Rådets forordning (EF) nr. 2094/2002

af 26. november 2002

om indførelse af endelig udligningstold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre med oprindelse i Indien og om afslutning af proceduren vedrørende importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre med oprindelse i Indonesien

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 14 og 15,

under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1411/2002(2) (i det følgende benævnt "den midlertidige forordning") blev der indført en midlertidig udligningstold på import til EF af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (i det følgende benævnt "PTY") henhørende under KN-kode 5402 33 00 og med oprindelse i Indien. De subsidiebeløb, der blev konstateret for Indonesien, var under ubetydelighedsgrænsen, og der blev derfor ikke indført midlertidig udligningstold for dette land.

(2) Samtidig indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1412/2002(3) en midlertidig antidumpingtold på import af PTY med oprindelse i Indien.

(3) Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2000 til den 30. september 2001 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Der blev fundet en skrivefejl i den midlertidige forordning, og det bekræftes, hvilket også fremgår af de forskellige tabeller, at undersøgelsen af de tendenser, der var relevante for skadesundersøgelsen, dækkede perioden fra den 1. januar 1996 (og ikke den 1. oktober 1997 som anført i den midlertidige forordning) til udgangen af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den betragtede periode"). Denne periode blev valgt for at analysere den overordnede udvikling af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation under hensyntagen til virkningerne af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført i 1996 mod Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand.

B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE

(4) Efter påvisningen af væsentlige kendsgerninger og betragtninger, som lå til grund for beslutningen om at træffe midlertidige foranstaltninger, indgav adskillige interesserede parter skriftlige bemærkninger. Kommissionen gav alle interesserede parter, som havde anmodet om at blive hørt, mulighed herfor, jf. artikel 11, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt "grundforordningen").

(5) Kommissionen søgte og efterprøvede fortsat oplysninger, som den vurderede nødvendige for at nå frem til den endelige konklusion.

(6) Alle parter blev underrettet om de væsentlige kendsgerninger og betragtninger, som skulle ligge til grund for en henstilling om at pålægge en endelig udligningstold og den endelige opkrævning af de beløb, der var blevet sikret ved den midlertidige told. De fik også en frist til at fremsætte deres synspunkter efter Kommissionens underretning.

(7) Ud over de kontrolbesøg, som Kommissionen allerede havde udført i forbindelse med den foreløbige undersøgelse, blev der efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger også aflagt kontrolbesøg i firmaet Unifi Textured yarns Ltd, som er en EF-producent af PTY i Irland.

(8) Der blev taget hensyn til parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger, og de midlertidige afgørelser blev ændret i overensstemmelse hermed.

C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

(9) De indiske eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen i sin analyse ikke tog højde for, at der findes tre forskellige markedssegmenter for PTY i EF, hvilket angiveligt skulle fremgå af de betydelige forskelle, der er i den gennemsnitlige salgspris for PTY med oprindelse i Indien, i andre tredjelande og for PTY produceret af EF-erhvervsgrenen. Ifølge disse eksporterende producenter bestyrkes dette af, at EF-erhvervsgrenens gennemsnitspris i undersøgelsesperioden var over 50 % højere end de indiske importpriser, hvilket angiveligt tyder på, at PTY fremstillet i EF ikke i alle henseender svarer til PTY med oprindelse i Indien.

(10) Det skal bemærkes, at den foreløbige konklusion var, at der ikke var nogen betydelig forskel på de grundliggende fysiske egenskaber og anvendelsen for de forskellige typer og kvaliteter af PTY, og at PTY under disse omstændigheder skal betragtes som værende én og samme vare i denne undersøgelse. Det blev også foreløbigt konkluderet, at PTY fremstillet i Indien og eksporteret til EF har tilsvarende grundliggende fysiske egenskaber og anvendelse som PTY fremstillet af EF-erhvervsgrenen og derfor bør betragtes som værende samme vare, jf. artikel 1, stk. 5, i grundforordningen. I dette tilfælde er prisforskellene ikke i sig selv et kriterium for at fastlægge, hvorvidt der er tale om samme vare.

(11) For så vidt angår påstanden om markedssegmentering er der ikke fremført eller fundet noget bevis for, at der på baggrund af objektive kriterier kan fastsættes en klar skillelinje, som kan understøtte påstanden om, at den vare, der importeres fra Indien, og den vare, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, er forskellig. Salgsprisen som sådan betragtes ikke som et tilstrækkeligt grundlag for at konstatere markedssegmentering særligt med henblik på dumping og subsidieringspraksis. Med hensyn til de konstaterede forskelle mellem varetyper, som ganske rigtigt indebærer forskellige prisfastsættelsesfaktorer, så er der taget højde herfor ved beregningen af underbudsmargenen og skadestærsklen, jf. betragtning 46 i denne forordning.

(12) Påstanden blev derfor afvist, og beslutningen om, at PTY skal betragtes som én og samme vare, og at den samlede undersøgelse foretages i overensstemmelse hermed, blev følgelig fastholdt.

(13) Definitionen af den pågældende vare og samme vare, som anført i betragtning 14 til 16 i den midlertidige forordning, fastholdes.

D. SUBSIDIER

I. INDIEN

1. Stikprøver

(14) Undersøgelsen af subsidiering i Indien blev foretaget i overensstemmelse med artikel 27 i grundforordningen. Der er ikke modtaget bemærkninger vedrørende stikprøverne af indiske eksporterende producenter efter, at den midlertidige udligningstold blev indført, og konklusionerne i betragtning 17 til 23 i den midlertidige forordning bekræftes derfor.

2. "Duty Entitlement Passbook Schemes" (DEPB) (toldgodtgørelsesordning på efter-eksportbasis)

(15) Efter fremlæggelsen af de foreløbige resultater hævdede en eksporterende producent og den sammenslutning, der repræsenterer industrien i Indien, at firmaet var ophørt med at anvende DEPB-licenser i løbet af undersøgelsesperioden, og at ordningen derfor ikke skulle modregnes for dette firmaet.

