KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2208/96 af 18. november 1996 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af ubleget stof af bomuld med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan og Tyrkiet

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 7,

efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 21. februar 1996 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (herefter benævnt indledningsmeddelelsen) i De Europæiske Fællesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af ubleget stof af bomuld med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan og Tyrkiet og iværksatte en undersøgelse.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet den 8. januar 1996 af Eurocoton (Komité for Bomulds- og dermed beslægtede Tekstilindustrier i EF) på vegne af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. Klagen støttedes af 21 EF-producenter, som tegner sig for en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af samme vare. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt disses brancheorganisationer, repræsentanterne for de pågældende eksportlande og klagerne om indledningen af proceduren. Berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(4) En række producenter/eksportører i de pågældende lande samt producenter, brugere og importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist og godtgjorde, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

(5) I betragtning af det store antal EF-producenter, der udtrykkeligt støttede klagen, besluttede Kommissionen at anvende stikprøveteknik, og den sendte spørgeskemaer til og modtog detaljerede oplysninger fra en repræsentativ stikprøve af EF-producenter, som nærmere omhandlet i betragtning 8, 89 og 90.

(6) I betragtning af det store antal producenter/eksportører i de pågældende eksportlande blev der også her udtaget stikprøver, og Kommissionen sendte spørgeskemaer til og modtog detaljerede oplysninger fra en repræsentativ stikprøve af producenter/eksportører, som nærmere omhandlet i betragtning 8 og 14-25.

(7) Endvidere sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle importører, som den vidste var berørt af sagen, men den modtog kun svar fra seks.

(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som de anså for nødvendige for at træffe foreløbig afgørelse om dumping og skade, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Producenter i Fællesskabet

- F.A. Kümpers GmbH & Co., Rheine (Tyskland)

- Velener Textilwerk Grimmelt, Wevers & Co. GmbH, Velen (Tyskland)

- Tenthorey SA, Eloyes (Frankrig)

- H.G.P.-G.A.T. Tissages SA, Cornimont (Frankrig)

- Ets des Fils de Victor Perrin SARL, Thiéfosse (Frankrig)

- Filatures et Tissages de Saulxures-sur-Moselotte SA, Saulxures-sur-Moselotte (Frankrig)

- Niggeler & Küpfer SpA, Capriolo BS (Italien)

b) Importører

- G. Koppermann & Co. GmbH, Baierbrunn (Tyskland)

c) Producenter/eksportører

Egypten

- Misr Spinning and Weaving Co., Mehalla el-Kubra

- Misr Fine Spinning and Weaving Co., Kafr el-Dawar

- Misr El Amria Spinning and Weaving Co., Alexandria

Indien

- Century Textiles & Industries Ltd, Bombay

- Mafatlal Industries Limited, Bombay

- The Mafatlal Fine Spg. & Mg. Co. Ltd, Bombay

- Coats Viyella India Ltd, Bangalore

- Vardhman Spinning & General Mills Ltd, Ludhiana

Indonesien

- P.T. Argo Pantes, Jakarta

- P.T. Daya Manunggal, Jakarta

- P.T. Grand Textile Industry, Jakarta

- P.T. Apac Inti Corpora (tidligere P.T. Kanindo Prima Perkasa), Jakarta

- P.T. Eratex Djaja, Surabaya

Pakistan

- Lucky Textile Mills, Karachi

- Diamond Fabrics Ltd, Sheikhupura, Lahore

- Nishat Mills Ltd, Faisalabad

- Kohinoor Raiwind Mills Ltd, Lahore

Tyrkiet

- Birlik Mansucat Ticaret ve Sanayi Isletmesi A.S., Kayseri, Birlik Mensucat

- Söktas Pamuk ve Tarim Ürünlerini Degerlendirme Ticaret ve Sanayi A.S., Söke, Söktas.

(9) Undersøgelsen omfattede perioden 1. januar til 31. december 1995.

(10) Et tyrkisk selskab, Söktas, anlagde sag ved Retten i Første Instans (sag T-75/96) med påstand om annullering af indledningen af proceduren og foreløbige forholdsregler i form af omgående suspension af proceduren. I sin kendelse af 26. august 1996 afviste retspræsidenten begæringen om foreløbige forholdsregler.

B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE

(11) Proceduren omfatter fladvævet, ubleget stof af bomuld på 85 vægtprocent eller derover, dvs. stoffer af bomuld fremstillet ved ortogonal sammenfletning af trådene på fladvæve, hovedsagelig til brug i beklædnings-, hvidevare- og møbelindustrien.

Den pågældende vare fremstilles i mange forskellige typer eller konstruktioner. Varens konstruktion defineres ved en kombination af følgende: garnnummer (eller -vægt), antal tråde i både kæde og skud og sammenfletningsmåden for trådene.

(12) Kommissionen kunne fastslå, at da der ikke var nogen forskelle i henseende til de grundlæggende egenskaber af de forskellige typer og kvaliteter af ubleget stof af bomuld, var de til hjemmemarkedet og til eksport fremstillede typer fra de pågældende lande samme vare ifølge definitionen i artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (herefter benævnt grundforordningen). Dette gælder ligeledes for de typer, der solgtes på det indiske hjemmemarked, og de typer, der eksporteredes af de kinesiske selskaber (jf. betragtning 47 og 48). Endvidere er de typer, der eksporteres fra alle de berørte lande, og de typer, der fremstilles af producenterne i Fællesskabet, samme vare.

(13) Forarbejdningsvirksomheder i Fællesskabet anmodede om, at gaze blev holdt uden for proceduren med den begrundelse, at denne vare ikke længere fremstilles i Fællesskabet. Da der ikke forelå tilstrækkelige oplysninger om dette spørgsmål, besluttede Kommissionen at lade gaze være omfattet af proceduren med henblik på de foreløbige foranstaltninger i afventning af en yderligere undersøgelse af spørgsmålet.

C. EKSPORTØRER OG PRODUCENTER I OPRINDELSESLANDENE

1. Stikprøver

a) Generelt

(14) I betragtning af det store antal eksportører i de pågældende lande besluttede Kommissionen at anvende stikprøveteknik i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen, og den gav meddelelse herom under nr. 5 i indledningsmeddelelsen.

(15) For at gøre det muligt for Kommissionen at udtage en stikprøve anmodedes producenter/eksportører og repræsentanter, der optrådte på deres vegne, om at give sig til kende inden for tre uger fra indledningen af proceduren og at indgive visse grundlæggende oplysninger om omsætningen på hjemme- og eksportmarkedet. Endvidere rettede Kommissionen henvendelse til myndighederne i de pågældende lande.

(16) De selskaber, der gav sig til kende og indgav de ønskede oplysninger inden for ovennævnte frist, er blevet betragtet som samarbejdsvillige selskaber, bortset fra de i betragtning 19 omhandlede.

(17) De selskaber, som i den sidste ende ikke blev medtaget i stikprøven, blev underrettet om, at de ville blive omfattet af den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der fastsættes for de parter, der indgik i stikprøven.

(18) For de selskaber, der blev udtaget til at indgå i stikprøven, og som i fuldt omfang medvirkede i undersøgelsen, er der fastsat individuelle dumpingmargener og toldsatser.

(19) De selskaber, der nok gav sig til kende inden for nævnte frist på tre uger, men som ikke viste sig samarbejdsvillige, da de blev udtaget til at indgå i stikprøven, er blevet betragtet som ikke-samarbejdsvillige selskaber.

(20) Nogle selskaber blev udtaget som reserver til stikprøven og blev underrettet om, at selv om de skulle besvare Kommissionens spørgeskema, ville deres svar ikke blive taget i betragtning, medmindre et eller flere selskaber i stikprøven ikke var rede til at medvirke. De blev også underrettet om, at de ville blive omfattet af den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven og den gennemsnitlige antidumpingtold, der måtte blive fastsat, medmindre de blev udvalgt til at træde i stedet for et selskab i stikprøven; i så fald ville der blive fastsat en individuel dumpingmargen og om fornødent en individuel toldsats.

(21) De selskaber, der ikke gav sig til kende inden for fristen på tre uger, er blevet behandlet som ikke-samarbejdsvillige selskaber.

b) Kina, Egypten, Indonesien, Pakistan

(22) For Kina, Egypten, Indonesien og Pakistan blev stikprøven udtaget efter overenskomst med repræsentanter for de berørte selskaber, sammenslutninger og/eller regeringsmyndigheder.

c) Indien

(23) Det var ikke muligt at nå til enighed om sammensætningen af stikprøven, fordi Indien gjorde indsigelse mod at lade den største indiske producent/eksportør indgå i stikprøven. Kommissionen var derfor nødsaget til at foretage sin egen udvælgelse, og den udvalgte derfor de seks største selskaber i henseende til salgsmængde på hjemmemarkedet og til eksport.

d) Tyrkiet

(24) Det var heller ikke muligt at nå til enighed med Tyrkiet, hovedsagelig fordi de tyrkiske producenter/eksportører anfægtede, at det i betragtning af den eksisterende toldunion (3) var korrekt at indlede en antidumpingprocedure. Kommissionen var derfor nødsaget til selv at foretage udvælgelsen, og den valgte de største producenter/eksportører, som havde et tilstrækkeligt salg på hjemmemarkedet.

(25) Uanset at de fem selskaber, som Kommissionen havde udvalgt, i første omgang lod forstå, at de var rede til at samarbejde, fastholdt tre af dem ikke deres tilsagn. Kommissionen underrettede de tyrkiske repræsentanter om, at det ikke var lykkedes at udtage en stikprøve, men sidstnævnte anførte, at de to tilbageværende selskaber tegnede sig for en betydelig del af salget af den pågældende vare både på det tyrkiske hjemmemarked og på eksportmarkederne, og de var derfor stadig repræsentative. Kommissionen godtog denne påstand og baserede sin stikprøve på disse to selskaber. Det besluttedes senere, at de tre selskaber, der ikke var rede til at samarbejde, nemlig Cukurova San Isl AS, Tarsus, Isko Tekstil Sanayi ve Ticaret AS, Bursa og GAP Güneydogu Tekstil Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul, skulle behandles som ikke-samarbejdende selskaber.

