DA Den Europæiske Unions Tidende L 23/54

RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 40/2013

af 21 januar 2013

om fastsættelse for 2013 af fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes EU-foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), og på baggrund af rådgivning fra regionale rådgivende råd.

(2) Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet for hver fiskebestand eller hvert fiskeri, og under behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.

(3) For visse samlede tilladte fangstmængder (TAC’er) bør det være muligt for medlemsstaterne at give fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med de pågældende afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning, dvs. et system, hvor alle fangster landes og trækkes fra kvoter med henblik på at undgå udsmid og det affald fra ellers brugbare fiskeressourcer, det medfører. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed for fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sig selv fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør fuldt dokumenteret fiskeri omfatte alle aktiviteter til havs snarere end det, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne giver sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at sikre anvendelsen af intern tv-overvågning (CCTV) forbundet med et system af sensorer (under ét benævnt "CCTV-system"). Dette bør gøre det muligt at foretage en nøje registrering af alle opbevarede og udsmidte dele af fangsterne. Et system baseret på observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV-systemer på nuværende tidspunkt en forudsætning for gennemførelsen af ordninger for udsmidsreduktion såsom fuldt dokumenteret fiskeri. Ved anvendelsen af et sådant system bør kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (2) overholdes.

(4) For at sikre, at afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri effektivt kan evaluere fangstkvoteordningers potentiale med hensyn til at kontrollere den absolutte fiskeridødelighed for de berørte bestande, er det nødvendigt, at alle fisk, der fanges i disse afprøvninger, herunder også fisk, som ikke opfylder mindstemålet, trækkes fra det deltagende fartøjs samlede tildeling, og at fiskeriaktiviteterne ophører, når den samlede tildeling er udnyttet fuldt ud af det pågældende fartøj. Det er også hensigtsmæssigt kun at tillade overdragelse af tildelinger mellem fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, og fartøjer, der ikke deltager heri, forudsat at det kan godtgøres, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.

(5) TAC'er bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på baggrund af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder navnlig på møder med de berørte regionale rådgivende råd.

(6) For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør TAC'en fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. TAC’er for bestande af tunge i Nordsøen, rødspætte i Nordsøen, torsk i Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal, almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet og sild i området vest for Skotland bør derfor fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen (3), Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en flerårig plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand (4), Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande (5) ("torskeplanen") og Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 af 6. april 2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (6).

(7) For bestande, for hvilke der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data til at udarbejde størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 3, litra i), i forordning (EF) nr. 2371/2002, samtidig med at der tages hensyn til bestandspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.

(8) I henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (7) bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.

(9) For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor underlægges maksimale restriktioner gennem et generelt forbud mod fiskeri af sådanne arter.

(10) Ifølge rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er det hensigtsmæssigt at bevare og revidere en ordning for forvaltning af tobis i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV.

(11) Det er nødvendigt at fastlægge den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2013 i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007, artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008, samt artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009, under hensyntagen til forordning (EF) nr. 754/2009 af 27. juli 2009 om undtagelse af visse fartøjsgrupper fra fiskeriindsatsordningen i kapitel III i forordning (EF) nr. 1342/2008 (8).

(12) Unionen har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne med Norge (9), Færøerne (10) og Island (11), drøftet fiskerirettigheder med disse partnere. Konsultationerne med Norge er ikke afsluttet, og aftalerne for 2013 forventes først at blive indgået i begyndelsen af 2013. For at undgå afbrydelser i Unionens fiskeri og samtidig sikre den nødvendige fleksibilitet med henblik på indgåelsen af disse aftaler i begyndelsen af 2013 vil det være hensigtsmæssigt, at fiskerimulighederne for de bestande, der er omfattet af disse aftaler, fastsættes midlertidigt. Det har ikke været muligt at afslutte konsultationer med hverken Færøerne eller Island om fiskeriaftaler for 2013. I overensstemmelse med proceduren i aftalen og protokollen om fiskerirelationer med Grønland (12) har Den Blandede Komité fastsat det konkrete niveau for fiskerimulighederne, der står til rådighed for Unionen i grønlandske farvande i 2013. I henhold til Den Blandede Komités afgørelse forhøjes Unionens kvoter for lodde i grønlandske farvande i ICES-underområde V og XIV automatisk, hvis der er nået et fangstniveau på 70 % af den oprindelige kvote.