(16) Firmaet har ikke anfægtet undersøgelsesresultaterne, som viste, at det havde anvendt DEPB-ordningen på efter-eksportbasis i undersøgelsesperioden, og at ordningen stadig eksisterer i Indien. Fordelen ved DEPB-ordningen blev beregnet på grundlag af det i licenserne indrømmede kreditbeløb, som er blevet benyttet eller overdraget (solgt) i løbet af undersøgelsesperioden. Påstanden om, at firmaet ophørte med at få DEPB-licenser og skiftede til en anden ordning i undersøgelsesperioden ændrer ikke ved det faktum, at det faktisk anvendte og solgte DEPB-licenser i undersøgelsesperioden, og at ordningen var og stadig er tilgængelig for firmaet. Konklusionen blev derfor, at firmaet havde fordel af DEPB-ordningen i undersøgelsesperioden, og at der ikke er grund til at tro, at det ikke vil drage nytte af ordningen i fremtiden.

(17) To eksporterende producenter hævdede, at de havde anvendt DEPB-fordelen til at købe råvarer alene til fremstilling af den pågældende vare, og at det derfor ikke skulle betragtes som et udligningsberettiget subsidie.

(18) Som allerede anført i de foreløbige konklusioner er DEPB-ordningen ikke en tilladt eftergivelses-/godtgørelsesordning, jf. bilag I, II og III til grundforordningen. Eksportøren er ikke forpligtet til at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de råvarer, der reelt er benyttet. Varer, der er indført ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet eller anvendes på anden måde. Derudover kan licenserne sælges frit. Undersøgelsen har vist, at disse firmaer solgte henholdsvis mere end 90 % og 60 % af deres DEPB-licenser i undersøgelsesperioden. Konklusionen er derfor, at DEPB-fordelen for disse firmaer er udligningsberettiget.

(19) En eksporterende producent påstod, at fordelen ved DEPB-ordningen på efter-eksportbasis bør begrænses til antallet af de DEPB-licenser, der er udstedt for eksport af den pågældende vare, dvs. PTY.

(20) Det forhold, at licenserne kan anvendes i forbindelse med enhver form for import eller endda overdrages, gjorde det umuligt at fordele de samlede fordele på forskellige varer. De licenser, der er udstedt for andre varer end den pågældende vare, kan også anvendes til at indføre råvarer, der anvendes direkte eller indirekte i PTY-fremstillingen. Det kan derfor bekræftes, at der var fordele ved DEPB på efter-eksportbasis for den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden (betragtning 40 og 41 i den midlertidige forordning).

(21) En eksporterende producent hævdede også, at der skulle justeres for hypotetiske omkostninger, som afgiftsnedsættelser, renter og valutakurstab.

(22) Det er ifølge artikel 7, stk. 1, litra a), i grundforordningen kun muligt at fratrække omkostninger, der nødvendigvis påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier, fra det samlede subsidiebeløb. Det er altså ikke berettiget at fratrække hypotetiske justeringer som de af eksportøren anførte fra det udligningsberettigede subsidie.

(23) Konklusionerne i betragtning 31 til 41 i den midlertidige forordning bekræftes hermed.

3. "Export Promotion Capital Goods Scheme" (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)

(24) En eksporterende producent hævdede, at EPCG-fordelen skulle fordeles over den samlede omsætning (eksport og hjemmemarked) ud fra den betragtning, at de kapitalfordele, der er opnået under denne ordning, kunne være blevet anvendt både til produktion til hjemmemarkedet og til eksportmarkedet.

(25) EPCG er tydeligvis et subsidie, der er retligt betinget af eksportresultater, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen. Det er ikke muligt at få licens uden at forpligte sig til at eksportere varer. Ingen har sat spørgsmålstegn ved denne konklusion.

(26) Eksportsubsidiet, dvs. toldfritagelse for investeringsgoder, som er opnået under denne ordning, skal derfor fordeles over eksportomsætningen.

(27) Samme eksportør har ligeledes hævdet, at beregningen af EPCG-fordelen skulle begrænses til den investering, der var anvendt til fremstillingen af den pågældende vare, dvs. PTY.

(28) Denne eksporterende producents EPCG-licenser har ikke kun været anvendt til fremstilling af den pågældende vare (PTY), men også til at fremstille andre varer så som orienteret garn af polyester (i det følgende benævnt "POY"), som er det vigtigste materiale i fremstillingen af PTY. POY blev fremstillet i tre forskellige enheder og solgt som færdigvare eller anvendt til fremstilling af forskellige varer.

(29) Det var umuligt på baggrund af firmaets regnskaber at fastslå, hvilke investeringsgoder, eller hvilke dele af dem, der var blevet anvendt til fremstilling af PTY. Det blev derfor besluttet, at den bedste måde at fastsætte subsidiebeløbet på var at sammenligne samtlige fordele ved alle EPCG-licenser med den samlede eksportomsætning.

(30) Konklusionerne i betragtning 42 til 49 i den midlertidige forordning bekræftes hermed.

4. Udligningsberettigede subsidiebeløb

(31) Efter indførelsen af midlertidig udligningstold blev der opdaget en skrivefejl i det samlede subsidiebeløb, der var fastsat for de samarbejdende firmaer, som ikke indgik i stikprøven. Det subsidiebeløb, der er udtrykt i værdi på 5,0 % i betragtning 69 i den midlertidige forordning for samarbejdende firmaer, der ikke indgik i stikprøven, skal være 5,2 %.

(32) Den sammenslutning, der repræsenterede erhvervsgrenen i Indien hævdede, at det vejede gennemsnitlige subsidiebeløb for de tre undersøgte firmaer var under ubetydelighedsgrænsen, og at "proceduren derfor skulle afsluttes i overensstemmelse med relevant EF-retspraksis".

(33) Som anført i betragtning 69 i den midlertidige forordning strækker subsidiebeløbene for alle eksporterende producenter i Indien sig fra 1,0 % til 9,1 %. For ét firmas vedkommende var subsidiebeløbet under ubetydelighedsgrænsen på 3 % for Indien.

(34) Det landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiebeløb, hvor der er taget højde for alle subsidiebeløb i betragtning 69 i den midlertidige forordning, er på 3,9 %, dvs. over ubetydelighedsgrænsen. Der er derfor ingen grund til at afslutte proceduren mod Indien.