2. Individuel undersøgelse i forbindelse med stikprøver

(26) Kommissionen modtog inden for de fastsatte frister elleve anmodninger om individuel undersøgelse, hvoraf kun otte var ledsaget af en besvarelse af spørgeskemaet, som fastsat i artikel 17, stk. 3, i grundforordningen. Kommissionen fastslog derfor, at de tre selskaber, som ikke havde indgivet en fyldestgørende besvarelse, ikke kunne indrømmes individuel undersøgelse.

Efter en ny gennemgang af de øvrige selskabers anmodninger og under henvisning til artikel 17, stk. 3, i grundforordningen fastslog Kommissionen, at ingen af parterne burde indrømmes en individuel undersøgelse, fordi antallet af selskaber var så stort, at en individuel undersøgelse ville være urimelig byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Selskaberne underrettedes herom.

(27) For de selskaber, der indgav en fyldestgørende besvarelse af spørgeskemaet inden for 37 dage fra fremsendelsen af indledningsmeddelelsen, eller som gav sig til kende inden for de tre uger, der var fastsat som frist for udvælgelsen af en stikprøve, men hvis anmodning om individuel undersøgelse blev afslået, benyttedes den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, som fastsattes for de parter, der indgik i stikprøven.

(28) Selskaber, der anmodede om individuel undersøgelse, men som ikke indgav en fyldestgørende besvarelse af spørgeskemaet inden for 37 dage, og som ikke gav sig til kende inden for de tre uger, der var fastsat som frist for udvælgelsen af en stikprøve, betragtedes som ikke-samarbejdsvillige selskaber. Dette gjorde sig kun gældende for ét selskab i Tyrkiet, nemlig Bisas Tekstil Sanayi ve Ticaret AS, Merter (Istanbul).

D. DUMPING

1. Normal værdi

a) Lande med markedsøkonomi

i) Generel metode

(29) For så vidt angår fastsættelsen af den normale værdi for lande med markedsøkonomi, fastslog Kommissionen først for hver producent/eksportør, om den pågældendes samlede salg på hjemmemarkedet af ubleget stof af bomuld var repræsentativt i forhold til selskabets samlede eksportsalg af ubleget stof af bomuld til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen ansås hjemmemarkedssalget for repræsentativt, når hvert producerende selskabs samlede salg på hjemmemarkedet mængdemæssigt udgjorde mindst 5 % af selskabets samlede eksportsalg til Fællesskabet.

(30) Kommissionen undersøgte derefter, om de typer ubleget stof af bomuld, som selskaber med et repræsentativt hjemmemarkedssalg solgte på hjemmemarkedet, kunne anses for at være identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet. De typer ubleget stof af bomuld, der solgtes på hjemmemarkedet og til eksport ansås for at være samme vare, når deres konstruktion var identisk (jf. betragtning 11 og 12).

(31) For hver af de typer, som de berørte producenter/eksportører solgte på hjemmemarkedet, og som ifølge det foreliggende var samme vare som de typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet, fastslog Kommissionen, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkelig repræsentativt som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type ansås for tilstrækkelig repræsentativt, når salget af den pågældende type ubleget stof af bomuld på hjemmemarkedet mængdemæssigt i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af eksportsalget af samme type til Fællesskabet.

(32) Kommissionen undersøgte endelig, om hjemmemarkedssalget af hver type kunne anses for at have fundet sted i normal handel, idet den så på det fortjenstgivende salgs andel af det samlede salg af hver type. I de tilfælde, hvor mængden af ubleget stof af bomuld, der solgtes til en nettosalgspris, som var lig med eller højere end de beregnede produktionsomkostninger (fortjenstgivende salg), udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde, fastsattes den normale værdi på grundlag af den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne for alt hjemmemarkedssalg i undersøgelsesperioden, uanset om det var fortjenstgivende eller ej. I de tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af ubleget stof af bomuld udgjorde mindre end 80 %, men mere end 10 % af den samlede salgsmængde, fastsattes den normale værdi på grundlag af den faktiske hjemmemarkedspris, men udelukkende beregnet som det vejede gennemsnit af priserne for det fortjenstgivende salg.

(33) I de tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af ubleget stof af bomuld udgjorde mindre end 10 % af den samlede salgsmængde, ansås den pågældende type for at være solgt i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne anvendes som et rimeligt grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(34) I de tilfælde, hvor de i betragtning 29-32 omhandlede krav var opfyldt, blev den normale værdi fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på eksportlandets hjemmemarked, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

(35) Hvis hjemmemarkedspriserne for en bestemt type solgt af en producent ikke kunne anvendes, måtte der frem for andre producenters/eksportørers hjemmemarkedspriser anvendes en beregnet normal værdi på grund af de mange forskellige faktorer, der skulle tages i betragtning ved vurderingen af en bestemt type fremstillet af et bestemt selskab (oprindelse, råbomuldsblanding og den type væv, der benyttedes, osv.). Anvendelsen af et andet selskabs priser ville i det foreliggende tilfælde have været ensbetydende med talrige justeringer, hvoraf de fleste måtte baseres på skøn.

(36) Den normale værdi beregnedes følgelig i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen ved en sammenlægning af produktionsomkostningerne for den eksporterede type og en rimelig margen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G) samt en rimelig fortjenstmargen. Kommissionen undersøgte i den forbindelse, om oplysningerne om de SA& G, der påløb, og den fortjeneste, der opnåedes af hver af de pågældende producenter/eksportører på hjemmemarkedet, kunne anses for pålidelige. De faktiske SA& G på hjemmemarkedet ansås for pålidelige, når det pågældende selskabs salg på hjemmemarkedet målt i mængde kunne anses for repræsentativt (jf. betragtning 29). Den faktiske fortjenstmargen på hjemmemarkedet ansås for pålidelig, når der solgtes en tilstrækkelig mængde ubleget stof af bomuld med fortjeneste.

ii) Egypten

(37) Den normale værdi kunne for i alt otte typer ubleget stof af bomuld, der solgtes til eksport til Fællesskabet af to selskaber, fastsættes på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet for tilsvarende typer, jf. betragtning 34.

(38) For alle andre typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet af disse to selskaber, og for alle typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet af det tredje selskab, måtte den normale værdi fastsættes på grundlag af den beregnede værdi, jf. betragtning 36.

Eftersom kun ét selskab kunne opvise et tilstrækkeligt fortjenstgivende salg af den pågældende vare i undersøgelsesperioden, benyttede Kommissionen dette selskabs fortjenstmargen ved beregningen af den normale værdi for de to øvrige selskaber. For førstnævnte selskab fastsattes den beregnede normale værdi på grundlag af produktionsomkostningerne plus selskabets egne SA& G og fortjenstmargen. For de øvrige to selskaber benyttedes deres egne produktionsomkostninger og SA& G plus den fortjenstmargen, der opnåedes af nævnte selskab med et tilstrækkeligt fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet, som grundlag for beregningen af den normale værdi.

iii) Indien

(39) Den normale værdi kunne, for så vidt angår i alt 19 typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet af fire selskaber, fastsættes på grundlag af den faktiske hjemmemarkedspris for tilsvarende hjemmemarkedstyper, jf. betragtning 34.

(40) For alle andre typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet af disse fire indiske selskaber, og for alle typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet af det femte selskab, måtte den normale værdi fastsættes på grundlag af den beregnede værdi, jf. betragtning 36.

De faktiske SA& G på hjemmemarkedet benyttedes for alle selskaber. For tre af dem benyttedes deres faktiske fortjenstmargen på hjemmemarkedet, medens der for et andet selskab, hvis fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet var utilstrækkeligt, benyttedes samme fortjenstmargen som for førstnævnte gruppe på tre selskaber. For det sidste selskab beregnedes den normale værdi på grundlag af det vejede gennemsnit af de øvrige selskabers fortjenstmargener.

Et selskab anmodede om, at der ved fastsættelsen af den beregnede værdi blev taget hensyn til den særlige fortjenstmargen, der beregnedes på grundlag af anvendelsen af og markederne for andre varer. Anmodningen afvistes, da det ansås for rimeligt i overensstemmelse med fast praksis at fastsætte en vejet gennemsnitlig fortjenstmargen for alle typer af den pågældende vare, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, jf. artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.

iv) Indonesien

(41) Den normale værdi kunne, for så vidt angår i alt fem typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet af tre selskaber, fastsættes på grundlag af den faktiske hjemmemarkedspris for tilsvarende hjemmemarkedstyper, jf. betragtning 34.

(42) For alle andre typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet, måtte den normale værdi fastsættes på grundlag af den beregnede værdi, jf. betragtning 36.

Den beregnede normale værdi fastsattes ved sammenlægning af produktionsomkostningerne for de eksporterede typer og en rimelig margen til dækning af SA& G samt en rimelig fortjenstmargen. For fire selskaber benyttedes de faktiske SA& G på hjemmemarkedet. For tre af dem indbefattede SA& G på hjemmemarkedet også SA& G, der påløb i forbundne selskaber, der optrådte som distributører på hjemmemarkedet, og som i forskelligt omfang var involveret i finansiering og indkøb af råmaterialer og/eller i hjemmemarkeds- eller eksportsalg. For tre selskaber benyttedes den faktiske fortjenstmargen på hjemmemarkedet. For det fjerde selskab benyttedes fortjenstmargenen for et selskab tilhørende førstnævnte gruppe.

v) Pakistan

(43) Det konstateredes, at kun to selskaber i stikprøven havde et repræsentativt salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. For det ene selskab var salget på hjemmemarkedet repræsentativt og fortjenstgivende. Men kun én af de typer, der solgtes på hjemmemarkedet, var den samme som den eksporterede type. Salget af denne type kunne imidlertid ikke anses for repræsentativt. Det andet selskab havde et repræsentativt salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare, men alt salg var tabsgivende og kunne derfor ikke anses for at finde sted i normal handel. Under disse omstændigheder måtte Kommissionen i alle tilfælde beregne den normale værdi.

For ét selskabs vedkommende fastsattes den beregnede normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen ved sammenlægning af produktionsomkostningerne for de eksporterede modeller og selskabets egne SA& G på hjemmemarkedet og den fortjenestmargen, der var opnået ved salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare.

For et andet selskab fastsattes den beregnede normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen ved sammenlægning af produktionsomkostningerne for de eksporterede modeller og selskabets egne SA& G på hjemmemarkedet og den fortjenstmargen, der var opnået på hjemmemarkedet af den producent, hvis salg på hjemmemarkedet var fortjenstgivende.

