DA Den Europæiske Unions Tidende L 350/1

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1580/2007

af 21. december 2007

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (1), særlig artikel 1, stk. 3,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 1, stk. 3,

under hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 1182/2007 af 26. september 2007 om særlige regler for frugt og grøntsager og om ændring af direktiv 2001/112/EF og 2001/113/EF og forordning (EØF) nr. 827/68, (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 2826/2000, (EF) nr. 1782/2003 og (EF) nr. 318/2006 og ophævelse af forordning (EF) nr. 2202/96 (3), særlig artikel 42, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Forordning (EF) nr. 1182/2007 har ændret den tidligere ordning for frugt og grøntsager som fastlagt i forordning (EF) nr. 2200/96, forordning (EF) nr. 2201/96 og Rådets forordning (EF) nr. 2202/96 af 28. oktober 1996 om en støtteordning for producenter af visse citrusfrugter (4).

(2) De nuværende gennemførelsesbestemmelser for frugt og grøntsager står i en lang række forordninger, hvoraf mange er blevet ændret mange gange. Disse gennemførelsesbestemmelser bør ændres som følge af de ændringer af frugt- og grøntsagsordningen, der er sket ved forordning (EF) nr. 1182/2007, samt på baggrund af erfaringerne. Ændringernes omfang gør det af klarhedshensyn nødvendigt at indarbejde alle disse gennemførelsesbestemmelser i en ny særskilt forordning.

(3) Følgende kommissionsforordninger bør derfor ophæves: — forordning (EF) nr. 3223/94 af 21. december 1994 om gennemførelsesbestemmelser til importordningen for frugt og grøntsager (5) — forordning (EF) nr. 1555/96 af 30. juli 1996 om gennemførelsesbestemmelser til ordningen for anvendelse af tillægsimporttold for frugt og grøntsager (6) — forordning (EF) nr. 961/1999 af 6. maj 1999 om gennemførelsesbestemmelser for udvidelse af anvendelsesområdet for regler fastsat af producentorganisationer for frugt og grøntsager (7) — forordning (EF) nr. 544/2001 af 20. marts 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår ekstra finansiel støtte til driftsfonde (8) — forordning (EF) nr. 1148/2001 af 12. juni 2001 om kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager (9) — forordning (EF) nr. 2590/2001 af 21. december 2001 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Schweiz foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (10) — forordning (EF) nr. 1791/2002 af 9. oktober 2002 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Marokko foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (11) — forordning (EF) nr. 2103/2002 af 28. november 2002 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Sydafrika foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (12) — forordning (EF) nr. 48/2003 af 10. januar 2003 om bestemmelser for blandinger af friske frugter og grøntsager af forskellige arter i samme salgspakning (13) — forordning (EF) nr. 606/2003 af 2. april 2003 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Israel foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (14) — forordning (EF) nr. 761/2003 af 30. april 2003 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Indien foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (15) — forordning (EF) nr. 1432/2003 af 11. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår anerkendelse af producentorganisationer og foreløbig anerkendelse af producentsammenslutninger (16) — forordning (EF) nr. 1433/2003 af 11. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår ekstra driftsfonde, driftsprogrammer og finansiel støtte (17) — forordning (EF) nr. 1943/2003 af 3. november 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår støtte til foreløbigt anerkendte producentsammenslutninger (18) — forordning (EF) nr. 103/2004 af 21. januar 2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår interventionsordningen for frugt og grøntsager og tilbagekøb fra markedet (19) — forordning (EF) nr. 1557/2004 af 1. september 2004 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter, som New Zealand foretager inden importen til EF (20) — forordning (EF) nr. 179/2006 af 1. februar 2006 om en importlicensordning for æbler fra tredjelande (21) — forordning (EF) nr. 430/2006 af 15. marts 2006 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Senegal foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (22) — forordning (EF) nr. 431/2006 af 15. marts 2006 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Kenya foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (23) — forordning (EF) nr. 1790/2006 af 5. december 2006 om godkendelse af den kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne for friske frugter og grøntsager, som Tyrkiet foretager inden importen til Det Europæiske Fællesskab (24).

(4) Der bør vedtages detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1182/2007.

(5) Der bør fastsættes produktionsår for frugt og grøntsager. Eftersom ingen støtteordninger i sektoren længere følger de pågældende produkters høstcyklus, kan alle produktionsår harmoniseres til at følge kalenderåret.

(6) Med forordning (EF) nr. 1182/2007 får Kommissionen tilladelse til at indføre handelsnormer for frugt og grøntsager, og ifølge artikel 2, stk. 7, skal de eksisterende enkeltstående forordninger vedrørende sådanne normer fortsat finde anvendelse, indtil der er vedtaget nye normer.

(7) Der skal åbnes mulighed for undtagelser og fritagelser fra anvendelse af handelsnormer i tilfælde af bestemte operationer, som enten er meget marginale og/eller specielle eller finder sted i begyndelsen af distributionskæden, eller når der er tale om produkter til forarbejdning.

(8) De angivelser, som kræves efter handelsnormerne, skal klart fremgå af emballagen/etiketten.

(9) Pakninger med forskellige arter af friske frugter og grøntsager finder stadigt større udbredelse på markedet for at imødekomme efterspørgslen fra nogle forbrugere. I henhold til god forretningsskik er friske frugter og grøntsager, der sælges i samme pakning, af samme kvalitet. For produkter, der ikke er fastsat normer for i EU, kan dette sikres ved anvendelse af generiske bestemmelser. Der bør vedtages mærkningsbestemmelser for blandinger af frugt og grøntsager af forskellige arter i pakninger. De bør være forenklede i forhold til bestemmelserne i handelsnormerne for navnlig at tage hensyn til den disponible plads på etiketten.

(10) Hver medlemsstat bør udpege kontrolorganer, som skal være ansvarlige for, at der foretages overensstemmelseskontrol i alle handelsled. Et af disse organer skal være ansvarligt for kontakt til og koordination mellem alle øvrige udpegede organer.

(11) Information om de erhvervsdrivende og om de grundlæggende træk ved deres virksomhed er en uundværlig hjælp for medlemsstaterne i deres analyser, og hver medlemsstat bør derfor oprette en database med oplysninger om erhvervsdrivende i sektoren for friske frugter og grøntsager.

(12) Overensstemmelseskontrollen bør foregå ved hjælp af stikprøver og koncentreres om erhvervsdrivende, hos hvem risikoen for at finde varer, som ikke overholder normerne, er størst. Under hensyntagen til de nationale markeders særpræg bør medlemsstaterne fastsætte regler, som gør det muligt for dem at målrette deres kontrol mod bestemte kategorier erhvervsdrivende. For at sikre åbenhed bør disse regler meddeles Kommissionen.

(13) Medlemsstaterne bør sikre, at eksport af friske frugter og grøntsager til tredjelande er i overensstemmelse med handelsnormerne og attestere dette, jf. den Genève-protokol om fastsættelse af normer for friske frugter og grøntsager samt tørrede produkter, der er indgået inden for rammerne af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa, og OECD-ordningen for anvendelse af internationale normer for frugt og grøntsager.

(14) Friske frugter og grøntsager, der importeres fra tredjelande, bør være i overensstemmelse med handelsnormerne eller tilsvarende normer. Der bør derfor foretages en overensstemmelseskontrol, inden disse varer føres ind på Fællesskabets toldområde, dog ikke af mindre partier, hvor kontrolmyndighederne/-organerne anser risikoen for manglende overensstemmelse for beskeden. I visse tredjelande, som på tilfredsstillende betingelser garanterer, at normerne overholdes, kan kontrolorganerne i de pågældende tredjelande foretage kontrol forud for eksporten. Udnyttes denne mulighed, bør medlemsstaterne regelmæssigt undersøge, hvorvidt den kontrol, som tredjelandenes kontrolorganer har gennemført forud for eksporten, er effektiv/pålidelig, og underrette Kommissionen om resultaterne af disse undersøgelser.

(15) Det bør sikres, at produkter til industriel forarbejdning, der ikke er underlagt handelsnormer, ikke afsættes på markedet for produkter til forbrug i frisk tilstand. Disse produkter bør mærkes på en passende måde, og i visse tilfælde/når det er muligt ledsages af en attest om industriel anvendelse, som angiver produktets endelige anvendelsesformål og giver mulighed for at kontrollere dette.

(16) Frugt og grøntsager, der er omfattet af overensstemmelseskontrollen, skal underkastes den samme form for kontrol i alle handelsled. Det vil i denne forbindelse være hensigtsmæssigt at anvende de kontrolbestemmelser, som er blevet anbefalet af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa, og som svarer til OECD’s anbefalinger på området. Det er dog nødvendigt at fastsætte særlige regler for kontrol ved detailsalg.

(17) Der bør kunne udstedes anerkendelse af producentorganisationer for de produkter, der er genstand for en ansøgning. Når der udelukkende ansøges om godkendelse for produkter til forarbejdning, bør det sikres, at de rent faktisk leveres til forarbejdning.

(18) For at nå målene for frugt- og grøntsagsordningen og sikre, at producentorganisationerne gennemfører deres aktioner varigt og effektivt, er det nødvendigt at have en optimal stabilitet i producentorganisationen. Der bør derfor fastsættes en minimumsperiode for en producents medlemskab af en producentorganisation. Medlemsstaterne bør have mulighed for at fastsætte udmeldelsesfrister og tidspunkter, hvor et medlems udmeldelse får virkning.

(19) En producentorganisations vigtigste og væsentligste aktiviteter skal være knyttet til koncentrationen af udbud og afsætning. En producentorganisations andre aktiviteter af handelsmæssig eller anden art bør dog være tilladt inden for visse grænser. Bl.a. bør samarbejde mellem producentorganisationer fremmes for at sikre, at markedsføringen af frugt og grøntsager, der udelukkende er købt hos en anden anerkendt producentorganisation, hverken tages i betragtning i beregningen af hovedaktiviteten eller i de øvrige aktiviteter. Det er hensigtsmæssigt at udvide mulighederne for tilvejebringelse af tekniske hjælpemidler til, at dette også kan ske via en producentorganisation.

(20) Producentorganisationer kan besidde kapitalandele i filialer, der bidrager til at forøge værditilvæksten af deres medlemmers produktion. Der bør fastlægges regler for beregning af værdien af en sådan afsat produktion. Disse filialer skal have samme hovedaktiviteter som producentorganisationen med mulighed for en overgangsperiode med henblik på tilpasning.

(21) Der bør fastlægges detaljerede regler for, hvilke funktioner sammenslutninger af producentorganisationer, tværnationale producentorganisationer og tværnationale sammenslutninger af producentorganisationer i henhold til i forordning (EF) nr. 1182/2007 skal have, samt for anerkendelse af dem. For konsekvensens skyld bør disse i videst muligt omfang afspejle bestemmelserne for producentorganisationer.

(22) For at lette koncentrationen af udbuddet bør sammenlægning af bestående producentorganisationer fremmes for at skabe nye producentorganisationer gennem fastlæggelsen af regler for de sammenlagte producentorganisationers sammenlagte driftsprogrammer.

(23) Samtidig med overholdelse af princippet om, at en producentorganisation skal oprettes på producenternes initiativ og kontrolleres af disse, bør der gives medlemsstaterne mulighed for at fastsætte betingelser, som andre fysiske eller juridiske personer skal opfylde for at blive accepteret som medlem af en producentorganisation og/eller en sammenslutning af producentorganisationer.

(24) For at sikre, at producentorganisationerne rent faktisk repræsenterer et minimumsantal producenter, er det nødvendigt, at medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at undgå, at et mindretal medlemmer, der eventuelt tegner sig for størstedelen af den pågældende producentorganisations produktion, majoriserer producentorganisationens forvaltning og drift.

(25) For at tage hensyn til de forskellige situationer for produktion og markedsføring i Fællesskabet bør medlemsstaterne fastsætte betingelser for foreløbig anerkendelse af producentsammenslutninger, der forelægger en anerkendelsesplan.

