Kommissionens beslutning

af 6. december 2000

om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen

(Sag COMP/M.1940 - Framatome/Siemens/Cogéma/JV)

(meddelt under nummer K(2000) 3691)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2001/769/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 57, stk. 2, litra a),

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1310/97(2), særlig artikel 8, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens beslutning af 11. august 2000 om at indlede procedure i denne sag,

efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger til Kommissionens indsigelser,

efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser(3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 10. juli 2000 modtog Kommissionen en anmeldelse af en påtænkt fusion, hvorved Framatome SA ("Framatome"), Frankrig, Siemens AG ("Siemens"), Tyskland, og Cogéma SA ("Cogéma"), Frankrig, vil oprette et selvstændigt fungerende joint venture-selskab ("NewJV").

(2) Den 11. august 2000 besluttede Kommissionen at indlede procedure i denne sag efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning (EØF) nr. 4064/89 ("fusionsforordningen") og artikel 57 i EØS-aftalen.

I. PARTERNE OG TRANSAKTIONEN

(3) Framatome konstruerer og producerer kernekraftværker og fremstiller det vigtigste udstyr i de primære systemer, dvs. kernedelen, i et kernekraftværk. Framatome konstruerer, fremstiller og markedsfører endvidere brændselselementer til kernekraftværker. Desuden er Framatome aktiv inden for produktionen af konnektorer til elektrisk og elektronisk udstyr. Den franske stat ejer direkte eller indirekte (navnlig via Cogéma) ca. 85 % af Framatomes aktier.

(4) Siemens, et børsnoteret selskab, er aktiv inden for elektroteknik og elektronik, som dækker områderne energi, industri, automatisering, transport, medikoteknik, information og kommunikation samt halvledere. I den nukleare sektor er Siemens aktiv inden for konstruktion og levering af forskellige typer kernekraftværker, herunder de tilhørende nødvendige komponenter og materialer, f.eks. brændselselementer. Siemens fremstiller udstyr til kernekraftværker, f.eks. instrumenterings- og kontrolsystemer, forskellige reservedele osv.

(5) Cogéma, et statsejet selskab via Commissariat à l'Energie Atomique ("CEA"), er hovedsagelig aktiv på det nukleare område. Selskabets aktiviteter omfatter hele det nukleare brændselskredsløb, der skal etableres med henblik på en kontinuerlig drift af kernekraftværker, dvs. bl.a. prospektering af uran, kemisk omdannelse og berigning af uran, oparbejdning af brugt brændsel og tilknyttede tekniske aktiviteter. Cogéma fremstiller desuden brændselselementer og tilbyder blandet oxidbrændsel ("MOX")(4).

(6) Framatome og Siemens vil lade de fleste af deres nukleare aktiviteter indgå i NewJV. Cogémas forretningsaktiviteter vil ikke indgå i NewJV. For så vidt angår MOX-brændselsaktiviteter og teknologiske aspekter, vil Cogéma imidlertid få indflydelse på NewJV på grundlag af bestemmelser i aktionæraftalen. Framatome vil komme til at eje 66 % og Siemens 34 % af kapitalandelene i NewJV. Cogéma vil få en enkelt særlig andel med tilknyttede særrettigheder.

II. FÆLLESSKABSDIMENSION

(7) De deltagende virksomheders samlede omsætning på verdensplan overstiger tilsammen 5 mia. EUR(5). Framatome, Cogéma og Siemens har hver især en omsætning i Fællesskabet på over 250 mio. EUR, og de har ikke over to tredjedele af deres samlede omsætning på fællesskabsplan i én og samme medlemsstat. Den anmeldte transaktion er derfor af fællesskabsdimension som omhandlet i fusionsforordningens artikel 1, stk. 2. Den foreliggende transaktion er desuden omfattet af EØS-aftalen.

III. FUSIONEN

(8) NewJV vil ifølge den oprindelige anmeldelse blive kontrolleret i fællesskab af de tre moderselskaber, da strategiske forretningsbeslutninger skal godkendes enstemmigt af alle bestyrelsesmedlemmer.

(9) Den nye enhed vil blive selvstændigt fungerende, da Framatome og Siemens lader deres respektive nukleare aktiviteter indgå i NewJV.

(10) Den påtænkte transaktion udgør derfor en fusion som omhandlet i fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).

IV. KONKURRENCEVURDERING

Indledning

(11) Alle anmeldende parter har aktiviteter i den nukleare sektor. Nedenstående er koncentreret om de sektorer, hvor den påtænkte transaktion vil få en væsentlig indflydelse, som bevirker, at den effektive konkurrence begrænses betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf. Der er specifikt tale om sektorerne for A. brændselselementer, B. instrumentering og kontrol og C. stativer til brugt brændsel.

(12) Kernekraftværker anvendes af elforsyningsværker til kommerciel produktion af elektricitet. Kernekraftværker kan opdeles efter, om de bruger letvands- eller tungtvandsisotoper som kølemiddel og moderator. Ca. 80 % af reaktorerne i verden er baseret på blot to amerikanske letvandskonstruktioner, og disse tegner sig for ca. 88 % af den samlede kernekraftkapacitet i verden. Letvandsreaktorer ("LWR") bruger reaktorbrændsel i form af isotopisk beriget uranoxid, som modereres og køles med renset vand. Der er to grundtyper letvandsreaktorer: trykvandsreaktorer ("PWR") og kogendevandsreaktorer ("BWR"). Af andre reaktortyper findes bl.a. tungtvandsreaktorer af trykrørstypen (også benævnt CANDU-reaktor), VVER (den russiske trykvandsreaktortype) eller metal- eller gaskølede reaktorer.

(13) Et fuldstændigt kernekraftværk består af to hoveddele: den nukleare del og den konventionelle del. Den nukleare del er den egentlige "kernedel" i et kernekraftværk og består af alle systemer og alt udstyr, som kræves til at frembringe dampen til den konventionelle del, og som tilvejebringer reaktorsikkerheden. Den nukleare del består dels af dampforsyningssystemet, dels af øvrige dele (dvs. alle hjælpesystemer og alt hjælpeudstyr). Den konventionelle del består hovedsagelig af turbogeneratoren og et hjælpesystem, der er placeret i særlige bygninger helt adskilt fra bygningen med den nukleare del. Den konventionelle dels konstruktion adskiller sig ikke væsentligt fra andre kraftværkskoncepter, f.eks. kul- eller gasfyrede kraftværker.

(14) Tabellen i betragtning 15 viser de hyppigst opførte reaktortyper i verden.

(15)

Tabel 1: Reaktoranlæg i EØS og andre større regioner i verden

>TABELPOSITION>

A. BRÆNDSELSELEMENTER

1. RELEVANTE PRODUKTMARKEDER

(16) Brændselselementer anvendes som fødeelement for ladning af brændsel i reaktorkernen. Et brændselselement består af en metalstruktur, det såkaldte skelet, og en vist antal brændselsstave, som indeholder brændselspillerne. Både Framatome og Siemens konstruerer og fremstiller brændselselementer til forskellige reaktortyper, hovedsagelig til letvandsreaktorer (LWR).

(17) Ifølge de anmeldende parter danner brændselselementer til LWR et særskilt marked i forhold til brændselselementer til andre typer kernekraftværker. I tungtvandsreaktorer ("HWR") anvendes en anden moderator og et andet kølemiddel, nemlig D2O i stedet for H2O. Konstruktionen og fremstillingen af brændselselementer til HWR kræver derfor en særlig ekspertise og særligt produktionsudstyr. Bortset fra KNFC (Sydkorea) er der desuden ingen, der er aktive inden for konstruktion og fremstilling af brændselselementer til både let- og tungtvandsreaktorer. Gaskølede reaktorer ("GCR") og avancerede gaskølede reaktorer ("AGR"), som udelukkende anvendes i Det Forenede Kongerige, arbejder med grafit som moderator og kølemiddel. Brændselselementer til disse reaktortyper er derfor forbundet med andre tekniske krav. For øjeblikket er det kun BNFL/Westinghouse/ABB, der leverer brændselselementer til GCR/AGR. Selv om det synes teknisk muligt at omstille produktionen fra LWR-brændselselementer til AGR-brændselselementer, vil det kræve betydelige investeringer i yderligere udstyr. Det begrænsede antal kernekraftværker af AGR-typen vil imidlertid næppe berettige betydelige finansielle investeringer.

(18) I letvandsreaktorer benyttes to forskellige brændselstyper, dvs. beriget uran og blandet oxidbrændsel. Begge brændselstyper anvendes i form af små cylindriske piller med en vægt på 6-7 g, som fissioneres ved hjælp af en kontrolleret kædereaktion i en letvandsreaktor. Beriget uran (ofte benævnt urandioxidbrændsel ("UO2") på grundlag af dets kemiske sammensætning) anvendes hovedsagelig i letvandsreaktorer. UO2-brændsel kan yderligere opdeles i beriget naturligt uran ("ENU"(6)) og beriget oparbejdet uran ("ERU"(7)). Ved MOX-fremstillingen genanvendes plutonium, som er udvundet gennem oparbejdningen af brugt UO2-brændsel. Brændselselementer har en emballeringsfunktion, dvs. de anvendes som det mekaniske element ved ladning af brændsel (UO2 eller MOX) i reaktorkernen(8). De anmeldende parter anfører, at for så vidt angår substituerbarheden af henholdsvis UO2- og MOX-brændselselementer på udbudssiden, er det formentlig tilstrækkeligt at betragte de to kategorier af brændselselementer som delsegmenter af et integreret marked for brændselselementer til letvandsreaktorer. De anmeldende parter gør navnlig gældende, at en fabrik, der konstruerer og fremstiller UO2-brændselselementer, kan går over til at fremstille MOX-brændselselementer (og omvendt), da komponenterne er ens for UO2-brændselselementer og MOX-brændselselementer.

(19) Med hensyn til brændselselementer af ERU-typen anførte andre producenter, at produktionsanlæggene skal kunne klare lave koncentrationer af resterende fissile produkter. Ud over yderligere anlæg kræves der særlige håndteringsprocedurer for at beskytte de ansatte. Begge dele er forbundet med store omkostninger og synes generelt kun berettigede, hvis der er en tilstrækkelig efterspørgsel efter brændselselementer af ERU-typen; undersøgelsen har vist, at de fleste operatører af kernekraftværker ikke anvender ERU-brændsel(9), selv når de har tilladelse til at anvende oparbejdet brændsel. Alligevel synes svarene fra tredjeparter i det store og hele at bekræfte de anmeldende parters opfattelse, at produktionsanlæggene til fremstilling af ERU-brændselselementer kan anvendes til fremstilling af ENU-brændselselementer. Det fremgår derfor, at ERU-brændselselementer i forbindelse med denne sag kan betragtes som en del af det samme marked som ENU-brændselselementer.

(20) MOX-brændsel er meget giftigt, og der kræves særligt produktionsudstyr til fremstillingen af MOX-piller, påfyldningen af MOX-pillerne i indkapslingsrør og samlingen af brændselselementerne, navnlig i betragtning af det høje strålingsniveau, hvilket kræver særlige beskyttelsesforanstaltninger. Produktionsomkostningerne er derfor betydeligt højere i forbindelse med fremstillingen af MOX-brændselselementer end for UO2-brændselselementer. Da MOX-brændsel er særdeles giftigt, men også på grund af det ringe salg af MOX-brændsel i forhold til ENU-brændsel, fremstilles og håndteres MOX-brændselselementer, som enten kan anvendes i PWR eller BWR, derfor inden for de samme produktionsanlæg. Selv om fremstillingen af MOX kan placeres det samme sted som fremstillingen af ENU-brændsel er anlæggene til fremstilling af MOX særskilte.

(21) Set fra efterspørgselssiden er brændselselementer til PWR og BWR ikke substituerbare. En operatør af en trykvandsreaktor kan ikke anvende brændselselementer, der er konstrueret til en kogendevandsreaktor (eller omvendt), da der er betydelige konstruktionsmæssige forskelle mellem brændselselementer til PWR og BWR. Geometrien, dvs. opstillingen af brændselselementer, er typisk mindre til BWR og større til PWR. Endvidere er brændselselementets lederør forskellige for PWR og BWR. Førstnævnte anvendes til at styre kontrolstængerne, mens sidstnævnte er forsynet med bærende brændselspinde eller vandkanaler.

