogenoxider og stoev .

2 . Inden den 1 . juli 1995 og paa baggrund af den teknologiske udvikling og miljoekravene forelaegger Kommissionen forslag om revision af de gaeldende graensevaerdier . Raadet traeffer afgoerelse om saadanne forslag med enstemmighed .

3 . Medlemsstaterne kan kraeve overholdelse af graensevaerdier for emissionen og af gennemfoerelsesfrister, som er strengere end de graenser, der er angivet i stk . 1 og 2, foeje andre forurenende stoffer hertil, samt stille yderligere krav, eller kraeve tilpasning af anlaeggene til den teknologiske udvikling .

Artikel 5 Uanset bilag III gaelder foelgende :

1.for nye anlaeg med en nominel termisk effekt paa mindst 400 MW, som ikke er i drift i mere end 2 200 timer om aaret ( som rullende gennemsnit over en femaars periode ), gaelder en graensevaerdi paa 800 mg/Nm³ for emission af svovldioxid;

2.nye anlaeg, der anvender fast indenlandsk braendsel, kan overskride graensevaerdierne i bilag III, naar de paa grund af braendslets saerlige beskaffenhed ikke kan overholde den for saadanne anlaeg fastsatte graensevaerdi for svovldioxid uden at anvende en urimelig kostbar teknologi .

Saadanne anlaeg skal mindst naa op paa de procentsatser for afsvovlning, der er fastsat i bilag VIII;

3.indtil den 31 . december 1999 kan Kongeriget Spanien give tilladelse til nye kraftanlaeg med en nominel termisk effekt paa mindst 500 MW, der anvender indenlandsk eller importeret fast braendsel; anlaeggene skal vaere taget i brug inden udgangen af aar 2005 og opfylde foelgende betingelser :

-i tilfaelde af importeret fast braendsel en emissionsgraensevaerdi for svovldioxid paa 800 mg/Nm³ -i tilfaelde af indenlandsk fast braendsel en minimumssats for afsvovlning paa 60 % forudsat at den samlede tilladte effekt for saadanne anlaeg, paa hvilke denne undtagelse finder anvendelse, ikke overstiger -2 000 MWe i tilfaelde af anlaeg, der anvender indenlandsk fast braendsel -i tilfaelde af anlaeg, der anvender importeret fast braendsel, enten 7 500 MWe eller 50 % af hele den nye kapacitet for alle anlaeg, der anvender fast braendsel, og hvortil der er givet tilladelse indtil den 31 . december 1999, idet det laveste tal laegges til grund .

Artikel 6 Medlemsstaterne kan give tilladelse til en overskridelse af de i henhold til artikel 4 fastsatte emissionsgraensevaerdier for saa vidt angaar anlaeg, der anvender indenlandsk brunkul, saafremt stoerre vanskeligheder i forbindelse med dette braendsels beskaffenhed kraever det, selv om den bedste tilgaengelige teknologi, som ikke medfoerer uforholdsmaessigt store omkostninger, anvendes, og forudsat, at brunkul er en vaesentlig braendselskilde for anlaeggene .

Disse tilfaelde forelaeges omgaaende for Kommissionen, og der holdes samraad med denne med henblik paa at traeffe passende foranstaltninger .

Artikel 7 For at sikre, at de i bilag VI omhandlede emissionsgraensevaerdier for nitrogenoxider overholdes, kan der i de i arti - kel 4, stk . 1, omhandlede tilladelser bl.a . kraeves passende konstruktionsspecifikationer .

Saafremt overvaagningen viser, at emissionsgraensevaerdien af uforudsete aarsager ikke overholdes, paalaegger den kompetente myndighed driftslederen at traeffe alle hensigtsmaessige primaere foranstaltninger til overholdelse af graensevaerdien hurtigst muligt og under alle omstaendigheder inden for et aar . Kommissionen underrettes straks om saadanne tilfaelde og om resultaterne af de trufne afhjaelpningsforanstaltninger .

Naervaerende artikel tages op til ny vurdering paa grundlag af et forslag, som Kommissionen skal forelaegge Raadet samtidig med de i artikel 4, stk . 2, naevnte forslag .