(26) For at fremme oprettelsen af stabile producentorganisationer, der kan bidrage til en varig opfyldelse af målene for den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, bør en foreløbig anerkendelse kun indrømmes producentsammenslutninger, der kan godtgøre, at de har mulighed til at opfylde alle betingelserne for anerkendelse inden for et bestemt tidsrum.

(27) Det bør fastlægges, hvilke oplysninger producentsammenslutningerne skal medtage i anerkendelsesplanen. For at producentsammenslutningerne bedre kan opfylde betingelserne for anerkendelse er det nødvendigt at tillade ændringer i anerkendelsesplanen. Med henblik herpå bør det fastsættes, at medlemsstaterne kan anmode en producentsammenslutning om korrigerende foranstaltninger for at sikre anerkendelsesplanens gennemførelse.

(28) En producentsammenslutning har ret til at opfylde betingelserne inden afslutningen af anerkendelsesplanen. Der bør fastsættes bestemmelser for, at nævnte sammenslutninger kan indgive en anmodning om anerkendelse sammen med udkast til driftsprogrammer. For konsekvensens skyld bør en anerkendelse af en producentsammenslutning indebære afslutningen af dens anerkendelsesplan, og støtten bør afbrydes. For at tage hensyn til den flerårige finansiering af investeringer bør investeringer, hvortil der kan ydes investeringsstøtte, kunne indgå i driftsprogrammer.

(29) For at lette den korrekte anvendelse af ordningen for støtte til dækning af udgifterne til oprettelse og administration af producentsammenslutninger, bør denne støtte ydes i form af et fast beløb. Der bør indføres et loft over dette faste beløb af hensyn til de budgetmæssige begrænsninger. For at tage hensyn til de forskellige økonomiske behov hos producentsammenslutninger af forskellig størrelse bør dette loft desuden tilpasses efter værdien af producentsammenslutningernes salgbare produktion.

(30) For at sikre sammenhængen og en gnidningsløs overgang til status som anerkendt producentsammenslutning bør der gælde de samme regler for producentsammenslutninger som for producentorganisationer med hensyn til deres hovedaktiviteter og værdien af deres afsatte produktion.

(31) I tilfælde af sammenlægninger bør der være mulighed for at yde støtte til de producentsammenslutninger, der opstår ved sammenlægningen, for at tage hensyn til de nye producentsammenslutningers finansielle behov og sikre, at støtteordningen anvendes korrekt.

(32) For at lette anvendelsen af støtteordningen på driftsprogrammer bør producentorganisationernes afsatte produktion defineres nøjagtigt, herunder ved angivelse af hvilke produkter der kan tages hensyn til og det afsætningstrin, hvorpå produktionsværdien skal fastlægges. Andre metoder til beregning af den produktion, der kan afsættes, bør også kunne anvendes i tilfælde af årlige forskydninger eller utilstrækkelige data. For at undgå, at ordningen misbruges, bør producentorganisationerne som hovedregel ikke kunne ændre referenceperioder, mens programmet løber.

(33) For at sikre, at støtten anvendes korrekt, bør der fastlægges så fleksible bestemmelser for forvaltningen af driftsfonde og medlemmernes finansielle bidrag som muligt på betingelse af, at alle producenter kan udnytte driftsfonden og kan deltage demokratisk i beslutningerne om dens anvendelse.

(34) Der bør fastlægges bestemmelser for omfanget for og opbygningen af den nationale strategi for bæredygtige driftsprogrammer og for de nationale rammer for miljøforanstaltninger. Målet herfor er at optimere allokeringen af finansielle ressourcer og forbedre strategiens kvalitet.

(35) Med henblik på at forvalte ordningen korrekt bør der fastlægges procedurer for indgivelse og godkendelse af driftsprogrammer, herunder tidsfrister, så myndighederne kan foretage en passende evaluering af oplysningerne om de foranstaltninger og aktiviteter, der skal indgå i eller udelukkes fra programmerne. Da programmerne forvaltes på årsbasis, bør det fastsættes, at programmer, der ikke godkendes inden en given dato, udsættes et år.

(36) Der bør anvendes en procedure for en årlig ændring af driftsprogrammer for det følgende år, så de kan tilpasses for at tage hensyn til eventuelle nye betingelser, som ikke kunne forudses, da de oprindeligt blev forelagt. Det bør også være muligt at ændre foranstaltninger og driftsfondens beløb i løbet af det år, hvor et program gennemføres. Alle sådanne ændringer bør være underlagt visse grænser og betingelser, der fastlægges af medlemsstaterne, herunder obligatorisk meddelelse af ændringer til myndighederne for at sikre, at godkendte programmer bevarer de overordnede formål.

(37) Af finansielle grunde og af hensyn til retssikkerheden bør der udarbejdes lister over foranstaltninger og udgifter, der ikke kan omfattes af driftsprogrammer.

(38) I forbindelse med investeringer i individuelle bedrifter bør der for at undgå, at et medlem, der afbryder tilknytningen til organisationen i den nyttige periode af investeringen, opnår en urimelig berigelse, fastsættes bestemmelser om, at organisationen kan inddrive restværdien af investeringen, uanset om en sådan investering ejes af et medlem eller organisationen.

(39) For at sikre, at ordningen anvendes korrekt, bør det fastlægges nærmere, hvilke oplysninger der skal anføres i støtteansøgningerne, og hvilke procedurer der skal gælde for støtteudbetalingen. For at undgå likviditetsproblemer bør producentorganisationerne kunne anvende en ordning med udbetaling af forskud, idet der skal stilles sikkerhed. Af de samme årsager bør der kunne anvendes en alternativ ordning til at refundere allerede afholdte udgifter.

(40) Der bør fastlægges detaljerede bestemmelser om omfang og anvendelse af krisestyrings- og kriseforebyggelsesforanstaltninger. Så vidt muligt bør disse bestemmelser sikre fleksibilitet og hurtig anvendelse under kriser, og det bør derfor overlades til medlemsstater og producentorganisationer selv at tage beslutninger. Disse bestemmelser bør dog hindre misbrug og omfatte grænser for anvendelsen af bestemte foranstaltninger, herunder af økonomisk art. De bør også sikre, at krav til plantesundhed og miljø overholdes.

(41) Der bør vedtages detaljerede bestemmelser for tilbagekøb fra markedet, hvor der tages hensyn til den pågældende foranstaltnings potentielle betydning. Der bør navnlig fastlægges bestemmelser om ordningen for øget støtte til tilbagekøbte frugter og grøntsager, som velgørende organisationer og andre foretagender og institutioner uddeler gratis som humanitær hjælp. Der bør desuden fastlægges maksimumlofter for støtte til tilbagekøb for at sikre, at disse ikke bliver en permanent alternativ afsætningsmulighed for produkter sammenholdt med at afsætte dem på markedet. For produkter, for hvilke der er fastsat et maksimumloft for EF-tilbagekøbsgodtgørelsen i bilag V til forordning (EF) nr. 2200/96, er det hensigtsmæssigt at bevare dette loft med forbehold af en vis stigning, som skal afspejle, at disse tilbagekøb nu samfinansieres. For andre produkter, hvor erfaringen endnu ikke har vist, at der består en risiko for overdrevne tilbagekøb, er det hensigtsmæssigt at tillade medlemsstaterne at fastsætte maksimale støtteniveauer. Af samme årsager er det dog i alle tilfælde hensigtsmæssigt at fastsætte en kvantitativ grænse for tilbagekøb pr. produkt pr. producentorganisation.

(42) Der bør indføres detaljerede bestemmelser for den nationale finansielle støtte, som medlemsstater kan yde i områder af Fællesskabet, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad; bestemmelserne bør omfatte en definition af denne lave organiseringsgrad. Der bør også fastlægges procedurer for godkendelse af en sådan national støtte samt for godkendelse og omfang af Fællesskabets refusion af støtten og for refusionens andel, som bør afspejle de nugældende.

(43) Der bør fastlægges detaljerede bestemmelser, navnlig de nødvendige proceduremæssige bestemmelser, for betingelserne for, hvornår regler fastsat af en producentorganisation for frugt og grøntsager eller en sammenslutning af sådanne organisationer kan udvides til at gælde for alle producenter i et bestemt økonomisk område. Hvor produkter sælges på træ eller busk, bør det også fastlægges, hvilke regler anvendelsesområdet udvides for til også at omfatte producent eller køber.

(44) Fællesskabets æbleproducenter har i den seneste tid befundet sig i en vanskelig situation, der bl.a. skyldes en markant stigning i importen af æbler fra visse tredjelande på den sydlige halvkugle. Overvågningen af æbleimporten bør derfor forbedres. Med henblik herpå vil det være hensigtsmæssigt at indføre en ordning, hvorefter der udstedes importlicenser på betingelse af, at der stilles sikkerhed for, at de transaktioner, som importlicensen udstedes for, rent faktisk gennemføres. Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (25) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (26) bør gælde.

(45) Der bør fastlægges detaljerede bestemmelser for indgangsprisordningen for frugt og grøntsager. De letfordærvelige frugter og grøntsager, der er tale om, leveres under handelsordningen med levering i kommission, men denne ordning skaber særlige vanskeligheder ved bestemmelsen af værdien i disse produkter. Der bør fastsættes mulige metoder til beregning af den indgangspris, der skal danne grundlag for tariferingen af de indførte produkter i den fælles toldtarif. Navnlig bør der fastsættes faste importværdier på grundlag af det vægtede gennemsnit af produkternes gennemsnitspriser, og det er nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser, såfremt der ikke foreligger noteringer for produkter fra en given oprindelse. Der bør være mulighed for at stille en sikkerhed under visse omstændigheder for at sikre, at ordningen anvendes korrekt.

(46) Der bør indføres detaljerede bestemmelser om den importtold, der kan pålægges bestemte produkter ud over den told, der er fastsat i den fælles toldtarif. Tillægstolden kan pålægges, hvis den indførte mængde af de pågældende produkter overskrider en udløsningsmængde, der er fastsat for produktet og anvendelsesperioden. Produkter, der er under transport til Fællesskabet, er fritaget for tillægstold, og der bør derfor vedtages særlige bestemmelser for dem.

(47) Der fastlægges bestemmelser om, at såvel producentorganisationer som medlemsstater foretager passende overvågning og evaluering af igangværende programmer og ordninger for at vurdere deres effektivitet.

(48) Der bør fastlægges foranstaltninger/bestemmelser for de meddelelser, der er nødvendige for at gennemføre denne forordning, dvs. deres art samt hvilket format de skal have, og hvordan de skal kommunikeres. Det kan bl.a. dreje sig om meddelelser fra producenter og producentorganisationer til medlemsstaterne og fra medlemsstaterne til Kommissionen samt sanktioner i tilfælde af for sen eller unøjagtig meddelelse.

(49) Der bør fastlægges bestemmelser om, hvilke former for kontrol der er nødvendig for at sikre en korrekt anvendelse af denne forordning og forordning (EF) nr. 1182/2007 og passende sanktioner i tilfælde af, at der konstateres uregelmæssigheder. Disse foranstaltninger bør omfatte både specifikke kontrolforanstaltninger og sanktioner på EU-niveau og supplerende nationale kontrolforanstaltninger og sanktioner. Kontrolforanstaltningerne og sanktionerne bør være effektive, have en afskrækkende virkning og være forholdsmæssigt afpassede. Der bør være mulighed for at løse problemer i tilfælde af åbenlys fejl, force majeure og andre usædvanlige omstændigheder for at sikre, at producenterne får en rimelig behandling. Der bør indføres bestemmelser vedrørende kunstigt skabte situationer, så det undgås, at nogen drager fordel heraf.

(50) Der bør vedtages bestemmelser for at sikre en gnidningsløs overgang fra den tidligere ordning til den nye ordning i henhold til denne forordning og gennemførelsen af overgangsbestemmelserne i artikel 55 i forordning (EF) nr. 1182/2007.

(51) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelsen fra Forvaltningskomitéen for Frugter og Grøntsager —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I

INDLEDENDE BESTEMMELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde og anvendelse af termer

1. Ved denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007.

2. Udtryk, som anvendes i de forordninger, der er anført i stk. 1, har samme betydning, når de bruges i denne forordning, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

Artikel 2

Produktionsår

Produktionsårene for de produkter, der er anført i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 og i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96, løber fra 1. januar til 31. december.

