KOMMISSIONENS BESLUTNING af 17. oktober 1983 vedroerende en procedure i medfoer af EOEF-traktatens artikel 85 (IV/30.064- stoebejerns- og staalvalser) (Den tyske, engelske, franske, italienske og nederlandske tekst er de eneste autentiske)

(83/546/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse, saerlig artikel 3 og 15,

under henvisning til Kommissionens beslutning af 25. maj 1982 om at indlede en procedure paa eget initiativ i medfoer af artikel 3 i forordning nr. 17,

efter at have givet de paagaeldende parter lejlighed til i overensstemmelse med artikel 19 i forordning nr. 17 og med Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (2), at udtale sig vedroerende de af Kommissionen fremfoerte klagepunkter,

efter hoering af Det raadgivende udvalg for Monopol- og Kartelspoergsmaal i medfoer af artikel 10 i forordning nr. 17, og

ud fra foelgende betragtninger:

I. DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER

Produkterne

(1) De produkter, der omhandles i denne beslutning, er stoebejerns- og stoebestaalsvalser (herunder ogsaa »raaemnevalser«), som anvendes til at forme emner (normalt staal) i facon, profil eller dimension ved valsning. De fleste af disse valser (over 90 % af produktionen) benyttes af staalindustrien i valsevaerker. Nogle valser anvendes imidlertid til valsning af andre metaller eller anvendes inden for industrier som papir- og kartonindustrien, foedevareindustrien og gummiindustrien. Smedede valser er ikke omfattet af denne beslutning, hvorfor henvisninger til valser i denne beslutning skal laeses som henvisninger til stoebte valser.

Sammendrag

(2) Kommissionen ar faaet oplysninger fra:

a) Bundeskartellamt der Bundesrepublik Deutschland (Bundeskartelamt) den 21. og 22. februar 1980 i medfoer af artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 17, og

b) fra Kommissionens tjenestemaend, som den 26. og 27. juni 1980 foretog kontrolundersoegelser i medfoer af Kommissionens beslutning af 24. juni 1980 samt i medfoer af artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 17 hos adskillige producenter af stoebevalser i Belgien, Italien og Det forenede Kongerige og hos den paagaeldende franske virksomhedssammenslutning.

(3) Af disse oplysninger fremgaar klart, at prisaftaler og samordnet prispraksis har eksisteret i forskellige former mellem vesteuropaeiske producenter af valser i mindst 12 aar mellem 1968 og 1980. Formaalet med disse aftaler og fremgangsmaader har vaeret at beskytte hjemmemarkedet eller de traditionelle markeder ved at begraense priskonkurrencen. Parterne udviklede en ordning, hvorefter man kunne foretage forhaandskonsultationer om priser, foer man afgav pristilbud paa hinandens hjemmemarkeder. De enedes ogsaa om visse generelle prisstigninger og i en periode paa seks maaneder et fordelingssystem. Der fandtes ligeledes en separat markedsdelingsaftale mellem de franske producenter, der forsyner markederne i Frankrig og Saar.

Parterne

(4) De parter, der har vaeret involveret i en eller flere af aftalerne eller den samordnede praksis, er foelgende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder:

Belgien

1) S. A. Fonderies de Chênée, Chênée [indstillede driften i 1979, datterselskab af 3) nedenfor].

2) N. V. Griffin SA, Merksem.

3) SA des Fonderies J. Marichal, Ketin, Sclessin-Ougrée [datterselskab af 9) siden 1972].

4) SAFAK SA, Sclessin-Ougrée.

Forbundsrepublikken Tyskland

5) Achenbach Buschhuetten GmbH, Kreuztal-Buschhuetten.

6) Eduard Breitenbach GmbH, Siegen.

7) Leonard Breitenbach Walzengiesserei und Dreherei, Siegen.

8) Karl Buch Walzengiesserei, Siegen.

9) Gontermann-Peipers GmbH, Siegen.

10) Walzen Irle GmbH, Netphen-Deuz.

11) Fried. Krupp GmbH, Essen.

12) Walzengiesserei Roland GmbH, Siegen.

13) Thyssen Giesserei AG, Muelheim/Ruhr (tidligere Rheinstahl-Giesserei AG).

14) Thyssen Giesserei AG, Duesseldorf-Oberkassel (tidligere Rheinstahl-Giesserei AG).

15) Fachgemeinschaft Walzengiessereien, Siegen.

16) Concordia, Hameln [overtaget af 9) i 1972].

Frankrig

17) Chambre syndicale des fabricants de cylindres en fonte, Paris (Fabricyl).

18) Chavanne-Delattre, Frouard og

19) Chavanne-Brun, Saint-Chamond, [nu sammensluttet i Societe Chavanne-Delattre, som er blevet et datterselskab af 22)].

20) Société Française des Cylindres de Laminoirs J. Marichal, Ketin et Cie, Berlaimont.

21) Forges de Saulnes et Gorcy, Paris (senere Société fonderie de Gorcy og nu SARL Ateliers et Fonderies de Gorcy).

22) Usinor SA, Paris.

Italien

23) Innocenti Santeustacchio SpA, Brescia.

24) Fonderie Officine Meccaniche San Agostino SpA, Legnano.

25) Fonderia Officina San Gregorio SAS, San Macario, Varese.

26) Fonderie San Zeno, Brescia.

Det forenede Kongerige

27) Davy Roll Company Ltd., Sheffield.

28) Midland Rollmakers Ltd., Crewe [datterselskab af 33)].

29) R. B. Tennent Ltd., Coatbridge [datterselskab af 33)].

30) C. Akrill Ltd., Crewe,

31) Thomas Perry Ltd., Bilston, og

32) Johnson's Rolls Ltd., West Bromwich, [nu ikke-operativt datterselskaber af 28)].

33) British Rollmakers' Corporation Ltd., Crewe [ikke-operativt holding selskab for 28) og 29)].

34) Roll Export Association of Great Britain, Birmingham.

OEstrig

35) Eisenwerk Sulzau-Werfen, R & E Weinberger GmbH, Wien.

Sverige

36) AB AAkers Styckebruk (senere AB Bofors-AAkers).

Disse parter omfatter naesten alle valsefremstillende virksomheder i EF samt den oestrigske og den svenske valseproducent. Der henvises i det foelgende til parterne ved hjaelp af de referencenumre, der er angivet ovenfor.

Naermere detaljer vedroerende de af parterne indgaaede aftaler gives i de foelgende afsnit.

A. INTERNATIONALT PRISSAMARBEJDE

Udviklingen i internationale priskonsultationer og prisfastsaettelse indtil maj 1971

(5) I hvert fald fra januar 1968 var der en aftale mellem belgiske, franske, tyske, italienske og oestrigske staalproducenter om at foretage gensidige forhaandskonsultationer med hensyn til tilbud, naar der kom forespoergsler fra kunder om priser paa jernvalser paa deres respektive nationale markeder. Paa dette tidspunkt accepterede de britiske og svenske valsefabrikanter kun efterfoelgende konsultation med hensyn til deres tilbud. Desuden begyndte belgiske, franske, tyske, italienske, britiske, oestrigske og svenske valsefabrikanter i 1969- parallelt med konsultationssystemet- at naa til enighed om identiske procentvise stigninger i deres pristilbud paa jernvalser og raaemnevalser (sidstnaevnte fra juni 1969). Konsultationssystemet viste sig paa dette tidspunkt at vaere »ganske effektivt«. Den under dette punkt beskrevne udvikling kan belyses med foelgende uddrag af et notat fra et internationalt moede, der blev holdt i Rom den 9. maj 1969.

»Pkt. 1 og 2:

... alle de europaeiske producenter beslutter foelgende:

- Fra 21. maj 1969 vil alle pristilbud blive forhoejet med 8 % i forhold til priserne ved de foregaaende ordrer, og der vil ske en yderligere prisforhoejelse paa 2 % fra 1. oktober 1969.

Dette vedroerer alle pristilbud i Europa, ogsaa til de lande, hvor produkterne ikke fremstilles. Med hensyn til de interne markeder i Frankrig, Tyskland, Belgien, OEstrig og Italien vil det gensidige konsultationssystem fortsaette.

Storbritannien og Sverige accepterer kun efterfoelgende konsultation«.

»Pkt. 3: Optagelse af ... producenter af raaemnevalser i vor klub

... Den tyske delegation vil spoerge fire virksomheder (Gontermann-Peipers, Irle, Breitenbach og Rheinstahl), om de er rede til ogsaa at lade den stigning, vi er blevet enige om i dag, gaelde for raaemneprodukter, og i bekraeftende fald vil de oevrige europaeiske producenter gennemfoere stigningen pr. 1. juni 1969«.

Sidste afsnit i notatet:

»Den 18. juni 1969 bekraefter den tyske delegation, at fabrikanterne af raaemneprodukter har accepteret klubbens aftaler og vil anvende den«.

»Pkt. 4: Konsultations- og informationssystem

Alle er enige om, at den nuvaerende konsultations- og informationsmetode mellem de lande, som accepterede den, er ganske effektiv og ikke behoever at blive aendret.

Briterne og svenskerne bekraefter, at de ikke har aendret holdning siden januar 1968«.

Repraesentanter for foelgende selskaber deltog i ovennaevnte moede: 2), 3), 4), 20), 23), 35), 36), sammen med repraesentanter for de relevante tyske, franske og britiske sammenslutninger: 15), 17) og 34).

