++++

RAADETS BESLUTNING

af 19 . december 1984

om vedtagelse af aarsberetningen om den oekonomiske situation i Faellesskabet

( 85/105/EOEF )

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,

under henvisning til Raadets beslutning 74/120/EOEF af 18 . februar 1974 om gennemfoerelse af hoej grad af overensstemmelse inden for den oekonomiske politik i Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs medlemsstater ( 1 ) , aendret ved beslutning 75/787/EOEF ( 2 ) , saerlig artikel 4 ,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ,

under henvisning til at hoeringen af Europa-Parlamentet er afsluttet den 10 . december 1984 ,

under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og

under henvisning til konklusionerne fra Det europaeiske Raads samling i Dublin den 3 . og 4 . december 1984 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING :

Artikel 1

Raadet vedtager den i bilaget anfoerte aarsberetning om den oekonomiske situation i Faellesskabet .

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne .

Udfaerdiget i Bruxelles , den 19 . december 1984 .

Paa Raadets vegne

J . BRUTON

Formand

( 1 ) EFT nr . L 63 af 5 . 3 . 1974 , s . 16 .

( 2 ) EFT nr . L 330 af 24 . 12 . 1975 , s . 52 .

( 3 ) EFT nr . C 25 af 28 . 1 . 1985 , s . 39 .

OEKONOMISK AARSBERETNING 1984/1985

INDHOLDSFORTEGNELSE

Del I - Faellesskabets oekonomi

* Side *

1 . Indledning : beskaeftigelsesproblemerne dominerer * 3 *

2 . Vurdering af de konjunktur - og strukturbetingede tendenser i Faellesskabets oekonomi * 3 *

2.1 . Udviklingen i 1984 og udsigterne 1985 * 3 *

2.2 . Mere konvergerende oekonomisk udvikling inden for Faellesskabet * 8 *

2.3 . Arbejdsloesheden i Europa vokser stadig , beskaeftigelsen stagnerer * 11 *

2.4 . Kapacitetsudnyttelse , kapital-arbejdskraftkombination og relative faktorpriser * 14 *

3 . Mod mere vaekst og beskaeftigelse i den europaeiske oekonomi * 17 *

3.1 . Maal og principper for en kollektiv aktion * 17 *

3.1.1 . Vaekst og inflation * 17 *

3.1.2 . Beskaeftigelse og investering * 20 *

3.2 . Den finansielle politik * 21 *

3.2.1 . Fastfrysning af vaeksten i de offentlige udgifter * 21 *

3.2.2 . Skattelettelser for at fremme oprettelsen af nye virksomheder og beskaeftigelse * 22 *

3.2.3 . Ligevaegt paa de offentlige budgetter og den offentlige gaeld * 24 *

3.2.4 . Pengepolitiske maalsaetninger og Det europaeiske monetaere System * 25 *

3.3 . Betingelser for ekspansion og forbedret konkurrenceevne i virksomhedssektoren * 26 *

3.3.1 . Det interne marked for varer , tjenester og kapital * 26 *

3.3.2 . Teknologi og innovation * 27 *

3.3.3 . Fremme af dynamikken i virksomhedssektoren * 28 *

3.3.4 . En europaeisk infrastruktur paa transport - og kommunikationsomraadet * 28 *

3.4 . Forudsaetninger for en udvidelse af beskaeftigelsen * 29 *

3.4.1 . Arbejdsomkostninger og loenninger * 29 *

3.4.2 . Foroegelse af arbejdsmarkedets omstillingsevne * 30 *

3.4.3 . Nedsaettelse og omlaegning af arbejdstiden * 31 *

3.4.4 . Direkte foranstaltninger til forbedring af arbejdsmarkedet * 32 *

4 . Europa og verdensoekonomien * 32 *

4.1 . De europaeiske politiske reaktioner paa forstyrrelsen i verdensoekonomien * 32 *

4.2 . Forbedring af verdens finans - og handelssystem * 33 *

5 . Resumé og konklusioner * 34 *

Del II - Medlemsstaternes oekonomi

Belgien * 36 *

Danmark * 37 *

Forbundsrepublikken Tyskland * 39 *

Graekenland * 40 *

Frankrig * 41 *

Irland * 43 *

Italien * 45 *

Luxembourg * 47 *

Nederlandene * 48 *

Det forenede Kongerige * 50 *

BILAG

DEL I

FAELLESSKABETS OEKONOMI

1 . Indledning : beskaeftigelsesproblemerne dominerer

Denne oekonomiske aarsberetning for 1984/1985 , har som vigtigste emne behovet for at sikre en kraftig og varig vaekst i beskaeftigelsen inden for EF under rimelig hensyntagen til stabiliseringsmaalene .

Rent faktisk er der gjort store fremskridt med hensyn til stabiliseringspolitik og pengepolitiks konvergens . Disse fremskridt skal konsolideres og er desuden endnu utilstraekkelige i visse lande . Der er indledt et oekonomisk opsving , men der er endnu ikke gjort stoerre fremskridt i retning af at foroege beskaeftigelsen eller nedbringe arbejdsloesneden i Faellesskabet som helhed .

Raadet finder , at oejeblikket er saerlig gunstigt for en intensiveret kollektiv indsats med henblik paa at vende beskaeftigelsesudviklingen i langt mere positiv retning .

TABEL 1

EF : Vigtigste oekonomiske aggregater 1961 til 1985

* BNP i loebende priser ( 4 ) * BNP i faste priser ( 4 ) * BNP-priser ( 4 ) * Forbrugerpriser ( 4 ) * Loen pr . ansat ( 4 ) * Betalingsbalances loebende poster * Offentlig nettolaangivning eller -laanoptagelse * Pengemaengde ( M 2/3 ) ( 5 ) * Arbejdsloeshed ( i forhold til arbejdsstyrken * Beskaeftigelse *

* procentvis aendring * % af BNP * procentvis aending * % * procentvis aendring *

1961 - 1970 * 9,1 * 4,7 * 4,3 * 3,8 * 8,9 * 0,4 * - 0,4 * 10,4 * 2,1 * 0,2 *

1971 - 1980 * 13,0 * 2,9 * 9,8 * 9,7 * 13,3 * - 0,1 * - 2,8 * 13,8 * 4,2 * 0,2 *

1981 * 8,7 * - 0,4 * 9,2 * 10,1 * 11,6 * - 0,6 * - 5,4 * 10,8 * 7,8 * - 1,6 *

1982 * 9,5 * 0,6 * 9,0 * 8,8 * 8,7 * - 0,5 * - 5,6 * 10,8 * 9,4 * - 1,3 *

1983 * 7,4 * 0,9 * 6,4 * 6,2 * 7,7 * 0,0 * - 5,4 * 10,0 * 10,6 * - 0,7 *

1984 Sidste beretning ( 1 ) * ( 6,6 ) * 1,5 * ( 4,9 ) * 5,6 * 6,0 * - 0,0 * - 4,7 * 7,8 * 10,9 * - 0,2 *

Denne beretning ( 2 ) * 6,9 * 2,2 * 4,7 * 5,1 * 6,0 * - 0,0 * - 5,3 * 8,0 * 11,0 * - 0,0 *

1985 ( 3 ) * 6,5 * 2,3 * 4,1 * 4,2 * 5,5 * 0,4 * - 4,8 * 7,2 * 11,5 * 0,0 *

( 1 ) Fra oktober 1983 . Tallene i perentes fra sidste aarsberetning er revideret som foelge af aendringer i de statistiske sammenvejningsmetoder .

( 2 ) Skoen fra Kommissionens tjenestegrene , oktober 1984 .

( 3 ) Prognose fra Kommissionens tjenestegrene baseret paa uaendret politik , oktober 1984 .

( 4 ) EF-gennemsnit paa grundlag af BNP i loebende priser ( udtrykt i koebekraftspariteter ) .

( 5 ) Ultimo for aaret ( aarlig vaekstrate ) .

NB : De procentvise aendringer er vist paa aarsbasis .

2 . Vurdering af de konjunktur - og strukturbetingede tendenser i Faellesskabets oekonomi

2.1 Udviklingen i 1984 og udsigterne for 1985

Raadet forventer en vaekstrate for BNP paa omkring 2,2 % i 1984 og 2,3 % i 1985 . Til sammenligning kan anfoeres , at vaeksten kun var paa 0,6 % i 1982 og 0,9 % i 1983 . Efter en stagnerende udvikling i tidsrummet 1982 til 1983 , hvor den kumulative vaekst i Faellesskabets BNP kun naaede op paa i alt 1 % , kan det saaledes bekraeftes , at der er en bedring af Faellesskabets oekonomi paa vej ; bedringen foregaar dog kun gradvist og er fortsat forbundet med betydelig usikkerhed ; den er klart utilstraekkelig til at sikre nogen stoerre nedbringelse af arbejdsloesheden .

Tendenser i 1984 . Medens De forenede Staters oekonomi har vist kraftigt opsving siden andet kvartal 1983 , begyndte Faellesskabets oekonomi som helhed foerst at vise tegn paa kraftigere vaekst i fjerde kvartal 1983 . I begyndelsen af 1984 var der tegn paa , at det europaeiske opsving ville blive kraftigere , men denne tendens blev i andet kvartal afbrudt af metalarbejderstrejken i Forbundsrepublikken Tyskland , som midlertigt foerte til store produktionstab . I Det forenede Kongerige kan det ogsaa taenkes , at kulminestrejken foerte til , at erhvervslivets optimisme daempedes en del , selv om de direkte produktionstab var mindre . Den kraftige nedgang i industriproduktionen i andet kvartal 1984 ( - 5,7 % ) paa aarbasis ) skyldtes saaledes foerst og fremmes udviklingen i Forbundsrepublikken Tyskland , men ogsaa i en vis ustraekning produktionsnedgange i Det forenede Kongerige og Frankrig .

TABEL 2

Produktion : procentvis vaekst , saesonkorrigeret , paa aarsbasis

* 1983 * 1984 *

* aaret * 4 . kv . * 1 . kv . * 2 . kv . *

Bruttonationalprodukt * * * * *

- EF * 0,9 * 4,1 * 3,8 * - 3,9 *

- USA * 3,3 * 5,9 * 10,1 * 7,1 *

- Japan * 2,9 * 3,1 * 7,6 * 6,7 *

Industriproduktion * * * * *

- EF * 2,0 * 6,6 * 3,1 * - 5,7 *

- USA * 7,8 * 9,9 * 11,7 * 8,3 *

- Japan * 3,7 * 10,0 * 13,4 * 11,7 *

Som foelge af de ovennaevnte arbejdsmarkedskonflikter fremgik det desuden midt i 1984 af konjunkturbarometeret , at virksomhedernes produktionsforventninger var svaekket . Der var dog fortsat tale om en forbedring af ordrebeholdningen for EF som helhed .

Efter at metalarbejderstrejken i Forbundsrepublikken Tyskland var bragt til afslutning sidst i juni , skete der oejeblikkelig en bedring af erhvervslivets tillid i dette land . I juli steg industriproduktionen fjorten procentpoints til lige over det niveau , der blev registreret ved aarets begyndelse . Det ser nu ud til , at virksomhederne i vid ustraekning har benyttet overarbejde for at indhente forsinkelsen i produktionen . Paa den anden side er der ikke sket noget omslag i det britiske erhvervslivs svaekkede tillid i koelvandet paa minearbejderstrejken .

I 1984 ventes den interne realefterspoergsel kun at ville vokse langsomt ( 2,0 % ) i forhold til eksporten ( 6,4 % ) og importen ( 5,9 % ) . BNP ventes at vokse med 2,2 % . I denne sammenhaeng kan vaeksten i USA's import i 1983 og 1984 anslaas at have bidraget med omkring 0,3 % til vaeksten i Faellesskabets BNP i begge aar .

Blandt de interne efterspoergselskompetenter vil baade det private og det offentlige forbrug sandsynligvis kun vokse bebersket i 1984 ( henholdsvis 1,2 % og 0,6 % ) . Der har imidlertid vaeret kraftigere vaekst paa investeringsomraadet . Den kraftigste vaekst har fundet sted i det private erhvervsliv ( jf . den mere detaljerede analyse nedenfor ) , medens de offentlige investeringer og boligbyggeriet fortsat har ligget paa et lavt niveau .

Inflationen var jaevnt aftagende gennem de foerste tre kvartaler af 1984 , og prisstigningerne ( BNP-priser ) ventes for aaret som helhed at andrage gennemsnitlig 4,7 % mod 6,4 % i 1983 . Inflationstakten var i tidsrummet 1972 til 1981 paa gennemsnitlig 10 % . Der foretages nedenfor en mere detaljeret analyse af aarsagerne til den faldende inflationstakt inden for Faellesskabet . Paa den anden side voksede arbejdsloesheden atter i 1984 , og der forventes en arbejdsloeshed paa 11 % af arbejdsstyrken i aargennemsnit mod 10,4 % i 1983 og 9,5 % i 1982 ; endnu i 1981 var niveauet helt nede paa 6,1 % . Beskaeftigelsesproblemet analyseres ogsaa mere dybtgaaende laengere fremme i denne beretning .

DIAGRAM 1 TIL 4 : JFR . EFT

DIAGRAM 5 TIL 8 : JFR . EFT

TABEL 3

Bruttonationalproduktets forventede vaekst i 1984 og 1985 , %

* 1984 * 1985 *

* BNP i loebende priser * BNP i faste priser * BNP-priser * BNP i loebende priser * BNP i faste priser * BNP-priser *

Belgien * 7,1 * 1,5 * 5,5 * 6,4 * 1,0 * 5,3 *

Danmark * 9,5 * 3,8 * 5,5 * 7,6 * 2,9 * 4,5 *

Tyskland * 4,4 * 2,4 * 1,9 * 4,7 * 2,5 * 2,1 *

Graekenland * 20,9 * 2,2 * 18,3 * 20,0 * 2,0 * 17,7 *

Frankrig * 9,0 * 1,4 * 7,5 * 7,7 * 1,7 * 5,9 *

Irland * 10,9 * 3,1 * 7,6 * 8,5 * 2,6 * 5,8 *

Italien * 13,3 * 2,9 * 10,2 * 10,0 * 2,3 * 7,5 *

Luxembourg * 9,0 * 2,0 * 6,8 * 8,2 * 1,9 * 6,2 *

Nederlandene * 4,6 * 2,0 * 2,5 * 2,8 * 1,8 * 1,0 *

Det forenede Kongerige * 6,2 * 2,0 * 4,1 * 8,5 * 3,0 * 5,4 *

EF * 6,9 * 2,2 * 4,7 * 6,5 * 2,3 * 4,1 *

Kilde : Kommissionens tjenestegrene .