AFSNIT II

KLASSIFICERING AF PRODUKTERNE

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 3

Undtagelser og fritagelser fra anvendelsen af handelsnormer

1. Uanset artikel 2, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1182/2007 er følgende ikke undergivet handelsnormer:

a) produkter, som sendes til forarbejdningsvirksomheder, hvor der ikke i henhold til denne forordning er fastsat minimumskrav til kvaliteten af produkter, som er bestemt til industriel forarbejdning

b) produkter, som af producenten på hans bedrift overdrages til forbrugeren til dennes personlige brug

c) efter en afgørelse, som Kommissionen på anmodning af en medlemsstat har truffet efter proceduren i artikel 46 i forordning (EF) nr. 2200/1996, produkter fra et bestemt område, som sælges i detailhandelen i dette område for at tilgodese en velkendt lokal forbrugstradition.

2. Uanset artikel 2, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1182/2007 er følgende ikke undergivet handelsnormer inden for et bestemt dyrkningsområde:

a) produkter, som af producenten sælges eller leveres til sorterings- og emballeringsvirksomheder eller til lagervirksomheder, eller som fra producentens bedrift sendes til disse virksomheder

b) produkter, som fra lagervirksomheder sendes til sorterings- og emballeringsvirksomheder.

3. Uanset artikel 2, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1182/2007 kan medlemsstaterne fritage følgende fra kravet om overholdelse af handelsnormerne eller nogle af bestemmelserne i handelsnormerne:

a) produkter, der udstilles med henblik på salg, udbydes til salg, sælges, leveres eller i øvrigt af producenten bringes i handelen på engroshandelscentre, navnlig produktionsmarkeder, beliggende i dyrkningsområdet

b) produkter, der fra disse engroshandelscentre sendes til sorterings-, emballerings- eller lagervirksomheder inden for samme dyrkningsområde.

Såfremt første afsnit bringes i anvendelse, underretter den pågældende medlemsstat Kommissionen om de foranstaltninger, den har truffet i så henseende.

4. Det godtgøres over for den kompetente myndighed i medlemsstaten, at de produkter, der er anført i stk. 1, litra a), og stk. 2, opfylder de fastlagte betingelser, navnlig med hensyn til deres anvendelse.

Artikel 4

Særlige angivelser

1. De angivelser, som efter handelsnormerne kræves med hensyn til mærkning i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 1182/2007, skal med letlæselig og synlig skrift være anbragt på en af emballagens sider, enten som et direkte påtryk på pakken, der ikke kan slettes, eller som en etiket, der indgår i selve pakningen eller er solidt fastgjort til denne.

2. For produkter, som afsendes uemballeret, løst læsset i et transportmiddel, skal de i stk. 1 omhandlede oplysninger være anført i et dokument, som ledsager varen, eller på en seddel, der er anbragt synligt i transportmidlet.

Artikel 5

Særlige angivelser i detailhandelen

Tilbydes produkterne i detailhandelen i emballage, skal de angivelser, som er fastsat med hensyn til mærkning i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1182/2007, være anbragt tydeligt og letlæseligt.

For færdigpakkede produkter som anført i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF (27) skal nettovægten anføres foruden de angivelser, der er foreskrevet i handelsnormerne. For produkter, som normalt sælges stykvis, er der dog ikke pligt til at anføre nettovægten, når antallet af stykker klart kan ses og let kan tælles gennem indpakningen, eller når antallet er anført i mærkningen.

Produkterne kan tilbydes uden emballage, såfremt detailhandleren forsyner de til salg udbudte produkter med et skilt, som med meget tydelig og letlæselig skrift angiver de i handelsnormerne og i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007 foreskrevne oplysninger vedrørende sort, produktets oprindelsesland og klasse.

Artikel 6

Salgspakninger

1. Salgspakninger med friske frugter og grøntsager af nettovægt på 3 kg og derunder kan indeholde blandinger af friske frugter og grøntsager af forskellige arter, såfremt:

a) produkterne er af ensartet kvalitet, og hver art opfylder normerne, jf. stk. 2

b) etiketten er forsynet med en passende mærkning, jf. stk. 3, og

c) blandingen ikke vildleder køberne.

2. Produkterne i pakningerne som anført i stk. 1 skal være af samme handelstypekvalitet som nævnt i bilag 1.

Hvis blandinger indeholder frugter og grøntsager, der ikke er fastsat EF-handelsnormer for, skal produkterne kunne klassificeres i samme klasse ifølge bestemmelserne i bilag I.

3. Mærkningen af de i stk. 1 nævnte salgspakninger og/eller hver af de kasser, som de er pakket i, omfatter mindst følgende oplysninger:

a) Pakkeriets og/eller afsenderens navn og adresse. Disse oplysninger kan erstattes med følgende: i) for alle emballager med undtagelse af færdigpakninger: den officielt udstedte og anerkendte kode for pakkeriet og/eller afsenderen efter betegnelsen »pakkeri og/eller afsender« (eller en tilsvarende forkortelse) ii) for færdigpakninger: navn og adresse på salgsvirksomheden med sæde i Fællesskabet efter anførslen »emballeret for:« eller tilsvarende. I dette tilfælde skal klæbemærket også omfatte koden for pakkeriet og/eller afsenderen. Salgsvirksomheden stiller al information, som kontrolmyndighederne skønner nødvendig, til rådighed om betydningen af den pågældende kode

b) navn på hvert produkt/hver art, der findes i pakningen

c) sortsnavn eller handelstype for hvert af de produkter, der indgår i blandingen, og som ifølge EF’s handelsnormer er påkrævet for ikke-blandede produkter

d) oprindelsesland for hvert produkt i pakningen; oplysningen anføres i umiddelbar nærhed af navnet på de tilsvarende produkter

e) kvalitetsklasse.

For frugter og grøntsager med EF-handelsnormer anføres disse oplysninger i stedet for oplysningerne i de pågældende handelsnormer.

KAPITEL II

Kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne

Afdeling 1

Almindelige bestemmelser

Artikel 7

Anvendelsesområde

Dette kapitel indeholder bestemmelser for den overensstemmelseskontrol, medlemsstaterne foretager i alle handelsled for at fastslå, om produkterne er i overensstemmelse med handelsnormerne i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 1182/2007.

Artikel 8

Ansvarlige organer

1. Hver medlemsstat udpeger:

a) en myndighed, i det følgende benævnt »koordineringsmyndigheden«, som er eneansvarlig for koordinering og kontakter på de områder, som er omfattet af dette kapitel, og

b) et eller flere kontrolorganer, i det følgende benævnt »kontrolorganer«, som har ansvaret for anvendelsen af artikel 2, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1182/2007.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:

a) navn og postadresse samt elektronisk adresse på den koordineringsmyndighed, de har udpeget i medfør af stk. 1

b) navn og postadresse samt elektronisk adresse på de kontrolorganer, de har udpeget i medfør af stk. 1

c) den præcise fastlæggelse af de udpegede kontrolorganers kompetenceområde.

3. Koordineringsmyndigheden kan være kontrolorganet, et af kontrolorganerne eller et andet organ udpeget efter stk. 1.

4. Kommissionen offentliggør på en måde, den finder passende, en liste over de koordineringsmyndigheder, som medlemsstaterne har udpeget.

Artikel 9

Database med oplysninger om erhvervsdrivende

1. Medlemsstaterne opretter en database med oplysninger om de erhvervsdrivende i frugt- og grøntsagssektoren, der på de i denne artikel fastsatte betingelser rummer dataene om de erhvervsdrivende, der deltager i markedsføringen af friske frugter og grøntsager, som der er fastsat normer for i medfør af artikel 2 i forordning (EF) nr. 1182/2007.

I dette kapitel forstås ved »erhvervsdrivende« enhver fysisk eller juridisk person, der ligger inde med friske frugter og grøntsager, som er underlagt handelsnormer, for at udstille disse produkter med henblik på salg, udbyde dem til salg, sælge eller i øvrigt bringe dem i handelen på Fællesskabets område for egen regning eller for tredjemands regning og/eller med henblik på eksport til tredjelande.

2. Medlemsstaterne bestemmer, på hvilke betingelser følgende erhvervsdrivende enten optages eller ikke optages i databasen:

a) erhvervsdrivende, hvis virksomhed er af en sådan art, at de i henhold til artikel 3 er fritaget for at overholde handelsnormerne

b) fysiske eller juridiske personer, hvis aktivitet i frugt- og grøntsagssektoren er begrænset til transport af varer eller til detailsalg af ringe mængder frugt og grøntsager.

3. Består databasen af flere særskilte elementer, sørger koordineringsmyndigheden for, at databasen og dens forskellige elementer samt ajourføringerne heraf er ensartede. Kontrolorganerne foretager ajourføringerne bl.a. på grundlag af de oplysninger, de indhenter under kontrollen i alle handelsled.

4. Databasen indeholder for hver erhvervsdrivende registreringsnummer, navn, adresse, de nødvendige oplysninger til klassificering i en af de kategorier, som er nævnt i artikel 10, herunder den erhvervsdrivendes placering i handelskredsløbet, en angivelse af den erhvervsdrivendeshans virksomheds størrelse samt oplysninger om forhold, der er konstateret under tidligere kontroller hos denne erhvervsdrivende, samt al anden information, som anses for at være nødvendig for kontrollen.

5. De erhvervsdrivende har pligt til at give de oplysninger, som medlemsstaterne anser for nødvendige for oprettelse og ajourføring af databasen. Medlemsstaterne fastlægger betingelser for, hvordan de erhvervsdrivende, der ikke er etableret på deres område, men som opererer på deres område, skal figurere i deres database.

Afdeling 2

Kontroller på det indre marked

Artikel 10

Overensstemmelseskontrol på det indre marked

1. Medlemsstaterne indfører en kontrolordning, som giver mulighed for ved stikprøver i alle handelsled at efterprøve, om de produkter, som de erhvervsdrivende ligger inde med, er i overensstemmelse med handelsnormerne.

Som led i denne kontrolordning fastlægger medlemsstaterne ud fra en analyse af risikoen for, at en erhvervsdrivende markedsfører produkter, der ikke er i overensstemmelse med handelsnormerne, hvor ofte kontrolorganerne skal foretage kontrol. Der skal foretages kontroller tilstrækkeligt ofte til at sikre overholdelse af Fællesskabets bestemmelser for hver kategori af erhvervsdrivende, som medlemsstaterne forud har defineret.

Den pågældende risikoanalyse baseres på de erhvervsdrivendes størrelse, deres placering i handelskredsløbet, forhold, der blev konstateret under tidligere kontroller, samt eventuelt andre parametre, som fastlægges af medlemsstaterne.

Erhvervsdrivende, som klargør og pakker frugt og grøntsager, især i dyrkningsområdet, vil i denne forbindelse blive kontrolleret hyppigere end andre kategorier erhvervsdrivende. Kontrollen kan endvidere foretages under transporten.

Viser det sig ved kontrollen, at der er begået betydelige uregelmæssigheder, øger kontrolorganerne kontrolhyppigheden hos de berørte erhvervsdrivende.

2. De erhvervsdrivende har pligt til at give kontrolorganerne de oplysninger, som disse anser for nødvendige for kontrollens tilrettelæggelse og gennemførelse.

3. Medlemsstaterne kan for en periode på tre år, der kan fornyes, tillade, at hvert kolli, der sendes, påklæbes et klæbemærke som vist i bilag II, hvis de pågældende afsendere giver tilstrækkelig garanti for, at de frugter og grøntsager, som de sender, og som er underlagt handelsnormer, udviser en konstant og høj overensstemmelsesgrad. Tilladelsen gives for tre år og kan fornyes.

For at få adgang til denne mulighed skal de erhvervsdrivende desuden

a) råde over kontrolpersoner, der har gennemgået en uddannelse, som medlemsstaten har godkendt

b) råde over passende anlæg til klargøring og emballering af produkterne

c) forpligte sig til at foretage en overensstemmelseskontrol af de varer, de forsender, og råde over et register med en oversigt over alle de kontroloperationer, de har foretaget.