Artikel 8 1 . Medlemsstaterne sikrer, at det af de i artikel 4, stk . 1, omhandlede tilladelser fremgaar, hvilke procedurer der skal anvendes i tilfaelde af, at rensningsudstyret ikke fungerer korrekt eller svigter . Udstyrets svigten skal straks meddeles den kompetente myndighed, som traeffer de fornoedne foranstaltninger . Den kompetente myndighed skal navnlig kraeve, at driftslederen indskraenker eller standser driften, saa snart dette er praktisk muligt, og indtil den almindelige drift kan genoptages, eller at han driver anlaegget med braendsel, der ikke forurener meget, undtagen i tilfaelde, hvor der efter den kompetente myndigheds skoen er et altovervejende behov for at opretholde elforsyningen . Den skal navnlig sikre, at driftslederen tager alle de noedvendige skridt til at goere rensningsudstyret driftsklart saa hurtigt som muligt .

2 . Den kompetente myndighed kan i op til seks maaneder suspendere kravet om overholdelse af de i artikel 4 omhandlede graensevaerdier for emission af svovldioxid for anlaeg, der med henblik herpaa normalt anvender svovlfattigt braendsel, naar driftslederen ikke kan overholde disse graensevaerdier paa grund af en afbrydelse i forsyningen med svovlfattigt braendsel, fordi der er opstaaet alvorlig mangel paa denne vare .

3 . Den kompetente myndighed kan tillade en undtagelse fra pligten til at overholde de i artikel 4 omhandlede emissionsgraensevaerdier i tilfaelde, hvor et anlaeg, der normalt anvender gasformigt braendsel, og som ellers skulle udstyres med et roeggasrensningsanlaeg, undtagelsesvis og i en kort periode paa grund af en pludselig afbrydelse i gasforsyningen maa anvende andet braendsel . Den kompetente myndighed skal straks underrettes om hvert specifikt tilfaelde, naar det opstaar .

4 . Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de i denne artikel omhandlede tilfaelde.

Artikel 9 1 . Ved meddelelse af den i artikel 4, stk . 1, omhandlede tilladelse til et blandet anlaeg, der benytter to eller flere braendselstyper samtidig, fastsaetter de kompetente myndigheder emissionsgraensevaerdier saaledes :

-for det foerste ved at anvende emissionsgraensevaerdien for hver braendselstype og hvert forurenende stof svarende til anlaeggets nominelle termiske effekt, som angivet i bilag III til VII -for det andet ved at bestemme de vaegtede emissionsgraensevaerdier for hver braendselstype; disse fremkommer ved at gange hver af ovennaevnte graensevaerdier med den termiske effekt fra hver braendselstype og ved at dividere resultatet af hver multiplikation med summen af den termiske effekt fra samtlige braendselstyper -for det tredje ved at laegge de vaegtede graensevaerdier for hver braendselstype sammen .

2 . I blandede anlaeg, hvor der alene eller sammen med andet braendsel anvendes destillations - og omdannelsesrestprodukter fra raaolieraffinering til eget forbrug, finder bestemmelserne vedroerende den braendselstype, der har den hoejeste emissionsgraensevaerdi ( bestemmende braendselstype ), anvendelse, uanset stk . 1, saafremt den termiske effekt, denne braendselstype afgiver under anlaeggets drift, udgoer mindst 50 % af summen af den termiske effekt fra samtlige braendselstyper .

Saafremt varmemaengden fra den bestemmende braendselstype er mindre end 50 %, fastsaettes emissionsgraensevaerdien i forhold til den termiske effekt fra hver af braendselstyperne paa baggrund af summen af den termiske effekt fra samtlige braendselstyper :

-for det foerste ved at anvende emissionsgraensevaerdien for hver braendselstype og hvert forurenende stof svarende til anlaeggets nominelle termiske effekt, som angivet i bilag III til VII -for det andet ved at beregne emissionsgraensevaerdien for den bestemmende braendselstype ( den braendselstype, der har den hoejeste emissionsgraensevaerdi efter bilag III til VII eller, hvor der er tale om to braendselstyper med samme emissionsgraensevaerdi, den type, der afgiver den stoerste termiske effekt ); denne vaerdi fremkommer ved at gange den i bilag III til VII omhandlede emissionsgraensevaerdi for denne braendselstype med to og ved fra resultatet at traekke emissionsgraensevaerdien for den braendselstype, der har den mindste emissionsgraensevaerdi -for det tredje ved at bestemme de vaegtede emissionsgraensevaerdier for hver braendselstype; disse fremkommer ved at gange graensevaerdien for den bestemmende braendselstype med den termiske effekt fra denne og ved at gange hver af de oevrige graensevaerdier med den termiske effekt fra hver braendselstype og ved at dividere resultatet af hver multiplikation med summen af den termiske effekt fra samtlige braendselstyper -for det fjerde ved at laegge de vaegtede graensevaerdier for hver braendselstype sammen .