Udsigter for 1985 . Ifoelge de seneste prognoser ( jf . tabel 3 ) vil der i 1985 kun blive tale om en gradvis aendring af vaekstmoenstret og vaekstens stoerrelse . Der kan gives foelgende resumé af prognoserne : Faellesskabets BNP ventes at vokse med omkring 2,3 % , medens der vil blive gjort yderligere fremskidt i inflationsbekaempelsen ( til 4,1 % ) . Arbejdsloesheden vil antagelig for Faellesskabet som helhed vokse yderligere og naa op paa 11,5 % af arbejdsstyrken i aarsgennemsnit .

Disse tendenser kan tilskrives foelgende elementer :

- vaeksten i den indenlandske efterspoergsel ventes at blive en smule kraftigere ( 1,8 % ) - hovedsagelig som foelge af det private forbrug og de private investeringer , medens vaeksten i det offentlige forbrug forventes at blive begraenset til omkring 0,4 % . I de fleste lande vil de bebudede budgetunderskud i 1985 blive lavere end i 1984 og vil sandsynligvis andrage gennemsnitlig 4,5 % af BNP sammenlignet med 5,3 % i 1984 .

- verdenshandelens vaekstrate ventes at blive paa 5,2 % i 1985 , hvilket vil vaere et gunstigt resultat , men mindre end den bemaerkelsesvaerdige fremgang paa 9,4 % , der nu ventes for 1984 . Faellesskabets samhandel med tredjelande forventes at vokse lidt mere behersket i 1985 ( eksport + 5,5 % ) ; ( import + 4,1 % ) . USA og Japan forventes fortsat at yde staerkt positive bidrag til verdens samlede import i 1985 ( importstigninger paa henholdsvis 8,3 % og 6 % ) ; disse stigningstakter ligger imidlertid klart lavere end i 1984 .

TABEL 4

Verdens samlede vareimport , procentvis stigning i faste priser

* 1981 * 1982 * 1983 * 1984 * 1985 *

EF * - 2,9 * 2,4 * 2,3 * 6,5 * 4,4 *

USA * 2,5 * - 5,0 * 11,4 * 30,4 * 8,3 *

Japan * - 2,2 * - 0,5 * 0,1 * 9,0 * 6,0 *

OPEC * 27,4 * 5,5 * - 8,2 * - 3,0 * 2,5 *

Oevrige udviklingslande * 4,3 * - 6,1 * - 0,7 * 5,7 * 5,9 *

Verden * 1,8 * - 1,0 * 1,9 * 9,3 * 5,2 *

Kilde : Kommissionens tjenestegrene .

- der er betydelig usikkerhed omkring De forenede Staters oekonomi i 1985 , saerlig hvad angaar vekselkurser og rentesatser . Prognoserne vedroerende disse finansielle variabler er ikke saa sikre , som de var tidligere , og dette goer det vanskeligt at vurdere , i hvilket tempo og paa hvilke tidspunkter den amerikanske oekonomi vil vokse til naeste aar . Dollarens nuvaerende niveau og det store underskud paa den amerikanske betalingsbalance goer det overordentlig sandsynligt , at der vil indtraede et hurtigt omslag i valutakurstendenserne . Det er desuden usikkert , hvordan de amerikanske pengepolitiske myndigheder vil reagere , hvis det rent faktisk kommer til at gaa som skitseret ovenfor . Det forhold , at De forenede Staters finanspolitik i 1985 paa nuvaerende stade afhaenger af en ukendt politisk faktor , goer usikkerheden endnu stoerre . Skoenselementet i de forudsaetninger , der ligger til grund for prognoserne for 1985 , er saaledes uundgaaeligt stoerre end normalt .

Prognoserne for USA's oekonomi udviser en vaekst i faste priser i 1985 paa omkring 3 % i aarsgennemsnit mod 7 % i 1984 . Dette svarer til en vaekstrate paa 2 % fra fjerde kvartal 1984 til fjerde kvartal 1985 . Tendensen gaar naermest i retning af , at denne prognose falder sammenmed den mindst optimistiske af de forskellige officielle prognoser , der for oevrigt er ret uensartede . Ifoelge denne prognose skulle rentesatserne holde sig paa stort set samme gennemsnitsniveau som i 1984 , hovedsagelig som foelge af de fortsatte store underskud paa forbundsbudgettet og den private sektors store laaneefterspoergsel . Dette forventes i aarets loeb at foere til en behersket udvidelse af rentespaendet mellem Europa og USA . For vekselkursens vedkommende gaar arbejdshypotesen ud paa , at dollaren vil blive deprecieret i forhold til det rekordhoeje niveau , den naaede op paa i efteraaret 1984 ; gennemsnittet for 1985 vil dog stadig ligge lidt over gennemsnitsniveauet for 1984 .

Foerste antydninger af den sandsynlige udvikling i 1986 . Ovenstaaende diskussion betoner , hvor vanskeligt det er at anslaa den sandsynlige oekonomiske udvikling i 1986 . Det staar imidlertid allerede klart , at meget vil komme til at afhaenge af foelgende to faktorer :

- for det foerste de europaeiske oekonomiers evne til i tilstraekkelig grad at fastholde det nuvaerende oekonomiske opsving , uden at dette indvirker negativt paa den stabiliserings - og tilpasningspolitik , som er under udvikling ;

- for det andet de internationale konjunkturer . I hvilket omfang kunne virkningerne af en gradvis opbremsning af den oekonomiske vaekst i De forenede Stater opvejes at modsatrettede forloeb paa rette tid og sted i Europa , Japan og udviklingslandene , saaledes at en ny opbremsning af verdenshandelen forhindres ?

Et enkelt eksempel kan give en forestilling om de potentielle virkninger af nogle mulige udviklingsforloeb i USA . En simpel beregning viser , at en nedsaettelse af USA's import med ca . 1 % af BNP ( dvs . omkring 35 mia US dollars ) direkte vil foere til et fald i Faellesskabets eksport paa ca . 12 mia US dollars . Naar der tages hensyn til de realokonomiske virkninger heraf kan det samlede resultat meget vel blive en nedgang i Faellesskabets BNP paa ca . 0,3 % .

Udsigterne for 1985 og 1986 lader derfor mere end nogensinde tidligere skinne igennem , at der skal tillaegges problemerne vedroerende sammenhaeng i og samordning af den oekonomiske politik paa internationalt plan saerlig vaegt . Dette gaelder isaer samspillet mellem USA's , Europas og Japans oekonomiske politik . Der er ved bedoemmelsen af dette behov god grund til at minde om , at selv om samordningen af Faellesskabets pengepolitik er blevet forstaerket i de seneste aar , har det vaeret overordentlig vanskeligt at foretage en tilsvarende samordning paa internationalt plan , undtagen hvad angaar gaeldsproblemet .

2.2 . Mere konvergerende oekonomiske udvikling inden for Faellesskabet

Der er gjort fremskridt i inflationsbekaempelsen i 1984 , og der forventes yderligere forbedringer i 1985 . Sammenlignet med inflationstaktens toppunkt i 1980 efter det andet olieprischok , da forbrugerpriserne steg med 11 % , er Faellesskabets gennemsnitlige inflationstakt blevet mere end halveret til et anslaaet tal paa 5 % i 1984 ifoelge de seneste overslag . Denne udvikling skal ses i lyset af de virkninger , udviklingen i dollarens vaerdi har :

- det kan umiddelbart antages , at inflationsopbremsningen inden for Faellesskabet - virkningen af dollarens overvurdering taget i betragtning - har vaeret endnu mere udtalt , end det umiddelbart ser ud til ; der er sandsynligvis tale om en stoerrelsesorden paa to procentpoints ;

- denne umiddelbare virkning formindskes imidlertid af udviklingsforloeb , som til dels kan tilskrives dollarens hoeje vaerdi . Saaledes har raavarepriserne maalt i dollars ligget lavere , end det ellers ville vaere tilfaeldet ( raavarepriserne udtrykt i dollars og i ECU er vist i tabel 5 ) . Det er isaer olieprisen udtrykt i dollars , som er faldet gentagne gange i 1982 , 1983 og 1984 , og OPEC's andel af verdens samlede udbud faldt fra 65 % i 1973 til 45 % i 1984 . Dette betyder , at en stadig stigende del af olieproduktionen saelges under skaerpede konkurrencevilkaar . Dollarpriserne paa andre raavarer end olieprodukter faldt i 1981 og 1982 , hvorefter de var stabile i 1983 , men i 1984 steg de atter . Det naermere samspil mellem raavarepriser og valutakurssvinginger er dog fortsat et spoergsmaal , hvorom der hersker stor usikkerhed .

DIAGRAM 9 : JFR . EFT

TABEL 5

Verdensmarkedspriser paa raavarer i US dollars og ECU

* ( Procentvis aendring ) *

* 1980 * 1981 * 1982 * 1983 * 1984 * 1985 *

Oliepris * * * * * * *

i dollars * 73,1 * 10,3 * - 4,3 * - 11,6 * - 4,7 * 0,0 *

i ECU * 71,1 * 37,7 * 8,8 * - 2,5 * 7,2 * 3,4 *

Andre raavarepriser * * * * * * *

i dollars * 12,5 * - 10,1 * - 10,7 * 0,5 * 0,9 * 2,0 *

i ECU * 10,8 * 12,2 * 1,6 * 10,9 * 13,2 * 5,5 *

Kilde : Kommissionens tjenestegrene .

Den moderate forbedring af prisudviklingen i Faellesskabet som helhed skal ses i sammenhaeng med en mere konvergerende udvikling landene imellem . Dette fremgaar af tabel 6 , hvor der foretages en sammenligning af prisudviklingen i 1980 og 1984 - og den sandsynlige forlaengelse i 1985 . Fem medlemsstater ( Frankrig , Det forenede Kongerige , Irland , Italien og Graekenland ) havde i 1980 inflationstakter paa langt over 10 % ; fire af disse havde endog takter paa over 15 % . I 1984 havde tre af disse lande ( Frankrig , Det forenede Kongerige og Irland ) nedbragt deres iflation til under 10 % ( for Det forenede Kongeriges vedkommende helt ned til omkring 5 % ) , medens Italiens inflationstakt laa paa lige over 11 % . I samme tidsrum var der ogsaa tale om aftagende inflation i de oevrige medlemsstater : i 1980 varierede inflationstakten mellem 5,4 % og 9,8 % i en gruppe bestaaende af Forbundsrepublikken Tyskland , Nederlandene , Belgien , Luxembourg og Danmark , medens de samme lande i 1984 laa inden for intervallet 2,3 til 6,7 % . Sagt paa en anden maade laa Faellesskabets gennemsnitlige inflationstakt i 1980 paa 11 % med en standardafvigelse paa 5,9 % , medens den gennemsnitlige inflationstakt i 1984 var faldet til omkring 5 % med en standardafvigelse paa 4,3 % . Denne mere konvergerende prisudvikling haenger til dels sammen med EMS' funktion , idet en raekke lande ( Frankrig , Italien , Danmark og Belgien ) har knyttet deres stabiliseringsstrategier sammen med en maalsaetning om stabile valutakurser . Derimod blev det foerste olieprischok efterfulgt af en mindre konvergerende politik , som bevirkede , at flere lande forlod det davaerende " valutaslange " -system . Resultatet var en kortere og mere overfladisk stabiliseringsproces end den , der nu er i gang .

TABEL 6

Inflationsopbremsning og -konvergens ( forbrugerpriser )

* 1980 * Skoen 1984 * Opbremsning 1980 til 1984 ( procentpoints ) * Prognose 1985 ( procentvis aendring ) *

* ( procentvis aendring ) * * *

Tyskland * 5,4 * 2,3 * - 3,1 * 2,2 *

Nederlandene * 6,7 * 3,2 * - 3,5 * 2,3 *

Belgien * 7,0 * 6,4 * - 1,5 * 5,5 *

Luxembourg * 7,7 * 6,7 * - 1,0 * 5,5 *

Danmark * 9,8 * 6,0 * - 3,8 * 4,3 *

Frankrig * 13,1 * 7,6 * - 5,5 * 5,7 *

Det forenede Kongerige * 16,8 * 5,1 * - 11,7 * 5,6 *

Irland * 18,6 * 8,8 * - 9,6 * 7,0 *

Italien * 20,3 * 10,3 * - 9,6 * 7,1 *

Graekenland * 22,1 * 18,5 * - 3,6 * 18,0 *

EF * 11,1 * 5,1 * - 6,0 * 4,2 *

( standardafvigelse ) * ( 5,9 ) * 4,3 * - * ( 4,2 ) *

USA * 10,3 * 3,4 * - 6,9 * 3,6 *

Sidste aar var ogsaa praeget af en mere konvergerende udvikling paa betalingsbalancerne inden for Faellesskabet . Denne forbedrede konvergens inden for Faellesskabet kan tilskrives inflationsbekaempelsespolitikken og en raekke politiske valg med tilsvarende virkning .

Betalingsbalancernes nuvaerende tilpasningsproces begyndte i 1982 paa et tidspunkt , hvor den anden olieprisstigning praktisk talt var blevet absorberet , og selv foer den massive vaekst i USA's underskud satte ind ( jf . tabel 7 ) . Paa dette tidspunkt havde Italien , Frankrig , Belgien , Graekenland , Danmark og Irland meget store betalingsbalanceunderskud . I de fleste af disse lande blev der grebet ind i form af saavel indkomst - og efterspoergselsdaempende foranstaltninger som moderate valutakurstilpasninger inden for EMS . I begyndelsen af 1984 var alle disse lande paa naer Graekenland naaet frem til i vaesentlig udstraekning at reducere eller helt at eliminere deres betalingsbalanceundskud . Forbedringen af de loebende poster androg i gennemsnit naesten 2 % af bruttonationalproduktet , men for Irlands vedkommende var korrektionen over tre gange saa stor som dette tal .