De to øvrige selskaber i stikprøven havde intet salg på hjemmemarkedet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen beregnedes den normale værdi for disse selskaber ved sammenlægning af produktionsomkostningerne for de eksporterede modeller og det vejede gennemsnit af SA& G på hjemmemarkedet for de to selskaber, der havde et salg på hjemmemarkedet, samt den fortjenstmargen, der var opnået på hjemmemarkedet af det selskab, hvis salg på hjemmemarkedet var fortjenstgivende.

vi) Tyrkiet

(44) For at kompensere for den betydelige inflation i undersøgelsesperioden besluttede Kommissionen at beregne den normale værdi for hver type på månedsbasis.

(45) Den månedlige normale værdi kunne fastsættes på grundlag af den faktiske hjemmemarkedspris for tilsvarende typer på hjemmemarkedet, jf. betragtning 34, og for så vidt angår 20 typer solgt til eksport til Fællesskabet af det ene selskab og 19 typer solgt til eksport til Fællesskabet af det andet.

(46) I alle andre tilfælde måtte den normale værdi beregnes, jf. betragtning 36. Der beregnedes en normal værdi for hver måned i undersøgelsesperioden. Hver måneds SA& G samt en månedlig fortjenstmargen på hjemmemarkedet blev lagt til produktionsomkostningerne for de pågældende eksporterede typer.

b) Lande uden markedsøkonomi

(47) Eftersom Kina ikke anses for at være et land med markedsøkonomi, fastsatte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen den normale værdi for Kina på grundlag af den normale værdi i et referenceland.

(48) Som anført i indledningsmeddelelsen fandt Kommissionen, at Indien var et egnet referenceland med markedsøkonomi med henblik på fastsættelse af den normale værdi. Parterne i undersøgelsen opfordredes til at fremsætte bemærkninger til dette valg af Indien. Da der ikke blev rejst indvendinger, besluttede Kommissionen at anvende Indien som referenceland.

Den normale værdi for kinesiske selskaber beregnedes på grundlag af de normale værdier, der var fastsat for de samarbejdsvillige indiske selskaber. De indiske typer, der benyttedes hertil, var dem, der solgtes på hjemmemarkedet, og som var opbygget på samme måde som de kinesiske modeller, der eksporteredes til Fællesskabet. Kommissionen tog hensyn til den normale værdi for alle indiske producenter/eksportører i stikprøven for at sikre, at de i så høj grad som muligt var repræsentative.

2. Eksportpris

(49) I alle de tilfælde, hvor eksporten af ubleget stof af bomuld gik til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

(50) I alle de tilfælde, hvor eksportsalget gik til en part, der var forretningsmæssigt forbundet med eksportøren, beregnedes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, dvs. på grundlag af den pris, hvortil den importerede vare første gang videresolgtes til en uafhængig køber. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for at tage hensyn til alle omkostninger, der påløb mellem indførsel og videresalg, og til den beregnede fortjeneste med henblik på at fastsætte en korrekt eksportpris beregnet frit Fællesskabets grænse.

(51) En af de kinesiske eksportører solgte en del af sine varer gennem en med eksportøren forbunden importør i Tyskland. For de transaktioner, der gik via denne importør, beregnedes eksportpriserne på grundlag af den pris, der faktisk var betalt eller skulle betales af den første uafhængige køber af den pågældende vare med fradrag af SA& G og et rimeligt beløb til dækning af fortjeneste, jf. betragtning 50. Fortjenstmargenen fastsattes foreløbigt til 5 %, da der ikke forelå pålidelige oplysninger om den fortjeneste, som uafhængige importører i Fællesskabet opnåede.

(52) De to indiske selskaber, som tilhørte samme koncern, solgte en del af deres produktion til Fællesskabet via tre med den forbundne handelsselskaber. Eksportpriserne for de varer, der solgtes via de forbundne selskaber, beregnedes som anført i betragtning 50.

(53) De pakistanske eksportører gjorde gældende, at kontraktdatoen burde betragtes som salgsdatoen frem for fakturadatoen. Denne påstand afvistes med den begrundelse, at det er Kommissionens normale praksis at anvende fakturadatoen som salgsdato, medmindre det godtgøres, at de væsentlige salgsbetingelser mere korrekt fremgår af en anden dato, jf. artikel 2, stk. 10, litra j), i grundforordningen. Da der ikke blev fremlagt tilstrækkelig dokumentation til at underbygge påstanden om, at de væsentlige salgsbetingelser mere korrekt fremgår af kontraktdatoen og da det ved kontrolbesøg konstateredes, at kontrakterne kun fastlagde de generelle rammer, medens de nøjagtige betingelser for hver et salg fremgik af fakturaen, benyttede Kommissionen i overensstemmelse med normal praksis fakturadatoen som salgsdato.

3. Sammenligning

a) Generelle bemærkninger

(54) Med henblik på at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prisernes sammenlignelighed.

Der blev foretaget justeringer i alle tilfælde, hvor krav herom blev fremsat inden for de dertil fastsatte frister, og når den pågældende part kunne påvise, at påståede forskelle påvirkede priser og prissammenligning.

(55) I påkommende tilfælde, og hvor det var begrundet, blev der derfor foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings-, emballerings- og kreditomkostninger samt for rabatter og provisioner.

b) Kina

(56) Hvad angår den normale værdi blev alle de justeringer, der indrømmedes de indiske selskaber, også foretaget for Kinas vedkommende.

c) Egypten

(57) Alle selskaber krævede en justering for kreditomkostninger i forbindelse med fastsættelsen af den normale værdi. Kommissionen afviste disse krav med den begrundelse, at der ikke forelå dokumentation for, at betalingsbetingelserne var blevet aftalt på salgstidspunktet. Desuden var kravet ukorrekt i henseende til antal dage og rentesatser.

d) Indien

(58) Alle selskaber krævede en justering for en påstået forskel i handelsled for henholdsvis eksport- og hjemmemarkedssalget. Fire af disse selskaber begrundede deres krav med, at de hovedsagelig solgte til forhandlere i Fællesskabet og hovedsagelig til den endelige bruger på hjemmemarkedet, og at transaktionerne på hjemmemarkedet i gennemsnit var meget mindre end det enkelte salg til Fællesskabet. Ingen af de fire selskaber var imidlertid i stand til at påvise en konsekvent forskel i prisniveauet i overensstemmelse med den påståede forskel i handelsled. I betragtning af ovenstående kunne der ikke indrømmes nogen justering for forskel i handelsled.

(59) Et selskab krævede fradrag for løn til sælgere. Eftersom grundforordningen ikke indeholder bestemmelse om et sådant fradrag, og da selskabet ikke kunne dokumentere nogen indvirkning på priserne, afvistes kravet.

e) Indonesien

(60) To selskaber krævede justering for forskelle i fysiske egenskaber, dvs. salg af stoffer af ringere kvalitet i Fællesskabet. De påstod også, at de havde solgt stoffer af ringere kvalitet på hjemmemarkedet, men de var ude af stand til at påvise en konsekvent prisforskel mellem salg af stoffer i normal kvalitet og stoffer af ringere kvalitet på hjemmemarkedet og i Fællesskabet. Da der ikke var tale om påvirkning af prisernes sammenlignelighed, besluttede Kommissionen at afvise disse krav.

(61) Tre selskaber krævede justering for påståede forskelle i handelsled, idet de gjorde gældende, at de hovedsagelig solgte til forhandlere i Fællesskabet og til forarbejdningsvirksomheder på hjemmemarkedet, som videreforarbejder ubleget stof af bomuld. Ingen af de pågældende var imidlertid i stand til at påvise nogen konsekvent forskel i priserne ved salg til henholdsvis forhandlere og forarbejdningsvirksomheder. Under undersøgelsen gjorde et selskab gældende, at der ved fastsættelsen af priserne ikke var sondret mellem forskellige kundekategorier. Da der ikke blev fremlagt dokumentation for nogen indvirkning på priserne, afvistes ovennævnte krav.

(62) To selskaber krævede fradrag for kreditomkostninger ved salg på eksportmarkedet, hvor betalingerne fra banken indgik tidligere end aftalt i betalingsbetingelserne. Selskaberne anmodede om, at der blev set bort fra de aftalte betalingsbetingelser, og at den faktiske betaling fra banken benyttedes i stedet. Anmodningen afvistes med den begrundelse, at der ifølge artikel 2, stk. 10, litra g), i grundforordningen kun kan indrømmes justering for det antal dage, der er aftalt på salgstidspunktet, da kun de udgifter, der er forbundet med dette antal dage, kan anses for at være indregnet i prisen.

f) Pakistan

(63) En anmodning om fradrag for importafgifter i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen afvistes med den begrundelse, at den var irrelevant ud fra den betragtning, at afgiften ikke var indregnet i omkostningerne til de råmaterialer, der benyttedes til beregning af den normale værdi.

g) Tyrkiet

(64) Der blev anmodet om justering for forskelle i vekselkurser for at tage hensyn til den stadige nedskrivning af den tyrkiske valuta. Kommissionen fandt imidlertid, at der allerede var taget hensyn til denne nedskrivning ved justeringerne for kreditomkostninger, beregning af den normale værdi på månedsbasis og ved anvendelse af månedlige gennemsnitskurser. Disse anmodninger afvistes derfor.

4. Dumpingmargen

a) Generel metode

(65) I betragtning af, at Kommissionen havde fastslået, at eksportprismønstret var vidt forskelligt for forskellige købere, regioner og/eller perioder, og at en sammenligning mellem en vejet normal værdi og et vejet gennemsnit af eksportpriserne for alle eksporttransaktioner til Fællesskabet ikke i fuldt omfang ville afspejle den dumping, der fandt sted, måtte eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignes med en vejet gennemsnitlig normal værdi på grundlag af hver enkelt transaktion.

(66) Der beregnedes individuelle dumpingmargener for de samarbejdsvillige selskaber, der havde været udsat for et kontrolbesøg.

(67) Dumpingmargenerne for samarbejdsvillige selskaber, der ikke havde været udsat for kontrolbesøg, jf. betragtning 17, 20 og 27, fastsattes for hvert af de berørte lande på grundlag af gennemsnittet af de individuelle dumpingmargener, der med eksportomsætningen som vægtningsgrundlag beregnedes for de selskaber, der indgik i stikprøven.

