BILAG

PROJEKTDOKUMENT

»Frigørelse af innovation: støtteteknologier og international sikkerhed«

Indledning

Fremskridt inden for videnskab og teknologi er vigtige katalysatorer for økonomisk og social udvikling og velstand. Som FN's generalsekretær imidlertid anfører i rapporten fra 2021 om »Current developments in science and technology and their potential impact on international security and disarmament efforts«, er der en stigende bekymring for, at den videnskabelige og teknologiske udvikling af relevans for sikkerhed og nedrustning går hurtigere end kapaciteten i de normative og forvaltningsmæssige rammer for at forstå og styre risiciene.

De Forenede Nationers Institut for Nedrustningsforskning (UNIDIR) er en selvstændig institution inden for rammerne af De Forenede Nationer, der gennemfører uafhængig forskning i nedrustning og dermed forbundne problemer, navnlig internationale sikkerhedsspørgsmål. Historisk set har UNIDIR spillet en ledende rolle med hensyn til at støtte bestræbelserne på at forstå og reagere på de sikkerhedsmæssige konsekvenser af hurtige og transformative teknologiske fremskridt. I dag ledes dette arbejde af et særligt flerårigt sikkerheds- og teknologiprogram (SECTEC), som er en vigtig videnleverandør til og brobygger mellem det internationale diplomatiske samfund, den private sektor og civilsamfundet (over 13 000 downloadede publikationer og over 6 500 deltagere i arrangementer alene i de sidste to år). Arbejdet i SECTEC har også fået vigtig politikindvirkning, herunder specifikke omtaler i to konsensusrapporter om international cybersikkerhed, der er vedtaget af FN's Generalforsamling.

Det foreslåede toårige projekt med titlen »Frigørelse af innovation: støtteteknologier og international sikkerhed« vil fokusere på udvalgte centrale støtteteknologier og deres potentielle indvirkning på international sikkerhed. Arbejdet i forbindelse med dette projekt vil blive tilrettelagt i tre arbejdsforløb som beskrevet i detaljer i det følgende afsnit.

Projektet vil blive fuldt integreret i det bredere SECTEC-arbejdsprogram ved at udnytte videnaktiver og -netværk, der allerede er etableret som led i det bredere program, og bidrage til opfyldelsen af dets overordnede mål, som er nøje afstemt med instituttets hovedmandat:

— udforme politik og beslutningstagning. Teknologisk innovation tilføjer nye lag af usikkerhed til det globale sikkerhedsmiljø og udfordrer de traditionelle opfattelser af konflikter samt våbenkontrolkoncepter og -reaktioner. Det multilaterale nedrustningssystem samt regionale og nationale mekanismer vil skulle tilpasse deres værktøjer og processer for at udvikle effektive politikreaktioner på nye teknologier. SECTEC's arbejde vil søge at bidrage til og præge udformningen af sådanne politikreaktioner gennem videndannelse, rådgivning og idéskabelse

— mindske videnskløften med hensyn til de teknologiske aspekter af international sikkerhed. Mange af de udfordringer og muligheder, der er forbundet med nye teknologier, er rodfæstet i deres tekniske karakteristika, hvilket gør det vanskeligt at gennemføre politiktiltag eller reguleringsmæssige tiltag uden tilstrækkelig forståelse af den pågældende teknologi, herunder risici og muligheder. Dette forværres yderligere af den iboende dobbelte (eller alsidige) anvendelse af mange af sådanne innovationer, som kræver en bredere forståelse af de mulige tværfaglige virkninger og afhængighedsforhold af ethvert politiktiltag eller reguleringsmæssigt tiltag

— bygge bro mellem samfundsgrupper. I en tid med stigende global ustabilitet og mistillid samt et stigende antal aktører, en øget udbredelse af viden og ekspertise og mere begrænsede muligheder for traditionelle former for regulering er der et presserende behov for, at forskellige samfundsgrupper mødes og udveksler indsigter for at præge de respektive dagsordener. Dette gælder for samfundsgrupper, der arbejder i forskellige sektorer (f.eks. regeringer, erhvervslivet og civilsamfundet), og for samfundsgrupper inden for det multilaterale system, der traditionelt arbejder i forskellige siloer (f.eks. international sikkerhed, udvikling, digitalt samarbejde og kriminalitet). SECTEC vil udnytte UNIDIR's enestående position til at arbejde på tværs af traditionelle siloer i et forsøg på at forbinde stadigt mere indbyrdes afhængige diskurser, bygge bro mellem samfundsgrupper og konsolidere viden.