Samtidig faldt Det forenede Kongeriges betalingsbalanceoverskud med omkring 2 % af BNP . Endelig vedblev det tyske betalingsbalanceoverskud med at stige . I tidsrummet 1982 til 1984 skyldtes dette fortrinsvis den gradvise opbygning af et overskud over for USA ( svarende til 0,65 % af Forbundsrepubliken Tyskland BNP ) , medens den tyske samhandel med resten af Faellesskabet udviklede sig til gunst for de oevrige medlemsstater ( idet delbalancen over for de oevrige EF-lande forringedes med 0,36 % af det tyske BNP ) .

Forbedringen af Faellesskabets samlede betalingsbalance med 13 mia US dollars fra 1982 til 1984 kan sammenlignes med ( jf . tabel 7 ) en forbedring af Japans betalingsbalance paa 27 mia US dollars i samme tidsrum og af de ikke-olieproducerende landes samlede betalingsbalance paa 30 mia US dollars . I modsaetning hertil var USA's betalingsbalance , som forringedes med 83 mia US dollars fra 1982 til 1984 ( 1 ) . Selv om EF-landene via et opsving i deres eksport har nydt godt af udviklingen i USA's oekonomi , har de negative virkninger af den stigende rente i USA og dollarens vekselkurs sat spoergsmaalstegn ved baeredygtigheden af det nuvaerende moenster af betalingsbalanceskaevheder mellem USA , Faellesskabet og Japan . Kapitaleksporten til USA er mindre foruroligende for Japan ( som nar betydelig opsparet kapital til raadighed ) end for Faellesskabet . Disse stroemme udgoer derimod et langt alvorligere problem for de gaeldstyngede udviklingslande . Hvis der er alt for stor asymmetri mellem de vigtigste industrilandegruppers oekonomiske udvikling , opstaar der alvorlig risiko for ustabilitet .

TABEL 7

Betalingsbalances loebende poster , % af BNP

* 1982 * 1984 * AEndring 1982 til 1984 *

Nederlandene * 2,8 * 3,8 * + 1,0 * - 0,8 ( 1 ) *

Det forenede Kongerige * 2,8 * 0,2 * - 2,6 * - 0,8 ( 1 ) *

Tyskland * 0,6 * 0,6 * + 0,0 * - 0,8 ( 1 ) *

Italien * - 1,6 * - 0,4 * + 1,2 * + 1,5 ( 1 ) *

Frankrig * - 3,0 * - 1,2 * + 1,8 * + 1,5 ( 1 ) *

Belgien * - 3,6 * - 0,4 * + 3,2 * + 1,5 ( 1 ) *

Graekenland * - 3,7 * - 4,7 * - 1,0 * + 1,5 ( 1 ) *

Danmark * - 4,1 * - 2,8 * + 1,3 * + 1,5 ( 1 ) *

Irland * - 8,3 * - 4,4 * + 3,9 * + 1,5 ( 1 ) *

EF * - 0,5 * 0,0 * + 0,5 *

USA * - 0,3 * - 2,5 * - 2,2 *

Japan * 0,7 * 3,0 * + 2,3 *

i US-dollars : * * * *

EF * - 14 * - 1 * + 13 *

USA * - 11 * - 94 * - 83 *

Japan * 7 * 34 * + 27 *

OPEC * - 15 * 7 * + 22 *

Oevrige udviklingslande * - 64 * - 34 * + 30 *

( 1 ) Vejet gennemsnit af aendringerne i den paagaeldende landegruppe .

2.3 . Arbejdsloesheden i Europa vokser stadig , beskaeftigelsen stagnerer

I Faellesskabet som helhed er vaeksten i ledigheden fladet ud i det seneste aar , men den er ikke standset helt . Paa kort sigt ser det ud til , at vaekstraten for BNP skal stige fra lige over 2 % til omkring 2,5 % , hvis arbejdsloesheden blot skal stabilisere sig . Gennem den seneste konjunkturcykel fra toppunktet i 1978 og indtil nu er den samlede arbejdsloeshedsprocent blevet fordoblet fra 5,4 % til 11,1 % . Ifoelge Kommissionens prognoser for 1985 vil der i bedste fald blive tale om stabilisering eller svag nedgang i nogle faa lande ( DK , D , UK ) medens der vil blive tale om yderlidere stigning i andre lande .

TABEL 8

Arbejdsloeshedsprocenter

* Belgien * Danmark * Tyskland * Graekenland * Frankrig * Irland * Italien * Luxembourg * Nederlandene * Det forenede Kongerige * FF ( 10 ) *

i alt , %

1978 * 8,1 * 7,1 * 3,8 * - * 5,2 * 8,4 * 7,1 * 0,7 * 5,4 * 5,3 * 5,5 *

1984 * 14,4 * 10,0 * 8,5 * 8,4 * 10,7 * 16,5 * 12,5 * 1,7 * 14,8 * 11,6 * 11,0 *

1985 * 14,8 * 9,9 * 8,5 * 8,8 * 12,6 * 16,5 * 12,9 * 1,8 * 14,8 * 11,7 * 11,5 *

Unge , %

1979 * 14,0 * 14,7 * 4,5 * - * 17,5 * 18,4 * 26,2 * 6,7 * 11,5 * 10,5 * 13,5 *

1983 * 30,0 * 27,9 * 13,3 * - * 21,7 * - * 35,7 * - * 31,0 * 25,9 * 24,5 *

Langtidsledige ( over 1 aar ) , % af samlede ledighed

1979 * 38,1 * 6,8 ( 1 ) * 22,2 * - * 19,4 * 34,6 ( 1 ) * 35,0 * - * 28,9 * 30,4 * 28,4 *

1983 * 49,9 * 5,6 * 29,9 * - * 24,4 * 40,9 * 40,2 * - * 49,4 * 41,5 * 38,8 *

( 1 ) 1980 .

Den voksende arbejdsloeshed er i saerlig hoej grad gaaet ud over personer , der soeger at blive optaget i arbejdsstyrken : unge , der afslutter uddannelsen , og kvinder , som soeger at indtraede eller genindtraede i arbejdsstyrken . For unge paa under 25 aar er arbejdsloeshedsprocenterne i de enkelte lande steget til mellem 13 % i Forbundsrepublikken Tyskland og saa meget som 36 % i Italien .

Derudover er langtidsledighedens omfang ( over et aar ) steget kraftigt saavel absolut som i procent af den samlede ledighed . I 1983 havde over en tredjedel af de arbejdsloese vaeret uden arbejde i over et aar .

Udviklingen inden for Faellesskabet er meget forskellig fra udviklingen i USA , hvor arbejdsloesheden i 18-maaneders perioden frem til juli 1984 faldt fra 10 % til 7 % og meget vel i 1985 kan naa ned i naerheden af 1978-niveauet . Dette staar i skarp kontrast til det hidtidige forloeb . Arbejdsloeshedsprocenten i Faellesskabet var i 1981 for foerste gang hoejere end i USA og har i de seneste to aar ligget betydeligt hoejere . Tallene for Japan er ikke sammenlignelige , men de har ligget paa et lavt niveau ( under 3 % ) .

Siden 1973 har beskaeftigelsesudviklingen i USA , Japan og en raekke andre OECD-lande vaeret vaesentlig bedre end i Faellesskabet , hvor den samlede beskaeftigelse har vaeret stort set stagnerende i loebet af de to sidste aartier . Forskelle i vaekstforloebene er ikke i sig selv tilstraekkelige til at forklare de divergerende beskaeftigelsesteudenser . EF og USA har i de sidste to aartier haft omtrent samme langfristede vaekstrate , nemlig 3 % , men helt forskellige beskaeftigelsesforlob . USA og Japan har haft mere ensartede beskaeftigelsesforloeb , men Japans vaekstrate var gennem disse to aartier over dobbelt saa hoej .

TABEL 9

Arbejdsloeshedsprocent

* EF * USA *

1978 * 5,5 * 6,0 *

1979 * 5,5 * 5,8 *

1980 * 6,1 * 7,1 *

1981 * 7,8 * 7,6 *

1982 * 9,4 * 9,7 *

1983 * 10,6 * 9,6 *

1984 * 11,0 * 7,5 *

1985 * 11,5 * 7,1 *

Sammenligninger mellem de samlede antal beskaeftigede boer imidlertid vurderes paa baggrund af andre sammeligninger , som viser aendringer i befolkningen i de arbejdsdygtige aldersgrupper og aendringer i den andel heraf , som oensker at faa beskaeftigelse . Tabel 10 viser , hvorledes befolkningen i de arbejdsdygtige aldersgrupper er vokset hurtigere i USA og Japan end i Faellesskabet . For USA's vedkommende viser tabellen endvidere , at erhvervshyppigheden steg kraftigt .

TABEL 10

Vaekst i beskaeftigelse og arbejdsstyrke

* EF * USA * Japan *

* mio personer *

Beskaeftigelsesfremgang 1960 - 1982 * 3,4 * 33,7 * 12,0 *

Beskaeftigelsesfremgang 1982 - 1984 * - 0,8 * 4,4 * 1,6 *

Befolkning i de arbejdsdygtige aldersklasser aendring 1960 - 1982 * 22,3 * 45,9 * 20,3 *

* % *

Beskaeftigelsesfrekvens 1960 * 65,8 * 60,9 * 74,5 *

Beskaeftigelsesfrekvens 1982 * 59,4 * 64,7 * 70,6 *

Erhvervshyppighed ( 1 ) 1960 * 67,3 * 66,8 * 75,8 *

Erhvervshyppighed ( 1 ) 1982 * 65,1 * 72,7 * 72,3 *

( 1 ) Arbejdsstyrken i procent af befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser .

At doemme efter Kommissionens skoen og prognoser for tidsrummet 1983 til 1985 vil de fleste lande under det nuvaerende konjunkturopsving opleve en yderligere beskaeftigelsesnedgang . Der forventes kun stigende beskaeftigelse i Italien ( 0,3 % om aaret ) , Det forenede Kongerige ( 0,6 % ) og Danmark ( 1,0 % ) .

TABEL 11

Beskaeftigelsesstigning paa kort og lang sigt , procentvis aendring , paa aarsbasis

* Belgien * Danmark * Tyskland * Graekenland * Frankrig * Irland * Italien * Luxembourg * Nederlandene * Det forenede Kongerige * EF ( 10 ) *

1960 - 1982 * 0,2 * 0,7 * - 0,1 * - 0,1 * 0,4 * 0,4 * 0,0 * 0,8 * 0,4 * - 0,1 * 0,1 *

1982 - 1985 * - 0,5 * 1,0 * - 0,7 * - 0,3 * - 1,2 * - 0,5 * 0,3 * - 0,5 * - 0,8 * 0,6 * - 0,3 *

Den kraftige vaekst i befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser , som hidtil har praeget 1980'erne , vil begynde at flade ud i 1985 . Siden 1980 har der aarligt vaeret en gennemsnitlig tilvaekst i befolkningen i aldersklassen 15 til 64 aar paa 1 % om aaret . Fra 1986 vil denne tendens blive afloest af en lav eller negativ stigningstakt . Imidlertid vil et aftagende pres paa arbejdsmarkedet muligvis blive delvis opvejet af en fornyet stigning i erhvervshyppigheden , som er faldet i de senere aar - utvivlsomt fordi arbejdstagerne har opgivet haabet om at finde beskaeftigelse .

TABEL 12

Demografisk betinget vaekst i befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser ( 15 til 64 ) , ( EF 10 ) , %

1980 * 1981 * 1982 * 1983 * 1984 * 1985 * 1986 * 1987 * 1988 * 1989 * 1990 *

0,8 * 1,1 * 0,8 * 0,9 * 0,9 * 0,5 * 0,2 * 0,2 * 0,2 * 0,1 * 0,0 *

Kilde : Kommissionen og medlemsstaterne .

Hvad angaar beskaeftigelsens branchesammensaetning , er moenstret det samme i de * este EF-lande . Der er fortsat tale om faldende beskaeftigelse i landbruget , om end faldet er knap saa kraftigt som tidligere . Industrien har i de seneste fire aar , for hvilke der foreligger data , haft en beskaeftigelsesnedgang paa 1,3 mio . Derimod har servicesektoren i samme tidsrum haft en beskaeftigelsesfremgang paa 3,3 mio . Inden for industriens enkeltbrancher har kun energi - samt bygge - og anlaegssektoren kunnet holde et konstant beskaeftigelsesniveau . Der har vaeret faldende beskaeftigelse i forarbejdningssektoren . Inden for servicesektoren har der vaeret kraftigt stigende beskaeftigelse i den offentlige sektor . Denne udvikling kan ikke fortsaette som foelge af de nuvaerende budgetmaessige begraensninger .

TABEL 13

Beskaeftigelse efter oekonomisk aktivitet , EF ( 9 ) , mio personer

* 1977 * AEndring ( 1 ) * 1981 *

Landbrug , fiskeri * 7,3 * - 0,9 * 6,4 *

Industri * 40,2 * - 1,3 * 38,9 *

- energi , vand 2,0 * - * 2,0 *

- raastofudvinding , kemisk industri * 4,9 * - 0,3 * 4,6 *

- metal - og maskinindustri * 12,4 * - 0,4 * 12,0 *

- anden fremstillingsvirksomhed * 12,6 * - 0,8 * 11,8 *

- bygge - og anlaegsvirksomhed * 8,3 * + 0,1 * 8,4 *

Servicefag * 51,7 * + 3,3 * 55,0 *

- distribution * 17,1 * + 0,4 * 17,5 *

- transport , kommunikation * 6,1 * - * 6,1 *

- bank - og forsikringsvaesen * 5,4 * + 0,8 * 6,2 *

- offentlig administration * 7,0 * + 1,2 * 8,2 *

- andre servicefag * 16,0 * + 0,9 * 16,9 *

Samlet beskaeftigelse * 99,7 * + 1,3 * 101,0 *

( 1 ) Fra 1977 til 1981 .

Kilde : Eurostat , stikproeveundersoegelser af arbejdsstyrken .

Noter :

Angivelsen af samlet beskaeftigelse indeholder en ikke-specificeret del .

Samlet beskaeftigelse omfatter en ikke fordelt beskaeftigelseskategori .