(6) I en periode moedtes repraesentanter for de forskellige parter som regel to gange om aaret for at naa til enighed om generelle prisstigninger, som normalt kunne gennemfoeres paa davaerende tidspunkt paa grund af de favorable markedsvilkaar. Disse prisstigninger var knyttet til et indekssystem, hvorefter priserne foer maj 1969 blev sat til = 100. Mellem maj 1969 og oktober 1970 blev der inden for dette systems rammer opnaaet enighed om foelgende prisstigninger:

>(1)"> ID="1"" ID="2.3">Foer maj 1969> ID="4">100> ID="5""" ID="1">Rom> ID="2">9. 5. 1969> ID="3">21. 5. 1969> ID="4">108> ID="5">2), 3), 4), 15), 17), 20), 23), 35), 36)"> ID="1">Zuerich> ID="2">2. 9. 1969> ID="3">5. 9. 1969> ID="4">113> ID="5">2), 3), 4), 15), 17), 23), 34), 35), 36)"> ID="1">Rom> ID="2">10. 1969> ID="3">24. 10. 1969> ID="4">125> ID="5">Vides ikke"> ID="1">Duesseldorf> ID="2">10. 4. 1970> ID="3">17. 4. 1970> ID="4">130> ID="5">2), 3), 4), 15), 17), 23), 27), 33), 35), 36)"> ID="1">Genève> ID="2">15. 10. 1970> ID="3">19. 10. 1970> ID="4">140> ID="5">2), 3), 4), 8), 9), 10), 13), 15), 17), 18), 23), 27), 33), 35), 36)"">

(7) Fra oktober 1970 var staalvalser ogsaa omfattet af aftalen. Ordningen med indekserede prisstigninger gjaldt for pristilbud i Europa med foelgende markeder specificeret: Sverige, Norge, Danmark, Finland, Benelux, Schweiz, Portugal, Spanien, Graekenland, Tyrkiet, Italien, OEstrig, medens man accepterede saerlige vilkaar for Frankrig, Tyskland og Det forenede Kongerige.

(8) Der var derfor to typer aftaler, der anvendes parallelt, og som gik ud paa:

i) forhaandskonsultation med hensyn til pristilbud foranlediget af prisforespoergsler eller ordrer,

ii) aftale om generelle procentvise prisforhoejelser.

Internationalt prissamarbejde i 1971 - individuelle tilfaelde

(9) Som eksempler paa, hvordan ordningen med forhaandskonsultation virkede, kan man naevne telexer fra perioden marts-maj 1971 vedroerende forespoergsler fra 15 forskellige staalproducenter. Telexerne viser, at 4), 8), 10), 23), 27), 28) og 36) hver isaer var involveret i et samarbejde mht. hvilke priser man skulle tilbyde i forbindelse med en eller flere af disse forespoergsler.

Oprettelsen af International Rolls Manufacturers' Association (international sammenslutning af valseproducenter) - maj 1971

(10) Paa moeder med de europaeiske valseproducenter afholdt den 22. april 1971 i Rom og den 10. maj 1971 i Zuerich blev det aftalt at oprette en organisation med en mere udbygget struktur med henblik paa at koordinere underretningerne om individuelle forespoergsler samt fastsaettelsen af pristilbud. Aftalen, som kan kaldes den foerste IRMA-aftale, eftersom den omfattede oprettelsen af International Rolls Manufacturers' Association (IRMA) indeholdt en forpligtelse til straks at give underretning om alle forespoergsler, uanset hvorfra, om stoebevalser med en enhedsvaegt paa over 100 kg til et neutralt kontor i Schweiz, Allgemeine Treuhand AG (ATAG) i Zuerich. Det var ATAG's ansvar at give alle interesserede parter underretning om, hvilke andre producenter der havde modtaget denne forespoergsel. Konkurrenterne ville derefter kontakte hinanden for at fastsaette passende priser, som ikke maatte vaere lavere end priserne i forbindelse med den foregaaende tilsvarende transaktion, samtidig med at denne pris skulle fastsaettes under hensyntagen til det prisniveau, man var naaet op paa i forbindelse med den foregaaende indekseringsaftale - dvs. indekstallet 140, som blev fastsat i Geneve i 1970 (se pkt. 6). Aftalen omfattede naesten alle europaeiske producenter af stoebevalser.

(11) Denne udvikling i aftalerne og en raekke detaljer underbygges af foelgende uddrag af referatet af moederne den 22. april og 10. maj 1971:

i) Referat af moedet den 22. april 1971

»Efter lange droeftelser opnaaedes der enighed om et forslag fremsat af en repraesentant for en tysk valseproducent gaaende ud paa, at der oprettes et uafhaengigt kontor i Schweiz, hvortil alle forespoergsler kanaliseres. Efter en periode paa omkring tre dage efter modtagelsen af den foerste underretning om en forespoergsel vil alle interesserede parter kunne faa underretning om, hvilke andre medlemmer der har modtaget forespoergselen, hvorefter der mellem de interesserede selskaber kan traeffes beslutninger om at fastsaette en adaekvat prisstruktur.

Paa forslag fra Gontermann-Peipers blev det besluttet, at kulindholdet i de valser, der skulle rapporteres om, begraensedes til et minimum paa 2,3 % foerste omgang. Registreringen er saaledes begraenset til jern- og raaemnevalser.

De svenske og oestrigske repraesentanter haevdede, at eftersom de var de eneste valseproducenter i deres respektive lande, var det rimeligt at gaa ud fra, at de i alle de tilfaelde, hvor der kommer forespoergsler i deres hjemlande, modtager forespoergslen, og at det ikke ville vaere noedvendigt for dem at registrere de svenske respektive oestrigske forespoergsler. Bortset herfra omfatter aftalen forespoergsler fra alle lande i verden ...

Det schweiziske kontor vil i foerste omgang ikke tage del i prisfastsaettelsen, men vil udelukkende raadgive medlemmer, der repraesenterer andre interesserede parter, saaledes at der kan gennemfoeres en faelles prisfastsaettelse ved direkte henvendelse. Dette arrangement skal gennemfoeres saa hurtigt som muligt og skal i foerste omgang gaelde for en proeveperiode af seks maaneder«.

ii) ATAG referat af moedet i »International Rolls Manufacturers' Association« den 10. maj 1971

»1. Det blev aftalt, at hver af de implicerede selskaber senest den 19. maj 1971 til Allgemeine Treuhand AG ..., i det foelgende kaldet ATAG, skal oplyse deres telexnummer, telefonnummer og navnet paa den person, der boer kontaktes i forbindelse med forespoergsler paa valser ...

2. Det blev aftalt, at indberetningsordningen, som den blev godkendt og accepteret paa moedet i Rom den 22. april 1971, boer tages i brug den 24. maj 1971 ...

3. Efter tre arbejdsdage, bortset fra den dag, hvor ATAG modtager underretning, boer ATAG meddele hvert af de selskaber, der har indberettet en forespoergsel, navnet paa alle de andre selskaber, der har indberettet denne forespoergsel, men boer hertil kun anvende referencenummer, kundens navn og telexadresse ...

5. Den franske koncern meddelte, at da den bestaar af fem franske selskaber, der allerede indberetter centralt til deres eget selskab, oenskede de at indberette til ATAG paa deres medlemsselskabers vegne og give navnene paa de implicerede selskaber. Dette blev accepteret.

Paa denne baggrund anmodedes de interesserede parter om at kontakte den franske sekretaer, hr. - (hos 17) (Fabricyl), og ikke at kontakte de franske valsefabrikanter individuelt i spoergsmaal vedroerende det franske marked.

6. Det blev aftalt, at Santeustacchio skulle fritages fra at indberette forespoergsler for Italsider, idet alle forespoergsler fra dette selskab jo i hvert tilfaelde ogsaa blev rettet til Eustacchio«.

Paa moedet den 22. april 1971 deltog repraesentanter for 2), 3), 4), 5), 7), 8), 9), 10), 12), 13), 14), 16), 17), 18), 22), 23), 27), 28), 29), 33), 35) and 36). Paa moedet den 10. maj 1971 deltog personer fra 4), 10), 13), 17), 18), 23), 34) og 36), som repraesenterede den belgiske, den britiske, den franske, den tyske, den italienske og den svenske gruppe.

(12) Paa et IRMA-moede den 2. juli 1971 i Zuerich blev der foretaget visse mindre aendringer i ordningen:

a) Den franske og den britiske gruppe blev, ligesom den oestrigske og den svenske valsefabrikant, fritaget for kravet om at indberette forspoergsler fra deres eget nationale omraade.

b) Hvis der fra et medlemsland kom en mundtlig forespoergsel, skulle den forespurgte virksomhed straks kontakte ikke blot ATAG, men ogsaa en af de nationale deltagere. Saaledes blev 13) udpeget som kontaktvirksomhed med hensyn til almindelige valser (til flade produkter) og 10) for profilvalser, for saa vidt angik forespoergsler fra Tyskland.

c) Det meddeltes, at Gontermann-Peipers [nr. 9)] ville udtraede af IRMA, selv om det ogsaa blev naevnt, at virksomheden lejlighedsvis ville fortsaette samarbejdet med hensyn til individuelle forespoergsler.

d) Da der var en vis usikkerhed med hensyn til, om alle staal- og raaemnevalser var omfattet af ordningen, blev der paa moedet fastsat en noejagtig definition af de valser, hvorom der skulle gives indberetning:

»Alle kvaliteter af stoebevalser skal indberettes. Paa trods af Gontermann-Peipers' udtraeden, vil de oevrige deltagere fortsat rapportere« (Kilde: ATAG-moedeprotokol).

Paa moedet den 2. juli 1971 deltog personer fra 4), 10), 13), 14), 17), 18), 23), 27), 28), 33) og 36), som repraesenterede den belgiske, den britiske, den franske, den tyske, den italienske og den svenske gruppe.

(13) Den 14. og 15. oktober 1971 blev der holdt yderligere et IRMA-moede, denne gang i Koebenhavn, og det berettedes, at systemet virkede til alle medlemmers tilfredsstillelse.

Paa moedet den 14. oktober 1971 deltog repraesentanter for 2), 3), 4), 5), 7), 8), 10), 11), 12), 13), 14), 17), 18), 20), 23), 27), 28), 29), 35) og 36) (Kilde: moedeprotokol).

IRMA's vedtaegter

(14) Paa et moede den 14. januar 1972 i Zurich med deltagelse af repraesentanter fra alle de syv nationale grupper, der er tilsluttet IRMA, vedtog man de foerste »IRMA-vedtaegter«, som var en skriftlig aftale om det naermere indhold af indberetningsproceduren, og disse vedtaegter blev rundsendt til alle medlemmerne (Kilde: ATAG's moedeprotokol og vedtaegter).