(13) Unionen er kontraherende part i en række fiskeriorganisationer og deltager i andre organisationer som samarbejdspartner, men ikke som part. I medfør af tiltrædelsesakten af 2003 forvaltes fiskeriaftaler, der tidligere er indgået af Republikken Polen, såsom konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav, af Unionen fra datoen for Polens tiltrædelse. Disse fiskeriorganisationer har for 2013 anbefalet indførelsen af en række foranstaltninger, herunder vedrørende EU-fartøjers fiskerimuligheder. Disse fiskerimuligheder bør gennemføres i EU-retten.

(14) Regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO) kan tillade kvoteoverførsler og kvoteudvekslinger mellem kontraherende parter. For at lette sådanne overførsler og udvekslinger mellem Unionen og andre kontraherende parter bør medlemsstaterne have bemyndigelse til diskutere med andre kontraherende parter i RFFO og udarbejde udkast vedrørende en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling, hvis det er relevant. Kommissionen bør give den anden kontraherende part meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling og meddele den pågældende kvoteoverførsel eller -udveksling til RFFO. De fiskerimuligheder, der er modtaget eller overført i forbindelse med en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling, bør betragtes som fiskerimuligheder, der er tildelt eller fratrukket tildelingen til den pågældende medlemsstat, herunder med henblik på anvendelse af de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (13). Sådanne lejlighedsvise kvoteoverførsler eller -udvekslinger bør dog ikke ændre den eksisterende fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet.

(15) Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 34. møde i 2012 en række fiskerimuligheder for 2013 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. NAFO vedtog i den forbindelse en procedure for, hvordan TAC’en for hvid skægbrosme i NAFO-underafsnit 3NO for 2013 kan forhøjes, såfremt visse betingelser med hensyn til denne bestands situation er opfyldt. En kontraherende part i NAFO kan underrette NAFO’s eksekutivsekretariat om, at der er observeret større fangster pr. indsatsenhed end normalt, for så vidt angår bestanden af hvid skægbrosme i NAFO-underafsnit 3NO. Hvis TAC-forhøjelsen i 2013 bekræftes af NAFO, bør den gennemføres i EU-retten.

(16) Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit 83. årsmøde i 2012 bevaringsforanstaltninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. IATTC vedtog endvidere en resolution om bevaring af hvidtippet haj. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.

(17) Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) vedtog på sit årsmøde i 2012 en revideret flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, ifølge hvilken Unionens kvote blev forhøjet. Endvidere er fiskeriforbudsperioden blevet erstattet af en fangstperiode og rykket ti dage frem. Der blev desuden vedtaget en etårig forlængelse af den eksisterende TAC og de eksisterende kvoter for sværdfisk i det sydlige Atlanterhav og en ny genopretningsplan for bestandene af blå og hvid marlin. Som følge heraf forbliver Unionens kvote for sværdfisk i det sydlige Atlanterhav den samme som i 2012, hvorimod Unionens kvote for blå marlin blev forhøjet løbende for at tage hensyn til det ikkeindustrielle fiskeri i regionerne i Unionens yderste periferi. Unionens kvote for hvid marlin forblev stabil. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.

(18) Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (IOTC) ændrede på sit årsmøde i 2012 ikke sine foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder, som for øjeblikket er gennemført i EU-retten. De af IOTC vedtagne foranstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.

(19) Det første årsmøde i Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO) afholdes fra den 28. januar til den 1. februar 2013. Indtil da bør de nuværende foreløbige foranstaltninger, som er gennemført ved forordning (EU) nr. 44/2012, fortsat finde anvendelse.

(20) På sit årsmøde i 2012 ændrede Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) ikke TAC'erne for sort patagonisk isfisk, orange savbug, beryxarter og femtandet dybvandskrabbe, som blev aftalt for 2011 og 2012 på organisationens årsmøde i 2010. De af SEAFO vedtagne foranstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.

(21) På baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.

(22) Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) ændrede på sit 9. årsmøde i 2012 ikke sine foranstaltninger vedrørende de fiskerimuligheder, som for øjeblikket er gennemført i EU-retten, med undtagelse af en styrkelse af det lukkede område for fiskeri med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD). En revision af dette lukkede område for FAD-fiskeri kræver, at Unionen som kontraherende part i WCPFC beslutter sig for en af de to foreliggende muligheder for yderligere foranstaltninger til styrkelse af det lukkede område. Så længe en sådan beslutning ikke er truffet, bør de af WCFPC vedtagne foranstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse, fortsat gennemføres i EU-retten.