PROJEKT

Det er en kompleks opgave at reagere på udfordringer og udnytte de muligheder, som teknologiske fremskridt giver inden for fred og sikkerhed. Generelt kræver det, at man er i stand til at forstå, hvad teknologien er, hvordan den kan anvendes og med hvilken virkning, og hvilke forvaltningsværktøjer der er til rådighed til at styre eller kontrollere dens udvikling og anvendelse. Det foreslåede projekt »Frigørelse af innovation: støtteteknologier og international sikkerhed« har til formål at undersøge udviklingen, anvendelsen og forvaltningen af udvalgte centrale støtteteknologier og deres relevans for international fred og sikkerhed gennem de tre arbejdsforløb, der er beskrevet nedenfor.

Med henblik på dette projekt defineres støtteteknologier som teknologier, der muliggør eller fremmer innovation, kapacitetsudvikling og større indvirkning på tværs af andre anvendelsesområder inden for rammerne af UNIDIR's SECTEC-arbejde, navnlig cybersikkerhed, kunstig intelligens og autonomi samt systemintegration. Dette er i overensstemmelse med EU's politik for centrale støtteteknologier, som anerkender den grundlæggende rolle, som disse tværgående teknologier spiller som drivkraft for innovation på tværs af sektorer og applikationer.

Dette projekt vil fokusere på mulighederne og udfordringerne i forbindelse med fire støtteteknologier, der anses for at være særlig relevante ud fra et sikkerhedsperspektiv: avancerede materialer (f.eks. halvledere og mikro- og nanoteknologier), dele og komponenter (f.eks. mikrochips og sensorer), infrastruktur (f.eks. næstegenerationskonnektivitetsinfrastruktur — 5G og 6G, tingenes internet, cloud og internetsuverænitet) og behandling og databehandling (f.eks. cloud-, edge- og kvantecomputing).

1. Arbejdsforløb 1: overvåge tendenser og øge kendskabet til den videnskabelige og teknologiske udvikling

1.1. Formål

Formålet med dette arbejdsforløb er at identificere og forstå nye og fremspirende teknologier samt nye anvendelser af mere veletablerede teknologier. Arbejdet i dette arbejdsforløb vil primært være rettet mod at give politiske beslutningstagere og beslutningstagere tilgængelig viden om de teknologiområder, der undersøges, på grundlag af teknisk og videnskabeligt velfunderet dokumentation.

1.2. Forventede resultater:

a) øget beredskab hos politiske beslutningstagere og beslutningstagere med hensyn til de udfordringer og muligheder, som nye og fremspirende teknologier indebærer

b) bedre forståelse af forbindelserne og konvergensen mellem forskellige teknologier

c) øget kendskab til potentielle risici og fordele ved nye teknologier og levering af kapaciteter til tidlig varsling til stater med begrænset kapacitet til at foretage horisontafsøgning.

1.3. Beskrivelse af arbejdsforløb

Dette arbejdsforløb vil omfatte to hovedaktiviteter. Med den første aktivitet vil det blive muligt at etablere en kontinuerlig teknologisk horisontafsøgningsfunktion for at sikre, at de mest relevante videnskabelige og teknologiske fremskridt opdages, screenes og analyseres i de tidlige faser af udviklingen eller anvendelsen. Denne aktivitet vil resultere i to årlige kompendier over de mest relevante tendenser inden for teknologisk innovation, da de vedrører international fred og sikkerhed. Resultaterne af denne aktivitet vil supplere og ikke overlappe det arbejde, der udføres i officielle multilaterale processer såsom våbenkonventionen og dens Gruppe af Regeringseksperter vedrørende Fremspirende Teknologier inden for Dødbringende Automatvåbensystemer og den åbne arbejdsgruppe vedrørende sikkerhed i forbindelse med og i brugen af informations- og kommunikationsteknologier, og vil blive anvendt til at bidrage til en bredere vifte af relevante multilaterale aktiviteter såsom FN's generalsekretærs årlige rapport om den rolle, som videnskab og teknologi spiller i forbindelse med international fred og sikkerhed, den fælles dagsorden, herunder den nye dagsorden for fred, og topmødet om fremtiden i 2023.

Den anden aktivitet i dette arbejdsforløb vil omfatte tilrettelæggelse af otte morgenmadsmøder om teknologi, der skal give det diplomatiske samfund i Genève og New York mulighed for på kvartalsbasis at lære om og drøfte specifikke støtteteknologier, der er relevante for international fred og sikkerhed, i en uformel kontekst og gennem direkte dialog med eksperter. Hvert arrangement afholdes to gange: første gang med fysisk fremmøde i Genève og anden gang virtuelt for New York-samfundet.

2. Arbejdsforløb 2: forstå indvirkningen af videnskab og teknologi på international fred og sikkerhed

2.1. Formål

Formålet med dette arbejdsforløb er at forstå, hvordan nye støtteteknologier kan anvendes, og hvilken virkning de kan få i sikkerhedssammenhænge. Det arbejde, der udføres inden for denne søjle, vil også fokusere på den stigende konvergens mellem forskellige teknologier og deres tværfaglige anvendelser. I dette arbejdsforløb vil der navnlig blive sat fokus på, hvordan fremskridt inden for støtteteknologier vil forme fremtiden for konflikter og i kampområder.