Den langsigtede og konjunkturmaessige sammenhaeng mellem produktion og beskaeftigelse er ikke helt den samme for de forskellige oekonomier : Japan har den laveste beskaeftigelsesvaekst pr . enhed produktionsvaekst ( dvs . den kraftigste stigning i arbejdsproduktiviteten ) , USA har den hoejeste og Faellesskabet ligger midt imellem . Sammenligninger mellem tal for beskaeftigelsesvaeksten skal tages med et gran salt og boer tage hensyn til saavel beskaeftigelsesomfanget ( antal beskaeftigede ganget med det gennemsnitlige antal arbejdstimer ) som arbejdskraftens kvalitet . Den langsigtede beskaeftigelsesudvikling inden for en oekonomi paavirkes naturligvis af vaeksten i produktionen og ogsaa i vid udstraekning af valget af teknologi , sammensaetningen af kapital og arbejdskraft ( betinget af de relative kapital - og loenomkostninger ) samt antallet af arbejdstimer . Den oekonomiske politik har ogsaa betydning , hvilket fremgaar af skatternes og subsidiernes indvirkning paa faktoromkostningerne .

Paa kort sigt synes arbejdsgiverne i Faellesskabet at vaere langsommere til at tilbyde varig beskaeftigelse , naar efterspoergslen er stigende , isaer i perioder med lav rentabilitet . Paa tilsvarende maade er arbejdsgiverne generelt tilbageholdende med at afskedige , naar de kun forventer midlertidige fald i efterspoergslen . Dette staar i skarp kontrast til saavel praksis i USA , hvor arbejdsgiverne paa kort sigt er meget mere tilboejelige til at ansaette og afskedige , som det japanske system , hvor beskaeftigelse i mange virksomheder betragtes som en langsigtet forpligtelse mellem arbejdsgivere og arbejdstagere , og hvor udsving i efterspoergslen efter arbejdskraft reguleres via det sekundaere og frie arbejdsmarked . I det sidste aarti har USA's kortfristede beskaeftigelseselasticitet over for BNP-vaeksten ligget paa ca . 0,75 , medens det tilsvarende tal for EF kun er 0,4 .

2.4 . Kapacitetsudnyttelse , kapital-arbejdskraftkombination og relative faktorpriser

De seneste investeringstendenser i Det europaeiske Faellesskab indeholder opmuntrende traek , men rejser ogsaa problemer .

Det er et opmuntrende traek , at virksomhedslederne i EF i vid udstraekning tilkendegiver , at de vil oege investeringerne betydeligt i 1984 i forhold til 1983 . Tallene i tabel 14 , der er hentet fra Faellesskabets konjunkturbarometerundsoegelse , er baseret paa oplysninger i national valuta i nominelle termer . Udtrykt i reale termer skoennes det samlede tal for EF at vokse fra - 2 % i 1983 - altsaa fra et lavt niveau - til + 7 % i 1984 . Denne stigning er den kraftigste i mange aar og er navnlig staerkere end det moderate investeringsopsving , som registreredes i det sidste konjunkturopsving i 1978/1979 . De samlede investeringer forventes at stige med omkring 4 % i 1984 - ligesom i opsvinget i 1979 - men de private erhvervsinvesteringer er staerkere nu , medens de offentlige investeringer og boliginvesteringerne er svagere .

TABEL 14

Virksomhedsledernes investeringsplaner , procentvis aendring i vaerdi i forhold til foregaaende aar

* Belgien * Danmark * Tyskland * Graekenland * Frankrig * Irland * Italien * Luxembourg * Nederlandene * Det forenede Kongerige * EF *

1983 * - 2 * 19 * 1 * - 36 * 5 * - 1 * 3 * 20 * 5 * 3 * 3 *

1984 * 15 * 60 * 5 * 23 * 20 * 13 * 11 * - 20 * 29 * 16 * 13 *

Kilde : EF's investeringsundersoegelser .

Forklaringen paa denne opgang i erhvervsinvesteringerne ser ud til at ligge i en kombination af foelgende hovedfaktorer : foraeldelsen af kapitalapparatet i Faellesskabet i de seneste aar har skabt et teknologisk behov for erstatningsinvesteringer , forbedrede profitforventninger , lempelse af likviditetsbegraensningerne for virksomhederne og stigning i kapacitetsudnyttelsen i mange industrigrene . Bruttooverskuddene i virksomhederne i de fire stoerste EF-oekonomier forventes at udvise stigninger paa mellem 10 og 14 % i nominelle termer i 1984 , hvilket er en beskeden forbedring i forhold til et lavt udgangspunkt . Kapacitetsudnyttelsen i industrien voksede ifoelge konjunkturbarometertilkendegivelserne fra 76,5 % i andet kvartal 1973 til 81 % i tredje kvartal 1984 ( 2 ) . Dette skal sammelignes med tallene for de seneste konjunkturtoppunkter paa 84 % i 1979 og 86,5 % i 1973 . Tallet for 1973 afspejlede en situation , der i saerlig grad kendetegnedes ved oekonomisk overophedning .

Det foruroligende ved disse tendenser ligger i den kendsgerning , at medens opsvinget fortsat kun er beskedent ,er kapacitetsudnyttelsesgraden i industrien foroeget vaesentligt , og man er derved kommet naermere til det nuvaerende potentielle produktionsniveau , uden at der er sket en nedgang i arbejdsloesheden ( jf . diagram 10 ) . De private investeringer har reageret hurtigere paa aendrede efterspoergsels - og profitvilkaar end antaget af nogle analytikere , og dette skal ses i sammenhaeng med , at foroegelsen af produktionspotentiellet har vaeret meget beskeden i de seneste aar . Omfanget af ledig kapacitet , som paa et givet tidspunkt kan inddrages i rentabel produktion , afhaenger af faktorpriserne og den maade , hvorpaa arbejdet organiseres . For oejeblikket synes mulighederne dog at vaere ret smaa . ( Dette spoergsmaal diskuteres i afsnit 3.1.1 nedenfor )

DIAGRAM 10 : JFR . EFT

Med hensyn til andre investeringstyper er boliginvesteringerne fortsat afdaempede og forventes at vokse med 2 % i 1984 og 1985 efter et fald i 1983 . Hoeje realrentesatser rammer boligbyggeriet saerlig kraftigt , navnlig naar de kombineres med markedsstivheder saasom huslejekontrol . Undersoegelserne af ordreboegerne og beskaeftigelsesudsigterne inden for byggesektoren viser , at aktiviteren i denne sektor fortsat vil vaere lav .

Bruttoinvesteringerne i den offentlige sektor har ogsaa vaeret svage . Den maengdemaessige vaekst for EF som helhed anslaas at blive foelgende : 1983 + 0,3 % , 1984 + 1,1 % , 1985 + 1,1 % .

Sideloebende med stagnation i beskaeftigelsen har der vaeret en betydelig stigning i kapitalapparatet pr . ansat i Faellesskabet ; dette staar i modsaetning til USA , hvor stigningerne i investeringerne og i beskaeftigelsen har vaeret parallelle . For Japan har stigningen i kapitalapparatet pr . ansat imidlertid ligget taettere paa stigningen i Faellesskabet end i USA . Kontrasten mellem udviklingen i Faellesskabet og i USA har vaeret tydelig i over to aartier . I perioden 1973 til 1983 voksede kapitalapparatet pr . ansat med 3 % om aaret i EF , mens de tilsvarende tal for USA ifoelge nogle skoen laa taet paa nul .

Undersoegelser af de mulige aarsager hertil viser , at der ifoelge nogle kilder var en markant forskel mellem udviklingen i de reale loenomkostninger og udviklingen i kapitalafkastet - der var tale om en forskydning paa 4 % i Faellesskabet og naesten ingen aendring i USA . Japan oplevede ligesom Faellesskabet en ugunstig udvikling i forholdet mellem de reale loenomkostninger og kapitalafkastet . Det er meget vanskeligt at afgoere , om det er afkastet af et eksisterende eller nyt kapitalapparat , eller om det er omkostningerne ved at rejse ny kapital , der har stoerst indflydelse paa investeringsbeslutningerne . Endvidere er der en betydelig statistisk fejlmargen omkring tallene for kapitalapaaratet . Det er imidlertid en kendsgerning , at kapitalintensiteten er oeget betydeligt i Europa ( ud over resultaterne af konjunkturundersoegelserne foreligger der data for fremstillingsvirksomhed og for den samlede oekonomi ( 3 ) .

Indtil 1981 var produktionsvaeksten pr . ansat i Faellesskabet stoerre end i USA , og en betydelig del heraf skyldtes en stigning i kapitalapparatet pr . ansat . Sammenhaengen mellem opsvinget i produktion af beskaeftigelse har saaledes ikke vaeret naer saa stor i Faellesskabet som i USA . Tendensen til oeget kapitalintensitet inden for EF har vaeret uaendret under det oekonomiske tilbageslag i 1981/1982 . Som vist nedenfor har forholdet mellem vaeksten i investeringerne og vaeksten i BNP i Faellesskabet i det sidste aarti kun vaeret lidt over halvt saa stort som i USA ; kontrasterne er dog i nogen grad overdrevne som foelge af den seneste tids forskellige konjunkturforloeb i EF og i USA . Endvidere boer der tages hoejde for gennemfoerte investeringer , som ikke har kunnet udnyttes i forventet omfang . En forbedring af investeringernes evne til at oege produktion og beskaeftigelse maa vaere en afgoerende maalsaetning for en politik , som udformes med henblik paa at skabe en tilstraekkelig vaekst i produktionen til , at arbejdeloeshedsproblemet i Faellesskabet kan loeses .

TABEL 15

Vaekst i produktionen i forhold til investeringsandelen i BNP , EF og USA

* 1960 - 1973 * 1974 - 1984 *

EF 10 * * *

Faste bruttoinvesteringer i % af BNP * 22,8 * 20,2 *

Vaekstrate i BNP * 4,8 * 1,7 *

Investeringseffektivitet ( 1 ) * 0,21 * 0,08 *

USA * * *

Faste bruttoinvesteringer i % af BNP * 19,4 * 16,4 *

Vaekstrate i BNP * 4,0 * 2,3 *

Investeringseffektivitet ( 1 ) * 0,21 * 0,14 *

( 1 ) Vaekstrate i det reale BNP divideret med faste bruttoinvesteringer som procent af BNP .

3 . Mod mere vaekst og beskaeftigelse i den europaeiske oekonomi

3.1 . Maal og principper for en kollektiv aktion

3.1.1 . Vaekst og inflation

Faellesskabet sigter paa at opnaa bedre oekonomiske resultater , og der er enighed om , at man maa soege at tilvejebringe en hoejere vaekst og beskaeftigelse og en lav inflation , samtidig med at man laegger saerlig vaegt paa oprettelse af nye arbejdspladser .

Betragtes de sidste to aartier , var forholdet mellem BNP-vaekstraten og inflationsraten 4,5 : 4,5 i 1960'erne og 2 : 11 i tiaarsperioden 1973 til 1982 , og forholdet er i dag 2 : 5 . Der er saaledes gjort en begyndelse i de langsigtede bestraebelser paa igen at forbedre det fundamentale forhold mellem vaekst og inflation .

Hvor meget boer Faellesskabet satse paa at opnaa en forbedring af de oekonomiske praestationer ? Den foreliggende viden om de noejagtige oekonomisk-politiske parametre er for usikker til , at der kan opstilles formelle pris - og outputmaal . Men man boer diskutere maalenes stoerrelsesorden .

Det kan vaere hensigtsmaessigt at angribe problemet under foelgende synsvinkler :

- hvor stor er den nuvaerende ledige kapacitet og vaekstraten i produktionspotentiellet ? ( 4 )

- hvordan kunne vaeksten i produktionspotentiellet haeves , og ville stigningen i efterspoergslen i denne situation svare til de oegede udbudsmuligheder ?

Med hensyn til den nuvaerende ledige kapacitet foreligger der udelukkende direkte oplysninger om industrien , som kun tegner sig for en tredjedel af den samlede produktion . I denne sektor rapporteredes kapacitetsudnyttelsen i tredje kvartal 1984 at vaere 81 % sammenlignet med 84 til 86 % for de seneste konjunkturtoppunkter . Den hastighed , hvormed den * edige kapacitet er gaaet ind i produktionen i det sidste aar , tyder paa , at man snart vil naa op paa et hoejt kapacitetsudnyttelsesniveau i visse sektorer , medmindre der meget hurtigt saettes yderligere skub i ekspansionsprocessen for den potentielle produktion i form af investering i nyt kapitalapparat eller produktiv anvendelse af det eksisterende kapitalapparat . De seneste konjunkturundersoegelser viser en hurtig nedgang i nettotallet for virksomhedsledere , der forventer , at kapaciteten vil vaere mere end tilstraekkelig i de kommende maaneder .

For saa vidt angaar vaeksten i den potentielle produktion paa aarsbasis , tyder flere indikatorer paa , at den er faldet til et lavt niveau paa ca . 1 til 1,5 % i Faellesskabet i loebet af det sidste aarti ( 5 ) .

Tilsammen implicerer disse forhold , at vaekstraten for den potentielle produktion snart maa oeges , hvis man skal paaregne hoejere faktiske vaekstrater . En tilstraekkelig forbedret rentabilitet og isaer udsigten hertil vil vaere en vigtig faktor , som kan fremme investeringerne , og tilvejebringelsen af en saadan forbedring er derfor ét af de hovedpunkter , der behandles i det foelgende i den mere detaljerede diskussion af de oekonomisk-politiske muligheder .

Faktiske eller forventede efterspoergselsstigninger har ogsaa i hoej grad vaeret med til at saette gang i investeringerne , og efterspoergslen maa derfor oeges , hvis det skal lykkes at sikre en effektiv udvidelse af produktionspotentiellet . Hvis en saadan strategi skal lykkes , maa den baseres paa en kombination af vaekstkraefter , der primaert udgaar fra den private sektor som foelge af forbedrede betingelser , isaer paa udbudssiden , men ogsaa som foelge af forbedrede forventninger , og en sammenhaengende makrooekonomisk politik . En generelt utilstraekkelig eftersporgsel kan blive en trussel mod det eksisterende opsvings baeredygtighed . Penge - og finanspolitikken boer derfor tilrettelaegges i overensstemmelse hermed , saa opsving-processen ikke bremses som foelge af en generel utilstraekkelig efterspoergsel .