(35) Ingen andre subsidiebeløb i betragtning 68 og 69 i den midlertidige forordning skulle ændres. Følgende resultater kan bekræftes:

>TABELPOSITION>

II. INDONESIEN

(36) Der kom ingen bemærkninger til fastlæggelsen af subsidiebeløb under ubetydelighedsgrænsen i Indonesien efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Resultaterne i betragtning 70 til 74 i den midlertidige forordning kan derfor fastholdes, og proceduren vedrørende Indonesien følgelig afsluttes.

E. DEFINITION AF EF-ERHVERVSGRENEN

(37) Umiddelbart efter indførelsen af de foreløbige foranstaltninger ophørte Dupont SA, en af de samarbejdende producenter i EF som var omfattet af definitionen af EF-erhvervsgrenen i den foreløbige fase, endeligt sin produktion af PTY i EF angiveligt på grund af de lave importpriser i EF. Da produktionsophøret var af definitiv karakter, fandt Kommissionen, at Dupont SA ikke længere burde betragtes som en del af EF-erhvervsgrenen. Det blev derfor besluttet, at definitionen af EF-erhvervsgrenen skulle omfatte de to resterende samarbejdende EF-producenter, dvs. UNIFI Textured yarns Ltd og Sinterama SpA, ved fastlæggelsen af de endelige resultater.

(38) Det blev derfor kontrolleret om disse to firmaer stadig udgjorde en stor del af EF-produktionen, jf. artikel 10, stk. 8, i grundforordningen. Konklusionen var, at den kumulerede produktion af de to resterende EF-producenter udgjorde 30 % af den samlede EF-produktion af samme vare i EF i undersøgelsesperioden. Det er mere end grænsen på 25 %, som er anført i ovennævnte artikel. De to firmaer regnes derfor for at udgøre erhvervsgrenen i EF, jf. artikel 9, stk. 1, i grundforordningen.

(39) De eksporterende producenter i Indien påstod, at den foreløbige skadesundersøgelse kun var baseret på et mindre udsnit af EF-producenterne. De baserede deres påstand på den kendsgerning, at de klagende EF-producenter, der faktisk samarbejdede i undersøgelsen, ikke udgjorde en stor andel af EF-produktionen.

(40) Der er ikke hold i påstanden, som blev forkastet, fordi de to resterende firmaer udgør mere end 25 % af den samlede EF-produktion. Det fastholdes derfor, at disse to samarbejdsvillige EF-producenter udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.

F. SKADE

1. Forbruget i EF

(41) I mangel af nye oplysninger, gælder de foreløbige oplysninger om forbruget i EF, der er anført i betragtning 84 til 85 i den midlertidige forordning. I den betragtede periode udviklede forbruget i EF sig som følger:

>TABELPOSITION>

2. Subsidieret import fra Indien

>TABELPOSITION>

(42) I absolutte tal næsten tredobledes importmængden med oprindelse i Indien i løbet af den betragtede periode fra 7583 tons i 1996 til 22683 tons i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden, hvor det samlede forbrug i EF faldt, blev importmængden med oprindelse i Indien næsten fordoblet.

(43) Den andel, som importen fra Indien udgjorde af EF-markedet, steg fra 2,7 % i 1996 til 6,7 % i undersøgelsesperioden. Sideløbende med en betydelig stigning i importmængden fra 1999 til undersøgelsesperioden steg importmængdens markedsandel fra 3,3 % til 6,7 %, mens det samlede forbrug i EF faldt.

(44) Med hensyn til den gennemsnitlige importpris steg den første gang i perioden 1996 til 1997 for derefter at falde. Det laveste prisniveau var i 1999.

(45) I mangel af bemærkninger vedrørende mængden af og prisen på import med oprindelse i Indien gælder de foreløbige oplysninger, der er anført i betragtning 86 til 88 i den midlertidige forordning.

(46) Beregningerne af prisunderbuddet er blevet revideret i lyset af ovennævnte ændring af sammensætningen af EF-erhvervsgrenen. Beregningsmetoden for underbudsmargenen anført i betragtning 89 til 92 i den midlertidige forordning forbliver uændret. Der er foretaget en sammenligning mellem priserne for de forskellige typer PTY med oprindelse i Indien og priserne for tilsvarende typer fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen for at analysere prisunderbuddet. De indiske eksporterende producenters forslag om at sammenligne de samlede gennemsnitspriser tager ikke højde for de forskellige varetyper, hvilket ville give et misvisende resultatet.

(47) Den reviderede prisunderbudsmargenen i procent af EF-erhvervsgrenens priser lå på mellem 23 % og 28 % for de eksporterende producenter, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.

(48) Da subsidiebeløbet for den ene indiske eksporterende producent var under ubetydelighedsgrænsen, har Kommissionen undersøgt, om det ville ændre ovennævnte resultater væsentligt, hvis ikke-subsidieret import udelukkes. Det viste sig, at stigningen i den subsidierede import med oprindelse i Indien ville være sammenlignelig både absolut og relativt set, dvs. fordoblet mellem 1996 og undersøgelsesperioden og efter et fald i 1999 også fordoblet mellem 1999 og udgangen af undersøgelsesperioden. For så vidt angår gennemsnitlige importpriser ville indiske importpriser, selv om tendensen i den betragtede periode var en stigning, stadig underbyde EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden væsentligt, nemlig fra 23 % til 28 %. Konklusionen er derfor, at selv om firmaet med en ubetydelig skadesmargen blev udelukket fra ovennævnte undersøgelse, ville resultatet blive det samme.

3. EF-erhvervsgrenens situation

(49) Efter at en af de samarbejdende EF-producenter blev udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, er de foreløbigt fastsatte skadesindikatorer blevet revideret tilsvarende. Oplysningerne nedenfor viser udviklingen i skadesindikatorerne i den betragtede periode for de to resterende samarbejdende EF-producenter. Da EF-erhvervsgrenen kun omfatter to EF-producenter er tallene af fortrolighedsgrunde indekseret.

Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(50) EF-erhvervsgrenens produktionsmængde steg med 18 % i den betragtede periode. Det skal bemærkes, at den største stigning skete i årene 1996 og 1998. Derefter var produktionsmængden svingende og nåede i undersøgelsesperioden et niveau svarende til niveauet i 1998.

