*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 1058/86

af 8. april 1986

om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse elektroniske vaegte med oprindelse i Japan

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, forelagt efter hoering i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Midlertidige foranstaltninger

(1) Ved forordning (EOEF) nr. 2865/85 (2) indfoerte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold paa importen af visse elektroniske vaegte med oprindelse i Japan og sluttede undersoegelsen for saa vidt angaar Yamato Scale Co. Ltd, Teraoka Seiko Co. Ltd, og Kubota Ltd. Anvendelsesperioden for denne told blev ved forordning (EOEF) nr. 265/86 (3) forlaenget for en periode paa hoejst to maaneder.

B. Viderefoerelse af proceduren

(2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold anmodede en eksportoer og en raekke af de producenter i Faellesskabet, der har indgivet klage, om at blive hoert af Kommissionen, hvilket blev imoedekommet. Kommissionen redegjorde over for dem i enkeltheder for de kendsgerninger, paa hvilke den havde baseret sine midlertidige konklusioner. Eksportoeren har desuden skriftlig tilkendegivet sin mening om disse konklusioner.

(3) Efter anmodning herom blev de beroerte parter endvidere underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen agtede at foreslaa indfoerelse af en endelig antidumpingtold samt endelig opkraevning af de beloeb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold. Kommissionen gav dem en frist til at fremsaette deres bemaerkninger. Disse bemaerkninger er taget i betragtning.

C. Dumping

(4) Hvad angaar firmaet Ishida har ingen af de beroerte parter meddelt nye oplysninger eller fremsat argumenter, der er tilstraekkelig overbevisende til at kunne aendre ved Kommissionens konklusioner med hensyn til dumping, saaledes som de foreligger i forordning (EOEF) nr. 2865/85, og disse konklusioner betragtes derfor som endelige.

(5) I tilfaeldet Tokyo Electric Co. (i det foelgende benaevnt »TEC«) er den af Kommissionen anvendte metode til konstatering af dumping paa ny blevet anfaegtet.

Uafhaengigt af de betragtninger, som Kommissionen allerede har fremsat i denne forbindelse i forordning (EOEF) nr. 2865/85, og som Raadet har tilsluttet sig, kan TECs argument ikke godtages af foelgende grunde:

D. Normal vaerdi

(6) For saa vidt angaar indfoerslerne af alle vaegte fra Ishida Scales Manufacturing Co. Ltd og visse indfoersler af vaegte fra TEC blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af salgspriserne paa hjemmemarkedet i Japan. For saa vidt angaar salg foretaget af TEC gennem dets salgsselskab, bekraefter Raadet den konklusion, som Kommissionen er naaet frem til i betragtning nr. 15 i forordning (EOEF) nr. 2865/85 og hvoraf fremgaar, at inden for rammerne af den selskabsstruktur, der er gaeldende for TEC, er produktionsfirma og salgsselskab en del af koncernstrukturen, hvor dette salgsselskab har funktioner, der i det vaesentlige svarer til de funktioner, der udoeves af en salgsfilial eller salgsafdeling. Den kendsgerning, at der i retlig henseende er tale om et selvstaendigt selskab, aendrer intet ved det forhold, at der i oekonomisk henseende foreligger en enkelt enhed.

Det er i dette tilfaelde ikke den retlige struktur, der er relevant, men den kendsgerning, at dette salgsselskab har til hovedopgave at saelge koncernens varer eller at fremme salget heraf, og at det kontrolleres af moderselskabet, enten paa grund af en majoritetsdeltagelse i kapitalen eller andre indbyrdes forbindelser.

For saa vidt angaar TEC kontrolleres salgsselskabet af moderselskabet, og det har udelukkende til opgave at saelge koncernens varer paa hjemmemarkedet. Salgsselskabet maa foelgelig betragtes som en del af koncernstrukturen, og kun dette salgsselskabs salgspriser til uafhaengige kunder, kan anses for at vaere fastsat i normal handel og dermed for at vaere den faktiske normale vaerdi.

Da salg foretaget af TECs salgsselskab til de endelige brugere fandt sted til priser, der var hoejere end priserne ved salg til videreforhandlere, blev kun priserne ved salg til sidstnaevnte taget i betragtning med henblik paa at lette sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne i et givet handelsled.

