KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2022/444

af 28. juni 2021

om statsstøtte SA.49414 (2020/C) (ex 2019/NN) værksat af Frankrig til fordel for operatører af naturgaslagerinfrastrukturer

(meddelt under nummer C(2021) 4494)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFREMSTILLING

(1) Ved brev af 23. oktober 2017 underrettede de franske myndigheder Kommissionen om udkastet til reform af de lovgivnings- og forskriftsmæssige rammer for oplagring af naturgas (herefter »reformen«). De franske myndigheder anmeldte dette udkast på forhånd den 23. november 2017, og efter det franske parlaments vedtagelse af reformen fremsendte de franske myndigheder yderligere oplysninger til Kommissionen.

(2) Ved brev af 28. februar 2020 meddelte Kommissionen Frankrig sin afgørelse om indledning af proceduren (herefter »indledningsafgørelsen«) efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (herefter »den formelle undersøgelsesprocedure«) over for denne støtte.

(3) Indledningsafgørelsen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.

(4) Som led i den formelle undersøgelsesprocedure modtog Kommissionen bemærkninger fra interesserede parter. Den videresendte dem til de franske myndigheder med henblik på en reaktion. De franske myndigheder fremsendte deres bemærkninger ved brev af 3. august 2020.

(5) De franske myndigheder fremsendte supplerende oplysninger den 21. september 2020, den 26. januar 2021, den 15. marts 2021 og den 10. maj 2021.

2. BAGGRUND FOR STØTTEN

2.1. Oplagring af naturgas i Frankrig

(6) Underjordiske naturgaslagerinfrastrukturer gør det muligt at opbygge naturgaslagre, der er tilsluttet transmissionsnettet. De bidrager til forvaltningen af strømmene i nettet.

(7) På den ene side anvendes lagring som et middel til at sikre balance mellem mængden af naturgas i nettet og den mængde naturgas, der forbruges, f.eks. i tilfælde af forsyningsafbrydelser eller spidsbelastningsperioder som følge af en kold periode om vinteren. På den anden side gør lagring, sammen med gasrørledninger og kompressorer, det muligt at sikre forsyningen i transmissionsnettet, navnlig i tilfælde af overbelastning.

(8) Lageroperatører tilbyder lagerkapacitet til naturgasleverandører på detail- og engrosmarkederne og til transmissionssystemoperatører. Den pris, som naturgasleverandørerne er villige til at betale for lagerkapaciteten, ligger meget tæt på prisforskellen på naturgas mellem sommer og vinter (»spændet«). Naturgasproduktionen er forholdsvis stabil i løbet af året, mens naturgasforbruget varierer meget afhængigt af temperaturen.

(9) I Frankrig er der 14 lagerinfrastrukturer, hvoraf 11 er i drift (2), og der er tre lageroperatører: — Storengy, som er datterselskab til ENGIE (100 %), ejer og driver 12 anlæg, hvoraf tre er udtaget, og ni er i drift. Sidstnævnte repræsenterer en nyttevolumen på 102,1 TWh (dvs. 74 % af områdets samlede kapacitet). — Teréga (tidligere TIGF), som er ejet af Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) og Predica (10 %), driver et anlæg, som tegner sig for en nyttevolumen på 33,1 TWh (eller 24 % af områdets samlede kapacitet). — Géométhane, der er ejet af Storengy (50 %), CNP (49 %) og Géostock (1 %), driver et anlæg med en nyttevolumen på 3,3 TWh (eller 2 % af områdets samlede kapacitet).

(10) Fra 2009 faldt de sæsonbestemte udsving i naturgaspriserne. Indtil 2011 var spændet tilstrækkeligt stort til at få leverandørerne til at udnytte hele naturgaslagerkapaciteten. Fra 2011 blev spændet utilstrækkeligt til at dække den oplagringspris, som operatørerne tilbød (et spænd på 1,5-2 EUR/MWh for en pris på 6-7 EUR/MWh). Som følge heraf er lagerkapaciteten ikke blevet udnyttet fuldt ud siden 2010-2011, tre anlæg blev sat i begrænset drift (»udtaget«) i 2014 og 2015, mens udnyttelsesgraden for de eksisterende lagerinfrastrukturer nåede op på 63 % i 2017-2018.

2.2. Lovgivnings- og forskriftsmæssige rammer

(11) For at sikre forsyningssikkerheden vedtog Frankrig i første omgang et dekret i 2014 for at skærpe naturgasleverandørernes forpligtelser til at opbygge naturgaslagre (3). Frankrig fandt efterfølgende, at dette system var behæftet med adskillige mangler, og en række naturgasleverandører anlagde sag, hvor de anfægtede 2014-dekretets lovlighed. På baggrund af denne udvikling besluttede Frankrig at indføre en tilpasset støtteforanstaltning, som er genstand for denne afgørelse (»den omhandlede støtte«).

(12) Desuden giver artikel 33 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF (4) mulighed for, at en medlemsstat kan gennemføre en regulering af lagerinfrastrukturerne. Oplagring af naturgas er også en del af de foranstaltninger, som medlemsstaterne kan træffe for at sikre overholdelse af de forpligtelser, der følger af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 (5), på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, navnlig forpligtelsen til at opretholde de nationale kunders forsyningssikkerhed, samtidig med at det sikres, at det indre marked for naturgas fungerer korrekt og kontinuerligt.

3. DETALJERET BESKRIVELSE AF DEN OMHANDLEDE STØTTE OG BEGRUNDELSE FOR AT INDLEDE PROCEDUREN

3.1. Formålet med ordningen

(13) Reguleringsordningen har til formål at sikre bevarelsen af de lagerinfrastrukturer, der er nødvendige for at opretholde forsyningssikkerheden for naturgas på det franske område på mellemlang og lang sigt.

(14) Reguleringsordningen har navnlig til formål at sikre nettets kapacitet til at imødekomme efterspørgslen, navnlig i kuldespidsbelastningsperioder, og sikre forsyningen i naturgastransmissionsnettet, navnlig i tilfælde af overbelastning.

3.2. Retsgrundlag

(15) Ordningen for regulering af kritiske naturgaslagerinfrastrukturer blev indført i energiloven ved lov nr. 2017-1839 af 30. december 2017 (6) (herefter »loven om kulbrinter«), som trådte i kraft den 1. januar 2018.

(16) Navnlig bestemmer artikel 12 i loven om kulbrinter, at reguleringsordningens anvendelsesområde fastlægges i den flerårige energiprogrammering (»programmation pluriannuelle de l'énergie« — herefter »PPE«) som omhandlet i energilovens artikel L141-1. PPE vedtages ved dekret efter høring af flere rådgivende organer og revideres mindst hvert femte år for to femårige perioder. For perioden 2019-2028 blev PPE fastsat ved dekret nr. 2020-456 af 21. april 2020 (herefter »dekret nr. 2020-456 om PPE«).

(17) Desuden bestemmer artikel 12 i lov om kulbrinter, at energireguleringsmyndigheden (herefter »CRE«) fastsætter visse regler for reguleringsordningen, navnlig betingelserne for bortauktionering af lagerkapacitet, lageroperatørernes tilladte indtægter og ordningerne for opkrævning af disse indtægter gennem markedsføring af kapacitet og tariffer for anvendelse af naturgastransmissionsnettet og tilbagebetaling heraf til lageroperatører (jf. betragtning 20-22).

3.3. Ordningens generelle funktion

(18) Den ordning for regulering af oplagring af naturgas, der blev vedtaget i Frankrig i 2017, er baseret på tre principper.

(19) For det første svarer ordningens anvendelsesområde til de underjordiske lagerinfrastrukturer, der er nødvendige for at opretholde forsyningssikkerheden på det franske område på mellemlang og lang sigt (7) (»kritiske lagerinfrastrukturer«). Listen over disse kritiske infrastrukturer findes i PPE-dekretet. De skal holdes i drift af de operatører, der driver dem (8).

(20) For det andet sælges de kritiske lagerinfrastrukturers kapacitet på auktion på de vilkår, der er fastsat af CRE (9). Auktionerne er åbne for leverandører, der er etableret i en EU-medlemsstat eller i en anden stat, og som har tilladelse til at handle på det franske detail- eller engrosmarked. I januar 2018 havde 213 franske eller udenlandske leverandører en sådan tilladelse. Auktionsindtægterne tilfalder lageroperatørerne direkte.

(21) For det tredje er operatørerne af de kritiske lagerinfrastrukturer omfattet af en garanti om dækning af deres omkostninger svarende til en »effektiv operatørs« omkostninger (10). De oppebærer således en reguleret indtægt, der fastsættes af CRE (herefter »de tilladte indtægter«). Hvis de indtægter, der opkræves direkte fra deres kunder, er lavere end deres tilladte indtægter, modtager lageroperatørerne en kompensation svarende til forskellen mellem deres tilladte indtægter og deres modtagne indtægter (jf. betragtning 89). Denne kompensation afholdes af naturgasleverandører på grundlag af deres portefølje af kunder, hvis forsyning ikke må afbrydes, og som ikke har fritaget leverandøren for forpligtelsen til at lagre det, der svarer til den pågældende kundes naturgasforbrug, og som er tilsluttet det offentlige naturgastransmissionsnet (jf. betragtning 104 og 105). Kompensationen opkræves af transmissionssystemoperatøren som en særlig afgift under tariffen for brug af transmissionsnettet (»ATRT-tariffen«) og tilbagebetales derefter til lageroperatørerne.

(22) Hvis lageroperatørernes indtægter derimod overstiger deres tilladte indtægter, skal lageroperatørerne tilbagebetale overskuddet via tariffen for brug af transmissionsnettet (jf. betragtning 90).

3.4. Reguleringsordningens anvendelsesområde

(23) Ifølge de franske myndigheders forklaringer består metoden til identifikation af de kritiske lagerinfrastrukturer i at fastlægge dels de infrastrukturer, der er nødvendige for at sikre nettets kapacitet til at dække efterspørgslen, dels de infrastrukturer, der er nødvendige for at sikre forsyningen i naturgastransmissionsnettet.

3.4.1. Infrastrukturer, der er nødvendige for at sikre systemets kapacitet til at dække efterspørgslen i kuldespidsbelastningsperioder

(24) Det forventede forsyningssikkerhedsniveau for gassystemet er fastsat i artikel R121-4 i energiloven. Formålet er at sikre forsyningen til alle forbrugere, som ikke kontraktligt har accepteret en forsyning, som kan afbrydes under særligt kolde vejrforhold, der statistisk forekommer en gang hver 50. år.

(25) Identifikationen af de infrastrukturer, der er nødvendige for at sikre systemets kapacitet til at dække efterspørgslen, er baseret på det arbejde, som transmissionssystemoperatørerne udfører, og som sammenligner efterspørgslen efter naturgas i kuldespidsbelastningsperioder på 1-30 dage og naturgasforsyningskapaciteten, navnlig gennem samkøringslinjer og terminaler for flydende naturgas (LNG).

3.4.1.1. Vurdering af efterspørgslen efter naturgas

(26) For det første har de franske myndigheder undersøgt fem scenarier for udviklingen i naturgasforbruget, bortset fra forbruget til elproduktion, i løbet af de næste ti år. Scenarierne for naturgasforbruget går fra – 2 % til – 18 % i forhold til referenceåret 2012. I sidste ende gik de franske myndigheder ud fra et fald på 2 % i naturgasforbruget, bortset fra forbruget til elproduktionen.

(27) For det andet blev det gennemsnitlige daglige forbrug af naturgas, bortset fra forbruget til elproduktion, i forbindelse med en kuldespidsbelastningsperiode, anslået til ca. 3 640 GWh/dag i 2025, eksklusive forbruget af naturgas med lav brændværdi (»B-gas«). Forbruget af naturgas til elproduktion i en kuldespidsbelastningsperiode er i øvrigt blevet anslået til 310 GWh/dag.

(28) De franske myndigheder har også taget højde for den afbrydelige andel af naturgasefterspørgslen, dvs. forbrugere, som har indgået en aftale om, at deres forsyning må afbrydes, med transmissionssystemoperatøren for det transmissionsnet, som forbrugeren er tilsluttet. På det tidspunkt, hvor reguleringsordningen blev indført, var bestemmelser om muligheden for afbrydelse i kuldespidsbelastningsperioder stadig under udarbejdelse. De franske myndigheder valgte en mulighed for afbrydelse ved 138 GWh/dag.

(29) De franske myndigheder præciserede, at belastningsbegrænsende foranstaltninger er en sidste udvej i tilfælde af en forsyningskrise og ikke en fleksibilitetsordning. Derfor er belastningsbegrænsende foranstaltninger ikke taget i betragtning ved vurderingen af efterspørgslen efter naturgas i kuldespidsbelastningsperioder.

(30) Desuden er der taget hensyn til, at det gennemsnitlige forbrug ved en kortvarig kuldespidsbelastningsperiode er højere end det gennemsnitlige forbrug ved en længere kuldespidsbelastningsperiode.