(15) Paa et IRMA-moede i Zuerich den 11. februar 1972 blev det besluttet i en proeveperiode paa to maaneder at tillade, at deltagerne trak sig ud af prissamarbejdet, forudsat at de indberettede dette til en koordinator senest 24 timer efter at have modtaget meddelelse fra ATAG om navnene paa alle de deltagere, der var interesserede i den paagaeldende ordre. Hvis en virksomhed trak sig ud af samarbejdet, skulle den sende ATAG en redegoerelse for, hvorfor den ikke oenskede at samarbejde. Deltagerne i dette moede var repraesentanter for 2), 3), 4), 8), 11), 13), 14), 17), 18), 23), 27), 28), 29), 35) og 36) (Kilde: ATAG's moedeprotokol).

(16) Paa et IRMA-moede i Wien den 27. og 28. april 1972 oplystes det, at der var blevet oprettet et centralt koordineringskontor for den tyske gruppe i Siegen, som skulle starte sin virksomhed den 2. maj 1972. Der blev vedtaget foelgende beslutning med hensyn til samarbejdet paa hjemmemarkederne:

»Hver medlemsvirksomhed skal samarbejde i hver sag og maa ikke opsige samarbejdet; hvis der efter direkte kontakter mellem de interesserede parter og trods aabenhjertige droeftelser om problemet i den paagaeldende sag af vigtige grunde, ikke kan opnaas et samarbejde, kan en deltager traekke sig ud af samarbejdet, men kun paa den betingelse, at han straks underretter de oevrige om denne beslutning og om de vilkaar, han vil indroemme kunden. Desuden skal han ogsaa underrette ATAG om, at han ikke oensker at samarbejde, og give den noejagtige begrundelse herfor«.

Paa moedet vedtog man ogsaa foelgende beslutning:

»Alle de her repraesenterede valseproducenter beslutter hermed enstemmigt med hensyn til de markeder, for hvilke der udpeges en koordinator ifoelge Zuerich- og Wien-moedeprotokollen, at intet medlem af IRMA for en proeveperiode indtil naeste moede i efteraaret 1972 vil forsoege at skaffe en ordre ved prisunderbydning, vilkaarsdumping eller lignende midler fra et staalvaerk, som en ikke tidligere har leveret til.«

Med hensyn til Gontermann-Peipers blev det meddelt, at situationen ikke havde aendret sig, men at der ofte var mulighed for samarbejde i konkrete tilfaelde.

I moedet deltog repraesentanter fra 2), 3), 4), 5), 7), 8), 10), 11), 12), 13), 14), 16), 17), 18), 20), 22), 23), 27), 28), 29), 35), 36) (Kilde: ATAG-moedeprotokol).

(17) Paa et IRMA-moede i London den 5. og 6. oktober 1972 blev det aftalt, at koordinatoren for en given forespoergsel automatisk skulle sende en bundpris (rock-bottom price) til alle medlemmer, der havde modtaget en enslydende forespoergsel, og om noedvendigt oplyse om eventuelle aendringer i denne bundpris. Det blev bekraeftet, at alle medlemmerne i overensstemmelse med vedtaegterne skulle afgive indberetning om alle kvaliteter af stoebevalser, dog med undtagelse af Ed. Breitenbach (nr. 6), som ikke indgik i samarbejdet vedroerende stoebestaals- og raaemnevalser.

Til stede paa moedet var 2), 3), 4), 5), 6), 7), 8), 10), 11), 13), 14), 17), 20), 22), 23), 27), 28), 29), 35), 36) (Kilde: ATAG's moedeprotokol).

(18) Paa et IRMA-moede i Zuerich den 16. januar 1973 blev det berettet, at Gontermann-Peipers var genindtraadt i IRMA-aftalen og straks ville begynde at indberette alle forespoergsler vedroerende stoebejernsvalser (med et kulindhold paa over 2,3 %) samt hoejkromvalser. Det blev ogsaa naevnt, at selv om Gontermann-Peipers havde overtaget aktiemajoriteten i Marichal Ketin i Frankrig og Belgien [Nr. 3) og 20)], »var disse to selskaber ligesom tidligere frit stillede med hensyn til deres deltagelse i IRMA ... [og ville] fortsaette med at indberette paa samme maade som tidligere«. Det blev enstemmigt besluttet straks at haeve priserne med 6 % for jern- og staalvalser i Tyskland, Skandinavien og Italien. Der blev alt efter forholdene aftalt visse stigninger for Storbritannien, OEstrig, Frankrig og Benelux.

Til stede paa moedet var repraesentanter for 2), 3), 4), 5), 8), 9), 10), 13), 14), 17), 20), 22), 23), 27), 28), 29), 35) og 36) (Kilde: ATAG's moedeprotokol).

(19) Paa et IRMA-moede i Paris den 10. og 11. maj 1973 blev der med hensyn til prisstigninger truffet foelgende beslutning:

»Eftersom det ikke er muligt generelt at haeve priserne med en vis procentdel, besluttes foelgende: det overlades koordinatoren at haeve priserne, fordi han bedst kender sit eget marked«.

Det blev ogsaa besluttet paa moedet, at det »for hjemmemarkedernes vedkommende kun kunne accepteres, at der ikke var noget samarbejde om staalvalser, hvorimod det som regel overhovedet ikke kunne accepteres for jernvalser«. Det blev ogsaa for foerste gang oplyst, at SA Fonderies de Chênée var medlem (og fungerede som koordinator). Til stede paa moedet var 2), 3), 4), 5), 7), 8), 10), 11), 12), 13), 14), 17), 18), 20), 21), 22), 23), 27), 28), 29), 35) og 36) (Kilde: ATAG's moedeprotokol).

(20) Paa et IRMA-moede i Wien den 5. og 6. oktober 1973 blev det besluttet, at manglende samarbejde kun kunne accepteres for stoebestaalsvalser og ikke for stoebejerns- eller raaemnevalser. Det blev ogsaa besluttet, at »alle de delegerede stoetter en prisstigning paa 10 % paa leverancer fra 1. januar 1974 (med undtagelse af den franske gruppe, som paa grund af deres aendringsmetode har en loebende [regelmaessig ?] prisstigning«). Paa dette moede blev det ogsaa besluttet at indfoere et varslingssystem, som skulle traede i kraft, hvis de tyske medlemmer pludselig fik besoeg fra en »myndighed«. I ATAG-protokollen siges det:

»Hvis et tysk selskab faar uventet besoeg af myndigheden, giver det ATAG meddelelse herom, og ATAG sender et neutralt budskab til de andre medlemmer om ikke at sende telexmeddelelser til de tyske medlemmer, foer der er sket en bedring af situationen. Varslet vil faa foelgende formulering

»re: irma

Att. Hr. ...

Tallene fra et tysk selskab til den naeste markedsundersoegelse er forkerte. De vil derfor blive fremsendt senere«.

Alarmen afblaeses med foelgende formulering:

»re: irma

Att. Hr. ...,

Vi har nu modtaget de korrekte tal fra det tyske selskab. De vil modtage markedsundersoegelsen inden for de naermeste dage. Vi takker Dem for Deres forstaaelse«.

Et revideret udkast til IRMA's vedtaegter indeholdende forskellige aendringer i systemet, siden IRMA begyndte sin virksomhed i 1971, blev rundsendt til medlemmerne sammen med moedeprotokollen.

Paa moedet deltog 2), 3), 4), 5), 7), 8), 9), 10), 12), 13), 14), 17), 20), 21), 23), 27), 28), 29), 35) og 36) (Kilde: ATAG-moedeprotokol).

(21) Et eksempel paa, hvordan IRMA-systemet fungerede paa dette tidspunkt, gives i udvekslingen af telegrammer mellem 2) og 23) i september/oktober 1973 vedroerende en forespoergsel om valser fra Nuova Ceretti, SPA, Villadassola, som peger i retning af et samarbejde om, hvilke mindstepriser der skulle tilbydes. ATAG-indberetningsordningen blev anvendt i forbindelse med denne forespoergsel.

(22) British Rollmakers Corporation [33)] med dettes datterselskaber 28), 29), 30), 31) og 32) samt Davy Roll Company (27) trak sig midlertidigt ud af IRMA (mellem november 1973 og september 1974 inklusive), fordi et overtagelsestilbud var blevet forelagt den britiske Monopolies Commission. Den franske gruppe trak sig ogsaa midlertidigt ud af IRMA (for perioden 15. juli - oktober 1974), fordi der blev foranstaltet en undersoegelse mod en af gruppens medlemmer.

Det internationale prissamarbejde i 1974 - individuelle tilfaelde

(23) Eksempler paa, hvordan IRMA-systemet virkede i perioden februar til april 1974, gives i en raekke telexer, der blev fundet hos 23). Disse vedroerer tredive forskellige forespoergsler, hvor 2), 3), 4), 5), 8), 13), 18), 19), 22), 23), 27), 35) og 36) hver isaer indgik i et samarbejde ved en eller flere lejligheder.

(24) De tredive tilfaelde, der er naevnt ovenfor, udgoer kun et lille udvalg af de forespoergsler, som ATAG behandlede i 1974. I alt blev der i loebet af 1974 indberettet 2 538 forespoergsler gennem ATAG med gennemsnitlig 3,1 underretninger pr. forespoergsel. Dette omfatter ikke den britiske gruppe indtil udgangen af september samme aar og den franske gruppe fra den 15. juli til begyndelsen af oktober.

Den videre udvikling i IRMA-systemet 1974 - 1977

(25) Paa et IRMA-moede, der blev holdt i Palma de Mallorca den 10. og 11. oktober 1974, meddelte den britiske og den franske gruppe, at de igen ville begynde at indberette. I det franske tilfaelde skulle alle kontakter imidlertid foregaa via Fabricyl [17)], der skulle optraede som den eneste koordinator i Frankrig. Den britiske gruppe naevnte, at de i praksis ikke var ophoert med at samarbejde i mellemtiden. Tre mindre italienske valsefremstillende virksomheder blev paa moedet optaget i IRMA, nemlig nr. 24), 25) og 26), og det blev aftalt, at de skulle indberette forespoergsler og kontaktes via 23). Pr. 1. oktober 1974 indstillede den tyske sammenslutning [15)] sit samarbejde inden for IRMA, og de tyske valseproducenter begyndte at forhandle direkte med ATAG, idet de tyske koordinatorer blev udpeget af ATAG.

