*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 476/87

af 16. februar 1987

om aabning, fordeling og forvaltning af et faellesskabskontingent for ferrochrom indeholdende mindst 6 vaegtprocent kulstof, henhoerende under pos. ex 73.02 E I i den faelles toldtarif

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til udkast til forordning, forelagt af Kommissionen, og

ud fra foelgende betragtninger:

Produktionen af ferrochrom indeholdende mindst 6 vaegtprocent kulstof er i varierende omfang utilstraekkelig i Faellesskabet, og producenterne kan saaledes ikke daekke det samlede behov i de industrier, som anvender dette produkt; det er derfor i Faellesskabets interesse for dette metals vedkommende at suspendere anvendelsen af afgifterne i den faelles toldtarif indtil den 31. december 1987 inden for rammerne af et toldkontingent af passende omfang; for ikke at bringe ligevaegten paa markedet for denne ferrolegering i fare og med henblik paa at sikre en sideloebende udvikling i afsaetningen af Faellesskabets produktion og tilstraekkelige forsyninger for de industrier, som anvender dette produkt, boer kontingentmaengden foreloebig fastsaettes til 120 000 tons, saaledes at det oejeblikkelige behov for indfoersel fra tredjelande kan daekkes; medlemsstaterne boer i oevrigt have mulighed for kun at tillade afskrivninger paa denne maengde til visse anvendelsesformaal;

der boer saerlig sikres lige og fortsat adgang for alle importoerer til kontingentet og vedvarende anvendelse af den for dette kontingent fastsatte sats for alle indfoersler, indtil kontingentet er opbrugt; gennem en ordning for udnyttelse af faellesskabstoldkontingentet paa grundlag af en fordeling mellem medlemsstaterne synes det muligt at respektere kontingentets faellesskabskarakter med hensyn til ovennaevnte principper; for i videst muligt omfang at tage hensyn til den faktiske markedsudvikling for den paagaeldende vare boer denne fordeling principielt foretages i forhold til medlemsstaternes behov, som udregnes dels paa grundlag af statistiske oplysninger om indfoersler fra tredjelande i en repraesentativ referenceperiode, dels paa grundlag af de oekonomiske udsigter for det paagaeldende kontingentaar;

da det drejer sig om et autonomt faellesskabstoldkontingent, der skal daekke importbehov, der opstaar i Faellesskabet, kan det forsoegsvis accepteres, at fordelingen af kontingentmaengden sker i forhold til de for hver enkelt medlemsstat vurderede midlertidige behov for indfoersel fra tredjelande; dette fordelingssystem goer det muligt at sikre en ensartet anvendelse af den faelles toldtarif;

for at tage henyn til den eventuelle udvikling i indfoerslerne af naevnte vare boer kontingentmaengden deles i to dele, hvoraf den foerste fordeles mellem medlemsstaterne, medens den anden udgoer en reserve til senere daekning af behovet i de medlemsstater, som har opbrugt deres indledende kvote; for at give importoererne i hver medlemsstat en vis sikkerhed er det hensigtsmaessigt at fastsaette den foerste del af faellesskabstoldkontingentet paa et hoejt niveau, som i dette tilfaelde kunne ligge paa ca. 90 % af kontingentmaengden;

de indledende kvoter kan opbruges mere eller mindre hurtigt; for at tage hensyn hertil og for at undgaa enhver afbrydelse er det vigtigt, at hver medlemsstat, som naesten helt har opbrugt sin indledende kvote, traekker en tillaegskvote paa reserven; dette traek skal hver medlemsstat foretage, naar hver af dens tillaegskvoter er naesten opbrugt, og saa ofte som reserven tillader det; de indledende kvoter og tillaegskvoterne skal gaelde indtil kontingentperiodens udloeb; denne form for forvaltning kraever et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, som skal kunne foelge med i kontingentets udnyttelsesgrad og underrette medlemsstaterne herom; saafremt der paa en bestemt dato i kontingentperioden findes en stoerre uudnyttet del i en af medlemsstaterne, skal denne stat tilbagefoere en betydelig procentdel heraf til reserven, for at det kan undgaas, at en del af faellesskabstoldkontingent forbliver uudnyttet i en medlemsstat, medens den kunne udnyttes i andre;

da kongeriget Belgien, kongeriget Nederlandene og storhertugdoemmet Luxembourg er sammensluttet i og repraesenteres af Den oekonomiske union Benelux, kan enhver foranstaltning i forbindelse med forvaltningen af de kvoter, som tildeles naevnte oekonomiske union, traeffes af et af dens medlemmer -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Fra datoen for denne forordnings ikrafttraeden og indtil den 31. december 1987 suspenderes satsen i den faelles toldtarif for nedennaevnte vare til det niveau og inden for rammerne af det faellesskabstoldkontingent, der er anfoert i skemaet:

1.2.3.4.5 // // // // // // Loebenummer // Position i den faelles toldtarif // Varebeskrivelse // Kontingent- maengde (tons) // Toldsats (%) // // // // // // 09.2711 // ex 73.02 E I // Ferrochrom indeholdende mindst 6 vaegtprocent kulstof // 120 000 // 0 // // // // //

2. Inden for dette toldkontingent anvender kongeriget Spanien og republikken Portugal toldsatser beregnet i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i tiltraedelsesakten af 1985.