(51) Produktionskapaciteten blev fastsat på grundlag af de installerede maskiners teoretiske maksimumproduktion pr. time, ganget med det teoretiske antal årlige arbejdstimer under hensyntagen til vedligeholdelse og andre tilsvarende produktionsafbrydelser.

(52) Produktionskapaciteten steg i to perioder. Den første stigning fandt sted mellem 1996 og 1998 og var på ca. 16 %. EF-erhvervsgrenens produktionsmængde steg tilsvarende i samme periode, hvilket gav en stabil og høj kapacitetsudnyttelsesgrad. Den anden stigning fandt sted mellem 1999 til slutningen af undersøgelsesperioden, hvor produktionskapaciteten steg med ca. 14 %. I denne periode forblev produktionsniveauet forholdsvis stabilt, hvilket forklarer nedgangen i kapacitetsudnyttelsesgraden.

Lagre (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(53) Faldet i lagerbeholdningen mellem 1996 og 1999 skyldes, at salgsmængden steg i forhold til produktionsmængden i samme periode. Derefter steg lagerbeholdningen på grund af et fald i salgsmængden, mens produktionen steg en smule.

Salgsmængde, markedsandel og vækst (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(54) EF-erhvervsgrenens salgsmængde steg med 6 % i den betragtede periode. Den nåede sit højeste i 1998 (en stigning på 21 % i forhold til 1996) og faldt så med 13 % i den følgende periode.

(55) Mellem 1996 og 1998 steg EF-erhvervsgrenen salgsmængde mindre i forhold til det samlede forbrug i EF. Det vil sige, at nedgangen i salgsmængden var større end nedgangen i den samlede efterspørgsel på PTY i EF mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Dette forklarer, hvorfor markedsandelen hele tiden faldt.

(56) De indiske eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen skulle have taget højde for udviklingen i markedsandelen for alle EF-producenter i den betragtede periode og ikke kun udviklingen af EF-erhvervsgrenens markedsandel. Dette ville have vist en samlet stigning i markedsandelen.

(57) Det skal nævnes, at ved konstatering af skade forstås ved "skade" væsentlig skade for en erhvervsgren i Fællesskabet, jf. artikel 8, stk. 1, i grundforordningen. Derfor er konstateringen af skade begrænset til den samlede økonomiske situation for de samarbejdende EF-producenter, som udgør EF-erhvervsgrenen, jf. betragtning 40. Tabellen i betragtning (86) viser bortset fra det, at de øvrige EF-producenters markedsandel også faldt betydeligt i den betragtede periode. De øvrige EF-producenters rolle er også blevet undersøgt i forbindelse med spørgsmålet om årsagssammenhæng. Påstanden blev derfor afvist.

Salgspriser (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(58) EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris forblev uændret mellem 1996 og 1998 for så at falde med 5 % i den efterfølgende periode. Det skal nævnes, at sammenligningen af priser på sammenlignelige varetyper solgt i EF i undersøgelsesperioden viste en underbudsmargen på 23 % til 25 %.

Rentabilitet (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(59) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i afkastet af nettosalget på EF-markedet faldt drastisk i løbet af den betragtede periode fra positiv i 1996 til meget negativ i undersøgelsesperioden.

Investeringer og muligheder for at tilvejebringe kapital (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(60) Investeringsniveauet var særlig højt i 1996 og 1998 og skal sammenholdes med den øgede produktionskapacitet. I undersøgelsesperioden var investeringerne usædvanligt lave i sammenligning med disse år.

(61) EF-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe kapital fra enten eksterne finansieringsselskaber eller moderselskaber var ikke i alvorlig grad berørt i starten af den betragtede periode. I betragtning af tabene i undersøgelsesperioden blev mulighederne for at tilvejebringe kapital dog skadet alvorligt i undersøgelsesperioden.

Afkast af investeringer (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(62) Afkastet af nettoaktiver (udtrykt ved rentabilitet i procent af EF-erhvervsgrenens samlede aktiver) blev i dette tilfælde betragtet som en relevant indikator.

(63) Afkastet af nettoaktiverne udviklede sig i overensstemmelse med rentabilitetstallene og viste klart, at EF-erhvervsgrenens finansielle situation blev forværret især efter 1998.

(64) De indiske eksporterende producenter satte spørgsmålstegn ved niveauet for afkastet af nettoaktiverne på grund af den respektive prisudvikling for PTY og den vigtigste råvare i fremstillingen af PTY (nemlig POY). Det blev påstået, at den gennemsnitlige salgspris for PTY steg mere end købsprisen for POY og derfor skulle føre til en positiv udvikling i nettoaktivernes afkast.

(65) For det første udviklede gennemsnitsprisen for PTY og POY sig ens i perioden 1999 til undersøgelsesperioden. For det andet skal der tages højde for andre omkostningsfaktorer, f.eks. brug af andre materialer og forarbejdningsomkostninger. Disse faktorer er alle blevet undersøgt og taget i betragtning ved fastsættelse af rentabiliteten og afkastet af aktiver i den betragtede periode. Det er i denne forbindelse også nødvendigt at se på udviklingen i aktivernes værdi. Påstanden blev derfor afvist.

Likviditet (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(66) Likviditetstallene bekræftede, at EF-erhvervsgrenens økonomiske situation var blevet forværret. Likviditeten var dog positiv i hele den betragtede periode og toppede i 1999. Grunden til, at den toppede i 1999, skyldes pengetilførsel fra en række salgstransaktioner fra 1998, som faktisk blev betalt i 1999.

Beskæftigelse, lønninger og produktivitet (1996 = 100)

>TABELPOSITION>

(67) Antallet af beskæftigede steg med 23 % i den betragtede periode. Lønningerne steg med 45 % i samme periode.

(68) Produktiviteten faldt med 5 % i den betragtede periode.

Genrejsning fra tidligere dumping

(69) I 1996 til 1998 var EF-erhvervsgrenens økonomiske resultater tilfredsstillende, hvilket viste, at den i hvert fald delvist havde overvundet følgerne af den tidligere dumping af importerede varer med oprindelse i tredjelande, over for hvilke der blev indført antidumpingforanstaltninger i 1996. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden blev EF-erhvervsgrenens situation igen meget vanskelig på grund af stigende subsidieret import fra Indien.