(68) Endelig beregnedes der, med undtagelse af Kina, en restdumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører i hvert land på grundlag af de foreliggende oplysninger, som fastsat i artikel 18 i grundforordningen. For ikke at belønne manglende samarbejdsvilje identificeredes for hver af de selskaber, der indgik i stikprøven, de fem typer, for hvilke dumpingmargenerne var højest. Derefter udvalgtes den type, der måtte anses for mest repræsentativ, forudsat at dette ikke resulterede i en dumpingmargen, der var lavere end den, der var fastsat for det pågældende selskab, der indgik i stikprøven. Endelig fastsattes restdumpingmargenen for hvert selskab på grundlag af det vejede gennemsnit af margenerne for alle de således udvalgte typer.

b) Metode for koncernselskaber

(69) Det har været Kommissionens faste praksis at betragte forbundne selskaber eller selskaber tilhørende samme koncern som en enkelt enhed og derfor at fastsætte en enkelt dumpingmargen. Beregning af individuelle dumpingmargener og fastsættelse af individuelle toldsatser for selskaber tilhørende samme koncern vil kunne give anledning til omgåelse af antidumpingforanstaltninger (og således gøre dem virkningsløse) ved at gøre det muligt for disse producenter at dirigere deres eksport til Fællesskabet gennem det selskab, for hvilket antidumpingtolden er lavest.

Der beregnedes derfor en dumpingmargen for hvert selskab i den koncern, der undersøgtes, og på grundlag af disse dumpingmargener beregnedes der en enkelt dumpingmargen for koncernen som helhed.

c) Kina

(70) Alle selskaber i stikprøven anmodede om at få beregnet individuelle dumpingmargener, idet de gjorde gældende, at de havde fuld selvstændighed og var ansvarlige for fortjeneste og tab. Ifølge fast praksis med hensyn til eksport fra statshandelslande, kan der undtagelsesvis indrømmes individuel behandling, hvis en eksportør kan fremlægge ubestridelig dokumentation for, at de nationale myndigheder ikke øver nogen indflydelse på virksomheden, og denne udøves efter markedsøkonomiske principper. I den foreliggende procedure, hvor det viste sig, at alle eksportorganisationer var statsejede, blev der ikke fremlagt nogen dokumentation i så henseende. Under disse omstændigheder måtte det fastslås, at der ikke bør fastsættes individuelle dumpingmargener, men derimod en enkelt dumpingmargen på grundlag af det vejede gennemsnit af dumpingmargenerne i stikprøven, hvor eksportomsætningen til Fællesskabet benyttedes som vægtningsgrundlag.

(71) Af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen fremgår det, at der finder dumping sted med hensyn til de tre kinesiske selskaber. Dumpingmargenen beregnedes som gennemsnittet af de margener, der var fastsat for de tre selskaber, med eksportomsætningen som vægtningsgrundlag. Denne foreløbige margen udgør 22,6 % beregnet i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse.

d) Egypten

(72) Som følge af de særlige omstændigheder, der gør sig gældende for bomuldsindustrien i Egypten, hvor alle de samarbejdsvillige selskaber direkte eller indirekte er statsejede og styres af staten, og i betragtning af Kommissionens praksis, ifølge hvilken koncernselskaber anses for at være en enkelt enhed, besluttedes det at behandle alle samarbejdsvillige egyptiske selskaber som en koncern og at anvende den generelle regel, som er omhandlet i betragtning 69.

Den foreløbige dumpingmargen for samarbejdsvillige selskaber udgør 13,3 % beregnet i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse.

(73) For ikke-samarbejdsvillige selskaber måtte den foreløbige dumpingmargen fastsættes på grundlag af de foreliggende oplysninger, jf. betragtning 68. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, udgør margenen 36,1 %.

e) Indien

(74) Den generelle regel for koncernselskaber anvendtes ved beregning af dumpingmargenen for indiske selskaber, der tilhørte samme koncern, jf. betragtning 69.

(75) Af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen fremgår det, at der finder dumping sted med hensyn til alle producenter, der indgik i stikprøven. De foreløbige dumpingmargener udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, udgør:

>TABELPOSITION>

(76) For samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven, anvendtes den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven med eksportomsætningen til Fællesskabet som vægtningsgrundlag. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 15,9 %.

(77) For ikke-samarbejdsvillige selskaber måtte den foreløbige dumpingmargen fastsættes på grundlag af de foreliggende oplysninger, jf. betragtning 68. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 22,7 %.

f) Indonesien

(78) Den generelle regel for koncernselskaber anvendtes ved beregning af dumpingmargenen for indonesiske selskaber, der tilhørte samme koncern, jf. betragtning 69.

(79) Af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen fremgår det, at der finder dumping sted med hensyn til alle producenter, der i fuldt omfang samarbejdede med Kommissionen. De foreløbige dumpingmargener udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse udgør:

>TABELPOSITION>

(80) For samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven, anvendtes den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven med eksportomsætningen til Fællesskabet som vægtningsgrundlag. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 13,1 %.

(81) For ikke-samarbejdsvillige selskaber måtte den foreløbige dumpingmargen fastsættes på grundlag af de foreliggende oplysninger, jf. betragtning 68. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 18,3 %.

g) Pakistan

(82) Den generelle regel for koncernselskaber anvendtes ved beregning af dumpingmargenen for pakistanske selskaber, der tilhørte samme koncern, jf. betragtning 69.

(83) Af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen fremgår det, at der finder dumping sted med hensyn til alle selskaber, der indgik i stikprøven. De foreløbige dumpingmargener udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, udgør:

>TABELPOSITION>

(84) For samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven, anvendtes den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven med eksportomsætningen til Fællesskabet som vægtningsgrundlag. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 27,8 %.

(85) For ikke-samarbejdsvillige selskaber måtte den foreløbige dumpingmargen fastsættes på grundlag af de foreliggende oplysninger, jf. betragtning 68. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 32,5 %.

h) Tyrkiet

(86) Af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen fremgår det, at der finder dumping sted med hensyn til tidligere nævnte to selskaber. De foreløbige dumpingmargener udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, udgør:

>TABELPOSITION>

(87) For samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven, anvendtes den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven med eksportomsætningen til Fællesskabet som vægtningsgrundlag. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 15,3 %.

(88) For ikke-samarbejdsvillige selskaber måtte den foreløbige dumpingmargen fastsættes på grundlag af de foreliggende oplysninger, jf. betragtning 68. Udtrykt i procent af importprisen, frit Fællesskabets grænse, er margenen 25,2 %.

E. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET

Stikprøver

(89) I betragtning af det store antal, der støtter klagen, i det følgende benævnt »EF-erhvervsgrenen« (jf. betragtning 2), og den kendsgerning, at der hovedsagelig er tale om små og mellemstore virksomheder, og under hensyntagen til de frister, der er fastsat i artikel 6, stk. 9, i grundforordningen, besluttede Kommissionen i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen at undersøge spørgsmålet om den forvoldte skade på grundlag af et repræsentativt udsnit af EF-producenter. Stikprøverne blev udtaget i samråd med klageren på grundlag af selskabernes geografiske beliggenhed og størrelse i henseende til produktion og solgte mængder for at sikre, at en repræsentativ mængde af EF-erhvervsgrenens produktion kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.

Ingen andre berørte parter gav inden for de frister, der er fastsat i punkt 7, litra b), i indledningsmeddelelsen, udtryk for et ønske om at blive hørt vedrørende udvælgelsen af stikprøven.

(90) De selskaber, der indgik i stikprøverne, tegnede sig for ca. 30 % af produktionen i Fællesskabet af den pågældende vare i undersøgelsesperioden.

Alle de selskaber, der indgik i stikprøverne, samarbejdede i fuldt omfang med Kommissionen under undersøgelsen.

(91) Repræsentanterne for et af eksportselskaberne anmodede om, at Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen undlod at medregne to af selskaberne i stikprøven af EF-producenter i EF-erhvervsgrenen med den begrundelse, at de også var importører af den pågældende vare. Kommissionen konstaterede imidlertid på grundlag af sin undersøgelse, at de mængder, som de to selskaber importerede, i det ene tilfælde var ubetydelig og i det andet udgjorde mindre end 5 % af selskabets eget salg, og de pågældende selskaber havde bibeholdt den vigtigste del af forretningsvirksomheden i Fællesskabet. I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis afvistes det derfor at udelukke disse selskaber.

F. SKADE

1. Indledende bemærkninger

(92) Med henblik på at fastlægge den forvoldte skade i den foreliggende procedure analyserede Kommissionen data vedrørende perioden 1992-1995. De nødvendige oplysninger indhentedes fra EF-producenter og -importører og fra eksportørerne i de berørte lande samt fra andre informationskanaler, som Kommissionen har adgang til. I geografisk henseende omfattede undersøgelsen i denne periode de nuværende 15 medlemsstater.

2. Forbruget i Fællesskabet

(93) Kommissionen beregnede det samlede synlige forbrug i Fællesskabet ved sammenlægning af EF-producenternes produktion (på grundlag af statistikker fra de nationale producentsammenslutninger) og den samlede import til Fællesskabet (Eurostat-statistikkerne), og herfra trak den eksporten fra Fællesskabet (Eurostat-statistikkerne).

(94) På dette grundlag konstateredes det, at det synlige forbrug steg med 12,9 % mellem 1992 og 1994, nemlig fra 260 104 tons i 1992 til 259 201 tons i 1993 og 293 582 tons i 1994. Mellem 1994 og 1995 faldt forbruget med 9 % til 266 699 tons. I hele perioden fra 1992 til 1995 steg det synlige forbrug med 2,5 %.

3. Kumulativ vurdering af dumpingimportens virkninger

(95) Kommissionen undersøgte, om virkningerne af importen af ubleget stof af bomuld med oprindelse i de pågældende lande i henhold til artikel 3, stk. 4, i grundforordningen burde vurderes kumulativt.

(96) Egyptiske producenter/eksportører gjorde gældende, at deres eksport ikke burde sammenlægges med importen fra de andre lande, der er omfattet af proceduren, fordi importen til Fællesskabet fra Egypten var faldet mellem 1994 og 1995, og fordi de egyptiske producenters/eksportørers priser var højere end de priser, hvortil eksportørerne i de øvrige lande, der er omfattet af undersøgelsen, solgte deres varer. De indonesiske eksportører modsatte sig også kumulering, da deres eksportpriser var betydeligt højere end de øvrige berørte landes.