(23) Parterne i konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav ændrede på sit årsmøde i 2012 ikke dens foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.

(24) Parterne i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (CCAMLR) vedtog på årsmødet i 2012 fangstbegrænsninger for både målarter og bifangstarter. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.

(25) Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for Unionen, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og iværksættes, før denne forordning træder i kraft. Det er derfor nødvendigt at lade de bestemmelser, som gennemfører disse foranstaltninger i EU-retten, gælde med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i konventionsområdet for CCAMLR (Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis) løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2012, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse.

(26) I overensstemmelse med Unionens erklæring til Den Bolivariske Republik Venezuela ("Venezuela") om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone ud for Fransk Guyanas kyst (14) er det nødvendigt at fastsætte fiskerimulighederne for snapperarter, der står til rådighed for Venezuela i EU-farvande.

(27) Udnyttelsen af de fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, er underlagt forordning (EF) nr. 1224/2009, særlig artikel 33 og 34 i nævnte forordning om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at specificere de koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning.

(28) For at undgå afbrydelser i fiskeriaktiviteterne og sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2013 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende fiskeriindsatsbegrænsninger, som bør finde anvendelse fra den 1. februar 2013, og specifikke bestemmelser i særlige regioner, som bør have en specifik anvendelsesdato som angivet i betragtning 23. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.

(29) Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med gældende EU-ret —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler.

2. De i stk. 1 omhandlede fiskerimuligheder omfatter:

a) fangstbegrænsninger for 2013 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2014

b) fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2013 til den 31. januar 2014

c) fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2012 til den 30. november 2013 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet og

d) fiskerimuligheder for de perioder, der er anført i artikel 27, for visse bestande i IATTC-konventionsområdet for 2013 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2014.

3. Denne forordning fastsætter også foreløbige fiskerimuligheder for visse fiskebestande eller grupper af fiskebestande, der er omfattet af de bilaterale fiskeriaftaler med Norge, indtil konsultationerne om aftalerne for 2013 har fundet sted.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Denne forordning finder anvendelse på følgende fartøjer:

a) EU-fartøjer

b) tredjelandsfartøjer i EU-farvande.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) "EU-fartøj": et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen

b) "tredjelandsfartøj": et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland

c) "EU-farvande": de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag II til traktaten

d) "samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver fiskebestand

e) "kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland

f) "internationale farvande": farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

g) "maskestørrelse": maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til forordning (EF) nr. 517/2008 (15).

Artikel 4

Fiskeriområder

I denne forordning forstås ved:

a) "ICES-områder" (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (16)

b) "Skagerrak": farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

c) "Kattegat": farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

d) "CECAF-områder" (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II til forordning (EF) nr. 216/2009 (17)

e) "NAFO-områder" (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 217/2009 (18)

f) "SEAFO-konventionsområdet" (SEAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (19)

g) "ICCAT-konventionsområdet" (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (20)

h) "CCAMLR-konventionsområdet" (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område defineret i artikel 2, litra a) i forordning (EF) nr. 601/2004 (21)

i) "IATTC-konventionsområdet" (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica (22)

j) "IOTC-konventionsområdet" (IOTC: Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): det geografiske område defineret i aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (23)

k) "SPRFMO-konventionsområdet" (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10°N, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (24) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder

l) "WCPFC-konventionsområdet" (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (25)

m) "Beringshavets højsøområde": det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet.

AFSNIT II

FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER

KAPITEL I

Generelle bestemmelser

Artikel 5

TAC'er og tildelinger

1. I bilag I er anført TAC’er for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse ikke-EU-farvande og fordelingen af disse TAC’er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant.

2. EU-fartøjer bemyndiges under overholdelse af de TAC'er, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på den betingelse, der er fastsat i denne forordnings artikel 14 og bilag III og i forordning (EF) nr. 1006/2008 (26) og gennemførelsesbestemmelserne dertil.

Artikel 6

Yderligere tildeling til fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri

1. For visse bestande kan en medlemsstat give en yderligere tildeling til fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri. Disse bestande er angivet i bilag I.

2. Den yderligere tildeling, jf. stk. 1, må ikke overstige den samlede grænse, der er fastsat i bilag I, som en procentdel af den kvote, der er tildelt den pågældende medlemsstat.