(22) De anmeldende parter gør gældende, at som følge af, at leverandører af brændselselementer til BWR på udbudssiden let kan over gå til at fremstille brændselselementer til PWR (og omvendt), bør de anses for at være omfattet af det samme marked. Det blev understreget, at selv om konstruktionerne af brændselselementer til BWR og PWR er forskellige, har der i de senere år været en klar tendens til, at der har været adgang til konstruktioner til begge kategorier af brændselselementer. De anmeldende parter anfører desuden, at der anvendes samme udstyr og processer til fremstillingen af brændselselementer til BWR og PWR, og at omstillingen af produktionen fra den ene type brændselselement til den anden er billig og kan gøres hurtigt.

(23) Tredjeparter, som har deltaget i Kommissionens undersøgelse, anførte imidlertid, at selv om BWR og PWR er konstrueret ens, er der betydelige forskelle med hensyn til materialer, sammensætningen af brændselselementernes karakteristika, kernekonfiguration samt driftsstøtte, hvilket medfører betydelige forskelle mellem brændselselementer til BWR og PWR med hensyn til teknisk analyse, fremstillingsprocesser og priser over for kunderne. F.eks. er de piller, der påfyldes brændselselementerne, af forskellig størrelse. Geometrien, dvs. opstillingen af brændselselementer, er typisk mindre til BWR og større til PWR. Sidstnævnte har intet "hylster". Desuden har brændselselementer til BWR også en kvadratisk brændselskanal. Endelig har brændselselementer til BWR flere opstillingsmuligheder som følge af forskelle med hensyn til brændselsberigning og/eller absorberkonfigurationer inden for elementet. En omstilling af produktionen fra BWR til PWR (eller omvendt) blev anset for at være meget dyr og være forbundet med betydelige investeringer.

(24) Endelig er der betydelige prisforskelle mellem brændselselementer til henholdsvis PWR og BWR, i gennemsnit [15-25 %](10).

(25) Det er ifølge de anmeldende parter ligeledes muligt at sondre mellem brændselselementernes forskellige geometrier. Brændselselementer til PWR og BWR tilbydes med henholdsvis syv og tre standardgeometrier. Brændselselementer til LWR med andre geometrier (og længder) tilhører det samme marked, da det er relativt let at udvikle konstruktioner til forskellige geometrier, når der først er udviklet en basal brændselselementkonstruktion (de væsentligste forskelle er afstandsgitrenes og endestykkernes dimensioner). En producent af brændselselementer kunne derfor let omstille produktionen fra en opstilling til en anden, selv på samme produktionslinje. De anmeldende parter gør endvidere gældende, at når der først er opnået en godkendelse for en geometri, er det væsentligt lettere at opnå en godkendelse for en anden geometri inden for samme kategori brændselselement. Andre producenter af brændselselementer har i det store og hele bekræftet, at forskellige geometrier ikke giver anledning til, at der bør sondres mellem forskellige geometrier for brændselselementer til PWR og BWR.

Konklusion

(26) Det kan derfor konkluderes, at brændselselementer til henholdsvis PWR og BWR er omfattet af forskellige produktmarkeder. Endvidere bør MOX-brændselselementer betragtes som et særskilt marked inden for brændselselementer til LWR(11).

2. RELEVANTE GEOGRAFISKE MARKEDER

(27) Efter de anmeldende parters opfattelse er markedet for konstruktion og fremstilling af brændselselementer hele verden, men omfatter i det mindste EØS. Med hensyn til det faktiske produkt og produktionsprocesserne er brændselselementer til LWR i det væsentlige de samme i hele verden(12). Transportomkostningerne udgør sædvanligvis [< 5 %] af fremstillingsprisen for et brændselselement til LWR, dvs. prisen for brændselselementet uden det fissile materiale. Sikkerhedsbestemmelserne for transport og anvendelse af brændselselementer til LWR er forskellige i de forskellige regioner i verden, men disse forskelle udgør sædvanligvis ikke en betydelig handelshindring. Mens godkendelsen af brændselselementkonstruktioner normalt finder sted på nationalt plan, fremskynder meddelelsen af en tilladelse i én medlemsstat i Fællesskabet godkendelsesprocedurerne i andre medlemsstater betydeligt. Desuden har de væsentligste leverandører af brændselselementer på nuværende tidspunkt opnået godkendelser i en lang række forskellige lande i verden. Tolden på import af brændselselementer til LWR til Fællesskabet udgør for øjeblikket ca. 4 % af prisen for hele brændselselementet, dvs. inkl. det berigede uran, uanset hvor importen kommer fra. Tolden på import af brændselselementer til USA udgør ca. 4 % af prisen for brændselselementerne. Inden for rammerne af GATT/WTO vil tolden på import til Fællesskabet falde progressivt til 2,2 %.

(28) De anmeldende parter anfører desuden, at priserne i de forskellige regioner i verden synes at nærme sig hinanden. Som følge af de betydelige prisfald i Europa i de seneste år er forskellen mellem de amerikanske og de europæiske priser for brændselselementer til både BWR og PWR blevet indsnævret til [15-25 %]. Denne forskel skyldes i et vist omfang forskellige arbejdskraftomkostninger. De anmeldende parter bemærker endvidere, at Euratom-traktaten gælder for al handel på det nukleare område. Desuden finder samarbejdsaftalerne som led i Euratom anvendelse, navnlig i forhold til USA(13) og en række andre handelspartnere.

(29) Markedsundersøgelsen har imidlertid vist, at markederne for brændselselementer til PWR og BWR ikke er større end EØS. For det første er det af stor betydning for kernekraftværkerne, at afstanden til leverandøren af brændselselementer er kort. Ifølge svar fra tredjeparter er f.eks. russiske og asiatiske producenter af brændselselementer dårligt stillet, da brændselselementerne vil skulle transporteres sikkert over lange afstande og over mange grænser. Der kræves navnlig godkendelser til transport af brændsel fra ét land til et andet. Transportomkostningerne stiger yderligere (og kan derfor være betydelige), da forskellige lande stiller forskellige krav til de brændselsbeholdere, der skal anvendes til transporten af brændsel. I forbindelse med transporter over flere landegrænser kan der ligeledes være tale om betydelige risici som følge af den usikkerhed, der er forbundet med at transportere produktet gennem områder med forskellige lovrammer. Desuden kan leveringstiderne for nye leverancer af brændselselementer være meget lange, da virksomhederne af kernekraftværkoperatørerne skal opnå status som godkendt leverandør. En typisk periode kan være på 5-7 år. Brændselselementleverandørens korte afstand til kernekraftværket, dvs. en beliggenhed i det mindste inden for samme verdensregion som operatøren af kernekraftværket, synes at være et krav for at undgå betydelige omkostninger. Selv om hovedparten af regionerne i verden følger den amerikanske lovgivningsmæssige position med hensyn til sikkerhedskrav og sikkerhedsbestemmelser, anvender tilsynsmyndigheder i EØS, navnlig i Frankrig og Tyskland, ifølge tredjeparter desuden forskellige og til dels strengere krav og bestemmelser, som medfører større omkostninger for særlige godkendelser af brændselselementkonstruktioner.

(30) Med hensyn til import af brændselselementer til Fællesskabet understreger tredjeparter endvidere, at der gælder importtold, som udgør ca. 3,5 % af brændselselementets samlede værdi(14). Da fremstillingen af brændselselementet kun med hensyn til [20-30 %] består af knippets værdi, dvs. brændselselementet uden det nukleare brændsel, kan denne tolds relative virkning anses for rent faktisk at være fire gange så stor, dvs. 14 %. Der har derfor fundet meget få transporter sted fra andre regioner i verden til Fællesskabet eller til EØS(15). Undtagelsesvis har Schweiz, Slovenien og Den Tjekkiske Republik modtaget leverancer fra en leverandør af brændselselementer, der er etableret i USA. Ifølge en leverandør af brændselselementer er disse særlige handelsbevægelser (en vis eksport til europæiske lande, men næsten ingen til Fællesskabet) et bevis på den beskyttende virkning af Fællesskabets toldsystem.

(31) Et andet bevis herpå er, at konstruktører og producenter af brændselselementer i andre regioner af verden har opnået hovedparten af deres salg i deres indenlandske regioner. Det er i denne henseende værd at bemærke, at mindst én vigtig japansk leverandør af brændselselementer som følge af en regeringsaftale med USA har forbud mod at eksportere brændselselementer til andre regioner i verden. Prisniveauerne i de forskellige regioner i verden synes at afvige i gennemsnit [25-35 %]. Tredjeparter har ikke bekræftet, at priserne i USA og EØS vil nærme sig hinanden i de kommende år. Selv om der i det seneste årti har været tale om et fald i de absolutte prisniveauer i EØS og USA, har den relative prisforskel mellem EØS og USA været relativ stabil, dvs. i gennemsnit [25-35 %](16).

(32) Det kan derfor konkluderes, at det relevante geografiske marked for brændselselementer til henholdsvis PWR og BWR er hele EØS. Dette er i det store og hele blevet bekræftet af konkurrerende tredjeparter.

(33) Med hensyn til MOX-brændselselementer er det kun tilladt at anvende oparbejdet reaktorbrændsel i en række lande i verden. I EØS har nogle operatører af kernekraftværker i Frankrig, Tyskland og Belgien lov til at anvende oparbejdet reaktorbrændsel sammen med ENU-brændsel. Uden for EØS har kun Schweiz og Japan givet nogle af deres kernekraftværkoperatører tilladelse til at anvende oparbejdet reaktorbrændsel; brugen af MOX-brændsel er forbudt i USA. Med henblik på afgrænsningen af det geografiske marked er det dog ikke nødvendigt at tage stilling til, om det geografiske marked for MOX-brændselselementer omfatter EØS eller et større område, da den påtænkte fusion vil have en væsentlig indvirkning, uanset hvilket afgrænsning der lægges til grund.

3. KONKURRENCEVURDERING

3.1. Parternes aktiviteter

(34) Framatome konstruerer kun brændselselementer til PWR, men fremstiller brændselselementer til både PWR og BWR på sine produktionsanlæg i Europa. Selskabet påbegyndte sine aktiviteter inden for brændselselementer til PWR på grundlag af en licensaftale med Westinghouse, som løb indtil 1981. Framatome indkøber alle komponenter til brændselselementerne internt, undtagen indkøb af MOX-brændselsstave og MOX-brændselselementer (hos Cogéma og Melox SA ("Melox"), et joint venture-selskab, hvori Cogéma og Framatome hver især har en andel på 50 %), og til sit amerikanske datterselskab FCF, indkøb af UO2-piller hos Siemens Power Cooperation ("SPC")(17). Framatome har en række datterselskaber, som står for fremstilling og markedsføring af brændselselementer og komponenter til brændselselementer, og som alle vil blive overført til NewJV.

(35) Siemens' aktiviteter inden for brændselselementer er samlet i datterselskabet Power Generation Group (Kraftwerksunion, "KWU"), som blev oprettet i 1969, hvor Siemens lagde AEG's brændselselementteknologi til BWR ind under sine eksisterende aktiviteter inden for brændselselementer til PWR. Ligesom Framatome begyndte Siemens sine aktiviteter inden for brændselselementer til PWR som licenstager hos Westinghouse (licensaftalen udløb i 1970), men konstruerer, fremstiller og sælger nu brændselselementer af vestlig type til PWR med alle standardgeometrier. Inden for brændselselementer til BWR høstede Siemens sine første erfaringer som led i en licensaftale med GE (som udløb i 1990), men har i mellemtiden udviklet sine egne konstruktioner til standardopstillingerne i brændselselementer til BWR. Siemens' aktiviteter inden for fremstilling og markedsføring af brændselselementer forestås af en række datterselskaber, som alle vil blive overført til NewJV.

(36) Cogémas aktiviteter inden for brændselselementer er begrænset til fremstillingen af MOX-brændselselementer eller individuelle komponenter heraf. Cogéma har et enkelt anlæg til fremstilling af MOX. Derudover driver Cogéma og Framatome, via Melox, et fælles produktionsanlæg. Selv om begge anlæg for øjeblikket kun fremstiller MOX-brændselselementer (eller komponenter heraf) til PWR, vil sidstnævnte snart begynde at fremstille MOX-brændselsstave til BWR. De produkter, der fremstilles på de to anlæg, markedsføres enten direkte af Cogéma eller via Commox SA ("Commox"), et 60/40-joint venture-selskab mellem Cogéma og Belgonucléaire, som også sælger MOX-brændselsstave, der er fremstillet på Belgonucléaires anlæg. Ifølge en rapport, der er udarbejdet af Euratoms Forsyningsagentur ("ESA")(18), vil et yderligere anlæg til fremstilling af MOX snart blive sat i drift hos Melox. Cogémas MOX-aktiviteter vil ikke blive overført til NewJV.

