*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 30. november 1988

om regional stoette til mandarinproducenterne paa Sicilien

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(89/204/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2238/88 (2), saerlig artikel 31,

efter i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

I

1. Ved skrivelse af 23. juni 1987, indgaaet den 29. juni 1987, gav Italiens Faste Repraesentation ved De Europaeiske Faellesskaber i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3, Kommissionen meddelelse om lovforslag nr. 86/A om stoette til dyrkning af citrusfrugter og i forbindelse med den skade, bedrifterne paafoertes som foelge af de daarlige vejrforhold fra december 1986 til og med marts 1987.

Ved skrivelse af 30. juli 1987 meddelte Italiens Faste Repraesentation Kommissionen, at den sicilianske regionalforsamling havde vedtaget forslaget som lov nr. 24 af 27. maj 1987. De italienske myndigheder har misligholdt deres forpligtelser i henhold til Traktatens artikel 93, stk. 3, ved at lade denne lov traede i kraft. Hvis foranstaltningerne gennemfoeres, maa stoetten betragtes som ulovlig.

2. Efter lovens artikel 9 er den regionale assessor for landbruget og skovene bemyndiget til at yde stoette til mandarinproducenterne gennem de producentsammenslutninger, der er anerkendt efter italiensk lovgivning. Stoetten er den samme som den stoette, der er vedtaget paa faellesskabsplan for industriel forarbejdning af appelsiner af sorten »biondo comune« for indevaerende produktionsaar (4), Stoetten var paa 6,51 ECU/100 kg for produktionsaaret 1986/87 og 6,39 ECU/100 kg for 1987/88.

For finansaaret 1987 er der i loven fastsat et samlet beloeb paa 5 mia lire (ca. 3,4 mio ECU), og den regionale stoette vil saaledes kunne omfatte ca. 50 000 tons mandariner.

Den regionale stoette udbetales til producenterne gennem de anerkendte producentsammenslutninger, der har indgaaet forarbejdningskontrakter med industrierne. Disse industrier skal forpligte sig til at betale producenterne en minimumspris, som svarer til gennemsnittet af de priser, der er fastsat for det paagaeldende produktionsaar for produkter af klasse II ifoelge EF-normerne.

II

1. Ved skrivelse nr. SG(87)D/10832 af 28. august 1987 meddelte Kommissionen den italienske regering, at den havde besluttet at indlede proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til den stoette.

2. I skrivelsen meddelte Kommissionen de italienske myndigheder, at stoetten efter dens opfattelse er en driftsstoette, som ikke kan faa nogen varig indvirkning paa udviklingen i denne sektor. Foranstaltningens virkninger forsvinder samtidig med foranstaltningen selv. Efter Kommissionens opfattelse er saadanne foranstaltninger principielt uforenelig med faellesmarkedet.

EF-forskrifterne i den faelles markedsordning for frugt og groensager (forordning (EOEF) nr. 1035/72) udgoer desuden et komplet og udtoemmende system, som udelukker enhver mulighed for medlemsstaterne til at traeffe supplerende foranstaltninger med henblik paa at stoette producenternes indkomster. I bestemmelserne er der ikke fastsat stoette til forarbejdning af mandariner, men derimod for appelsiner.

Den regionale stoette udgoer derfor en overtraedelse af EF-bestemmelserne.

3. Som led i denne procedure opfordrede Kommissionen den italienske regering til at fremsaette sine bemaerkninger.

Kommissionen opfordrede ogsaa de oevrige medlemsstater og andre interesserede parter end medlemsstaterne til at fremsaette bemaerkninger.

III

Ved telex af 29. oktober 1987 besvarede den italienske regering Kommissionens aabningsskrivelse. Den fremsatte foelgende bemaerkninger:

a) Kommissionen er bekendt med de nu kroniske vanskeligheder paa markedet for mandariner; i produktionsaaret 1986/87 blev 1 557 071 hkg trukket tilbage fra markedet

b) under disse omstaendigheder har den regionale foranstaltning tre formaal:

i) at begraense tilbagekoeb, hvilket ogsaa skulle begraense Faellesskabets udgifter

ii) fremme anvendelsen af produktet, og dermed undgaa destruering

iii) at sikre producenterne rimeligere indkomster

c) den regionale foranstaltning fremstaar som en interventionsforanstaltning i overensstemmelse med Faellesskabets retningslinjer for stabilisatorerne. Den fastlaegger en garantitaerskel for afsaetningen af mandariner

d) ifoelge de regionale myndigheder er der tale om en ekstraordinaer foranstaltning, som kun anvendes i det paagaeldende produktionsaar

e) efter artikel 31 i forordning (EOEF) nr. 1035/72 kan der ydes statsstoette med forbehold af en gennemgang i henhold til EOEF-Traktatens artikel 92, 93 og 94.