(97) Kommissionen fastslog, at medens importen fra Egypten faktisk faldt fra 19 094 tons i 1994 til 11 957 tons i 1995, steg den med næsten en tredjedel i perioden fra 1992 til 1995 som helhed. Denne imports markedsandel i Fællesskabet, som i 1995 udgjorde 4,48 %, kunne ikke anses for ubetydelig, og de pågældende importpriser var ifølge det foreliggende ikke meget højere end de øvrige berørte landes priser og var væsentligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

Importen fra Indonesien faldt i 1993, men steg derefter igen og nåede i 1995 op på samme niveau som i 1992, nemlig ca. 11 000 tons. Priserne var ganske rigtigt højere end gennemsnittet for de øvrige berørte lande, men stadig lavere end EF-erhvervsgrenens priser. De indonesiske eksportører var ikke desto mindre i stand til i 1995 at genvinde deres 1992-andel på over 4 %, som ikke kan anses for ubetydelig.

(98) Kommissionen konkluderede, at for alle de eksportlande, der er omfattet af denne antidumpingprocedure, var de fastsatte dumpingmargener ikke ubetydelige, hvorimod de importerede mængder var betydelige, og de ublegede stoffer af bomuld, der importeredes fra alle de berørte lande, var samme vare, som markedsførtes i Fællesskabet under stort set samme konkurrencevilkår. Kommissionen nåede frem til denne konklusion under særlig hensyntagen til, at der ikke var nogen væsentlig forskel i den prispolitik, som producenterne i de pågældende lande førte i Fællesskabet.

Under disse omstændigheder og i overensstemmelse med fast praksis fastslog Kommissionen, at der forelå en tilstrækkelig begrundelse for at kumulere importen fra alle de berørte lande.

4. Dumpingimportens omfang og markedsandel

(99) Den samlede dumpingimport til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i de lande, der er omfattet af undersøgelsen, steg med 12,5 % mellem 1992 og 1994, nemlig fra 111 497 tons i 1992 til 118 498 tons i 1993 og 125 448 tons i 1994. I 1995 faldt importen til 111 788 tons i overensstemmelse med tilbagegangen i efterspørgslen i Fællesskabet, jf. nærmere i betragtning 94.

(100) Set i forhold til forbruget i Fællesskabet opretholdt de pågældende lande tilsammen en meget betydelig markedsandel i Fællesskabet, nemlig 42,9 % i 1992, 45,7 % i 1993, 42,7 % i 1994 og 41,9 % i undersøgelsesperioden.

5. Priserne på dumpingvarerne

(101) Kommissionen undersøgte, om de eksporterende producenters salg i Fællesskabet fandt sted til priser, der var væsentligt lavere end EF-producenters priser i undersøgelsesperioden.

(102) Under hensyntagen til det brede spektrum af mulige stofkonstruktioner fandt Kommissionen, at de betydelige muligheder for, at de enkelte konstruktioner inden for samme vare kunne erstatte hinanden, gav anledning til at antage, at det ville være rimeligt at foretage sammenligningen på EF-markedet mellem priserne på dumpingvarerne og EF-erhvervsgrenens priser på et samlet grundlag.

Kommissionen besluttede derfor at undersøge spørgsmålet om prisunderbud på grundlag af en sammenligning mellem det vejede gennemsnit af EF-producenternes salgspriser og det vejede gennemsnit af hver enkelt producents/eksportørs eksportpriser for alle transaktioner vedrørende den pågældende vare.

(103) Eksporterende producenter i Indien og nogle importører anmodede om, at Kommissionen ved prissammenligningerne tog hensyn til forskelle i fysiske egenskaber mellem de varer, der fremstilles af EF-producenterne, og de importerede varer. Det blev i den forbindelse gjort gældende, at de importerede varer var af ringere kvalitet end de i Fællesskabet fremstillede varer, da de var fremstillet på forældede maskiner og var behæftet med flere fejl. Desuden solgtes de importerede varer angiveligt i meget kortere længder end EF-varerne, og de var emballeret på en anden måde, hvilket førte til yderligere omkostninger for forarbejdningsvirksomhederne. Dette havde angiveligt en betydelig negativ indvirkning på de importerede varers markedsværdi.

Det kunne ikke på grundlag af undersøgelsen fastslås, at de importerede varer var af ringere kvalitet end de af EF-producenterne fremstillede varer. Der konstateredes heller ingen forskelle mellem eksportørerne og EF-producenterne i henseende til de længder, hvori varerne leveredes, og med hensyn til emballeringen heraf. Ved Kommissionens prissammenligning blev der derfor ikke taget hensyn til disse påståede forskelle.

(104) Det fremgik af sammenligningen, at der var tale om underbud fra alle de af undersøgelsen omfattede eksportlande, og de vejede gennemsnitlige dumpingmargener udgjorde:

>TABELPOSITION>

6. EF-erhvervsgrenens situation

a) Data vedrørende EF-erhvervsgrenen som helhed

i) Den samlede EF-erhvervsgrens salg og markedsandel

(105) EF-producenternes samlede salg faldt med 11,8 % i perioden fra 79 940 tons i 1992 til 70 217 tons i 1993, 70 963 tons i 1994 og 70 507 tons i undersøgelsesperioden. Den dertil svarende markedsandel udgjorde 30,7 % i 1992, 27,1 % i 1993, 24,2 % i 1994 og 26,4 % i undersøgelsesperioden, dvs. en forholdsmæssig nedgang på 14 % i den betragtede periode.

ii) Fabrikslukninger og nedgang i beskæftigelsen

(106) Det fremgik af undersøgelsen, at der i Østrig, Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien og Det Forenede Kongerige i perioden fra 1992 til 1995 lukkedes 88 fabrikker, der fremstillede den pågældende vare. Dette medførte, at 8 625 arbejdspladser gik tabt i de pågældende medlemsstater.

b) Data vedrørende EF-producenterne i stikprøven

i) Produktion

(107) Produktionen af den pågældende vare faldt med 9,7 % fra 28 153 tons i 1992 til 25 431 tons i 1995 efter et toppunkt på 30 826 tons i 1993 og et fald til 28 973 tons i 1994.

ii) Kapacitet

(108) Den maksimale produktionskapacitet målt i maskintimer pr. år faldt med 11,9 % mellem 1992 og 1995, nemlig fra ca. 13,6 mio. maskintimer i 1992 til 13,1 mio. i 1993 og ca. 12 mio. i 1994 og 1995. Det faktiske antal arbejdstimer faldt også, nemlig med 11,8 %, hvilket er ensbetydende med, at selskaberne opretholdt en stabil kapacitetsudnyttelsesgrad på ca. 85 % i perioden. Denne stabilitet var en følge af de betydelige bestræbelser, der udfoldedes for at rationalisere produktionen gennem reduktion af antallet af arbejdstimer og modernisering af maskinparken. Det kunne således fastslås, at mere end 40 % af maskinerne var mindre end syv år gamle.

iii) Lagerbeholdninger

(109) Undersøgelsen af udviklingen i lagerbeholdningerne i perioden fra 1992 til 1995 for de EF-producenter, der indgik i stikprøven, kompliceredes af, at en af producenterne ændrede salgspolitik i denne periode, idet han gik over til kun at sælge efter ordre.

Hvad imidlertid angår de øvrige seks selskaber i stikprøven øgedes lagerbeholdningerne ved årets udgang med 7 % mellem 1992 og 1995 med en betydelig stigning på 33,1 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden.

iv) Salgsomfang

(110) Salget af den pågældende vare i Fællesskabet steg fra 23 228 tons til 25 798 tons (11 %) mellem 1992 og 1993, det faldt derefter til 24 283 tons i 1994 og 19 345 tons i 1995, svarende til en nedgang på 17 % i løbet af den betragtede periode.

v) Omsætning

(111) De samlede indtægter faldt med 5 % fra 92,9 mio. ECU i 1992 til 88,2 mio. ECU i 1995.

vi) Udviklingen i priser og omkostninger

(112) Kommissionen undersøgte udviklingen i enhedspriserne for den pågældende vare i perioden 1992-1995.

For at undgå enhver form for fordrejning ved beregningen af gennemsnitspriserne forårsaget af ændringer i produktsammensætningen gennemførte Kommissionen sin analyse af udviklingen i enhedsprisen på grundlag af en konstant produktsammensætning. Med henblik herpå udvalgtes fem basiskonstruktioner, som i hele perioden fra 1992 til 1995 konsekvent repræsenterede mindst 24 % af det samlede salg for de EF-producenter, der indgik i stikprøven. På dette grundlag konstateredes det, at EF-producenternes gennemsnitlige salgspriser udtrykt i form af indekstal faldt fra 100 til 93 i 1993, hvorefter tallet steg til 98 i 1994 og til 107 i 1995.

(113) Disse prisbevægelser skal fortolkes på baggrund af udviklingen i produktionsomkostningerne i samme periode. Mellem 1992 og 1995 måtte EF-producenterne registrere stigninger i produktionsomkostningerne for samme vare, navnlig en betydelig stigning i prisen på råbomuld, som er det vigtigste råmateriale ved fremstillingen af den pågældende vare og alene tegner sig for ca. en tredjedel af de samlede produktionsomkostninger. Bomuldspriserne på verdensmarkedet steg med 38 % mellem 1992 og 1994 og med yderligere 15 % mellem 1994 og 1995. I perioden fra 1992 til 1995 som helhed steg prisen på råbomuld med 59 %.

På grundlag af sammenligningen mellem ovenfor beskrevne udvikling i priser og omkostninger fastslås det, at prisfaldet mellem 1992 og 1993 udviste de kendetegn, der er typiske for priskonkurrence, og at selv prisstigningen i de følgende år i vid udstrækning ikke var tilstrækkelig til at opveje stigningen i produktionsomkostningerne. Dette bekræftes af den prisudvikling, der er fastlagt på grundlag af en konstant produktsammensætning. Prisudviklingen i løbet af hele den betragtede periode kan således siges at være kendetegnet ved en betydelig priskonkurrence, hvor det ikke har været muligt at foretage nødvendige prisforhøjelser.

vii) Rentabilitet

(114) Udviklingen i priser og omkostninger førte til en forringelse af rentabilitet, som beregnet i procent af omsætningen faldt fra en fortjeneste på 2,04 % i 1992 til 1,66 % i 1993, 1,53 % i 1994 og et tab på 0,51 % i 1995.

viii) Beskæftigelse

(115) Antallet af beskæftigede i de selskaber, der indgår i stikprøven, faldt fra 1 597 til 1 360 i løbet af den betragtede periode, dvs. en nedgang på 15 %.

