ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 4/96/EKSF af 21. november 1995 om ændring af henstilling nr. 3118/94/EKSF og om ophævelse af henstilling nr. 73/95/EKSF

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 74, og

ud fra følgende betragtninger:

I afventning af indgåelsen og ikrafttrædelsen af aftalerne med Rusland og Ukraine om handlen med visse stålprodukter henhørende under traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab blev der ved Kommissionens henstilling nr. 73/95/EKSF (1) indført et krav om eksportlicens for indførsel af varer omfattet af disse aftaler;

med disse aftalers (2) ikrafttræden sammen med indførelsen af et krav om en EF-importlicens i overensstemmelse med reglerne i Kommissionens beslutning nr. 3/96/EKSF (3) er det nødvendigt at ophæve henstilling nr. 73/95/EKSF og for at undgå unødvendige procedureoverlapninger at ændre Kommissionens henstilling nr. 3118/94/EKSF (4), senest ændret ved henstilling nr. 393/95/EKSF (5), for at fjerne kravet om tilsynsdokumenter for de varer med oprindelse i Rusland og Ukraine, der er omfattet af aftalerne -

FREMSAT FØLGENDE HENSTILLING:

Artikel 1

Henstilling nr. 73/95/EKSF ophæves.

Artikel 2

Artikel 1, stk. 1, i henstilling nr. 3118/94/EKSF finder ikke længere anvendelse i forbindelse med overgang til fri omsætning af de stålprodukter henhørende under EKSF-traktaten med oprindelse i Rusland og Ukraine, som er omfattet af aftalerne mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og disse lande, og for hvilke der kræves en EF-importlicens i overensstemmelse med bestemmelserne i beslutning nr. 3/96/EKSF.

Artikel 3

Denne henstilling træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne henstilling anvendes fra den 1. januar 1996.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 1995.

På Kommissionens vegne

Jacques SANTER

Formand

(1) EFT nr. L 13 af 19. 1. 1995, s. 1.

(2) Se side 24 og 47 i denne Tidende.

(3) Se side 1 i denne Tidende.

(4) EFT nr. L 330 af 21. 12. 1994, s. 6.

(5) EFT nr. L 43 af 25. 2. 1995, s. 23.
Berigtigelse til Kommissionens henstilling nr. 88/96/EKSF af 16. december 1996 om ændring af henstilling 91/141/EKSF for så vidt angår spørgeskemaerne i bilaget (De Europæiske Fællesskabers Tidende nr. L 326 af 17. december 1996)

Side 31 og i indholdsfortegnelsen, titlen:

i stedet for: »Kommissionens henstilling nr. 88/96/EKSF af 16. december 1996 om ændring af henstilling 91/141/EKSF for så vidt angår spørgeskemaerne i bilaget«

læses: »Kommissionens henstilling nr. 2393/96/EKSF af 16. december 1996 om ændring af henstilling 91/141/EKSF for så vidt angår spørgeskemaerne i bilaget«.
DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS RETNINGSLINJE

af 22. april 1999

om bemyndigelse til at udstede nationale pengesedler i overgangsperioden

(ECB/1999/NP11)

STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt "traktaten"), særlig artikel 105 A, stk. 1, og statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt "statutten"), særlig artikel 16, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den Europæiske Centralbank (ECB) har fra den 1. januar 1999 eneret til at bemyndige udstedelse af pengesedler i Fællesskabet; på baggrund af artikel 2, 3 og 6 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euro(1) er pengesedler lydende på nationale valutaenheder underopdelinger af euroen; ovennævnte bestemmelser indebærer, at ECB fra den 1. januar 1999 har retten til at bemyndige udstedelse af nationale pengesedler i overgangsperioden som defineret i artikel 1, sjette led, i forordning (EF) nr. 974/98.

(2) Udstedelse af pengesedler er en efterspørgselsstyret proces; for så vidt angår nationale pengesedler, er de nationale centralbanker i overgangsperioden i stand til at vurdere, hvor stor en mængde det er nødvendigt at udstede; ECB's Styrelsesråd træffer i begyndelsen af 2001 afgørelse vedrørende bemyndigelse til at udstede europengesedler.