Med hensyn til inflationsrisiciene i forbindelse med hoejere vaekstmaal er der ikke tale om noge * ast lovmaessig relation mellem stabilitet og vaekst . Denne relation er i de senere aar blevet svaekket i Europa . Diagram 11 viser udviklingen mellem forbrugerprisinflationen og kapacitetsudnyttelsen i aarene efter 1970 . De successive toppunkter i kapacitetsudnyttelsen - i 1970 , 1973 og 1979 - kendetegnedes af stigende inflationsrater - henholdsvis 4 % , 8 % og 10 % . Forholdet mellem kapacitetsudnyttelsen og inflationen blev saaledes tydeligt forvaerret . Efter hvert af disse toppunkter i kapacitetsudnyttelsen accelererede inflationsraten yderligere og naaede helt op paa over 14 % , navnlig i koelvandet paa de to olieprischok . Foerst efter kraftige konjunkturtilbageslag blev den gennemsnitlige forbrugerprisinflation bragt ned paa omkring de 7 % , der registreres i 1978 og igen 1984 .

DIAGRAM 11 : JFR . EFT

Det er vaerd at bemaerke , at udgangspunktet med hensyn til kapacitetsudnyttelse og inflation nu er noejagtig den samme som den , der gjaldt i midten af 1978 . En forudgaaende periode med et langsomt oekonomisk opsving betoed dengang , som nu , en stigning i kapacitetsudnyttelsen i industrien til omkring 80 % . Fra midten af 1978 ledsagedes den stigende kapacitetsudnyttelse af en accelererende inflation . De vigtigste spoergsmaal i den nuvaerende situation er

( i ) om der kan opnaas en yderligere stigning i kapacitetsudnyttelsen , uden at der indtraeder en vending i den faldende inflationstendens , og

( ii ) om der kan ske en stigning i den potentielle produktion , der er tilstraekkelig hurtig , at kapacitetsudnyttelsen kan holdes konstant paa f.eks . omkring 83 til 84 % i en situation med en passende vaeksttendens og med en mindre eller slet ingen forringelse af prisstabiliteten .

De eksterne faktorer er i hoej grad gunstige for at opnaa gode resultater paa prisfronten i det kommende aar eller de naeste to aar . Oliemarkedet vil sandsynligvis vaere presset for nogen tid , og energipriserne ser ikke ud til at frembyde inflationsrisici i den naermeste fremtid . Dollaren , der har vaeret staerk i en laengere periode end forventet af mange oekonomer , vil sandsynligvis naeppe stige igen i forhold til ECU , saaledes som det er sket i de sidste tre aar , men vil langt mere sandsynligt falde i vaerdi paa lidt laengere sigt . I denne situation vil udviklingsmulighederne sandsynligvis blive mere gunstige end de var i 1979 og 1980 .

Hvis de interne faktorer ogsaa skal vaere gunstige , vil det som allerede naevnt vaere noedvendigt at oege kapaciteten . Loentilbageholdenhed og andre mikrooekonomiske foranstaltninger paa udbudssiden vil vaere vigtige med henblik paa at oege den rentable kapacitet og holde presset paa priserne nede . For at undgaa en gentagelse af situationen i 1978 , da pengeforsyningen fik lov at vokse alt for hurtigt ( 14 % for EF som helhed og 11 % i Tyskland ) , boer pengepolitikken tilrettelaegges efter mellemfristede stabilitets - og vaekstmaal .

Endelig vil en vaekstrate , der er hoejere end den nuvaerende tendens paa kort sigt paa 2 til 2,5 % , vaere en forudsaetning for vaesentligt at forbedre beskaeftigelsen i en situation med fortsatte tekniske fremskridt . Nogle medlemsstater , f.eks . Tyskland , anser allerede 2,5 % for at vaere en gennemfoerlig vaekstrate for den potentielle produktion paa mellemlang sigt . En intensiveret forbedring af oekonomiens udbudsside i alle medlemsstater kombineret med jaevnt forbedrede efterspoergselsforventninger kunne meget vel give mulighed for en lidt hoejere potentiel vaekstrate paa 3 % for Faellesskabet som helhed , selv om dette ville betyde den slaaende , men ikke uopnaaelig forbedring i forhold til den nuvaerende tendens . Desuden er der et vist spillerum for at opnaa en vaekst , der er hoejere end tendensen , ved at anvende en del at den nuvaerende ledige eller daarligt udnyttede kapacitet . Kombineret med foranstaltninger , der tager sigte paa at oege vaksten i den potentielle produktion , ville det antagelig vaere muligt at opnaa en vaekstrate paa 3,5 til 4 % for en periode . Mulighederne for en rent cyklisk afmatning ser ud til at vaere ganske smaa i Faellesskabets oekonomi , og det ville derfor vaere uforsigtigt at antage , at et cyklisk opsving vil kunne bidrage med mere end omkring * % om aaret i * aar . Stoerre bestraebelser paa at oege det eksisterende kapitalapparats kapacitet , f.eks . gennem en omlaegning af produktion og arbejdstid , vil kunne oege virkningen af et cyklisk opsving og skabe grundlag for et endnu mere ambitioest maal paa kort sigt .

At opnaa en vaesentlig forbedring af de nuvaerende oekonomiske praestationer er uden tvivl et faelles maal - omend kun kvalitativt - for alle medlemsstater . En forbedring af de oekonomiske praestationer i det anfoerte omfang ville imidlertid betyde en meget kraftig og hurtig accentuering af de bedste traek i den seneste oekonomisk-politiske kurs i Faellesskabet . Resten af denne beretning indeholder en mere praecis beskrivelse af denne kurs , som er opsummeret i 16 punkter .

TABEL 16

Vaekst og inflation

* Aarlig gennemsnitlig procentvis stigning *

* 1961 - 1970 * 1971 - 1980 * 1981 - 1983 * 1984 - 1985 ( 1 ) *

BNP * * * * *

Maengde * 4,3 * 2,9 * 0,4 * 2,2 *

Prisdeflator * 4,7 * 9,8 * 8,0 * 4,4 *

Nominelt * 9,1 * 13,0 * 8,4 * 6,7 *

( 1 ) Prognoser paa basis af den nuvaerende oekonomiske politik .

Punkt 1 : Faellesskabet boer kollektivt sigte paa at skabe betingelserne for , at det kan opnaas betydeligt hoejere faktiske og potentielle vaekstrater og lave eller lavere inflationsrater . Der boer sigtes mod en potentiel vaekstrate paa 2,5 til 3 % , og , med hensyn til en midlertidig periode i en cyklisk opsvingsfase , en noget hoejere faktisk vaekstrate paa 3,5 til 4 % , men kun paa betingelse af , at den potentielle produktion samtidig forbedres . En realisering af denne strategi forudsaetter noedvendigvis et virkningsfuldt saet af foranstaltninger med henblik paa at forbedre udbudsbetingelserne paa alle markeder - varer , tjenester , arbejdskraft og kapital - ellers vil den hurtigere vaekst i efterspoergsel og produktion snart blive underkastet kapacitets - og inflationsbindinger .

3.1.2 . Beskaeftigelse og investering

I betragtning af arbejdsloeshedens nuvaerende omfang er det ikke blot noedvendigt at soege at skabe en hoejere oekonomisk vaekst , men hvert enkelt vaekstpoint maa ogsaa udnyttes bedre til at skabe oeget beskaeftigelse . Som fremhaevet ovenfor ( i afsnit 2.4 . ) , er der ikke nogen simpel eller fast relation mellem vaeksten i produktionen og vaeksten i beskaeftigelsen , men der er heller ingen grund til at tro , at der ikke kan ske forbedring af de seneste aars traege udvikling , hvad angaar oprettelse af nye arbejdspladser .

Beskaeftigelsen voksede naesten ikke under den hurtige vaekst i 1960'erne og er i det sidste tiaar faldet ganske lidt . Kapitalapparatet pr . beskaeftiget voksede i denne sidste periode jaevnt med gennemsnitlig 2,5 % pr . aar . En vaesentlig aarsag til denne foroegelse af kapitalintensiteten har utvivlsomt vaeret , at de reale loenomkostninger hele tiden er steget i forhold til kapitalafkastet . Dette skyldes i vid udstraekning , at arbejdsgiverbidrag og andre indirekte loenomkostninger er vokset , medens kapitalomkostningerne undertiden er blevet holdt nede af en lav realrente og uhensigtsmaessige skatteregler . Denne udvikling har formentlig vaere med til at traekke EF-landene over i produktionsaktiviteter , der er alt for arbejdskraftbesparende , og det maa nu aendres .

Bestraebelser paa at undgaa oeget kapitalintensitet og arbejdsbesparende investeringer i den strukturelle udvikling af oekonomien indebaerer ikke , saaledes som det undertiden fejlagtigt antages , at investeringerne skal reduceres , eller at de tekniske fremskridt forsinkes . Investeringerne og de teknologiske praestationer i USA og Japan , som ikke ser ud til at fremvise arbejdsbesparende tendenser , illustrerer i hoej grad dette vigtige forhold .

Efter alt at doemme blev den betydelige forbedring af arbejdskraftens produktivitet ( 2 % om aaret i det sidste aarti ) i EF ledsaget af en faldende tendens i kapitalens produktivitet . Vaeksten i den samlede faktorproduktivitet ser derfor ud til kun at have ligget paa 1,5 % om aaret . Loenomkostningerne steg kraftigt ( 2 % om aaret ) , medens kapitalafkastet faldt nogenlunde lige saa hurtigt ( - 2 % om aaret ) . I denne tiaarsperiode voksede loenomkostningerne saaledes sammenlagt 4 % om aaret i forhold til kapitalafkastet .

Det er som bekendt altid vanskeligt at vurdere substitutionselasticiteten mellem de forskellige faktorer , og beregninger af den langsigtede elasticitet har da ogsaa foert til ret forskellige resultater . Det er derfor vanskeligt at sige noget noejagtigt om , hvor meget aendringer i forholdet mellem loen - og kapitalomkostninger vil paavirke beskaeftigelsen . Det er imidlertid klart , at den nuvaerende tendens i faktorsammensaetningen maa aendres , hvis det skal lykkes at naa frem til en maerkbar bedring af beskaeftigelsen uden en helt urealistisk hoej oekonomisk vaekst , og det skulle ogsaa vaere muligt i det mindste at holde de reale loenomkostninger paa et stabilt niveau og samtidig oege kapitalafkastet betragteligt . Med henblik herpaa vil det desuden vaere oenskeligt at foretage en tilpasning af skatte - og subsidiestrukturen for at fremme en mere rationel ressourceallokering . Om dette vil faa de oenskede virkninger for beskaeftigelsen , afhaenger imidlertid af , om de henstillinger vedroerende udbuds - og efterspoergselspolitikken , der gives i denne beretning , bliver efterlevet .

Punkt 2 : Faellesskabet maa bestraebe sig paa at aendre sammensaetningen af den oekonomiske vaekst , saa beskaeftigelsen i hoejere grad fremmes og den hidtidige prioritering af kapitalapparatet korrigeres . Med en passende udvikling i de relative faktoromkostninger og med et bedre oekonomisk vaekstmoenster skulle det vaere muligt at opnaa en vaesentlig aarlig foroegelse af beskaeftigelsen . At rette op paa det hidtidige skaeve forhold mellem kapital og arbejdskraft er imidlertid ikke ensbetydende med at negligere de tekniske fremskridt eller at reducere de samlede investeringer . Det implicerer derimod , at kapitalapparatet anvendes mere produktivt .

De foelgende afsnit beskriver kort en raekke makro - og mikrooekonomiske tiltag , som skulle vaere tilstraekkelige til at sikre en gunstig udvikling i Faellesskabets oekonomi . De fleste politikker er i det vaesentlige af mellemfristet karakter , men hvor konjunkturbestemte foranstaltninger er relevante , er dette anfoert .

3.2 . Den finansielle politik

3.2.1 . Fastfrysning af vaeksten i de offentlige udgifter

Indtil for ganske nylig havde de offentlige udgifters andel af BNP vaeret uafbrudt stigende siden begyndelsen af efterkrigsperioden . I 1958 , hvor EF blev grundlagt , udgjorde de offentlige udgifter 32,5 % af BNP for EF under ét . I 1983 naaede de op paa det hoejeste nogensinde , nemlig 47,8 % , men for 1984 forventes der et fald til omkring 47,3 % af BNP . Foreloebige tal tyder paa , at dette fald vil fortsaette i noget hurtigere tempo i 1985 til 46,4 % af BNP . Selv om de offentlige udgifter vil oeges noget begge aar , kan nedgangen set i forhold til BNP blive begyndelsen til en vigtig omlaegning af strukturen i den europaeiske oekonomi . Adskillige lande ( Forbundsrepublikken Tyskland , Det forenede Kongerige , Danmark , Nederlandene ) har indfoert fleraarige spareprogrammer for at konsolidere denne udvikling , og andre medlemsstater boer foelge samme kurs .

Der findes sikkert et stort og velbegrundet behov for bedre sociale ydelser , f.eks . paa sundhedsomraadet . Alligevel synes der i dag at vaere bred enighed om , at skatter , sociale sikringsbidrag og sociale overfoersler tilsammen er steget hurtigere end EF's oekonomi giver grundlag for , hvorved de oekonomiske vaekstmuligheder i sig selv er blevet svaekket . Derfor boer en nedbringelse af den hidtidige vaekst i de offentlige udgifter nu indgaa som et vigtigt element i styrkelsen af opsvinget i den europaeiske oekonomi paa mellemlang sigt . Denne nye udvikling skulle kunne reducere skattebyrden , bidrage til at genskabe lysten til at arbejde og mindske inflationspresset ( sidstnaevnte kan oeges af skatteinduceret loeninflation eller af budgetunderskuddenes likviditetsvirkninger ) .

Elimineringen eller nedbringelsen af driftssubsidier til urentable virksomheder forloeber i et ujaevnt tempo og med forskellig styrke i de forskellige sektorer og lande . I nogle lande kan der fortsat goeres meget for at oege effektiviteten om omkostningsbevidstheden i forvaltningen af sociale programmer .