7. Konklusion vedrørende spørgsmålet om skade

(116) EF-erhvervsgrenens situation forværredes gennem hele perioden fra 1992 til 1995, især hvad angår produktion, salg, beskæftigelse og rentabilitet.

Trods rationaliseringsbestræbelser, som de kommer til udtryk gennem indskrænkningen af arbejdsstyrken og antallet af arbejdstimer samt moderniseringen af maskinparken, forringedes EF-erhvervsgrenens samlede rentabilitet konstant i den betragtede periode. Udtrykt i indekstal gik udviklingen fra 100 i 1992 til 81 i 1993, 75 i 1994 og -25 i 1995. Dette skyldes det forhold, at selv om priserne var stigende, var stigningen ikke tilstrækkelig til at udligne stigningen i produktionsomkostningerne.

I betragtning af ovenstående fastslog Kommissionen, at der er påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(117) Kommissionen undersøgte omfanget af dumpingimporten og priserne på dumpingvarerne fra de pågældende eksportlande og følgevirkningerne heraf for EF-erhvervsgrenens situation. Ved denne undersøgelse sikrede Kommissionen sig, at skade, der var forårsaget af andre faktorer, ikke blev tilskrevet dumpingimporten.

I undersøgelsen måtte der tages hensyn til gældende kontingenter og frivillige eksportbegrænsningsordninger, som begge kan have begrænset muligheden for vækst i de berørte landes og andre tredjelandes salg i Fællesskabet. Det må i den forbindelse anses for særlig vigtigt at bemærke, at de lande, der er omfattet af denne undersøgelse, i almindelighed har udnyttet deres kontingenter fuldt ud til priser, der er væsentligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

2. Følgevirkningerne af dumpingimporten fra de berørte lande

(118) Det fremgik af undersøgelsen af EF-producenternes situation, at den vigtigste årsag til den forvoldte skade var den utilfredsstillende udvikling i salgspriserne og deraf følgende forringelse af rentabiliteten i perioden 1992-1995. Det er endvidere fastslået, at dumpingvarerne samtidig solgtes i Fællesskabet til priser, der var væsentligt lavere end EF-producenternes priser.

Kommissionen konstaterede desuden, at selv om dumpingimportens markedsandel faldt en smule, nemlig på 42,9 til 41,9 % i løbet af den betragtede periode, holdt den sig konstant på et højt niveau, og den stabile udvikling i de pågældende landes markedsandel forklares ved, at der foreligger en ordning med importkontingenter.

(119) For at vurdere betydningen af ovennævnte undersøgelsesresultater, bør det bemærkes, at markedet for ubleget stof af bomuld er kendetegnet ved en meget høj grad af varesubstituering, gennemsigtighed og prisfølsomhed. Hertil kommer, at selv om eksporten af ubleget stof af bomuld er reguleret ved gældende kontingentordning, tegner importen fra de pågældende lande sig ikke desto mindre for over 40 % af EF-markedet. I betragtning af den markedsposition, som visse varer indtager i Fællesskabet, hvor de er solgt til priser, der er betydeligt lavere end EF-producenternes priser, fastslår Kommissionen derfor, at de var hovedårsagen til den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.

3. Følgevirkningerne af andre faktorer

a) Import fra tredjelande

(120) Nogle eksportører gjorde gældende, at importen fra andre tredjelande, der ikke er omfattet af den foreliggende procedure, var årsagen til den skade, der er påført EF-producenterne.

(121) Importen fra tredjelande steg ganske rigtigt fra 75 511 tons i 1992 til 94 415 tons i 1995 med et højdepunkt på 106 111 tons i 1994, og markedsandelen for denne import øgedes fra 26,4 % i 1992 til 31,6 % i 1995. De største stigninger i markedsandel blandt disse eksporterende tredjelande registreredes for Rusland og De Forenede Arabiske Emirater. Andre tredjelande tegnede sig generelt for en markedsandel på under 2 %, altså væsentligt lavere end for de lande, der er omfattet af undersøgelsen.

Hvad angår priserne på de varer, der importeres fra tredjelande, er de eneste oplysninger, der foreligger, Eurostat-statistikkerne for importværdien pr. enhed, hvoraf det fremgår, at næsten alle tredjelandes priser, med undtagelse af Rusland og De Forenede Arabiske Emirater, synes at have været højere end de af undersøgelsen omfattede landes priser.

(122) For Ruslands vedkommende steg markedsandelen fra 1,3 % i 1992 til 3,1 % i 1995. Importværdien pr. enhed var i 1995 ifølge Eurostat 2,33 ECU/kg.

(123) For De Forenede Arabiske Emiraters vedkommende steg markedsandelen fra 0,2 % i 1992 til 2,4 % i 1995. Importværdien pr. enhed var i 1995 ifølge Eurostat 3,24 ECU/kg.

På baggrund af de foreliggende oplysninger kan det ikke udelukkes, at importen fra Rusland og De Forenede Arabiske Emirater også kan have forvoldt skade. Kommissionen er imidlertid ikke i besiddelse af oplysninger, der tyder på, at de pågældende varer importeres til Fællesskabet til dumpingpriser.

b) Stigning i råvarepriserne

(124) Gennemsnitsprisen for råbomuld steg på verdensplan i hele perioden fra 1,17 ECU pr. kg i 1992 til 1,86 ECU pr. kg i 1995, altså en stigning på 59 %. I samme periode pressedes priserne på EF-markedet stærkt nedad på grund af prisunderbud for dumpingimporten fra de berørte lande. Som følge heraf var EF-erhvervsgrenen på trods af en prisstigning på 7 % mellem 1992 og 1995 ikke i stand til at opveje denne stigning i fremstillingsomkostningerne.

Kommissionen har fastslået, at det ikke var stigningen i prisen på råbomuld særskilt betragtet, der forårsagede den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, men det forhold, at det ikke var muligt at hæve priserne som følge af nævnte underbud i forbindelse med dumpingimporten fra de berørte lande, som hindrede EF-erhvervsgrenen i at få fuld dækning for stigningen i priserne på råbomuld.

4. Konklusion vedrørende årsagssammenhængen

(125) De trykkede priser og det forhold, at det ikke var muligt at hæve priserne som følge af dumpingimporten, førte til en situation, hvor EF-producenterne var ude af stand til at lade den fulde stigning i råmaterialeomkostningerne komme til udtryk i salgspriserne og i endnu mindre grad stigningen i andre materialer, der indgik i produktionen.

Samtidig måtte EF-erhvervsgrenen som følge af de lave priser på dumpingvarerne fra de pågældende eksportlande sænke deres priser. Dette medførte en forringelse af EF-producenternes rentabilitet og nedgang i produktion, produktionskapacitet, markedsandel og beskæftigelse.

Det må følgelig fastslås, at selv om det ikke kan udelukkes, at andre faktorer, såsom import fra andre tredjelande kan have bidraget til EF-erhvervsgrenens utilfredsstillende finansielle resultater, må den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen som følge af dumpingimporten fra de berørte lande i kraft af deres betydelige markedsandel og de store prisunderbud, der er konstateret, anses for væsentlig.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Generelle bemærkninger

(126) I medfør af artikel 21, stk. 1, i grundforordningen undersøgte Kommissionen på grundlag af alle oplysninger, der er fremlagt, de aspekter, der var relevante for vurderingen af Fællesskabets interesser. I en sådan undersøgelse må der tages særligt hensyn til nødvendigheden af at afhjælpe de handelsfordrejende virkninger, der skyldes skadevoldende dumping, med henblik på at genskabe en situation med effektiv konkurrence på EF-markedet. I de tilfælde, hvor det er fastslået, at der finder dumping sted, forvoldes skade og foreligger en årsagssammenhæng mellem disse faktorer, afvejes nødvendigheden af at afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger mod kravet om at vurdere, om vedtagelsen af foranstaltninger klart vil være i modstrid med Fællesskabets interesser.

2. Følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen

(127) Det anses for højst sandsynligt, at EF-erhvervsgrenen vil blive udsat for yderligere pristryk med alvorlige følger for den finansielle situation, hvis ikke der indføres foranstaltninger til afhjælpning af dumpingimportens virkninger. Hvis den nuværende negative udviklingslinje for rentabiliteten fortsætter, vil produktionen i Fællesskabet i løbet af kort tid og på trods af de bestræbelser, som EF-producenterne har udfoldet for at forbedre effektiviteten, ikke længere være rentabel, og den vil derfor blive indstillet eller flyttet til lande uden for Fællesskabet med deraf følgende negative virkninger for beskæftigelsen.

3. Følgevirkninger for brugere og leverandører

(128) Importører og brugere af dumpingvarerne har gjort gældende, at indførelsen af foranstaltninger vil påvirke forarbejdningsindustrierne, angiveligt ofte i alvorlig grad, og vil presse deres omkostninger i vejret. Nævnte forarbejdningsindustriers råmaterialeomkostninger vil stige, og de vil blive udsat for et importpres fra de lande, der er omfattet af denne antidumpingprocedure, idet antidumpingforanstaltninger vil kunne medføre, at eksportørerne flytter deres aktiviteter til forarbejdningsvirksomhed.

Det skal imidlertid bemærkes, at kun et meget lille antal EF-importører og -brugere gav sig til kende og indgav oplysninger inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Disse oplysninger kunne følgelig ikke anses for repræsentative som omhandlet i artikel 21 i grundforordningen. Desuden indeholdt de fremlagte oplysninger ikke tilstrækkelig dokumentation til, at Kommissionen havde mulighed for fuldt ud at vurdere følgevirkningerne af indførelsen af told for disse industrier.