Faktiske subsidiemargener

(70) De endelige subsidiemargener er tydeligvis store. I betragtning af mængden af og priserne på den subsidierede import kan virkningerne af de faktiske subsidiemargener ikke siges at være ubetydelige.

4. Konklusioner vedrørende spørgsmålet om skade

(71) Den foreløbige konklusion, at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade i undersøgelsesperioden i henhold til artikel 8 i grundforordningen, bekræftes hermed. Det blev tydeligt, at EF-erhvervsgrenen befandt sig i en vanskelig situation efter 1998. Mellem 1996 og 1998 steg EF-erhvervsgrenens produktionsmængde (+ 17 %), og kapacitetsudnyttelsen var høj, salgsmængden steg også (+ 21 %), hvorimod salgspriserne var stabile, og EF-erhvervsgrenen var stadig rentabel (for så vidt angår afkastet af nettoomsætningen, afkastet af samlede aktiver og likviditetsstillingen). EF-erhvervsgrenen var derfor i stand til at øge investeringerne og antallet af ansatte, og likviditeten var positiv i denne periode. Den positive udvikling skyldes en kombination af den positive effekt af antidumpingforanstaltninger, som blev indført mod Indonesien, Thailand, Taiwan og Malaysia for at genskabe redelige handelsvilkår på EF-markedet, og stigningen i PTY-forbruget i EF.

(72) Efter 1998 forværredes EF-erhvervsgrenens situation væsentligt. Selv om produktionsmængden forblev den samme, faldt kapacitetsudnyttelsen med 7 procentpoint, salgsmængden med 13 % og salgsprisen med 5 %. EF-erhvervsgrenen begyndte derfor at lide store tab, og investeringsniveauet blev også påvirket.

(73) De indiske eksporterende producenter hævdede, at nogle af ovennævnte skadesindikatorer udviklede sig positivt i den betragtede periode og derfor ikke tydede på skade.

(74) Det skal dog anføres, at ifølge artikel 8, stk. 5, i grundforordningen er ingen af de økonomiske faktorer i denne artikel nødvendigvis udslagsgivende for, at EF-erhvervsgrenen lider væsentlig skade. Endnu vigtigere er det, at selv om EF-erhvervsgrenens økonomiske situation forbedredes fra 1996 til 1998, fremgår det tydeligt af ovennævnte tal og konklusioner, at EF-erhvervsgrenens situation blev forværret i den efterfølgende periode, og at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade i undersøgelsesperioden. Påstanden blev derfor afvist, og de ovennævnte konklusioner, at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade, fastholdes.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(75) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 6, i grundforordningen blev det undersøgt, om den væsentlige skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 40, var forårsaget af den subsidierede import fra Indien. I overensstemmelse med artikel 8, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen også andre kendte faktorer, der kan have skadet EF-erhvervsgrenen, for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke fejlagtigt blev tilskrevet den subsidierede import.

2. Virkninger af den subsidierede import

(76) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden tredobledes importmængden med oprindelse i Indien fra 7583 tons til 22683 tons. Den steg i to omgange: første gang mellem 1996 og 1998 med 138 % og anden gang mellem 1999 og undersøgelsesperioden med 92 % fra 11824 tons til 22683 tons, dvs. en stigning på 10800 tons. Det skal bemærkes, at den første stigning fandt sted, mens EF-markedet var i udvikling, hvorimod den anden stigning skete på et tidspunkt, hvor EF-forbruget faldt betydeligt (-14000 tons). I denne periode, dvs. fra 1999 til undersøgelsesperioden, faldt EF-erhvervsgrenens salgsmængde med ca. 13 %.

(77) Det samme forhold gør sig gældende relativt set. Indiens markedsandel steg fra 2,7 % i 1996 til 6,7 % i undersøgelsesperioden. Det skete i to omgange: mellem 1996 og 1998 fra 2,7 % til 4,9 % og mellem 1999 og undersøgelsesperioden fra 3,3 % til 6,7 %.

(78) I 1999 faldt den indiske importpris til 1,4 EUR pr. ton i gennemsnit, hvilket er et fald på ca. 17 % i forhold til det foregående år og på 26 % i forhold til 1996. Ved hjælp af denne lavprispolitik kunne de øge deres salgsmængde og genvinde deres tabte markedsandel i 2000 og undersøgelsesperioden. Prisen nåede derefter 1998-niveauet, men var i gennemsnit stadig lavere end prisniveauet i 1996 og 1997.

(79) Det skal nævnes, at der i undersøgelsesperioden blev fastsat store underbudsmargener på mellem 23 % og 28 %. Det viser tydeligt, at importen fra Indien udøvede et stort pristryk i undersøgelsesperioden. Med en markedsandel på 6,7 % i undersøgelsesperioden havde et prisunderbud af denne størrelse i allerhøjeste grad en negativ virkning for en så prisfølsom vare på et gennemsigtigt EF-marked i nedgang.

(80) EF-erhvervsgrenen oplevede på samme tidspunkt et fald i markedsandelen på ca. et procentpoint mellem 1996 og 1998 og endnu et procentpoint mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Dette fald skal ses i lyset af udviklingen i EF-erhvervsgrenens priser. Den var nødt til at sænke sine priser med 7 % i 1999 i forhold til 1998 for at fastholde sin markedsposition. Det skal bemærkes, at Indiens importpriser faldt med 17 % samme år. EF-erhvervsgrenens priser forblev så forholdsvis stabile, men på et niveau som ikke var tilstrækkeligt til at fastholde en positiv finansiel situation. I modsætning til Indien var EF-erhvervsgrenen ikke i stand til at forbedre sin gennemsnitlige salgspris i EF fra 2000 til undersøgelsesperioden.

(81) Mellem 1996 og 1998 udviklede EF-erhvervsgrenen sig positivt på trods af stigende import fra Indien, idet den redelige handel var blevet genoprettet på et voksende EF-marked med indførelsen af antidumpingforanstaltninger på import af PTY med oprindelse i forskellige lande (se nedenfor). Siden 1999 er EF-erhvervsgrenens finansielle situation imidlertid blevet værre. Som angivet ovenfor begyndte salgsmængden og priserne at falde, og det havde stor indvirkning på rentabiliteten, investeringsafkastet og likviditeten. Det skete samtidig med, at de indiske priser faldt og importmængden steg voldsomt, og Indien faktisk fordoblede sin importmængde mellem 1999 og undersøgelsesperioden.