3. Ved den yderligere tildeling, jf. stk. 1, skal følgende betingelser være opfyldt:

a) fartøjet skal anvende videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer (i det følgende under ét benævnt "CCTV-system"), der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord på fartøjet

b) den yderligere tildeling til et bestemt fartøj, som deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, overstiger ikke følgende grænser: i) 75 % af udsmid af bestanden som anslået af den pågældende medlemsstat, som er foretaget af den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere fangstmængde, tilhører ii) 30 % af den individuelle tildeling, som fartøjet havde, inden det begyndte at deltage i afprøvningerne

c) alle det pågældende fartøjs fangster af den bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, herunder fisk, som ikke opfylder mindstemålet, som defineret i bilag XII i forordning (EF) nr. 850/98, skal modregnes i fartøjets individuelle tildeling, der følger af yderligere tildelinger i henhold til denne artikel

d) når et fartøj fuldt ud har udnyttet den individuelle tildeling for en bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, skal det pågældende fartøj indstille alt fiskeri i det pågældende TAC-område

e) med hensyn til de bestande, for hvilke denne artikel kan finde anvendelse, kan medlemsstater tillade overdragelse af den individuelle tildeling eller dele heraf fra fartøjer, der ikke deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, til fartøjer, der deltager i disse afprøvninger, forudsat at det kan påvises, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.

4. Uanset stk. 3, litra b), nr. i), kan en medlemsstat undtagelsesvis give et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, som overstiger 75 % af det anslåede udsmid af bestanden, som er foretaget af den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere tildeling, tilhører, under forudsætning af:

a) at andelen af udsmid pr. bestand som anslået for den pågældende fartøjstype er under 10 %

b) at inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for evalueringen af CCTV-systemets potentiale med henblik på kontrol

c) at en samlet grænse på 75 % af det anslåede udsmid pr. bestand, der foretages af samtlige de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, ikke overskrides.

5. I det omfang registreringerne i henhold til stk. 3, litra a), omfatter behandling af personoplysninger i den betydning, der er fastlagt i direktiv 95/46/EF, gælder direktivet for behandlingen af sådanne oplysninger.

6. Når en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i stk. 3, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2013.

7. En medlemsstat skal, før den giver den yderligere tildeling, der er omhandlet i stk. 1-6, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:

a) listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri

b) specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer

c) kapaciteten og typen af samt specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer

d) det anslåede udsmid for hver type fartøj, der deltager i afprøvningerne

e) den fangstmængde, som de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, har taget i 2012 af den bestand, der er underlagt den relevante TAC.

8. Kommissionen kan anmode enhver medlemsstat, der anvender denne artikel, om at forelægge vurderingen af udsmid for hver type fartøj for et videnskabeligt rådgivende råd til fornyet undersøgelse med henblik på at overvåge gennemførelsen af det krav, der er fastlagt i stk. 3, litra b), nr. i). Foreligger der ikke en vurdering, som bekræfter et sådant udsmid, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kravet overholdes, og informerer Kommissionen herom.

Artikel 7

Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:

a) fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og har en kvote, og hvis denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og hvis denne EU-kvote ikke er opbrugt.

Artikel 8

Fiskeriindsatsbegrænsninger

Fra den 1. februar 2013 til den 31. januar 2014 gælder de fiskeriindsatsforanstaltninger, der er fastsat i bilag IIA, for forvaltningen af visse torske-, rødspætte- og tungebestande i:

a) Skagerrak

b) den del af ICES-afsnit IIIa, der ikke hører ind under Skagerrak og Kattegat

c) ICES-underområde IV

d) EU-farvande i ICES-afsnit IIa og

e) ICES-afsnit VIId.

Artikel 9

Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri

1. Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002 (27), hvori der stilles krav om dybhavsfiskeritilladelse, skal gælde for hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk er underkastet de betingelser, der er omhandlet i nævnte artikel.

2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2013, målt i kilowattdage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse, jf. artikel 3, stk. 1, til forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som fiskerfartøjerne i den pågældende medlemsstat udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.

Artikel 10

Særlige bestemmelser om fordelingen af fiskerimulighederne

1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for:

a) udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 eller artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008

c) supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser, jf. artikel 37, 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009

f) kvoteoverførsler og -udvekslinger i henhold til artikel 15 i denne forordning.