Det fremgår imidlertid klart af oplysningerne fra nævnte forarbejdningsindustrier, at ubleget stof af bomuld undergår en række forarbejdninger, som gør det særlig vanskeligt at vurdere de mulige følgevirkninger af foranstaltningerne. Ubleget stof af bomuld bleges først, dernæst forsynes det med tryk eller farves, hvorefter det opskæres og syes. Hvert trin i produktionskæden giver varen en værditilvækst og øger differentieringen. Af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, fremgår det, at i betragtning af den del af råmaterialeomkostningerne, der repræsenteres af ubleget stof af bomuld, og de mange forskellige anvendelsesformål, er det ikke muligt at nå til en klar konklusion vedrørende følgevirkningerne af den foreslåede told på forarbejdningsindustrierne. Under alle omstændigheder fremgår det, at i betragtning af de mange forskellige forsyningskilder, der står til rådighed for tekstilforarbejdningsvirksomhederne og den deraf følgende konkurrence på markedet for den pågældende vare i Fællesskabet, vil deres situation set som helhed ikke blive berørt i væsentligt omfang.

Det blev også gjort gældende, at indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger på længere sigt vil medføre en forøgelse af importen af færdige tekstilvarer. Det skal imidlertid bemærkes, at markedet for færdigforarbejdede stoffer og for færdigvarer er forskelligt fra markedet for ubleget stof af bomuld. Det skal især anføres, at den høje kvalitet, der kendetegner produktionen af konfektionerede varer og færdigforarbejdede tekstiler fremstillet af forarbejdningsvirksomhederne i Fællesskabet og deres evne til hurtigt at tilpasse sig ændringer i smag og mode, giver dem en konkurrencemæssig fordel i forhold til konkurrenterne uden for Det Europæiske Fællesskab, som ikke vil ændre sig på grund af antidumpingtold på ubleget stof af bomuld.

(129) På den anden side må det ganske klart anses for at være i visse EF-forarbejdningsvirksomheders interesse, navnlig garnproducenter, at bevare væveindustrien i Fællesskabet, som er en uundværlig del af den europæiske tekstilsektor. Denne erhvervsgrens fortsatte beståen trues klart af illoyal konkurrence, som har forårsaget, at dens markedsandel er faldet med fire procentpoint, således at den nu kun udgør 24 % af EF-markedet.

4. Konklusion

(130) På grundlag af den foreløbige undersøgelse fastslår Kommissionen derfor, at indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger ikke er i strid med Fællesskabets interesser, da de vil fjerne konkurrenceforvridning på markedet, genskabe en konkurrencesituation med redelig prisfastsættelse og hindre, at der påføres EF-erhvervsgrenens yderligere skade under den fortsatte undersøgelse.

I. MIDLERTIDIG TOLD

(131) På grundlag af ovenstående konklusioner vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser vurderede Kommissionen under hvilken form og i hvilket omfang, der skulle træffes antidumpingforanstaltninger.

I betragtning af de mange forskellige stofkonstruktioner fra de berørte lande er Kommissionen af den opfattelse, at en værditold er den bedst egnede form for antidumpingforanstaltning.

(132) Med henblik på at fastsætte størrelsen af den midlertidige antidumpingtold er der taget hensyn til de fastlagte dumpingmargener og den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

(133) Eftersom der hovedsagelig er forvoldt skade på grund af manglende mulighed for at foretage prisforhøjelser, tab af markedsandel og især forringelse af rentabiliteten eller påførte tab, er det for at afhjælpe skaden påkrævet, at den pågældende erhvervsgren bringes i en position, hvor det er muligt at hæve priserne til et fortjenstgivende niveau. For at nå dette mål må priserne på de pågældende dumpingvarer med oprindelse i de lande, der er omfattet af undersøgelsen, forhøjes i overensstemmelse hermed.

For at beregne den nødvendige prisforhøjelse fandt Kommissionen, at de faktiske priser på dumpingvarerne måtte sammenlignes med en salgspris, der mere korrekt afspejler EF-producenternes produktionsomkostninger plus en rimelig fortjeneste.

I betragtning af de betydelige investeringer, der er nødvendige, ansås en fortjenstmargen på 8 % af omsætningen for at være det minimum, der er nødvendigt for at sikre EF-erhvervsgrenens overlevelse.

De vejede gennemsnitlige salgspriser, som EF-erhvervsgrenen opnåede i undersøgelsesperioden, forhøjedes for at nå frem til den samlede mindstefortjeneste, der må kræves. De således etablerede priser sammenlignedes med priserne på de importerede dumpingvarer, der benyttedes til beregning af underbud, jf. ovenfor.

(134) Forskellen mellem disse to priser, udtrykt som vejede gennemsnit og beregnet i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse, udgjorde:

>TABELPOSITION>

(135) I de tilfælde, hvor de fastlagte dumpingmargener for en bestemt eksporterende producent er lavere end den tilsvarende eksportprisforhøjelse, der er nødvendig for at afhjælpe skaden, som beregnet ovenfor, skal den midlertidige told begrænses til et beløb svarende til den fastlagte dumpingmargen. Dette var tilfældet for alle selskaber på nær seks, for hvilke tolden følgelig fastsattes til den sats, der var nødvendig for at afhjælpe skaden.

(136) Den antidumpingtold, der foreslås for selskaber, der samarbejdede med Kommissionen, men som ikke indgår i stikprøven, er lig med den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven med eksportomsætningen til Fællesskabet som vægtningsgrundlag, og denne margen var i alle tilfælde lavere end den gennemsnitlige margen, der var nødvendig for at afhjælpe skaden.

(137) Antidumpingtolden for ikke-samarbejdsvillige selskaber er fastsat på grundlag af den dumpingmargen, der beregnedes for disse selskaber, jf. betragtning 68, og som i alle tilfælde var lavere end den restdumpingmargen, der var nødvendig for at afhjælpe skaden.

(138) I betragtning af de frister, der er gældende for den foreliggende procedure, skal den midlertidige antidumpingtold indføres for en periode på højst seks måneder.

J. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

(139) I overensstemmelse med artikel 47, stk. 1, i tillægsprotokollen til associeringsaftalen mellem Fællesskabet og Tyrkiet indbragte Kommissionen sagen for Associeringsrådet EF/Tyrkiet den 8. august 1996, fordi den på grundlag af sin undersøgelse havde fastslået, at de tyrkiske eksportører af den pågældende vare eksporterede til dumpingpriser. Da Associeringsrådet ikke har truffet afgørelse inden for den frist på tre måneder fra tidspunktet for forelæggelsen af sagen, som er fastsat i artikel 47, stk. 2, litra a), i tillægsprotokollen, foreslår Kommissionen nu, at der i overensstemmelse med nævnte artikel og artikel 7 i grundforordningen indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger mod importen af den pågældende vare med oprindelse i Tyrkiet.

(140) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal endvidere anføres, at alle undersøgelsesresultater med henblik på denne forordning er foreløbige og eventuelt skal tages op til yderligere undersøgelse med henblik på indførelse af en endelig told, som Kommissionen måtte foreslå -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af ubleget stof af bomuld, henhørende under KN-kode 5208 11 - 5208 19 og 5209 11 - 5209 19 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan og Tyrkiet.

2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til nedenstående satser beregnet af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer med oprindelse i de anførte lande:

>TABELPOSITION>

Ovenstående satser gælder ikke for de producenter/eksportører, der er anført i bilaget, for hvilke nedenstående antidumpingtoldsatser finder anvendelse:

>TABELPOSITION>

For nedenstående selskaber gælder følgende antidumpingtoldsatser:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

I medfør af artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96 kan parterne inden for en frist på 15 dage fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen.

I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning finder anvendelse i en periode på seks måneder, medmindre Rådet vedtager endelige foranstaltninger inden udløbet af denne periode, jf. dog artikel 7, 9, 10 og 14 i forordning (EF) nr. 384/96.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 1996.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT nr. L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.

(2) EFT nr. C 50 af 21. 2. 1996, s. 3.

(3) Afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet (EFT nr. L 35 af 13. 2. 1996, s. 1).