(31) Endelig har de franske myndigheder taget højde for den gradvise nedgang i anvendelsen af B-gas som følge af et omstillingsprogram til fordel for naturgas med høj brændværdi (»H-gas«), som i øjeblikket tegner sig for 90 % af den naturgas, der forbruges i Frankrig. Omstillingen blev påbegyndt i 2018 og skal være afsluttet senest i 2028. De franske myndigheder anslår, at efterspørgslen efter B-gas, der omdannes til H-gas, vil være på 180 GWh/dag i 2025.

(32) Det følger af ovenstående, at de franske myndigheder har anslået den samlede efterspørgsel efter naturgas ved en kuldespidsbelastningsperiode på fire dage i 2025 til ca. 4 000 GWh/dag.

3.4.1.2. Vurdering af kapaciteten til forsyning af naturgas

(33) De franske myndigheder har udarbejdet et overslag over naturgasforsyningskapaciteten under hensyntagen til samkøringslinjer, LNG-forsyning via metanterminaler og naturgaslagrenes ydeevne.

(34) For det første anslås den uafbrudte kapacitet for samkøringslinjernes vedkommende (baseret på en formodning om en udnyttelse på 100 % af den uafbrudte kapacitet for H-gassamkøringslinjer) til 1 780 GWh/dag til import og 425 GWh/dag til eksport (11). Nettoimporten af H-gas via rørledninger anslås til 1 355 GWh/dag.

(35) De franske myndigheder anførte, at en styrkelse af gasnettet og samkøringslinjerne ville medføre betydelige omkostninger (12), navnlig i forbindelse med anvendelsen af eksisterende lagerinfrastrukturer. Under alle omstændigheder ville denne type infrastruktur ikke være til rådighed på mellemlang sigt på grund af den lange opførelsestid.

(36) For det andet hvad angår LNG-forsyningen har de fire franske metanterminaler en samlet leveringskapacitet til gasnettet på 1 160 GWh/dag (13). Metanterminalernes kapacitet kan kun mobiliseres, hvis der er LNG til rådighed i tankene. De franske myndigheder mente, at det i tilfælde af f.eks. en kuldespidsbelastningsperiode på under ti dage kun var LNG-tanklageret, der ville kunne leveres. Efter de ti dage ville der til gengæld kunne leveres LNG-ladninger, og metanterminalerne ville kunne bruges med maksimal kapacitet. Der blev anvendt to scenarier afhængigt af det gennemsnitlige LNG-lager i tankene: I den værste vinter (scenarie 1) og i den mest gunstige vinter (scenarie 2).

(37) Begge scenarier svarer til en udnyttelsesgrad for metanterminalerne, der er højere end det gennemsnitlige udnyttelsesniveau i vintrene fra 2011 til 2018. I sidste ende valgte Frankrig scenarie 1 og anslog metanterminalernes leveringskapacitet til 330 GWh/dag ved en kuldespidsbelastningsperiode på fire dage.

(38) De franske myndigheder anførte, at de eksisterende likvefaktionsterminaler opererer på et niveau, der ligger tæt på deres maksimale kapacitet, for at dække de betydelige investeringsomkostninger. Desuden er næsten alle LNG-ladninger omfattet af langfristede kontrakter på grund af disse projekters kapitalintensitet og sælges derfor allerede inden produktionen. De lavere omkostninger ved lagring af naturgas forklarer i øvrigt den beskedne udvikling inden for LNG-lagring på verdensplan. De mængder LNG, der er til rådighed på kort sigt, er således begrænsede.

(39) For det tredje har de franske myndigheder for så vidt angår underjordiske naturgaslagres ydeevne forklaret, at udnyttelsen af grundvandsmagasiner, som tegner sig for 90 % af lagerinfrastrukturerne i Frankrig, består i at fylde dem til et tilstrækkeligt højt niveau og hvert år tømme dem til et tilstrækkeligt lavt niveau. Desuden falder den kapacitet, der kan udtrækkes fra en lagerinfrastruktur, efterhånden som lagrene falder.

(40) For så vidt som den gennemsnitlige udnyttelsesgrad for lagerinfrastrukturerne for det første i de ni vintre, der gik forud for Frankrigs analyse, var på 42 % den 1. februar, og for det andet, at 85 % af de kuldespidsbelastningsperioder, der er observeret i de sidste 70 år, begyndte før den 5. februar, gik de franske myndigheder ud fra en udtrækskapacitet, der svarer til udnyttelse af 45 % af nyttevolumenen for den enkelte lagerinfrastruktur, i begyndelsen af en kuldespidsbelastningsperiode.

(41) Desuden har de franske myndigheder taget højde for det nødlager, som naturgastransmissionssystemoperatørerne skal opbygge for at sikre leveringen af kritiske sociale tjenester som en sidste udvej i tilfælde af, at deres leverandør svigter, dvs. en udtrækskapacitet på 124 GWh/dag ved en udnyttelsesgrad på 45 % af nyttevolumenen.

(42) På grundlag af alle disse antagelser har de franske myndigheder for perioden 2019-2025 konstateret, at der er et årligt behov for lagerinfrastrukturer med en nyttevolumen på 138,5 TWh og en udtrækskapacitet på 2 376 GWh/dag ved en udnyttelsesgrad på 45 % af nyttevolumenen for at sikre nettets kapacitet til at dække efterspørgslen i forbindelse med en kuldespidsbelastningsperiode (14).

3.4.2. Infrastrukturer, der er nødvendige for at sikre forsyningen i naturgastransmissionsnettet

(43) De franske myndigheder har også identificeret de lagerinfrastrukturer, der er nødvendige for at sikre forsyningen til hele området i betragtning af naturgastransmissionsnettets forsyningskapacitet. Med henblik herpå undersøgte de franske myndigheder de forskellige situationer med overbelastning af transmissionsnettet.

(44) Transmissionssystemoperatørerne har identificeret det mest sandsynlige overbelastningsscenarie, som svarer til situationen på daværende tidspunkt i en markedssituation, hvor leverandørerne ifølge de franske myndigheder søger at maksimere importen af naturgas fra Norge og Rusland, som i øjeblikket er de mest konkurrencedygtige kilder til naturgas i Europa, og at reducere importen af flydende naturgas, for hvilken der kan opnås højere vurderinger i Asien. I denne situation vil der sandsynligvis kunne observeres fire primære operationelle begrænsninger (jf. billede 1 nedenfor). L0902022DA11810120220303DA0005.000111911213UDKAST TIL DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE nr. …af …om ændring af bilag IV (Energi) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen), særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU af 19. maj 2010 om bygningers energimæssige ydeevneEUT L 153 af 18.6.2010, s. 13. (EPBD) skal indarbejdes i EØS-aftalen.(2)På grund af de særlige forhold, der gør sig gældende for Islands relativt nye og ensartede bygningsmasse, er der enighed om en midlertidig og betinget undtagelse fra anvendelsen af direktiv 2010/31/EU om bygningers energimæssige ydeevne. Denne undtagelse bør finde anvendelse på direktiv 2010/31/EU som gældende før ændringen ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/844 af 30. maj 2018. Undtagelsen bør være strengt tidsbegrænset og bør kun finde anvendelse, indtil der er opnået enighed om indarbejdelse af direktiv 2010/31/EU som ændret ved direktiv (EU) 2018/844 i EØS-aftalen.(3)På grund af Liechtensteins meget lille bygningsmasse og dets klima og bygningstyper er Liechtenstein undtaget fra forpligtelsen i henhold til artikel 5 i EPBD til at foretage egne beregninger af omkostningsoptimale niveauer for mindstekrav til energimæssig ydeevne.(4)I medfør af betingelserne i tilpasning c) kan Norge og Liechtenstein fastsætte bestemmelser om mindstekrav til energimæssig ydeevne med en anden systemgrænse end primærenergiforbruget, hvilket er det, der kræves i henhold til EPBD, forudsat at betingelserne i tilpasning c) er opfyldt.(5)Tilpasning d) sikrer, at det brugerdrevne system til attestering af bygningers energimæssige ydeevne i Norge giver samme resultater som attester, der er udstedt af uvildige eksperter som krævet i artikel 17 i EPBD.(6)Bilag IV til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:Artikel 1Teksten i punkt 17 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002) i bilag IV til EØS-aftalen affattes således:32010 L 0031: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU af 19. maj 2010 om bygningers energimæssige ydeevne (EPBD) (EUT L 153 af 18.6.2010, s. 13).Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:a)Direktivet finder ikke anvendelse på Island.b)I artikel 5, stk. 2, tilføjes følgende:Med henblik på at fastlægge omkostningsoptimale niveauer for mindstekrav til energimæssig ydeevne kan Liechtenstein anvende beregninger fra en anden kontraherende part med sammenlignelige parametre.c)Med henblik på artikel 9, stk. 3, litra a), i og bilag I til EPBD kan Liechtenstein og Norge basere deres krav til energiforbrug på nettoenergi, forudsat at følgende betingelser og sikkerhedsforanstaltninger er opfyldt:i)Minimumskravene til energimæssig ydeevne er fastsat i overensstemmelse med kravene i artikel 5 i EPBD i overensstemmelse med de grundlæggende principper i den metoderamme, der er fastlagt til beregning af omkostningsoptimale niveauer for mindstekrav til energimæssig ydeevneKommissionens delegerede forordning (EU) nr. 244/2012 af 16. januar 2012 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU om bygningers energimæssige ydeevne, hvori der fastlægges en ramme for en sammenligningsmetode til beregning af omkostningsoptimale niveauer for mindstekrav til bygningers og bygningsdeles energimæssige ydeevne (EUT L 81 af 21.3.2012, s. 18)..ii)En numerisk indikator for primærenergiforbrug svarende til de krav til energimæssig ydeevne, der er fastsat i byggevedtægten, er offentlig tilgængelig.iii)Kommissionen forbeholder sig ret til at tage denne specifikke tilpasning op til genovervejelse i forbindelse med fremtidige forhandlinger om EPBD som ændret ved direktiv (EU) 2018/844.d)I artikel 17 tilføjes følgende:EFTA-staterne kan indføre et forenklet, brugerdrevet energiattesteringssystem for beboelsesejendomme, der kan anvendes som alternativ til brug af eksperter, hvis følgende betingelser er opfyldt:i)Der foreligger et indgående kendskab til og data af god kvalitet om hele bestanden af beboelsesejendomme, herunder alle bygningstyper og aldersgrupper, og egenskaberne for den klimaskærm og de tekniske bygningsinstallationer, der er i brug, pr. type, hvilket gør det muligt på grundlag af brugerinput at beregne den enkelte bygnings og bygningsenheds energimæssige ydeevne med en høj grad af sikkerhedii)Der foreligger detaljerede oplysninger om omkostningsoptimale eller omkostningseffektive forbedringer for hver bygningstypeiii)Der er truffet foranstaltninger til at hjælpe brugerne med at drive systemet til udstedelse af bygningsattesteringer. Disse foranstaltninger kan omfatte en hjælpelinje eller rådgivningstjenester, der muliggør kontakt mellem brugerne på den ene side og uvildige eksperter og systemeksperter på den anden sideiv)Det brugerdrevne attesteringssystem omfatter kvalitetskontrol- og verifikationsmekanismer til kontrol af brugernes inputdata og deres gennemsigtighed for at sikre, at risikoen for resultatmanipulation er ubetydeligv)Der er indført uafhængige kontrolsystemer for at sikre, at den brugerdrevne attestering af energimæssig ydeevne giver samme resultater med hensyn til kvalitet og pålidelighed som attesteringer, der er udstedt af ekspertervi)Det brugerdrevne system giver anbefalinger, som kan rådgive brugerne om omkostningsoptimale eller omkostningseffektive forbedringer, der er specifikke for deres bygninger og bygningsenheder.Artikel 2Den islandske og den norske udgave af direktiv 2010/31/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den […], forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1[Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]*.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den …På Det Blandede EØS-Udvalgs vegneFormandSekretærer forDet Blandede EØS-Udvalg Billede 1: Primære operationelle begrænsninger, der vil kunne observeres på transmissionsnettet, når leverandørerne søger at maksimere naturgasforsyningerne fra det nordøstlige Frankrig

(45) Metoden tager hensyn til, at naturgasleverandører har behov for LNG-lagre for at kunne imødekomme forbrugernes efterspørgsel, men leverandørerne har ingen begrænsninger med hensyn til fordelingen af LNG-lagre mellem de fire franske metanterminaler.

(46) Hvis efterspørgslen ikke kan dækkes, antages det, at transmissionssystemoperatørerne i første omgang anvender samkøringslinjernes afbrydelige kapacitet til at afhjælpe overbelastningsproblemerne. Når der fortsat er overbelastning, noteres det, hvor stor en mængde naturgas det vil være nødvendigt at fjerne fra de underjordiske lagerinfrastrukturer nedstrøms for det, som CRE betegner som overbelastningsfronten (»front de congestion«).

(47) Dette arbejde gør det muligt at fastlægge de underjordiske lagre af naturgas, der er nødvendige nedstrøms for de enkelte overbelastningsfronter for at kunne sikre forsyningen på naturgastransmissionsnettet.