(7) For saa vidt angaar importen af vaegte, for hvilke der ikke paa hjemmemarkedet fandt salg sted af sammenlignelige modeller, blev den normale vaerdi fastlagt som anfoert i betragtning nr. 17, 18 og 19 i forordning (EOEF) nr. 2865/85. Raadet bekraefter Kommissionens konklusioner i saa henseende.

TEC goer gaeldende, at den beregnede normale vaerdi i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EOEF) nr. 2176/84, skal anvendes til at fastslaa varens vaerdi ved eksport, og at salgsdatterselskabets generalomkostninger paa det japanske marked derfor ikke skal medtages i den beregnede vaerdi.

Ifoelge denne bestemmelse fastsaettes den beregnede vaerdi ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne og en rimelig fortjenstmargen. Det drejer sig her om alle omkostninger i normal handel i oprindelseslandet, herunder salgsomkostninger, administrationsomkostninger og andre generalomkostninger. Det foelger klart heraf, at den beregnede normale vaerdi boer fastsaettes, som om salget fandt sted paa hjemmemarkedet. Det er i oevrigt den eneste mulige maade for fastsaettelse af en normal vaerdi, der kan svare til den den normale vaerdi, saaledes som den i almindelighed fremstaar, nemlig som den pris, der faktisk betales som led i normal handel paa eksportlandets eller oprindelseslandets marked.

(8) Ifoelge TEC er den af EF-institutionerne fulgte metode uforenelig med artikel 2, stk. 9, i forordning (EOEF) nr. 2176/84, idet medregning af et datterselskabs generalomkostninger og salgsomkostninger er i strid med kravet om, at sammenligningen skal ske i handelsleddet ab fabrik.

Denne paastand kan ikke godtages. For det foerste vedroerer artikel 2, stk. 9, justeringer, der skal foretages, efter at den normale vaerdi er blevet fastsat i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii). Den beregnede vaerdi er endvidere en rekonstruktion af den pris, der faktisk skulle have vaeret betalt i normal handel paa eksportlandets marked; den boer derfor noedvendigvis ogsaa omfatte generalomkostninger og salgsomkostninger, som normalt indgaar i denne pris.

Som det er tilfaeldet med en markedspris, kan en saaledes beregnet normalvaerdi ikke senere goeres til genstand for justeringer i henhold til artikel 2, stk. 9.

E. Eksportpris

(9) TEC gjorde endvidere gaeldende, at naar samtlige importoerens omkostninger for saa vidt angaar forbundne importoerer tages i betragtning ved beregning af eksportprisen, boer en tilsvarende fremgangsmaade foelges, hvor salg paa hjemmemarkedet sker indirekte gennem et tilknyttet salgsselskab. I dette argument sammenblandes to forskellige spoergsmaal, nemlig spoergsmaalet om beregning af eksportprisen paa grundlag af en forbunden importoers salgspris og spoergsmaalet om en sammenligning mellem den normale vaerdi og eksportprisen. Med henblik paa beregning af eksportprisen foreskriver forordning (EOEF) nr. 2176/84 fradrag af »alle omkostninger, der paaloeber mellem indfoersel og videresalg«. Formaalet med denne bestemmelse er at naa frem til en eksportpris, som ikke er paavirket af den indbyrdes forbindelse mellem eksportselskabet og den dertil knyttede importoer. For saa vidt angaar sammenligningen mellem den normale vaerdi og eksportprisen gaelder andre regler, som har foert til prisjusteringer for alle de faktorer, der kan tages i betragtning, saaledes som anfoert i betragtning nr. 23 i forordning (EOEF) nr. 2865/85.

F. Sammenligning

(10) Ifoelge TEC sker fastsaettelsen dels af den eksportpris, baseret paa salg til en distributoer, og dels af en normal vaerdi, omfattende en distributoers generalomkostninger paa hjemmemarkedet, i forskellige handelsled og kraever derfor justeringer i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, og stk. 10, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2176/84.