3.2. Markedsandele

(37) Markedsandelene i forbindelse med de anmeldende parters og deres konkurrenters aktiviteter er opsummeret i betragtning 38, 39, 40 og 41. Med henblik på en sammenligning med markedssituationen i EØS er oplysningerne om markedsandele fra andre regioner i verden ligeledes medtaget. Perioden dækker årene 1998-2000. Af særskilte tabeller fremgår oplysninger om markedsandele for brændselselementer til henholdsvis PWR og BWR ved hjælp af samme tabellayout. I 1999 udgjorde Framatomes og Siemens samlede salg af brændselselementer til LWR mere end [...] mio. EUR i EØS.

(38)

Tabel 2 ((Kilde:

NAC Fuel-Trac, februar 2000.)):

Markedsandele for brændselselementer til LWR (brædselselementer til henholdsvis PWR + BWR) ((MOX-brændselselementer er ikke medtaget, da denne type brændselselement ikke vil blive omfattet af den nye enhed.))

>TABELPOSITION>

(39)

Tabel 3: Markedsandele for brændselselementer til PWR

>TABELPOSITION>

(40)

Tabel 4: Markedsandele for brændselselementer til BWR

>TABELPOSITION>

(41)

Tabel 5: Markedsandele for MOX-brændselselementer til LWR, omtrentlige tal ((Skøn beregnet på grundlag af den givne produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse. Som følge af midlertidig nedlukning af anlæg kan der desuden kun angives omtrentlige tal for perioden 1998-2000.))

>TABELPOSITION>

3.3. Vurdering

3.3.1. Fortolkning af markedsandelene - den faktiske situation i EØS

(42) Tabel 3 viser de anmeldende parters og konkurrenternes markedsandele på markedet for brændselselementer til PWR. I sammenligningsøjemed er andre regioner i verden medtaget foruden EØS.

(43) Framatomes store markedsandel er et resultat af, at det franske marked, som tegner sig for [60-70 %] af den samlede efterspørgsel efter brændselselementer til PWR i EØS(19), næsten udelukkende forsynes af Framatome. Framatomes markedsandel på [60-70 %] i EØS er med andre ord summen af ca. [55-65 %] fra salg i Frankrig og ca. [5-15 %] fra salg i Tyskland og i mindre omfang i andre EØS-lande.

(44) I Frankrig har Framatome opført alle kernekraftværker, hvoraf to basale værker af PWR-typen, dvs. 900 MW og 1300 MW elektrisk effekt, blev leveret til Electricité de France (EdF). Dette giver Framatome et stærkt udgangspunkt i form af efterspørgsel efter brændselselementer til PWR, som skitseret i ovenstående afsnit. Frankrig kan derfor betragtes som Framatomes "hjemmemarked". Ingen anden konkurrent har været i stand il at komme ind på dette "hjemmemarked", undtagen med hensyn til meget få leveringskontrakter på brændselselementer, som var begrænset til enkelte kernekraftværker.

(45) EdF er den eneste operatør af kernekraftværker i Frankrig. Det er normalt typisk for kernekraftværkoperatører at have mindst to forskellige kilder til leverancer af brændselseselementer til alle deres kernekraftværker(20). EdF har imidlertid Framatome som den væsentligste godkendte leverandør af brændselselementer til PWR og Siemens i forbindelse med kun nogle få udvalgte kernekraftværker. EdF har kun indgået meget få leveringskontrakter med andre leverandører af brændselselementer. EdF har da også sjældent opfordret andre leverandører til at afgive tilbud. Det bemærkes i denne forbindelse, at EdF har en aktiepost på 9,3 % i Framatome. Begge selskaber er kontrolleret af den franske stat.

(46) Siemens, som konstruerer kernekraftværker af PWR-typen og BWR-typen, har leveret de fleste kernekraftværker i Tyskland(21) og har ligeledes opført et stort antal kernekraftværker i andre EØS-lande. På grundlag af tabel 3 er Siemens' markedsandel i EØS på [15-25 %], for så vidt angår brændselselementer til PWR, summen af ca. [5-15 %] fra salg i Tyskland og ca. [5-15 %] fra salg i andre EØS-lande. For at give et fuldstændigt billede af Siemens har selskabet en markedsandel på [35-45 %] på markedet for brændselselementer til BWR i hele EØS, hvoraf mindst halvdelen af salget opnås i Tyskland. Tyskland kan derfor betragtes som Siemens' "hjemmemarked". Siemens' stilling kan imidlertid udfordres som følge af, at det er lykkedes konkurrenter at komme ind på det tyske marked, og som følge af afviklingen af kernekraft i Tyskland.

(47) For så vidt angår kernekraftværkoperatørernes leveringspolitik i Tyskland, har de fleste operatører af kernekraftværker af PWR-typen godkendt Siemens som deres hovedleverandør og Framatome som alternativ leverandør. Andre leverandører af brændselselementer ligger på tredje- og fjerdepladsen. Endvidere har de tyske kraftværker sædvanligvis indhentet tilbud på levering af brændselselementer fra en række leverandører.

(48) I EØS har Framatome og Siemens traditionelt haft store markedsandele. Framatome og Siemens har opført hovedparten af kernekraftværkerne i EØS, 74 af 89 kernekraftværker af PWR-typen, der for øjeblikket er installeret i EØS. Efter færdiggørelsen af byggearbejdet har leverandøren af kernekraftværket typisk fået ordren på den første brændselsladning. Markedsandelene har ligeledes ligget meget stabilt. Dette synes at stå i forbindelse med, at den enkelte leverandør af brændselselementer hos kernekraftværkoperatørerne skal opnå status som godkendt leverandør, hvilket indebærer en statslig godkendelse, inden der kan indgås en ladningskontrakt. Dette er en langvarig og omkostningskrævende procedure, som kan tage indtil fem år med test og procedurer og kan koste så meget som [...] mio. EUR(22). Som leverandør af den første brændselsladning har Siemens opnået status som godkendt leverandør i forbindelse med alle selskabets kernekraftværkkonstruktioner og er derfor godt stillet i konkurrencen om nye ladninger. Framatome og Siemens har desuden hos kernekraftværkoperatører opnået status som leverandør af brændselselementer til konstruktioner, som er opført af andre selskaber, hovedsagelig på grund af deres stærke ekspertise på dette område. Det er i mindre udstrækning lykkedes konkurrenter at opnå status som godkendt leverandør. Ifølge de oplysninger, som de anmeldende parter har fremlagt, har Framatome opnået status som godkendt leverandør i [75-85 %] og Siemens i [55-65 %] af de 89 kernekraftværker af PWR-typen, der er i drift i EØS, mens BNFL/Westinghouse/ABB kun har opnået denne status i forbindelse med [35-45 %] af disse kernekraftværker. Som følge heraf har BNFL/Westinghouse/ABB (og ENUSA) i realiteten aldrig været i stand til at levere brændselselementer til en betydeligt antal reaktorer.

(49) Selv i tilfælde, hvor konkurrenter hos kernekraftværkoperatører har opnået status som godkendt leverandør, har Framatome og Siemens desuden ofte fået ordrer på nye brændselsladninger i mange kernekraftværker i EØS. Foruden styrken af Framatomes og Siemens' konstruktioner synes der at være en vis fordel ved at være "hjemmemarkedsleverandøren" af brændselselementer.

(50) Til fuldstændiggørelse af billedet i EØS konkurrerer Framatome og Siemens med BNFL/Westinghouse/ABB, og Siemens også med General Electric (GE) (i forbindelse med brændselselementer til BWR) i andre EØS-lande. Disse steder er der ikke etableret nogen "nationale" leverandører af kernekraftværker, med undtagelse af Det Forenede Kongerige, hvor BNFL har leveret en helt anden type kernekraftværk (gaskølede reaktorer), som hverken understøttes af Framatomes eller Siemens' nukleare teknologi. I disse andre EØS-lande har operatørerne af kernekraftværker givet Framatome og Siemens forskellige placeringer på deres forsyningsliste.

3.3.2. Ændringer på markedet som følge af fusionen - Den nye enhed vil opnå store markedsandele i EØS

(51) Det fremgår af tabel 3 ovenfor, at den nye enhed vil få en samlet markedsandel inden for brændselselementer til PWR på [80-90 %] i EØS. Dens nærmeste konkurrent, BNFL/Westinghouse/ABB (sammen med ENUSA) vil få en markedsandel på [10-20 %]. I de seneste år har ingen andre konkurrenter opnået et betydeligt salg i EØS.

(52) Med hensyn til det samlede marked for brændselselementer til LWR fremgår det af tabel 2 ovenfor, at den nye enhed også vil få en stor samlet markedsandel i EØS. I de seneste år har ingen konkurrenter opnået et betydeligt salg i EØS, bortset fra BNFL/Westinghouse/ABB. Betragtes den påtænkte transaktion på globalt plan, vil den nye enhed ligeledes blive den største aktør på verdensplan inden for brændselselementer til LWR. Konstruktører og producenter af brændselselementer i andre regioner i verden har opnået hovedparten af deres salg i deres indenlandske regioner.

(53) Hvad angår brændselselementer til BWR, er der ikke tale om overlappende aktiviteter, da det kun er Siemens, der konstruerer og fremstiller brændselselementer til BWR. Framatome fremstiller imidlertid brændselselementer til BWR, men disse aktiviteter gennemføres som underleverandør til Siemens og Toshiba (omfattet af GNF).

(54) I Frankrig vil fusionen medføre en situation, hvor EdF stilles over for et monopol med hensyn til alle sine leverancer af brændselselementer, dvs. EdF vil miste sin alternative leveringskilde, som på nuværende tidspunkt i et vist omfang udgøres af Siemens. Det kan potentielt berøre de endelige elforbrugere ved at tvinge elektricitetsproducenterne til at opkræve højere priser som følge af højere omkostninger i forbindelse med leveringen af brændselselementer. På baggrund af godkendelsesprocedurens lange varighed, typisk 5-7 år, vil EdF i lang tid være afhængig af monopolleverancerne af brændselselementer. Det synes derfor umuligt hurtigt at gå over til alternative leveringskilder.

(55) I Tyskland vil resultatet af fusionen stort set være det samme som i Frankrig, bortset fra, at de tyske operatører af kernekraftværker har godkendt andre leverandører af brændselselementer, hvorfor de ikke vil være fuldstændigt afhængige af NewJV.

(56) Hvad angår situationen i EØS, vil NewJV betyde, at Framatomes og Siemens' to "hjemmemarkeder" forenes, hvorved deres samlede stilling i EØS vil blive styrket. Det giver NewJV en betydelig og pålidelig indtægtskilde. For det andet vil NewJV i vidt omfang få mulighed for at træffe modforholdsregler ved at udnytte sin betydelige overkapacitet.

(57) I sammenligningsøjemed vil NewJV, hvis den påtænkte transaktion betragtes på globalt plan, blive en stor aktør på verdensplan med en markedsandel på [35-45 %]. Som anført i betragtning 27-33 vedrørende afgrænsningen af det geografiske marked har næsten alle producenter af brændselselementer, der er etableret i andre regioner i verden, imidlertid opnået hovedparten af deres salg på markederne i deres indenlandske regioner.

(58) Med hensyn til MOX-brændselselementer har Cogéma, sammen med Belgonucléaire, en markedsandel på ca. [80-90 %] i EØS, men også en tilsvarende på verdensplan. Resultatet af den påtænkte transaktion vil blive vurderet yderligere nedenfor ved behandlingen af den vertikale integration.