2.2. Forventede resultater:

a) øget forståelse inden for politisk beslutningstagning af nye og fremspirende støtteteknologiers indvirkning på fred og sikkerhed

b) øget evne til at etablere sammenhænge og forbindelser mellem forskellige teknologiers anvendelsesområder, hvilket vil resultere i mere velfunderede politikdrøftelser på tværs af områder og processer

c) øget evne til at identificere muligheder for politiktiltag, der har til formål at mindske de risici, som nye teknologier indebærer, uden at fremskridt og innovation hæmmes.

2.3. Beskrivelse af arbejdsforløb

I dette arbejdsforløb vil der blive gennemført fire forskningsstudier, ét for hver af de underkategorier af støtteteknologier, der undersøges. Hvert forskningsstudie vil sigte mod at give både en introduktion til selve teknologien og en analyse af de positive og negative konsekvenser, som en sådan teknologi kan have for international fred og sikkerhed. Den forskningsmetode, der anvendes til at foretage sådanne konsekvensanalyser, vil ikke kun tage højde for militære kapaciteter, men også politiske, økonomiske, sociale, teknologiske, juridiske og miljømæssige faktorer (PESTEL-analyse), hvor det er relevant og hensigtsmæssigt. Disse forskningsstudier vil munde ud i skriftlige rapporter med resuméer på alle FN's officielle sprog for at sikre større udbredelse og tilgængelighed (de fuldstændige rapporter vil blive oversat alt efter tid og tilgængelige ressourcer).

I erkendelse af det komplekse politiske, militære, juridiske og tekniske økosystem, hvori sådanne teknologier udvikles og anvendes, vil der i dette arbejdsforløb desuden blive tilrettelagt fire multiinteressentdialoger for at supplere forskningsaktiviteterne og fremme udveksling af synspunkter og vidensoverførsel mellem forskellige interessentgrupper. Disse møder vil blive afholdt i hybridformat og planlagt, så de er tilgængelige for publikummer i hele verden.

3. Arbejdsforløb 3: modernisere våbenkontrollen og udforme det 21. århundredes forvaltningsmæssige reaktioner

3.1. Formål

Formålet med dette arbejdsforløb er at undersøge, om nye støtteteknologier udgør nye forvaltningsmæssige udfordringer, og i bekræftende fald, hvordan de traditionelle våbenkontrolværktøjer kan moderniseres for at håndtere dem. Derudover vil arbejdsforløbet også undersøge komplementariteten mellem traditionelle våbenkontrolforanstaltninger og bredere teknologiforvaltningsforanstaltninger, der kan bidrage til at nå de samme mål om sikkerhed, stabilitet, risikoreduktion og ikkespredning.

3.2. Forventede resultater:

a) bedre forståelse af mulige styrker og begrænsninger ved de nuværende våbenkontrolværktøjer med hensyn til at håndtere nye og fremspirende teknologier

b) bedre forståelse af det bredere sæt teknologiforvaltningsværktøjer (f.eks. industristandarder og selvreguleringsmekanismer), og hvordan det internationale sikkerhedssamfund kan udnytte disse værktøjer til at opnå en mere fredelig, stabil og sikker verden

c) formidling af viden på tværs af sektorer gennem uformel udveksling, der er åben for alle FN's medlemsstater, erhvervslivet og civilsamfundet generelt.

3.3. Beskrivelse af arbejdsforløb

Dette arbejdsforløb vil bygge på resultaterne af arbejdsforløb 2 for yderligere at udvide analysen af de udvalgte støtteteknologier gennem yderligere fire forskningsstudier, der har fokus på de specifikke forvaltningsmæssige udfordringer og potentielle politikreaktioner. Som i arbejdsforløb 2 vil hvert forskningsstudie blive suppleret af en særlig multiinteressentdialog i hybridformat med det formål at uddrage identificerede erfaringer på tværs af sektorer, som kan anvendes til at forbedre internationale sikkerhedspolitikreaktioner.

Desuden vil dette arbejdsforløb omfatte konceptualisering og tidlig udformning af en interaktiv infografik, der gør det muligt at identificere og kortlægge relevante værktøjer og instrumenter til forvaltning af våbenkontrol og teknologi i bredere forstand på regionalt og internationalt plan for udvalgte støtteteknologier. Denne aktivitet har til formål at afprøve både metoden til at identificere og prioritere anvendelige og relevante værktøjer samt forskellige muligheder for datavisualisering. Infografikken vil blive uploadet på en særlig webside på UNIDIR's websted.