(48) Anvendelsen af denne metode for vinteren 2018/19 for de vigtigste overbelastningsfronter, der vil kunne observeres, når leverandører søger at maksimere naturgasforsyningerne fra det nordøstlige Frankrig, giver til et anslået behov for underjordisk oplagring med en samlet nyttevolumen på mindst: — 16 TWh nedstrøms for overbelastningsfronten NS4 (lagerinfrastrukturer i Izaute, Lussagnet og Manosque) — 54 TWh nedstrøms for overbelastningsfronten NS3 (lagerinfrastrukturer i Céré-la-Ronde, Chemery, Izaute, Lussagnet og Manosque) — 55 TWh nedstrøms for overbelastningsfronten NS2 (lagerinfrastrukturer i Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Izaute, Lussagnet, Manosque og Tersanne) — 64 TWh nedstrøms for overbelastningsfronten NS1 (lagerinfrastrukturer i Beynes, Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Germigny-sous-Coulomb, Gournay-sur-Aronde, Izaute, Lussagnet, Manosque, Saint-Illiers-la-Ville og Tersanne).

3.4.3. Liste over infrastrukturer, der er omfattet af reguleringen

(49) De franske myndigheder anførte, at de ikke havde været i stand til at færdiggøre arbejdet med at identificere kritiske infrastrukturer tilstrækkeligt tidligt i forhold til vinteren 2018/19. Derfor blev reguleringsordningen i første omgang anvendt i perioden 2018-2019 som en overgangsforanstaltning på alle naturgaslagerinfrastrukturer i Frankrig. Disse infrastrukturer blev i den flerårige energiprogrammering fra 2016 udpeget som infrastrukturer, der er nødvendige for forsyningssikkerheden (15).

(50) Ved dekretet af 26. december 2018 (16) blev Storengys tre anlæg i begrænset drift (Soings-en-Sologne, Saint-Clair-sur-Epte og Trois-Fontaines) og projekterne Lussagnet phase 1 (Teréga) og Manosque 2 (Géométhane) efterfølgende fjernet fra listen over kritiske infrastrukturer. Disse infrastrukturer er ikke blevet anvendt siden indførelsen af reguleret adgang til oplagring af naturgas.

(51) Endelig fastlægger dekret nr. 2020-456 om PPE for perioden 2019-2023 de infrastrukturer til underjordisk oplagring af naturgas, som skal forblive i drift for at opretholde forsyningssikkerheden på mellemlang og lang sigt. De repræsenterer en nyttevolumen på 138,5 TWh og en udtrækskapacitet på 2 376 GWh/dag ved en udnyttelsesgrad på 45 % af nyttevolumenen: Infrastruktur Operatør Idriftsættelsesår Type lagring Beynes Storengy 1956 Grundvandsmagasin Céré-la-Ronde Storengy 1993 Grundvandsmagasin Cerville-Verlaine Storengy 1970 Grundvandsmagasin Chemery Storengy 1968 Grundvandsmagasin Etrez Storengy 1980 Udtømt saltmine Germigny-sous-Coulomb Storengy 1982 Grundvandsmagasin Gournay Storengy 1976 Grundvandsmagasin Lussagnet/Izaute Teréga 1957 Grundvandsmagasin Manosque Géométhane 1993 Udtømt saltmine Saint-Illiers-la-Ville Storengy 1965 Grundvandsmagasin Tersanne/Hauterives Storengy 1970 Udtømt saltmine Tabel 1: Anlæg til lagring af naturgas, som skal forblive i drift indtil 2023

(52) Ifølge PPE vil behovet for lagring falde i perioden 2024-2028. Listen over lagerinfrastrukturer kan reduceres med en udtrækskapacitet på mindst 140 GWh/dag ved en nyttevolumen på 45 % frem imod 2026. I betragtning af usikkerheden om, hvilke mængder der er nødvendige for at opretholde forsyningssikkerheden efter 2026, bør disse mængder bekræftes i 2023 og fastsættes i det næste PPE.

3.5. Bortauktionering af lagerkapacitet

(53) I henhold til energilovens artikel L421-5-1 bortauktioneres den regulerede lagerkapacitet på de betingelser, der er fastsat af energireguleringsmyndigheden (CRE). Ifølge CRE's afgørelse af 22. februar 2018 gennemføres auktionerne navnlig til en mindstepris på nul (17).

(54) Resultaterne af de første auktioner var som følger: Oplagringsperiode Indtægter (mio. EUR) Gennemsnitlig kontraktsum (EUR/MWh) 2018-2019 68,4 0,53 2019-2020 233,6 1,80 2020-2021 504,6 3,85 Tabel 2: Resultater af auktioner og indtægter fra yderligere salg i årets løb

3.6. Dækning af lageroperatørernes tilladte indtægter som fastsat af CRE

(55) Det fremgår af energilovens artikel L452-1, at »tarifferne for brug af transmissionsnet (…) fastsættes på en gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde med henblik på at dække alle de i artikel L421-3-1 omhandlede omkostninger for transmissions- og lagerinfrastrukturoperatørerne, for så vidt som disse omkostninger svarer til omkostningerne for effektive operatører«.

(56) Endvidere bestemmes det i samme artikel, at disse omkostninger »tager højde for kendetegnene ved den leverede tjenesteydelse og de omkostninger, der er forbundet med den«, og at de for lageroperatørernes vedkommende bl.a. omfatter »et normalt afkast af den investerede kapital«.

(57) Energilovens artikel L452-2 giver CRE beføjelse til at fastsætte »de metoder, der skal anvendes til fastsættelse af tariffer for brug af naturgastransmissionsnettet«, og til at anmode lageroperatørerne om at give energireguleringsmyndigheden de oplysninger, navnlig regnskabsmæssige og finansielle, der er nødvendige for at fastsætte disse tariffer.

(58) Det følger af disse bestemmelser, at loven bemyndiger CRE til at fastsætte lageroperatørernes tilladte indtægter på en sådan måde, at de dækker en »effektiv operatørs« omkostninger og sikrer et normalt afkast af den investerede kapital.

(59) CRE fastsatte i første omgang de anslåede tilladte indtægter for en reguleringsperiode på to år. Denne første lagertarif var gældende i 2018 og 2019 (»ATS 1«) (18). CRE harmoniserede derefter rammebestemmelserne for lageroperatører med andre infrastrukturtariffer. Den anden lagertarif (»ATS 2«) gælder fra 2020 for en periode på fire år (19).

(60) Den generelle tilgang til fastsættelse af de anslåede tilladte indtægter forbliver uændret for de forskellige lagertariffer. Lageroperatørernes tilladte indtægter fastsættes på forhånd af CRE på grundlag af prognoser fra operatørerne, som derefter justeres ved berigtigelse det følgende år og efterfølgende revisioner. CRE tager hensyn til lageroperatørernes omkostninger, i det omfang de svarer til en effektiv operatørs omkostninger.

(61) I betragtning af de meget korte frister for gennemførelsen af reformen er der imidlertid blevet anvendt en forenklet ramme for årene 2018 og 2019. For det første regnskabsår vedtog CRE rammetariffer, hvor forskellene mellem overslaget og resultatet for alle udgifter og indtægter blev berigtiget efterfølgende. Denne mekanisme sikrer et tarifniveau, der i sidste ende svarer til operatørens faktiske udgifter og indtægter. For perioden 2020-2023 ønskede CRE at udvide principperne om incitamentbaseret regulering til også at omfatte lagerinfrastrukturer, og efter sine analyser vedtog CRE et kontrolleret forløb for operatørernes omkostninger i en situation, der var præget af den faldende tendens i naturgasforbruget.

(62) I overensstemmelse med den metode, der er fastlagt af CRE, svarer de anslåede tilladte indtægter til summen af de anslåede nettodriftsudgifter (»CNE«), de forventede standardkapitaludgifter (»CCN«) og saldoopgørelsen på periodiseringskontoen for det foregående år (»CRCP«). Tilladte indtægter = CNE + CCN + CRCP

(63) Kun aktiviteter, der falder ind under reguleringens anvendelsesområde, tages i betragtning ved beregningen af disse komponenter.

3.6.1. Nettodriftsudgifter

(64) Nettodriftsudgifterne svarer til en »effektiv operatørs« bruttodriftsudgifter (energiafgifter, eksternt forbrug, personaleomkostninger, skatter og afgifter) efter fradrag af operatørens driftsindtægter (navnlig kapitaliseret produktion, ikke-tarifbaserede indtægter, gevinster eller tab ved køb og salg af lagret naturgas).

(65) I betragtning af de korte frister for gennemførelsen af reformen kunne CRE for perioden 2018-2019 ikke afgøre, om operatørernes omkostninger svarer til en »effektiv operatørs« omkostninger. De omkostninger, der blev taget i betragtning i denne periode, svarer derfor i sidste ende til de faktiske omkostninger, som lageroperatørerne har afholdt, og som er godkendt af CRE. For så vidt angår ATS 2-tariffen indførte CRE en ordning for incitamentbaseret regulering af nettodriftsudgifterne med undtagelse af visse på forhånd fastsatte poster. Med nogle få undtagelser vil enhver afvigelse fra forløbet af de driftsudgifter, der er fastsat for ATS 2-perioden, således påhvile eller være til fordel for operatøren.

3.6.2. Forventede standardkapitaludgifter

(66) De forventede standardkapitaludgifter omfatter afskrivning og forrentning af materielle aktiver. De svarer således til summen af afskrivningen af det regulerede aktivgrundlag (»base d'actifs regulés« — herefter »BAR«), afkastet af de materielle aktiver beregnet på grundlag af de vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger (»WACC«) for det regulerede aktivgrundlag, der allerede er taget i brug, og omkostningerne ved gælden for anlæg under opførelse. CCN = afskrivning af BAR + BAR × WACC + anlæg under opførelse × gældsomkostninger

(67) CRE bekræftede, at denne metode svarer til reguleringspraksis med hensyn til regulerede anlæg på naturgas- og elmarkederne i Frankrig og Vesteuropa (20).

(68) For at definere det oprindelige BAR-niveau pr. 1. januar 2018 (»oprindeligt BAR«) anvender CRE metoden med »løbende økonomiske omkostninger« (21). Den består i at beregne den økonomiske nettoværdi af aktiverne i) på grundlag af den regnskabsmæssige bruttoværdi af de aktiver, der indgår i operatørernes regnskaber (historiske byggeomkostninger), ii) diskonteret efter inflation og iii) værdiforringet i aktivernes økonomiske levetid.

(69) Hvert år udvikler BAR sig i henhold til: — afskrivninger baseret på aktivernes økonomiske levetid, som fratrækkes BAR — nye investeringer, som øger BAR — i givet fald aktiver, der er afviklet før den samlede afskrivning, hvilket reducerer BAR — revalueringen af aktiver i forhold til inflationen (forbrugerprisindeks, ekskl. tobak).

(70) Ifølge CRE er det mest repræsentative mål for den oprindelige værdi af operatørernes investeringer bruttoværdien af de aktiver, der er registreret i deres virksomhedsregnskaber. Ifølge CRE er denne værdi, som revideres af revisorerne som led i deres årlige revision, dokumenteret og objektiv. Denne metode er identisk med den metode, der blev anvendt i 2002, da reguleringen af naturgastransmissionssystemoperatørerne trådte i kraft, og anvendes også til regulerede franske metanterminaler.

(71) CRE tog ikke højde for aktivernes »nyværdi«, men for en afskrevet værdi i overensstemmelse med den afskrivning, som lageroperatørerne havde registreret før 2018, for ikke at pålægge dem en udgift, der allerede var afholdt tidligere, eller afskrivning af aktiver, der allerede var taget i betragtning.

(72) For de fleste aktiver er de afskrivningsperioder, som operatørerne anvender i deres historiske regnskaber, og de afskrivningsperioder, som operatørerne har angivet i deres tarifdokumentation, de samme. Desuden svarer de til de standardsektordata, der kan observeres i andre lande.

(73) For buffergas (22) afviste CRE derimod operatørernes anmodning om at overveje en ensartet afskrivningsperiode på 250 år. CRE tog nemlig hensyn til, at buffergassen i modsætning til operatørernes øvrige aktiver blev afskrevet af operatørerne over perioder, der varierede fra operatør til operatør og over tid (25-250 år). Med henblik på at fastlægge lageroperatørernes oprindelige regulerede aktivgrundlag anvendte CRE derfor en afskrivning af buffergassen, som var i overensstemmelse med den regnskabsmæssige afskrivning, der var registreret hos hver af de tre operatører. For fremtiden har Kommissionen fastsat afskrivningsperioden for buffergas til 75 år, hvilket svarer til tre fornyelser af koncessionen til drift af det underjordiske reservoir på 25 år.