De fleraarige offentlige udgiftsprogrammer i Forbundsrepublikken Tyskland og Det forenede Kongerige indeholder meget ens maalsaetninger for perioden 1984 til 1988 . I Forbundsrepublikken Tyskland skal de offentlige udgifters andel af BNP nedsaettes fra 47 % til 43 % og i Det forenede Kongerige fra 44,5 % til 40,5 % . I de fleste andre EF-lande ligger de offentlige udgifters andel i oejeblikket vaesentligt hoejere end i de to naevnte lande ( 57 % i Italien og knap 60 % eller mere i Benelux-landene , Danmark og Irland ) . I disse lande er der trods den seneste tids sparebestraebelser stadig muligheder for at goere forvaltningen af de offentlige udgiftsprogrammer mere effektiv . For EF som helhed skulle der saaledes vaere mindst lige saa store muligheder for at omlaegge strukturen i de offentlige udgifters ressourcebeslaglaeggelse ( i det mindste hvad angaar nedskaeringstakten for deres BNP-andel ) som i de lande , der allerede har fastlagt strategier paa mellemlang sigt .

Disse overordnede maalsaetninger for de offentlige udgifter indebaerer endnu stoerre tilbageholdendhed med mange driftsudgiftskategorier , idet der primaert boer satses paa at udbygge udgiftsprogrammer , som effektivt kan bidrage til at genoprette oekonomiens produktionspotentiel . Dette sidste indebaerer investeringer i menneskelig og fysisk kapital : i omskolingsprogrammer og oplaering i faerdigheder , som der er stigende behov for , samt i oekonomiske infrastrukturer , der er af afgoerende betydning for den oekonomiske udvikling . Bestraebelserne paa at gennemfoere besparelser paa budgetterne har foert til nedskaeringer af de offentlige investeringer i mange lande . Som foelge heraf er aktivitetsniveauet i bygge - og anlaegsindustrien i oejeblikket lav i de fleste lande , isaer i Forbundsrepublikken Tyskland . Offentlige investeringsplaner skal vurderes ud fra deres rentabilitet . Projekter , som giver et hoejt og relativt sikkert afkast , boer gennemfoeres i det nuvaerende ugunstige oekonomiske klima , medmindre det er absolut noedvendigt at nedbringe budgetunderskuddene . Da det tager lang tid at gennemfoere offentlige investeringsprogrammer , boer man allerede nu gaa i gang med at forberede gennemtaenkte programmer for en udbygning af offentlige bygge - og anlaegsarbejder .

TABEL 17

De offentlige udgifters andel af BNP , hidtidig udvikling og en mulig maalsaetning for 1987

* 1970 * 1984 * 1987 *

Offentlige dirftsudgifter * 32,6 * 47,3 * 43,3 *

Anlaegs - og kapitaludgifter * 5,1 * 4,0 * 5,0 *

Offentlige udgifter i alt * 37,7 * 51,3 * 48,3 *

Tabel 17 indeholder en raekke hovedtal til illustrering af udviklingen i de offentlige udgifter . Der er dog to forhold , som skal tages i betragtning . For det foerste boer alle medlemsstater tilstraebe en nedsaettelse af de offentlige udgifters andel af BNP , men nogle lande , som er naaet langt med stabiliseringen af budgetsituationen , vil muligvis kunne tillade en beskeden stigning i de offentlige udgifter maalt i faste priser . For det andet skal sond * ngen mellem drifts - og kapitaludgifter kun tages som et meget simpelt kriterium for prioriteringen , idet det gaelder om at fremme offentlige udgifter , som oeger oekonomiens produktionspotentiel . Disse offentlige udgifter omfatter flere typer driftsudgifter , ligesom man boer undgaa offentlige investeringer , som giver et ringe oekonomisk og samfundsmaessigt afkast .

Punkt 3 : Den seneste tids afdaempning af stigningen i de offentlige udgifter boer fastholdes paa mellemlang sigt i Faellesskabet som helhed . En mulig maalsaetning kunne vaere at nedbringe udgifternes andel af BNP med 1 procentpoint om aaret . Dog boer man udnytte mulighederne for at gennemfoere offentlige investeringer ( og mere generelt afholde udgifter , de fremmer den oekonomiske udvikling ) , saafremt man kan opnaa et hoejt afkast i forhold til kapitalomkostningen . Man boer isaer udbygge offentlige investeringsprogrammer i de lande , hvis offentlige finanser er blevet tilstraekkeligt konsolideret , og hvor der er ledig kapacitet i bygge - og anlaegssektoren .

3.2.2 . Skattelettelser for at fremme oprettelsen af nye virksomheder og beskaeftigelse

Der er inden for Faellesskabet ved at etablere sig en ny og vigtig tendens i retning af at mindske beskatningen , foroege incitamenterne til at udvide produktionen og tilskynde til oprettelse af nye virksomheder og arbejdspladser . Det er af overordentlig stor betydning af fastholde og forstaerke denne tendens som led i en strategi , hvis maalsaetning er at goere oekonomien mere dynamisk .

Den oegede skattebyrde inden for Faellesskabet har i stigende grad accentueret forskellene mellem arbejdsgivernes loenomkostninger og arbejdstagernes loenindkomst efter skat . De stigende sociale sikringsbidrag , som skal laegges til de direkte loenomkostninger , tenderer mod at daempe virksomhedernes jobskabelse . Stigende beskatning af loenindkomsterne ( indkomstskat og sociale sikringsbidrag ) oeger presset i overenskomst forhandlingerne for at opnaa stoerre loenninger foer skat , og dette presser loeninflationen i vejret . Udviklingen kan maales samlet ved at saette nettoloenindkomsterne i forhold til de totale loenomkostninger inklusive sociale sikringsbidrag . For de fire stoerste EF-lande under ét faldt denne andel stoet fra 59 % i 1971 til 51 % i 1981 , og for 1984 forventes en nedgang til 46 % . Til sammenligning kan naevnes , at andelen for De forenede Stater har ligget vaesentlig hoejere . Fra 1971 til 1981 faldt den ganske vist ogsaa , nemlig fra 69 % til 59 % , men i 1983 skete der en anslaaet stigning til 66 % under indtryk af de gennemfoerte skattelempelser , hvilket er et kraftigt omslag i forhold til den tidligere udvikling . Tallene indicerer , hvorledes den offentlige sektors oegede ressourceforbrug og de stigende skatter kan daempe den oekonomiske aktivitet og beskaeftigelsen , og omvendt .

Adskillige lande har ivaerksat programmer for skattelempelser og skattereformer .

I den seneste britiske finanslov for 1984/1985 blev der bebudet nedsaettelse af selskabsskatterne for en fireaarsperiode , afskaffelse af de supplerende sociale sikringsbidrag samt indfoerelse af en lang raekke initiativer med henblik paa at stoette smaa nye virksomheder . paa ar stoette smaa nye virksomheder .

I den franske regerings budget for 1985 er der foreslaaet nedsaettelse af selskabsbeskatningen , de supplerende sociale sikringsbidrag og indkomstskatten svarende til 1 % af BNP , og disse initiativer taenkes viderefoert i de kommende aar . I det nederlandske budget for 1985 indgaar skattenedsaettelser svarende til 0,33 % af BNP , som primaert fremkommer gennem en reduktion af arbejdsgivernes sociale sikringsbidrag .

Den tyske regering har bebudet indkomstskattelettelser og forhoejelser af boernetilskuddene paa i alt 20 mia DM ( 1 % af BNP ) over en treaarig periode , dog foerst med virkning fra 1986 . Regeringens nuvaerende hensigt er at gennemfoere foerste del af den finanspolitiske pakke ( forhoejelse af boernetilskuddene ) fra 1 . januar 1986 og anden del ( nedsaettelse af de progressive indkomstskatte skalaer ) fra 1 . januar 1988 . Det er ikke tanken at opveje disse initiativer med skatteforhoejelser , men skatteprogrammet er ikke endeligt fastlagt ; der regnes med et fald i den statslige nettolaantagning til 1 % af BNP i 1988 . For Det forenede Kongeriges vedkommende opereres der i den mellemfristede finansstrategi - ud over de allerede naevnte skattelempelser og -reformer - ogsaa med en margen for finanspolitiske justeringer ( skattenedsaettelser eller udgiftsforoegelser ) , der er forenelig med en nedbringelse af den offentlige sektors laanebehov til 1,75 % af BNP , og som i alt udgoer 13,5 mia Pund ( 3 % af BNP ) i 1988/1989 , som er det sidste aar , for hvilket der foreligger prognoser .

Selv i de medlemsstater , hvor budgetund * skuddet begraenser handlefriheden , vil der kunne gennemfoeres aendringer i skattestrukturen , som oeger beskaeftigelsen . I praksis kan dette f.eks ske ved at nedsaette indkomstskatterne eller de sociale sikringsbidrag og haeve forbrugsbeskatningen . Foroegelse af mervaerdiafgiften , energiskatterne eller andre punktafgifter indebaerer imidlertid en risiko for oeget inflation . Det er et problem , man boer holde sig for oeje og imoedegaa . Principielt boer forhoejelse af den indirekte beskatning saaledes ikke tages i betragtning ved overenskomstforhandlinger , et princip , som allerede er blevet droeftet og er accepteret i nogle medlemslande . I en oekonomi , som er praeget af underbeskaeftigelse , er det endvidere rimeligt at aendre skattestrukturerne for at oege incitamentet til at anvende mere arbejdskraft , eventuelt gennem nedsaettelse af visse investeringstilskud , som antages at oege kapitalintensiteten eller at bevare ineffektive industrier . Under visse omstaendigheder kan det ogsaa vaere en god ide at oege beskatningen af en anden produktionsfaktor som f.eks energi for at fremme rationel energianvendelse og forbedre den europaeiske oekonomis by * old .

Ud over at nedsaette den samlede direkte beskatning boer det ogsaa undersoeges , om opkraevningen af de sociale sikringsbidrag skal revideres , saa man undgaar eventuelle negative indvirkninger paa beskaeftigelsen . F.eks . er bidrag , som helt eller delvis er baseret paa faste beloeb , med til at goere loenomkostningerne stive og skaber en skattemaessig diskriminering mod beskaeftigelse af lavindkomstgrupperne . Ordninger med minimums - eller maksimumsbidrag pr . beskaeftiget boer revideres og erstattes af ordninger med et simpelt proportionalt procentbidrag , og helst lavere bidrag . I mange lande haemmes deltidsbeskaeftigelsen af hoeje minimumsbidrag til de sociale sikringsordninger . Et EF-direktiv om proportional bidragsfastsaettelse er endnu ikke blevet fuldt ud gennemfoert .

AEndringerne i skattestrukturerne i EF i perioden 1970 til 1984 er generelt gaaet i stik modsat retning af , hvad der i dag maa anses for noedvendigt , hvis man vil prioritere en udvidelse af den oekonomiske aktivitet og beskaeftigelsen . Den indirekte skattebyrde forblev uaendret , men den kraftige stigning i den samlede skattebyrdes andel af BNP paa syv procentpoints ramte udelukkende indkomst - og selskabsskatter og sociale sikringsbidrag . Denne udvikling boer nu vendes . I treaarsperioden 1985 - 1987 kan Faellesskabet f.eks . reducere den samlede skattebyrde i EF med omkring tre procentpoints af BNP gennem nedsaettelse af indkomst - og beskaeftigelsesskatterne med f.eks . 4 % og forhoejelser af forbrugsskatterne ( paa muligvis en procentpoint ) .

Konklusionen bliver , at en nedsaettelse af skatterne paa beskaeftigelsen og virksomhederne samt fjernelse af skattemaessige forvridninger paa mellemlang sigt nu boer indgaa som hjoernestenen i en strategi , hvis formaal er at styrke opsvinget i den europaeiske oekonomi . Det er en begyndelse , at der faktisk er gennemfoert skattenedsaettelser for 1984 og 1985 i nogle lande . Og i andre lande er der banet vej herfor gennem stabilisering af budgetunderskuddene . Det er imidlertid vigtigt , at man allerede nu gennemfoerer langsigtede og varige forbedringer af virksomhedernes rentabilitet og interesse i at oege beskaeftigelsen gennem et omfattende program for strukturelt orienterede skattenedsaettelser i Faellesskabet . I hvilket omfang disse nedsaettelser skal finansieres gennem udgiftssaenkninger , aendringer i skattestrukturen eller budgetunderskud , vil vaere forskelligt fra land til land . De budgetpolitiske implikationer heraf er naermere behandlet i det foelgende . Imidlertid boer alle lande nu enten gennemfoere skattelempelser , hvor finanspolitikken giver mulighed herfor , eller ivaerksaette udgiftsbeskaerende programmer , som kan danne grundlag for fremtidige skattenedsaettelser . Dette indebaerer naturligvis , at der paa mellemlang sigt maa foretages en grundig planlaegning af de offentlige finanser for klart at definere , hvorledes der kan gennemfoeres en betydelig lempelse af skattebyrden .

TABEL 18

AEndringer i skattestrukturen fra 1970 til 1984 , og en mulig maalsaetning for 1987 , i % af BNP

* 1970 * 1984 * 1987 *

Indirekte skatter * 13,9 * 13,8 * 15,0 *

Direkte skatter * 10,3 * 13,1 * 11,5 *

Sociale sikringsbidrag * 11,0 * 15,5 * 13,0 *

I alt * 35,3 * 42,4 * 39,5 *

Punkt 4 : Beskatningen af virksomhederne og beskaeftigelsen boer nu reduceres betydeligt paa mellemlang sigt ; en saadan skattelempelse kan opvejes af udgiftsnedskaeringer eller forhoejelser af den indirekte beskatning i de tilfaelde , hvor der er tale om alvorlige budgetunderskudsproblemer . Som en kvantitativ reference kan foreslaas en nedsaettelse af den samlede beskatning med 1 procentpoint af BNP om aaret fra 1985 til 1987 . Saadanne skattesaenkninger vil kunne foere til en vaesentlig og permanent forbedring af udbudssiden i den europaeiske oekonomi .

3.2.3 . Ligevaegt paa de offentlige budgetter og den offentlige gaeld

Naar den bedste strategi for opnaaelse af balance paa de offentlige budgetter skal fastlaegges , er det noedvendigt at erkende , at der er store forskelle mellem situationen i de forskellige lande , samt at andre elementer i den oekonomiske politik generelt er af afgoerende betydning . Saadanne forskelle kan vaere bestemmende for ikke blot stoerrelsen men ogsaa retningen af den indvirkning , som aendringer i de offentlige finanser har paa den oekonomiske aktivitet og inflationen .