3 . Som et alternativ til stk . 2 kan der anvendes en emissionsgraensevaerdi for svovldioxid paa 1 000 mg/Nm³ som et gennemsnit for alle raffinaderiets nye anlaeg uanset den anvendte braendselsblanding .

De kompetente myndigheder sikrer, at anvendelsen af denne bestemmelse ikke medfoerer en stigning i emissionerne fra de bestaaende anlaeg .

4 . Ved meddelelse af den i artikel 4, stk . 1, omhandlede tilladelse til et blandet anlaeg, der benytter to eller flere braendselstyper skiftevis, finder de i bilag III til VII fastsatte emissionsgraensevaerdier, der svarer til hver anvendt braendselstype, anvendelse .

Artikel 10 Roeggas fra fyringsanlaeg udledes under kontrol gennem en skorsten .

Udledningsforskrifterne fastlaegges i den i artikel 4, stk . 1, omhandlede tilladelse . Den kompetente myndighed skal navnlig sikre, at skorstenens hoejde beregnes paa en saadan maade, at sundhed og miljoe beskyttes .

Artikel 11 Naar et fyringsanlaegs effekt udvides med mindst 50 MW, fastsaettes den emissionsgraensevaerdi, der skal gaelde for den nye del af anlaegget i forhold til det samlede anlaegs termiske effekt . Denne bestemmelse gaelder ikke for de i artikel 9, stk . 2 og 3, naevnte tilfaelde .

Artikel 12 Hvis der opfoeres fyringsanlaeg, der i vaesentlig grad vil kunne paavirke miljoeet i en anden medlemsstat, skal medlemsstaterne sikre, at der finder tilstraekkelig oplysning og konsultation sted i overensstemmelse med artikel 7 i Raadets direktiv 85/337/EOEF af 27 . juni 1985 om vurdering af konsekvenserne for miljoeet af visse offentlige og private projekter(10 ).

Artikel 13 1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til i overensstemmelse med bilag IX at kontrollere emission fra de af dette direktiv omfattede fyringsanlaeg og kontrollere alle andre vaerdier, der kraeves for at gennemfoere dette direktiv . Medlemsstaterne kan kraeve, at denne kontrol foretages for driftslederens regning .

2 . De maaleapparater og/eller maalemetoder, der anvendes til bestemmelse af koncentrationen af svovldioxid, stoev, nitrogenoxider og oxygen samt de andre maalevaerdier, der er noedvendige for at overvaage, at dette direktiv gennemfoeres, saavel som de apparater, der anvendes til vurdering af resultaterne, skal svare til den bedste industrielle maaleteknik og give reproducerbare og sammenlignelige resultater .

Bestemmelsesmetoderne skal godkendes af de kompetente myndigheder .

3 . De kompetente myndigheder giver adgang til oplysninger om de kraevede funktionskriterier for maale -, kalibrerings - og analyseapparater og -metoder og fremsender disse oplysninger til Kommissionen .

Artikel 14 Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at driftslederen inden for fastsatte tidsfrister underretter de kompetente myndigheder om resultaterne af kontinuerlige maalinger, resultaterne af afproevninger af maaleapparaturet, stikproevemaalinger samt om enhver anden maaling, der gennemfoeres for at vurdere, om dette direktiv overholdes .

Artikel 15 1 . Ved kontinuerlige maalinger anses emissionsgraensevaerdierne i bilag III til VII for overholdt, naar en vurdering af resultaterne for driftstiden inden for et kalenderaar viser, at a)ingen af gennemsnitsvaerdierne pr. kalendermaaned overskrider emissionsgraensevaerdierne, og b)for :

-svovldioxid og stoev : 97 % af alle gennemsnitsvaerdier, maalt over 48 timer, ikke overskrider 110 % af emissionsgraensevaerdierne -nitrogenoxider : 95 % af alle gennemsnitsvaerdier, maalt over 48 timer, ikke overskrider 110 % af emissionsgraensevaerdierne .

Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 8, og heller ikke til opstarts - og nedlukningsperioder .