(74) CRE anvender følgende økonomiske levetider for operatørernes forskellige aktivklasser: Aktivklasser Standardlevetid Buffergas 75 år Brønde, reservoirer, opsamling 50 år Anlæg til behandling, komprimering, levering, måling 20-30 år Fast ejendom og bygninger 30 år Diverse udstyr 10-15 år Software, småt hardware 5 år Tabel 3: Afskrivningsperiode efter aktivklasse

(75) Desuden anmodede CRE i 2017 den eksterne konsulent […] om at foretage en revision af lageroperatørernes oprindelige BAR-ansøgning. For Storengy er resultatet af beregningen [3-5 mia. EUR].

(76) For Terégas vedkommende vurderer konsulenten PwC i en supplerende undersøgelse på grundlag af en tilbagediskontering af fremtidig indtjening til nutidsværdi BAR til [1-2 mia. EUR].

(77) Med henblik på gennemførelsen af reguleringsordningen reviderede CRE således det oprindelige regulerede aktivgrundlag, som lageroperatørerne havde anmodet om, for at tage højde for den uafhængige økonomiske vurdering af aktivernes markedsværdi. CRE anvendte således følgende oprindelige regulerede aktivgrundlag: Pr. 1.1.2018 Storengy (mia. EUR) Teréga (mia. EUR) Géométhane (mia. EUR) Operatørens anmodning 4,0 1,37 0,2 BAR fastsat af CRE 3,5 1,15 0,19 Tabel 4: Oprindeligt reguleret aktivgrundlag for lageroperatører på tidspunktet for reguleringens ikrafttræden

(78) Med hensyn til forrentningen af kapitalen anvendte CRE WACC-metoden for at gøre det muligt for operatøren at finansiere renteudgifter og opnå en egenkapitalforrentning, der kan sammenlignes med den, som virksomheden ville kunne opnå af investeringer med tilsvarende risikoniveauer. CRE anførte, at WACC er en metode, der almindeligvis anvendes af de europæiske tilsynsmyndigheder til at fastsætte forrentningen af aktiverne i den regulerede infrastruktur.

(79) På grundlag af de økonomiske undersøgelser og de eksterne konsulenters arbejde (23) fastsatte CRE WACC til 5,75 % for årene 2018 og 2019. For perioden 2020-2023 fastsatte CRE WACC til 4,75 %. Den metode, der er anvendt til at fastsætte WACC for ATS 2, er uændret i forhold til den metode, der blev anvendt for ATS 1-tariffen. Dette er begrundet i lavere finansieringsomkostninger, en planlagt nedsættelse af selskabsskatten og en stigning i aktivernes betaværdi. Denne stigning i aktivernes betaværdi afspejler hensynet til den finansielle risiko, navnlig de strandede omkostninger ved energiomstillingen for aktionærer i naturgasinfrastrukturselskaber.

(80) Da der ikke fandtes en sammenlignelig børsnoteret lageroperatør, anvendte CRE naturgastransmissionssystemoperatørernes WACC som referencesats og forhøjede den med en specifik risikopræmie for oplagring. Denne præmie fastsættes til 50 basispoint på grund af koncentrationen af lagerfaciliteter, den geologiske risiko ved undergrunden og risikoen for substituerbarhed med metanterminalerne samt samkøringslinjer med udlandet.

(81) CRE præciserede desuden, at denne forretning er lavere end den, der ydes til regulerede operatører af metanterminaler (7,25 %, da foranstaltningen trådte i kraft), hvis aktivitet er mere risikobetonet i kommerciel henseende, navnlig på grund af sameksistensen af regulerede og uregulerede metanterminaler og et mindre antal kunder. Desuden henviste CRE til eksemplet med den forrentning på 6,5 %, som den italienske tilsynsmyndighed anvendte til oplagring af naturgas.

3.6.3. Investeringer

(82) I henhold til artikel L421-7-1 i energiloven forelægger operatører af underjordiske naturgaslagre hvert år deres årlige investeringsprogram for CRE til godkendelse. I denne forbindelse skal CRE »sikre, at der foretages de investeringer, der er nødvendige for en korrekt udvikling af lagerfaciliteterne og gennemsigtig og ikke-diskriminerende adgang hertil«.

(83) I den anden lagertarif indførte CRE et incitament til at holde omkostningerne for forskellige kategorier af investeringer under kontrol.

3.6.4. Periodiseringskonto

(84) De tilladte indtægter fastsættes af CRE på grundlag af operatørernes overslag over deres udgifter og indtægter for det følgende år. Periodiseringskontoen er indført for at tage højde for forskellen mellem anslåede udgifter eller indtægter og faktiske udgifter eller indtægter for en række på forhånd fastsatte poster. Periodiseringskontoen beskytter således operatørerne mod udsving i visse udgifts- eller indtægtsposter. Periodiseringskontoen anvendes også til udbetaling af finansielle incitamenter som følge af anvendelsen af incitamentbaserede reguleringsordninger og til at tage hensyn til eventuelle afsætningsgevinster eller strandede omkostninger, når de er valideret af CRE.

(85) For så vidt angår ATS 1-tariffen vedtog CRE i det første regnskabsår for den regulerede oplagring rammetariffer, inden for hvilke forskellene mellem de anslåede samlede udgifter og indtægter og de faktiske samlede udgifter og indtægter efterfølgende blev reguleret. Tariffen svarede derfor fuldt ud til en periodiseringskonto, og der blev ikke ydet støtte til nogen udgifts- eller indtægtsposter.

(86) For så vidt angår ATS 2-tariffen anvender CRE en afgrænsning for periodiseringskontoen, som er i overensstemmelse med de generelle rammer for alle tariffer for elektricitetsnet og naturgasinfrastrukturer. Det er således kun visse på forhånd fastsatte poster, hvor periodiseringskontoen efterfølgende dækker forskelle mellem anslåede og faktiske udgifter eller indtægter. Disse poster, der er omfattet af periodiseringskontoen, vedrører navnlig investeringsudgifter og markedsføringsindtægter. På den anden side ydes der et tilskud til næsten alle driftsomkostninger, som kan dækkes helt (100 % af forskellene mellem de anslåede og faktiske udgifter på bekostning af eller til fordel for operatøren) eller delvist (f.eks. for energiafgifter, hvor incitamentet er på 20 %, idet 80 % af forskellene dækkes af periodiseringskontoen).

3.7. Støttemodtagere

(87) Støttemodtagerne er operatørerne af de naturgaslagerinfrastrukturer, som falder ind under reguleringsordningens anvendelsesområde. Siden foranstaltningens ikrafttræden har der været tale om Storengy, Teréga og Géométhane.

3.8. Finansiering af foranstaltningen gennem tariffer for brug af transmissionsnettet

(88) Finansieringen af lageroperatørernes tilladte indtægter hidrører dels fra indtægter, der modtages direkte af lageroperatørerne, dels fra kompensationen for oplagring, når disse indtægter er lavere end de tilladte indtægter, svarende til forskellen mellem de tilladte indtægter og de direkte modtagne indtægter. Kompensation = tilladte indtægter — direkte modtagne indtægter

(89) Indtægter, som operatørerne modtager direkte, stammer hovedsagelig fra auktioner, men også fra eventuelle historiske langfristede kontrakter og supplerende tjenester.

(90) Transmissionssystemoperatørerne opkræver kompensationen for oplagring fra naturgasleverandørerne som en specifik afgift, »lagerafgiften«, som led i tariffen for brug af transmissionsnettet (ATRT-tariffen) på de betingelser, der er fastsat af CRE (jf. betragtning 21).

(91) Indledningsvis skal det bemærkes, at der i Frankrig er to transmissionssystemoperatører, nemlig to indehavere af en tilladelse til at drive naturgastransmissionsrørledninger i henhold til energilovens artikel L431-1: GRTgaz og Teréga (tidligere TIGF).

(92) GRTgaz er et aktieselskab, der er ejet af ENGIE (75 %) og Société d'Infrastructures Gazière (25 %). GRTgaz, der kontrolleres direkte af ENGIE, er uafhængigt af andre dele af sit vertikalt integrerede selskab (ENGIE-koncernen) i overensstemmelse med modellen for uafhængige transmissionssystemoperatører, hvilket sikrer en effektiv adskillelse af transmissionssystemoperatørernes aktiviteter fra produktions- eller forsyningsaktiviteter (24).

(93) Som beskrevet i betragtning 9 er Teréga ejet af Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) og Predica (10 %). Teréga opfylder også betingelserne for en uafhængig transmissionssystemoperatør (25).

3.8.1. CRE's fastsættelse af lagerafgiften i tarifferne for brug af transmissionsnettet

(94) Energilovens artikel L452-1, sjette afsnit, bestemmer, at »tariffer for brug af naturgastransmissionsnettene opkræves af operatørerne af disse net. Transmissionssystemoperatørerne betaler de i artikel L421-3-1 omhandlede operatører af underjordiske naturgaslagre en del af det inddrevne beløb efter de regler, der fastsættes af energireguleringsudvalget«.

(95) Energilovens artikel L452-2 bestemmer, at »reglerne for fastsættelse tarifferne for brug af naturgastransmissionsnettene fastsættes af energireguleringsudvalget«.

(96) På grundlag af disse bestemmelser fastsatte CRE ved afgørelse nr. 2018-069 af 22. marts 2018 (26) detaljerede regler for beregning af lagerafgiften, som trådte i kraft den 1. april 2018.

(97) Den lagerafgift, som de enkelte leverandører betaler, skal ifølge CRE afspejle værdien af »forsyningssikkerheden«, dvs. det vederlag for oplagring, som sikrer prioriteret levering af naturgas til kunder, hvis forsyning ikke må afbrydes, navnlig indenlandske kunder.

3.8.2. Leverandørernes betaling af lagerafgiften og viderefakturering til slutkunder

(98) Med hensyn til leverandørernes forpligtelse til at betale lagerafgiften indførte CRE ved afgørelse af 22. marts 2018 lagerafgiften i ATRT-tarifferne ved at indsætte nye bestemmelser i sin afgørelse nr. 2018-022 af 7. februar 2018 om justering af tariffen for brug af GRTgaz' og TIGF's naturgastransmissionsnet med virkning fra den 1. april 2018.

(99) Det følger af denne ændring, at »enhver leverandør, der tildeles en uafbrudt leveringskapacitet til mindst ét PITD-punkt (»Point d'Interface Transport Distribution« — transmission/distribution-grænsefladepunkt), pålægges en lagerafgift, som er baseret på vintergradueringen for de kunder, der er tilsluttet de offentlige gasdistributionsnet, i leverandørens portefølje den 1. dag i hver måned«.

(100) Ved leverandør forstås enhver »fysisk eller juridisk person, der indgår en kontrakt med en transmissionssystemoperatør om forsyning af gas på transmissionsnettet. Leverandøren er, afhængigt af den enkelte sag, den støtteberettigede kunde eller leverandøren eller deres bemyndigede repræsentant«. Et PITD defineres som et »fysisk eller teoretisk grænsefladepunkt mellem et transmissionsnet og et offentligt distributionssystem«.

(101) Endvidere følger det af ordlyden af artikel L452-1, sjette afsnit, i energiloven, at transmissionssystemoperatørerne skal opkræve ATRT-tarifferne (jf. betragtning 94 »opkræves«).

(102) Med hensyn til overvæltning af lagerafgiften på slutbrugerne oplyste CRE, at leverandørerne vil overvælte lagerafgiften på de af deres slutkunder, som indgår i kompensationsgrundlaget, under transmissionsdelen af deres faktura. CRE har ikke en liste over de pågældende kunder.

(103) Nærmere bestemt er en sådan overvæltning kun obligatorisk i forhold til de regulerede tariffer for salg af naturgas i henhold til artikel L445-3 og R445-3 i energiloven (27). I forbindelse med kontrakter efter udbud er denne overvæltning et skønsmæssigt valg for leverandøren.

3.8.3. Fordeling af midler, der er indsamlet af transmissionssystemoperatører, mellem lageroperatører i henhold til de regler, der er fastsat af CRE

(104) I henhold til CRE's afgørelse om lagerafgiften tilbagebetaler transmissionssystemoperatørerne indtægterne fra lagerafgiften til de forskellige lageroperatører i forhold til den kompensation, der skal modtages, når de er opkrævet (28). Den andel, der tildeles den enkelte operatør, svarer til forholdet mellem operatørens anslåede årlige kompensation og den samlede anslåede kompensation til alle regulerede lageroperatører som fastsat af CRE. Andelene præciseres årligt i CRE's afgørelser om justering af lagerafgiften.

(105) Med henblik herpå indgår transmissionssystemoperatørerne i overensstemmelse med CRE's afgørelser en kontrakt med hver lageroperatør, som regulerer opkrævningen og tilbagebetalingen af kompensationen, hvis omkostninger fastsættes af CRE og dækkes af operatørernes tilladte indtægter. For 2018 beløber denne omkostning sig til 130 000 EUR pr. transmissionssystemoperatør pr. lageroperatør (29).