3. Virkninger af andre kendte faktorer

Import med oprindelse i andre tredjelande

(82) Da ingen af de interesserede parter har indsendt yderligere oplysninger eller bemærkninger, fastholdes konklusionen i betragtning 121 i den midlertidige forordning, at import med oprindelse i Indonesien og Taiwan sandsynligvis også har bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt i undersøgelsesperioden.

(83) På et så gennemsigtigt marked vil store importmængder af PTY til lav pris med oprindelse i et hvilket som helst land sandsynligvis skade EF-erhvervsgrenen i et sådant omfang, at der er tale om væsentlig skade. Ved en kvantificering af virkningen af import fra Indien i forhold til virkningen af import fra Indonesien og Taiwan skal det tages i betragtning, at importen fra Indien steg voldsomt i perioden 1999 til undersøgelsesperioden både absolut og relativt, og at de indiske importpriser i undersøgelsesperioden i gennemsnit var lavere end de indonesiske og taiwanske importpriser, idet disse priser delvis er genstand for antidumpingtold. På baggrund heraf kan det konkluderes, at virkningen af import fra Indien med sikkerhed ikke var mindre end virkningen af import fra Indonesien og Taiwan, og at der derfor er en reel og væsentlig forbindelse mellem import fra Indien og den vanskelige situation, EF-erhvervsgrenen befinder sig i.

(84) Den foreløbige konklusion, at import fra andre tredjelande ikke kan siges at have haft en skadende virkning på EF-erhvervsgrenen, fastholdes ligeledes i mangel af bemærkninger.

Ikke-subsidieret import

(85) Da subsidiebeløbet for den ene indiske eksporterende producent var under ubetydelighedsgrænsen, har Kommissionen undersøgt, om denne import også har skadet EF-erhvervsgrenen. I den sideløbende antidumpingprocedure vedrørende import af PTY med oprindelse i Indien, blev det endeligt fastslået (ref til den endelige forordning om anti-dumping), at import fra blandt andet denne bestemte indiske producent blev dumpet og forårsagede skade på EF-erhvervsgrenen. Dette ændrer ikke ved den konklusion, at den subsidierede import fra Indien forårsagede skade på EF-erhvervsgrenen.

Andre EF-producenter

(86) Nedenstående tabel, som er baseret på oplysninger fra visse virksomheder og indgår i klagen, viser udviklingen i de øvrige EF-producenters salgsmængde og markedsandel.

>TABELPOSITION>

(87) Det fremgår af ovenstående, at de øvrige EF-producenters salgsmængde af PTY i perioden 1996 til undersøgelsesperioden faldt både absolut og relativt set. Det skal derudover bemærkes, at en stor del af disse EF-producenter deltog i de oprindelige klager. Disse firmaer var ikke i stand til at samarbejde fuldt ud i den nuværende undersøgelse på grund af manglende ressourcer, men støtter fuldt ud proceduren og har samarbejdet fuldt ud eller delvist i andre tilsvarende procedurer, der er gennemført for nylig.

(88) I lyset af ovenstående konkluderes det, at de øvrige EF-producenter ikke har bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt i undersøgelsesperioden.

EF-erhvervsgrenens investeringer

(89) Nogle af de interesserede parter hævdede, at de store investeringer, som EF-erhvervsgrenen foretog i den betragtede periode, også bidrog til at forværre den finansielle situation.

(90) Som anført ovenfor foretog EF-erhvervsgrenen investeringerne i forbindelse med en øget produktionskapacitet. Den første kapacitetsforøgelse skete mellem 1996 og 1998 på et tidspunkt, hvor EF-forbruget steg. Følgelig øgede EF-erhvervsgrenen sin produktionsmængde og var også i stand til at øge salgsmængden i takt med et voksende EF-marked. Det var i lyset af denne positive udvikling, at EF-erhvervsgrenen øgede sin produktionskapacitet for anden gang mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Stigningen var på ca. 10000 tons. Denne gang formåede EF-erhvervsgrenen imidlertid ikke at øge sin produktions- og salgsmængde, således at den kunne udnytte den nyerhvervede kapacitet, og kapacitetsudnyttelsesgraden faldt derfor betydeligt. Da PTY-industrien er kapitalintensiv og de faste omkostninger tilsvarende høje, havde faldet i produktions- og salgsmængden i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenen. Det skal nævnes, at prisen på den vigtigste råvare var stabil i samme periode.

(91) Kapacitetsforøgelsen i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden havde i høj grad en negativ virkning på EF-erhvervsgrenens finansielle situation. Det skete, fordi den faldt sammen med en nedgang i EF-erhvervsgrenens produktions- og salgsmængde. Faldet i salgsmængden skyldtes, at import af PTY fra Indien trykkede priserne på EF-markedet. Selv om EF-forbruget faldt med ca. 14000 tons i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden, steg importmængden af PTY fra Indien med ca. 10000 tons i samme periode på grund af aggressiv prisførelse. De indiske importpriser på PTY underbød i den grad EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, og den pågældende importmængde steg i et sådant omfang, at EF-erhvervsgrenen ikke var i stand til at øge eller blot begrænse faldet i salgs- og produktionsmængden og derved begrænse den negative virkning af overkapaciteten.

(92) Det antages, at hvis omkostningerne til investeringerne og den deraf følgende kapacitetsforøgelse havde en negativ virkning på EF-erhvervsgrenens finansielle situation i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden, så blev den negative virkning stærkt forværret af det forhold, at EF-erhvervsgrenen var nødt til at reducere sin salgs- og produktionsmængde og sine salgspriser. Dette skyldtes trykket fra de lave priser på importen fra Indien, hvis mængde mere end fordobledes i samme periode, hvor det samlede EF-forbrug faldt.