2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.

Artikel 11

Fiskeriforbudsperioder

1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter eller at opbevare disse arter om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. maj 2013: brosme, byrkelange og lange.

2. Med henblik på denne artikel omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter:

Punkt Breddegrad Længdegrad 1 52°27'N 12°19'V 2 52°40'N 12°30'V 3 52°47'N 12°39,600'V 4 52°47'N 12°56'V 5 52°13,5'N 13°53,830'V 6 51°22'N 14°24'V 7 51°22'N 14°03'V 8 52°10'N 13°25'V 9 52°32'N 13°07,500'V 10 52°43'N 12°55'V 11 52°43'N 12°43'V 12 52°38,800'N 12°37'V 13 52°27'N 12°23'V 14 52°27'N 12°19'V

3. Uanset stk. 1 tillades gennemsejling af Porcupine Bank med de arter, der er omhandlet i samme stykke, om bord i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 12

Forbud

1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:

a) brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle farvande

b) sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande, medmindre andet er fastsat i bilag I, del B, i forordning (EU) nr. 39/2013 (28)

c) havengel (Squatina squatina) i EU-farvande

d) skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X

e) broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X

f) guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII

g) almindelig djævlerokke (Manta birostris) i alle farvande.

2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.

Artikel 13

Dataindberetning

Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.

KAPITEL II

Fiskeritilladelser i tredjelandes farvande

Artikel 14

Fiskeritilladelser

1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.

2. Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale ("swap") i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af den relevante overførsel af fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.

KAPITEL III

Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande

Artikel 15

Kvoteoverførsler og -udvekslinger

1. Hvis det i henhold til en regional fiskeriforvaltningsorganisations ("RFFO") regler er tilladt at foretage kvoteoverførsler eller -udvekslinger mellem kontraherende parter i RFFO, kan en medlemsstat ("den pågældende medlemsstat") diskutere dette med en kontraherende part i RFFO og udarbejde udkast vedrørende en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling, hvis det er relevant.

2. Kommissionen kan, efter at have fået meddelelse herom fra den pågældende medlemsstat, godkende udkastet vedrørende den påtænkte kvoteoverførsel eller -udveksling, som medlemsstaten har diskuteret med den pågældende kontraherende part i RFFO. Herefter giver Kommissionen uden unødig forsinkelse den pågældende kontraherende part i RFFO meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling. Kommissionen giver herefter RFFO's sekretariat meddelelse om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling i henhold til den pågældende organisations regler.

3. Kommissionen oplyser medlemsstaterne om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling.

4. De fiskerimuligheder, der er modtaget eller overført til den pågældende kontraherende part i RFFO i forbindelse med kvoteoverførslen eller -udvekslingen, anses for at være kvoter, der er tildelt eller fratrukket tildelingen til den pågældende medlemsstat fra det tidspunkt, hvor kvoteoverførslen eller -udvekslingen får virkning i overensstemmelse med betingelserne i aftalen med den pågældende kontraherende part i RFFO eller i henhold til reglerne i den relevante RFFO, alt efter hvad der er relevant. En sådan tildeling må ikke ændre den bestående fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet.

Afdeling 1

ICCAT-Konventionsområdet

Artikel 16

Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun

1. Antallet af EU-stangfartøjer og dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.

2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikkeindustrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.

3. Antallet af EU-fartøjer, der fisker aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdrætsformål, begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.

4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, beholde om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.

5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.

6. Tunopdræts- og -opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.

Artikel 17

Fritids- og sportsfiskeri

Medlemsstaterne afsætter en særlig kvote for almindelig tun til fritids- og sportsfiskeri fra deres tildelte kvoter i bilag ID.

Artikel 18

Hajer

1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.

2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.

3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.

4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.

5. Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt.

Afdeling 2

CCAMLR-Konventionsområdet

Artikel 19

Forbud og fangstbegrænsninger

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme del.

Artikel 20

Forsøgsfiskeri

1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter isfiskarter i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder under national jurisdiktion i fangstperioden 2013. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat i henhold til artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004 og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2013.

2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangstperioden.

3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.

Artikel 21

Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2013/2014

1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, må fiske efter antarktisk lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangstperioden 2013/2014. Hvis en sådan medlemsstat agter at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, skal den underrette CCAMLR's sekretariat i henhold til artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004 og Kommissionen og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2013:

a) om dens hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs; hertil anvendes formularen i bilag V, del C

b) om dens netkonfiguration; hertil anvendes formularen i bilag V, del D.