Giver den erhvervsdrivende ikke længere tilstrækkelig garanti for en konstant og høj overensstemmelsesgrad, eller er en af betingelserne i andet afsnit ikke længere opfyldt, trækker medlemsstaten den erhvervsdrivendes tilladelse til på hvert sendt kolli at påsætte det klæbemærke, hvoraf der er vist en model i bilag II, tilbage.

4. Den koordinerende myndighed tilstiller Kommissionen bestemmelserne i kontrolordningen som anført i stk. 1. Denne meddelelse skal især indeholde oplysninger om de forskellige kategorier erhvervsdrivende, der er identificeret, og om den kontrolhyppighed, der er fastsat for hver kategori, samt eventuelt de nærmere betingelser for anvendelsen af stk. 3, de nærmere betingelser for anvendelsen af artikel 11, stk. 1, og minimumsomfanget af den kontrol, der skal foretages hos de forskellige berørte erhvervsdrivende. Alle senere ændringer af kontrolordningen skal straks meddeles til Kommissionen.

5. Kontrolorganerne i en medlemsstat, på hvis område det for et vareparti fra en anden medlemsstat konstateres, at varerne ikke er i overensstemmelse med normerne på grund af produktfejl eller -forringelser, der allerede kunne konstateres under pakningen, sørger for, at sådanne tilfælde af manglende overensstemmelse, der afdækkes til og med engrosleddet, herunder i distributionscentre, meddeles koordineringsmyndighederne i de medlemsstater, der kan være berørt.

Artikel 11

Overensstemmelseskontrol ved eksport

1. Inden produkterne til eksport til tredjelande forlader Fællesskabets toldområde, sikrer det ansvarlige kontrolorgan i eksportleddet ved en overensstemmelseskontrol, at disse produkter er i overensstemmelse med handelsnormerne.

Eksportørerne har pligt til at give kontrolorganerne de oplysninger, som disse anser for nødvendige for kontrollens tilrettelæggelse og gennemførelse.

2. Medlemsstaterne kan for hver berørt kategori erhvervsdrivende efter en risikoanalyse fastsætte den minimumsandel af forsendelser og mængder, som det ansvarlige kontrolorgan skal underkaste en overensstemmelseskontrol ved eksport. Denne andel skal være tilstrækkelig til at sikre, at EF-reglerne overholdes. Afslører kontrollen betydelige uregelmæssigheder, øger kontrolorganerne andelen af de forsendelser og mængder, der skal kontrolleres hos de pågældende erhvervsdrivende.

Medlemsstaterne kan anvende ordningen i henhold til andet første afsnit på erhvervsdrivende, der opfylder følgende betingelser:

a) de giver tilstrækkelig garanti for, at de frugter og grøntsager, som de afsætter, udviser en konstant og høj overensstemmelsesgrad

b) de har kontrolpersonale, der har gennemgået en uddannelse, som medlemsstaten har godkendt

c) de forpligter sig til at foretage en overensstemmelseskontrol af de varer, som de afsætter

d) de forpligter sig til at føre et register med en oversigt over alle de kontroller, de har foretaget.

3. Efter at have foretaget den i stk. 1 omhandlede kontrol udsteder kontrolorganet den i bilag III fastsatte overensstemmelsesattest for hvert parti til eksport, som det anser for at være i overensstemmelse med normerne. Hvis en eksportforsendelse består af flere partier, kan partiernes overensstemmelse med normerne bekræftes på en og samme attest, for så vidt de forskellige partier, som indgår i forsendelsen, anføres tydeligt hver for sig.

I tilfælde af at de partier, der er omfattet af overensstemmelsesattesten, jf. stk. 2, ikke er blevet kontrolleret af det ansvarlige kontrolorgan ved eksport, skal angivelsen »egenkontrol (artikel 11, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 0000/2007)« være anført i rubrik 13 (Bemærkninger) i attesten.

4. Den ansvarlige toldmyndighed kan kun antage udførselsangivelsen:

a) hvis varerne ledsages af enten den attest, der er nævnt i stk. 3, eller af den, der er nævnt i artikel 19, stk. 2, eller

b) hvis det ansvarlige kontrolorgan på passende måde har underrettet toldmyndigheden om, at der er udstedt en af de to nævnte attester for de pågældende partier.

Artikel 12

Overensstemmelseskontrol ved import

1. Inden produkter fra tredjelande overgår til fri omsætning, skal det kontrolleres, om de er i overensstemmelse med handelsnormerne.

Importørerne har pligt til at give kontrolorganerne de oplysninger, som disse anser for nødvendige for at tilrettelægge og gennemføre den kontrol, der er anført i stk. 2 og i artikel 16, stk. 1.

2. Uden at dette berører bestemmelserne i artikel 3, foretager det ansvarlige kontrolorgan en overensstemmelseskontrol ved import af hvert importeret parti og udsteder den i bilag III viste overensstemmelsesattest, hvis produkterne stemmer overens med normerne. Hvis en importforsendelse består af flere partier, kan partiernes overensstemmelse med normerne bekræftes på en og samme attest, for så vidt de forskellige partier, som indgår i forsendelsen, anføres tydeligt hver for sig.

3. Toldmyndigheden tillader kun overgang til fri omsætning:

a) hvis varerne ledsages af enten den attest, der er nævnt i stk. 2, den, der er nævnt i artikel 14, stk. 1, eller den, der er nævnt i artikel 19, stk. 2, eller

b) hvis det ansvarlige kontrolorgan på passende måde har underrettet toldmyndigheden om, at der er udstedt en af de to nævnte attester for de pågældende partier.

4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan kontrolorganet ved import beslutte ikke at kontrollere bestemte partier, hvis det anser risikoen for manglende overensstemmelse med normerne for beskeden for disse partier. Kontrolorganet meddeler dette til toldmyndigheden ved hjælp af en erklæring forsynet med organets stempel eller underretter toldmyndigheden herom på anden måde, så den kan foretage toldbehandlingen.

Med henblik på anvendelse af første afsnit fastsætter kontrolorganet på forhånd kriterierne for evalueringen af risikoen for manglende overensstemmelse og fastsætter efter en risikoanalyse for hver type import, det har fastlagt, den minimumsandel af forsendelser og mængder, som det ansvarlige kontrolorgan skal underkaste en overensstemmelseskontrol ved import. Under alle omstændigheder skal enhver andel, der fastsættes i henhold til dette stykke, være væsentligt større end andelene i henhold til artikel 16, stk. 1.

5. For at opnå en mere ensartet anvendelse af stk. 4 i medlemsstaterne fastlægger Kommissionen fælles retningslinjer for anvendelsen. Koordineringsmyndigheden giver straks Kommissionen meddelelse om reglerne for anvendelsen af stk. 4, herunder kriterierne og minimumsandelene i henhold til stk. 4, andet afsnit, og om enhver senere ændring af disse regler.

6. Hvis det for et vareparti ved import fra tredjelande konstateres, at varerne ikke er i overensstemmelse med normerne, underretter koordineringsmyndigheden i den berørte medlemsstat omgående Kommissionen og koordineringsmyndighederne i de medlemsstater, der kan være berørt, og disse sørger for, at meddelelsen formidles i fornødent omfang på deres område. Meddelelserne til Kommissionen sendes via det elektroniske system, som Kommissionen angiver.

Afdeling 3

Kontrol foretaget af tredjelande

Artikel 13

Godkendelse af den kontrol, som tredjelandene foretager inden import til Fællesskabet

1. På anmodning fra et tredjeland kan Kommissionen efter proceduren i artikel 46 i forordning (EF) nr. 2200/96 godkende den overensstemmelseskontrol, som tredjelandet foretager inden importen til Fællesskabet.

2. Den i stk. 1 nævnte godkendelse kan indrømmes tredjelande, der anmoder herom, og på hvis område EF-handelsnormerne eller normer, der mindst svarer hertil, overholdes for produkter, som eksporteres til Fællesskabet.

Ved godkendelsen fastsættes det, hvem der er den officielle myndighed i tredjelandet, på hvis ansvar den i stk. 1 omhandlede kontrol foretages. Denne kontaktperson er ansvarlig for kontakterne til Fællesskabet. Ved godkendelsen fastlægges endvidere de kontrolorganer, der varetager nævnte kontrol, i det følgende benævnt »kontrolorganerne«.

Godkendelsen kan kun gælde produkter med oprindelse i det pågældende tredjeland og kan begrænses til bestemte produkter.

3. Kontrolorganerne skal være officielle organer eller officielt anerkendt af den i stk. 2 nævnte kontaktperson og frembyde en tilstrækkelig garanti samt råde over personale, udstyr og anlæg i det omfang, det er nødvendigt for, at kontrollen kan gennemføres efter de i artikel 20, stk. 1, omhandlede metoder eller tilsvarende metoder.

4. Listen over lande, hvis overensstemmelseskontrol er blevet godkendt i henhold til denne artikel, og de berørte produkter er anført i del A i bilag IV. Nærmere oplysninger om deres officielle myndigheder og kontrolorganer er anført i del B i samme bilag, og modellerne til attester, jf. artikel 14, er anført i del C i samme bilag.

Artikel 14

Attester

1. Kontrolorganerne udsteder for hvert kontrolleret parti, inden det føres ind på Fællesskabets toldområde, den i bilag III viste overensstemmelsesattest eller enhver anden formular, som er aftalt mellem Kommissionen og det pågældende tredjeland. Hvis en importforsendelse består af flere partier, kan partiernes overensstemmelse med normerne bekræftes på en og samme attest, for så vidt de forskellige partier, som indgår i forsendelsen, anføres tydeligt hver for sig.

Modellerne til den formular, som de attester, der er fastsat i første afsnit, er udstedt på, fastlægges som led i den i artikel 13, stk. 1, nævnte godkendelse.

2. Attesterne kan kun udstedes i ét eksemplar, der markeres som »original«. Hvis det er nødvendigt at udstede yderligere eksemplarer, skal disse være markeret »kopi«. De kompetente myndigheder i Fællesskabet accepterer kun originaleksemplaret af attesten som gyldigt.

Formularens format er 210 × 297 mm med en maksimal længdetolerance på mellem – 5 og + 8 mm. Der skal anvendes hvidt, træfrit og skrivefast papir med en vægt på mindst 40 gram pr. kvadratmeter.

Formularerne skal trykkes og udfyldes på et af Fællesskabets officielle sprog.

Formularerne skal udfyldes ad mekanisk eller lignende vej.

På attesten må ikke forekomme raderinger eller overskrivninger. Foretages der ændringer, skal det gøres ved hjælp af overstregning og eventuelt ved tilføjelse af de ønskede oplysninger. Enhver rettelse af denne art skal godkendes af ophavsmanden hertil og påtegnes af udstedelsesmyndighederne.

På hver attest skal der af hensyn til identifikationen være påført et løbenummer, og attesten skal påføres udstedelsesmyndighedens stempel samt underskrives af den eller de personer, der er bemyndiget hertil.

Udstedelsesmyndigheden beholder en kopi af hver attest, den udsteder.

Artikel 15

Suspension af godkendelse

Godkendelsen kan suspenderes af Kommissionen, hvis det i et betydeligt antal partier og/eller mængder konstateres, at varerne ikke svarer til oplysningerne i de attester, som tredjelandenes kontrolorganer har udstedt, eller når der ikke er svaret tilfredsstillende på de anmodninger om efterfølgende kontrol som anført i artikel 16, stk. 2.

Artikel 16

Supplerende kontroller foretaget af medlemsstaterne

1. Medlemsstaterne kontrollerer fysisk ved import, om produkter, der importeres på de i nærværende afdeling nævnte vilkår, er i overensstemmelse med normerne ved for hvert berørt tredjeland at foretage overensstemmelseskontrol af en betydelig del af de på disse vilkår importerede forsendelser og mængder. Denne andel skal være tilstrækkelig til at kontrollere, om kontroltjenesterne overholder EF-reglerne. Medlemsstaterne sikrer sig, at foranstaltningerne i artikel 20, stk. 3, anvendes på de således kontrollerede partier, når disse ikke er i overensstemmelse med handelsnormerne.