(26) Protokollen for moedet den 10. og 11. oktober 1974 indeholder foelgende bekraeftelse af effektiviteten af samarbejdet gennem IRMA:

»Vore regler skulle goere det muligt for os at opnaa den hoejest mulige pris paa grundlag af markedssituationen. Takket vaere disse regler har det vaeret muligt at fordoble prisen i Italien, men det er endnu ikke lykkedes at bringe dem op paa det europaeiske niveau«.

(27) Paa moedet den 10. og 11. oktober 1974 deltog 1), 2), 3), 4), 5), 7), 8), 9), 10), 13), 14), 17), 19), 21), 23), 24), 25), 26), 27), 28), 29), 35) og 36). [Kilde: ATAG-protokol - foelgende var vedlagt: a) en ajourfoert tekst til IRMA-vedtaegterne, b) en revideret liste over IRMA-medlemmerne - alle de selskaber og sammenslutninger, der er naevnt under punkt 4, optraeder paa denne liste, med undtagelse af 15), 16), 33) og 34).]

De ajourfoerte vedtaegter beskriver koordinatorens funktion i forbindelse med prisfastsaettelse paa foelgende maade:

»Koordinatoren meddeler automatisk og saa hurtigt som muligt priserne og deres gyldighedsperiode til deltagerne. Normalt opgives der to priser: a) normalprisen (quotations price), b) bundprisen. Hvis der kun fremsendes en pris, formodes det at vaere bundprisen ... Under alle omstaendigheder skal normalprisen ligge adskillige procent over bundprisen«.

I den foelgeskrivelse fra ATAG, som fulgte med den reviderede udgave at vedtaegterne, siges det:

»Vedlagt fremsendes moedereferatet fra den sidste International Rollmakers' Conference ... samt en ny udgave af vore vedtaegter indeholdende de aendringer, der blev opnaaet enighed om paa moedet«.

(28) Det fortsatte samarbejde inden for rammerne af IRMA-arrangementerne i 1975 fremgaar af moedeprotokollen til IRMA-moederne i Zuerich den 23. januar 1975, i Stockholm den 5. og 6. juni 1975 og i Geneve den 23. og 24. oktober 1975. I juni siges det: »IRMA-systemet har udvist positive resultater i de forloebne aar«. Det besluttedes ogsaa, at samarbejdet paa »hjemmemarkederne« burde vaere obligatorisk for stoebestaalsvalser (saavel som for raaemne- og stoebejernsvalser). Gontermann-Peipers accepterede reglen, forudsat den kun skulle gaelde for valser med et kulindhold paa 1,8 % og derover.

(29) Paa IRMA-moedet den 23. og 24. oktober 1975 godkendtes de ajourfoerte vedtaegter, dateret den 26. juni 1975, og man blev enige om visse yderligere foranstaltninger til at styrke IRMA-arrangementerne, som var ved at komme under pres paa grund af forvaerringen af markedssituationen. Disse foranstaltninger gik ud paa at oprette tre organer for en proeveperiode af seks maaneder:

1. den normale generalforsamling, som skulle finde sted hver sjette maaned som tidligere;

2. en eksekutivkomite bestaaende af 10 ledende medarbejdere fra de forskellige medlemslande, som skulle moedes hver sjette uge for at droefte aktuelle problemer og forberede generalforsamlingen;

3. et teknisk udvalg, som skulle moedes hver fredag for at give repraesentanterne for de selskaber, der havde modtaget bestemte forespoergsler, lejlighed til at droefte saerlige kontrakter.

Formaalet med denne tredelte udvalgsstruktur beskrives i ATAG-moedeprotokollen paa foelgende maade:

»for at undgaa, at priserne gaar ned, og endog proeve at haeve dem samt at undgaa prisunderbydning, da det samlede antal ordrer jo ikke kan aendres ved underbydning. Hvert medlem maa begraense sig til sin andel (%) af markedet«.

Paa moedet i oktober 1975 deltog 1), 2), 3), 4), 5), 8), 9), 10), 12), 13), 14), 17), 18), 19), 20), 21), 23), 24), 25), 26), 27), 28), 35) og 36).

(30) Paa et moede i eksekutivkomiteen den 12. december 1975 blev det besluttet, at hver koordinator skulle proeve at »dele« mindst to ordrer mellem deltagere, som tidligere havde modtaget ordrer fra de paagaeldende kunder. De, der ikke tidligere havde leveret til den paagaeldende kunde, skulle anmodes om at opgive en hoejere pris og ikke gaa ned til mindsteprisen (Kilde: ATAG-moedeprotokol).

(31) Paa et moede i eksekutivkomiteen den 12. februar 1976 blev det som en forholdsregel i tilfaelde af kartelundersoegelser besluttet at benytte en kode i stedet for forkortelser for medlemmernes navne, som ATAG hidtil havde benyttet. Man enedes om at begraense moedehyppigheden i det tekniske udvalg til et moede hver fjerde uge (Kilde: ATAG-moedeprotokol).

(32) Paa en generalforsamling i IRMA den 20. og 21. maj 1976 i Wien blev det besluttet straks at gaa over til at anvende den nye kode, hvorved medlemmernes navne blev erstattet af numre i overensstemmelse med en liste dateret »15. maj 1976«. Man enedes ogsaa om at anvende et fordelingssystem for »hjemmemarkedsordrer« i en seksmaaneders proeveperiode. Man enedes om foelgende fremgangsmaade inden for denne ordning:

1. for saa vidt koordinatoren kender de(n) traditionelle leverandoer(er), anmoder han »de deltagere, der ikke er traditionelle leverandoerer, om at overbyde og afvise forhandlinger«;

2. »forespoergsler vedroerende stoerre ordrer vil blive fordelt mellem de traditionelle leverandoerer, som proever at foretage fordelingen i overensstemmelse med kundens oensker. Kun en deltager vil forhandle om et (eller enkelte) konkret(e) produkt(er) og vil blive beskyttet af de andre. For andre produkter vil han overbyde og beskytte en anden deltager osv. Priserne fastsaettes i overensstemmelse hermed«.

Paa moedet deltog 1), 2), 3), 4), 5), 8), 10), 12), 13), 14), 17), 18), 19), 20), 21), 23), 24), 27), 29), 35) og 36) (Kilde: ATAG-moedeprotokol, ATAG-skrivelse af 25. maj 1976 og kodeliste).

»Soerg for at undgaa at fastsaette en fast salgspris uden at have forelagt sagen for hr. - hos Fonderies de Ch« [dvs. Chênée - 1)].

(34) Et eksempel paa et moede i den tekniske komité mellem valseproducenter med interesse for ganske bestemte forespoergsler er det moede, der holdtes i Bruxelles' lufthavn den 17. september 1976 mellem repraesentanter for 3), 4), 13), 14), 23), 27) og 28). I et notat fra moedet siges det:

»Moedet blev indkaldt af belgierne med henblik paa at opstille priser i anledning af de nye forespoergsler... og for at indskaerpe alle deltagerne det tilraadelige i at fastholde de aftalte mindstepriser«.

(35) Paa en IRMA-generalforsamling i Gleneagles, Skotland, den 7. oktober 1976 blev det besluttet, at da fordelingssystemet ikke fungerede tilfredsstillende, skulle der oprettes et lille udvalg, der skulle foreslaa et nyt samarbejdsgrundlag. Dette udvalg, der bestod af en repraesentant fra hvert af de syv deltagende lande, moedtes den 29. oktober 1976 i Zuerich, og et flertal heraf anbefalede at gaa over til at anvende et kvotesystem, baseret paa de afsendte maengder i en referenceperiode. Ordningen skulle gaelde for »hjemmemarkedet« og alle valsetyper og-kvaliteter. (Kilde: ATAG-moedeprotokol for begge moeder og notater til moedet den 29. oktober 1976).

(36) Paa en IRMA-generalforsamling i Zuerich den 3. marts 1977 blev det paa grund af den meget forvaerrede markedssituation og et svigtende samarbejde besluttet at aendre arrangementerne saaledes:

»Beslutning 1

Hver forespoergsel ... skal indberettes til ATAG, i hvert enkelt tilfaelde med angivelse af, om prissamarbejdet accepteres eller ikke. ATAG vil sende fuld staendige oplysninger til deltagerne. Samarbejdet vil blive begraenset til de tilfaelde, hvor alle eller de fleste af deltagerne er villige til at samarbejde. Samarbejdet vil blive gennemfoert i fuldt omfang, saa snart markedssituationen er blevet bedre.

Beslutning 2

I loebet af den periode, hvor samarbejde i fuldt omfang ikke er muligt, vil der blive afholdt uformelle moeder, hver anden maaned for at opretholde de personlige kontakter«.

Til stede ved moedet var 2), 4), 5), 8), 10), 13), 14), 17), 23) og 36) (Kilde: ATAG-moedeprotokol).

(37) Paa et moede i Paris den 28. og 29. april 1977 blev der fremsat foelgende udtalelse:

»de forskellige grupper forpligter sig til i en periode af to maaneder at sende oplysninger og samarbejde om alle »hjemmemarkeder« og at foelge en »oprigtig og realistisk prispolitik« (Kilde: moedeprotokol).

I moedet deltog 1), 2), 3), 4), 5), 8), 10), 13), 14), 17), 18), 20), 21), 22), 23), 27), 28), 29), 35) og 36).

ATAG's opsigelse af samarbejdet og reviderede internationale prissamarbejdsarrangementer

(38) I en skrivelse af 12. maj 1977 til IRMA-medlemmer gav ATAG udtryk for et oenske om at ophoere med sine aktiviteter for organisationen og om at blive fritaget for sine funktioner senest ved udgangen af august 1977.

(39) Paa et moede mellem IRMA-medlemmer i Bruxelles den 30. juni 1977 besluttede man, at ordningen med en neutral organisator (ATAG) skulle erstattes af en simplificeret ordning gaaende ud paa at udpege koordinatorerne paa forhaand blandt valseproducenterne, enten ved at der udpegedes en enkelt kendt koordinator for et bestemt land, eller ved at der udpegedes bestemte producenter som permanente koordinatorer for bestemte kunder (Kilde: Moedenotat).