3.9. Budget

(106) Hvert år afhænger det samlede kompensationsbeløb, der udbetales til regulerede operatører, af auktionsindtægterne og de tilladte indtægter, der fastsættes af CRE. Den kompensation, der blev udbetalt til de tre regulerede lageroperatører, beløb sig til 528 mio. EUR i 2018, 540 mio. EUR i 2019 og 251 mio. EUR i 2020. 2018 (mio. EUR) 2019 (mio. EUR) 2020 (mio. EUR) Storengy 402 392 199 Teréga 101 113 25 Géométhane 26 36 28 I alt 528 540 251 Tabel 5: Saldo for kompensation for oplagring for 2018, 2019 og 2020

3.10. Gyldighedsperiode

(107) Bestemmelserne i lov om kulbrinter om ordningen for regulering af lageroperatører trådte i kraft den 1. januar 2018. CRE har fastsat de tilladte indtægter for lageroperatører siden den 1. januar 2018. Desuden fandt de første auktioner over lagerkapacitet sted i perioden 5.-29. marts 2018 for 2018/19, og der er afholdt auktioner i 2019/20 og 2020/21 (jf. tabel 2 i betragtning 54).

(108) Desuden blev der indført en lagerafgift i ATRT-tariffen med virkning fra den 1. april 2018. CRE fastsatte i første omgang de anslåede tilladte indtægter for en reguleringsperiode på to år (30). Den harmoniserede derefter rammebestemmelserne for lageroperatører med andre infrastrukturtariffer. Denne anden lagertarif gælder for perioden 2020-2023 (31).

(109) På nuværende tidspunkt har de franske myndigheder ikke fastsat nogen slutdato for ordningen. Til gengæld blev ordningens anvendelsesområde fastsat i den seneste PPE (32) med virkning indtil revisionen heraf. Denne revision af PPE er planlagt til 2023 og vil finde sted senest den 31. december 2028.

3.11. Tilsagn

(110) De franske myndigheder har givet to tilsagn. For det første har de franske myndigheder forpligtet sig til at forelægge Kommissionen en rapport inden udgangen af 2024. De punkter, der skal behandles i denne rapport, er følgende: — oplysninger om gennemførelsen af foranstaltningen i den foregående periode (2018-2023), navnlig auktionsresultaterne i form af mængder og priser og den godtgørelse, der er modtaget pr. produktionssted — en ajourført oversigt over, hvordan naturgasmarkedet i Frankrig fungerer, navnlig de oplysninger, der berettiger en videreførelse af støtten for perioden 2023-2028, herunder spændet, efterspørgselsniveauet, investeringer i gasnettet i Frankrig og udlandet og investeringer i LNG-terminaler — oplysninger om revisionen af PPE i 2023 og dens mulige indvirkning på støttens anvendelsesområde — metoden til beregning af den garanterede betaling i reguleringsperioden 2023-2028. I tilfælde af en ændring af beregningsmetoden ønsker Kommissionen oplysninger om årsagerne til ændringen — oplysninger om støttens indvirkning på konkurrencen med fokus på den potentielle konkurrenceforvridning, der er identificeret i afgørelsen, f.eks. støttens indvirkning på naturgaslagerfaciliteter i nabomedlemsstaterne, på samkøringslinjer og på franske metanterminaler. Disse oplysninger bør understøttes af historiske data om anvendelsen af disse aktiver samt relevante ændringer af reguleringsordningen for så vidt angår oplagring af naturgas i de lande, der grænser op til Frankrig. Støttens indvirkning på den franske detailhandel skal også vurderes og kvantificeres.

(111) For det andet forpligter de franske myndigheder sig til at offentliggøre følgende oplysninger på et omfattende websted om statsstøtte i Frankrig (33) og Transparency Award Module: et link til den fulde ordlyd af ordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil, støttemodtagernes identitet, støttens form, det beløb, der er ydet til hver støttemodtager, datoen for ydelsen af støtten, virksomhedstype (SMV/stor virksomhed), den region, hvori støttemodtageren er etableret, og den primære økonomiske sektor, som støttemodtageren opererer i.

3.12. Begrundelse for indledning af den formelle undersøgelsesprocedure

(112) Kommissionen vurderede i sin indledningsafgørelse foreløbigt, at reguleringsordningen udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, som kan være forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF. Ikke desto mindre gav Kommissionen under den formelle undersøgelsesprocedure udtryk for tvivl om, hvorvidt reguleringsordningen var forholdsmæssig, og om der forelå konkurrenceforvridning.

(113) Mere specifikt bemærkede Kommissionen for det første, at CRE i forbindelse med fastsættelsen af lageroperatørernes tilladte indtægt gør det muligt for lageroperatørerne at opnå en forrentning af de materielle aktiver. Beregningen af denne forrentning indebærer en vurdering af de regulerede aktivers værdi. Kommissionen gav udtryk for tvivl om, hvorvidt CRE har foretaget en uafhængig økonomisk vurdering af aktivernes markedsværdi på tidspunktet for gennemførelsen af reguleringsordningen, hvilket kunne så tvivl om støttens proportionalitet.

(114) På den anden side kunne Kommissionen i lyset af de oplysninger, der blev fremlagt for Kommissionen i forbindelse med den formelle undersøgelsesprocedure, ikke udelukke, at mekanismen medførte konkurrenceforvridning. Denne uberettigede konkurrenceforvridning skulle være forekommet i) mellem de franske leverandører af naturgas og naturgasleverandører fra andre medlemsstater, ii) mellem på den ene side naturgaslageroperatørerne og på den anden side LNG-operatører og transmissionssystemoperatører og iii) mellem franske naturgaslageroperatører og naturgaslageroperatører fra andre medlemsstater.

4. FRANKRIGS BEMÆRKNINGER

(115) De franske myndigheder fremsendte deres bemærkninger til Kommissionen og, som bilag hertil, CRE's bemærkninger. CRE's bemærkninger anses derfor for at være en integreret del af de franske myndigheders bemærkninger.

(116) De franske myndigheder mener, at den tvivl, som Kommissionen har givet udtryk for med hensyn til reformen af oplagring af naturgas, er ubegrundet.

4.1. Forekomst af statsstøtte

(117) For det første bestrider de franske myndigheder, at den omhandlede støtte involverer statsmidler. Ifølge de franske myndigheder kan det desuden ikke antages, at overgangen fra en forhandlet ordning til en reguleret ordning vil udgøre en økonomisk fordel for en operatør, som er bundet heraf. De franske myndigheder bestrider ligeledes, at operatørerne af samkøringslinjer og metanterminaler er konkurrenter til lageroperatørerne.

(118) Hvad dernæst angår finansiering ved hjælp af statsmidler bestrider de franske myndigheder, at dækning af en del af omkostningerne for operatører af kritiske naturgaslagerinfrastrukturer har karakter af et obligatorisk bidrag. Tariffen for brug af naturgastransmissionsnet betales af naturgasleverandørerne til gengæld for forsyningstjenesten, en tjeneste med et højt pålidelighedsniveau og en langsigtet kapacitet til at imødekomme en rimelig efterspørgsel (34).

(119) De franske myndigheder bemærker desuden, at tariffen for brug af transmissionsnettet kun skal overvæltes på naturgasforbrugerens regning for forbrugere, der vælger at drage fordel af de regulerede tariffer for salg af naturgas. Ifølge de franske myndigheder udgør tilbuddene til den regulerede salgstarif et mindretal af naturgasforsyningen i Frankrig (35), og det er planen, at de regulerede tariffer for salg af naturgas skal bringes til ophør i flere faser (36).

(120) Med hensyn til den indrømmede fordel bemærker Frankrig endvidere for det første, at fastsættelsen af kapitalomkostningerne tager højde for den lavere risiko, der er forbundet med de regulerede aktiviteter med et lavere kapitalafkast sammenlignet med uregulerede aktiviteter. For det andet har Frankrig bestridt, at de indtægter, som en lageroperatør oppebærer i henhold til den regulerede ordning, systematisk er højere end de indtægter, som den samme erhvervsdrivende modtager som led i en forhandlet ordning (37). Frankrig påpeger endvidere, at de lovgivningsmæssige rammer, der er blevet anvendt siden 2018, er symmetriske: »Kompensationen« kan tilbageføres og udbetales af lageroperatørerne, hvis markedsføringsindtægterne overstiger den af CRE fastsatte tilladte indtægt. Den regulerede model kan derfor ikke adskilles fra de forpligtelser og tab af økonomiske muligheder, der pålægges lageroperatørerne som led i denne regulerede model.

(121) Den regnskabsmæssige værdiforringelse på 494 mio. EUR, som ENGIE-koncernen registrerede for sin regulerede oplagringsaktivitet få dage efter offentliggørelsen af de parametre, som CRE har anvendt til lagertariffen, viser de faldende forventninger til det afkast, der er forbundet med gunstige markedsvilkår. Endelig påpeger de franske myndigheder, at indførelsen af reguleringsordningen ikke førte til en stigning i de franske lageroperatørers indtægter mellem 2017 og 2018, bortset fra Storengy. Frankrig påpeger også, at Storengy ved sammenlignelige spændniveauer inden for de lovregulerede rammer har tilladte indtægter, som er lavere end indtægterne fra markedsføring som led i en forhandlet aftale.

(122) Frankrig mener ikke, at det er relevant at se på situationen for lageroperatører i andre medlemsstater ved analysen af den selektive karakter af den indrømmede fordel. Frankrig henviser til Retten og Domstolen, som har fastslået, at »betingelsen vedrørende selektivitet (…) alene [kan] bedømmes i forhold til én medlemsstat« (38). Under alle omstændigheder bemærker Frankrig, at lageroperatører fra andre medlemsstater ikke befinder sig i en sammenlignelig faktisk og retlig situation i forhold til det formål, der forfølges med den pågældende foranstaltning, nemlig at sikre naturgasforsyningssikkerheden i Frankrig.

(123) For så vidt angår operatører af samkøringslinjer på den ene side og metanterminaloperatører på den anden side påpeger de franske myndigheder, at disse operatører alle er reguleret i Frankrig (39). De er derfor underlagt reguleringsordninger, som er meget lig dem, der anvendes til oplagring, herunder tilsynsmyndighedens fastsættelse af en tilladt indtægt til dækning af deres omkostninger. Frankrig mener derfor ikke, at det kan bestrides, at den omhandlede støtte giver disse operatører en selektiv fordel i forhold til operatører af gassamkøringslinjer og metanterminaler.

(124) Med hensyn til påvirkningen af konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne mener Frankrig ikke, at operatører af samkøringslinjer og metanterminaler konkurrerer med lageroperatørerne (jf. også betragtning 133 ff.).

4.2. Støttens forenelighed med det indre marked

4.2.1. Proportionalitet

(125) De franske myndigheder forklarer, at regulering baseret på operatørernes omkostninger er en udbredt tilgang blandt de europæiske tilsynsmyndigheder. Det sikrer både, at operatørerne har tilstrækkelige indtægter til at opretholde deres aktivitet, og at slutforbrugerne ikke betaler en højere pris for oplagring end prisen for den leverede tjeneste. Frankrig forklarer tværtimod, at en metode, der er baseret på spændene, efter dens opfattelse ville være svingende og, afhængigt af markedsprisernes udvikling på kort sigt, ikke kunne sikre, at operatørernes omkostninger blev dækket, og at den tværtimod ville kunne generere uberettigede fordele.

(126) CRE har ved fastsættelsen af lagertariffens størrelse baseret sin regulering på dækning af operatørernes omkostninger, i det omfang de svarer til en effektiv operatørs omkostninger. Den fastsætter således en tilladt indtægt for hver operatør på en sådan måde, at den dækker de omkostninger, der udgøres af driftsomkostninger samt afskrivning af aktiver og kapitalomkostninger. For at fastlægge det oprindelige BAR-niveau for lageroperatører pr. 1. januar 2018 revurderede CRE den bogførte bruttoværdi af operatørernes aktiver pr. 31. december 2016 (jf. betragtning 55 ff. om fastsættelse af de tilladte indtægter).

(127) Frankrig fremlægger supplerende analytisk dokumentation for, at andre metoder fører til BAR-resultater, som er i overensstemmelse med CRE's metode.

(128) Lageroperatørernes værdi i deres aktionærers regnskaber fastsættes i overensstemmelse med regnskabsstandarder og på grundlag af de forventede indtægter fra aktiviteten på lang sigt. For Storengy anvendte CRE et oprindeligt reguleret aktivgrundlag på 3,5 mia. EUR til Storengys værdiansættelse i ENGIE's regnskaber pr. 31. december 2016 på [3-5 mia. EUR]. For Teréga anvendte CRE en oprindelig BAR-værdi på 1,156 mio. EUR til en værdiansættelse af lageraktiverne i moderselskabets regnskaber pr. 31. december 2016 på ca. [1-2 mia. EUR].

(129) Nylige transaktioner bidrager også til at kaste lys over virksomhedernes værdi og værdiansættelsen af lageraktiviteter i forbindelse med transaktioner. På grundlag af transaktionerne i Terégas kapital i 2013 (40) og 2015 (41) anslås værdien af lageraktiverne til [1-2 mia. EUR].