3.3.3. Yderligere aspekter

3.3.3.1. Altomfattende tjenesteydelser inden for brændselselementer som følge af den vertikale integration - NewJV's dækning af hele det nukleare brændselskredsløb

(59) Cogéma har aktiviteter, der som helhed danner det såkaldte nukleare brændselskredsløb, og som er vertikalt forbundet med konstruktionen og fremstillingen af brændselselementer til LWR. Heri indgår aktiviteter, som vedrører behandlingen af uran før og efter dets anvendelse som reaktorbrændsel. Det nukleare brændselskredsløbs "forende" består af brydning og udvinding af naturligt uran, omdannelse af urankoncentrater, berigning af naturligt uran og endelig fremstilling af brændselselementer. Det nukleare brændselskredsløbs "bagende" består af oparbejdning eller deponering af brugt brændsel, som resulterer i enten genanvendt brændsel og/eller slutdeponering.

Brydning og udvinding af naturligt uran

(60) Ifølge parterne er Cogéma aktiv inden for brydning og udvinding af naturligt uran på verdensplan via en række datterselskaber og joint venture-brydningsselskaber (minoritets- eller majoritetsinteresser). Cogéma har derfor fået adgang til en række uranreserver i de fleste regioner i verden, herunder Canada, Australien og Kasakhstan. Disse lande er kendt for deres store uranreserver, som tegner sig for ca. 54 % af verdens uranressourcer, der blev anslået i 1997.

(61) Cogémas markedsandel inden for brydning og udvinding udgjorde i 1998 ca. [15-20 %] på verdensplan. Cameco, den anden store konkurrent, opnåede sammen med UEM (Canada/USA) en markedsandel på [30-35 %]. Andre konkurrenter har markedsandele på indtil 10 % hver, f.eks. ERA (Australien) med ca. [5-10 %], Rössing (Vestnamibia), et datterselskab af Rio Tinto, med [5-10 %](23).

Omdannelse af urankoncentrater

(62) På verdensplan er der kun nogle få store virksomheder, som har omdannelsesfaciliteter. Cogéma driver to omdannelsesanlæg, som begge ligger i EØS. Cogémas markedsandel udgjorde [20-25 %] på verdensplan. Andre konkurrenter er mindre, f.eks. ConverDyn (USA) med en markedsandel på [15-20 %], Cameco (Canada) med [10-15 %], BNFL/Westinghouse/ABB med [5-10 %]. Minatom (Rusland) opnåede en markedsandel på [15-20 %], men selskabets aktiviteter på området er stadig integreret i det samlede militær-industrielle kompleks, der er overtaget fra det tidligere Sovjetunionen. Adgangen til kapacitet synes derfor at være begrænset og afhænger i vidt omfang af den politiske situation.

Berigning af naturligt uran

(63) Som i forbindelse med omdannelse af uran er der kun nogle få store virksomheder, som er aktive inden for berigning af naturligt uran. Cogéma gennemfører sine aktiviteter på området via sit datterselskab Eurodif, som oprindeligt blev oprettet som et konsortium med deltagelse af bl.a. ENEA (Italien), ENUSA (Spanien) og Synatom (Belgien). Cogémas markedsandel udgjorde i 1999 [20-25 %] på verdensplan. Der er to andre konkurrenter med større markedsandele, USEC (USA) med [35-40 %] og TENEX (Rusland) med [25-30 %]. Andre konkurrenter havde lavere markedsandele, f.eks. Urenco med [10-15 %](24).

Oparbejdning eller deponering af brugt brændsel

(64) Kun to selskaber opererer på markedet for oparbejdning af brugt brændsel, dvs. Cogéma og BNFL/Westinghouse/ABB. I 1999 opnåede Cogéma et salg inden for oparbejdning på ca. [65-75 %] og BNFL/Westinghouse/ABB på [25-35 %] på verdensplan. Der er nogle få andre operatører inden for oparbejdning, men de har en meget lille kapacitet i forhold til de to førende selskaber. Selv om Minatom (Rusland) har oparbejdningsanlæg til brugt brændsel, er selskabet specialiseret i brugt brændsel fra VVER-reaktorer. Ifølge de anmeldende parter er der planlagt en udbygning af oparbejdningskapaciteten. Der forventes imidlertid en indtrængen på markedet på lang sigt. Det kan i denne forbindelse bemærkes, at oparbejdning af visse typer brugt brændsel kan være af militær interesse med henblik på fremstilling af våbenplutonium.

(65) Til oparbejdning er knyttet fremstillingen af MOX-brændsel. I Frankrig, Tyskland og Belgien har ca. 50 % af de kernekraftværker, der er i drift, fået tilladelse til at anvende MOX-brændsel. MOX-brændsel anvendes imidlertid altid sammen med andre brændselstyper, hovedsagelig ENU-brændsel. Til sammenligning er brugen af MOX-brændsel forbudt i USA, mens det er tilladt at anvende MOX-brændsel i en række kernekraftværker i andre regioner i verden.

(66) Oparbejdning tilbydes kernekraftværkoperatører, som fortsat ejer alle komponenterne i deres brændsel. Efter oparbejdningen anvendes det oparbejdede brændsel til fremstilling af nye brændselselementer, og det konditionerede affald sendes tilbage til operatøren af kernekraftværket efter en midlertidig oplagring på oparbejdningsanlæggets område.

(67) Som følge af fusionen vil Cogéma styrke sin indflydelse i NewJV. Mens Framatome leverer den nukleare teknologi, dækker Cogéma hele det nukleare brændselskredsløb, som er nødvendigt for at sikre en kontinuerlig drift af kernekraftværkerne. Cogéma vil få en enkelt andel i NewJV med særlige tilknyttede rettigheder. Den vil bl.a. sikre Cogéma, at MOX-brændslet og dets tilhørende brændselselementer, hvis fremstilling ikke overføres til NewJV, altid er forenelige med de brændselselementer, som NewJV konstruerer og fremstiller. Den vil desuden gøre det muligt for NewJV og Cogéma aktivt at fremme salget af brændsels- og servicepakker til kernekraftværkoperatører, hvilket andre leverandører af brændselselementer ikke er i stand til, da de ikke er aktive inden for nogle af Cogémas forretningsaktiviteter. Denne gensidige udveksling af teknologi vil resultere i en styrkelse af Cogémas stilling inden for MOX-brændsel, som allerede er dominerende med en markedsandel på [65-75 %] på verdensplan og ca. [85-95 %] i EØS.

3.3.3.2. Konkurrenter er afhængige af en række vertikalt relaterede aktiviteter

(68) Det er derfor klart, at Cogéma har aktiviteter inden for alle relevante nukleare områder, som er vertikalt relateret til aktiviteterne inden for brændselselementer. På verdensplan er det kun Cogéma og det russiske nukleare kompleks under statslig myndighed, der dækker det totale nukleare brændselskredsløb, dvs. brydning, omdannelse, berigning og oparbejdning. Alle andre konkurrenter har aktiviteter inden for nogle, men ikke alle disse områder. F.eks. har BNFL/Westinghouse/ABB, de anmeldende parters væsentligste europæiske konkurrent, anlæg til omdannelse og oparbejdning i EØS og i begrænset omfang i USA og deltager i berigning via sin andel i Urenco på en tredjedel. Selv om BNFL/Westinghouse/ABB ikke har nogen brydningsaktiviteter, kan gruppen få adgang til uran via indkøbsaftaler gennem datterselskabet UAM. Cameco, et canadisk selskab, har kun aktiviteter inden for brydning og omdannelse.

(69) Aktionæraftalen fastsætter gensidige licenser mellem Framatome, Siemens, Cogéma og NewJV. [Nærmere oplysninger vedrørende aftalen]. Dette vil give NewJV en teknologisk fordel med hensyn til kernekraftværker, der både anvender ERU- og MOX-brændselselementer, da Cogéma er den førende leverandør af MOX-brændsel i verden.

3.3.3.3. Det forekommer meget usandsynligt, at potentielle konkurrenter vil komme ind på markedet i EØS

3.3.3.3.1. Store hindringer for adgangen til markedet i EØS

(70) Konstruktionen og fremstillingen af brændselselementer kræver betydelige ressourcer og investeringer i F& U, teknisk ekspertise inden for nuklear teknologi og produktionsanlæg. På grund af de faste omkostningers store andel spiller stordriftsfordele en vigtig rolle inden for fremstillingen af brændselselementer. De anmeldende parter skønner, at en produktionskapacitet på mindst [...] MTU vil være nødvendig for en vellykket (økonomisk levedygtig) markedsadgang på globalt plan. Endvidere forventer operatører af kernekraftværker ydelser af høj kvalitet i forbindelse med leverancer af brændselselementer, hvilket forudsætter, at tjenesteudbyderen er etableret forholdsvis tæt på kernekraftanlægget.

(71) Desuden er de fleste reaktorer, der er installeret i EØS, blevet leveret af fire store selskaber, nemlig Framatome, Siemens, Westinghouse og GE. I forbindelse med alle deres reaktorkonstruktioner vil andre leverandører af brændselselementer skulle have tilladelse til at fremstille kompatible brændselselementer, inden de potentielt vil kunne komme ind på markedet. Enhver ny leverandør af brændselselementer vil hos kernekraftværkoperatørerne navnlig også skulle opnå status som godkendt leverandør af brændselselementer, hvilket kræver en forudgående testperiode på 5-7 år.

(72) Det fremgår derfor, at det kun vil være muligt for leverandører af brændselselementer fra andre regioner i verden med betydelige finansielle ressourcer at komme ind på markedet. De kan tillade sig at bruge ressourcer i lange perioder uden at forvente et hurtigt afkast af deres investeringer. I betragtning af den kontraktbaserede leveringsstruktur og sammen med det langsomme afkast af investeringerne, vil selv virksomheder med betydelige finansielle ressourcer imidlertid tøve med at gå ind på EØS-markedet. Dette vil så meget desto mere være tilfældet, når de to stærke og veletablerede markedsaktører, Framatome og Siemens, som følge af den påtænkte transaktion er i stand til at slå sig sammen.

3.3.3.3.2. Få leverandører af brændselselementer opererer i EØS

(73) I de seneste to årtier har der fundet en intens konsolidering sted i den nukleare sektor. F.eks. oprettede BNFL, Westinghouse og ENUSA i 1992 European Fuel Group ("EFG"), som er koncentreret om brændselselementer til PWR. BNFL erhvervede Westingshouse' nukleare aktiviteter i 1999 og ABB Atoms i 2000. I 1999 overtog Cogéma en aktiepost på [...] i Framatome og overførte sine aktiviteter inden for brændselselementer til Framatome, undtagen MOX-aktiviteterne. Desuden har GE sammen med ENUSA et joint venture-selskab ved navn GE-ENUSA, som er koncentreret om fremstilling af brændselselementer til BWR. Som følge heraf er der kun få aktører tilbage i EØS, nemlig Framatome, Siemens, BNFL/Westinghouse/ABB og GE via ENUSA. Den påtænkte transaktion vil yderligere reducere antallet af aktører til tre.

3.3.3.3.3. Det forekommer usandsynligt, at konkurrenter fra andre regioner i verden vil komme ind på markedet - Mange samarbejdsprojekter og licensaftaler styrker den nye enheds stilling gennem udveksling af teknologisk ekspertise

(74) De anmeldende parter gør gældende, at det kan forventes, at konkurrenter vil komme ind på markedet i EØS inden for de kommende år, navnlig fra Rusland eller den asiatiske region. Dette forekommer imidlertid meget usandsynligt.

(75) For det første kræver operatører af kernekraftværker, at enhver leverandør af brændselselementer gennemgår en godkendelsesprocedure for at opnå status som godkendt leverandør af brændselselementer. For det andet ser det ud til, at selv når der er opnået status som godkendt leverandør af brændselselementer, vil den nye leverandør stadig skulle godtgøre, at selskabets særlige brændselselementkonstruktion kan anvendes til den pågældende kraftværkstype. Ingen af de leverandører af brændselselementer, der er etableret i Rusland eller den asiatiske region, har på nuværende tidspunkt opnået status som godkendt leverandør af brændselselementer. Ifølge kernekraftværkoperatører vil de fleste være betænkelige ved at give leverandører uden for EØS leverandørstatus. Endvidere vil leverancer af brændselselementer fra østeuropæiske lande give anledning til kolossale politiske vanskeligheder i de EF-medlemsstater, hvor de nukleare aktiviteter allerede er genstand for en intens politisk debat, f.eks. i Tyskland. Mindst én japansk leverandør af brændselselementer er udelukket fra at eksportere brændselselementer til andre regioner i verden.