I moedet deltog repraesentanter for 1), 2), 3), 4), 5), 6), 8), 9), 10), 12), 13), 14), 17), 18), 20), 21), 22), 23), 27), 28), 35) og 36).

(40) Paa et moede i Muenchen den 17. - 19. november 1977 vedtog man formelt at fortsaette med at indberette alle hjemmemarkedsforespoergsler for alle kategorier af valser, og definitionen af »hjemmemarked« forblev uaendret. Medmindre et selskab klart bestemte andet, naar det indberettede, ville man gaa ud fra, at det var villigt til at samarbejde. De opgivne priser skulle ligge over mindsteprisen, og man maatte under ingen omstaendigheder opgive en lavere pris end denne mindstepris.

Det internationale prissamarbejde i 1977 - individuelle tilfaelde

(41) Eksempler paa, hvordan ordningen fungerede i loebet af 1977, gives i en raekke telexer eller notater vedroerende 12 forskellige forespoergsler. I et eller flere tilfaelde deltog foelgende producenter i samarbejdet: 1), 2), 3), 9), 10), 11), 13), 14), 18), 19), 20), 22), 23), 27), 28), 35) og 36).

Fortsat internationalt prissamarbejde i 1978

(42) Paa et moede mellem valseproducenterne i Frankfurt den 23. februar 1978, hvor alle de syv nationale grupper var repraesenteret, bekraeftede man behovet for et fortsat samarbejde. Det siges i moedeprotokollen: »deltagerne vil forsoege at haeve priserne med ca. 5 - 10 % (med undtagelse af Storbritannien, som ikke desto mindre vil stoette stigningen paa andre markeder)«. Alle de syv nationale grupper var igen repraesenteret paa et moede i Paris den 24. april 1978, hvor det blev besluttet:

»1. at al indberetning vil vaere 100 %;

2. at alle deltagere vil samarbejde i foerste runde;

3. at priserne haeves med en vis procentsats (ikke generelt fastsat), og det skal ske i samme valuta og paa basis af den senest opgivne pris. Priserne maa under ingen omstaendigheder vaere lavere«. (Kilde: moedeprotokol).

Til stede ved februar-moedet var repraesentanter fra 3), 8), 10), 17), 23), 27), 35) og 36). Til stede ved april-moedet var repraesentanter for 4), 8), 10), 17), 18), 19), 23), 27), 28), 35) og 36).

(43) Paa et moede i Rom den 13. oktober 1978 blev det naevnt, at Gontermann-Peipers [9)] nu havde trukket sig ud af den tyske gruppe, man at 9) 's associerede selskaber i Belgien og Frankrig samarbejdede tilfredsstillende. Det blev enstemmigt vedtaget at fortsaette indberetningen af alle forespoergsler fra hjemmemarkederne (Vesteuropa eksklusive Spanien). »Dette ville i det mindste goere bilaterale aftaler mulige, selv om det virkelige maal var et samarbejde«. Det blev understreget, at koordinatoren skulle goere sit yderste for at sikre det bredest mulige samarbejde. (Kilde: moedeprotokol).

Til stede ved moedet var repraesentanter for 2), 5), 6), 7), 8), 10), 11), 12), 13), 14), 17), 18), 21), 22), 23), 24), 25), 26), 27), 28), 29), 35) og 36).

(44) Eksempler paa, hvordan prissamarbejdsordningen fungerede i 1978, gives i telexer eller notater vedroerende 20 forskellige forespoergsler. De medlemmer, som i et eller flere tilfaelde deltog i dette samarbejde, er 1), 2), 3), 4), 5), 8), 9), 10), 12), 13), 17), 19), 20), 23), 27), 28), 35) og 36).

Undersoegelser i Tyskland, 1979

(45) Den 23. og 24. januar 1979 foretog inspektoerer fra Bundeskartellamt en kontrolundersoegelse i de tyske IRMA-deltageres kontorer. Kommissionen er bekendt med elleve forespoergsler, som var genstand for prissamarbejde i loebet af denne maaned. Det drejer sig om foelgende producenter: 2), 3), 4), 7), 8), 10), 20), 22), 23), 24), 27) og 36).

Fortsat internationalt prissamarbejde i 1979 og 1980 - Nogle individuelle tilfaelde

(46) Efter undersoegelserne i Tyskland synes der at have vaeret en midlertidig afbrydelse i prissamarbejdet. Men det varede ikke laenge, foer der igen blev tale om et vist internationalt prissamarbejde. Dette redegoeres der for i det foelgende:

i) Et loefte fra 23) til 27) dateret den 23. juli 1979 om at samarbejde om priserne i fremtiden, efter at der havde vaeret en misforstaaelse med hensyn til en bestemt ordre.

ii) Et internt notat fra 31. august 1979, hvori der staar: »Hr. X fra SAFAK [4)] ringede idag (31. august 1979), ... da de netop havde modtaget en forespoergsel. Jeg opgav ham vor pris paa 9 900 £ for formvalser«.

iii) Et internt notat fra 3) fra 13. september 1979, hvori der om en forespoergsel siges:

»Den af SEE [23)] tilbudte pris er Fabricyls mindstepris- 500 ffr. ... Han [hr. X fra 23)] haaber, at samarbejdet vil vaere lige saa frugtbart i aar, som det var i fjor«.

iv) Notater, og telexer fra februar 1980 vedroerende en forespoergsel om arbejdsvalser til et bredbaandsvalsevaerk. Af dette bevismateriale fremgaar det, at 4) var koordinator og fastsatte mindstepriserne. Det var 3) 's opgave at underrette visse konkurrenter.

v) Notater, skrivelse og telex fra maj 1980 vedroerende en forespoergsel om jernvalser. Nr. 3) fastsatte mindsteprisen til 50 bfr./kg og oplyste denne til visse konkurrenter. I et notat af 22. maj 1980 siges det: »MK [3)] vil tilbyde til 52 bfr., AK [36)] til 53,50, SEE [23)] til 55, - SA [4)] til 52,20«.

(47) Ser man paa, hvorledes det internationale prissamarbjede udviklede sig i perioden fra Bundeskartellamt's undersoegelser den 23. og 24. januar 1979 i Tyskland og Kommissionens inspektoerers undersoegelser den 26. og 27. juni 1980 i Belgien, Frankrig, Italien og Det forenede Kongerige, fremgaar det, at dette samarbejde fortsatte, om end i begraenset omfang og paa et mere »ad hoc« grundlag, og at mindst foelgende valseproducenter deltog i dette samarbejde ved en eller flere lejligheder; 3), 4), 23), 27), 28) og 36).

Med hensyn til Fabricyl [17)] fremgaar det af pkt. 46 iii), at denne sammenslutning stadig udoevede sin rolle som koordinator for den franske gruppe i september 1979.

B. STOETTEAKTIVITET PAA NATIONALT PLAN- DE FRANSKE PRODUCENTERS MARKEDSOPDELINGSAFTALE

(48) Hvad de franske producenter angaar, blev det internationale prissamarbejde afstivet ved en aftale, der loeb i fem aar fra 1. januar 1976 til 31. december 1980, og som skulle goere det muligt for deltagerne at bevare deres traditionelle markedsandele i Frankrig og Saarland. Aftalen er nedfaeldet i et dokument, der blev fundet hos 17), og som baerer titlen:

»Overvejelser om en ordning til rationalisering af fremstillingen af valser.« (»Réflexions sur un mécanisme de Rationalisation de la Fabrication des Cylindres.«)

Aftaleparterne (»contractants«) blev inddelt i 3 grupper:

1. de associerede selskaber 18) og 19), nu sluttet sammen i et selskab;

2. 20);

3. 21) og 22).

Hver af aftaleparterne inden for disse tre grupper fik en indeks paa 33 1/3 %, der repraesenterede den traditionelle markedsandel i Frankrig og Saarland, og der blev oprettet en fond under betegnelsen »gensidig stoettefond« (»Caisse d'Entraide«). I aftalen, som onfattede alle valsekvaliteter med et kulindhold paa over 1,8 %, siges det bl.a.:

»Den gensidige stoettefond har til formaal at yde finansiel stoette til virksomheder, hvis faktisk leverede maengder i en bestemt periode er lavere end en saakaldt»indikativ tonnage«.

(49) Hvis en aftaleparts faktiske leverancer var stoerre end hans »indikative tonnage« i en given 6-maaneders periode, skulle han indbetale et bidrag ['redevance'] til den gensidige hjaelpefond. Det fastsattes i aftalen, at fondens midler ved udgangen af regnskabsaaret skulle omfordeles til aftaleparter, hvis leverancer havde ligget under deres indikative tonnager, dvs. kvoter, eventuelt efter at en vis del af fondens midler var sat til side til eksportstoette - jf. pkt. 50.

(50) Den ovenfor beskrevne markedsdelingsaftale indeholdt en bestemmelse om, at en del af den gensidige hjaelpefond kunne anvendes til at stoette aftaleparternes eksport. Paa grundlag heraf indgik de samme parter den 10. juni 1977 med tilbagevirkende kraft fra 1. januar 1977 og med gyldighed for en treaarig periode en eksportstoetteaftale, der omfattede samme type valser som markedsdelingsaftalen. Der var ogsaa en bestemmelse om oprettelse af en eksportstoettefond, som ud over eventuelle overfoersler fra den gensidige hjaelpefond ogsaa modtog bidrag baseret paa en fast, men reviderbar sats paa 2,5 % af vaerdien af samtlige leverancer det foregaaende aar i Frankrig. Ved udgangen af hvert aar blev alle eller en del af fondens midler fordelt til parterne i forhold til deres eksportleverancer.