(130) De franske myndigheder nævner desuden, at eksterne konsulenter også har arbejdet med værdiansættelsen af operatørernes BAR. For Storengy er resultatet af konsulentens beregning på CRE's foranledning [3-5 mia. EUR]. De franske myndigheder henviser desuden til PwC's undersøgelse, bestilt af Teréga, som værdiansætter BAR i 2018 til [1-2 mia. EUR].

(131) Endelig mener de franske myndigheder, at en alternativ metode, der består i at rekonstruere operatørens indtægtshistorik med henblik på at fastslå, om den har gjort det muligt at dække tidligere investeringer, ikke ville være tilstrækkeligt robust til at værdiansætte BAR. En sådan metode indebærer, at de ældste lageraktiver (udgangen af 1950'erne), de frie pengestrømme for hver operatør, som repræsenterer operatørens likvide midler efter finansieringen af driftskapitalbehovet, skatter og investeringer, rekonstrueres fra datoen for den første idriftsættelse, således at de kan sammenlignes med aktivernes bruttoværdi.

(132) Denne historik synes at være særlig kompleks at rekonstruere, både ved hjælp af den nødvendige omfattende dokumentationsindsats og gennem de nuværende oplagringsselskabers organisatoriske og kapitalmæssige udvikling: For det første indebærer rekonstruktionen af historikken for Storengy, som er en del af en integreret model i Gaz de France/GDF Suez, nødvendigvis antagelser om afgrænsning af aktiviteten. For det andet har Teréga været genstand for successive frasalg.

4.2.2. Negative virkninger på konkurrence og samhandel

(133) Med hensyn til konkurrenceforvridningen mellem franske leverandører og leverandører fra andre medlemsstater, der benytter oplagringskapacitet i Frankrig, har de franske myndigheder forklaret, at leverandørens »nationalitet« ikke har nogen betydning. Offentlige auktioner er åbne for alle aktører med tilladelse til at levere naturgas. Denne forsyningstilladelse er ikke begrænset til franske leverandører og kan opnås af enhver person, der er etableret på en EU-medlemsstats område (42). For det andet minder de franske myndigheder om, at for den samme forsyningstjeneste gælder den samme tarif for brug af naturgastransmissionsnet for franske leverandører og for leverandører fra andre medlemsstater.

(134) Ifølge Frankrig konkurrerer oplagring desuden ikke med samkøringslinjer og metanterminaler. Frankrig bemærker for det første, at Kommissionen aldrig har taget stilling til tilstedeværelsen af et indre marked for oplagring af naturgas, genforgasningsinfrastruktur og samkøringslinjer. De franske myndigheder påpeger endvidere, at de kritiske naturgaslagerinfrastrukturer — i analyserne af gassystemets evne til at imødekomme en rimelig efterspørgsel — supplerer den fulde udnyttelse af samkøringslinjerne og den fulde udnyttelse af metanterminalernes kapacitet op til de tilgængelige lagre af flydende naturgas.

(135) Frankrig bemærker endvidere, at Kommissionen ved flere lejligheder har anerkendt, at der findes et særskilt marked for underjordisk oplagring af naturgas, både i Frankrig (43) og i andre medlemsstater (44). På baggrund af resultaterne af en markedsundersøgelse vedrørende en transaktion på fransk område fandt Kommissionen, at der ikke var nogen substituerbarhed mellem oplagring og andre former for fleksibilitet (45). Frankrig bemærker endvidere, at Kommissionen i to beslutninger fandt, at markedet for oplagring af naturgas var regionalt eller endog nationalt (46).

(136) Frankrig mener, at hvert enkelt fleksibilitetsinstrument har sine egne funktioner og karakteristika, som forhindrer substitution med de andre fleksibilitetsinstrumenter. Samkøringslinjerne gør det muligt at forsyne området med naturgas. I fravær af oplagring vil det være nødvendigt at dimensionere samkøringslinjerne til at kunne sikre forsyningen af naturgas til det franske område i spidsbelastningsperioder. En sådan dimensionering ville derfor være ineffektiv. Desuden har EU som mål at reducere forbruget af naturgas. Der er ikke planlagt nye investeringer i de samkøringslinjer, som Frankrig har til rådighed i dag. Kommissionens spørgsmål om konkurrence og langsigtede investeringsperspektiver er derfor rent teoretisk.

(137) Metanterminaler giver mulighed for afvejning med henblik på at forsyne området med færrest mulige omkostninger. Tilgængeligheden af LNG er usikker og afhænger i høj grad af de globale udbuds- og efterspørgselsforhold, der regelmæssigt omdirigerer ladningerne. Desuden har metanterminalerne begrænset lagerkapacitet (47), som under de bedste betingelser ikke ville kunne mobiliseres i mere end fem dage. Denne periode er imidlertid kortere end den gennemsnitlige varighed af en kuldebølge, som varer 5-15 dage, og giver således ikke tilstrækkelig tid til at mobilisere ladningerne hurtigt nok til at undgå en afbrydelse af forsyningen (48).

(138) Oplagring af naturgas udgør således en sæsonbestemt fleksibilitetstjeneste, som hverken kan leveres via samkøringslinjerne på sammenlignelige økonomiske vilkår eller via metanterminalerne. Omvendt er den omstændighed, at der findes oplagring i Frankrig, ikke tilstrækkelig til at sikre Frankrigs naturgasforsyningssikkerhed. Samkøringslinjerne og metanterminalerne er stadig nødvendige for at forsyne området.

(139) Disse forskellige typer infrastruktur er således komplementære og ikke i konkurrence, når det gælder om at sikre Frankrigs forsyningssikkerhed.

(140) Selv hvis samkøringslinjer, metanterminaler og oplagring af naturgas blev anset for at være i konkurrence, påpeger Frankrig, at alle de franske samkøringslinjer og metanterminaler er reguleret med undtagelse af Dunkerque-terminalen. Derfor svarer rentabiliteten af disse infrastrukturer til det afkast af aktiverne, som CRE har fastsat, og dermed kan gennemførelsen af reguleringen af oplagringen af naturgas ikke have nogen indvirkning på rentabiliteten af de øvrige regulerede infrastrukturer.

(141) Frankrig påpeger endvidere, at de seneste begivenheder modsiger en eventuel formodning om skadelig konkurrence for samkøringslinjer eller metanterminaler. Siden udgangen af 2018 har brugen af franske og europæiske terminaler nået et særligt højt niveau sammenlignet med de seneste ti år. Desuden har operatører af metanterminaler for nylig med succes iværksat procedurer for at markedsføre deres kapacitet på mellemlang sigt. Reguleringen af oplagring kombineret med sammenlægningen af de franske zoner, der blev gennemført i slutningen af 2018, har i høj grad bidraget til at forbedre omfanget af og likviditeten på det franske og det vesteuropæiske marked.

(142) Frankrig bestrider også, at reguleringen af oplagringen kan mindske incitamenterne til at bruge de eksisterende metanterminaler og samkøringslinjer. Incitamenterne til at bruge dem stammer fra prissignaler fra de forskellige naturgasmarkeder (49). I den forbindelse er oplagring endnu et middel til at optimere omkostningerne ved naturgasforsyningen og drage fordel af konkurrencedygtige markedspriser.

(143) De franske myndigheder bemærker desuden, at beslutningerne om investeringer i samkøringslinjer og metanterminaler er baseret på forsyningsstrategier, som ikke påvirkes negativt af oplagring af naturgas.

(144) Endelig mener Frankrig, at situationen for lageroperatører i andre medlemsstater på ingen måde påvirkes af den omhandlede støtte. De franske myndigheder bemærker, at dimensioneringen af det franske gassystem, som navnlig tager højde for hele den kapacitet, der er til rådighed for samkøringslinjerne, automatisk indebærer, at der tages højde for forsyningsmulighederne bag samkøringslinjerne, navnlig naturgaslagerinfrastrukturen i andre EU-medlemsstater. De franske myndigheder bemærker desuden, at nogle af disse infrastrukturer også er reguleret.

(145) Salget af lagerkapacitet sker på auktioner og til markedspriser. Foranstaltningen stiller derfor ikke lageroperatørerne i andre medlemsstater ringere. Desuden kan den pågældende foranstaltning kun have en minimal indvirkning på prisdannelsen. Fransk oplagring gør det muligt at lagre ca. 130 TWh (50), hvilket er lidt i forhold til de mængder, der handles på markedspladserne. I 2018 blev der handlet 28 220 TWh på TTF (51).

(146) Lageroperatørerne i de forskellige medlemsstater er derfor alle underlagt markedsvilkår, som den franske oplagring kun har ringe indflydelse på, hvorfor det ikke kan antages, at deres rentabilitet kan forringes som følge af indførelsen af den omhandlede støtte.

(147) Frankrig bemærker endvidere, at udnyttelsen af de tyske og belgiske lagre har nået et højt niveau, som steg mellem 2018 og 2019 (52). Disse høje niveauer viser, at reguleringen af den franske oplagring ikke fratager erhvervsdrivende fra andre medlemsstater muligheden for at sælge hele deres lagerkapacitet på gunstige markedsvilkår.

5. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

(148) Kommissionen modtog bemærkninger fra 18 interesserede parter, herunder de tre støttemodtagere. Disse bemærkninger sammenfattes i betragtning 149-233.

5.1. Bemærkninger fra støttemodtagerne

5.1.1. Géométhane

(149) Géométhane fremhæver de positive virkninger af indførelsen af støtten i forhold til energisikkerhedsmålet. Til støtte for sine argumenter har Géométhane forelagt en detaljeret rapport for Kommissionen (53).

5.1.1.1. Forekomst af statsstøtte

(150) Den omhandlede støtte udgør ifølge Géométhane ikke statsstøtte af flere grunde.

(151) For det første bemærker Géométhane, at der ikke er tale om finansiering ved hjælp af statsmidler, fordi lagerafgiften ikke kan kvalificeres som et obligatorisk bidrag: Overførslen af midler finder kun sted mellem private operatører (naturgasleverandører og lageroperatører), statens kontrol med midlerne er begrænset, den omhandlede støtte reducerer ikke statsbudgettet, og støtten er betinget af, at operatørerne opretholder den kritiske lagerinfrastruktur, der er omfattet af ordningen.

(152) Desuden kan foranstaltningen ikke anses for at være en selektiv fordel, som indrømmes lageroperatører, der er aktive på det franske område, i forhold til dem, der er etableret i udlandet, da de ikke befinder sig i en retlig og faktisk situation, der kan sammenlignes med situationen for lageroperatører, der er etableret på fransk område, henset til det formål, der forfølges med den omhandlede støtte. Desuden befinder operatører af andre fleksibilitetsinstrumenter sig ikke i en sammenlignelig retlig og faktisk situation.

(153) Endelig forklarer Géométhane, at den omhandlede støtte ikke påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne.

5.1.1.2. Støttens forenelighed med traktaten

(154) Hvis den omhandlede støtte kunne kvalificeres som statsstøtte, skulle den ifølge Géométhane betragtes som forenelig med statsstøttereglerne. Den omhandlede støtte bidrager til opfyldelsen af målet af fælles interesse om energisikkerhed. Den er desuden nødvendig og hensigtsmæssig for at nå dette mål på baggrund af analysen af alternative foranstaltninger.

(155) Indførelsen af den omhandlede støtte har en tilskyndelsesvirkning, eftersom den begrænsede udnyttelse af lagerkapaciteten og de faldende indtægter som følge af et fald i spændet — hvis den omhandlede støtte ikke var blevet indført — ville have fået lageroperatørerne til midlertidigt, eller endog endeligt, at lukke infrastrukturer, der er nødvendige for at opretholde naturgasforsyningssikkerheden i Frankrig.

(156) Beregningen af de tilladte indtægter baseret på den metode til værdiansættelse af BAR, der bygger på løbende økonomiske omkostninger, er berettiget og forholdsmæssig, fordi: — BAR i forbindelse med gennemførelsen af reguleringsordningen har været genstand for en uafhængig økonomisk vurdering i form af en ekstern revision foretaget af konsulentfirmaet […] — den oprindelige BAR-værdi, som operatørerne havde foreslået, ikke blev bibeholdt af CRE — metoden med løbende økonomiske omkostninger er baseret på den regnskabsmæssige bruttoværdi af aktiver til værdiansættelse af BAR — metoden gør det muligt at afspejle omkostningerne til udskiftning af aktiverne med fradrag af afskrivninger — metoden anvendes på alle regulerede infrastrukturtariffer i Frankrig — metoden anvendes af næsten alle europæiske tilsynsmyndigheder.

(157) Alternativt ville en værdiansættelse af BAR på grundlag af markedsværdien af spændene ikke være relevant, da den ikke ville dække operatørernes omkostninger, hvilket er i strid med omkostningsdækningsprincippet i direktiv 2009/73/EF. En værdiansættelse på grundlag af markedsværdien ville bringe den reguleringsordning, der er udformet med henblik på at sikre, at de lagerinfrastrukturer, der er nødvendige for, at transmissionsnettet kan fungere korrekt, forbliver i drift, i fare. Desuden er der en risiko for overkompensation i tilfælde af en stigning i spændet. Den BAR-værdi, som CRE har opnået, er i overensstemmelse med infrastrukturernes markedsværdi på lang og mellemlang sigt.