Tager man et ydertilfaelde , hvor det offentlige budgetunderskud er med til at oege det offentliges gaeldsbyrde maalt i forhold til BNP med 5 % om aaret eller mere , og hvor gaeldsbyrden naermer sig 100 % af BNP , er den eneste fornuftige kurs at gribe til skrappe midler og vende denne udvikling saa hurtigt som muligt . Ellers vil den store offentlige gaeld kunne foere til en kraftig foroegelse af pengemaengden eller til en realrente , der er saa hoej , at den oekonomiske udvikling gaar i staa . Adskillige EF-lande , nemlig Belgien , Irland og Italien , forsoeger i oejeblikket at afvaerge netop saadanne problemer . For Graekenlands vedkommende sker afviklingen af det meget store budgetunderskud stadig i et alt for langsomt tempo . I saadanne situationer boer man ikke frygte de restriktive virkninger af en velformuleret og koordineret stabiliseringspolitik omfattende finans - og pengepolitik og et indkomstpolitisk samarbejde med arbejdsmarkedets parter . En tilstraekkelig effektiv og trovaerdig stabiliseringspolitik vil give umiddelbare resultater , isaer i form af et fald i den lange rente og et opsving i erhvervslivets tillid . Et eksempel paa et saadant opsving findes i Danmark , hvor de offentlige finanser var inde i en ret uholdbar udvikling , indtil politikken blev lagt om for to aar siden : Bebudelsen af fleraarige begraensninger af de offentlige udgifter og indkomsterne foerte hurtigt til et kraftigt rentefald , og Danmark oplever i oejeblikket den kraftigste vaekst i de private investeringer og beskaeftigelsen i Faellesskabet . Omvendt foerer en forsinket korrektion af en uholdbar offentlig gaeld med sikkerhed til oekonomisk afmatning , hoej inflation eller begge dele .

Det modsatte ydertilfaelde er den situation , hvor den offentlige gaeldsbyrde er faldende maalt i faste priser , og hvor budgetunderskuddet og inflationstakten er lav . Eksempelvis forventes der i oejeblikket et fald i den tyske stats finansieringsbehov fra 1,8 % af BNP i 1984 til 0,8 % i 1985 ( som foelge af en stigning i indtaegterne i 1985 paa 4,8 % og en nedgang i driftsudgifterne paa 2,7 % maalt i loebende priser ) . Denne situation , hvor man undgaar meget hoeje rentesatser , som svarer til eller er hoejere end renten paa verdensmarkedet , indebaerer store fordele . Faktisk er den lange rente i Forbundsrepublikken Tyskland , Det forenede Kongerige og Nederlandene ( 6 ) i oejeblikket vaesentlig lavere end renten paa det amerikanske finansministeriums dollargaeld . Paa det fri kapitalmarked kan rentesatsen for laantagerne imidlertid vanskeligt fastsaettes uafhaengigt af forholdene paa de internationale kapitalmarkeder . Yderligere gevinster for oekonomien som foelge af faldende budgetunderskud - f.eks . via lavere rentesatser - vil nu muligvis vaere af begraenset omfang . Selv om stigende budgetunderskud har tendens til at presse renten i vejret , er det vaerd at bemaerke de amerikanske erfaringer med , at aendringer i rentabiliteten i den private sektor kan vaere mere end tilstraekkelige til at oege aktiviteten og investeringerne til trods for de hoeje rentesatser . Dette er en understregning af , at det kan vaere rigtigt at koncentrere opmaerksomheden om skattelettelser , som har en markant indvirkning paa rentabilitet og beskaeftigelse ( selv om dette paa ingen maade betyder , at man boer tilstraebe store budgetunderskud som i USA ) .

Andre lande i Faellesskabet befinder sig i en situation midt mellem de ydertilfaelde , som er naevnt indtil nu . Frankrig er et eksempel paa et land , der har et budgetunderskud og en offentlig gaeld af moderat stoerrelse , men som har vanskeligt ved at opretholde en tilstraekkelig indenlandsk opsparing . Her boer underskuddet ikke for indevaerende oeges , men stoerre oekonomisk aktivitet paa europaeisk plan vil nemmere skabe mulighed for at gennemfoere lempelser af skattebyrden inden for rammerne af en given budgetpolitisk maalsaetning .

Punkt 5 : En budgetstrategi , der tager sigte paa en kraftigere og stabil vaekst i Faellesskabet , boer udformes forskelligt i de forskellige lande . I nogle lande boer budgetunderskuddene reduceres , og i andre lande , hvor de strukturelle underskud i stor udstraekning er blevet fjernet , vil en neutral konjunkturpolitik indtil videre vaere at foretraekke frem for nedskaeringer . En saadan budgetbalancepolitik skulle kunne skabe plads til de allerede omtalte skattelettelser . I adskillige lande er der behov for en saerlig indsats for snarest muligt at fjerne driftsunderskuddene .

3.2.4 . Pengepolitiske maalsaetninger og Det europaeiske monetaere System

Det er i det seneste aar i adskillige henseender lykkedes at styre pengepollikken i Faellesskabet . Samtidig med en gradvis faldende vaekst i pengemaengden er den gennemsnitlige inflationstakt gaaet ned , og der er opnaaet stoerre konvergens med hensyn til pengemaengde og inflationstrakter inden for Faellesskabet .

Rentesatserne i Faellesskabet er generelt faldet eller har stabiliseret sig i loebet af de seneste 12 maaneder til trods for betydelige og til tider voldsomme stigninger i dollarkursen . I oejeblikket er den lange rente i EF i gennemsnit 11,5 % mod 13 % i USA , selv om den gennemsnitlige rente i EF traditionelt altid har vaeret betydelig hoejere end i USA . Denne afkobling fra den amerikanske rente er ganske vist faldet sammen med en nedgang i ECU'ens vaerdi , men dette har ikke forhindret et fortsat fald i inflationen i Faellesskabet . Faktisk er der ved at ske en indsnaevring af inflationsforskellen mellem EF-gennemsnittet og USA ( jf . diagram 5 ) .

Den seneste tids monetaere relationer mellem EMS og dollaren og isaer renteafkoblingen peger paa en raekke konklusioner . EMS-valutaernes enhed over for dollaren har i betydelig grad vaeret med til at mindske omfanget af prisstigninger , som ville vaere blevet importeret , saafremt de enkelte valutaer var faldet i vaerdi enkeltvis . Medlemsstaternes klare opbakning omkring EMS synes at have gjort det nemmere for alle landene af foelge DM-rentens distancering fra dollarrenten . Rentesatserne for EMS-valutaerne har saaledes bevaeget sig mere i takt med DM-renten end med dollarrenten i perioden siden 1979 , hvor EMS blev grundlaget . Dette var ikke tilfaeldet i aarene fra 1973 til 1979 for hverken den franske franc eller liren . De vigende dollarpriser paa raavaremarkederne mindskede ogsaa inflationsrisikoen ved ECU's fald over for dollaren . Endelig har ECU's fald over for dollaren bidraget til at skabe en kraftig maengdemaessig efterspoergsel efter eksportvarer fra EF . Afkoblingen fra den amerikanske rente har saaledes omfattet to elementer , som har vaeret med til at styrke opsvinget i Europa - lavere rentesatser og valutakurser end det ellers ville have vaeret tilfaeldet .

Valutakursforholdene inden for EMS har vaeret holdt rolige og stabile . Konvergensen i pengepolitikken inden for EMS er blevet stoerre og mere trovaerdig . Der har ikke vaeret nogen justeringer af EMS-pariteterne siden 21 . marts 1983 . Der har imidlertid vaeret en raekke slaaende paralleller i fastsaettelsen af de kvantitative pengepolitiske maalsaetninger : Banque de France's maalsaetning for vaeksten i pengemaengden paa 5,5 % til 6,5 % for 1984 svarer nu noeje til Bundesbank's maalsaetning , som er paa 4 til 6 % .

Denne udvikling boer viderefoeres i 1985 . I lande med lav inflation boer den pengepolitiske vaekstmaalsaetning vaere med til at fremme en yderligere stigning i vaekstraten for bruttonationalproduktet i faste priser . I lande med en fortsat alt for hoej inflationstakt vil den centrale opgave vaere at koordinere penge - og finanspolitikken og udviklingen i indkomsterne paa en maade , saa der sker en stabilisering . Paa denne maade goeres strategien saa trovaerdig som mulig , og de realoekonomiske omkostninger bliver mindst mulige .

Der arbejdes i oejeblikket paa en raekke mulige foranstaltninger , som kan forbedre Det europaeiske monetaere Systems mekanismer og funktion . Dette arbejde boer betragtes som en del af Faellesskabets samlede oekonomiske strategi . I september 1984 foretog man den foerste revision af ECU-kurven ( foretages hvert femte aar ) . Ved samme lejlighed blev den graeske drachme inkorporeret i ECU'en .

Punkt 6 : I 1983 og 1984 er det med en kombination af pengepolitikken og den oevrige oekonomiske politik i EF i betydelig udstraekning lykkedes at afkoble den europaeiske rente fra den stigende amerikanske rente og samtidig oege konvergensen mod monetaer stabilitet . Det europaeiske monetaere System har bidraget positivt hertil , og denne udvikling boer fastholdes fremover . Oeget raaderum for realvaekst i pengemaengde og BNP vil formentlig vaere foreneligt med en stabil pengepolitik i lande med lave og fortsat faldende inflationstakter . Det europaeiske monetaere Systems mekanismer og funktion boer styrkes yderligere som led i Faellesskabets samlede oekonomiske strategi .

3.3 . Betingelser for ekspansion og forbedret konkurrenceevne i virksomhedssektoren

3.3.1 . Det interne marked for varer , tjenester og kapital

Der synes nu at vaere en langsommere udvikling i markedsintegrationsprocessen i Faellesskabet . I 1958 tegnede de nuvaerende ti medlemsstaters eksport til de nuvaerende eller fremtidige EF-partnere sig for 7 % af Faellesskabets samlede BNP . I 1974 var dette tal paa det naermeste steget til det dobbelte , nemlig til 12 % . Siden da har denne procentsats i det store og hele vaeret stabil og udgjorde kun 12,5 % af BNP i 1982 paa trods af den kraftige vaekst i samhandelen mellem de nye medlemsstater og de oprindelige seks . Disse tendenser kan saa godt som helt sikkert tilskrives det daarlige generelle oekonomiske klima , en stigende protektionisme i mange lande som en reaktion paa strukturaendringsproblemerne i mange industrigrene , en manglende vilje til at aabne nye sektorer for helt fri konkurrence , og mere generelt en manglende evne til fuldt ud at udnytte de muligheder , den europaeiske dimension frembyder i henseende til at tage de udfordringer op , som den nye , tredje industrielle revolution indebaerer .

Den er en voksende erkendelse af , at disse tendenser vil komme til at volde alvorlige problemer for Faellesskabets oekonomiske potentiel . Siden 1981 har Kommissionen med Det europaeiske Raads stoette fremsat forslag om nye aktionsprogrammer til forbedring af det interne marked . Raadet er begyndt at samles i ny sammensaetning , hvor man specifikt behandler spoergsmaal vedroerende det interne marked . Raadet har vedtaget en raekke beslutninger , eksempelvis paa omraadet for tekniske normer og informationsprocedurer .

Der maa imidlertid goeres endnu stoerre fremskridt , saafremt man oensker at holde trit med de stadig stoerre problemer , der traenger sig paa . Det er flere oekonomiske faktorer , der taler for en udvidelse af det interne marked : vaekst og effektive investeringer kan fremmes paa ny , europaeiske virksomheder kan faa et hjemmemarked af kontinental stoerrelse i lighed med deres stoerste konkurrenter , hvorved de kan styrke deres position i konkurrencen paa verdensmarkederne , indfoerelsen af nye teknologier kan fremskyndes , og endelig kan der foeres en blivende omkostnings - og prisdaempende politik , hvorved inflationen holdes i ave , og levestandarden stiger .

I lyset af de nye toner , der som naevnt er anslaaet fra politisk hold , og paa baggrund af den stigende velvilje fra industriens side fremlagde Kommissionen i juni 1984 et vigtigt program , der skal bringe udviklingen paa det interne marked et afgoerende skridt fremad inden udgangen af 1985 . Blandt disse omfattende forslag skal naevnes nedskaering og forenkling af toldformaliteterne , stoerre fleksibilitet omkring harmoniseringen af tekniske normer og skattelovgivningen , aabning for oeget konkurrence i vigtige sektorer inden for transport og pengevaesen , udvidelse af listen over liberaliserede erhverv samt udvidelse af proceduren for offentlige udbud til at omfatte nye omraader inden for investeringsgodeindustrien . Der foreligger ligeledes forslag om at goere virksomhedernes juridiske rammer i Faellesskabet mere gunstige for etablering af virksomhedsgrupper , der gennemfoerer projekter af betydning for Faellesskabet .

Det er noedvendigt at haandhaeve Faellesskabets konkurrenceregler strengt baade med hensyn til statsstoette og over for private virksomheder . Hvad angaar navnlig statsstoette , regner Kommissionen med medlemsstaternes fulde stoette til at sikre , at fordelene ved Faellesskabets konkurrencepolitik slaar fuldt igennem .

Endelig udarbejdede Kommissionen i september 1984 en detaljeret meddelelse med forslag til et borgernes Europa , der er en opfoelgning af de retningslinjer , som Det europaeiske Raad afstak paa sit moede i juni 1984 i Fontainebleau .

Punkt 7 : Der boer nu hurtigt saettes en udvikling i gang i Faellesskabet , saaledes at der aabnes op for et effektivt konkurrencedygtigt marked for alle varer , tjenester og erhverv . Dette skal ses i lyset at det akutte behov for et nyt incitament i den europaeiske oekonomi til fremme af effektivitet og vaekst . Kommissionen fastsatte i juni 1984 i sit konsolideringsprogram for det interne marked prioriterede maalsaetninger . Det fleste af forslagene i dette program er forelagt Raadet , og vedtagelsen heraf kraever for Faellesskabets institutioner hverken budgetmidler eller saerlige lovgivningsmaessige befoejelser til nye politikker . Disse nye aktioner til aabning af det interne marked boer foelges op af en streng haandhaevelse af Faellesskabets konkurrencepolitik .