Kravet om justering for administrationsomkostninger og generalomkostninger kan ikke imoedekommes, fordi der generelt ikke foretages nogen justering for forskelle i administrationsomkostninger og generalomkostninger; ingen af de af TEC anfoerte elementer berettiger en fravigelse af denne generelle regel; det er i saerdeleshed ikke blevet godtgjort, at forskelle i administrationsomkostningerne og generalomkostningerne i det foreliggende tilfaelde har nogen direkte, funktionel forbindelse med de paagaeldende salg. (11) TEC anfoerer, at man, ved at fradrage alle de omkostninger, som datterselskabet har afholdt i Faellesskabet plus en fortjenstmargen, naar frem til en pris ved eksport til en distributoer, medens man, ved at medregne alle datterselskabets generalomkostninger i Japan, naar frem til en normal vaerdi ved salg til videreforhandlere eller endelige brugere: TEC udleder heraf, at sammenligningen ikke sker i samme handelsled.

Det skal naevnes, at eksportprisen og den normale vaerdi i henhold til bestemmelserne i artikel 2, stk. 9, normalt skal sammenlignes i samme handelsled, fortrinsvis ab fabrik, dvs. ved salg til den foerste uafhaengige koeber. I det foreliggende tilfaelde sammenlignes den normale vaerdi og eksportprisen i samme handelsled, eftersom de paagaeldende salg var salg til de foerste uafhaengige koebere henhoerende under ensartede kategorier af koebere. Desuden kan denne regel ikke bevirke en fravigelse af den saerlige regel i artikel 2, stk. 8, litra b), vedroerende beregningen af den i det foreliggende tilfaelde gaeldende eksportpris; hertil kommer, at hvis samtlige omkostninger og fortjenesten for en importoer med hvem der bestaar et forretningsforhold, ikke fradrages ved beregningen af eksportprisen, ville en saadan importoer blive favoriseret i forhold til en uafhaengig importoer, hvis koebspris normalt skal kunne daekke saadanne omkostninger og endvidere sikre en fortjenstmargen.

(12) Med henblik paa en passende sammenligning mellem den normale vaerdi og eksportpriserne er der paa passende maade taget hensyn til de forskelle, der paavirker prisernes sammenlignelighed, saasom forskelle i salgsvilkaar, hvor det har kunnet paavises, at der bestod en direkte forbindelse mellem disse forskelle og de paagaeldende salg. I denne sammenhaeng er der blevet taget hensyn til en raekke yderligere oplysninger og bevisligheder fra TEC, som viser, at visse omkostninger for salgsdatterselskabet i Japan stod i direkte forbindelse med salget af vaegte eller direkte kunne tilskrives salg af andre af moderselskabets varer.

(13) TEC har anmodet om, at der foretages justeringer, som goer det muligt at tage hensyn til de lave priser, til hvilke visse modeller, af hvilke produktionen blev indstillet i den foerste undersoegelsesperiode, blev eksporteret til Faellesskabet i den anden undersoegelsesperiode, idet TEC gjorde gaeldende, at disse prisnedsaettelser ogsaa burde vaere indroemmet paa det japanske marked. Der er foretaget passende justeringer i saa henseende.

(14) Det er ligledes paa grundlag af supplerende beviser blevet godtaget, at visse omkostninger for datterselskabet i Det forenede Kongerige ikke medtages ved fastsaettelsen af eksportprisen.

(15) De yderligere indroemmede justeringer har betydet en aendring af dumpingmargenen, saaledes som denne foerst blev fastsat for saa vidt angaar TEC. Den endelige dumpingmargen udgoer i vejet gennemsnit 8,4 % i den foerste periode fra oktober 1982 til august 1983 og 20,6 % i den anden undersoegelsesperiode fra september 1983 til juni 1984.

G. Skade

(16) For saa vidt angaar dumpingimportens skadelige virkninger, har TEC anfaegtet Kommissionens konklusioner, saaledes som de fremgaar af forordning (EOEF) nr. 2865/85.

