Berigtigelse til Rådets forordning (EF) nr. 1934/2006 af 21. december 2006 om oprettelse af et instrument til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier

( Den Europæiske Unions Tidende L 405 af 30. december 2006 )

Forordning (EF) nr. 1934/2006 læses således:

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1934/2006

af 21. december 2006

om oprettelse af et instrument til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 181a,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I løbet af det sidste årti har Fællesskabet vedvarende styrket sine bilaterale forbindelser med en lang række industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier i forskellige regioner i verden, først og fremmest i Nordamerika, Østasien og Australasien, men også i Sydøstasien og Golfregionen. Disse forbindelser har desuden udviklet sig til at omfatte stadig flere især økonomiske, men også andre emner og områder.

(2) Det er i Fællesskabets interesse yderligere at uddybe sine forbindelser med industrialiserede lande og territorier, som ofte har politiske, økonomiske og institutionelle strukturer og værdier, der svarer til Fællesskabets, og som er vigtige bilaterale politiske partnere og handelspartnere og vigtige aktører i multilaterale fora og inden for global governance. Dette vil være en vigtig faktor i forbindelse med styrkelsen af Den Europæiske Unions rolle og placering i verden, konsolideringen af multilaterale institutioner og arbejdet med at skabe balance i og udvikle verdensøkonomien og det internationale system.

(3) Den Europæiske Union og industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier er enige om at ville styrke deres indbyrdes forbindelser og samarbejde på de områder, hvor de har fælles interesser, gennem en række bilaterale instrumenter som f.eks. aftaler, erklæringer, handlingsplaner og andre lignende dokumenter.

(4) Fællesskabet fører med udgangspunkt i principperne i disse bilaterale instrumenter en politik for samarbejde, der tager sigte på at skabe et klima, der kan befordre dets forbindelser med disse lande og territorier. Samarbejdsaktiviteter vil bidrage til at styrke den europæiske tilstedeværelse og synlighed i disse lande og tilskynder til udvekslinger med dem, navnlig på det økonomiske, handelsmæssige, akademiske og kulturelle plan, og til kontakter mellem en række forskellige aktører på begge sider.

(5) Den Europæiske Union bygger på principperne om demokrati, retsstatsprincippet, god regeringsførelse samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder. Fællesskabets tiltag inden for rammerne af denne forordning bør gennem dialog og samarbejde bidrage til at opfylde det overordnede mål om udvikling og konsolidering af disse principper i partnerlande og -regioner.

(6) Fremme af forskellige bilaterale samarbejdsinitiativer med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier inden for et enkelt instrument vil kunne føre til stordriftsfordele, synergieffekter, større effektivitet og synlighed i forbindelse med Fællesskabets aktion.

(7) For at nå målene i denne forordning er det nødvendigt at følge en differentieret tilgang og udforme et samarbejde med partnerlandene, der tager hensyn til deres økonomiske, sociale og politiske situation samt til Fællesskabets særlige interesser, strategier og prioriteter.

(8) Denne forordning gør det nødvendigt at ophæve Rådets forordning (EF) nr. 382/2001 af 26. februar 2001 om gennemførelse af projekter til fremme af samarbejde og handelsmæssige forbindelser mellem Den Europæiske Union og de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1035/1999 (1).

(9) Målene for denne forordning, nemlig at fremme et udvidet samarbejde mellem Fællesskabet og industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den planlagte aktions omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(10) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (2) —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Mål

1. Fællesskabets finansiering støtter økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde og andre former for samarbejde, der henhører under dets kompetencer, med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier.

2. Det primære mål med samarbejdet med de lande og territorier, der er omhandlet i stk. 1, er at give specifik respons på behovet for at styrke forbindelserne med dem og for et yderligere engagement i forhold til dem på et bilateralt, regionalt eller multilateralt grundlag for at skabe et gunstigere klima for udvikling af Fællesskabets forbindelser med disse lande og territorier og fremme dialogen samtidig med at Fællesskabets interesser tilgodeses.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Formålet med samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier er at indgå i et samarbejde med partnere, som har politiske, økonomiske og institutionelle strukturer og værdier, der svarer til Fællesskabets, og som er vigtige bilaterale partnere og aktører i multilaterale fora og inden for global governance. Samarbejdet omfatter også nye industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier, som Fællesskabet har en strategisk interesse i at fremme forbindelserne med.