Afslører kontrollen betydelige uregelmæssigheder, meddeler medlemsstaterne straks dette til Kommissionen, og kontrolorganerne øger andelen af de forsendelser og mængder, som skal kontrolleres efter bestemmelserne i denne artikel.

I tilfælde af at medlemsstaten opkræver et gebyr til dækning af omkostningerne ved overensstemmelseskontrollen i henhold til dette stykke, skal dette gebyr fastsættes på et sådant niveau, at det afspejler den mindre andel af kontrollerede forsendelser og mængder ved denne kontrol end ved kontrollen i henhold til artikel 12.

2. Hver gang der opstår begrundet tvivl om ægtheden af en attest som anført i artikel 14, stk. 1, første afsnit, eller om korrektheden af angivelserne herpå, foretages der en efterfølgende kontrol.

Den kompetente myndighed i Fællesskabet returnerer attesten eller kopien heraf til den officielle kontaktperson i tredjelandet, jf. artikel 13, stk. 2, andet afsnit, i givet fald med angivelse af de grunde, der kan berettige til en undersøgelse, og alle indhentede oplysninger, der tyder på, at attesten ikke er ægte, eller at angivelserne herpå ikke er rigtige. Kommissionen skal hurtigst muligt underrettes om anmodningerne om efterfølgende kontrol og om resultaterne af de enkelte kontroller.

Når der anmodes om en efterfølgende kontrol, kan importøren af de berørte varer anmode de kompetente kontrolorganer om at gennemføre den overensstemmelseskontrol, der er fastsat i artikel 12.

Artikel 17

Underretningsforpligtelser

1. Koordineringsmyndigheden giver for hvert kvartal inden udgangen af det kvartal, der følger efter det pågældende kvartal, for hvert tredjeland og hvert produkt Kommissionen meddelelse om det antal partier og de mængder, der er importeret på vilkårene i artikel 13, det antal partier og de mængder, som har været underkastet overensstemmelseskontrol efter artikel 16, stk. 1, samt i hvilke af disse partier varerne ifølge kontrolorganerne ikke var i overensstemmelse med dataene i de overensstemmelsesattester, som kontroltjenesten i tredjelandet har udstedt, sammen med oplysninger for hvert parti om, hvor stor en mængde det drejer sig om, og hvilken type fejl der er konstateret.

2. Toldmyndighederne arbejder tæt sammen med koordineringsmyndigheden og/eller kontrolorganerne, navnlig med hensyn til anvendelse af artikel 16, stk. 1 og 2, og giver dem alle nødvendige oplysninger.

Artikel 18

Administrativt samarbejde

1. Anvendelsen af bestemmelserne i denne afdeling sker under forudsætning af, at der indføres en procedure for administrativt samarbejde mellem Fællesskabet og hvert berørt tredjeland.

For at være berettiget til denne procedure skal de pågældende tredjelande tilsende Kommissionen alle relevante oplysninger om kontrolforanstaltningerne, herunder aftryk af de stempler, som kontrolorganerne i tredjelandene anvender, samt i givet fald straks enhver ændring af disse oplysninger. Kommissionen videresender disse oplysninger samt senere ændringer heraf til medlemsstaternes koordineringsmyndigheder, der derefter orienterer toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder.

Når det administrative samarbejde er indført samt efter enhver væsentlig ændring af de oplysninger, som et tredjeland har fremsendt inden for rammerne af dette administrative samarbejde med hensyn til den officielle kontaktpersons og kontroltjenesternes navne og adresser, offentliggør Kommissionen en meddelelse herom på en måde, den finder passende.

2. Den i artikel 13, stk. 4, omhandlede godkendelse af tredjelande gælder fra den dato, hvor meddelelsen, jf. denne artikels stk. 1 vedrørende etablering af administrativt samarbejde mellem Fællesskabet og tredjelandet, offentliggøres af Kommissionen.

Afdeling 4

Produkter bestemt til industriel forarbejdning

Artikel 19

Produkter bestemt til industriel forarbejdning

1. I forbindelse med nærværende forordning er produkter til industriel forarbejdning frugt og grøntsager, der er underlagt handelsnormer, og som sendes til forarbejdningsvirksomhederne for dér at blive forarbejdet til produkter, hvis position i den kombinerede nomenklatur er forskellig fra det oprindelige friske produkts position.

2. De ansvarlige kontrolorganer udsteder den i bilag V viste attest om industriel anvendelse for produkter bestemt til eksport til tredjelande og for produkter importeret til Fællesskabet, hvis disse produkter er bestemt til industriel forarbejdning og derfor ifølge artikel 3, stk. 1, litra a), ikke behøver at være i overensstemmelse med handelsnormerne. De skal sikre sig, at de særlige mærkningsbestemmelser i denne artikels stk. 4 overholdes.

3. Ved import sender det ansvarlige kontrolorgan efter at have udstedt den i stk. 2 nævnte attest omgående koordineringsmyndigheden i den medlemsstat, hvor den industrielle forarbejdning skal finde sted, en kopi af den pågældende attest samt alle oplysninger, der er nødvendige for en eventuel kontrol af forarbejdningen. Efter forarbejdningen returnerer forarbejdningsvirksomheden attesten til det ansvarlige kontrolorgan, som sikrer sig, at produkterne rent faktisk har undergået en industriel forarbejdning.

4. Pakkeriet skal på synlig måde mærke emballagen på produkter til industriel forarbejdning med angivelsen »industriel anvendelse« eller en tilsvarende angivelse. I tilfælde af varer, der sendes i løs afladning, og som læsses direkte på et transportmiddel, skal denne angivelse anføres på en følgeseddel eller en seddel, der anbringes på et synligt sted inde i transportmidlet.

5. Medlemsstaterne træffer alle de hensigtsmæssige foranstaltninger, bl.a. med hensyn til samarbejde med de øvrige berørte medlemsstater, for at undgå, at varer, der er bestemt for friskvaremarkedet, sendes fra produktionsområdet som varer, der er bestemt til industriel forarbejdning.

Afdeling 5

Kontrolmetoder

Artikel 20

Kontrolmetoder

1. Bortset fra overensstemmelseskontrol ved detailsalg til den endelige forbruger foretages den i dette kapitel fastsatte overensstemmelseskontrol efter metoderne i bilag VI, medmindre andet er bestemt i nærværende forordning.

Medlemsstaterne fastsætter særlige regler for overensstemmelseskontrol ved detailsalg til den endelige forbruger.

2. Hvis det efter kontrol konkluderes, at varerne er i overensstemmelse med handelsnormerne, kan det ansvarlige kontrolorgan udstede den i bilag III viste overensstemmelsesattest. Denne attest skal under alle omstændigheder udstedes ved import og eksport.

3. I tilfælde af manglende overensstemmelse udsteder kontrolorganet en erklæring om manglende overensstemmelse til den erhvervsdrivende eller dennes repræsentant. Varer, for hvilke der er udstedt en erklæring om manglende overensstemmelse, må ikke flyttes uden tilladelse fra det kontrolorgan, som har udstedt denne erklæring. Denne tilladelse kan være afhængig af, at en række betingelser fastsat af det pågældende kontrolorgan, overholdes.

De erhvervsdrivende kan beslutte at bringe alle eller en del af varerne i overensstemmelse med normerne. Varer, der er bragt i overensstemmelse med normerne, må ikke markedsføres, før det ansvarlige kontrolorgan ved passende midler har sikret sig, at varerne er bragt i overensstemmelse med normerne. Kontrolorganet udsteder i givet fald først den i bilag III viste overensstemmelsesattest for partiet eller en del af partiet, når varerne er bragt i overensstemmelse med normerne.

Hvis et kontrolorgan imødekommer en erhvervsdrivendes anmodning om at bringe varerne i overensstemmelse med normerne i en anden medlemsstat end den, hvor det ved kontrollen er fastslået, at varerne ikke er i overensstemmelse med normerne, træffer de pågældende medlemsstater alle de foranstaltninger, de finder nødvendige, navnlig hvad angår indbyrdes samarbejde, til at efterprøve, at der er opnået overensstemmelse.

Når varerne hverken kan bringes i overensstemmelse med normerne eller gå til foder, industriel forarbejdning eller enhver anden nonfood-anvendelse, kan kontrolorganet, hvis det viser sig at være nødvendigt, anmode de erhvervsdrivende om at træffe de relevante foranstaltninger til at sikre, at de pågældende produkter ikke bringes i handelen.

De erhvervsdrivende forelægger de oplysninger, som medlemsstaterne finder nødvendige for anvendelsen af dette stykke.

4. Ved anvendelsen af dette kapitel skal fakturaer og ledsagedokumenter for produkter indeholde oplysninger om produkternes kvalitetsklasse, oprindelsesland og eventuelt den industrielle anvendelse. Dette krav gælder ikke ved detailsalg til den endelige forbruger.

AFSNIT III

PRODUCENTORGANISATIONER

KAPITEL I

Betingelser og anerkendelse

Afdeling 1

Definitioner

Artikel 21

Definitioner

1. I dette afsnit forstås ved:

a) »producent«: en landbruger som omtalt i artikel 3, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1182/2007

b) »filial«: en virksomhed, hvor en eller flere producentorganisationer eller sammenslutninger heraf besidder en kapitalandel, og som bidrager til at opfylde producentorganisationens eller sammenslutningen af producentorganisationers mål

c) »tværnational producentorganisation«: en organisation, hvor mindst en af producenternes bedrifter ligger i en anden medlemsstat end den, hvor producentorganisationen har sit hovedsæde

d) »tværnational sammenslutning af producentorganisationer«: en sammenslutning af producentorganisationer, hvor mindst en af de tilsluttede producentorganisationer har sit hovedsæde i en anden medlemsstat end den, hvor sammenslutningen har sit hovedsæde

e) »konvergensmål«: mål for foranstaltninger til fordel for de mindst udviklede medlemsstater og regioner i henhold til fællesskabslovgivningen vedrørende Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (i det følgende benævnt EFRU), Den Europæiske Socialfond (i det følgende benævnt ESF) og Samhørighedsfonden for perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013

f) »foranstaltning«: i) aktioner, der sigter mod at planlægge produktionen, herunder erhvervelse af anlægsaktiver ii) aktioner, der sigter mod at forbedre eller fastholde produktkvaliteten, herunder erhvervelse af anlægsaktiver iii) aktioner, der sigter mod at forbedre afsætningen, herunder erhvervelse af anlægsaktiver, samt andre promotions- og kommunikationsaktiviteter end dem, der henhører under nr. vi) iv) forskning og forsøgsmæssig produktion, herunder erhvervelse af anlægsaktiver v) uddannelsesaktioner, der ikke henhører under nr. vi), og aktioner, der sigter mod at fremme adgangen til rådgivning vi) et af de seks kriseforebyggelses- og krisestyringsinstrumenter, der er anført i artikel 9, stk. 2, første afsnit, litra a) til litra f), i forordning (EF) nr. 1182/2007 vii) miljøforanstaltninger, jf. artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1182/2007, herunder erhvervelse af anlægsaktiver viii) øvrige aktioner, herunder erhvervelse af andre anlægsaktiver end dem, der henhører under nr. i), ii), iii), iv) og vii), der opfylder et eller flere af målene i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007

g) »aktion«: en specifik aktivitet eller et specifikt instrument, der sigter mod at nå et bestemt operationelt mål, som kan bidrage til at nå et eller flere af de mål, der er anført i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007

h) »biprodukt«: et produkt, der fremkommer ved tilberedning og/eller forarbejdning af en frugt eller grøntsag, og som har en positiv økonomisk værdi, men ikke er det tilsigtede hovedresultat

i) »første forarbejdning«: forarbejdning af en frugt eller grøntsag til et andet produkt som anført i bilag I til EF-traktaten. Vask, opskæring, beskæring, tørring og pakning af friske produkter med henblik på afsætning betragtes ikke som første forarbejdning

j) »branchegrundlag«, jf. artikel 10, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1182/2007: en eller flere af de aktiviteter, der er anført i artikel 20, litra c), i forordning (EF) nr. 1182/2007, og som er godkendt af medlemsstaten og forvaltes i fællesskab af en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer og mindst én anden aktør i fødevareforarbejdnings- og/eller distributionskæden, og

k) »udgangsindikator«: enhver indikator, som afspejler en tilstand eller en tendens, der er fremherskende ved starten af en programmeringsperiode, og som kan give nyttige oplysninger: i) ved analysen af udgangssituationen med henblik på at fastlægge en national strategi for bæredygtige driftsprogrammer eller et driftsprogram ii) som en reference, som resultater og virkninger af en national strategi eller et driftsprogram kan vurderes i forhold til, og/eller iii) ved fortolkning af resultater og virkninger af en national strategi eller et driftsprogram.