2. Den i stk. 1 omhandlede underretning skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet.

3. En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, skal kun anmelde sin hensigt herom i forbindelse med fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor de fremsender underretningen, eller fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag.

4. Medlemsstaterne kan tillade, at andre fartøjer end dem, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, deltager i lyskrebsfiskeri i henhold til stk. 1, 2 og 3, hvis et fartøj med tilladelse er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:

a) alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004

b) en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.

5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på CCAMLR's lister over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjslister), tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.

Afdeling 3

IOTC-Konventionsområdet

Artikel 22

Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-konventionsområdet

1. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i bilag VI, punkt 1.

2. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-konventionsområdet, og den dertil svarende bruttotonnage-kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 2.

3. Medlemsstaterne kan omfordele fartøjer, der er udpeget til et af de to i stk. 1 og 2 omhandlede former for fiskeri, til en anden form for fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.

4. Medlemsstaterne sørger for, når der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregister. Desuden er det ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der har udøvet IUU-fiskeri (IUU-fartøjer).

5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOTC, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte begrænsninger inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.

Artikel 23

Hajer

1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.

2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.

Afdeling 4

SPRFMO-Konventionsområdet

Artikel 24

Pelagisk fiskeri – kapacitetsbegrænsning

De medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, skal i 2013 begrænse den samlede bruttotonnage for fartøjer, der sejler under deres flag og fisker efter pelagiske bestande, til i alt 78 610 bruttotonnage i dette område, så der sikres en bæredygtig udnyttelse af de pelagiske fiskeressourcer i det sydlige Stillehav.

Artikel 25

Pelagisk fiskeri – TAC'er

1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 24, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.

2. Medlemsstaterne underretter hver måned Kommissionen om navne og kendetegn, herunder bruttotonnage, for fartøjer, der fører deres flag og deltager i fiskeriet som omhandlet i denne artikel.

3. Med henblik på overvågning af fiskeriet som omhandlet i denne artikel sender medlemsstaterne senest den femtende dag i den følgende måned oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS), månedlige fangstrapporter, og, hvor det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til det midlertidige sekretariat for Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav.

Artikel 26

Bundfiskeri

Medlemsstater, der kan dokumentere en tidligere bundfiskeriindsats eller tidligere -fangster i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, skal begrænse deres fiskeriindsats eller fangster til:

a) et gennemsnit af fangstniveauet eller indsatsparametrene i denne periode, og

b) de dele af SPRFMO-konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i et foregående fangstår.

Afdeling 5

IATTC-Konventionsområdet

Artikel 27

Fiskeri med notfartøjer

1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:

a) fra den 29. juli til den 28. september 2013 eller fra den 18. november 2013 til den 18. januar 2014 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter: — de amerikanske stillehavskystlinjer — længdegrad 150°V — breddegrad 40°N — breddegrad 40°S

b) fra den 29. september til den 29. oktober 2013 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter: — længdegrad 96°V — længdegrad 110°V — breddegrad 4°N — breddegrad 3°S.

2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2013 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1, omhandlede forbudsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater skal indstille notfiskeriet i det i stk. 1 i denne artikel definerede område i den valgte periode.

3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal beholde om bord og lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit.

4. Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:

a) hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnet til konsum, eller

b) det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er nok plads til at beholde al tun, der fanges i det pågældende sæt, om bord.

5. Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) fra IATTC-konventionsområdet og opbevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj i det pågældende område.

6. Når de arter, der er omhandlet i stk. 5, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks udsættes af fartøjsoperatørerne, som tillige dermed:

a) registrerer antallet af udsætninger med statusangivelse (død eller levende)

b) rapporterer oplysningerne i litra a) til den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender disse oplysninger til Kommissionen senest den 31. januar 2013.

Afdeling 6

SEAFO-Konventionsområdet

Artikel 28

Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer

Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:

— rokker (Rajidae)

— almindelig pighaj (Squalus acanthias)

— større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi)

— korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus)

— lyshaj (Etmopterus princeps)

— glat lanternehaj (Etmopterus pusillus)

— spøgelseskattehaj (Apristurus manis)

— fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)

— dybvandshajer af superordenen Selachimorpha.