2. I forbindelse med denne forordning omfatter industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier de lande og territorier, som er opført på listen i bilaget, i det følgende benævnt »partnerlande«. Under behørigt begrundede omstændigheder og for at fremme regionalt samarbejde kan Kommissionen dog i forbindelse med vedtagelse af handlingsprogrammer som dem, der er omhandlet i artikel 6, beslutte, at lande, der ikke er opført på listen i bilaget, kan modtage støtte, hvis det projekt eller program, der skal gennemføres, er af regional eller grænseoverskridende karakter. Der kan fastsættes bestemmelser herom i de flerårige samarbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 5. Kommissionen ændrer listen i bilaget i overensstemmelse med OECD/DAC's regelmæssige revisioner af sin liste over udviklingslande og underretter Rådet herom.

Artikel 3

Generelle principper

1. Den Europæiske Union bygger på principperne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstaten og søger at vinde tilslutning til disse principper i partnerlandene gennem dialog og samarbejde.

2. Ved gennemførelsen af denne forordning er det i givet fald nødvendigt at følge en differentieret tilgang for udformning af samarbejdet med partnerlandene for at tage hensyn til deres økonomiske, sociale og politiske situation samt til Fællesskabets særlige interesser, strategier og prioriteter.

3. Foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, omfatter samarbejdsområder, der især er fastlagt i instrumenter, aftaler, erklæringer og handlingsplaner mellem Fællesskabet og partnerlandene, og områder, der vedrører Fællesskabets særlige interesser.

4. Med hensyn til foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, stræber Fællesskabet også mod at sikre sammenhæng med andre områder for sin optræden udadtil samt andre relevante fællesskabspolitikker. Denne sammenhæng skal sikres ved politikudformningen, den strategiske planlægning og ved programmeringen og gennemførelsen af foranstaltningerne.

5. Foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, supplerer og tilfører merværdi til de bestræbelser, der gøres af medlemsstaterne og offentlige fællesskabsorganer, bl.a. med hensyn til de handelsmæssige forbindelser.

Artikel 4

Samarbejdsområder

Fællesskabets finansiering støtter samarbejdsaktioner, der er i overensstemmelse med artikel 1, og skal være i overensstemmelse med det overordnede formål med og anvendelsesområdet, målene og de generelle principper for denne forordning. Opmærksomheden rettes især mod aktioner, der også kan have en regional dimension, på følgende samarbejdsområder:

1) fremme af samarbejde, partnerskaber og fællesforetagender mellem økonomiske, akademiske og videnskabelige aktører i Fællesskabet og partnerlandene

2) stimulering af bilateral handel, investeringsstrømme og økonomiske partnerskaber

3) fremme af dialoger mellem politiske, økonomiske og sociale aktører og andre ikke-statslige organisationer inden for relevante sektorer i Fællesskabet og partnerlandene

4) fremme af mellemfolkelige forbindelser, uddannelses- og erhvervsuddannelsesprogrammer og intellektuel udveksling og fremme af gensidig forståelse mellem kulturer og civilisationer

5) fremme af samarbejdsprojekter på områder som forskning, videnskab og teknologi, energi, transport og miljø — herunder klimaændring, told og finansielle spørgsmål samt andre spørgsmål af gensidig interesse mellem Fællesskabet og partnerlandene

6) styrkelse af kendskabet til og forståelsen af Den Europæiske Union og af dens synlighed i partnerlandene

7) støtte til specifikke initiativer, herunder forskningsarbejde, undersøgelser, pilotordninger eller fælles projekter, som på en effektiv og fleksibel måde skal bidrage til at nå de mål for samarbejde, der følger af udviklingen i Fællesskabets bilaterale forbindelser med partnerlandene, eller som kan medvirke til yderligere at uddybe forbindelserne med dem og inddrage flere områder i disse forbindelser.

Artikel 5

Programmering og tildeling af midler

1. Aktioner til fremme af samarbejde i henhold til denne forordning gennemføres inden for rammerne af flerårige samarbejdsprogrammer, der omfatter samarbejde med alle eller en del af partnerlandene. Kommissionen udarbejder de flerårige samarbejdsprogrammer og fastlægger det nærmere anvendelsesområde for dem.

2. Flerårige samarbejdsprogrammer dækker kun denne forordnings gyldighedsperiode. De fastlægger Fællesskabets strategiske interesser og prioriteter, generelle mål og forventede resultater. De fastlægger desuden de områder, der er udvalgt med henblik på fællesskabsfinansiering, og angiver de vejledende finansielle tildelinger, samlet, for hvert prioriteret område og for hvert partnerland eller hver gruppe af partnerlande i den pågældende periode. Dette kan eventuelt ske i form af et beløbsinterval. Flerårige samarbejdsprogrammer underkastes en midtvejsrevision og eventuelt ad hoc-revisioner.