BILAG

EGYPTEN

Misr Spinning and Weaving Co., Mehalla el-Kubra

Misr Fine Spinning and Weaving Co., Kafr el-Dawar

Misr El Amria Spinning and Weaving Co., Alexandrie

El Siouf Spinning & Weaving Co., Siouf, Alexandria

El-Nasr Wool & Selected Textiles Co., Alexandria

Damietta Spinning & Weaving Co., Damietta

Port Said Spinning & Weaving Co., Port Said

Unirab Spinning & Weaving Co., Siouf, Alexandria

National Spinning & Weaving Co., Alexandria

Misr/Helwan Spinning & Weaving Co., Cairo

Delta Spinning & Weaving Co., Tanta

Orient Linen and Cotton Co., Ras El Soda, Alexandria

El Sharkia Spinning & Weaving Co., Zagazig

Moselay Weaving Mill, Cairo

INDIEN

A.S.P.G. Subbiah Nadar & Sons, Dhalavaipuram

All India Handloom Fabrics Marketing Co-operative Society Ltd, Madras

Alpha Mills Pvt Ltd, Karur

Amex Exports, Karur

Anglo French Textiles, Pondicherry

Arcot Textile Mill Ltd, Madurai

Arun Fabrics, Tirupur

Arun Textiles, Rajapalayam

Ashima Fabrics, Bombay

Atlas Export Enterprises, Karur

Ayyappan Textiles Ltd, Madurai

B.K.S. Mills, Tirupur

B.N. Sardar & Sons, Calcutta

Bharat Vijay Mills, Kalol

Bhiwani Denim & Apparels Ltd, Faridabad

Bonanza Overseas Pvt. Ltd, Bombay

Chhaganlal Kasturchand & Co. Ltd, Bombay

Emperor Trading Co., Tirupur

Esskay International, Bombay

Forbes Gokak Ltd, Bombay

Garden Weaves Pvt. Ltd, Tirupur

GDJD Exports, Madras

Govindji Trikamdas & Co., Bombay

I A Intercontinental, Madras

Ideal Expo Fabrics, Salem

Inter Globe Services, Bombay

Indra Exports, Jalandhar

Kanoria Chemicals & Industries Ltd, Ahmedabad

Karamal Garment Exports, Madras

Keshavlal Talakchand, Bombay

Kishandas Kikani, Bombay

Kothari Industrial Corporation Ltd, Madras

Loyal Textile Mills Ltd, Kovilpatti

M.S. Mathivanan, Komarapalayam

M.U.A. Arumugaperumal & Sons, Chatrapatti

Maharashta State Textile Corporation Ltd, Bombay

Naatchiar Textile Exporters, Chatrapatti

Navnitlal & Company, Bombay

Niyati Overseas, Madras

Nowrosjee Wadia & Sons Ltd, Bombay

Parag Trading Corporation, Bombay

Patodia Syntex Ltd, Bombay

Piramal Sons Ltd, Bombay

Pradeep Investments Pvt. Ltd, Bombay

Prathishta Weaving & Knitting Company Ltd, Coimbatore

Preemier Textile, Tirupur

Preeti Impex, Tiruchengodu

Premier Enterprises

Premier Mills Ltd, Coimbatore

Premier Textile Exporters, Chatrapatti

R.D. Traders, Bombay

Rajnarayan Hosiery Exports Pvt Ltd, Coimbatore

Rama Qualitex Ltd, Bangalore

Ramkumar Mills Ltd, Bangalore

Rawsitasa Exports, New Delhi

Rega Textiles, Komarapalayam

Ruchi Fabrics Ltd, Indore

S. Nikhil, Bombay

Sadhaka Exports

Sajjan Textiles Mills Ltd, Bombay

Sajjan Udyog Export Ltd, Bombay

Senthil Textiles, Tirupur

Shanker Kapda Niryat Pvt. Ltd, Bombay

Sheela Apparel Exports Pvt. Ltd, Bombay

Sheth Exports, Bombay

Sheth Investments & Trading Company Ltd, Bombay

Singhania Exports, Bombay

Sitalakshmi Mills Ltd, Madurai

Sivakkumar Mills, Palladam

Sree Rangsan Textiles Pvt. Ltd, Komarapalayam

Sri Adhilakshmi Warping & Sizing Mills, Erode

Sri Balaji Fabric, Tirupur

Sri Dhavamani Textiles, Erode

Sri Rajasekar Textiles, Chatrapatti

Sri Rani Lakshmi Gng. Spg. & Wvg. Mills P. Ltd, Madurai

Sri Saravanaa Exports Company, Tamil Nadu

Srinivasa Textiles, Chatrapatti

Standard Industries Ltd, Bombay

Sudha Mills (India) Pvt. Ltd, Bombay

Tamarai Mills Ltd, Coimbatore

Texcot Exports Pvt. Ltd, Bombay

The Bombay Dyeing & Manufacturing Co. Ltd, Bombay

The Hindoostan Spinning & Weaving Mills Ltd, Bombay

The Lakshmi Mills Company Ltd, Coimbatore

The Morarjee Gokuldas Spinning & Weaving Company Ltd, Bombay

The Ruby Mills Ltd, Bombay

Thiagarajar Mills Ltd, Madurai

Trident Textile Mills Ltd, Madras

Vadivel Sizing & Weaving Mills Pvt. Ltd, Tirupur

Varadhalakshmi Mills Ltd, Madurai

Virudhunagar Textile Mills Ltd, Madurai

World-Tex Limited, Chaziabad

Yarn Syndicate Ltd, Calcutta

INDONESIEN

P.T Tyfountex Indonesia, Solo

P.T. Sandratex, Jakarta

P.T. Batik Keris, Jakarta

P.T. Danliris, Jakarta

P.T. Catur Jantra, Jakarta

P.T. Panca Bintang, Jakarta

P.T. Gabungan Koperasi Batik Indonesia, Jakarta

P.T. Primatexco, Jakarta

P.T. Bina Nusantara Prima, Bandung

P.T. Batam Textile, Jakarta

P.T. Tata Adi Pratama, Bandung

P.T. Pacific Express, Denpasar

P.T. Bintang Agung, Jakarta

P.T. Adetex, Bandung

P.T. Maha Mujur Textile, Bandung

P.T. Five Star Industries, Bandung

P.T. Bandung Djaja Textile Mills, Bandung

PAKISTAN

Abdur Rahman Corporation Ltd, Karachi

Adamjee Enterprise

ACME Mills (Pvt) Ltd, Karachi

Ajaz Enterprise

Akhtar Textile Industries

Al-Aziz Hosiery International, Faisalabad

Al-Karam Textile Mills, Karachi

Al-Shahid Weaving Industries

Al-Rehmat Traders (Pvt) Ltd, Faisalabad

Anjum Textile Mills (Pvt) Ltd, Faisalabad

Arshad Corporation (Pvt) Ltd, Faisalabad

Arzoo Textile Mills Ltd, Faisalabad

Asjad Textile (Pvt) Ltd

Associated Knitwear (Pvt) Ltd, Karachi

Ayaz Textile Mills Ltd, Lahore

Aziz Sons

Be Be Jan Pakistan (Pvt) Ltd, Faisalabad

Bismillah Fabrics (Pvt) Ltd

Bismillah Textiles (Pvt) Ltd

Chawala Enterprises

Chenas Fabrics & Processing

Colony Sarhad Textile Mills Ltd, Karachi

Cotton Arts (Pvt) Ltd

Dawood Textile Printing Indu

Decent Industries, Faisalabad

Decent Textiles, Faisalabad

Elahi Enterprises Limited, Lahore

Elahi Spinning & Weaving Mills Ltd, Lahore

En Em Industries Ltd

Excel Textile Mills, Karachi

Fabrics International

Fabtex Corporation, Karachi

Faizan Shehzad (Pvt) Ltd

Falcon Textile Corporation

Fazal Abdullah Exports (Pvt) Ltd, Faisalabad

Fine Fabrics (Pvt) Ltd

First Textile Ltd

Ghazi Fabrics International Ltd, Lahore

Glode Managements (Pvt) Ltd

Gohar Enterprises

Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Karachi

Gulistan Weaving Mills Ltd, Karachi

Gulshan Weaving Mills Ltd, Karachi

H.A. Industries (Pvt) Ltd, Faisalabad

H.K. M. Exports (Pvt) Ltd

Haji Khuda Bux Amir Umer

Hajra Textiles, Karachi

Husein Ind., Karachi

ICC Textiles Ltd, Lahore

Image Fabrics (Pvt) Ltd, Faisalabad

Imran Textiles

Ishan Yousuf Textile (Pvt) Ltd

Ishaq Textile Mills Ltd, Faisalabad

J.K. Brothers Pakistan (Pvt) Ltd, Faisalabad

J.K. Sons (Pvt) Ltd, Karachi

Jetex Industries (Pvt) Ltd, Karachi

Kam International, Karachi

Kausar Textile Industries (Pvt) Ltd

Latif Hansel (Pvt) Ltd

Linox International (Pvt) Ltd

Lucky Impex, Karachi

Lucky Tex., Karachi

M.A.S. Textiles (Pvt) Ltd

M.F.M.Y. Industries Ltd, Karachi

M.K. Sons (Pvt) Ltd, Faisalabad

M.N. Textiles (Pvt) Ltd, Karachi

Mabro Tex Industries

Mahmood Textile Mills Ltd, Multan

Majeeda Textiles (Pvt) Ltd, Faisalabad

Master Textile Mills Ltd, Lahore

Megatex Limited, Karachi

Mian Textile Industries Ltd, Lahore

Modern Textile Mills, Karachi

Mohammad Farooq Textile Mills Ltd, Karachi

Mohib Exports Ltd, Lahore

Mohib Fabric Industries Ltd, Lahore

Mohib Textile Mills Ltd, Lahore

Mukati Corporation

Mutual Trading Corporation, Karachi

Nakshbandi Industries Ltd, Karachi

Nash Garments (Pvt) Ltd, Karachi

Naveed Industries (Pvt) Ltd, Karachi

Naveena Industries (Pvt) Ltd, Karachi

Nisar Textiles Corporation

Nishatex Enterprises

Nu-Tex (Pvt) Ltd

Oberoi Textile Mills, Lahore

Orient Textile Pakistan (Pvt) Ltd

Parsons Industries (Pvt) Ltd, Karachi

Prosperity Weaving Mills Ltd, Lahore

Regency Textiles Ltd, Lahore

Reliance Weaving Mills Ltd, Multan

Reliance Exports Ltd, Multan

Rizwan Enterprises

Roomi Enterprises (Pvt) Ltd, Multan

S.S. Textiles

Saaqis Fabrics

Saba Textiles (Pvt) Ltd, Karachi

Sadaqat Textile Mills (Pvt) Ltd, Faisalabad

Sadiq Sons Textiles (Pvt) Ltd

Sakina Textile Industries (Pvt) Ltd, Karachi

Samin Textiles Ltd, Lahore

Saya Weaving Mills (Pvt) Ltd, Karachi

Service Fabrics Ltd, Lahore

Shahzad Siddique (Pvt) Ltd, Faisalabad

Shams Textile Mills Ltd, Karachi

Shahraj Fabrics (Pvt) Ltd, Lahore

Sharif Textile Industries (Pvt) Ltd, Faisalabad

Sitara Textile Industries

Sleep & Style, Karachi

Sumira Fabrics (Pvt) Ltd, Faisalabad

Suraj Cotton Mills Ltd, Karachi

Syncotex Agencies, Karachi

Taha Textile (Pvt) Ltd, Karachi

Tanveer Weaving (Pvt) Ltd, Lahore

Tariq Enterprises

Tex Arts, Faisalabad

The Cresent Textile Mills Limited, Faisalabad/Karachi

United Textile Printing Industries (Pvt) Ltd, Faisalabad

Worldover Enterprises (Pvt) Ltd, Faisalabad

Xebec Textiles, Faisalabad

Yakoob Trading Co., Karachi

Yousaf Weaving Mills Ltd, Lahore

Yunus Brothers, Karachi

Zahidjec Fabrics (Pvt) Ltd, Faisalabad

Zahoor Industries (Pvt) Ltd, Faisalabad

Zamzam Weaving & Processing Mills, Faisalabad

Zaur Textile Mills, Karachi

Zebtex Corporation

TYRKIET

Bossa Ticaret ve Sanayi Isletmeleri TAS, Adana

Exsa Export Sanayi Mamulleri Satis ve Arastirma AS, Adana

Teksmobili Tekstil Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul

Kipas - Kahramanmaras Iplik Pamuk Ticaret ve Sanayi AS, Kahramanmaras

Kipas Textile Industries Inc., Kahramanmaras

Burdur Mensucat Sanayi ve Ticaret AS, Ulus/Ankara

Ataç Anteks Dokuma Fabrikasi Hikmet Ataman ve Ortaklari Ticaret ve San. AS, Yeniköy/Antalya