(3) I overensstemmelse med artikel 12.1 og 14.3 i statutten udgør retningslinjer fastsat af ECB en integrerende del af fællesskabsretten -

VEDTAGET FØLGENDE RETNINGSLINJE:

Artikel 1

Bemyndigelse til at udstede nationale pengesedler

1. De nationale centralbanker bemyndiges hermed til at vedblive at udstede nationale pengesedler i overgangsperioden i overensstemmelse med national praksis.

2. De nationale centralbanker informerer hvert år ved udgangen af februar ECB om mængden af nationale pengesedler, der er udstedt i det forudgående år.

Artikel 2

Afsluttende bestemmelser

Denne retningslinje er rettet til de deltagende medlemsstaters nationale centralbanker.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 22. april 1999.

På vegne af Styrelsesrådet for ECB

Willem F. Duisenberg

(1) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.
Berigtigelse til Den Europæiske Centralbanks retningslinje af 26. august 1998 om visse bestemmelser vedrørende eurosedler, som ændret den 26. august 1999 (ECB/1999/3) (EFT L 258 af 5.10.1999)



EF-Tidende nr. L 287 af 14/11/2000 s. 0068 - 0068



Berigtigelse til Den Europæiske Centralbanks retningslinje af 26. august 1998 om visse bestemmelser vedrørende eurosedler, som ændret den 26. august 1999 (ECB/1999/3) (De Europæiske Fællesskabers Tidende L 258 af 5. oktober 1999) I indholdsfortegnelsen og i titlen på side 32: i stedet for: Den Europæiske Centralbanks retningslinje af 26. august 1998 om visse bestemmelser vedrørende eurosedler, som ændret den 26. august 1999 læses: Den Europæiske Centralbanks retningslinje af 7. juli 1998 om visse bestemmelser vedrørende eurosedler, som ændret den 26. august 1999.
32000O0007R(01)

Berigtigelse til Den Europæiske Centralbanks retningslinje af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (ECB/2000/7) (EFT L 310 af 11.12.2000)



EF-Tidende nr. L 123 af 04/05/2001 s. 0035 - 0035
Berigtigelse til den Europæiske Centralbanks retningslinje af 13. september 2001 om fastsættelse af visse bestemmelser om forhåndsudsendelse af eurosedler uden for euroområdet (ECB/2001/8)

(De Europæiske Fællesskabers Tidende L 257 af 26. september 2001)

Side 7, artikel 1, første led:

i stedet for:

"kreditinstitutter": institutter som defineret i artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (1), som ændret ved direktiv 2000/28/EF (2)

læses:

"kreditinstitutter": institutter som defineret i artikel 1, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (1), ændret ved direktiv 2000/28/EF (2).
Berigtigelse af Den Europæiske Centralbanks retningslinje 2001/401 af 26. april 2001 om et Trans-European Automated Real-Time Gross settlement Express Transfer system (Target) (ECB/2001/3)

(De Europæiske Fællesskabers Tidende L 140 af 24. maj 2001)

Gennem hele retsakten og bilagene:

i stedet for: "Target"

læses: "TARGET".

Artikel 3, litra d, nr. 1:

i stedet for:

TARGET som helhed er lukket på lørdage, søndage, nytårsdag, langfredag (i henhold til kalenderen gældende på ECB's hjemsted), 2. påskedag (i henhold til kalenderen gældende på ECB's hjemsted), 1. maj, 1. juledag samt 2. juledag.

læses:

TARGET som helhed er lukket på lørdage, søndage, nytårsdag, langfredag (i henhold til kalenderen gældende på ECB's hjemsted), 2. påskedag (i henhold til kalenderen gældende på ECB's hjemsted), 1. maj, 1. juledag, 2. juledag samt i år 2001 tillige den 31. december..

Artikel 3, litra f), nr. 3, første afsnit, sidste sætning:

i stedet for: "... som defineret i artikel 1, stk. 26 i direktiv 2000/12/EF."

læses: "..., som defineret i artikel 1, stk. 26 i direktiv 2000/12/EF, og som gældende for pengepolitiske operationer.".
Berigtigelse til den Europæiske Centralbanks retningslinje af 7. marts 2002 om ændring af retningslinje ECB/2000/7 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (ECB/2002/2)

(De Europæiske Fællesskabers Tidende L 185 af 15. juli 2002)

Side 1, anden betragtning:

i stedet for: "... gennemførelse af den fælles pengepolitik bør komme til udtryk på dækkende måde."

læses: "... gennemførelse af den fælles pengepolitik i euroområdet bør komme til udtryk på dækkende måde."