(17) TEC haevder, at stoerstedelen af faellesskabsproducenterne ikke har deltaget i undersoegelsen, enten fordi de, ligesom de italienske producenter, ikke har stoettet klagen, eller fordi de har ophoert med at samarbejde ved ikke at besvare det af Kommissionen fremsendte spoergeskema til indhentelse af supplerende oplysninger vedroerende den ajourfoerte undersoegelsesperiode. Kommissionens konklusioner, der kun bygger paa oplysninger fra tre faellesskabsproducenter, aabner saaledes ikke mulighed for en korrekt vurdering af situationen som helhed i den beroerte erhvervsgren i Faellesskabet.

For det foerste skal det anfoeres, at Kommissionen har sikret sig, at de tre producenter, der fortsat har samarbejdet aktivt under undersoegelsen, tegner sig for stoerstedelen af produktionen i Faellesskabet, naar der ses bort fra producenter, der staar i forbindelse med eksportoererne. Disse tre producenter tegner sig saaledes set paa dette grundlag for den altovervejende del af produktionen i Faellesskabet, nemlig over 70 %. Desuden skal det, hvad angaar udviklingen i markedsandelene for Faellesskabet som helhed, bemaerkes, at Kommissionen har benyttet oplysninger fra Comité Européen des constructeurs d'instruments de pesage, suppleret med detaljerede fortrolige oplysninger fremsendt af de klagende producenter og kontrolleret paa stedet. Endelig skal det, hvad angaar det italienske marked, noteres, at den italienske lovgivning vedroerende maal og vaegt er saaledes udformet, at produktionen og salget af elektroniske vaegte, der benytter straingauges til vaegtmaaling - den eneste type vaegte, der er genstand for denne procedure - praktisk taget er lig nul og derfor ikke har nogen indflydelse paa Kommissionens konklusioner vedroerende den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

TEC har for oevrigt ikke fremlagt nye oplysninger, der kan bevirke nogen aendring af resultaterne af undersoegelsen, saerlig vedroerende udviklingen i importen af elektroniske vaegte med oprindelse i Japan og i denne imports markedsandele, saavel for Faellesskabet som helhed som for visse af de medlemsstater, der er omtalt i betragtning nr. 32 i forordning (EOEF) nr. 2865/85. (18) TEC paastaar endvidere, at Kommissionen ikke har foretaget en korrekt vurdering af visse af de klagende producenters situation, idet den maerkbare stigning i deres produktion og deres salg tyder paa, at de ikke er blevet paafoert nogen skade som foelge af importen af vaegte med oprindelse i Japan.

Selv om visse faellesskabsproducenters produktion og salg har vaeret i fortsat stigning trods voksende pres fra japansk import, er udviklingen i faellesskabsproducenternes salg paa de markeder i Faellesskabet, hvor den japanske import er slaaet mest igennem, blevet staerkt bremset i forhold til udviklingen i deres salg i medlemsstater, hvor den japanske vares indtraengen er begraenset paa grund af disse staters lovgivning vedroerende maal og vaegt; i oevrigt giver disse forskelle i lovgivningen forklaring paa, hvorfor vaegte, der saelges i en medlemsstat, saedvanligvis ikke eksporteres til en anden medlemsstat. Stigningen i de tre stoerste faellesskabsproducenters produktion og salg mellem 1981 og 1984 boer saaledes for 62 %'s vedkommende tilskrives salg i medlemsstater, hvor der ikke registreres en naevnevaerdig japansk import, og for kun 12 %'s vedkommende salg i medlemsstater, hvor den japanske import tegner sig for de stoerste markedsandele, medens forbruget i disse sidstnaevnte medlemsstater er naesten fordoblet i samme periode. Selv om visse faellesskabsproducenter har kunnet vinde frem paa markeder, hvor den ingen japansk konkurrence har, er de ikke desto mindre blevet paafoert skade paa de markeder, hvor de er direkte udsat for japansk konkurrence.

(19) TEC har desuden anfoert, at de priser, hvortil de importerede varer saelges i Faellesskabet, ikke har kunnet vaere aarsag til skade for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, idet faellesskabsproducenter skulle have foert de laveste priser paa markedet i visse medlemsstater, og at Kommissionen i oevrigt ikke har konstateret nogen underbydning af faellesskabsproducenternes priser.