(51) Beviset paa, at de under pkt. 48- 50 beskrevne aftaler rent faktisk blev anvendt, findes i yderligere bevismateriale, der blev fundet hos 17), som havde faaet til opgave at administrere de to fonde gennem en fuldmaegtig (»Fondé de Pouvoir«). Dette bevismateriale omfatter eksportstoette fondens regnskaber for 1977, den gensidige hjaelpefonds regnskaber for 1978 af 3. juli 1979 samt beviser for, at der i medfoer af ordningen har fundet udbetalinger sted. Desuden blev man paa moedet den 10. juli 1979 mellem de kontraherende parter enige om:

»at fortsaette med samme grundlag i 1980 som i 1979 ved fordelingen af beloebene (»quanta«), det vil sige indtil den gaeldende aftale udloeber«.

Det blev desuden paa moedet den 10. juli 1979 besluttet at begynde at forberede en ny aftale, der skulle traede i kraft den 1. januar 1981.

II. ANVENDELSE AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 85, STK. 1

(52) Ifoelge EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, er alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, der kan paavirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formaal eller til foelge at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet, uforenelige med faellessmarkedet og er forbudt.

(53) Af det under I anfoerte bevismateriale fremgaar, at de virksomheder og sammenslutninger, der henvises til i del I, pkt. 4, indgik og anvendte aftaler og samordnede deres praksis i strid med artikel 85, stk. 1.

a) I hvert fald fra januar 1968 indtil maj 1971 samordnede de belgiske, franske, tyske, italienske og oestrigske valseproducenter deres praksis ved at indlede forudgaaende priskonsultationer, foer de afgav pristilbud paa hinandens hjemmemarkeder. De implicerede virksomheder var i hvert fald 2), 3), 4), 20), 23) og 35) sammen med den tyske og den franske sammenslutning 15) og 17), som handlede paa deres medlemmers vegne. Fra marts - maj 1971 deltog ogsaa de britiske virksomheder 27) og 28) samt den svenske virksomhed 36) i disse forudgaaende konsultationer.

Fra april/maj 1971 indtil Bundeskartellamt's indskriden i januar 1979 indgik de belgiske, franske, tyske, italienske, britiske, oestrigske og svenske valseproducenter en mere detaljeret aftale, »IRMA-aftalen« - som senere blev udbygget - og samordnede i tilknytning hertil deres praksis ved at koordinere indberetningen af individuelle forespoergsler og fastsaettelsen af mindstepriser. Denne aftale og senere aendringer er nedfaeldet i moedeprotokollerne over internationale moeder blandt valseproducenterne og deres sammenslutninger samt i »IRMA's generelle vedtaegter« i deres oprindelige og senere aendrede udformning.

Deltagerne i IRMA-aftalen fra april/maj 1971 var:

- 2), 3) og 4) (Belgien),

- 5), 7), 8), 9), 10), 12), 13), 14) og 16) (Forbundsrepublikken Tyskland),

- 17), 18), 19) og 22) (Frankrig),

- 23 (Italien),

- 27), 28), 29), 33) og 34) (Det forenede Kongerige),

- 35) (OEstrig),

- 36) (Sverige).

Det fremgaar klart, at ogsaa 20) og 11) fra hhv. oktober 1971 og februar 1972 var deltagere i dette samarbejde, og at 6) fra oktober 1972 deltog i samarbejdet vedroerende jernvalser. Bevismateriale fra maj 1973 viser, at 1) og 21) allerede var impliceret paa det tidspunkt.

Tre smaa italienske valseproducerende virksomheder blev parter i aftalen i oktober 1974; det drejer sig om 24), 25) og 26).

Den britiske og den tyske sammenslutning trak sig ud af IRMA-aftalen i henholdsvis 1972 og oktober 1974. Fra oktober 1974 var 16) ikke laengere separat medlem, idet virksomheden i 1972 var blevet overtaget af 9).

En medlemsliste fra oktober 1974 viser, at 30), 31) og 32) ogsaa var separate medlemmer af IRMA,

og at naesten alle valseproducenterne i de syv paagaeldende lande sammen med den franske sammenslutning deltog i IRMA paa det tidspunkt.

En medlemsliste fra 15. maj 1976 viser, at medlemstallet var uaendret paa dette tidspunkt.

Herefter var der kun en virksomhed, nemlig 9), der trak sig ud af aftalen foer januar 1979, og dette skete i oktober 1978.

Det internationale prissamarbejde i form af samordnet praksis med det formaal at fastsaette mindstepriserne fortsatte fra tid til anden i perioden fra Bundeskartellamt's og Kommissionens undersoegelser (januar 1979 - juni 1980). Denne samordnede praksis blev fulgt af i hvert fald foelgende valseproducenter ved en eller flere lejligheder: 3), 4), 23), 27), 28) og 36). Desuden optraadte den franske sammenslutning 17) som koordinator i et tilfaelde.

b) Fra maj 1969 indtil oktober 1973 samordnede de belgiske, franske, tyske, italienske, britiske, oestrigske og svenske valseproducenter fra tid til anden deres praksis, idet de vedtog indeksregulerede generelle prisforhoejelser. Denne praksis blev gentaget i februar 1978 og april 1978. De virksomheder, som var direkte repraesenteret paa et eller flere af de moeder, hvor beslutningerne om at haeve priserne blev truffet, var: 2), 3), 4), 8), 10), 13), 18), 20), 23), 27), 33), 35) og 36); sammen med den tyske, den franske og den britiske sammenslutning 15), 17) og 34), som handlede paa deres medlemmers vegne.

c) I maj 1976 blev IRMA-arrangementerne udvidet til ogsaa at omfatte en markedsdelingsaftale for en proeveperiode paa 6 maaneder; dette betoed, at der blev tildelt traditionelle leverandoerer ordrer, idet ikke-traditionelle leverandoerer bevidst opgav hoejere priser. Foelgende selskaber og sammenslutninger deltog i det moede, hvor denne aftale blev indgaaet: 1), 2), 3), 4), 5), 8), 10), 12), 13), 14), 17), 18), 19), 20), 21), 23), 24), 27), 29), 35) og 36).

d) Den franske gruppe indgik og praktiserede i hvert fald fra 1. januar 1976 til juli 1979 en markedsdelingsaftale vedroerende stoebejernsvalser med kvoter og udligningsbeloeb; formaalet hermed var at bevare deltagernes traditionelle andele paa markederne i Frankrig og Saarland; desuden indgik den en eksportstoetteordning for »generel eksport« og eksport til Saarland fra 1. januar 1977 til i hvert fald juli 1979, som ogsaa havde til foelge at opdele markederne (heri deltog 18), 19), 20), 21) og 22) sammen med deres sammenslutning 17)).

(54) De i pkt. 53 a) - d) beskrevne aftaler og samordnede fremgangsmaader har alle ved at begraense priskonkurrencen, ved at soege at opnaa de hoejest mulige priser under de gaeldende markedsforhold, ved kunstigt at stoette overkapaciteten i tilbagegangsperioder og ved paa diskriminerende vis at stoette visse former for eksport paa den ene eller den anden maade haft til formaal eller til foelge at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen i faellesmarkedet.

(55) Det varslingssystem, der er beskrevet under pkt. 20, og den kodeordning, der er beskrevet under pkt. 31, viser klart, at parterne var helt klar over, at deres adfaerd var en overtraedelse af EF's konkurrencelovgivning - i visse tilfaelde af national lovgivning.

(56) De beskrevne aftaler og samordnede fremgangsmaader paavirkede helt klart samhandelen mellem medlemsstater og virkede til skade for maalsaetningen om oprettelse af en enhedsmarked i EF. Isaer skal naevnes, at:

- den under pkt. 53, litra a), naevnte samordnede praksis samt IRMA-aftalen beskyttede hjemmemarkederne mod international konkurrence, hvorved muligheden for at traenge ind paa de andre medlemsstaters markeder udelukkedes;

- den under pkt. 53, litra b), naevnte samordnede praksis med hensyn til samordning af prisstigninger paa international basis ogsaa udelukkede muligheden for at traenge ind paa andre medlemsstaters markeder;

- den under pkt. 53, litra c), naevnte internationale markedsdelingsaftale havde til formaal at opdele, hvad der burde vaere et enhedsmarked;

- de franske valseproducenters markedsdelingsaftale som er omtalt under pkt. 53, litra d), direkte paavirkede handelen mellem Frankrig og Forbundsrepublikken Tyskland (Saarland) og - ved at soege at cementere handelsmoenstrene i en del af EF - bidrog til at skabe en vis stabilitet i forsoeget paa generelt at begraense handelen mellem medlemsstater inden for rammerne af IRMA-arrangementerne.

(57) Foelgelig finder traktatens artikel 85, stk. 1, anvendelse paa de beskrevne aftaler og samordnede fremgangsmaader.

III. ANVENDELSE AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 85, STK. 3

(58) I medfoer af traktatens artikel 85, stk. 3, kan bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, erklaeres uanvendelige paa:

- enhver aftale eller kategori af aftaler mellem virksomheder,

- enhver vedtagelse eller kategori af vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder, og

- enhver samordnet praksis eller kategori deraf som bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling, samtidig med at de sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelen herved, og uden at der: a) paalaegges de paagaeldende virksomheder begraensninger, som ikke er noedvendige for at naa disse maal; b) gives disse virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende varer.

(59) For at kunne opnaa fritagelse i medfoer af artikel 85, stk. 3, maa saadanne aftaler eller en saadan praksis foerst vaere blevet anmeldt til Kommissionen i overensstemmelse med enten artikel 4, stk. 1, eller artikel 5, stk. 1, i forordning nr. 17, medmindre kravet om at foretage en saadan anmeldelse bortfalder i medfoer af artikel 4, stk. 2, eller artikel 5, stk. 2, i samme forordning.

(60) I naervaerende sag blev ingen af aftalerne eller den samordnede praksis anmeldt til Kommissionen, og ingen af dem er omfattet af de i artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 17 hjemlede undtagelser.

(61) Selv om aftalerne eller denne samordnede praksis var blevet behoerigt anmeldt, ville ingen af dem have kunnet opnaa en fritagelse i medfoer af artikel 85, stk. 3, da deres formaal var at beskytte hjemmemarkeder, at opdele markeder og opretholde et kunstigt prisniveau, som alle er aktiviteter, der strider med faellesmarkedets grundprincipper.