(93) Uden subsidieret import fra Indien ville EF-erhvervsgrenen uden tvivl have været i stand til at fastholde sine salgspriser på 1998-niveauet og øge sin produktions- og salgsmængde. Dette ville også have givet stordriftsfordele, og under redelige handelsforhold ville EF-erhvervsgrenen have været i stand til at absorbere de fleste, om ikke alle, ekstra faste omkostninger i forbindelse med sine investeringer.

Faldende efterspørgsel

(94) Selv om EF-forbruget steg samlet set i den betragtede periode, faldt det i perioden 1999 til undersøgelsesperioden. Selv om tendensen til faldende efterspørgsel faldt sammen med en nedgang i EF-erhvervsgrenens salgsmængde, skal det nævnes, at EF-erhvervsgrenens salgsmængde faldt forholdsvis mere end forbruget i EF. Dertil kommer, at importen fra Indien i samme periode mere end fordobledes. Selv om det ikke kan udelukkes, at den faldende efterspørgsel havde en skadende virkning på EF-erhvervsgrenens situation, må den anses for at have mindre indflydelse end virkningerne af den subsidierede import.

Global økonomisk nedgang

(95) De indiske eksporterende producenter hævdede, at EF-erhvervsgrenen havde lidt skade af den globale økonomiske nedgang siden slutningen af 2000, og at det skulle tages i betragtning og medregnes i skadesundersøgelsen.

(96) Det skal for det første bemærkes, at ovenstående undersøgelse viser, at EF-erhvervsgrenens økonomiske situation allerede var begyndt at gå ned ad bakke inden udgangen af 2000. For det andet burde alle virksomheder i EF være påvirket i samme grad af en global økonomisk nedgang. Men på det tidspunkt, hvor markedet var dårligt, formåede de indiske eksporterende producenter at øge deres salgsmængde i EF betydeligt. Som allerede nævnt faldt EF-erhvervsgrenens salgsmængde forholdsvis mere end EF-forbruget. Desuden afspejler faldet i efterspørgslen allerede den globale økonomiske nedgang.

(97) I lyset af ovenstående kan det konkluderes, at selv om det ikke kan udelukkes, at den økonomiske nedgang havde indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation, så var den af mindre betydning sammenlignet med virkningen af pristrykket fra den subsidierede import.

EF-erhvervsgrenens eksportresultater

(98) De indiske eksporterende producenter hævdede, at EF-erhvervsgrenens tab af markedsandele skyldtes, at den satsede på eksportsalg snarere end salg på hjemmemarkedet. EF-erhvervsgrenens stigende eksportmængde viser, at den er konkurrencedygtig på markeder, hvor handelen er redelig. Det skal også nævnes, at nok firdobledes eksportmængden i den betragtede periode, men den forblev marginal i forhold til EF-erhvervsgrenens samlede salg. Endelig skal det nævnes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet er fastsat alene med reference til dens salg på EF-markedet. I mangel af yderligere bemærkninger fastholdes konklusionerne i betragtning 126 til 127 i den midlertidige forordning.

Råvarepriser

(99) Der er ikke modtaget bemærkninger hertil, og derfor fastholdes konklusionerne i betragtning 123 til 125 i den midlertidige forordning, ifølge hvilke EF-erhvervsgrenens råvarepriser ikke kan holdes ansvarlige for den skade, EF-erhvervsgrenen har pådraget sig.

De interesserede parters øvrige bemærkninger

(100) De indiske eksporterende producenter hævdede, at faldet i produktionsmængden i undersøgelsesperioden skyldes, at en af de to EF-producenter, som udgør EF-erhvervsgrenen, bevidst lukkede et anlæg ned. Det fremgår imidlertid af undersøgelsen, at ingen anlæg blev lukket i undersøgelsesperioden. Den pågældende producent bekræftede, at der ikke blev lukket noget anlæg, og hævdede, at enhver reduktion i produktionsmængden i undersøgelsesperioden skyldtes virkningerne af billig PTY på EF-markedet. Påstanden blev derfor afvist.

4. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng

(101) Det kan bekræftes, at den subsidierede import har forvoldt skade på EF-erhvervsgrenen især i perioden 1999 til undersøgelsesperioden, som var præget af faldende salgsmængder, trykkede salgspriser, tab af markedsandele og en betydelig forværring af den finansielle situation, navnlig hvad angår rentabilitet og investeringsafkast. I samme periode steg importmængden fra Indien meget både absolut og relativt set og det til priser, som påviseligt underbød EF-erhvervsgrenens priser betydeligt.

(102) Der er foretaget en undersøgelse af følgende andre forhold: import med oprindelse i andre tredjelande, andre EF-producenters salg, EF-erhvervsgrenens investeringer, faldende efterspørgsel, global økonomisk nedgang, råvarepriser og EF-erhvervsgrenens eksportresultater. Konklusionen er, at visse af disse forhold også har haft en skadende virkning på EF-erhvervsgrenens situation. Disse forhold forværrede den negative virkning, som den store import med oprindelse i Indien havde på EF-erhvervsgrenen, og som også isoleret set har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

(103) På baggrund af ovenstående analyse, hvor der er skelnet omhyggeligt mellem alle kendte forhold og deres virkning på EF-erhvervsgrenens situation i forhold til virkningen af den subsidierede import, og efter at have sikret, at den skade, der er forårsaget af disse forhold ikke tilskrives den subsidierede import, er konklusionen, at virkningen af disse forhold ikke er af en sådan art, at de kan ændre ved det faktum, at der er en klar og reel forbindelse mellem årsag og virkning mellem den subsidierede import og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

(104) I lyset af de begivenheder, der fandt sted efter fastlæggelsen af de midlertidige undersøgelsesresultater, dvs. nedlukning af virksomheden Dupont SA, blev det undersøgt, om der på trods af konklusionen om skadelig subsidiering var tvingende grunde til, at det ikke skulle være i EF's interesse at indføre endelige udligningsforanstaltninger.

1. EF-erhvervsgrenen og andre EF-producenter

(105) Som anført i den midlertidige forordning, er der ingen grund til at betvivle, at EF-erhvervsgrenen vil være levedygtig og konkurrencedygtig i en situation med normale markedsvilkår. Det har imidlertid vist sig, at EF-erhvervsgrenen er alvorligt truet, hvis handelsvilkårene ikke er redelige. Den illoyale konkurrence på EF-markedet har allerede medført, at Dupont SA måtte lukke, fordi virksomheden ikke kan overleve en situation med trykkede priser. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, kan det ikke udelukkes, at andre EF-producenter vil lide samme skæbne.