(158) Det ville ikke have været relevant at tage stilling til, om de indtægter, der blev genereret før reguleringsordningens ikrafttræden, ikke havde gjort det muligt at dække de oprindelige investeringsomkostninger, eftersom medtagelsen af disse indtægter i denne vurdering ville være i strid med de europæiske tilsynsmyndigheders praksis samt kompleks og ikke særligt pålidelig.

(159) Endelig træffes der foranstaltninger for at begrænse operatørernes indtjeningsmuligheder (dvs. de vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger, begrænsning af omkostningerne for effektive operatører af lagerinfrastrukturer og incitamentbaseret regulering).

(160) Alternativt bemærker Géométhane også, at den BAR-værdi, som CRE anvender, svarer til værdien af en nylig transaktion. I 2016 solgte Total, Ineos og Géostock 98 % af aktierne i Géosud, som selv ejer 50 % af aktierne i Géométhane, til CNP Assurances for et beløb på […]. Det er således muligt at beregne den samlede værdi af Géométhane anslået af køberen på tidspunktet for overdragelsen, nemlig […] (54) (plus […] i disponible likvide midler, dvs. i alt ca. […]). Ifølge Géométhane er denne markedsværdi i overensstemmelse […] med den BAR-værdi, som CRE anvendte i 2018, på 188,9 mio. EUR plus anlæg under opførelse […].

(161) Den omhandlede støtte forhindrer negative virkninger for konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne. Nærmere betegnet: — Der er ingen konkurrenceforvridning mellem franske naturgasleverandører og udenlandske naturgasleverandører. Metoden til bortauktionering af lagertjenester sikrer ligebehandling mellem franske og udenlandske naturgasleverandører. Desuden sikrer den metode til finansiering af lagerkompensationen, der er fastsat i reguleringsordningen, ligebehandling mellem udenlandske og franske leverandører. Udenlandske leverandører nyder ikke godt af lavere priser end franske leverandører. — Der er heller ingen konkurrenceforvridning i forhold til lageroperatører i nabolandene. Siden reguleringsordningens ikrafttræden er lagerudnyttelsesgraden steget i hele Unionen og har nået et særligt højt niveau. — Der er heller ingen konkurrenceforvridning mellem lageroperatører og metanterminaler eller samkøringslinjer, eftersom der ikke er substituerbarhed mellem metanterminaler og samkøringslinjer. I Kommissionens beslutningspraksis inden for fusioner er markedet for oplagring af naturgas blevet defineret som et særskilt marked. Der er snarere tale om komplementaritet mellem oplagring af naturgas, metanterminaler og samkøringslinjer.

5.1.2. Storengy

(162) Storengy fremhæver de positive virkninger af indførelsen af støtten i forhold til energisikkerhedsmålet. Til støtte for sine argumenter har Storengy forelagt en detaljeret rapport for Kommissionen (55).

5.1.2.1. Forekomst af statsstøtte

(163) Den pågældende foranstaltning udgør ifølge Storengy ikke statsstøtte af flere grunde.

(164) For det første bemærker Storengy fraværet af finansiering med statsmidler, fordi lagerafgiften ikke kan kvalificeres som et obligatorisk bidrag, overførslen af midler kun finder sted mellem private operatører (naturgasleverandører og lageroperatører), statens kontrol med midlerne er begrænset, den omhandlede støtte ikke reducerer statsbudgettet, og fordi staten fastsætter en forpligtelse for operatørerne til at opretholde den kritiske lagerinfrastruktur, der er omfattet af ordningen.

(165) Desuden kan foranstaltningen ikke anses for at være en selektiv fordel, som indrømmes lageroperatører, der er aktive på det franske område, i forhold til dem, der er etableret i udlandet, da de ikke befinder sig i en retlig og faktisk situation, der kan sammenlignes med situationen for lageroperatører, der er etableret på fransk område, henset til det formål, der forfølges med foranstaltningen. Desuden befinder operatører af andre fleksibilitetsinstrumenter sig ikke i en sammenlignelig retlig og faktisk situation.

(166) Endelig forklarer Storengy, at den pågældende foranstaltning ikke påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne.

5.1.2.2. Støttens forenelighed med traktaten

(167) Hvis den omhandlede støtte kunne kvalificeres som statsstøtte, skulle den ifølge Storengy betragtes som forenelig med statsstøttereglerne. Foranstaltningen bidrager til opfyldelsen af målet af fælles interesse om energisikkerhed. Den er desuden nødvendig og hensigtsmæssig for at nå dette mål på baggrund af analysen af alternative foranstaltninger.

(168) Indførelsen af den omhandlede støtte har en tilskyndelsesvirkning, eftersom den begrænsede udnyttelse af lagerkapaciteten og de faldende indtægter som følge af et fald i spændet — hvis den omhandlede støtte ikke var blevet indført — ville have fået lageroperatørerne til midlertidigt, eller endog endeligt, at lukke infrastrukturer, der er nødvendige for at opretholde naturgasforsyningssikkerheden i Frankrig.

(169) Beregningen af de tilladte indtægter baseret på den metode til værdiansættelse af BAR, der bygger på løbende økonomiske omkostninger, er berettiget og forholdsmæssig, fordi: — BAR i forbindelse med gennemførelsen af reguleringsordningen har været genstand for en uafhængig økonomisk vurdering i form af en ekstern revision foretaget af konsulentfirmaet […] — den oprindelige BAR-værdi, som operatørerne havde foreslået, ikke blev bibeholdt af CRE — metoden med løbende økonomiske omkostninger er baseret på den regnskabsmæssige bruttoværdi af aktiver til værdiansættelse af BAR — metoden gør det muligt at afspejle omkostningerne til udskiftning af aktiverne med fradrag af afskrivninger — metoden anvendes på alle regulerede infrastrukturtariffer i Frankrig — metoden anvendes af næsten alle europæiske tilsynsmyndigheder.

(170) Alternativt ville en værdiansættelse af BAR på grundlag af markedsværdien af spændene ikke være relevant, da den ikke ville dække operatørernes omkostninger, hvilket er i strid med omkostningsdækningsprincippet i direktiv 2009/73/EF. En værdiansættelse på grundlag af markedsværdien ville bringe den reguleringsordning, der er udformet med henblik på at sikre, at de lagerinfrastrukturer, der er nødvendige for, at transmissionsnettet kan fungere korrekt, forbliver i drift, i fare. Desuden er der en risiko for overkompensation i tilfælde af en stigning i spændet. Den BAR-værdi, som CRE har opnået, er i overensstemmelse med infrastrukturernes markedsværdi på lang og mellemlang sigt.

(171) Det ville ikke have været relevant at tage stilling til, om de indtægter, der blev genereret før reguleringsordningens ikrafttræden, ikke havde gjort det muligt at dække de oprindelige investeringsomkostninger, eftersom medtagelsen af disse indtægter i denne vurdering ville være i strid med de europæiske tilsynsmyndigheders praksis samt kompleks og ikke særligt pålidelig.

(172) Endelig træffes der foranstaltninger for at begrænse operatørernes indtjeningsmuligheder (dvs. de vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger, begrænsning af omkostningerne for effektive operatører af lagerinfrastrukturer og incitamentbaseret regulering).

(173) Den omhandlede støtte forhindrer negative virkninger for konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne. Nærmere betegnet: — Der er ingen konkurrenceforvridning mellem franske naturgasleverandører og udenlandske naturgasleverandører. Metoden til bortauktionering af lagertjenester sikrer ligebehandling mellem franske og udenlandske naturgasleverandører. Desuden sikrer den metode til finansiering af lagerkompensationen, der er fastsat i reguleringsordningen, ligebehandling mellem udenlandske og franske leverandører. Udenlandske leverandører nyder ikke godt af lavere priser end franske leverandører. — Der er heller ingen konkurrenceforvridning i forhold til lageroperatører i nabolandene. Siden reguleringsordningens ikrafttræden er lagerudnyttelsesgraden steget i hele Unionen og har nået et særligt højt niveau. — Der er heller ingen konkurrenceforvridning mellem lageroperatører og metanterminaler eller samkøringslinjer, eftersom der ikke er substituerbarhed mellem metanterminaler og samkøringslinjer. I Kommissionens beslutningspraksis inden for fusioner er markedet for oplagring af naturgas blevet defineret som et særskilt marked. Der er snarere tale om komplementaritet mellem oplagring af naturgas, metanterminaler og samkøringslinjer.

5.1.3. Teréga

(174) Teréga understreger, at hovedformålet med reformen af lagringen er at sikre forsyningen af naturgas til Frankrig, som var truet, før reguleringsordningen trådte i kraft.

5.1.3.1. Forekomst af statsstøtte

(175) Teréga mener ikke, at foranstaltningen kan betragtes som statsstøtte. Teréga bemærker, at reguleringsordninger, der er baseret på princippet om at dække en effektiv operatørs omkostninger og et normalt afkast af den investerede kapital, er almindelige i Unionen og ikke anses for at udgøre statsstøtte.

(176) Teréga mener for det første, at støtten blot er et tarifreguleringsinstrument, som ikke finansieres ved hjælp af statsmidler. Den har ingen indvirkning på statsbudgettet og medfører ikke nogen overpris, som skal overvæltes på slutkunderne. Desuden udøver den franske stat ikke offentlig kontrol med hverken de midler, der opkræves af transmissionssystemoperatørerne, eller transmissionssystemoperatørerne selv, som er privatretlige selskaber, der kontrolleres af majoritetsaktionærer.

(177) Teréga mener for det andet, at den omhandlede støtte ikke giver de berørte erhvervsdrivende nogen selektiv fordel. Reguleringsordningen er baseret på auktioner, som også omfatter effektivitetsincitamenter, og et redskab til efterfølgende regulering af alle udgifter og indtægter. Desuden betyder den symmetriske karakter af reguleringsordningen, at lageroperatørerne ikke nødvendigvis modtager kompensation, men derimod kan risikere at skulle tilbagebetale et for stort udbetalt beløb.

(178) Hvad angår selektivitetskriteriet er Teréga endvidere af den opfattelse, at udenlandske erhvervsdrivendes situation ikke er en relevant faktor i forhold til dette kriterium. Lageroperatørerne befinder sig i en faktisk og retlig situation, der i mange henseender adskiller sig fra situationen for operatører af metanterminaler og samkøringslinjer, navnlig med hensyn til målet om naturgasforsyningssikkerhed i Frankrig.

(179) Endelig forklarer Teréga, at den omhandlede støtte ikke på nogen måde påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne. Lagerkapaciteten bortauktioneres i henhold til en markedsmekanisme, som ikke diskriminerer operatører, der er etableret i andre medlemsstater. Endvidere har Kommissionens beslutningspraksis på området for fusionskontrol og konkurrencebegrænsende praksis altid defineret det relevante marked for oplagring af naturgas som højst nationalt uden nogensinde at have konkluderet, at der findes et større marked, både set ud fra de pågældende tjenesters synsvinkel og geografisk set. Under alle omstændigheder er den omstændighed, at gasinfrastrukturerne er stærkt reguleret, uforenelig med konstateringen af konkurrenceforvridning på naturgasmarkederne.

5.1.3.2. Støttens forenelighed med det indre marked

(180) Hvis det antages, at reguleringsordningen udgør statsstøtte (hvilket ikke er tilfældet), gør Teréga gældende, at reguleringsordningen opfylder alle betingelserne for forenelighed med det indre marked som omhandlet i artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.

(181) Teréga mener, at den omhandlede støtte forfølger målet af fælles interesse om at sikre forsyningen af naturgas til Frankrig. Ved at øge mængden af naturgas, der er til rådighed i lageranlæggene, søger reguleringsordningen at opnå et præcist og kvantificerbart forsyningssikkerhedsniveau. Desuden svarer den omhandlede støtte til en nødvendig statslig indgriben baseret på en rimelig analyse som reaktion på velidentificerede markedssvigt, såsom slutkundernes manglende evne til at angive den værdi, de tillægger forsyningssikkerhed (f.eks. forsikringsværdi eller systemværdi). Teréga understreger endvidere, at den omhandlede støtte er et egnet instrument til at styrke forsyningssikkerheden på det franske område, ikke blot i forhold til de øvrige tilgængelige fleksibilitetsforanstaltninger, men også i forhold til andre former for oplagringsregulering.