(76) Russiske eller asiatiske leverandører af brændselselementer kunne potentielt få adgang til markedet via samarbejde med eller partnerskab i et selskab, der konstruerer og fremstiller brændselselementer, og som har produktionsanlæg i EØS. Der vil imidlertid kun være tre store aktører tilbage på EØS-markedet, nemlig Framatome/Siemens, BNFL/Westinghouse/ABB og GE via ENUSA, som hver især allerede har deres eget produktsortiment. For så vidt angår russiske leverandører af brændselselementer, vil deres rolle på det internationale nukleare marked desuden i høj grad afhænge af den interne politiske udvikling, den interne økonomiske situation, udviklingen på markedet, prisstrukturen og internationale aftaler. Det er navnlig vanskeligt at vurdere og forudsige de to første elementer.

(77) Det er ligeledes vigtigt at bemærke, at der også har fundet en konsolideringsproces sted i andre regioner i verden, hvor de anmeldende parter har været meget vigtige aktører. I USA overtog Siemens f.eks. Exxon Nuclears internationale brændselsaktiviteter (1987). Framatome, Cogéma og Pechiney overtog en kapitalandel i B & W's brændselsaktiviteter (1987). Framatome oprettede serviceselskabet BWNS sammen med B & W (1989). Framatome erhvervede hele BWNS (1995). GE, Hitachi og Toshiba oprettede Global Nuclear Fuel (2000). BNFL/Westinghouse erhvervede ABB's nukleare aktiviteter (2000). Med hensyn til udstedelse af licens til fremstilling af brændselselementer [...].

(78) I betragtning af den generelle konsolideringsproces og den udbredte indgåelse af samarbejdsaftaler er det meget usandsynligt, at nogen af enhederne i andre regioner nogen sinde vil komme ind på markedet i EØS.

3.3.3.3.4. Stor overkapacitet hindrer adgang til markedet i EØS

(79) Tabel 6 viser den produktionskapacitet, der er installeret i EØS, samt den nuværende udnyttelsesgrad og ledige kapacitet.

(80)

Tabel 6: Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse i forbindelse med brændselselementer til LWR i EØS

>TABELPOSITION>

(81) Som det fremgår af tabel 6, er der overkapacitet(25) i EØS med hensyn til fremstilling af brændselselementer til LWR, i gennemsnit ca. [25-35 %] hos de to største leverandører. Ifølge de anmeldende parter synes det muligt, at deres konkurrenter kan forøge kapaciteten gennem anskaffelse af mere moderne udstyr. I sammenligning med EØS har leverandører af brændselselementer i andre regioner i verden en endnu større overkapacitet i størrelsesordenen 30-45 %.

(82) Det forekommer derfor usandsynligt, at potentielle nye leverandører, der er etableret i andre regioner i verden, vil finde det attraktivt at forsøge at trænge ind på EØS-markedet. Som følge af den nuværende overkapacitet vil ethvert forsøg på at komme ind på markedet ved hjælp af brændselselementer til lavere priser - hvis det antages, at der hos kernekraftværkoperatøren er opnået status som godkendt leverandør - let kunne imødegås gennem en yderligere kapacitetsudnyttelse fra de nuværende leverandørers side.

(83) Den nuværende overkapacitet vil desuden formentlig vare ved i lang tid. Ifølge de anmeldende parter er det særdeles omkostningskrævende for operatøren at nedlukke anlæg til fremstilling af brændselselementer på grund af den nødvendige nedlægningsproces, der er meget langvarig. Endvidere skal dekontamineret materiale deponeres sikkert og i overensstemmelse med miljølovgivningen. Producenter af brændselselementer vil derfor snarere reagere på prispres ved at nedskære de diskretionære udgifter.

(84) I betragtning af, at det synes meget omkostningskrævende at nedskære kapaciteten, vil overkapaciteten formentlig forblive uændret i meget lang tid, og den vil derfor udgøre en vedvarende trussel over for nye markedsaktører, navnlig hvis de ikke har en betydelig produktionskapacitet i EØS.

3.3.4. Fremtidig udvikling

(85) De konkurrenceproblemer, som den påtænkte transaktion giver anledning til, er forårsaget af, at Framatome og Siemens står stærkt på deres respektive "hjemmemarkeder". For Framatomes vedkommende opnår selskabet hele sit salg på "hjemmemarkedet" i forhold til EdF. Mens det tyske marked kan anses for at være åbent, vil det navnlig være vanskeligt at få adgang til EdF. Efter fusionen vil den stilling, som Framatome tidligere har haft i forhold til EdF, blive overtaget af den nye enhed.

(86) Det skal i denne forbindelse tages i betragtning, at EdF som Framatomes langt største kunde har en aktiepost i Framatome og er repræsenteret i Framatomes bestyrelse.

(87) Godkendelsesperioden for nye brændselselementer varer typisk 5-7 år. Sikkerheds- og tilsynsorganet følger testperioden og giver operatøren af kernekraftværket tilladelse til at godkende en nye leverandør af brændselselementer efter den vellykkede test. I betragtning af den langvarige og komplekse procedure kan godkendelsesproceduren derfor udgøre endnu en hindring for en hurtig adgang til markederne.

(88) Et andet konkurrencemæssigt problem er forårsaget af, at som følge af Cogémas påtænkte kontrollerende interesse i NewJV vil de nuværende vertikale forbindelser mellem Cogéma og Framatomes nukleare aktiviteter blive styrket betydeligt og udvidet til at omfatte de nukleare aktiviteter, som Siemens lader indgå i NewJV.

3.3.4.1. Åbningen af det franske marked

(89) I løbet af proceduren blev Kommissionen gjort opmærksom på nye elementer, som fører til den konklusion, at det franske marked i fremtiden vil blive åbnet betydeligt.

3.3.4.1.1. EdF's indkøbspolitik

(90) Tidligere har EdF godkendt Framatome som hovedleverandør af brændselselementer til alle sine kernekraftværker og Siemens som alternativ leveringskilde til kun nogle kernekraftværker. Nogle få andre leverandører af brændselselementer er kun blevet godkendt til to reaktorer.

(91) Efter liberaliseringen af de europæiske elektricitetsmarkeder er operatørerne af kernekraftværker nu udsat for et øget pris- og omkostningspres. EdF har derfor enhver interesse i at holde omkostningerne til sine brændselsleverancer så lave som muligt og derfor at videreføre sin politik med "to leveringskilder". Den franske stat støtter fuldt ud EdF's politik i denne henseende. Da EdF ikke er i stand til at gribe ind i godkendelsesproceduren, synes det nødvendigt, at den franske stat støtter enhver foranstaltning, som træffes af sikkerheds- og tilsynsmyndigheden med henblik på at forbedre betingelserne i forbindelse med godkendelsesproceduren.

(92) I lyset af disse nye omstændigheder har EdF truffet konkrete foranstaltninger, således at selskabet får mindst én anden leverandør af brændselselementer, som er godkendt som alternativ leveringskilde i forbindelse med sine 900 MWe- og 1300 MWe-anlæg. Selskabet forsøger at opnå en betydeligt hurtigere tilladelse til at anvende brændselselementer fra den anden leverandør efter en afkortet godkendelsesprocedure. Endvidere er det planen, at den godkendelse, der er meddelt i forbindelse med én reaktor, skal være gældende for alle reaktorer af samme type.

(93) Det fremgår, at EdF allerede har taget konkrete skridt til at godkende en anden leverandør af brændselselementer, nemlig gruppen BNFL/Westinghouse/ABB, som alternativ leveringskilde.

(94) For at nå sit mål skal EdF imidlertid støttes af den franske stat. I denne henseende har den franske regering underskrevet en erklæring [...].

(95) I denne erklæring tilkendegiver den franske stat, at den fuldt ud støtter EdF's strategi med hensyn til at åbne mulighed for indkøb hos en alternativ leverandør af brændselselementer til PWR, nemlig gruppen BNFL/Westinghouse/ABB. Det er i den franske stats interesse, at indkøbspolitikken tjener til at sikre både omkostningsnedskæring og konkurrence på samme tid. Mere specifikt anmoder den franske stat EdF om at udbyde alle selskabets leverancer af brændselselementer. Den franske stat vil desuden gøre alt for at afkorte godkendelsesproceduren for nye brændselselementer. Den anmoder EdF om fuldt ud at støtte gruppen BNFL/Westinghouse/ABB med al nødvendig dokumentation, som kan bidrage til at afkorte godkendelsesproceduren. Endvidere går den ind for, at en godkendelse, der er opnået i forbindelse med individuelle reaktorer, udvides til at omfatte reaktorer af samme type.

3.3.4.1.2. EdF's udtræden af Framatome

(96) Som et yderligere element til at ophæve den nuværende forbindelse mellem EdF og Framatome udtræder EdF som aktionær i Framatome. Denne udtræden bidrager til at sikre, at EdF gennemfører sin nye indkøbspolitik uafhængigt af Framatomes forretningsbeslutninger i relation til leverancer af brændselselementer til PWR. Den franske stat støtter EdF's udtræden af Framatome i den erklæring, der er omtalt i betragtning 94.

3.3.4.2. Foreløbig konklusion

(97) På denne baggrund konkluderer Kommissionen, at situationen på det franske marked vil blive forbedret, dvs. det franske marked vil i fremtiden være åbent for potentielle leverandører af brændselselementer.

3.3.4.3. Cogémas udtræden af NewJV

(98) Med hensyn til virkningen af de vertikale forbindelser mellem Cogéma og NewJV er den transaktion, der blev anmeldt på CO-formularen den 10. juli 2000, blevet ændret af parterne den 17. november 2000 [...], således at kun Framatome og Siemens vil få fælles kontrol i NewJV. Desuden er alle samarbejdsaftaler mellem Cogéma og NewJV blevet ændret på en sådan måde, at Cogéma ikke får nogen direkte indflydelse på NewJV's aktiviteter. Cogéma giver kort sagt afkald på sin kapitalinteresse i NewJV. Cogéma giver ligeledes afkald på alle rettigheder, der giver mulighed for at få indflydelse på NewJV's beslutninger eller på anden måde giver mulighed for fælles kontrol med NewJV som omhandlet i fusionsforordningen. Cogéma giver navnlig afkald på de rettigheder, der er knyttet til den særlige andel, som selskabet efter planen skulle have i joint venture-selskabet, f.eks. stemmerettighederne. Endvidere ophæves alle bestemmelser i Convention sur la Société Nucléaire mellem Framatome og Cogéma. Det samme gælder bestemmelserne i alle berørte eksisterende aftaler eller andre dispositioner. Parterne ændrer derfor i overensstemmelse hermed de forskellige bestemmelser i aftalerne i forbindelse med aktieposten i og ledelsen af NewJV. Som følge heraf underskriver NewJV og Cogéma ikke den anmeldte samarbejdsaftale om aktiviteter inden for reaktorbrændsel.

(99) Ændringen af den anmeldte transaktion har den franske stats fulde støtte som anført i den erklæring, der er omtalt i betragtning 94.

3.3.4.5. Konklusion

(100) Det kan derfor konkluderes, at den ændrede transaktion ikke vil føre til skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling.

(101) Ændringen af EdF's indkøbspolitik, som omtalt i betragtning 90-95, og den erklærede støtte fra den franske stats side til gennemførelsen af denne ændring samt fjernelsen af den strukturelle forbindelse mellem EdF og Framatome berettiger den antagelse, at det franske marked i fremtiden vil blive åbnet betydeligt.

(102) Dette løser et af de væsentligste konkurrenceproblemer, som den påtænkte transaktion giver anledning til.

(103) Ændringen af den påtænkte transaktion, som nu er begrænset til kun Framatomes og Siemens' erhvervelse af fælles kontrol, løser det andet konkurrenceproblem, da der efter Cogémas udtræden af NewJV ikke længere er tale om en forøgelse eller udvidelse af den vertikale integration.

B. INSTRUMENTERING OG KONTROL

(104) Framatome og Siemens er begge aktive inden for levering af instrumenterings- og kontrolsystemer, hvori indgår en række komplekse hardware- og softwaresystemer og -produkter, som hovedsagelig vedrører sikkerheds-, drifts- og kontrolsystemer i et kernekraftværk, herunder kontrol af radioaktivitets-, temperatur- og trykniveau. [Nærmere oplysninger vedrørende aftalen].