Afdeling 7

WCPFC-Konventionsområdet

Artikel 29

Fiskeribegrænsninger for storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun

Medlemsstaterne sikrer, at den samlede fiskeriindsats for storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares), bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) og sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) i WCPFC-konventionsområdet begrænses til den fiskeriindsats, der er fastsat i fiskeripartnerskabsaftalerne mellem Unionen og den pågældende regions kyststater.

Artikel 30

Lukket område for FAD-fiskeri

1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20°N og 20°S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2013 og kl. 24.00 den 30. september 2013. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:

a) benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr

b) fisker efter stimer i forbindelse med FAD.

2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.

3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:

a) i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har plads nok tilbage til at opbevare alle fiskene

b) hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnet til konsum, eller

c) hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.

Artikel 31

Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk

Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20°S i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.

Afdeling 8

Beringshavet

Artikel 32

Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde

Fiskeri efter sej (Theragra chalcogramma) er forbudt i Beringshavets højsøområde.

AFSNIT III

FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER I EU-FARVANDE

Artikel 33

TAC'er

Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i denne forordning og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008.

Artikel 34

Fiskeritilladelser

1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.

2. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

Artikel 35

Forbud

1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:

a) brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i EU-farvande

b) havengel (Squatina squatina) i EU-farvande

c) skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X

d) broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X

e) sildehaj (Lamna nasus) i EU-farvande

f) guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII

g) almindelig djævlerokke (Manta birostris) i EU-farvande.

2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.

AFSNIT IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 36

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2013.

Artikel 8 anvendes dog fra den 1. februar 2013.

De bestemmelser om fiskerimuligheder, der er fastsat i artikel 19, 20 og 21 og bilag IE og V for CCAMLR-konventionsområdet, finder anvendelse fra de deri fastsatte datoer.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2013. På Rådets vegne E. GILMORE Formand

(1) EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

(2) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

(3) EUT L 157 af 19.6.2007, s. 1.

(4) EUT L 344 af 20.12.2008, s. 6.

(5) EUT L 348 af 24.12.2008, s. 20.

(6) EUT L 96 af 15.4.2009, s. 1.

(7) EFT L 115 af 9.5.1996, s. 3.

(8) EUT L 214 af 19.8.2009, s. 16.

(9) Fiskeriaftale mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge (EFT L 226 af 29.8.1980, s. 48).

(10) Fiskeriaftale mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på den ene side og den danske regering og det færøske landsstyre på den anden side (EFT L 226 af 29.8.1980, s. 12).

(11) Aftale om fiskeri og havmiljøet mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island (EFT L 161 af 2.7.1993, s. 2).

(12) Fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og den danske regering og det grønlandske landsstyre på den anden side (EUT L 172 af 30.6.2007, s. 4) og protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i nævnte aftale (EUT L 293 af 23.10.2012, s. 5).

(13) EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1.

(14) EUT L 6 af 10.1.2012, s. 9.

(15) Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 af 10. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 for så vidt angår bestemmelse af maskestørrelse og vurdering af trådtykkelse i fiskenet (EUT L 151 af 11.6.2008, s. 5).

(16) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 70).

(17) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 1).

(18) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 42).

(19) Indgået ved Rådets afgørelse 2002/738/EF (EFT L 234 af 31.8.2002, s. 39).

(20) Unionen tiltrådte ved Rådets afgørelse 86/238/EØF (EFT L 162 af 18.6.1986, s. 33).

(21) Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om kontrolforanstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (EUT L 97 af 1.4.2004, s. 16).

(22) Indgået ved Rådets afgørelse 2006/539/EF (EUT L 224 af 16.8.2006, s. 22).

(23) Unionen tiltrådte ved Rådets afgørelse 95/399/EF (EFT L 236 af 5.10.1995, s. 24).

(24) Indgået ved Rådets afgørelse 2008/780/EF (EUT L 268 af 9.10.2008, s. 27).

(25) Unionen tiltrådte ved Rådets afgørelse 2005/75/EF (EUT L 32 af 4.2.2005, s. 1).

(26) Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 af 29. september 2009 om tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EF-farvande (EUT L 286 af 29.10.2008, s. 33).

(27) Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande, (EFT L 351 af 28.12.2002, s. 6).

(28) Rådets forordning (EU) nr. 39/2013 af 21 januar 2013 om fastsættelse for 2012 af fiskerimuligheder for EU-fartøjer for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der ikke er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler (Se side 1 i denne EUT).