2 . I tilfaelde, hvor der kun kraeves stikproevemaalinger eller andre egnede fremgangsmaader til bestemmelse af emissioner, anses emissionsgraensevaerdierne i bilag III til VII for at vaere overholdt, hvis resultaterne af hver serie af maalinger eller af de andre fremgangsmaader, som er defineret og fastlagt i henhold til de af de kompetente myndigheder fastsatte bestemmelser, ikke overskrider emissionsgraensevaerdien .

3 . I de i artikel 5, stk . 2 og 3, omhandlede tilfaelde anses satsen for afsvovlingen for at vaere overholdt, naar vurderingen af de i bilag IX, punkt A.2, foreskrevne maalinger viser, at alle middelvaerdierne pr . kalendermaaned eller alle de rullende middelvaerdier pr . maaned naar op paa de kraevede satser for afsvovling .

Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 8, og heller ikke til opstarts - og nedlukningsperioder .

Artikel 16 1 . Medlemsstaterne underretter senest den 31 . december 1990 Kommissionen om de programmer, de har ivaerksat i medfoer af artikel 3, stk . 1 .

Senest et aar efter afslutningen af de forskellige faser i reduktionen af emissionerne fra bestaaende anlaeg, forelaegger medlemsstaterne Kommissionen en sammenfattende rapport om resultaterne af gennemfoerelsen af programmerne .

Der skal endvidere forelaegges en midtvejsrapport for hver enkelt fase .

2 . De i stk . 1 naevnte rapporter skal give et samlet overblik over -alle de fyringsanlaeg, der er omfattet af dette direktiv -deres emissioner af svovldioxid og nitrogenoxid udtrykt i tons om aaret og i form af koncentrationerne af disse stoffer i roeggassen -trufne eller paataenkte foranstaltninger til begraensning af emissionerne samt aendringer i valget af anvendt braendsel -foretagne eller paataenkte aendringer i driftsformen -gennemfoerte eller paataenkte endelige standsninger af driften af fyringsanlaeg -og i givet fald emissionsgraensevaerdier, som er paalagt ved programmerne for bestaaende anlaeg .

Ved bestemmelsen af aarlige emissioner og koncentrationer af forurenende stoffer i roeggas tager medlemsstaterne hensyn til bestemmelserne i artikel 13, 14 og 15 .

3 . Kommissionen foretager sammen med medlemsstaterne regelmaessigt en sammenligning af de i artikel 3, stk . 1, naevnte programmer for at sikre en ensartet gennemfoerelse inden for Faellesskabet .

Den soerger navnlig for, at programmernes gennemfoerelse foerer til de forventede resultater for samlet reduktion af emissioner, og den fremsaetter om noedvendigt egnede forslag .

4 . De medlemsstater, der anvender artikel 5, underretter hvert aar Kommissionen herom .

Artikel 17 1 . Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 30 . juni 1990 at efterkomme dette direktiv . De underretter straks Kommissionen herom .

2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksterne til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv .

Artikel 18 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .

Udfaerdiget i Bruxelles, den 24 . november 1988 .

Paa Raadets vegneV . KEDIKOGLOUFormand ( 1)EFT nr . C 49 af 21 . 2 . 1984, s . 1, og EFT nr . C 76 af 22 . 3 . 1985, s . 6 .

( 2)EFT nr . C 337 af 17 . 12 . 1984, s . 446, og EFT nr . C 175 af 15 . 7 . 1985, s . 297 .

( 3)EFT . nr . C 25 af 28 . 1 . 1985, s . 3 .

( 4)EFT . nr . C 112 af 20 . 12 . 1973, s . 1 .

( 5)EFT . nr . C 139 af 13 . 6 . 1977, s . 1 .

( 6)EFT . nr . C 46 af 17 . 2 . 1983, s . 1 .

( 7)EFT . nr . C 328 af 7 . 12 . 1987, s . 1 .

( 8)EFT nr . L 171 af 27 . 6 . 1981, s . 11 .

( 9)EFT nr . L 188 af 16 . 7 . 1984, s . 20 .

( 10)EFT nr . L 175 af 5 . 7 . 1985, s . 40 .

BILAG IX METODER TIL MAALING AF EMISSIONER

A.Naermere regler for maaling af emissioner fra nye anlaeg og vurdering heraf 1.Koncentrationen af SO2, stoev, NOx og oxygen maales kontinuerligt paa nye anlaeg med en nominel termisk effekt paa over 300 MW . Overvaagning af SO2 og stoev kan dog indskraenkes til stikproevemaalinger eller andre egnede fremgangsmaader til bestemmelse heraf, saafremt disse maalinger eller fremgangsmaader, som skal efterproeves og anerkendes af de kompetente myndigheder, kan anvendes til at bestemme koncentrationen heraf .