3. Flerårige samarbejdsprogrammer og revisioner heraf vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 15, stk. 2.

Artikel 6

Gennemførelse

1. Kommissionen vedtager hvert år handlingsprogrammer, som bygger på de flerårige samarbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 5.

2. I årlige handlingsprogrammer fastlægges der for alle eller en del af partnerlandene mål, indsatsområder, forventede resultater, forvaltningsprocedurer og det samlede finansieringsbeløb. Der gives en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, en angivelse af de dertil svarende finansieringsbeløb og en vejledende tidsplan for gennemførelsen.

3. Årlige handlingsprogrammer vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 15, stk. 2. Det er ikke nødvendigt at anvende denne procedure i forbindelse med ændringer af handlingsprogrammer som f.eks. tekniske tilpasninger, forlængelse af gennemførelsesperioden, omfordeling af midler mellem de planlagte aktioner inden for det planlagte budget, forhøjelse af budgettet med et beløb på under 20 % af det oprindelige budget eller nedsættelse heraf, forudsat at disse ændringer er i overensstemmelse med de oprindelige mål, der er fastsat i handlingsprogrammerne.

Artikel 7

Støtteberettigelse

Følgende enheder kan opnå finansiering i henhold til denne forordning i forbindelse med gennemførelsen af de handlingsprogrammer, der er omhandlet i artikel 6:

a) følgende enheder og organer i medlemsstaterne og i partnerlandene: i) offentlige og halvoffentlige organer, lokale myndigheder eller administrationer og sammenslutninger heraf ii) selskaber, virksomheder og andre organisationer og erhvervsdrivende i den private sektor iii) ikke-statslige organisationer, borgergrupper og sektorganisationer som f.eks. fagforeninger, organisationer af økonomiske og sociale aktører, forbrugerorganisationer, kvinde- og ungdomsorganisationer, organisationer inden for uddannelse, erhvervsuddannelse, kultur, medier, forskning og videnskab, universiteter og andre uddannelsesinstitutioner

b) partnerlande og deres regioner, institutioner og decentraliserede organer

c) internationale organisationer, herunder regionale organisationer, i det omfang de bidrager til målene for denne forordning

d) fysiske personer i medlemsstaterne og i partnerlande eller tredjelande, i det omfang de bidrager til målene for denne forordning

e) fælles organer, som partnerlandene og -regionerne og Fællesskabet har oprettet

f) fællesskabsinstitutioner og -organer, i det omfang de gennemfører de støtteforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 9

g) Den Europæiske Unions agenturer.

Artikel 8

Finansieringsformer

1. Samarbejdsprojekter og -programmer vil blive finansieret enten i fuldt omfang over Den Europæiske Unions almindelige budget eller i form af samfinansiering med andre kilder som nærmere beskrevet i artikel 10.

2. Finansieringen med henblik på gennemførelsen af handlingsprogrammerne kan navnlig antage følgende juridiske former:

a) tilskudsaftaler (herunder stipendier)

b) indkøbskontrakter

c) arbejdskontrakter

d) finansieringsaftaler.

3. Hvis gennemførelsen af handlingsprogrammerne sker i form af finansieringsaftaler med partnerlande, fastsættes det, at Fællesskabets finansiering ikke må anvendes til at finansiere skatter, toldafgifter og andre skatter og afgifter i partnerlandene.

Artikel 9

Støtteforanstaltninger

1. Fællesskabets finansiering kan anvendes til at dække udgifter i forbindelse med forberedelse, opfølgning, kontrol, revision og evaluering, som er direkte nødvendige for gennemførelsen af denne forordning og realiseringen af dens mål, og alle andre udgifter til administrativ og teknisk bistand, som Kommissionen, herunder dens delegationer i partnerlandene, måtte pådrage sig til forvaltningen af aktioner, som finansieres i henhold til denne forordning.

2. Støtteforanstaltningerne er ikke nødvendigvis omfattet af flerårige programmer og kan derfor finansieres uden for deres anvendelsesområde.

3. Kommissionen vedtager støtteforanstaltninger, der ikke indgår i de flerårige programmer, og underretter medlemsstaterne herom.

Artikel 10

Samfinansiering

1. Foranstaltninger kan bl.a. samfinansieres med:

a) medlemsstaterne og deres regionale og lokale myndigheder, og navnlig deres offentlige og halvoffentlige organer

b) partnerlande, særlig deres offentlige og halvoffentlige organer

c) internationale og regionale organisationer, herunder internationale og regionale finansieringsinstitutioner

d) selskaber, virksomheder og andre organisationer og erhvervsdrivende i den private sektor og andre ikke-statslige aktører

e) partnerlande, som modtager midler, og andre organer, som kan få støtte i henhold til artikel 7.