3. Indfoersel af de paagaeldende varer, der sker toldfrit i henhold til andre toldpraeferenceordninger, afskrives ikke paa dette toldkontingent.

Artikel 2

1. Det i artikel 1 naevnte faellesskabstoldkontingent deles i to dele.

2. En foerste del paa 108 130 tons fordeles mellem medlemsstaterne; de kvoter, der med forbehold af artikel 5 gaelder indtil den 31. december 1987, andrager foelgende maengder anfoert i tons:

Benelux 5 560,

Tyskland 35 000,

Spanien 12 450,

Frankrig 24 000,

Italien 18 670,

Det forenede Kongerige 12 450.

3. Den anden del, der omfatter en maengde paa 11 870 tons, udgoer reserven.

4. Saafremt en importoer afgiver meddelelse om en forestaaende indfoersel af den paagaeldende vare i en medlemsstat, som ikke har del i den oprindelige fordeling, og anmoder om en andel af kontingentet, traekker den paagaeldende medlemsstat ved en meddelelse til Kommissionen en maengde svarende til behovet, for saa vidt den del af reserven, der er til raadighed, tillader det.

Artikel 3

1. Saafremt en medlemsstats oprindelige kvote, som fastsat i artikel 2, stk. 2, eller samme kvote nedsat med den maengde, som er tilbagefoert til reserven, dersom artikel 5 har fundet anvendelse, er udnyttet med over 90 %, traekker denne medlemsstat straks ved meddelelse til Kommissionen en anden kvote paa 10 % af den oprindelige kvote i det omfang, reserven tillader det, eventuelt afrundet til naermeste stoerre enhed.

2. Saafremt en medlemsstat efter at have opbrugt sin oprindelige kvote har udnyttet 90 % eller derover af den anden kvote, den har trukket, traekker denne medlemsstat straks paa de i stk. 1 opstillede betingelser en tredje kvote paa 5 % af den oprindelige kvote, i givet fald rundet op til naermeste hele enhed.

3. Saafremt en medlemsstat efter at have opbrugt sin anden kvote har udnyttet den tredje, som den har trukket, med 90 % eller derover, traekker denne medlemsstat paa samme betingelser en fjerde kvote, der er lig med den tredje.

Denne fremgangsmaade anvendes, indtil reserven er opbrugt.

4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan hver medlemsstat traekke mindre kvoter end dem, der er fastsat i disse stykker, saafremt der er grund til at antage, at disse kvoter ikke vil blive opbrugt. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de grunde, der har foranlediget anvendelsen af dette stykke.

Artikel 4

De tillaegskvoter, som traekkes i henhold til artikel 3, gaelder indtil den 31. december 1987. Artikel 5

Medlemsstaterne skal senest den 1. oktober 1987 til reserven tilbagefoere den uudnyttede del af den indledende kvote, som pr. 15. september 1987 overstiger 20 % af grundmaengden. Medlemsstaten kan tilbagefoere en stoerre maengde, saafremt der er grund til at antage, at resten ikke vil blive udnyttet.

Medlemsstaterne underretter senest den 1. oktober 1987 Kommissionen om de samlede indfoersler af den paagaeldende vare, som har fundet sted til og med den 15. september 1987, og som er afskrevet paa faellesskabstoldkontingentet, samt eventuelt om den del af deres indledende kvote, som de tilbagefoerer til reserven.

Artikel 6

Medlemsstaterne kan begraense muligheden for at foretage afskrivning paa deres kvoter af de paagaeldende varer til visse anvendelsesformaal. I saa fald foretages kontrollen med anvendelsen til det foreskrevne saerlige formaal i henhold til faellesskabsbestemmelserne paa omraadet.

Artikel 7

Kommissionen foerer regnskab over de kvoter, der aabnes af medlemsstaterne i medfoer af artikel 2 og 3, og underretter hver enkelt om reservens udnyttelsesgrad straks efter modtagelse af meddelelserne.

Kommissionen underretter senest den 5. oktober 1987 medlemsstaterne om reservens stoerrelse, efter at tilbagefoerslerne i henhold til artikel 5 er foretaget.

Kommissionen drager omsorg for, at det traek, hvorved reserven opbruges, begraenses til den disponible rest, og angiver med henblik herpaa den noejagtige maengde til den medlemsstat, som foretager dette sidste traek.

Artikel 8

1. Medlemsstaterne traeffer alle egnede foranstaltninger til, at aabning af de tillaegskvoter, som de har trukket i henhold til artikel 3, muliggoer fortloebende afskrivninger paa deres samlede andel af faellesskabstoldkontingentet.

2. Medlemsstaterne sikrer de importoerer af den paagaeldende vare fri adgang til de kvoter, som tildeles dem.

3. Medlemsstaterne afskriver indfoersler af den paagaeldende vare paa deres kvoter, efterhaanden som denne vare forelaegges i tolden med angivelse til fri omsaetning.

4. Udnyttelsesgraden af medlemsstaternes kvoter konstateres paa grundlag af de indfoersler, der er afskrevet paa de i stk. 3 fastsatte betingelser.

Artikel 9

Paa Kommissionens anmodning giver medlemsstaterne denne oplysning om de indfoersler, som faktisk er afskrevet paa deres kvoter.

Artikel 10

Medlemsstaterne og Kommissionen arbejder snaevert sammen, for at denne forordning overholdes.

Artikel 11

Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. februar 1987.

Paa Raadets vegne

L. TINDEMANS

Formand