Kommissionen har i betragtning nr. 34 i forordning (EOEF) nr. 2865/85 analyseret udviklingen i faellesskabsproducenternes priser paa elektroniske vaegte i forhold til priserne paa vaegte, der importeres fra Japan.

Raadet har tilsluttet sig denne analyse. Den omstaendighed, at de japanske vaegtproducenters prisunderbydning, saaledes som Kommissionen har konstateret, ikke har vaeret hverken systematisk eller omfattende, er ikke tilstraekkelig grund til at afvise spoergsmaalet om skade. Faellesskabsproducenterne har i realiteten enten maattet afpasse deres priser efter priserne paa japanske vaegte, og dette paa et saa lavt niveau, at de kun til dels har kunnet daekke deres produktionsomkostninger, eller, i visse tilfaelde, maattet traekke sig ud af konkurrencen eller afgive en voksende del af deres marked til dumpingimporten.

Spoergsmaalet, om visse faellesskabsproducenter i et forsoeg paa at forsvare deres markedsandele i visse forretninger, som paastaaet af TEC, har underbudt priserne paa dumpingsvarerne, er irrelevant i henseende til en vurdering af skaden. Det er klart, at denne import til dumpingpriser under normale konkurrenceforhold saavel med hensyn til maengde som med hensyn til markedsandel er mere end tilstraekkelig til at bestemme prisniveauet paa de markeder i Faellesskabet, der i foerste raekke er beroert. Paa disse markeder, nemlig markederne i Det forenede Kongerige, Belgien, Nederlandene og Graekenland, er det klart blevet paavist, at prisniveauet var for lavt til at daekke faellesskabsproducenternes produktionsomkostninger og i endnu mindre grad til at sikre en rimelig fortjeneste.

Udviklingen i de markedsandele, som dumpingimporten tegner sig for paa markederne i ovennaevnte medlemsstater, viser klart, at hver gang, faellesskabsproducenterne har maattet vige pladsen paa markedet, er deres stilling blevet overtaget af japanske konkurrenter, men uden nogen positiv indvirkning paa prisniveauet og dermed uden stoerre mulighed for daekning af produktionsomkostningerne. Faellesskabsproducenterne har under disse forhold vaeret noedt til enten at traekke sig tilbage fra markedet eller at forsvare deres stilling paa markedet ved at nedsaette deres priser til under produktionsomkostningerne. En virksomhed vil ganske vist i et begraenset tidsrum kunne operere med delvis tab og kun til dels daekke sine samlede produktionsomkostninger, men paa laengere sigt bliver en saadan politik en alvorlig trussel mod dens overlevelsesmuligheder. Der er saaledes ingen tvivl om, at de stigende dumpingmargener sammen med en kraftig stigning i de importerede maengder, saerlig fra TEC, tvinger faellesskabsproducenterne til at foere en ruinerende handelsstrategi og dermed paafoerer dem vaesentlig skade.

(20) Intet af IECs argumenter giver anledning til at betvivle det velbegrundede i den konklusion vedroerende skaden, som Kommissionen var naaet til i sine foreloebige konstateringer; denne konklusion er saaledes bekraeftet.

H. Faellesskabets interesser

(21) I betragtning af de saerlige alvorlige vanskeligheder, som den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet staar overfor, og under henvisning til denne erhvervsgrens oekonomiske, sociale og teknologiske betydning, er Raadet naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind. Under disse omstaendigheder er det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser paakraevet at indfoere en endelig antidumpingtold paa importen af elektroniske vaegte med oprindelse i Japan. I. Tilsagn

(22) TEC har afgivet et nyt tilsagn vedroerende sin fremtidige eksport til Faellesskabet.

Efter konsultationer har Kommissionen afvist dette tilsagn. Den har meddelt TEC begrundelsen for denne afgoerelse.

J. De beroerte parters bemaerkninger til de af Kommissionen foreslaaede foranstaltninger

(23) TEC har gjort gaeldende, at det ikke er berettiget at indfoere en antidumpingtold svarende til den endelige dumpingmargen, da dette vil give de konkurrerende japanske selskaber, hvis dumpingmargen er lavere, mulighed for at saelge til priser under de priser, som TEC maa saelge varerne til efter indfoerelsen af denne told. Med andre ord fastsaetter Kommissionen den normale vaerdi for produkterne fra TEC i et andet handelsled end det, der tages hensyn til for de andre eksportoerer.