(182) Teréga bestrider Kommissionens argumentation i indledningsafgørelsen vedrørende foranstaltningens proportionalitet. Reguleringsordningen begrænser størrelsen af den påståede støtte til det nødvendige minimum. Reguleringsordningen er baseret på princippet om dækning af en »effektiv operatørs« omkostninger, på et loft over lageroperatørernes indtægter og på integrerede incitamenter for operatørerne til at sikre effektivitet i deres driftsudgifter. Desuden foretog CRE en uafhængig omkostningsvurdering. I den forbindelse sikrede CRE, at kun acceptable omkostninger blev dækket. CRE baserede sig også på en række objektive, aktuelle og troværdige økonomiske undersøgelser foretaget af uafhængige eksperter med henblik på at værdiansætte de regulerede aktiver. Den metode til værdiansættelse af aktiver, som CRE anvendte, er i denne henseende i overensstemmelse med andre europæiske tilsynsmyndigheders praksis. I modsætning til, hvad Kommissionen har anført, er Teréga af den opfattelse, at medregningen af indtægter forud for reguleringens ikrafttræden i værdien af det regulerede aktivgrundlag nødvendigvis ville være ufuldstændig i mangel af tilgængelige data og under alle omstændigheder sandsynligvis ville være i strid med almindelige retsprincipper. Desuden vedrører CRE's arbejde både driftsomkostninger og værdiansættelse af lageroperatørernes aktiver, som systematisk er blevet offentliggjort i forbindelse med tarifforhandlingerne, hvorved det sikres, at støtten er gennemsigtig.

(183) Endelig mener Teréga ikke, at den omhandlede støtte fordrejer konkurrencen mellem leverandører af naturgas i Frankrig og i udlandet. Foranstaltningen er ikke-diskriminerende. Alle detailleverandører kan købe kapacitet i franske lageranlæg gennem auktioner. Desuden betaler alle detailleverandører, der forsyner franske kunder, ATRT-tariffer, og understøtter dermed kompensationsordningen. Foranstaltningen har endda positive virkninger på detailmarkederne for naturgas ved at begrænse perioder med stress og risikoen for overbelastning af nettet. Foranstaltningen giver heller ikke anledning til konkurrenceforvridning i forhold til LNG-operatører og operatører af samkøringslinjer. Disse aktører, som også i vid udstrækning er underlagt ordninger for regulering af deres indtægter, befinder sig ikke i et konkurrenceforhold til lageroperatørerne, men supplerer dem snarere med hensyn til målet om forsyningssikkerhed. Foranstaltningen favoriserer ikke én forsyningskilde til naturgas frem for en anden og forbyder ikke eller afskrækker ikke fra anvendelsen af supplerende instrumenter i form af samkøringslinjer og metanterminaler. Udnyttelsen af kapaciteten i de europæiske metanterminaler i de seneste år illustrerer denne tendens. Endelig fordrejer den pågældende foranstaltning ikke konkurrencen i forhold til udenlandske lageroperatører. Sidstnævnte kan ikke sanktioneres ved auktionerne, som er baseret på en markedsmekanisme, og indførelsen af den omhandlede støtte har i praksis ikke hindret den generelle stigning i udnyttelsen af lagerkapaciteten i Europa.

5.2. Bemærkninger fra andre interesserede parter

5.2.1. Association française indépendante de l'électricité et du gaz (herefter »AFIEG«) (56)

(184) AFIEG kommenterede metoden til værdiansættelse af lageraktiver og omfanget af de lageraktiver, der er nødvendige for at sikre forsyningssikkerheden med hensyn til mængde og kapacitet.

(185) AFIEG påpeger, at de konkurrenceforvridninger, der forekom før reformen på grund af den manglende gennemsigtighed i det tidligere system, er blevet fjernet.

(186) Med hensyn til metoden til værdiansættelse af det regulerede aktivgrundlag har AFIEG ikke præcise tal til at validere den værdiansættelse, som CRE anvender, men mener, at markedets økonomiske værdi bør foretrækkes frem for markedets bogførte værdi. Dette valg vil gøre det muligt at afspejle oplagring på et givet tidspunkt snarere end i et mere historisk perspektiv. AFIEG mener desuden, at værdiansættelsen af buffergassen synes at være et grundlæggende element i værdiansættelsen af lageraktiver, og ønsker derfor at tage hensyn til den finansielle indvirkning af valget af regler for afskrivning af buffergas på den samlede BAR-værdi. Endelig har AFIEG anført, at lageroperatørerne ikke udsættes for større risici på grund af deres aktiviteter end transmissionssystemoperatørernes. Derfor bør den kompensationssats for BAR, der anvendes for lageroperatører, ikke være højere end transmissionssystemoperatørernes.

(187) AFIEG mener, at omfanget af de lageraktiver, der er nødvendige for at sikre forsyningssikkerheden med hensyn til mængde og kapacitet, bør reduceres af de franske myndigheder for at maksimere forholdet mellem omkostninger og fordele ved oplagring for forbrugerne. Den franske forvaltning har således fastsat de minimumslagre af naturgas, der er nødvendige for at sikre forsyningssikkerheden, til 1 990 GWh/dag i udtrækskapacitet og 64 TWh i volumen (57), mens den liste, der er opstillet i PPE-dekretet for perioden 2023-2028, fastsætter dem til 2 376 GWh/dag i udtrækskapacitet og 138,5 TWh i volumen. AFIEG mener, at PPE-dekretets anvendelsesområde er overdimensioneret i forhold til lagringsbehovet med henblik på at opretholde forsyningssikkerheden i Frankrig. Anvendelsesområdet bør derfor nedjusteres for ikke at skabe yderligere omkostninger for slutforbrugerne og en ulempe for andre former for fleksibel kapacitet inden for naturgas. Desuden bemærker AFIEG, at niveauet for dækning af misligholdelsesrisici, som de franske offentlige myndigheder har fastsat til 2 %, er lavere end de 5 %, man har fastsat i nabolandene.

5.2.2. Association française du gaz (herefter »AFG«) (58)

(188) AFG mener, at de rammebestemmelser for oplagring af naturgas, som de franske myndigheder har indført med virkning fra den 1. januar 2018, er positive.

(189) AFG mener også, at den omhandlede støtte er baseret på princippet om omkostningsbaseret regulering og har ført til en effektiv og forholdsmæssig værdiansættelse af aktiverne. AFG hævder, at dette princip om omkostningsbaseret regulering anvendes af de fleste tilsynsmyndigheder og finder anvendelse på transmission og distribution af naturgas og på metanterminaler i Frankrig.

(190) Ifølge AFG kunne en metode, der anvender markedspriser frem for »effektive operatørers« omkostninger, have ført til en lovramme, der ville være svingende og potentielt langt fra økonomisk optimal: I tilfælde af ufordelagtige spænd sikrer metoden ikke, at de af operatørernes omkostninger, der potentielt kan bringe dem i en kritisk situation, dækkes. Hvis markedsspændene derimod havde været meget gunstige, ville operatørernes indtægter have været for høje og langt fra den optimale værdi for lagerkunderne.

(191) Ifølge AFG fordrejer reguleringen af den franske oplagring ikke konkurrencen i forhold til andre naturgasinfrastrukturer i Frankrig, metanterminaler i Frankrig og EU eller lageroperatører i EU. Med hensyn til metanterminaler bemærker AFG, at mængden af LNG, der importeres til Frankrig, således er fordoblet på to år fra 9,6 Gm3 i 2017 til 21,5 Gm3 i 2019. AFG nævner også, at man i Tyskland er ved at undersøge en række projekter til udvikling af metanterminaler. Med hensyn til lageroperatører i Europa påpeger AFG, at lagerudnyttelsesgraden i Tyskland, Nederlandene og Belgien steg mellem 2018 og 2019 og nåede op på mindst 95 % i Vesteuropa den 1. november 2019.

5.2.3. Association Nationale des Opérateurs Détaillants en Energie (herefter ANODE) (59)

(192) Ifølge ANODE gør reguleringen af den franske oplagring det muligt at forene leverandørernes ønske om markedsregler for markedsføring af lagerkapacitet med en reguleret ordning med henblik på at opretholde forsyningssikkerheden.

(193) ANODE mener endvidere, at det er af afgørende betydning, at formålet med anvendelse og udnyttelse af lagre og omfanget af de aktiver, der tages i betragtning med henblik på forsyningssikkerheden i kompensationsordningen, regelmæssigt revideres for at sikre, at de svarer til de faktiske behov. Dette punkt er så meget desto vigtigere, eftersom Frankrig ifølge ANODE gik ud fra en reduktion på 2 % i forbruget af naturgas, bortset fra forbruget til elproduktion, […].

(194) Med hensyn til proportionalitet mener ANODE, at CRE bør tage højde for de indhøstede erfaringer med lageromkostninger og -drift og mindske den risiko, der bæres af lageroperatørerne. ANODE mener, at kompensationen for lageroperatørernes BAR bør afstemmes med transmissionssystemoperatørernes kompensation.

5.2.4. Commission de Régulation de l'Électricité et du Gaz (herefter »CREG«) (60)

(195) CREG er af den opfattelse, at det ikke er bevist, at al lagerkapacitet i Frankrig til enhver tid er nødvendig for at opretholde naturgasforsyningssikkerheden. En del af denne naturgas, som kan være betydelig, anvendes af befragtere til at opnå afkast ved spekulation i forskelle i naturgaspriserne mellem sommer og vinter. Kompensationsordningen kan således også være et gratis middel for befragtere til at realisere kapitalgevinster på naturgas. Dette giver befragtere, der er aktive i Frankrig, en konkurrencemæssig fordel i forhold til befragtere fra nabolandene.

(196) Belgien har kun ét naturgaslager, Loenhout-anlægget, som drives af Fluxys Belgium (61). CREG mener, at dette anlæg konkurrerer med andre lageranlæg i den nordvestlige del af Unionen.

(197) Selv om spændet mellem vinter- og sommerpriserne på naturgas forblev lavt i 2017 og 2018, førte den manglende adgang til den største lagerfacilitet i Det Forenede Kongerige til en stigning i reservationen af lagerkapacitet på det nordvestlige EU-marked. Det forklarer udnyttelsesgraden på 87 % og 84 % af Loenhout i 2016/17 og 2017/18.

(198) Udnyttelsesgraden for 2018/19 var dog lav, nemlig 54 %, mens den for EU-28 forblev forholdsvis stabil. I den forbindelse bemærker CREG, at lagerudnyttelsesgraden i Frankrig steg fra 75 % i 2017/18 til 94 % i 2018/19. Loenhouts rolle som kilde til fleksibilitet er blevet overtaget af franske lagerfaciliteter, som har kunnet drage fordel af meget lave toldsatser takket være en ny lovgivningsmæssig støtteramme. CREG mener derfor, at indførelsen af den franske kompensationsordning har haft omfattende konsekvenser for Loenhout: Kun markedsdeltagere med eksisterende langfristede kontrakter er forblevet aktive i Loenhout. CREG mener, at den franske kompensationsordning tvinger lageroperatører i nabolandene til at sælge deres lagerkapacitet til deres marginalomkostninger eller under.

(199) Desuden påpeger CREG, at udnyttelsesgraden for 2019/20 er usædvanlig, både for Belgien (97 %) og for EU-28 (97 %). Det skyldes meget lave naturgaspriser i sommeren 2019 og et betydeligt spænd.

(200) CREG konkluderer, at det derfor ikke kan udelukkes, at den kompensationsordning, der gælder i Frankrig, fører til konkurrenceforvridning mellem operatører af lagerfaciliteter i henholdsvis Frankrig og nabomedlemsstaterne, mellem markedsdeltagere på henholdsvis det franske marked og i nabomedlemsstater og mellem på den ene side naturgaslageroperatører og på den anden side LNG-operatører og operatører af samkøringslinjer.

5.2.5. […] (62)

(201) […] mener, at det er bydende nødvendigt at opbygge et naturgaslager for at opretholde forsyningssikkerheden på kort sigt, og at de principper for reguleringen, der blev indført i 2018, synes at være relevante. Da den lagermængde, der er nødvendig for at opretholde forsyningssikkerheden, er større end den »økonomiske« mængde, som markedet spontant ville udnytte, er det nødvendigt at supplere lageroperatørernes indtægter.

(202) Det regulerede område bør dog begrænses til den lagerkapacitet, der er strengt nødvendig for at opretholde forsyningssikkerheden. Det er vigtigt for at sikre, at slutforbrugerne ikke påføres uforholdsmæssigt store omkostninger. Et for stort anvendelsesområde kan også være til ulempe for lagre i andre medlemsstater og påvirke metanterminaler og samkøringslinjer.

(203) […] anerkender, at det er kompliceret præcist at bestemme den lagermængde, der er nødvendig for at opretholde forsyningssikkerheden. […] mener dog, at integration af al underjordisk oplagring i anvendelsesområdet for oplagringen kan være nødvendig af hensyn til forsyningssikkerheden. I lyset af den seneste udvikling mener […], at de scenarier, som Frankrig har anvendt, kan føre til en større udnyttelse af navnlig LNG-ressourcerne, hvilket vil føre til en reduktion af den mængde, der er nødvendig for forsyningssikkerheden.

(204) […] sår desuden tvivl om valget om at begrænse det regulerede område til underjordisk lagerkapacitet, især fordi den franske lovgivning anerkender eksistensen af lagre i metanterminaler, og mener, at disse lagre kan bidrag