2. Medlemsstaterne definerer, hvilke juridiske personer der er berørt på deres område med henblik på artikel 3, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007, på baggrund af deres nationale juridiske og administrative strukturer. De fastsætter om nødvendigt også bestemmelser for en klar definition af dele af juridiske personer med hensyn til anvendelse af de pågældende artikler.

Afdeling 2

Betingelser for producentorganisationer

Artikel 22

Omfattede produkter

1. Medlemsstaterne anerkender producentorganisationer i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1182/2007 med hensyn til det produkt eller den kategori af produkter, som specificeres nærmere i ansøgningen om anerkendelse, med forbehold af eventuelle beslutninger truffet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), i forordningen.

2. Medlemsstaterne anerkender kun producentorganisationer med hensyn til produkter, der udelukkende er bestemt til forarbejdning, hvis de kan sikre, at de pågældende produkter leveres til forarbejdning, hvad enten det sker gennem leveringskontrakter eller på anden vis.

Artikel 23

Minimumsantal medlemmer

Ved fastlæggelsen af minimumsantallet af medlemmer for en producentorganisation i medfør af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1182/2007 kan medlemsstaterne bestemme, at minimumsantallet af producenter kan beregnes på grundlag af antallet af producenter, der er tilknyttet hver af de juridiske personer eller klart definerede dele af juridiske personer, såfremt en ansøger om anerkendelse helt eller delvis består af medlemmer, der selv er juridiske personer eller klart definerede dele af juridiske personer bestående af producenter.

Artikel 24

Mindste medlemsperiode

1. En producent skal være tilsluttet en producentorganisation i mindst et år.

2. Opsigelse af medlemskabet skal meddeles organisationen skriftligt. Medlemsstaterne fastlægger opsigelsesperioder på højst seks måneder og bestemmer, på hvilke datoer udtrædelsen træder i kraft.

Artikel 25

Producentorganisationens strukturer og aktiviteter

Medlemsstaterne sikrer, at producentorganisationerne råder over det personale, den infrastruktur og det udstyr, der er påkrævet for at opfylde de krav, der er fastlagt i artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007, og for at varetage deres hovedopgaver, bl.a. med hensyn til:

a) kendskab til medlemmernes produktion

b) indsamling, sortering, oplagring og behandling af medlemmernes produktion

c) forretningsmæssig og budgetmæssig forvaltning og

d) centraliseret bogholderi og faktureringssystem.

Artikel 26

Værdi eller mængde af markedsegnet produktion

Med henblik på artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1182/2007 beregnes værdien eller mængden af markedsegnet produktion på samme grundlag som værdien af den afsatte produktion, jf. denne forordnings artikel 52 og 53.

Artikel 27

Tilvejebringelse af tekniske faciliteter

Hvis en producentorganisation er anerkendt med hensyn til et produkt, hvortil der kræves tekniske faciliteter, anses producentorganisationen i medfør af artikel 4, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 1182/2007 for at opfylde sin forpligtelse, såfremt den sørger for tekniske faciliteter på et passende niveau, enten selv eller via sine medlemmer, gennem filialer eller ved outsourcing.

Artikel 28

Producentorganisationernes hovedaktivitet

1. En producentorganisations hovedaktivitet er at koncentrere udbud og afsætning af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for.

2. Værdien af en producentorganisations egne medlemmers og andre producentorganisationers medlemmers afsatte produktion, som den sælger, overstiger værdien af alle de øvrige afsatte produkter, den sælger.

Denne beregning er kun baseret på produkter, producentorganisationen er anerkendt for.

3. Hvis artikel 52, stk. 7, bringes i anvendelse, gælder stk. 2 tilsvarende for de berørte filialer fra den 1. januar 2012.

Artikel 29

Outsourcing

Outsourcing af en producentorganisations aktivitet betyder, at producentorganisationen indgår en kommerciel aftale med en anden enhed, herunder et af sine medlemmer eller en filial, med henblik på den pågældende aktivitet. Producentorganisationen forbliver dog ansvarlig for at sikre gennemførelsen af aktiviteten og bevarer den overordnede kontrol med og overvågningen af den kommercielle aftale om aktiviteten.

Stk. 1 gælder tilsvarende, hvis en sammenslutning af producentorganisationer outsourcer en aktivitet.

Artikel 30

Tværnationale producentorganisationer

1. En tværnational producentorganisation skal have sit hovedsæde i en medlemsstat, hvor producentorganisationen råder over betydelige driftsanlæg eller har et betydeligt antal medlemmer og/eller opnår en væsentlig del af den afsatte produktions værdi.

2. Den medlemsstat, hvor den tværnationale producentorganisation har sit hovedsæde, er ansvarlig for:

a) anerkendelse af den tværnationale producentorganisation

b) godkendelse af den tværnationale producentorganisations driftsprogram

c) etablering af det nødvendige administrative samarbejde med de andre medlemsstater, hvor der er medlemmer, med hensyn til overholdelsen af betingelserne for anerkendelse og ordningen vedrørende kontrol og sanktioner. De andre medlemsstater er forpligtet til at yde al nødvendig bistand til den medlemsstat, hvor hovedsædet er beliggende, og

d) formidling på anmodning af andre medlemsstater af al relevant dokumentation, herunder gældende lovgivning, til de øvrige medlemsstater, hvor der er medlemmer, oversat til de pågældende medlemsstaters officielle sprog.

Artikel 31

Sammenlægninger af producentorganisationer

1. Hvis producentorganisationer, der opstår ved en sammenlægning, forinden gennemførte forskellige driftsprogrammer, kan de sideløbende, men særskilt, videreføre disse programmer indtil den 1. januar i året efter sammenlægningen. I disse tilfælde indgiver producentorganisationerne anmodning om en sammenlægning af driftsprogrammerne ved en ændring i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 66. Ellers indgiver producentorganisationerne straks anmodning om en sammenlægning af driftsprogrammerne ved en ændring i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 67.

2. Medlemsstaterne kan uanset stk. 1 tillade producentorganisationer, der indgiver en velbegrundet anmodning herom, sideløbende at videreføre de forskellige driftsprogrammer særskilt indtil deres normale udløb.

Artikel 32

Medlemmer, der ikke er producenter

1. Medlemsstaterne kan beslutte, om og på hvilke betingelser en fysisk eller juridisk person, der ikke er producent, kan accepteres som medlem af en producentorganisation.

2. Ved beslutningen om de i stk. 1 omhandlede betingelser sørger medlemsstaterne for, at artikel 3, stk. 1, litra a), og stk. 4, litra c), i forordning (EF) nr. 1182/2007 overholdes.

3. De i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer må ikke:

a) medregnes i forbindelse med anerkendelseskriterierne

b) have direkte fordel af ordninger, der finansieres af Fællesskabet.

Medlemsstaterne kan begrænse eller forbyde deres stemmeret til beslutninger om driftsfonden under overholdelse af betingelserne i stk. 2.

Artikel 33

Demokratisk kontrol med producentorganisationerne

Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, de finder nødvendige for at undgå, at en eller flere producenter misbruger deres beføjelser eller indflydelse i forbindelse med en producentorganisations forvaltning og drift; foranstaltningerne omfatter stemmeret.

Afdeling 3

Sammenslutninger af producentorganisationer

Artikel 34

Anerkendelse af sammenslutninger af producentorganisationer

1. Medlemsstaterne anerkender alene sammenslutninger af producentorganisationer i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1182/2007 med hensyn til aktiviteter vedrørende det eller de produkter, der er anført i ansøgningen om anerkendelse.

2. En sammenslutning af producentorganisationer kan anerkendes i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1182/2007 og kan således gennemføre alle en producentorganisations aktiviteter, også selv om afsætningen af de pågældende produkter fortsat varetages af dens medlemmer.

Artikel 35

Sammenslutninger af producentorganisationers hovedaktivitet

Artikel 28, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse på sammenslutninger af producentorganisationer.

Artikel 36

Medlemmer af sammenslutninger af producentorganisationer, der ikke er producentorganisationer

1. Medlemsstaterne kan beslutte, om og på hvilke betingelser en fysisk eller juridisk person, der ikke er en anerkendt producentorganisation, kan accepteres som medlem af en sammenslutning af producentorganisationer.

2. Medlemmer af en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer, der ikke er anerkendte producentorganisationer, kan ikke:

a) medregnes i forbindelse med anerkendelseskriterierne

b) stemme om beslutninger vedrørende driftsfondene

c) have direkte fordel af ordninger, der finansieres af Fællesskabet.

Artikel 37

Tværnational sammenslutning af producentorganisationer

1. En tværnational sammenslutning af producentorganisationer har sit hovedsæde i en medlemsstat, hvor sammenslutningen råder over et betydeligt antal tilsluttede producentorganisationer, og/eller de tilsluttede producentorganisationer opnår en væsentlig del af den afsatte produktions værdi.

2. Den medlemsstat, hvor den tværnationale sammenslutning af producentorganisationer har sit hovedsæde, er ansvarlig for:

a) anerkendelse af sammenslutningen

b) eventuelt godkendelse af sammenslutningens driftsprogram

c) etablering af det nødvendige administrative samarbejde med de andre medlemsstater, hvor der er tilsluttede producentorganisationer, med hensyn til overholdelsen af betingelserne for anerkendelse og ordningen for kontrol og sanktioner. De andre medlemsstater er forpligtet til at yde al nødvendig bistand til den medlemsstat, hvor hovedsædet er beliggende, og

d) formidling på anmodning af andre medlemsstater af al relevant dokumentation, herunder gældende lovgivning, til de øvrige medlemsstater, hvor der er medlemmer, oversat til de pågældende medlemsstaters officielle sprog.

Afdeling 4

Producentsammenslutninger

Artikel 38

Fremlæggelse af anerkendelsesplanen

1. En juridisk person eller en klart defineret del af en juridisk person fremlægger anerkendelsesplanen, jf. artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007, for den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor den juridiske person har sit hovedsæde.

2. Medlemsstaterne fastsætter:

a) de minimumskriterier, som den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person skal opfylde for at kunne forelægge en anerkendelsesplan

b) reglerne for anerkendelsesplanernes udarbejdelse, indhold og iværksættelse

c) den periode, hvor et tidligere medlem af en producentorganisation skal være udelukket fra at tilslutte sig en producentsammenslutning efter at have forladt producentorganisationen for de produkter, som producentorganisationen var anerkendt for, og

d) de administrative procedurer for godkendelse af, kontrol med og gennemførelse af anerkendelsesplaner.

Artikel 39

Anerkendelsesplanens indhold

Udkastet til anerkendelsesplan indeholder mindst følgende elementer:

a) en beskrivelse af udgangssituationen, bl.a. med hensyn til antallet af deltagende producenter, med en fuldstændig oversigt over medlemmer, produktion, herunder værdien af den afsatte produktion, afsætning og infrastruktur, herunder infrastruktur, der ejes af de enkelte medlemmer af producentsammenslutningen, hvis den skal bruges af producentsammenslutningen selv

b) den foreslåede startdato for gennemførelse af planen og dens varighed, der ikke må overstige fem år, og

c) de aktiviteter, der skal gennemføres for at opnå anerkendelse.

Artikel 40

Godkendelse af anerkendelsesplanen

1. De nationale myndigheder træffer afgørelse om det forelagte udkast til anerkendelsesplan senest tre måneder efter, at de har modtaget planen med den fornødne dokumentation.

2. Efter den i artikel 113 omtalte kontrol skal den nationale myndighed enten:

a) godkende planen og give en foreløbig anerkendelse

b) anmode om ændringer i planen, eller

c) afvise planen.