1. RELEVANT PRODUKTMARKED

(105) Et kernekraftværk indeholder en del kompleks instrumenterings- og kontroludstyr, som kontrollerer kerneprocessen, dampproduktionen, vandcirkulationen og elektricitetsproduktionen og sikrer, at disse processer forløber sikkert og effektivt, samt indeholder anordninger til beherskelse af uheldssituationer. Med henblik herpå udfører instrumenterings- og kontrolsystemer forskellige funktioner i kernekraftværket, f.eks. indhentning af data fra sensorer inde i anlægget og visning af tendenser og løbende systemdata, alarmering, hvis sensorerne viser, at der er tale om unormale forhold, løbende indhentning af data fra sensorer inde i anlægget og beregning af det aktuelle kernekraftniveau samt løbende kontrol af arbejdsstatus (f.eks. afprøvning og vedligeholdelse). Instrumenterings- og kontrolsystemerne anvendes også til at kontrollere ikke-sikkerhedsmæssige systemer og visse begrænsede sikkerhedsrelaterede anvendelser i anlægget.

(106) Dette udstyr leveres som en integrerende del af nye kernekraftværker, i forbindelse med moderniseringsarbejder på eksisterende anlæg og ved udskiftning af visse dele af instrumenterings- og kontrolsystemet. De anmeldende parter anfører, at der er et marked for instrumentering og kontrol, som mindst omfatter systemer, der leveres til alle LWR, da det basale instrumenterings- og kontroludstyr til alle niveauer i det væsentlige er ens til kogende- og trykvandsreaktorer. Dette er blevet bekræftet af resultaterne af markedsundersøgelsen.

(107) Af relevans med henblik på en markedsafgrænsning er en sondring mellem sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr og driftsmæssigt instrumenterings- og kontroludstyr. Sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr vedrører den nukleare del/dampforsyningssystemet og har primært til formål at udføre automatiseringsopgaver, der kræver en særdeles stor pålidelighed og særlige nukleare kvalifikationer. Heriblandt hører navnlig automatiske funktioner med henblik på forebyggelse og beherskelse af uheldssituationer. Typiske anvendelser er reaktorbeskyttelse og aktivering af tekniske sikkerhedselementer (f.eks. nedkøling af reaktorkernen og fjernelse af residualvarme samt bearbejdelse af signaler fra overvågning af neutronflux). Driftsmæssigt instrumenterings- og kontroludstyr vedrører hovedsagelig den konventionelle del og tilknyttede aktiviteter, som ikke kræver særlige nukleare kvalifikationer. Heriblandt hører alt udstyr til drift, tilsyn, automatisering og overvågning af den konventionelle del samt arkivering af data herfra. Anlægsprocesserne overvåges og kontrolleres via skærme i kontrolrummet.

(108) De anmeldende parter anfører, at der ikke bør sondres mellem sikkerhedsrelateret og driftsmæssigt instrumenterings- og kontroludstyr i forbindelse med markedsafgrænsningen. De gør gældende, at selv om der fra udbudssiden kan være et vist grundlag for at sondre mellem driftsmæssigt og sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr, er forholdene på efterspørgselssiden af en sådan art, at disse ikke betragtes som særskilte systemer af kunderne, da disse normalt ikke køber driftsmæssigt og sikkerhedsrelateret udstyr særskilt eller hos forskellige leverandører.

(109) De anmeldende parter bemærker, at med hensyn til nye kernekraftværker har kunderne altid købt det sikkerhedsrelaterede og driftsmæssige instrumenterings- og kontrolsystem sammen. Med hensyn til modernisering og opgradering erkender de anmeldende parter, at der er mange tilfælde, hvor kunderne kun har udskiftet specifikke dele af deres sikkerhedsrelaterede eller driftsmæssige instrumenterings- og kontrolsystem. De anmeldende parter skønner imidlertid, at andelen af indkøb af både sikkerhedsrelaterede og driftsmæssige instrumenterings- og kontrolsystemer i moderniseringsøjemed tegner sig for mere end halvdelen af det samlede salg i dette segment, da det er nødvendigt at sikre, at den specifikke instrumenterings- og kontroldel, der udskiftes, er forenelig med og kan tilpasses hele systemet.

(110) Kommissionen mener ikke, at disse argumenter er tilstrækkelige til at vise, at sikkerhedsrelateret og driftsmæssigt instrumenterings- og kontroludstyr er omfattet af det samme marked. Det forhold, at kunderne i forbindelse med nye anlæg altid har købt det sikkerhedsrelaterede og det driftsmæssige instrumenterings- og kontrolsystem sammen, medfører ikke, at der ikke findes et særskilt marked for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr. I denne henseende kan henvises til ræsonnementet bag følgende: vil en hypotetisk monopolleverandør af sikkerhedsrelaterede instrumenterings- og kontrolsystemer være af den opfattelse, at det er i den pågældendes interesse vedvarende at forhøje priserne med 5-10 %? Svaret er mest sandsynligt "ja", da kunderne ikke kan undvære sikkerhedsrelaterede instrumenterings- og kontrolsystemer, og der er tale om en meget begrænset substituerbarhed på udbudssiden. I denne henseende skal det bemærkes, at specifikke kvalifikationer og godkendelseskrav skal opfyldes i forbindelse med sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr på grund af den store pålidelighed og de særlige nukleare kvalifikationskrav. I forbindelse med ikke-sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr gælder der en mindre krævende kvalifikations- og godkendelsesprocedure. Med hensyn til nukleare anlæg er markedet for sikkerhedssystemer derfor meget mere begrænset, og færre leverandører er rede til at anvende den tid og gøre den indsats, der er nødvendig, for at nye systemer kan godkendes til det begrænsede reservedelsmarked. I sammenligning hermed er konkurrenceområdet i forbindelse med konventionelt instrumenterings- og kontroludstyr bredere, og denne del af udstyret er ofte det samme uanset anlægstype (nuklear, fossil osv.). Der kræves ingen særlige nukleare kvalifikationer eller fabrikationsekspertise, og mange flere leverandører af instrumenterings- og kontroludstyr deltager i denne produktsektor.

(111) Det kan derfor konkluderes, at der bør sondres mellem markedet for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr og markedet for operationelt instrumenterings- og kontroludstyr.

(112) Det bemærkes ligeledes, at de anmeldende parter har gjort gældende, at vedligeholdelse ikke bør omfattes af det samlede marked, da denne aktivitet ikke kræver detaljeret, specifik knowhow inden for instrumenterings- og kontrolsystemer og normalt rekvireres på grundlag af særskilte vedligeholdelseskontrakter. De fleste konkurrenter og kunder har imidlertid anført, at det generelt ikke synes hensigtsmæssigt at have to forskellige leverandører, én, der leverer udstyret, og én, der forestår vedligeholdelsen. Men om vedligeholdelsesaktiviteterne leveres sammen med udstyret eller som isolerede ydelser vil under alle omstændigheder afhænge af kundernes behov. Spørgsmålet om, hvorvidt vedligeholdelsen i forbindelse med sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr skal holdes ude fra det samlede marked, kan stå hen, da transaktionen ikke vil give anledning til konkurrenceproblemer, uanset hvilken afgrænsning af produktmarkedet der vælges.

2. RELEVANTE GEOGRAFISKE MARKEDER

(113) De anmeldende parter anfører, at det relevante geografiske marked for instrumenterings- og kontroludstyr er større end EØS og eventuelt omfatter hele verden. Dette begrundes med, at instrumenterings- og kontroludstyr med hensyn til nye kernekraftværker generelt leveres sammen med den nukleare del og den konventionelle del, som efter de anmeldende parters opfattelse er et globalt marked, der næsten udelukkende forsynes af multinationale leverandører af kernekraftværker, som er aktive i alle regioner i verden. De anmeldende parter anfører desuden, at kontrakter vedrørende instrumenterings- og kontroludstyr, både til nye kernekraftværker og til modernisering, er omfattet af international konkurrence og ofte obligatoriske udbud. Endvidere bemærker de anmeldende parter følgende: i) leverandørerne tilbyder på verdensplan typisk relativt homogent, teknisk ækvivalent instrumenterings- og kontroludstyr, som er baseret på en enkelt global pris, ii) på verdensplan er de tekniske krav til instrumenterings- og kontroludstyr hovedsagelig baseret på amerikanske standarder (og i mindre omfang på europæiske standarder), iii) transportomkostningerne i forbindelse med instrumenterings- og kontrolsystemer eller dele heraf overstiger ikke [5-15 %] mellem de forskellige regioner i verden, og iv) der gælder ikke eksportrestriktioner for leveringen af instrumenterings- og kontrolhardware og -software, undtagen med hensyn til visse former for udstyr, der er omfattet af embargo fra USA's side.

(114) Det bemærkes, at alene den omstændighed, at en leverandør er i stand til at levere visse varer på verdensplan, ikke i sig selv er tilstrækkelig til at vise, at markedet er hele verden. På et marked, hvor store kontrakter ofte udbydes, bør vurderingen også være koncentreret om, hvorvidt leverandørerne reelt konkurrerer om sådanne kontrakter i det samme geografiske område, og hvorvidt leverandører konkurrerer på homogene vilkår i et sådant område.

(115) Kommissionens undersøgelse viste, at en særskilt gruppe af leverandører af instrumenterings- og kontroludstyr, som er etableret i EØS(26), jævnligt deltager i udbud inden for EØS, nemlig Siemens, Framatome, BNFL/Westinghouse/ABB og GE, og i et begrænset omfang mindre selskaber i den nukleare sektor, f.eks. Schneider, Sema eller Syseca. Det fremgår, at en række selskaber, der er etableret i andre regioner i verden, ikke er særlig aktive i EØS. F.eks. deltager Mitsubishi ikke i udbud i EØS, selv om det kan anføres, at teknologiske eller lovgivningsmæssige hindringer i teorien ikke er til hinder for, at ikke-europæiske selskaber bliver aktive i Europa.

(116) Undersøgelsen har vist, at selskaber, der leverer instrumenterings- og kontroludstyr, generelt deltager i udbud på grundlag af deres etablering i EØS, og mange leverandører har tilkendegivet, at de kun deltager i udbud i en given region, hvis de er etableret lokalt i den pågældende region. Navnlig forestås vedligeholdelse og reparation generelt af europæiske infrastrukturer.

(117) Den præcise afgrænsning af det geografiske marked kan imidlertid stå hen, da transaktionen ikke giver anledning til konkurrenceproblemer, uanset hvilken afgrænsning der vælges (hele verden eller EØS).

3. KONKURRENCEVURDERING

(118) De anmeldende parters aktiviteter overlapper kun hinanden med hensyn til sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr. Vurderingen vil således være koncentreret om dette marked.

(119) De anmeldende parter understregede generelt, at der i betragtning af den faldende efterspørgsel efter opførelse af nye kernekraftværker og den nuværende overkapacitet i kernekraftværkssektoren generelt i fremtiden kun vil blive udbudt meget få kontrakter på instrumenterings- og kontroludstyr, som vil være genstand for et betydeligt konkurrencepres, navnlig i EØS. Konkurrenter og kunder anser ligeledes sektoren for at være relativ mat på dette område i de kommende år.

(120) Tabel 7 og 8 giver en oversigt over parternes markedsandele (værdimæssigt) på verdensplan og i EØS på markedet for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr.

(121)

Tabel 7: Salg på verdensplan (mio. EUR) i 1997, 1998 og 1999

>TABELPOSITION>

(122)

Tabel 8: Salg i EØS (mio. EUR) i 1997, 1998 og 1999

>TABELPOSITION>

(123) På markedet for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr kan der sondres mellem to generelle kategorier af leverandører: på den ene side en gruppe (bestående af de anmeldende parter, BNFL/Westinghouse/ABB, General Electric eller Mitsubishi), som har de brede kvalifikationer, der er nødvendige for at kunne afgive tilbud på større kontrakter (f.eks. leveringen af et komplet instrumenterings- og kontrolsystem eller et større moderniseringsprogram) og på den anden side en anden gruppe, som omfatter leverandører, som kun leverer til et specifikt produktmarkedssegment. Blandt disse selskaber indgår f.eks. leverandører af specifikke software- eller hardwareprodukter (f.eks. det amerikanske selskab Eaton eller de franske selskaber Schneider og Sema Group).

(124) Det fremgår af tabel 7 og 8, at den nye enhed tilsammen vil få en markedsandel på markedet for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr på mindre end [20-30 %] på verdensplan (1999) og ca. [35-45 %] i EØS.