(106) Det skal bemærkes, at selv om kun to af EF-producenterne var i stand til at samarbejde i undersøgelsen, bakkede EF-producenter svarende til ca. 75 % af EF-produktionen fuldt op om proceduren. Som allerede nævnt så de øvrige EF-producenter også deres markedsandel og salgsmængde på EF-markedet blive udhulet.

(107) De foreløbige konklusioner, at det vil være i EF-erhvervsgrenens og de øvrige EF-producenters interesse at indføre foranstaltninger, fastholdes derfor.

2. Importører

(108) Ingen importører eller leverandører har indgivet besvarelser i den foreløbige undersøgelse. I den midlertidige forordning var konklusionen, at indførelsen af foranstaltningerne ikke ville have nogen større indflydelse på deres situation.

(109) Da de interesserede parter har ikke fremsat yderligere bemærkninger efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, fastholdes ovennævnte konklusion.

3. Råvareleverandører

(110) Da der ikke er fremsat bemærkninger, fastholdes den foreløbige konklusion, at det er i leverandørindustriens interesse at indføre foranstaltninger.

4. Brugere

(111) Der var kun én bruger, der samarbejdede i den midlertidige undersøgelse. Da der ikke er fremsat bemærkninger eller kommet reaktioner efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, fastholdes konklusionen, at indførelsen af foranstaltningerne ikke vil være skadelig for brugerens levedygtighed og konkurrencedygtighed.

5. Konklusion

(112) Det ville skade EF-erhvervsgrenen og de øvrige EF-producenter væsentligt ikke at indføre udligningsforanstaltninger. Dette underbygges af den kendsgerning, at en EF-producent har været nødsaget til at lukke sin virksomhed i EF på grund af illoyal konkurrence på EF-markedet.

(113) Hvis der ikke indføres endelige foranstaltninger, vil EF-erhvervsgrenens rentabilitet, som er blevet dårligere i den betragtede periode, blive endnu dårligere med risiko for, at andre PTY-virksomheder lukker i EF.

(114) Kommissionen konkluderede i lyset af ovenstående, at der ikke foreligger tvingende årsager til ikke at indføre endelige udligningsforanstaltninger.

I. ENDELIG FREMGANGSMÅDE

(115) I betragtning af konklusionerne vedrørende subsidier, skade, årsagssammenhæng og EF's interesser bør der indføres endelige udligningsforanstaltninger for at hindre, at subsidieret import fra Indien skader EF-erhvervsgrenen yderligere.

1. Skadestærskel

(116) For at fastsætte niveauet for de endelige foranstaltninger fastslås det hermed, at priserne på den subsidierede import skal op på et niveau, hvor de ikke volder skade.

(117) De indiske eksporterende producenter hævdede, at den fortjenstmargen, der blev fastsat for at beregne en ikke-skadevoldende pris, var valgt vilkårligt, fordi den var baseret på den højeste fortjenstmargen i den betragtede periode.

(118) Det skal bemærkes, at fortjenstmargenen til beregning af en ikke-skadevoldende pris skal svare til et niveau, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente, hvis der ikke fandtes skadevoldende dumping. Det var Kommissionens opfattelse, at 1998 var en god reference, fordi importen fra Indien i det år endnu ikke havde trykket EF-erhvervsgrenens priser, og fordi importen fra de lande, der er underlagt foranstaltningerne, allerede var nået et niveau svarende til niveauet i undersøgelsesperioden. Det faktum, at en EF-producent måtte udelukkes fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, og at der derfor måtte fastsættes nye rentabilitetstal for den betragtede periode, ændrer ikke de foreløbige undersøgelsesresultater, som viser, at en sådan virksomhed under ordentlige markedsvilkår med rimelighed kunne forventes at nå et rentabilitetsniveau på 8 %, hvis der ikke fandtes dumpet og subsidieret import.

(119) Metoden til fastsættelse af skadestærsklen beskrevet i betragtning 155 til 157 i den midlertidige forordning fastholdes i lyset af ovenstående.

(120) Som tidligere anført i forbindelse med prisunderbudsmargenen blev skadesmargenen ligeledes revideret og ændret.

2. Toldens form og størrelse

(121) Da det er konstateret, at subsidiebeløbene er lavere end skadestærsklerne, bør den endelige udligningstoldsats svare til de konstaterede subsidiebeløb, jf. artikel 15, stk. 1, i grundforordningen.

>TABELPOSITION>

(122) De udligningstoldsatser for individuelle virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, som virksomhederne befandt sig i ifølge undersøgelsen. Disse toldsatser (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre selskaber") finder udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af selskaberne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".

(123) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle udligningstoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(4) sammen med alle relevante oplysninger især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter behov vil Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

J. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD

(124) Med henblik på udligningen af de subsidier, der er konstateret for de eksporterende producenter, og i betragtning af den alvorlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, anses det for påkrævet, at de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til forordning (EF) nr. 1411/2002, opkræves endeligt med en sats svarende til den endelige told eller til den midlertidige told, hvis sidstnævnte var mindre -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig udligningstold på import af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) henhørende under KN-kode 5402 33 00 og med oprindelse i Indien.

2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber:

>TABELPOSITION>

3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende toldbestemmelser anvendelse.

Artikel 2

De beløb, der er sikret i form af midlertidig udligningstold, på import af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) med oprindelse i Indien, jf. forordning (EF) nr. 1411/2002, opkræves med en sats svarende til den endelige told eller til den midlertidige told, hvis sidstnævnte er mindre. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over de endelige udligningstoldsatser, frigives.

Artikel 3

Antisubsidieproceduren vedrørende import af PTY med oprindelse i Indonesien afsluttes hermed.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2002.

På Rådets vegne

B. Bendtsen

Formand

(1) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1973/2002 (EFT L 305 af 7.11.2002, s. 4).

(2) EFT L 205 af 2.8.2002, s. 26.

(3) EFT L 205 af 2.8.2002, s. 50.

(4) Europa-Kommissionen, J-79 5/17, B-1049 Bruxelles.