2. I tilfælde af parallel samfinansiering opdeles projektet eller programmet i flere tydeligt identificerbare aktioner, som hver især finansieres af de forskellige partnere, som deltager i samfinansieringen, således at finansieringsmidlernes endelige anvendelse altid kan identificeres.

3. I tilfælde af samlet samfinansiering fordeles de samlede omkostninger ved projektet eller programmet mellem de partnere, som deltager i samfinansieringen, og midlerne sammenlægges, således at det ikke er muligt at identificere finansieringskilden i forbindelse med en specifik aktivitet under projektet eller programmet.

4. Kommissionen kan modtage og forvalte midler til samfinansierede projekter på vegne af de i stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede organer til gennemførelse af fælles foranstaltninger. Midlerne behandles som formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 18 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3).

Artikel 11

Forvaltningsprocedurer

1. Foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, gennemføres i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, især anden del, afsnit IV.

2. Kommissionen kan beslutte at overlade offentligretlige opgaver og navnlig budgetgennemførelsesopgaver til de organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, litra a) og c), i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002. Offentligretlige opgaver kan overlades til de organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, litra c), i ovennævnte forordning, hvis de har en anerkendt international status, overholder de internationalt anerkendte forvaltnings- og kontrolsystemer, og der bliver ført tilsyn med dem af en offentlig myndighed.

Artikel 12

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Aftaler, der indgås i henhold til denne forordning, skal indeholde bestemmelser, som garanterer beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, særlig i forbindelse med uregelmæssigheder, svig, korruption og anden ulovlig virksomhed, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (4), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (6).

2. I aftalerne anføres det udtrykkeligt, at Kommissionen og Revisionsretten har beføjelse til at foretage revision, herunder dokumentrevision eller revision på stedet for alle kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget fællesskabsmidler. Det skal også udtrykkeligt fastsættes, at Kommissionen kan foretage kontrol og inspektion på stedet i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96.

3. I alle kontrakter, der indgås i forbindelse med gennemførelsen af samarbejdet, skal Kommissionens og Revisionsrettens rettigheder, som anført i stk. 2, sikres både under og efter kontraktgennemførelsen.

Artikel 13

Evaluering

1. Kommissionen evaluerer regelmæssigt de aktioner og programmer, der finansieres i henhold til denne forordning, hvor det er relevant ved hjælp af uafhængige eksterne evalueringer, for at efterprøve, om målene er nået, og for at kunne rette henstillinger om en forbedring af fremtidige aktioner. Der tages højde for resultaterne, når programmerne udformes, og midlerne tildeles.

2. Kommissionen sender sine evalueringsrapporter til Europa-Parlamentet og til det udvalg, der er omhandlet i artikel 15, til orientering.

3. Kommissionen inddrager alle relevante interessenter, herunder ikke-statslige aktører, i evalueringen af Fællesskabets samarbejde i henhold til denne forordning.

Artikel 14

Årlig rapport

Kommissionen undersøger, hvilke fremskridt der er gjort med gennemførelsen af de foranstaltninger, der er truffet i henhold til denne forordning, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en årlig rapport om gennemførelsen af denne forordning. I rapporten redegøres der for resultaterne af gennemførelsen af budgettet og de finansierede aktioner og programmer og så vidt muligt for det vigtigste udbytte og de vigtigste virkninger af samarbejdsaktionerne og - programmerne.

Artikel 15

Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 4, stk. 3 i afgørelse 1999/468, fastsættes til 30 dage.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 16

Finansielle bestemmelser

Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af denne forordning er for perioden 2007-2013 på 172 mio. EUR. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den finansielle ramme.

Artikel 17

Ophævelse

1. Forordning (EF) nr. 382/2001 ophæves på den seneste af følgende datoer:

— den 1. januar 2007

— datoen for denne forordnings ikrafttræden.

2. Den ophævede forordning finder fortsat anvendelse på retsakter og forpligtelser for regnskabsår forud for 2007. Enhver henvisning til den ophævede forordning skal betragtes som en henvisning til denne forordning.

Artikel 18

Revision

Kommissionen forelægger senest den 31. december 2010 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der indeholder en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i de første tre år, eventuelt ledsaget af et lovgivningsmæssigt forslag med de fornødne ændringer.

Artikel 19

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.