IV

For saa vidt angaar de italienske myndigheders argumenter, boer foelgende understreges:

a) Markedsvanskelighederne for mandariner er ikke nye. Markedet er praeget af permanente strukturelle overskud, som endnu ikke er blevet nedbragt paa trods af Faellesskabets struktursaneringsprogrammer for citrusfrugt i Italien. Den regionale stoette i 1987 har maaske, men kun paa regionalt plan, medfoert en udvidelse af afsaetningsmulighederne for mandariner, men anvendelsen af en saadan foranstaltning tilskynder ikke producenterne til at gennemfoere de strukturforanstaltninger, der er noedvendige for at afhjaelpe disse kroniske vanskeligheder i Italien.

Hvis der, som haevdet af de regionale myndigheder, var tale om en ekstraordinaer foranstaltning, burde lovens bestemmelser ikke indeholde en bemyndigelse af assessoren for landbruget til hvert aar at vedtage foranstaltninger af denne art.

Stoetten bidrager til en opretholdelse af de eksisterende afgroeder og endog en forhoejelse af produktionen af mandariner. Den vil altsaa indirekte kunne medfoere en forhoejelse af de maengder, der tilbydes paa markedet, og saaledes paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

Den regionale stoette er i oevrigt et supplement til Faellesskabets gennemtraengningspraemie eller udligningsgodtgoerelse, der er fastsat i artikel 6 i Raadets forordning (EOEF) nr. 2511/69 (1) og under visse omstaendigheder ydes for mandariner, som afsaettes i andre medlemsstater.

b) Alle foranstaltninger, der er noedvendige for at loese vanskelighederne paa markedet for mandariner, skal traeffes paa faellesskabsplan for at forhindre endnu stoerre vanskeligheder som foelge af ensidige nationale foranstaltninger, som vil kunne overfoere problemerne i omraader med stoette til mandarindyrkende omraader, hvor en saadan stoette ikke ydes.

c) Eftersom Traktatens artikel 92 til 94 er blevet anvendt paa stoette til produktion af og handel med mandariner, kan Kommissionen betragte visse former for stoette som forenelig med faellesmarkedet, saafremt de omfattes af undtagelsesbestemmelser i artikel 92. Foranstaltningen opfylder dog, som godtgjort i det foelgende, ikke betingelserne for at blive omfattet af en undtagelsesbestemmelse.

d) Paa denne baggrund maa de af de italienske myndigheder fremlagte begrundelser afvises.

V

Markedet for mandariner praeges af strukturelle overskud, isaer i Italien. Produktionen af mandariner i Italien var paa 291 000 tons i 1985/86, 283 100 tons i 1986/87 og 196 100 tons i 1987/88 (1). Produktionen af mandariner paa Sicilien udgoer mere end 50 % af den nationale produktion, og produktionsarealet var paa 8 412 ha i 1983 (2). Faellesskabet tilbagekoebte 284 000 tons i 1985/86, 201 400 tons i 1986/87 og 5 608 tons i 1987/88 (1). Mulighederne for eksport er smaa, og mandariner ligger i konkurrence med andre citrusfrugter, isaer clementiner.

Den samlede eksport af mandariner fra Italien udgoer gennemsnitligt mindre end 2 % af landets produktion. Italien ligger paa andenpladsen (1 840 tons) efter Spanien (2 956 tons) paa listen over producerende medlemsstater, der udfoerer mandariner (i alt 7 490 tons) til den oevrige del af Faellesskabet i 1987 (1). Italien indfoerer ikke mandariner.

De maengder, der omfattes af den regionale stoette i 1987, udgoer ca. 50 000 tons og svarer til ca. en fjerdedel af Italiens produktion af mandariner i 1987. Den regionale stoette (ca. 3,4 mio ECU) vedroerer en maengde mandariner, der er stoerre end eksporten til tredjelande.

VI

1. EOEF-Traktatens artikel 92, 93 og 94 finder anvendelse paa produktion af og handel med mandariner i henhold til artikel 31 i forordning (EOEF) nr. 1035/72.

Stoetten indebaerer en saerlig fordel for de sicilianske mandarinproducenter ved kunstigt at give dem et finansielt tilskud, som de ikke havde kunnet finde paa markedet under normale vilkaar. Den medfoerer derfor en fordrejning af konkurrencen mellem stoettemodtagere og ikke-stoettemodtagere i Italien og andre medlemsstater.

Bestemmelserne i artikel 9 i lov nr. 24/87, og isaer ydelsen af stoette i 1987, tilskynder producenterne til at opretholde eller endog oege produktionen ved at garantere dem en afsaetningmulighed med minimumspris. Ved hjaelp af den kunstige finansielle fordel kan modtagerne af den regionale stoette trykke priserne for friske mandariner paa markedet og for udfoerslen til andre medlemsstater. Foranstaltningen kan saaledes paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne med mandariner produceret paa Sicilien. Stoetten paavirker derfor samhandelen mellem medlemsstaterne.

Den kan ogsaa paavirke markedet for produkter forarbejdet paa basis af mandariner (frugtsaft, parfumeriessenser og skraeller til anvendelse i foderfremstillingen). Ved hjaelp af den regionale stoette vil forarbejdningsindustrien kunne foele sig tilskyndet til at fremstille stoerre maengder end dem, der ville blive fremstillet uden stoetten. De maengder forarbejdede produkter, der udfoeres til andre medlemsstater, vil derfor ogsaa kunne blive paavirket af stoetten.