De kompetente myndigheder kan i anlaeg, der ikke er omfattet af punkt 1, kraeve kontinuerlig maaling af de tre forurenende stoffer og af oxygen, hvor dette findes noedvendigt . Saafremt der ikke kraeves kontinuerlige maalinger, skal der med jaevne mellemrum anvendes stikproevemaalinger eller egnede fremgangsmaader til bestemmelse af emissioner, som er godkendt af de kompetente myndigheder, for at vurdere, hvor store maengder af foernaevnte stoffer der findes i emissionen .

2.For anlaeg, der skal overholde de i artikel 5, punkt 2 og 3, fastsatte procentsatser for afsvovling, gaelder de krav vedroerende maaling af SO2-emissioner, der er fastsat i punkt 1 . Endvidere skal svovlindholdet af det braendsel, der tilfoeres fyringsanlaegget regelmaessigt kontrolleres .

3.De kompetente myndigheder skal underrettes om vaesentlige aendringer med hensyn til anvendt braendselstype eller anlaeggenes driftsform . De afgoer, om de i punkt 1 omhandlede bestemmelser om overvaagning fortsat er relevante eller skal tilpasses .

4.Kontinuerligt arbejdende maaleapparatur skal afproeves med regelmaessige mellemrum og efter aftale med de kompetente myndigheder . Instrumenter til maaling af koncentrationerne af SO2, stoev, NOx og oxygen skal kalibreres og afproeves med passende regelmaessige mellemrum . Kalibrering af kontinuerligt arbejdende maaleapparatur skal foretages efter en referencemaalemetode, der er godkendt af de kompetente myndigheder .

B.Bestemmelse af de samlede aarlige emissioner fra nye anlaeg Bestemmelse af de samlede aarlige emissioner af SO2 og NOx meddeles de kompetente myndigheder . Hvor der anvendes kontinuerlig overvaagning, skal anlaeggets driftsleder for hvert enkelt forurenende stof sammenlaegge massen af de daglige udledninger af forurenende stoffer, paa grundlag af roeggassernes volumenstroemme . Hvor der ikke anvendes kontinuerlig overvaagning, foretager driftslederen paa grundlag af bestemmelserne under A . 1 vurderinger af de samlede aarlige emissioner i overensstemmelse med de kompetente myndigheders krav .

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de samlede aarlige SO2 - og NOx-emissioner fra nye anlaeg, og fremsender samtidig den i afsnit C, punkt 3, omhandlede meddelelse vedroerende de aarlige emissioner fra bestaaende anlaeg .

C.Bestemmelse af de samlede aarlige emissioner fra bestaaende anlaeg 1.Medlemsstaterne udarbejder fra og med 1990 hvert aar en fuldstaendig opgoerelse over emissionerne af SO2 og NOx fra bestaaende anlaeg :

-for hvert enkelt anlaeg paa over 300 MWt og for raffinaderier -samlet for andre fyringsanlaeg, der omfattes af dette direktiv .

2.Den metode, der anvendes ved opgoerelsen, skal vaere i overensstemmelse med den, der blev anvendt i 1980 til bestemmelsen af SO2 - og NOx-emissionerne fra fyringsanlaeg .

Medlemsstaterne meddeler inden 1990 Kommissionen alle naermere oplysninger vedroerende de metoder og udgangsoplysninger, der anvendes til bestemmelsen af SO2- og NOx-emissioner fra bestaaende anlaeg, som omhandlet i henholdsvis bilag I og II i kolonne 0 .

3.Resultaterne af denne opgoerelse meddeles Kommissionen i en passende sammenfattet form senest ni maaneder efter udgangen af det paagaeldende aar .

Kommissionen kan rekvirere naermere oplysninger om den metode, der er anvendt ved udarbejdelsen af opgoerelserne samt de noejagtige udgangsoplysninger .

4.Kommissionen foretager en systematisk sammenligning af de nationale opgoerelser og forelaegger i givet fald Raadet forslag med henblik paa at harmonisere metoderne for udarbejdelse af emissionsopgoerelserne, for at sike en effektiv gennemfoerelse af dette direktiv .