Eventuelt kan kun en plan, som indeholder de ændringer, der er anmodet om efter litra b), godkendes.

De nationale myndigheder underretter den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person om afgørelsen.

Artikel 41

Iværksættelse af anerkendelsesplanen

1. Anerkendelsesplanen iværksættes i årsperioder regnet fra den 1. januar. Medlemsstaterne kan give producentsammenslutninger tilladelse til at inddele disse årsperioder i halvårlige perioder.

Anerkendelsesplanen begynder i overensstemmelse med den foreslåede dato under artikel 39, litra b):

a) den 1. januar efter datoen for de nationale myndigheders godkendelse af planen eller

b) straks efter datoen for planens godkendelse.

2. Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for, at producentsammenslutningerne kan anmode om ændringer af planerne i gennemførelsesperioden. Sådanne anmodninger skal vedlægges den fornødne dokumentation.

3. De nationale myndigheder træffer en beslutning om enhver ændring af planen senest tre måneder efter modtagelsen af ændringsanmodningen efter at have undersøgt den forelagte begrundelse og dokumentation. Alle ændringsansøgninger, der ikke træffes afgørelse om inden for nævnte frist, betragtes som afvist.

Artikel 42

Ansøgninger om anerkendelse som producentorganisation

Producentsammenslutninger, som iværksætter en anerkendelsesplan, kan når som helst indgive en anmodning om anerkendelse i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1182/2007. Sådanne anmodninger skal under alle omstændigheder forelægges inden udgangen af overgangsperioden som anført i artikel 7 i forordning (EF) nr. 1182/2007.

Fra datoen for indgivelsen af denne anmodning kan sammenslutningen forelægge et udkast til et driftsprogram i henhold til artikel 64.

Artikel 43

Producentsammenslutningernes hovedaktivitet

Artikel 28 finder tilsvarende anvendelse på producentsammenslutninger.

Artikel 44

Værdien af den afsatte produktion

1. Artikel 52 finder tilsvarende anvendelse på producentsammenslutninger.

2. Hvis værdien af et produkt er blevet forringet af årsager, der er blevet behørigt begrundet over for en medlemsstat, og som producentsammenslutningen hverken kan kontrollere eller holdes ansvarlig for, udgør værdien af den afsatte produktion mindst 65 % af den værdi, der er anført og kontrolleret af medlemsstaten i den eller de tidligere ansøgninger om støtte for den seneste årsperiode, eller såfremt den ikke foreligger, af den værdi, som oprindelig blev anført i den godkendte anerkendelsesplan.

Artikel 45

Finansiering af anerkendelsesplaner

1. Støttesatserne i artikel 7, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1182/2007 halveres i forhold til afsat produktion, der overstiger 1 000 000 EUR.

2. Støtten i artikel 7, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1182/2007 kan højst beløbe sig til 100 000 EUR pr. årsperiode for hver producentsammenslutning.

3. Hvis en del af gennemførelsen ikke forløber i et fuldt kalenderår, reduceres de i stk. 2 omtalte lofter forholdsmæssigt.

4. Støtten i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1182/2007 udbetales

a) i årlige eller halvårlige rater ved afslutningen af hver årlig eller halvårlig periode for iværksættelse af anerkendelsesplanen eller

b) i rater for en årlig periode, hvis planen starter i løbet af den årlige periode, eller hvis der inden afslutningen af en årlig periode meddeles anerkendelse i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1182/2007.

Ved beregningen af raterne kan medlemsstaterne som afsat produktion anvende produktionen i en periode, der er forskellig fra den, for hvilken raten udbetales, hvis dette er påkrævet af hensyn til kontrollen. Forskellen mellem perioderne skal være mindre end længden den pågældende periode.

5. Vekselkursen for beløbene som anført i stk. 1 og 2 er den sidste vekselkurs, som Den Europæiske Centralbank offentliggør inden den første dag i den periode, som den pågældende støtte ydes for.

Artikel 46

Støtte til de til anerkendelsen nødvendige investeringer

For investeringer i tilknytning til gennemførelsen af anerkendelsesplanerne anført i denne forordnings artikel 39, litra c), som der er ydet støtte til i henhold til artikel 7, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1182/2007, gælder følgende:

a) investeringer, som kan skabe konkurrenceforvridning, når det gælder producentsammenslutningens øvrige erhvervsaktiviteter, er ikke omfattet, og

b) investeringer, som direkte eller indirekte gavner sådanne øvrige erhvervsaktiviteter, finansieres i forhold til det omfang, hvori de er til gavn for de sektorer eller de produkter, som er omfattet af den foreløbige anerkendelse.

Artikel 47

Støtteansøgning

1. En producentsammenslutning indgiver en samlet ansøgning om den støtte, der er anført i artikel 7, stk. 3, litra a) og litra b), i forordning (EF) nr. 1182/2007, i løbet af de tre måneder, der følger efter udløbet af hver af de årlige eller halvårlige perioder, der er nævnt i denne forordnings artikel 45, stk. 4. Ansøgningen skal indeholde en erklæring om værdien af den afsatte produktion for den periode, hvortil der søges støtte.

2. Ansøgninger om støtte for halvårlige perioder kan alene indgives, hvis anerkendelsesplanen er opsplittet i halvårlige perioder, jf. artikel 41, stk. 1. Enhver ansøgning om støtte skal ledsages af en skriftlig erklæring fra producentsammenslutningen om:

a) at den overholder og vil overholde bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1182/2007 samt i nærværende forordning, og

b) at den hverken direkte eller indirekte har modtaget, modtager eller vil modtage dobbelt finansiel EF-støtte eller national støtte til de aktioner under dens anerkendelsesplan, hvortil EF yder finansiel støtte i henhold til nærværende forordning.

3. Medlemsstaterne fastsætter fristen for betaling af støtten, der under alle omstændigheder ikke kan overstige seks måneder efter modtagelsen af anmodningen.

Artikel 48

Støtteberettigelse

Medlemsstaterne vurderer producentsammenslutningernes berettigelse til støtte i henhold til denne forordning med henblik på at fastslå, at ydelse af støtte er behørigt begrundet under hensyntagen til vilkårene og datoen for eventuel tidligere ydelse af offentlig støtte til de producentorganisationer eller -sammenslutninger, hvorfra medlemmerne af den pågældende producentsammenslutning kommer, samt til eventuelle medlemsbevægelser mellem producentorganisationer og -sammenslutninger.

Artikel 49

EF-bidrag

1. EF-bidraget til finansieringen af den støtte, der er anført i artikel 7, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1182/2007, andrager:

a) 75 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet, og

b) 50 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i de øvrige regioner.

2. EF-bidraget til finansieringen af den støtte, der er anført i artikel 7, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1182/2007, udtrykt i kapitaltilskud eller i støtteækvivalent i kapital, kan i forhold til de støtteberettigede investeringsudgifter højst udgøre:

a) 50 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet, og

b) 30 % i de øvrige regioner.

De berørte medlemsstater forpligter sig til at deltage i finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst 5 %.

Modtagerne af støtten deltager i finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst:

a) 25 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet

b) 45 % i de øvrige regioner.

Artikel 50

Sammenlægninger

1. Den i artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1182/2007 omhandlede støtte kan ydes eller fortsat ydes til producentsammenslutninger, der er meddelt foreløbig anerkendelse, og som er dannet ved sammenlægning af to eller flere foreløbigt anerkendte producentsammenslutninger.

2. Ved beregningen af størrelsen af den i stk. 1 omhandlede støtte træder den producentsammenslutning, der dannes ved sammenlægningen, i stedet for de sammenslutninger, der indgår i sammenlægningen.

3. Når to eller flere producentsammenslutninger bliver lagt sammen, påtager den nye enhed sig de rettigheder og forpligtelser, der gjaldt for den producentsammenslutning, som blev foreløbigt anerkendt først.

4. Såfremt en foreløbigt anerkendt producentsammenslutning bliver lagt sammen med en anerkendt producentorganisation, vil den enhed, der dannes ved sammenlægningen, ikke længere være berettiget til foreløbig anerkendelse som en producentsammenslutning og heller ikke til den i artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1182/2007 omhandlede støtte. Denne enhed skal fortsat behandles som den anerkendte producentorganisation, forudsat at den overholder de gældende krav. Om nødvendigt anmoder producentorganisationen om at få ændret sit driftsprogram, og her finder artikel 31 tilsvarende anvendelse.

Aktioner, producentsammenslutninger gennemførte før en sådan sammenlægning, er dog fortsat støtteberettigede på de i anerkendelsesplanen fastsatte betingelser.

Artikel 51

Anerkendelsens virkninger

1. Indrømmelse af anerkendelsen bevirker, at ydelsen af støtte i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1182/2007 ophører.

2. Hvis der indgives et driftsprogram i overensstemmelse med denne forordning, sikrer medlemsstaten, at der ikke sker dobbeltfinansiering af de foranstaltninger, der er fastlagt i anerkendelsesplanen.

3. Investeringer, der opfylder betingelserne vedrørende støtte eller udgifter i artikel 7, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1182/2007, vil kunne optages i driftsprogrammerne, forudsat at de er i overensstemmelse med denne forordning.

4. Medlemsstaterne fastsætter en periode, som begynder efter gennemførelse af anerkendelsesplanen, inden for hvilken producentsammenslutningen skal anerkendes som producentorganisation. Perioden må højst være på fire måneder.

KAPITEL II

Driftsfonde og driftsprogrammer

Afdeling 1

Værdien af den afsatte produktion

Artikel 52

Beregningsgrundlag

1. I forbindelse med dette kapitel beregnes værdien af den afsatte produktion for en producentorganisation på grundlag af producentorganisationernes medlemmers produktion, for hvilken producentorganisationen er anerkendt.

2. I værdien af den afsatte produktion medregnes de medlemmers produktion, der forlader eller tilslutter sig producentorganisationen. Medlemsstaterne fastlægger betingelser, der gør det muligt at undgå overlapning.

3. Medlemsstaterne kan tillade producentorganisationer at medtage biprodukternes værdi i værdien af den afsatte produktion.

4. I værdien af den afsatte produktion medregnes værdien af tilbagekøb fra markedet, der er afsat som foreskrevet i artikel 10, stk. 4, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1182/2007, anslået til gennemsnitsprisen for de produkter, producentorganisationen afsatte det foregående år.

5. Kun produktion fra producentorganisationens medlemmer, som producentorganisationen selv har afsat eller som er i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1182/2007, medregnes i værdien af den afsatte produktion.

6. Den afsatte produktion faktureres »ab producentorganisation«:

a) i givet fald som emballeret eller klargjort produkt eller som et produkt, der har gennemgået en første forarbejdning

b) eksklusive moms, og

c) eksklusive interne transportudgifter i de tilfælde, hvor der er stor afstand mellem producentorganisationens opsamlings- eller emballeringscentral og producentorganisationens distributionssted. Medlemsstaterne fastsætter de nedsættelser, som skal anvendes på den fakturerede værdi af produkter, der er udstedt faktura for på forskellige stadier af forarbejdning eller levering/transport.

7. Beregningen af den afsatte produktions værdi kan også foretages »ab filial« på samme måde som i stk. 6, hvis mindst 90 % af den i filialen indskudte kapital ejes:

a) af producentorganisationen eller sammenslutningen af producentorganisationer eller

b) med forbehold af medlemsstatens godkendelse af medlemmer, der er kooperativer, af producentorganisationerne eller af sammenslutningerne af producentorganisationer, hvis dette bidrager til at opfylde målene i artikel 3, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1182/2007.

8. Hvis produktionen forringes som følge af vejrforhold, dyre- eller plantesygdomme eller skadedyrsangreb, kan skadesløsholdelse fra forsikringen i henhold til høstforsikringsordninger, jf. afdeling 6 i kapitel III, eller tilsvarende foranstaltninger, der forvaltes af producentorganisationen, medregnes i værdien af den afsatte produktion.

Artikel 53

Referenceperiode

1. Det årlige loft for støtte, der er anført i artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1182/2007, beregnes hvert år på grundlag af værdien af den afsatte produktion i en tolvmåneders referenceperiode, der fastsættes af medlemsstaterne.