(125) Siemens er en af de førende leverandører af instrumenterings- og kontroludstyr på verdensplan og i Europa, med en stærk stilling på næsten alle relevante områder. Framatome er ikke direkte aktiv inden for fremstillingen af instrumenterings- og kontrolprodukter, men fungerer snarere som en førende virksomhed inden for konstruktion og integration af instrumenterings- og kontrolsystemer. Der indgås i den forbindelse kontrakter med selskaber som f.eks. Schneider og Sema om leveringen af den hardware og software, der er nødvendig for at imødekomme kundernes ønsker på grundlag af rammekontrakterne. Det bemærkes ligeledes, at Framatomes rolle inden for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr hovedsagelig er begrænset til tekniske aktiviteter, der gennemføres i forbindelse med selskabets egne PWR-konstruktioner. Selskabet har ikke afgivet tilbud på projekter, hvor der skulle leveres særskilte instrumenterings- og kontrolsystemer til kernekraftværker, der er leveret af dets konkurrenter.

(126) På baggrund af de samlede markedsandele, som de anmeldende parter opnår på verdensplan, giver transaktionen ikke anledning til konkurrenceproblemer, da mindst to særligt stærke konkurrenter, BNFL og GE, vil forblive på markedet.

(127) Det er korrekt, at NewJV som den oprindelige leverandør af mange instrumenterings- og kontrolsystemer i Frankrig og Tyskland på EØS-markedet vil få et potentielt kundeunderlag, som udgør ca. to tredjedele af det samlede antal kernekraftværker i EØS. Den nye enhed vil imidlertid stadig blive stillet over for konkurrence fra stærke leverandører, der er etableret på dette område, f.eks. BNFL og GE.

(128) Navnlig har BNFL/Westinghouse/ABB, den førende leverandør af instrumenterings- og kontroludstyr på verdensplan med en markedsandel på ca. 40 %, en markedsandel i EØS på over 30 %. Det bemærkes ligeledes, at BNFL på dette område for nylig fik tildelt en række vigtige kontrakter vedrørende udskiftning af komplette instrumenterings- og kontrolsystemer.

(129) Det er korrekt, at det i forbindelse med nogle moderniseringsarbejder synes næsten umuligt at komme uden om de "oprindelige" leverandører. Disse moderniseringsprogrammer vedrører imidlertid kun en begrænset del af det samlede marked for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr, dvs. "1E"-systemer, hvor der stilles meget høje sikkerhedskrav, og som generelt leveres af leverandøren af dampforsyningssystemet selv. Med hensyn til andre moderniseringsprogrammer (f.eks. udskiftning af komponenter eller delsystemer) kan mindre konkurrenter, f.eks. Schneider, opnå direkte kontrakter hos kunderne.

(130) Det skal også understreges, at kraftværkerne har en betydelig indkøbsstyrke. Disse kunder, hvor der generelt er tale om magtfulde og velfunderede kraftværker, kan udnytte deres stilling gennem udbudsproceduren eller den parallelle forhandlingsprocedure med henblik på nye kontrakter til at opnå de mest fordelagtige vilkår. Med den nuværende liberaliseringsproces på energimarkederne er hovedparten af kernekraftværkoperatørerne nødt til nedbringe omkostningerne. Efterspørgselssiden i EØS synes desuden at være præget af en stadig større koncentration (jf. f.eks. de nylige transaktioner mellem Veba og Viag eller mellem RWE og VEW).

(131) Endelig bemærkes det, at hvis vedligeholdelsesdelen af aktiviteterne ikke medtages, vil parternes samlede markedsandel falde til ca. [10-20 %] på verdensplan og [25-35 %] i EØS (1999). Med hensyn til vedligeholdelse alene er det værd at lægge mærke til, at en række kunder anførte under høringen, at de selv kan foretage den nødvendige vedligeholdelse af instrumenterings- og kontrolsystemerne. Konkurrencepres har tvunget elektricitetsproducenterne til at benytte sig af andre alternativer end de originale udstyrsfabrikanter med henblik på at nedbringe driftsomkostningerne. Kernekraftværkoperatørerne har derfor også erhvervet ekspertise og viden inden for vedligeholdelsesaktiviteter. En konkurrent understregede endog som led i undersøgelsen, at "anlæggets nuværende tekniske personale fuldt ud er i stand til at vedligeholde udstyret med minimale ressourcer."

Konklusion

(132) Kommissionen konkluderer derfor, at den påtænkte fusion sandsynligvis ikke vil skabe en dominerende stilling på markedet for sikkerhedsrelateret instrumenterings- og kontroludstyr.

C. STATIVER TIL BRUGT BRÆNDSEL

1. RELEVANTE PRODUKTMARKEDER

(133) Alle kernekraftværker har opbevaringsanlæg til brændselselementer, der har været anvendt i kernereaktorer. Efter at de brugte brændselselementer har været i kernereaktoren i 3-6 år, opbevares de under vand i lagerstativer på bunden af et bassin. Vandet tjener to formål. For det første køler det brændselselementerne, som fortsat afgiver varme efter udtagningen. For det andet har det den funktion at absorbere frie neutroner, således at det bestrålede kernebrændsel forbliver i en underkritisk konfiguration. Når brændslet er nedkølet (efter 1, 3 eller 10 år, afhængigt af udbrændingshastigheden), er der forskellige muligheder: den brugte brændsel kan fjernes fra opbevaringsbassinet med henblik på oparbejdning, eller det kan fortsat oplagres ("midlertidig oplagring"). På dette tidspunkt er våddeponering ikke længere obligatorisk: det kan derpå oplagres i såvel anlæg til våddeponering (stativer til brugt brændsel) som i anlæg til tørdeponering (f.eks. beholdere).

(134) De anmeldende parter anførte i deres anmeldelse, at der er et relevant produktmarked for leveringen af stativer til brugt brændsel. På et senere tidspunkt anførte parterne imidlertid, at det relevante produktmarked faktisk kan være mere omfattende end markedet for stativer til brugt brændsel på baggrund af konkurrencepresset fra beholdere til tørdeponering. Det er ganske vist korrekt, at såvel anlæg til våddeponering som anlæg til tørdeponering kan anvendes til midlertidig oplagring af brugt brændsel, men det står fast, at leveringen af stativer til brugt brændsel (våddeponering) udgør et særskilt relevant produktmarked, da stativer til brugt brændsel er uundværlige til den midlertidige oplagring af brugte brændselselementer. Substituerbarheden på udbudssiden (med hensyn til anlæg til våddeponering og anlæg til tørdeponering) eller arbitragemuligheder (med hensyn til segmentet for stativer til brugt brændsel til øjeblikkelig oplagring og segmentet for midlertidig oplagring) er ikke af en sådan art, at denne karakterisering af det relevante produktmarked ændres. På grundlag af substituerbarheden på udbudssiden er det ikke nødvendigt at sondre mellem stativer til brugt brændsel i forbindelse med brændselselementer til henholdsvis trykvandsreaktorer og kogendevandsreaktorer.

(135) Der kan påvises forskellige faser i forbindelse med leveringen af stativer til brugt brændsel: konstruktionen af stativer til brugt brændsel, tilsynsmyndighedernes godkendelse af stativerne, produktionsfasen og installeringen på oplagringsstederne. I deres anmeldelse anfører parterne, at de forskellige faser i forbindelse med leveringen af stativer til brugt brændsel (konstruktion, godkendelse, produktion og installering af stativerne til brugt brændsel) kan anses for at omfatte et enkelt relevant produktmarked. Denne holdning synes på sin plads. Selv om de forskellige elementer kan outsources (og i en vis grad bliver det), indgås der i forbindelse med leveringen af stativer til brugt brændsel sædvanligvis en enkelt kontrakt, som omfatter alle fire elementer. Dette er tilfældet, da kernekraftværkerne ønsker, at ansvaret for hele projektet skal være hos en enkelt enhed, normalt den "ledende virksomhed" i et konsortium.

(136) Det følger heraf, at konstruktionen, godkendelsen, produktionen og installeringen af stativer til brugt brændsel (våddeponering) kan betragtes som et enkelt relevant produktmarked. I resten af dette afsnit vil dette marked blive omtalt som markedet for levering af stativer til brugt brændsel.

2. RELEVANTE GEOGRAFISKE MARKEDER

(137) Ifølge de anmeldende parter er markedet for levering af stativer til brugt brændsel hele verden af følgende grunde. For det første bemærker parterne, at der med hensyn til leveringen af komponenter til kernekraftværker generelt er betydelige handelsstrømme mellem de forskellige regioner i verden. Produkterne er ens på verdensplan: komponenterne differentieres ikke i forhold til de forskellige regioner i verden, men tilpasses kun kravene i forbindelse med det enkelte kraftværk. Endvidere er nye leveringskontrakter typisk omfattet af internationale udbudsprocedurer på et enkelt, globalt prisniveau. Endelig er internationale importtoldsatser ikke til hinder for handelsstrømme.

(138) Det fremgår imidlertid af markedsundersøgelsen, at det relevante geografiske marked ikke er større end EØS. Som i forbindelse med de øvrige produktmarkeder skal den enkelte leverandør af stativer til brugt brændsel hos kernekraftværkoperatørerne opnå status som godkendt leverandør og indhente tilladelse fra de nationale myndigheder. På grund af deres indgående kendskab til kraftværkernes konstruktion, de gældende nationale procedurer og de anvendte sprog har de eksisterende markedsaktører som Siemens, Framatome og CCI/Sulzer en vis fordel. Som tilkendegivet af Holtec (USA) og Skoda (Den Tjekkiske Republik) foretrækker vesteuropæiske kernekraftværker i vidt omfang europæiske produkter. Eksempelvis kan nævnes, at af de 22 projekter vedrørende stativer til brugt brændsel, som er givet i ordre i EØS i det seneste årti, gik kun en enkelt ordre til et ikke-europæisk selskab (Holtec; i 1995), mens de øvrige 21 gik til europæiske aktører. På samme måde har både Holtec og de japanske selskaber (Mitsubishi, Hitachi/Toshiba) koncentreret deres virksomhed om deres hjemmemarkeder.

(139) Af lige så stor betydning fremgår det af markedsundersøgelsen, at også produktegenskaberne i de forskellige regioner i verden (navnlig EØS og USA) er af en sådan art, at disse regioner kan differentieres. Holtec, den eneste leverandør af stativer til brugt brændsel i USA, har standardiseret sin konstruktion af stativer til brugt brændsel med boreret aluminium (boral). I EØS er de materialer, som hovedsagelig anvendes, imidlertid boreret rustfrit stål og cadminox. En række europæiske kernekraftværker (i Frankrig, Belgien, Nederlandene) ønsker ikke at købe aluminiumstativer til brugt brændsel på grund af de tekniske problemer, der tidligere er opstået i forbindelse med denne stativtype(27). Selv om Holtec er i stand til at tilpasse sin konstruktion til boreret rustfrit stål, er selskabet ikke i stand til at give den samme slags konkurrencedygtige tilbud som i USA og andre steder på grundlag af aluminiumstativer (stativer af boreret rustfrit stål er dyrere end stativer, der er baseret på boreret aluminium). Kombinationen af den generelle vanskelighed ved at komme ind på det europæiske marked og forskellen med hensyn til det materiale, der kan anvendes, har medført, at Holtec har besluttet at forlade EØS-markedet. Selv om Holtec's aktiviteter omfatter områder uden for USA, mærkes selskabets konkurrencepres derfor ikke i EØS.

(140) Det fremgår derfor, at det relevante geografiske marked skal anses for at omfatte EØS.

3. KONKURRENCEVURDERING

3.1. Parternes markedsstilling

(141) Siemens udarbejder detaljerede og basale konstruktioner til stativer til brugt brændsel og arbejder derpå tæt sammen med underleverandører, navnlig ENSA (Spanien), om produktionen heraf. Framatome konstruerer, producerer og sælger stativer til brugt brændsel på grundlag af cadminox. Cogéma konstruerer, producerer eller sælger ikke stativer til brugt brændsel.