IV. ANVENDELSE AF ARTIKEL 15, STK. 2, I FORORDNING NR. 17

(62) I medfoer af artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning paalaegge virksomheder og sammenslutninger af virksomheder boeder paa mindst 1 000 og hoejst 1 000 000 regningsenheder, idet sidstnaevnte beloeb dog kan forhoejes til 10 % af omsaetningen i det seneste regnskabsaar i hver af de virksomheder, som har medvirket ved overtraedelsen, saafremt de forsaetligt eller uagtsomt overtraeder bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1. Ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse skal der tages hensyn til baade overtraedelsens grovhed og dens varighed.

(63) De i del I, pkt. 4, naevnte virksomheder og sammenslutninger har alle deltaget i en eller flere aftaler eller former for samordnet praksis som beskrevet i del I og II, og har derfor overtraadt traktatens artikel 85, stk. 1, 3) maa holdes ansvarlig for sit tidligere, nu nedlagte datterselskab 1)'s handlinger, og 28) og 29) maa som de eneste handelsvirksomheder under British Rollmakers' Corporation-koncernen eventuelt holdes ansvarlig for denne koncerns handlinger. Visse af de deltagende virksomheder eksisterer ikke laengere.

(64) Alle parterne i aftalerne og den samordnede praksis, som denne sag vedroerer, overtraadte artikel 85, stk. 1, enten forsaetligt eller - for saa vidt angaar en eller to virksomheder paa et tidligt stadium - i det mindste uagtsomt. Dette kommer klart til udtryk i det varslingssystem, der er beskrevet under pkt. 20, og i det kodesystem, der er beskrevet under pkt. 31.

(65) Kommissionen har bemaerket, at Director of Fair Trading i Det forenede Kongerige i medfoer af den britiske Restrictive Practices Act, 1976, vil tage skridt til at faa den britiske Restrictive Practices Court til at traeffe afgoerelse med forbud mod, at de paagaeldende britiske valseproducenter anvender prisaftaler vedroerende stoebejerns- og staalvalser. En saadan kendelse medfoerer ikke paalaeggelse af boeder, men efterkommes kendelsen ikke, vil det vaere udtryk for foragt for retten, hvorved parterne paadrager sig boedeansvar.

(66) Den omstaendighed, at den oestrigske og den svenske deltager i aftalerne og den samordnede praksis ikke selv er EOEF-virksomheder, og at de britiske deltagere ikke var EOEF-virksomheder foer januar 1973, er ikke til hinder for at anvende artikel 85 paa disse virksomheder, eftersom virkningerne af aftalerne og den samordnede praksis kunne maerkes i Faellesskabet.

(67) I Raadets forordning (EOEF) nr. 2988/74 (3) er der for Kommissionens befoejelse til at paalaegge boeder eller sanktioner for overtraedelser som de i denne beslutning omhandlede fastsat en foraeldelsesfrist paa fem aar. Fristen begynder at loebe fra den dag, hvor overtraedelsen begaas. Hvis overtraedelserne imidlertid varer ved eller gentages, regnes fristen fra den dag, hvor overtraedelsen ophoerer.

(68) I medfoer af artikel 2 i samme forordning afbrydes foraeldelsesfristen ved ethvert skridt, Kommissionen tager med henblik paa en indledende undersoegelse eller procedure rettet mod en overtraedelse.

Hver afbrydelse betyder, at fristen loeber paa ny. Isaer skal den naevnes, at den undersoegelse, som Kommissionens tjenestemaend foretog den 26. juni 1980 i medfoer af Kommissionens beslutning med krav om foretagelse af denne undersoegelse og med en begaering om oplysninger, afbroed foraeldelsesfristen i denne sag, for saa vidt angaar alle overtraedelser begaaet mellem den 26. juni 1975 og den 26. juni 1980. De under pkt. 53 a) naevnte overtraedelser var en fortsaettelse af eller i det mindste en gentagelse af overtraedelser begaaet i perioden fra januar 1968 til juni 1980 med samme formaal at foretage forudgaaende priskonsultationer, foer parterne afgav pristilbud paa hinandens hjemmemarkeder. De i 1969 - 1973 begaaede overtraedelser, der er omtalt under pkt. 53 b), og som gik ud paa at aftale generelle prisforhoejelser, blev gentaget i 1978. Den internationale markedsdelingsaftale [pkt. 53 c)] samt markedsdelingsaftalen mellem de franske producenter [pkt. 53 d)] faldt inden for eller blev gentaget i femaarsperioden fra juni 1975 til juni 1980. Foelgelig er de eneste overtraedelser, som er foraeldede, hvad boeder angaar, de individuelle overtraedelser, som blev begaaet af dentyske og den britiske sammenslutning [15) og 34)], som trak sig ud foer 1975, samt af virksomheden Concordia, som blev overtaget af 9) i 1972.

(69) Med hensyn til overtraedelsernes grovhed og varighed fremgaar det, at de i deres forskellige former som beskrevet under pkt. 53, udgjorde et bevidst forsoeg paa over en periode af mindst 12 aar at modarbejde et af traktatens hovedmaalsaetninger, nemlig oprettelsen af et enhedsmarked, ved at gribe ind i prismekanismen, ved at begraense handelen mellem medlemsstater og ved at opdele markederne. Naesten hele EF's industri for stoebejerns- og staalvalser samt de oestrigske og svenske producenter var impliceret i IRMA-arrangementerne, hvilket bidrog til at goere dem mere effektive.

(70) Paa denne baggrund er Kommissionen af den opfattelse, at overtraedelserne var alvorlige, og at der boer paalaegges boeder. Ved fastsaettelsen af boedernes stoerrelse har Kommissionen taget den paagaeldende industris og overtraedelsernes oekonomiske betydning i betragtning; bedoemmelsen af overtraedelsernes oekonomiske betydning er sket paa baggrund af det forhold, at priserne blev paavirket i hele EF i hele den periode, hvor overtraedelserne fandt sted (selv om den konkurrencebegraensende adfaerd var mindre effektiv i de senere aar end i de tidligere aar). Normalt ville forholdene derfor tale for paalaeggelse af store boeder.

(71) Bundeskartellamt paalagde den 30. juni 1980 (ref. B5 - 291000-A-100/78) hovedparten af de virksomheder, der er omfattet af denne sag, herunder deres personlige repraesentanter, boeder paa i alt 784 500 DM (ca. 312 000 ECU paa davaerende tidspunkt). Bundeskartellamts afgoerelse vedroerte forespoergsler efter valser fra kunder i Forbundsrepublikken Tyskland, medens de forespoergsler, der er blevet anvendt som bevismateriale i denne sag, udelukkende kom fra kunder uden for Forbundsrepublikken Tyskland. Ikke desto mindre blev de af Bundeskartellamt konstaterede overtraedelser begaaet indenfor IRMA's organisatoriske rammer og i vist omfang inden for samme tidsperiode som de under pkt. 53 a) beskrevne overtraedelser. Kommissionen har derfor taget hensyn til de af Bundeskartellamt paalagte boeder ved fastsaettelsen af de boeder, der skal paalaegges i denne sag.

(72) Parterne har generelt lidt stadige tab i de seneste aar, hovedsagelig paa grund af det vigende marked for deres vigtigste kunde, staalindustrien. Foelgelig er deres finansielle situation blevet forringet betydeligt, og situationen i dag er alvorlig.

(73) Parterne er i samraad med Kommissionen ved at traeffe lovlige foranstaltninger til at foretage en strukturomlaegning og en indskraenkning af driften for at komme oekonomisk paa fode igen. Denne omstilling belaster yderligere de paagaeldende virksomheder oekonomisk.

(74) I Kommissionens overvejelser vedroerende dette saerlige spoergsmaal, er man kommet til den konklusion, at Faellesskabets formaal ikke fremmes ved idoemmelse af store boeder. I sine bestraebelser for at finde et passende boedeniveau, har Kommissionen baade taget hensyn til sin vurdering af virksomhedernes oekonomiske situation og behovene i forbindelse med deres genrejsning.

(75) Med hensyn til fordelingen af det samlede boedebeloeb mellem de paagaeldende virksomheder og sammenslutninger er det rimeligt at tage hensyn til varigheden og karakteren af disses deltagelse i samarbejdet, de involverede produkter og virksomhedernes relative betydning.

(76) Paa baggrund af det under pkt. 71 til 75 anfoerte finder Kommissionen det passende at nedsaette boedernes stoerrelse til et niveau, der ligger vaesentligt under det, der normalt ville vaere rimeligt, og at fastsaette boedernes stoerrelse for hver enkelt af parterne som angivet i artikel 3.

V. ANVENDELSE AF ARTIKEL 3, STK. 1, I FORORDNING NR. 17

(77) Det er usikkert, om partene har bragt alle de i II i denne beslutning konstaterede overtraedelser til ophoer. Det er derfor noedvendigt i medfoer af artikel 3 i forordning nr. 17 at paalaegge partene i aftalerne og de konkurrencebegraensende fremgangsmaader straks at bringe disse til ophoer -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

1. De i del I i bilaget anfoerte virksomheder og sammenslutninger, har overtraadt EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, idet de ved en eller flere lejligheder i perioden fra 1. januar 1968 til 25. juni 1980 deltog i en eller flere internationale aftaler og samordnede fremgangsmaader, i hvilken forbindelse de deltog i forhaandskonsultationer om priserne, foer de afgav pristilbud paa hinandens hjemmemarkeder, ligesom de indgik aftale om visse generelle prisforhoejelser samt om et foreloebigt fordelingssystem.

2. De i del II i bilaget anfoerte virksomheder og sammenslutninger overtraadte EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, fra 1. januar 1976 til 10. juli 1979 ved at indgaa i en markedsdelingsaftale, der omfattede markederne i Frankrig og Saarland.

Artikel 2

Parterne i aftalerne og de konkurrencebegraensende fremgangsmaader skal straks bringe de i artikel 1 konstaterede overtraedelser til ophoer.