2. Referenceperioden fastsættes af medlemsstaterne for hver producentorganisation som:

a) en tolvmåneders periode, der begynder tidligst den 1. januar tre år før det år, hvor driftsprogrammet gennemføres, og slutter senest den 1. august samme år, eller

b) gennemsnitsværdien af tre på hinanden følgende tolvmånedersperioder, der begynder tidligst den 1. januar fem år før det år, hvor driftsprogrammet gennemføres, og slutter senest den 1. august samme år.

3. Tolvmånedersperioden skal være den berørte producentorganisations regnskabsperiode.

Referenceperioden må ikke variere i løbet af et driftsprogram, medmindre situationen berettiger hertil.

4. Hvis værdien af et produkt er blevet forringet af årsager, der er blevet tilfredsstillende begrundet over for en medlemsstat, og som producentorganisationen hverken kan kontrollere eller holdes ansvarlig for, udgør værdien af den afsatte produktion som anført i stk. 1 mindst 65 % af værdien af det berørte produkt i den forudgående referenceperiode.

De i første afsnit nævnte årsager skal begrundes.

5. Hvis nyligt oprettede anerkendte producentorganisationer ikke råder over tilstrækkelige historiske data om den afsatte produktion til anvendelse af stk. 2, kan værdien af den afsatte produktion anses for at være lig med værdien af den markedsegnede produktion, som producentorganisationen har forelagt med henblik på anerkendelse. Den beregnes som gennemsnitsværdien af den afsatte produktion for de tre foregående år for alle producenter, som er medlemmer af den producentorganisation, når ansøgningen om anerkendelse er indsendt.

6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at indsamle oplysninger om værdien af den afsatte produktion for producentorganisationer, som ikke har forelagt driftsprogrammer.

7. Uanset stk. 1 og 6 beregnes værdien af den afsatte produktion for referenceperioden i henhold til den lovgivning, der var gældende i den pågældende referenceperiode.

Afdeling 2

Driftsfonde

Artikel 54

Forvaltning

Medlemsstaterne sikrer sig, at driftsfondene forvaltes på en sådan måde, at alle udgifter og indtægter i forbindelse med dem hvert år kan identificeres, kontrolleres og attesteres af eksterne revisorer.

Artikel 55

Finansiering af driftsfonde

Medlemmernes finansielle bidrag til driftsfonden, jf. artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007, fastsættes af producentorganisationen.

Udnyttelsen af driftsfonden skal kunne komme alle producenter til gode, og alle producenter skal kunne være med til på demokratisk vis at træffe beslutning om anvendelsen af producentorganisationens midler og om de finansielle bidrag til driftsfondene.

Artikel 56

Meddelelse af anslået beløb

Producentorganisationerne meddeler de anslåede beløb for Fællesskabets bidrag, medlemmernes bidrag samt producentorganisationens eget bidrag til driftsfondene for det følgende år til medlemsstaterne senest den 15. september sammen med driftsprogrammerne eller anmodningerne om godkendelse af ændringer.

Medlemsstaterne kan fastsætte en senere dato end den 15. september.

Driftsfondenes anslåede beløb beregnes på grundlag af driftsprogrammerne og værdien af den afsatte produktion. Beregningen opdeles på udgifter til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger samt andre foranstaltninger.

Afdeling 3

Driftsprogrammer

Artikel 57

National strategi

1. Den nationale strategis overordnede struktur og indhold som anført i artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1182/2007 skal fra og med 1. januar 2009 fastlægges i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag VII. Medlemsstaterne fastlægger dens overordnede strategi og indhold før denne dato. Den kan bestå af regionale elementer.

Den nationale strategi samler alle de beslutninger, medlemsstaterne træffer, og de bestemmelser, de indfører, i medfør af afsnit III i forordning (EF) nr. 1182/2007 og dette afsnit.

2. Den nationale strategi, herunder indarbejdelse af de nationale regler, jf. artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007, fastlægges, før udkastet til driftsprogrammer indleveres i et givet år. De nationale regler indarbejdes, efter at de er fremsendt til Kommissionen og eventuelt ændret i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1182/2007.

3. En analyse af udgangssituationen skal indgå i udformningen af den nationale strategi og udarbejdes på medlemsstatens ansvar. Analysen skal afdække, vurdere og prioritere de behov, der skal opfyldes, de mål, der skal nås gennem driftsprogrammerne for at opfylde disse prioriterede behov, de forventede resultater og de kvantificerede mål, der skal opfyldes i forhold til udgangssituationen, samt fastlægge de mest egnede instrumenter og foranstaltninger til at nå disse mål.

4. Medlemsstaterne sikrer også overvågning og evaluering af den nationale strategi samt gennemførelsen heraf gennem driftsprogrammerne.

Den nationale strategi kan ændres, især på baggrund af overvågningen og evalueringen. Disse ændringer skal foretages før indsendelsen af udkastet til driftsprogrammer i et givet år.

5. Medlemsstaterne fastsætter i den nationale strategi maksimale procentsatser for, hvor stor en del af fonden der kan bruges på en enkeltforanstaltning og/eller aktionstype og/eller udgift med henblik på at sikre en passende balance mellem de forskellige foranstaltninger.

Artikel 58

Nationale regler for miljøforanstaltninger

1. Ud over den i artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007 anførte meddelelse underretter medlemsstaterne også Kommissionen om eventuelle ændringer i de nationale regler, som er omfattet af proceduren i artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1182/2007. Kommissionen stiller reglerne til rådighed for andre medlemsstater på den måde, den finder passende.

2. Reglerne omfatter en ikke-udtømmende liste over miljøforanstaltninger og de betingelser, der gælder herfor i medlemsstaten, jf. artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1182/2007, og for hver udvalgt miljøforanstaltning anføres:

a) den eller de specifikke forpligtelser og

b) begrundelse for foranstaltningen baseret på dens forventede miljøpåvirkning i forhold til de miljømæssige behov og prioriteringer.

Artikel 59

Supplerende medlemsstatsregler

Medlemsstaterne kan vedtage regler, der supplerer forordning (EF) nr. 1182/2007 og denne forordning vedrørende reglerne for tildeling af støtte til foranstaltninger, aktioner eller udgifter under driftsprogrammer.

Artikel 60

Forhold til programmer for udvikling af landdistrikter

1. Der ydes ikke støtte efter medlemsstatens landdistriktsudviklingsprogram eller -programmer under forordning (EF) nr. 1698/2005 til aktioner, der dækkes af foranstaltninger efter denne forordning, med forbehold af stk. 2.

2. Såfremt der undtagelsesvis er bevilget støtte efter forordning (EF) nr. 1698/2005 i overensstemmelse med artikel 5, stk. 6, i forordningen til foranstaltninger, der kunne være støtteberettigede efter nærværende forordning, sikrer medlemsstaterne, at en støttemodtager kun modtager støtte til en given aktion i henhold til én ordning.

Med henblik herpå skal medlemsstaterne, når de medtager foranstaltninger indeholdende sådanne undtagelser i deres programmer for udvikling af landdistrikterne, sikre, at den nationale strategi som anført i denne forordnings artikel 57 indeholder de kriterier og administrative regler, de vil anvende i landdistriktsudviklingsprogrammerne.

Med forbehold af bestemmelserne i artikel 10, stk. 1 og 3, samt artikel 11 i forordning (EF) nr. 1182/2007 må støtteniveauet for foranstaltninger, der er omfattet af denne forordning, hvor det er relevant, ikke overstige det niveau, der finder anvendelse på foranstaltningerne under programmet til udvikling af landdistrikter.

Støtte til miljøaktioner ud over erhvervelse af anlægsaktiver skal være begrænset til de maksimumbeløb, der er fastlagt i bilaget til forordning (EF) nr. 1698/2005 for betalinger til miljøvenligt landbrug. Disse beløb kan i særlige tilfælde hæves, så der tages hensyn til de specifikke forhold, som skal begrundes i den nationale strategi som anført i artikel 57 i denne forordning.

Artikel 61

Driftsprogrammernes indhold samt støtteberettigede udgifter

1. Driftsprogrammerne indeholder følgende:

a) en beskrivelse af udgangssituationen, der, hvor det er relevant, er baseret på de udgangsindikatorer, som er anført i bilag XIV

b) de mål, der er opstillet for driftsprogrammet, under hensyntagen til produktions- og afsætningsmulighederne, og en forklaring på, hvordan programmet bidrager til den nationale strategi, samt en bekræftelse af, at det er i overensstemmelse med den nationale strategi, herunder dennes balance mellem aktiviteterne. I beskrivelsen af målene skal der henvises til de mål, der er defineret i den nationale strategi, og der skal angives målelige mål for at lette overvågningen af de fremskridt, som gradvis sker i gennemførelsen af programmet

c) en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger og enkeltaktioner, herunder foranstaltninger til kriseforebyggelse og -styring, der skal gennemføres, og de midler, der skal anvendes for at nå målene i hvert af de år, hvori programmet gennemføres. Det anføres i beskrivelsen, i hvor høj grad de forskellige foreslåede foranstaltninger: i) supplerer og er i overensstemmelse med andre foranstaltninger, herunder foranstaltninger, der finansieres eller er berettigede til støtte fra andre EF-fonde, og navnlig støtte til udvikling af landdistrikter. I den forbindelse skal der, hvis det er relevant, henvises til foranstaltninger, som er gennemført under tidligere driftsprogrammer ii) ikke medfører risiko for dobbeltfinansiering fra EF-fonde

d) programmets varighed og

e) de finansielle aspekter, nemlig: i) beregningsmetoden og størrelsen af de finansielle bidrag ii) proceduren for finansiering af driftsfonden iii) information, der er nødvendig for at begrunde forskellige niveauer for bidrag, og iv) budgettet og tidsplanen for gennemførelse af foranstaltningerne i hvert år, hvori programmet gennemføres.

2. Forskellige miljøaktioner kan kombineres, hvis de supplerer hinanden og er forenelige.

Kombineres miljøaktioner, skal der i støtteniveauet tages hensyn til de specifikke indkomsttab og supplerende omkostninger, der opstår som følge af kombinationen.

3. Investeringer, også i forbindelse med leasingkontrakter, hvor tilbagebetalingsperioden overstiger driftsprogrammets varighed, kan overføres til et efterfølgende driftsprogram, hvis det kan godtgøres, at det er økonomisk berettiget, og navnlig i tilfælde, hvor den skattemæssige afskrivningsperiode er på over fem år.

Såfremt investeringerne fornyes, skal restværdien af de fornyede investeringer:

a) tilføres producentorganisationens driftsfond eller

b) fratrækkes fornyelsesomkostningerne.

Der kan foretages investeringer i eller træffes foranstaltninger på producentorganisationens medlemmers individuelle bedrifter, hvis de bidrager til at realisere driftsprogrammets mål. Hvis medlemmet forlader organisationen, sørger medlemsstaterne for, at investeringen eller dens restværdi tilbagebetales, medmindre medlemsstaten træffer andre foranstaltninger.

4. Driftsprogrammer må ikke indeholde aktioner eller udgifter, der er anført på listen i bilag VIII.

5. Støtteberettigede udgifter under driftsprogrammerne skal begrænses til de faktisk påløbne omkostninger. Dog kan medlemsstaterne i stedet på forhånd fastsætte behørigt begrundede faste støttesatser i følgende tilfælde:

a) hvis disse faste støttesatser er anført i bilag VIII

b) for ekstra kilometeromkostninger til ekstern transport sammenlignet med omkostningerne til landevejstransport, ved brug af jernbane- og/eller skibstransport som en del af en miljøvenlig foranstaltning, og

c) for ekstra omkostninger og indkomsttab, der er opstået som følge af miljøaktioner, beregnet i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1974/2006.

Medlemsstaterne reviderer disse satser mindst hvert femte år.

6. For at en aktion kan være støtteberettiget, skal over 50 % udtrykt i værdi af de produkter, der er berørt af den, være de produkter, for hvilke producentorganisation er anerkendt. For at kunne indgå i de 50 % skal produkterne komme fra producentorganisationens medlemmer eller medlemmer af en anden producentorganisati