3.3.2 . Teknologi og innovation

Teknologisk innovation er en af de vigtigste faktorer , der baade paa udbuds - og efterspoergselssiden er afgoerende for de strukturelle aendringer paa lang sigt , dvs . enten oekonomisk vaekst eller tilbagegang . Faellesskabet er nu stillet over for det problem , hvilke forholdsregler der skal traeffes for at indhente USA's og Japans stadig stoerre forspring med hensyn til industriel kapacitet inden for nye og hurtigt voksende teknologier . Paa visse omraader ( saasom rumfart ) ligger Faellesskabets teknologi paa hoejeste niveau , hvorimod EF paa adskillige andre omraader over en lang periode er sakket langt agterud i forhold til de foerende lande i verden . Der er nu en generel erkendelse af , at Faellesskabet klarer sig daarligt i verdenshandelen paa omraader saasom datamater , mikroelektronik og udstyr hertil . Faellesskabet importerer i oejeblikket ca . 80 % af sit forbrug af integrerede kredsloeb . Det importerer datamater og programmel hertil for ca . 20 mia US dollars om aaret fra USA . Faellesskabet har ivaerksat ESPRIT-programmet inden for informationsteknologi , og adskillige nationale forsknings - og udviklingsprogrammer er under opbygning . Kommissionen har ogsaa fremsat forslag til nye forsknings - og udviklingsinitiativer inden for basisteknologierne samt bioteknologier . Europa har vist sin styrke inden for videnskabelig grundforskning . Der paagaar i oejeblikket intense droeftelser mellem erhvervslivet , bankverdenen , undervisningssektoren og de offentlige myndigheder i hele Faellesskabet om de svage led , der er i kaeden af aktiviteter fra grundforskningen til den kommercielle udnyttelse .

Saafremt Faellesskabet igen oensker at komme til at spille en betydende og foerende rolle med hensyn til de vigtigste nye industrielle teknologier , er det noedvendigt at bringe en raekke politiske foranstaltninger i indbyrdes harmoni paa nationalt plan og faellesskabsplan .

Uddannelsessystemet maa tilpasses , saaledes at der opnaas bestemte faerdigheder inden for teknik og management , og saaledes at tilpasningsevnen som helhed forbedres .

Derudover skal skattesystemet og kapitalmarkedsinstitutionerne skabe de rette oekonomiske rammer for innovation og risikovillig investering .

Tekniske standarder ( normer , testprocedurer , godkendelse ) maa harmoniseres paa europaeisk plan , saaledes at der ogsaa gives fuld adgang til de paa verdensmarkedet gaeldende normer , hvilket er ved at ske inden for informationsteknologi .

Med hensyn til offentlige indkoeb maa de kompetente instanser i medlemsstaterne noedvendigvis samarbejde om at skaffe adgang til de nationale markeder og sikre ensartethed i udformningen af deres fremtidige krav til udstyr . Dette er ved at finde sted paa telekommunikationsomraadet , men kompatibilitet mellem de forskellige net kraever en hoej grad af harmonisering af de tekniske specifikationer .

Det er bydende noedvendigt , at opmaerksomheden nu rettes mod forudsaetningerne for fri handel inden for de hurtigt voksende sektorer for varer og tjenesteydelser , hvor der anvendes nye teknologier ( f.eks . datanet ) . I de tilfaelde , hvor der ikke er skabt effektiv adgang til markeder for specifikke varer og tjenester , er det noedvendigt at oprette informationssystemer ( f.eks . oversigter over tekniske normer i medlemsstaterne ) .

Faellesskabets konkurrencepolitik maa udformes paa en saadan maade , at europaeiske virksomheders samarbejde inden for forskning og udvikling fremmes , saaledes at virksomhederne kan konkurrere effektivt paa verdensmarkederne . Med henblik herpaa har Kommissionen til hensigt inden udgangen af 1984 at fremsaette forslag til en forordning med henblik paa at afklare konkurrencereglerne paa dette omraade . Faellesskabets handelspolitik inden for hoejteknologiprodukter maa ogsaa styres saaledes , at den er med til at skabe en kapacitet , der goer industrien fuldt ud konkurrencedygtig paa verdensmarkederne .

Med hensyn til Faellesskabets egne forskningsudgifter har Kommissionen i sit rammeprogram stillet forslag om at oege EF's midler til forbedring af industriens konkurrenceevne ( fra 17 % at det samlede forsknings - og udviklingsbudget i 1982 til 28 % for perioden fra 1984 til 1987 ) .

Punkt 8 : Faellesskabets stadig stoerre bestraebelser paa at genvinde eller fastholde sin foerende rolle inden for de vigtigste nye industrielle teknologier noedvendiggoer en omfattende mobilisering af ressourcer fra skoler , universiteter , virksomheder og det offentlige . De mange politiske instrumenter paa nationalt plan og faellesskabsplan , der her kommer paa tale - dvs . uddannelse , forskning , beskatning , teknisk standardisering , konkurrence , offentlige indkoeb og handelspolitik - maa systematisk rettes mod dette maal .

3.3.3 . Fremme af dynamikken i virksomhedssektoren

Der er en voksende erkendelse af , at en del af problemet omkring den langsomme vaekst i den europaeiske oekonomi bunder i , at der eksisterer en raekke regler og administrative kontrolbestemmelser , som er urimeligt belastende eller ineffektive . I forlaengelse af bestraebelserne paa at goere det interne europaeiske marked mere aabent og oege fleksibiliteten paa arbejdsmarkederne boer det overalt i Faellesskabets oekonomi igen undersoeges , hvordan eksisterende regler fungerer i praksis , for derigennem at tilvejebringe gunstigere vilkaar for stiftelsen af virksomheder og skabe foroeget beskaeftigelse . Forskellige initiativer i enkeltlande og igangvaerende debatter om det hensigtsmaessige i allerede eksisterende foranstaltninger viser , at der kan banes vej for en udvikling i den rigtige retning , selv om der i sagens natur er tale om et meget omfattende og vanskeligt definerbart problemkompleks .

Frankrig er et nyligt eksempel paa et land , hvor de lovbestemte formaliteter i forbindelse med etablering af nye virksomheder er blevet fremskyndet og lempet , idet den administrative behandling af en sag nu hoejst maa vare én maaned . Det er ikke tvivl om , at man i adskillige EF-medlemsstater kunne tage under overvejelse at effektivisere administrationen af de gaeldende regler , og at nedbringe antallet af forskellige tilladelser , der kraeves til nye investeringer . Forsinkelser i de administrative kontrolprocedurer er saerlig belastende i erhvervsgrene , hvor den teknologiske innovation er under hurtig udvikling .

De begraensninger , der gaelder for adgangen til at udoeve virksomhed inden for mange serviceerhverv , samt de tekniske begraensninger , der laegges paa arbejdstiden , eller som vedroerer de ansattes kvalifikationer , synes i mange tilfaelde at vaere unoedvendigt usmidige . I Det forenede Kongerige har man for nylig taget skridt til at skaerpe konkurrencen inden for serviceerhverv , hvor der har vaeret sat urimelig snaevre graenser ( finansielle og juridiske tjenesteydelser , samt visse tjenesteydelser inden for sundhedssektoren ) . Der sker ligeledes en kraftig udvidelse af konkurrencen i finanssektoren , eksempelvis med hensyn til boersfinansiering og finansiering af byggeri . I Forbundsrepublikken Tyskland er der opstaaet en livlig debat om , hvorvidt butikkernes lukketid kl . 18.30 fortsat er fuldt berettiget , og i bekraeftende fald , hvad dette indebaerer for de betydelige muligheder for oeget beskaeftigelse , eksempelvis gennem deltidsarbejde , der eksisterer inden for distributionsbranchen . De tekniske kvalifikationer , som kraeves af personer , der oensker at etablere nye virksomheder i Forbundsrepublikken Tyskland , synes til tider at vaere urimelig restriktive . Ligeledes er der i Forbundsrepublikken Tyskland planer om at lette den byrde , som de gaeldende regler laegger paa bygge - og anlaegsbranchen . I Danmark er forskellige aktiviteter i den offentligge sektor ved at blive aabent for private leverandoerer .

I de fleste medlemsstater har man gjort sig overvejelser om , hvorledes monopoler og usmidige strukturer inden for statsvirksomhederne kan tilpasses , saaledes at disse virksomheder sikres en mere fleksibel og effektiv ekspansion . Det forenede Kongerige har soegt at opnaa dette gennem et omfattende privatiserings - og regelsaneringsprogram inden for telekommunikation , luft - og landevejstransport , olieproduktion samt mange former for fremstillingsvirksomhed . Ogsaa i Forbundsrepublikken Tyskland er man ved at udarbejde privatiserings - og regelsaneringsprogrammer ; i Nederlandene har man ivaerksat et regelsaneringsprogram .

Mange lande har udarbejdet en aendret skattelovgivning til fremme at etablering at nye , smaa virksomheder ( Frankrig , Det forenede Kongerige , Forbundsrepublikken Tyskland ) . Der er ligeledes i visse tilfaelde gennemfoert lovaendringer paa skatteomraadet med henblik paa at fremme medarbejderdeltagelse i virksomhedens aktiekapital ved aktietegning eller ordninger , der giver medarbejderne ret til at tegne aktier i virksomheden inden for en naermere fastlagt frist og til en fast kurs .

Punkt 9 : Medlemsstaterne boer med henblik paa at skabe oeget tillid i erhvervslivet foretage gennemgribende undersoegelser af de mange krav , der paalaegges virksomhederne gennem de gaeldende bestemmelser , navnlig med hensyn til etabliering af nye virksomheder , og boer saa vidt muligt fjerne unoedvendig usmidige strukturer og fremskynde administrative procedurer .

3.3.4 . En europaeisk infrastruktur paa transport - og kommunikationsomraadet

Den europaeiske oekonomi maa for at kunne udvikle sit potentiel fuldt ud vaere i besiddelse af velfungerende kommunikationssystemer mellem de nationale transportnet , navnlig landevej og jernbane , samt telekommunikation . Nogle af forbindelserne mellem nettene er allerede relativt godt udbygget ( f.eks . visse af motorvejsforbindelserne ) , medens der paa andre omraader hersker alvorlige svagheder . Her taenkes med hensyn til transportnettene bl.a . paa

( i ) transportvejene over Kanalen samt tilkoerselsvejene hertil ,

( ii ) transportvejene over Alperne , der ofte virker som flaskehalse ,

( iii ) " high speed " -jernbaneforbindelserne , hvor man nu raader over den noedvendige teknologi til at saette skub i udviklingen , og denne teknologi er gennemproevet , men endnu ikke udnyttet mellem landene . Disse forbedringer i den fysiske infrastruktur skal kaedes sammen med en omfattende lempelse eller fjernelse af administrative forsinkelser ved graenserne ( som droeftet ovenfor ) .

Faellesskabets finansielle investeringsinstrumenter med hensyn til transportinfrastruktur er i oejebliket baseret paa en forordning - med begraenset raekkevidde - vedroerende budgetfinansieret stoette til projekter af betydning for Faellesskabet . Hertil kommer tilskud fra Regionalfor den og laan fra Den europaeiske Investeringsbank og Det nye Faellesskabsinstrument . Der er ligeledes fremsat forslag om sikkerhedsstillelse fra Faellesskabet i forbindelse med transportprojekter . Raadet har for nylig opfordret Kommissionen til at stille forslag om , hvorledes Faellesskabets aktion paa transportinfrastrukturomraadet boer gribes an paa mellemlang sigt . Kommissionen vil snart fremlaegge en meddelelse herom .

Med hensyn til en aktion paa kort sigt er Raadet og Kommissionen enedes om en liste over transportprojekter , der skal finansieres over 1983 - og 1984-budgettet . Der er for det meste tale om veje , der leder til eller krydser vigtige graenseovegange , samt jernbaneinvesteringer , der vedroerer de vigtigste europaeiske samfaerdselsveje .

Paa laengere sigt er der en raekke mulige infrastrukturinvesteringer , der tilgodeser behovene for en hurtigere ekspansion i den europaeiske oekonomi samt strukturen i samhandelen i Europa . I en raekke rapporter , der er udarbejdet af uafhaengige instanser eller paa privat initiativ , er der ligeledes peget paa disse muligheder . Der synes nemlig i betydeligt omfang at vaere muligheder for private investeringer i stoerre projekter paa transportinfrastrukturomraadet , og dette kan bidrage til at forhindre , at de finansielle stramninger i den offentlige sektor virker haemmende paa investeringsaktiviteten for projekter , der paa lang sigt giver en stor forrentning .

Paa samme vis boer Faellesskabet tage hoejde for udviklingen i integrerede telekommunikationsnet med stor kapacitet , hvor de foreliggende digital - og optiske teknologier inddrages .

Punkt 10 : Kommissionen er i oejeblikket ved at udarbejde et program paa mellemlang sigt for europaeiske infrastrukturprojekter paa transport - og telekommunikationsomraadet . Et saadant program vil muliggoere en mere livlig samhandel mellem medlemsstaterne , hvilket - sammen med de allerede ovenfor anfoerte foranstaltninger til en aabning af markedet - vil stimulere udviklingen i denne handel . Allerede eksisterende faellesskabsinstrumenter boer tilpasses paa en saadan maade , at der bliver skabt lettere adgang til at finansiere projekter af betydning for Faellesskabet , og at privat kapital faar lov at deltage i disse projekter .

3.4 . Forudsaetninger for en udvidelse af beskaeftigelsen

3.4.1 . Arbejdsomkostninger og loenninger

Siden 1982 er stigningen i baade nominelle og reale loenomkostninger aftaget betydeligt . Nominalloennen ventes i 1984 at stige med gennemsnitligt 6 % for EF som helhed mod en aarlig gennemsnitlig stigning paa 13 % i perioden 1973 til 1981 . Realloennen ventes at stige med gennemsnitligt 0,5 % i 1984 mod gennemsnitligt 2,3 % fra 1973 til 1981 . De reale enhedsloenomkostninger er for tiden svagt faldende i de fleste medlemsstater . I adskillige lande er der desuden sket justering af aftaler om dyrtidsregulering . Denne udvikling vil fremme stabiliseringen og gavne beskaeftigelsen . I betragtning af den udvikling , loenomkostningerne har gennemgaaet i det seneste aarti , er der et generelt behov for at naa endnu laengere ad denne vej , hvis det skal lykkes at forbedre det europaeiske erhvervslivs konkurrenceevne og styrke dets produktionspotentiel .

Paa laengere sigt vil en uhe