Dette argument kan af foelgende grunde ikke godtages. Paa den ene side og i modsaetning til, hvad TEC haevder, blev de normale vaerdier for alle de beroerte japanske producenter, fastsat i samme handelsled (se betragtning nr. 11), idet de faktorer, der blev taget i betragtning, alt efter omstaendighederne var salget til uafhaengige videreforhandlere eller produktionsomkostningerne forhoejet med salgsomkostningerne, administrationsomkostningerne og andre generalomkostninger ved markedsfoering af varen til uafhaengige videreforhandlede, samt en rimelig fortjenstmargen.

Paa den anden side og til trods for, at de japanske konkurrenter Yamato og Teraoka solgte vaegte til visse selskaber, i hvilke de har en kapitalandel paa 5 % eller derover, oversteg dette salg ikke 25 % af disse to selskabers salg i Japan. De normale vaerdier, der blev fastsat paa grundlag af mindst 75 % af disse selskabers salg til uafhaengige videreforhandlere, maa betragtes som repraesentative og ikke-diskriminerende. Hvad angaar Kubota og Ishida, har undersoegelsen ikke vist salg til koebere, med hvilke der bestaar et forretningsforhold.

(24) TEC anfaegtede endvidere, at Kommissionen ved fastlaeggelse af dumpingmargenen med henblik paa indfoerelsen af den endelige told, udelukkende havde anvendt resultaterne af den anden undersoegelsesperiode fra september 1983 til juni 1984 og set bort fra resultaterne af den foerste periode fra september 1982 til august 1983, medens kun resultaterne af den foerste periode blev anvendt i forbindelse med Kubota.

TEC anmodede om, at der ved fastsaettelsen af dumpingsimportens omfang blev taget hensyn til begge undersoegelsesperioder eller i det mindste, at visse modeller, hvis produktion blev standset foer september 1983, ikke skulle medtages i beregningerne for den anden undersoegelsesperiode.

Denne anmodning kan ikke imoedekommes. Begrundelserne for fastsaettelsen af dumpingimportens omfang paa grundlag af den ajourfoerte undersoegelsesperiode, saaledes som de er anfoert i forordning (EOEF) nr. 2865/85 (betragtning nr. 38), er fortsat gaeldende.

Endvidere er de dumpingmargener, der blev fastslaaet for TEC, fortsat steget i loebet af de to undersoegelsesperioder samtidig med en hurtigere foroegelse af eksportmaengderne til Faellesskabet, hvilket ikke har vaeret tilfaeldet for de andre beroerte japanske producenter. Dette bekraefter i oevrigt, at omfanget af TECs dumpingsmargener, der steg fra 4,8 % i begyndelsen af den foerste undersoegelsesperiode til 23,0 % i slutningen af den anden undersoegelsesperiode, ikke, som TEC haevder det, skyldes en diskriminerende beregningsmetode, men det faktum, at de priser, som selskabet saelger sine varer til i Faellesskabet, er faldet staerkt. Hvad angaar de vaegtmodeller, hvis produktion er blevet standset, og som blev eksporteret til Faellesskabet til meget lave priser, finder Kommissionen ingen grund til at se bort fra dem ved bregningen af dumpingens omfang. Disse transaktioner har nemlig bidraget til den skade, der er paafoert erhvervsgrenen i Faellesskabet. Der er dog taget behoerigt hensyn til dette salg til nedsatte priser ved prissammenligningen (se betragtning nr. 13).

Endelig maa det argument, at Kubotas pristilsagn er godtaget for saa vidt angaar dumping i kun en del af den periode, der blev lagt til grund i forbindelse med TEC, forkastes.