Artikel 3

1. Foelgende virksomheder og sammenslutninger paalaegges foelgende boeder for de i artikel 1, stk. 1, konstaterede overtraedelser:

a) N. V. Griffin SA, Merksem, 45 000 (femogfyrretusinde) ECU svarende til 2 064 749 bfr.;

b) SA des Fonderies J. Marichal, Ketin, Sclessin-Ougrée, paa egne vegne og paa vegne af SA Fonderies de Chênée, Chênée, 80 000 (firstusinde) ECU svarende til 3 670 664 bfr.;

c) SAFAK SA, Sclessin-Ougrée, 75 000 (syvtifemtusinde) ECU svarende til 3 441 248 bfr.;

d) Achenbach Buschhuette GmbH, Kreuztal-Buschhuetten, 27 000 (syvogtyvetusinde) ECU svarende 60 926 DM;

e) Eduard Breitenbach GmbH, Siegen, 16 000 (sekstentusinde) ECU svarende 36 104 DM;

f) Leonard Breitenbach Walzengiesserei und Dreherei, Siegen, 17 000 (syttentusinde) ECU svarende 38 361 DM;

g) Karl Buch Walzengiesserei, Siegen, 65 000 (femogtrestusinde) ECU svarende 146 673 DM;

h) Gontermann-Peipers GmbH, Siegen, 26 000 (seksogtyvetusinde) ECU svarende 58 669 DM;

i) Walzen Irle GmbH, Netphen-Deuz, 72 000 (tooghalvfjerdstusinde) ECU svarende 162 469 DM;

j) Fried, Krupp GmbH, Essen, 9 000 (nitusinde) ECU svarende 20 309 DM;

k) Walzengiesserei Roland GmbH, Siegen, 21 000 (enogtyvetusinde) ECU svarende 47 387 DM;

l) Thyssen Giesserei AG, Muelheim-Ruhr, 42 000 (toogfyrretusinde) ECU svarende 94 773 DM;

m) Chambre Syndicale des Fabricants de Cylindres en Fonte, Paris, 29 000 (niogtyvetusinde) ECU svarende 199 923 ffr.;

n) Société Chavanne-Delattre, Paris, La Défense, 40 000 (fyrretusinde) ECU svarende 275 756 ffr.;

o) Société Française des Cylindres de Laminoirs, J. Marichal, Ketin et Cie, Berlaimont, 86 000 (seksogfirstusinde) ECU svarende 592 875 ffr.;

p) SARL Ateliers et Fonderies de Gorcy, Paris, 13 000 (trettentusinde) ECU svarende til 89 621 ffr.;

q) Usinor SA, Paris, La Défense, 24 000 (fireogtyvetusinde) ECU svarende til 165 453 ffr.;

r) Innocenti Santeustacchio SpA, Brescia, 111 000 (ethundredeogellevetusinde) ECU svarende til 152 080 000 lire;

s) Fonderie Officine Meccaniche San Agostino SpA, Legnano, 14 000 (fjortentusinde) ECU svarende til 19 181 000 lire;

t) Fonderie Officina San Gregorio SAS, San Macario Varese, 10 000 (titusinde) ECU svarende til 13 701 000 lire;

u) Fonderie San Zeno, Brescia, 8 000 (ottetusinde) ECU svarende til 10 961 000 lire;

v) Davy Roll Company Ltd. Sheffield, 85 000 (femogfirstusinde) ECU svarende til 48 941 £;

w) Midland Rollmakers Ltd., Crewe, 63 000 (treogtrestusinde) ECU svarende til 36 274 £;

x) R. B. Tennent Ltd., Coatbridge, 26 000 (seksogtyvetusinde) ECU svarende til 14 970 £;

y) Eisenwerk Sulzau-Werfen, R & E Weinberger GmbH, 71 000 (enoghalvfjerdstusinde) ECU svarende til 1 127 352 Sch.;

z) AB Bofors AAkers, Styckebruk, 100 000 (ethundredetusinde) ECU svarende til 673 382 skr.

2. Foelgende virksomheder foelgende boeder for de i artikel 1, stk. 2, konstaterede overtraedelser:

a) Société Chavanne-Delattre, Paris la Défense, 25 000 (femogtyvetusinde) ECU svarende til 172 347 ffr.;

b) Société Française des Cylindres de Laminoirs J. Marichal, Ketin et Cie, Berlaimont, 25 000 (femogtyvetusinde) ECU svarende til 172 347 ffr.;

c) SARL Ateliers et Fonderies de Gorcy, Paris, 12 500 (tolvtusindefemhundrede) ECU svarende til 86 174 ffr.;

d) Usinor SA, Paris, La Défense, 12 500 (tolvtusindefemhundrede) ECU svarende til 86 174 ffr.

Artikel 4

De i medfoer af artikel 3 paalagte boeder indbetales paa foelgende konti tilhoerende Kommissionen senest 3 maaneder efter datoen for meddelelsen af denne beslutning:

a) For saa vidt angaar Griffin Marichal, Ketin (Belge), SAFAK, Sulzau-Werfen og AB Bofors AAkers: Banque Bruxelles Lambert, B-1040 Bruxelles, Agence Européenne, konto nr. 310-0231000-32 CCE;

b) for saa vidt angaar Achenbach, E. Breitenbach, L. Breitenbach, Karl Buch, Gontermann-Peipers, Irle, Krupp, Roland, Thyssen Giesserei: Sal. Oppenheim & Cie, D-5000 Koeln 1, Postfach 426, konto nr. 260.00.64910 KEG;

c) for saa vidt angaar Fabricyl, Chavanne-Delattre, Marichal-Ketin (France), Gorcy og Usinor: Société Générale, Agence Internationale, Direction de l'Etranger, 23, rue de la Paix, F-75002 Paris, konto nr. 5.770.006.5 CCE;

d) for saa vidt angaar Innocenti Santeustacchio, San Agostino, San Gregorio og San Zeno: Cassa di Risparmio delle Provincie Lombarde, via Monte de Pietà, 8, I-20121 Milano, konto nr. 26952-018 CCE;

e) for saa vidt angaar Davy Roll Co., Midland Rollmakers og R. B. Tennent: Lloyds Bank Ltd., Overseas Department, P. O. Box 19, 6 Eastcheap, London EC 3P 3AB, konto nr. 108.63.41 CEC.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til de i bilaget anfoerte virksomheder og sammenslutninger.

Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes i overensstemmelse med EOEF-traktatens artikel 192.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. oktober 1983.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen

(1) Disse stigninger blev aftalt under forbehold af eventuelle midlertidige loevbefalede prisstop eller under forbehold af forhandlinger med vigtige kunder.(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s.. 204/62.(2) EFT nr. 127 af 20. 8. 1963, s.. 2268/63.(3) EFT nr. L 319 af 29. 11. 1974, s.. 1.

BILAG

FORTEGNELSE OVER VIRKSOMHEDER OG SAMMENSLUTNINGER, HVEM DENNE BESLUTNING ER RETTET TIL

Sag nr. IV/30.064

DEL I

Virksomheder og sammenslutninger, som deltog i internationale aftaler og samordnet praksis vedroerende stoebejerns- og staalvalser

NV Griffin S.A., Oostkaai, 30, B-2060 Merksem

SA des Fonderies J. Marichal, Ketin & Cie, Rue Verte Voie, 39, B-4200 Sclessin-Ougrée

SAFAK SA, Rue de l'Avouerie, 7, B-4200 Sclessin-Ougrée

Achenbach Buschhuetten GmbH, Siegener Strasse 152, D-5910 Kreuztal-Buschhuetten

Eduard Breitenbach GmbH, Postfach 21-02-45, D-5900 Siegen 21

Leonhard Breitenbach Walzengiesserei und Dreherei GmbH, Freudenberger Strasse 240, D-5900 Siegen 1

Karl Buch Walzengiesserei, Auf den Huetten 7, D-5900 Siegen 21

Gontermann-Peipers GmbH, Hauptstrasse 20, D-5900 Siegen

Walzen Irle GmbH, Huettenweg 5, D-5902 Netphen 3

Fried. Krupp GmbH, Altendorfer Strasse 103, Postfach 10 22 52, D-4300 Essen 1

Walzengiesserei Roland GmbH, Marienborner Strasse 25, D-5900 Siegen 1

Thyssen Giesserei AG, Aktienstrasse 1 - 7, D-4330 Muelheim a. d. Ruhr

Fachgemeinschaft Walzengiessereien, Rosterstrasse 37, D-5900 Siegen 1

Chambre Syndicale des Fabricants de Cylindres en Fonte, 9, Avenue Matignon, F-75008 Paris

Société Chavanne-Delattre, Immeuble »Ile-de-France«, F-92070 Paris la Défense (Cedex 33)

Société française des Cylindres de Laminoirs J. Marichal, Ketin & Cie, Boîte postale 26, F-59145 Berlaimont

SARL - Ateliers et Fonderies de Gorcy, 8, place Iéna, F-75783 Paris

Usinor SA, Immeuble »Ile-de-France«, F-92070 Paris la Défense (Cedex 33)

Innocenti Santeustacchio SpA, Via Attilio Franchi 20, I-25100 Brescia

Fonderie Officine Meccaniche San Agostino SpA, Via Saronnese 141, I-20025 Legnano-Milano

Fonderia Officina San Gregorio SAS, Viale Europa 62, I-21010 San Macario, Varese

Fonderie San Zeno, Via San Zeno 388, I-25200 Brescia

The Davy Roll Company Ltd., Stevenson Road, GB-Sheffield S9 3XJ

Midland Rollmakers Ltd., Weston Road, GB-Crewe CW1 1DB

R. B. Tennent Ltd., Whifflet Foundry, GB-Coatbridge, ML5 4RR

Eisenwerk Sulzau-Werfen R. & E. Weinberger GmbH, Schwindgasse 20, A-1040 Wien

AB Bofors AAkers, S-15031 AAkers Styckebruk, Sverige/Sweden.

DEL II

Virksomheder og sammenslutninger (allerede naevnt i del I), som deltog i den nationale aftale omfattende Frankrig og Saarland

Chambre Syndicale des Fabricants de Cylindres en Fonte

Société Chavanne-Delattre

Société française des cylindres de laminoirs J. Marichal, Ketin & Cie

SARL - Ateliers et Fonderies de Gorcy

Usinor SA