Foranstaltningen falder saaledes ind under kriterierne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, hvorefter stoette, der opfylder disse kriterier, principielt er uforenelig med faellesmarkedet.

2. De undtagelser fra denne uforenelighed, der er omhandlet i artikel 92, stk. 2, finder klart ikke anvendelse paa stoetten. For at kunne betragtes som en undtagelse ifoelge stk. 3 i naevnte artikel skal stoetten vaere af faelleseuropaeisk interesse og ikke kun af interesse for en bestemt sektor i en medlemsstat. Disse undtagelsesbestemmelser skal fortolkes snaevert.

De kan udelukkende indroemmes, hvis stoetten er noedvendig for gennemfoerelsen af et af de maal, der er omhandlet i naevnte bestemmelser. Indroemmes der saadanne undtagelser for stoette, uden at en saadan modydelse kan fastslaas, vil det vaere ensbetydende med at give samtykke til begraensning af samhandelen mellem medlemsstaterne og til fordrejning af konkurrencen til skade for Faellesskabet og derigennem indroemme visse medlemsstater uberettigede fordele.

Det har i det foreliggende tilfaelde ikke kunnet fastslaas, at en saadan modydelse foreligger. Den italienske regering har saaledes ikke kunnet begrunde og Kommissionen ikke kunnet paavise, at den paagaeldende stoette opfylder betingelserne for anvendelse af en af undtagelserne i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3.

Der er ikke tale om foranstaltninger til fremme af vigtige projekter af faelleseuropaeisk interesse, som omhandlet i artikel 92, stk. 3, litra b), da stoetten som foelge af dens mulige foelger for samhandlen er i modstrid med de faelles interesser.

Der er heller ikke tale om en foranstaltning, der skal afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats oekonomi, jf. samme bestemmelse.

For saa vidt angaar undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c), vedroerende stoette til fremme af den oekonomiske udvikling i visse omraader samt inden for visse erhvervsgrene, jf. litra c), maa det konstateres, at foranstaltningen ikke kan give en varig forbedring af de vilkaar, der gaelder for den stoettemodtagende oekonomiske sektor, fordi sektoren, naar stoetten ikke mere ydes, vil vaere i samme situation som foer denne statsintervention. I det foreliggende tilfaelde vil stoetten endog kunne medfoere, at sektorens vanskeligheder fortsaetter og foroeges.

Stoetten betragtes derfor som en driftsstoette til de paagaeldende erhvervsdrivende, som Kommissionen principielt

altid har modsat sig, fordi ydelsen heraf ikke er knyttet til betingelser, hvorved den kunne falde ind under en af undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c).

Medlemsstaterne kan i oevrigt ikke direkte gribe ind i de faelles markedsordningers funktion, idet disse omfatter en ordning med faelles priser, der henhoerer under Faellesskabets enekompetence.

Den omhandlede stoette er derfor i strid med princippet om, at medlemsstaterne ikke mere ensidigt kan bestemme landbrugsindkomsterne.

Selv hvis en undtagelse i henhold til Traktatens artikel 92, stk. 3, havde vaeret taenkelig, ville den paagaeldende stoetteforanstaltning, fordi den er en overtraedelse af den naevnte faelles markedsordning, udelukke, at en saadan undtagelse kunne gaelde for denne stoette.

3. Da den sicilianske foranstaltning kan medfoere en foroegelse af produktionen af mandariner og produkter forarbejdet paa basis af mandariner, kan den ogsaa medfoere en forhoejelse af udgifterne for Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget. Den maa derfor anses for at vaere i modstrid med de faelles interesser.

4. Heraf foelger, at stoetten er uforenelig med faellesmarkedet som omhandlet i EOEF-Traktatens artikel 92 og skal afskaffes.

5. Denne beslutning foregriber ikke de konsekvenser, som Kommissionen i givet fald vil drage med hensyn til Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbrugets finansiering af den faelles landbrugspolitik -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den stoette, der er fastsat i artikel 9 i den sicilianske regionallov nr. 24 af 27. maj 1987 til fordel for mandarinproducenter, er ulovlig i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3. Den er endvidere uforenelig med faellesmarkedet som omhandlet i EOEF-Traktatens artikel 92 og skal afskaffes.

Artikel 2

Den italienske regering underretter inden to maaneder fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de beslutninger, som den har truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. november 1988.

Paa Kommissionens vegne

Ray MAC SHARRY

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1.

(2) EFT nr. L 198 af 26. 7. 1988, s. 1.

(3) Kommissionens skrivelse af 3. november 1987 til de oevrige medlemsstaters regeringer og meddelelse til andre interesserede parter, offentliggjort i EFT nr. C 290 af 30. 10. 1987, s. 3.

(4) Forordning (EOEF) nr. 2601/69 af 18. 12. 1969, EFT nr. L 324 af 27. 12. 1969, s. 21.

(1) EFT nr. L 318 af 18. 12. 1969, s. 1.

(1) Kilde: Eurostat.

(2) Kilde: Annuario di statistica agraria.