(142) Der er forholdsvis sjældent mulighed for at levere stativer til brugt brændsel. I det seneste årti har der i EØS i kun i alt 22 tilfælde fundet udskiftning af stativer til brugt brændsel sted, med en samlet værdi på ca. [...]. På grundlag af denne periode - en kortere periode vil i givet fald ikke afspejle den faktisk situation på markedet i betragtning af det forholdsvis lille antal kontrakter på årsbasis (2 eller 3) - vil parterne få en samlet markedsandel på værdimæssigt [60-70 %] (Framatome [15-25 %], Siemens [40-50 %]). Hvad angår konkurrenter, havde Holtec en markedsandel på [10-20 %], MPE (Mécanique de Précision pour Equipements) [5-15 %], CCI Sulzer [5-15 %] og NIS/Skoda [< 5 %]. Med hensyn til beregningen af markedsandele oplyste parterne under høringen, at den merværdi, som skabes af underleverandørerne i de forskellige konsortier, ikke burde henføres til den "ledende virksomhed" i konsortiet(28). Som følge heraf vil parterne kun have en markedsandel på [30-40 %]. Efter Kommissionens opfattelse er en sådan henføring imidlertid på sin plads, da den i højere grad afspejler den "ledende virksomheds" rolle og stilling på markedet for levering af stativer til brugt brændsel.

(143) På det pågældende marked bør tidligere markedsandele dog behandles med forsigtighed, da der er tale om et udbudsmarked, hvor der meget sjældent indgås kontrakter. Derfor er en stor samlet markedsandel ikke nødvendigvis et godt fingerpeg om den markedsmæssige styrke, som NewJV vil opnå som følge af fusionen. Det bemærkes navnlig, at kraftværkerne har en betydelig indkøbsstyrke. Selv om CCI Sulzer (Schweiz) og MPE (Belgien) har begrænsede markedsandele, er det dog værd at lægge mærke til, at disse selskaber for nylig har fået tildelt kontrakter: MPE fik den en af de to kontrakter i 1998 (med henblik på en kapacitetsudvidelse på det belgiske Tihange-værk), og CCI/Sulzer har fået tildelt sin anden kontrakt i indeværende år (med henblik på en kapacitetsudvidelse på Borssele-værket i Nederlandene).

(144) Med hensyn til produktionskapacitet vil NewJV i et givet år kunne håndtere ca. [...] stativprojekter af "gennemsnitsstørrelse" (ifølge de fleste tredjeparter består et projekt af "gennemsnitsstørrelse" af ca. 1400-1500 oplagringsceller). I betragtning af de lille antal kontrakter, der indgås hvert år (2-3), vil selskabet imidlertid ikke opnå megen markedsmæssig styrke på dette grundlag. F.eks. vil CCI Sulzer allerede selv kunne klare dette antal projekter. NIS/Skoda og MPE kan hver især klare 1-2 projekter om året.

(145) Endelig er der ikke, som anført af langt hovedparten af tredjeparterne, megen efterspørgsel tilbage efter stativer til brugt brændsel i EØS. Da der ikke er planer om opførelse af nye kraftværker i EØS, kan den fremtidige efterspørgsel efter stativer til brugt brændsel kun afhænge af projekter, der tager sigte på at øge kapaciteten i eksisterende bassiner eller opførelse af yderligere kapacitet til midlertidig oplagring. De fleste kernekraftværker har nu færdiggjort deres programmer til udvidelse af kapaciteten af deres eksisterende opbevaringsbassiner. Med hensyn til midlertidig oplagring er et af de få lande, som vil få behov for en større midlertidig oplagringskapacitet i fremtiden, Tyskland. Indtil videre har Tyskland anvendt centrale midlertidige opbevaringsanlæg til oplagring af de brugte brændselselementer, der ikke blev oparbejdet i Sellafield eller La Hague. På baggrund af problemerne i forbindelse med transporten af disse brugte brændselselementer fra reaktorerne til opbevaringsanlæggene indgik den tyske regering og kraftværkerne en aftale i juni 2000 med henblik på en decentraliseret midlertidig oplagring ved kraftværkerne selv. Det er imidlertid usandsynligt, at dette vil føre til et opsving i efterspørgslen efter stativer til brugt brændsel, da de tyske kraftværker efter al sandsynlighed vil anvende det samme oplagringskoncept som det, der på nuværende tidspunkt anvendes på de centrale anlæg, dvs. castorbeholdere til tørdeponering, som fremstilles af GNB (et datterselskab af Nukem og de tyske kraftværker). Tretten tyske kernekraftværker har søgt om godkendelse til at anvende beholdere til tørdeponering til den midlertidige oplagring. Det fremgår derfor, at den fremtidige efterspørgsel efter stativer til brugt brændsel er både begrænset og faldende i EØS. Under disse omstændigheder synes det vanskeligt for enhver markedsaktør at tilbyde stativer til brugt brændsel på vilkår, der ikke er konkurrencedygtige.

(146) Det er derfor usandsynligt, at den påtænkte transaktion vil føre til skabelse af en dominerende stilling på EØS-markedet for levering af stativer til brugt brændsel.

D. ACCESSORISKE BEGRÆNSNINGER

(147) Som følge af ændringen af anmeldelsen er den eneste accessoriske bestemmelse, der fortsat skal undersøges, en specifik konkurrenceklausul. Ifølge aktionæraftalen vil Framatome og Siemens ikke få tilladelse til at konkurrere inden for NewJV's eksklusive aktivitetsområde(29). Konkurrenceklausulens varighed strækker sig ikke ud over NewJV's varighed, som er [...].

(148) Det er nødvendigt, for at det nye joint venture-selskab kommer til at fungere godt, at det kan assimilere den nukleare knowhow, som begge moderselskaber bringer med ind i joint venture-selskabet. Dette ville blive hæmmet alvorligt, hvis der ikke var en klausul der forbyder moderselskaberne at konkurrere på de pågældende markeder. På lignende måde fungerer konkurrenceklausulen også som en garanti for begge moderselskaberne for, at det andet moderselskab ikke opnår uberettigede fordele ("free-riding") på grundlag af de betydelige investeringer, der foretages i joint venture-selskabet, for så vidt angår den knowhow og goodwill, som skabes af joint venture-selskabet. Det er imidlertid ikke hensigtsmæssigt at betragte konkurrenceklausulen som accessorisk i hele dets varighed. Da den nukleare sektor er en sektor med usædvanligt lange økonomiske livscykler, synes en varighed på 30 år dog at være både nødvendig og passende. Endelig er klausulen udelukkende begrænset til de produkter og tjenesteydelser, der er omfatte af joint venture-selskabets aktivitetsområde. Konkurrenceklausulen kan derfor betragtes som accessorisk i forbindelse med fusionen i en periode på 30 år.

V. KONKLUSION

(149) Det kan derfor konkluderes, at den påtænkte fusion i sin ændrede form ikke vil føre til skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling på de markeder, der er omtalt i betragtning 16-146.

VI. SAMMENDRAG

(150) Det kan derfor konkluderes, at den påtænkte fusion i sin ændrede form som omtalt i betragtning 98 ikke vil føre til skabelse eller styrkelse af dominerende stillinger, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes inden for en væsentlig del af Fællesskabet, og at fusionen derfor er forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen i henhold til fusionsforordningens artikel 8, stk. 2 -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den påtænkte transaktion, som ændret af parterne den 17. november 2000, mellem Framatome SA og Siemens AG erklæres forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til de anmeldende parter.

Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2000.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 1; berigtiget i EFT L 257 af 21.9.1990, s. 13.

(2) EFT L 180 af 9.7.1997, s. 1.

(3) EFT C 309 af 6.11.2001.

(4) MOX er en blanding af naturligt uran eller forarmet uran ("tails" - et biprodukt i forbindelse med berigningsprocessen) og en lille mængde plutonium, der er udvundet gennem oparbejdning.

(5) Omsætningen blev beregnet på grundlag af fusionsforordningens artikel 5, stk. 1, og Kommissionens meddelelse om beregning af omsætning (EFT C 66 af 2.3.1998, s. 25). Omsætninger inden den 1. januar 1999 blev beregnet på grundlag af de gennemsnitlige ecu-kurser og omregnet til euro i forholdet 1:1.

(6) ENU-brændsel fremstilles af naturligt uran, som gennemgår flere kemiske processer, for at det kan anvendes som kernebrændsel. Hovedtrinene er "omdannelse" (dvs. blanding af rensede urankoncentrater med hydrogenfluorid og fluor for at få egnede kemiske forbindelser) og "berigning" (dvs. forøgelsen af uran 235-isotoper, som spaltes let i fissionsprocessen). Efter berigningen omdannes uranet kemisk til UO2-pulver, som derpå granuleres til UO2-granulater og efterfølgende presses til ENU-piller.

(7) ERU-brændsel fremstilles af uran, som stammer fra oparbejdet brugt brændsel og senere beriges eller blandes med våbenuran. ERU-brændsel fremstilles derfor i meget mindre mængder end ENU-brændsel.

(8) Et givet brændselselement lades kun med en enkelt brændselstype.

(9) Operatører af kernekraftværker anvender ca. 1 % brændselselementer af ERU-typen i deres letvandsreaktorer.

(10) Forretningshemmeligheder er markeret med kanteparentes.

(11) I betragtning af ovenstående fremgår det, at det i forbindelse med denne sag ikke er nødvendigt at sondre mellem MOX-brændsel til PWR og BWR.

(12) De anmeldende parter bemærker f.eks., at en brændselselementkonstruktion, der er udviklet i USA, kan anvendes i europæiske kernekraftværker, og omvendt. Det samme gælder produktionsprocesserne.

(13) Samarbejdsaftale mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Amerikas Forenede Stater om anvendelse af atomenergi til fredelige formål af 7. november 1995 (EFT L 120 af 20.5.1996, s. 1).

(14) Tolden er højere for nogle af komponenterne, f.eks. indkapslingsrør, lederør, instrumenteringsrør: 9 %.

(15) En leverandør af brændselselementer bemærker, at hovedårsagen til, at en leverance fra USA til en bestemt kunde i Tyskland fandt sted, var, at denne kunde havde et øjeblikkeligt behov for brændsel.

(16) Dette bekræftes også af dokumenter udarbejdet af NAC, arrangør af Nuclear Fuel Management Seminar.

(17) SPC er et 100 % ejet datterselskab af Siemens i USA.

(18) ESA's årsberetning for 1999, s. 27.

(19) I EØS blev der opført 89 PWR-anlæg, hvoraf 58 opførtes i Frankrig.

(20) Det er værd at nævne, at konstruktøren af kernekraftværket får ordren på den første brændselsladning.

(21) I EØS blev der opført 18 BWR-anlæg, hvoraf 6 opførtes i Tyskland.

(22) Når leverandører af brændselselementer først har opnået status som godkendt leverandør i forbindelse med reaktorer med ens konstruktioner, bliver det dog noget lettere at opnå denne status i forbindelse med en anden reaktorkonstruktion.

(23) Ved beslutning af 1. august 2000 godkendte Kommissionen fusionen mellem Rio Tinto (ejer af Rössing) og North (hovedaktionær i ERA), sag COMP/M.2062. Når fusionen er gennemført, vil den nye enheds samlede markedsandel udgøre ca. 15-20 % på verdensplan.

(24) BNFL ejer en tredjedel af Urenco. De øvrige nederlandske og tyske aktionærer i Urenco har planer om at afhænde deres kapitalandele. Det er kun meget få virksomheder, nemlig virksomheder, som har aktiviteter inden for berigning af naturligt uran, der i givet fald kan have en interesse i at erhverve disse aktier, bl.a. Cogéma, BNFL og USEC.

(25) Nuclear Fuel Management Seminar, hvori Siemens deltog i juni 2000; seminaret var arrangeret af NAC.

(26) Og Schweiz.

(27) Det bør her bemærkes, at Holtec er af den opfattelse, at det ikke er brugen af boral som sådan, der er årsagen til de registrerede mangler, men snarere den dårlige kvalitet af det boral, som de pågældende leverandører har indkøbt. Desuden siges der også at have været problemer i forbindelse med boreret rustfrit stål, hvorfor de amerikanske tilsynsmyndigheder ikke anbefaler brugen heraf.

(28) Parterne gør gældende, at værdien af kontrakterne til SKB, det centrale opbevaringsanlæg til de svenske kernekraftværker, ligeledes skal medtages i beregningen af markedsandele. SKB's stilling er imidlertid ret speciel, da selskabet har sin egen stativkonstruktion til våddeponering (der anvendes tromler i større stativer) og blot giver konstruktionen af disse stativer i underentreprise. Desuden anvendes SKB's kompakte tromler kun til midlertidig oplagring.

(29) [...].