I den foerste undersoegelsesperiode eksporterede Kubota kun til en enkelt medlemsstat og i forholdvis beskedne maengder i forhold til de andre japanske eksportoerer. Hvad angaar den anden undersoegelsesperiode, har Kommissionen hverken modtaget oplysninger fra klagere eller de oevrige beroerte parter om, at Kubota skulle have eksporteret vaegte til Faellesskabet. I oevrigt kan TECs argument ikke foere til en fornyet undersoegelse af det af Kubota afgivne tilsagn, da det ikke har stoette i foreliggende oplysninger.

(25) En faellesskabsproducent rejste ved en klage tvivl om den ved fastsaettelsen af den foreslaaede antidumpingtold anvendte beregningsmetode, der er baseret paa det vejede gennemsnit af dumpingmargenerne i hele Faellesskabet. Under henvisning til de saerlige forhold paa markedet for elektroniske vaegte har han anmodet om, at antidumpingtolden fastsaettes paa grundlag af den hoejeste dumpingmargen, der er konstateret paa markederne i medlemsstaterne.

Denne anmodning kan ikke imoedekommes. Den sidstnaevnte metode vil foere til urimelige resultater, som allerede anfoert af Kommissionen i forordning (EOEF) nr. 2865/85. Desuden er formaalet med anti dumpingreglerne ikke at fjerne en skade, som er paafoert en enkelt bestemt faellesskabsproducent, men at tage hensyn til situationen for hele den erhvervsgren i Faellesskabet, der er beroert af importen af varer til dumpingpriser.

K. Toldsats

(26) Ved fastsaettelsen af tolden boer der tages hensyn til, at resultaterne af den ajourfoerte undersoegelsesperiode fra september 1983 til juni 1984 er afgoerende, og at et gennemsnit for hele undersoegelsesperioden ikke ville give et korrekt billede af den faktiske situation, saerlig for saa vidt angaar den seneste skade.

I betragtning af forskellen mellem de priser, hvortil elektroniske vaegte med oprindelse i Japan saelges i Faellesskabet, og de priser, der anses for noedvendige for at daekke faellesskabsproducenternes kostpriser og sikre dem en rimelig fortjenstmargen, boer der fastsaettes en antidumpingtold paa samme niveau som den samlede dumpingmargen, saaledes som den er endeligt fastlagt for den ajourfoerte undersoegelsesperiode.

Paa grund af prisforskellene mellem de forskellige undersoegte vaegtmodeller boer antidumpingtolden fastsaettes som en procent af vaerdien.

For andre virksomheder har dumpingmargenerne vist sig at kunne sidestilles med margenen for Ishida Scales Manufacturing Co. Ltd., men disse virksomheder har afgivet pristilsagn, som har kunnet accepteres af Kommissionen saaledes som anfoert i betragtning nr. 40 og 41 i forordning (EOEF) nr. 2865/85.

L. Opkraevning af den midlertidige told

(27) Da indfoersel til dumpingpriser af visse elektroniske vaegte med oprindelse i Japan har forvoldt den beroerte erhvervsgren i Faellesskabet betydelig skade, boer de beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkraeves endeligt med op til et beloeb svarende til de endeligt fastlagte dumpingmargener -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af elektroniske vaegte, der er bestemt til detailhandelen, og som har numerisk angivelse af vaegt, enhedspris og salgspris (med eller uden printeranordning for disse tre angivelser), henhoerende under pos. ex 84.20 i den faelles toldtarif - svarende til NIMEXE-nummer ex 84.20-81 - med oprindelse i Japan, med undtagelse af elektroniske vaegte, der fremstilles af Yamato Scale Co. Ltd, Teraoka Seiko Co. Ltd og Kubota Ltd.

2. Antidumpingtolden fastsaettes til 20,6 % af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

For saa vidt angaar importen af elektroniske vaegte, der fremstilles af Ishida Scales Manufacturing Co. Ltd, fastsaettes tolden til 1,5 % af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

Artikel 2

De beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EOEF) nr. 2865/85, opkraeves endeligt med op til et beloeb, svarende til de endeligt fastlagte dumpingmargener.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 8. april 1986.

Paa Raadets vegne

G. M. V. van AARDENNE

Formand

(1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

(2) EFT nr. L 275 af 16. 10. 1985, s. 5.

(3) EFT nr. L 32 af 7. 2. 1986, s. 4.