Rådets udtalelse

af 12. februar 2001

om Italiens opdaterede stabilitetsprogram, 2000-2004

(2001/C 77/03)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker(1), særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den 12. februar 2001 gennemgik Rådet Italiens opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2000-2004. Rådet konstaterer med tilfredshed, at målene for den offentlige budgetbalance i 2000 og årene derefter er blevet revideret som anbefalet i de overordnede økonomiske retningslinjer. Rådet ser ligeledes positivt på, at reduktionen af gældskvoten til under 100 % af BNP i 2003 bekræftes på trods af, at målet i 2000 er højere i forhold til den første opdatering af stabilitetsprogrammet. I betragtning af den fortsat høje gældskvote og de fremtidige udfordringer med hensyn til de offentlige finansers langsigtede holdbarhed som følge af befolkningens aldring finder Rådet, at Italiens reviderede finanspolitiske mål kunne have været mere ambitiøse.

Rådet noterer, at Italien vil fortsætte den budgetpolitiske strategi, der er skitseret i det oprindelige program, og som sigter på at holde det primære overskud på et højt niveau og reducere de løbende udgifter i procent af BNP sideløbende med en vis lempelse af skattebyrden. Højere skatteindtægter end forventet har understøttet de nedskæringer af skatten og socialsikringsbidragene, der er skitseret i programmet. Det primære overskud forventes at stige i procent af BNP og at komme til at ligge på 5,5 % af BNP i gennemsnit for hele perioden. Den underliggende budgetstilling i programperioden giver en sikkerhedsmargen mod at overskride underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale konjunkturudsving, hvilket indebærer, at Italien vil fortsætte med at opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten indtil 2004.

Rådet bemærker, at der er risiko for, at den budgetmæssige ramme, der er skitseret i det opdaterede stabilitetsprogram, ikke vil blive som planlagt. De makroøkonomiske fremskrivninger, der viser en betydelig acceleration i BNP-væksten fra en årlig stigning på 1,4 % i 1999 til over 3 % i 2002-2004, kan være optimistiske også i lyset af den seneste udvikling i det eksterne miljø; på den anden side er antagelserne vedrørende renteniveauet temmelig konservative på baggrund af den seneste udvikling på kapitalmarkederne.

De foreliggende data giver endvidere ikke i øjeblikket mulighed for at foretage en endelig vurdering af gennemførelsen af budgettet i 2000. Hvis det offentlige underskud var højere end det nye mål på 1,3 % af BNP, ville Italien ikke fuldt ud være på linje med udtalelserne fra Rådet sidste år og med henstillingerne i de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker fra juni 2000. For 2001 og årene derefter er der bekymring for, at den stigning i de planlagte indtægter, der har begrundet nedskæringen af skatter og socialsikringsbidrag, kan vise sig ikke at være rent strukturel, og at de udgiftsreducerende foranstaltninger, der blev indført med finansloven for 2001, kan vise sig ikke at være fuldt ud effektive.

I lyset af ovenstående betragtninger opfordrer Rådet Italien til resolut at forpligte sig til at overholde programmets mål. De primære overskud bør ligge på de høje niveauer, der følger fremskrivningerne i programmet. Enhver afvigelse fra de planlagte underskudsmål og målene for de primære overskud bør straks tages op til vurdering, og der bør træffes korrigerende foranstaltninger. Dette bør sikres ved en stram styring af de løbende primære udgifter. Rådet opfordrer Italien til at supplere reduktionen af de løbende primære udgifter i forhold til BNP med en mere effektiv og mere omfattende rationalisering af de offentlige udgifter med henblik på at forbedre udbudssidebetingelserne i økonomien.

Skønt Italien opfylder kravene i stabilitets- og vækstpagten, bør de italienske myndigheder desuden udnytte enhver mulighed for at forbedre de fremtidige budgetmål og fremskynde konsolideringsprocessen for at accelerere reduktionen af den offentlige gældskvote. Rådet henstiller, at fremtidige beslutninger om at reducere skatter og socialsikringsbidrag bør modsvares af udlignende udgiftsnedskæringer.

På linje med både sin udtalelse(2) om det oprindelige stabilitetsprogram og sin udtalelse om det første opdaterede program(3) bemærker Rådet, at Italien ikke har taget yderligere skridt til at imødegå de mellemfristede strukturproblemer, som pensionsudgifter og andre aldersrelaterede budgetudgifter kan skabe for de offentlige finanser. Den fornyede vurdering af parametrene for pensionssystemet, der efter planen skal finde sted senere i år, bør ikke udsættes. Rådet tilskynder Italien til beslutsomt at gå i gang hermed. Finansloven for 2001 indeholder ganske vist nogle få isolerede foranstaltninger om pensioner, men Rådet anbefaler en mere global tilgang til problemet. Revurderingen af pensionssystemet burde finde sted inden for rammerne af en bredere gennemgang af det italienske velfærdssystem.

(1) EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

(2) EFT C 68 af 11.3.1999, s. 1.

(3) EFT C 98 af 6.4.2000. s. 2.