Side 1, artikel 1:

i stedet for: "Bilaget til denne retningslinje ("Den fælles pengepolitik i Den Økonomiske og Monetære Union - Dokumentationsgrundlag for Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer") ..."

læses: "Bilaget til denne retningslinje ("Den fælles pengepolitik i euroområdet - Dokumentationsgrundlag for Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer") ...".
(2)

I betragtning af den seneste udvikling og efter yderligere vurdering finder Styrelsesrådet, at det vil være nyttigt at udvide definitionen af kunder til også at omfatte medlemsstater, som ikke har indført euroen og deres nationale centralbanker (NCB’er). Retningslinje ECB/2004/13 skal derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(2)

Styrelsesrådet er af den opfattelse, at Eurosystemet bør optræde som et samlet system i forbindelse med Eurosystemets tjenesteydelser vedrørende forvaltning af valutareserver, som leveres til disse kunder, uanset gennem hvilket medlem af Eurosystemet disse tjenesteydelser leveres. Med dette for øje finder Styrelsesrådet det nødvendigt at vedtage denne retningslinje for blandt andet at sikre, at Eurosystemets tjenesteydelser vedrørende forvaltning af valutareserver leveres på et standardiseret grundlag og på harmoniserede betingelser og vilkår, at ECB modtager tilstrækkelige oplysninger om disse tjenesteydelser, og at der fastsættes fælles minimumskarakteristika, som er påkrævet i kontraktlige aftaler med kunder.
(4)

Retningslinje ECB/2000/1 bør derfor ændres for at muliggøre anvendelse af FBE’s standardaftale for finansielle transaktioner (udgave 2004) for »over-the-counter« derivattransaktioner og indskud i forhold til modparter, som har hjemsted eller er etableret i henhold til svensk lov, og dermed at give udtryk for ECB’s beslutning om ikke længere at anvende ECB's netting-standardaftale over for sådanne modparter.
(3)

I kapitel 6 i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (1) er der behov for en ændring i to henseender. For det første er det nødvendigt at gøre belånbarhedskriterierne for liste 1 og liste 2 papirer mere præcise for så vidt angår værdipapirer af asset-backed-typen. Værdipapirer af asset-backed-typen, som i dag er belånbare, men som ikke opfylder de nye adgangskriterier, vil forblive belånbare i en overgangsperiode. For det andet angående strukturerede emissioner er der behov for en præcisering af reglen, hvorefter efterstillede gældsinstrumenter ikke er omfattet af liste 1.
(3)

Bilag 3 til retningslinje ECB/2000/1 bør derfor ændres for at muliggøre anvendelse af FBE’s standardaftale for finansielle transaktioner (2004-udgaven) for transaktioner med modparter beskrevet i den anden betragtning. Artikel 3 i retningslinjen bør følgelig ændres for at give udtryk for følgende: i) den omstændighed, at det er unødvendigt at anvende bilag 1 i retningslinjen på transaktioner, som er dokumenteret ved FBE’s standardaftale for finansielle transaktioner (2004-udgaven); og ii) ECB’s beslutning om ikke længere at anvende ECB's netting-standardaftale over for modparter, for hvilke ECB anvender FBE’s standardaftale for finansielle transaktioner (2004-udgaven), og som er etableret eller har hjemsted i en af følgende jurisdiktioner: Belgien, Danmark, Finland, Det Forenede Kongerige (kun England og Wales), Frankrig, Grækenland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Spanien, Tyskland, Østrig eller Schweiz.
(1)

Artikel 8 i retningslinje ECB/2005/5 af 17. februar 2005 om Den Europæiske Centralbanks rapporteringskrav med hensyn til statistik over offentlige finanser samt fremgangsmåden ved informationsudveksling på dette område inden for det europæiske system af centralbanker (1) bestemmer bla., at Styrelsesrådet en gang årligt vurderer undtagelserne for de centralbanker (NCB'er), som ikke er i stand til at opfylde kravene i artikel 2 og artikel 4, stk. 1.
(2)

I henhold til statuttens artikel 22 kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker (NCB’er) tilbyde faciliteter med henblik på at sikre effektive og pålidelige clearing- og betalingssystemer inden for Fællesskabet og over for tredjelande.
(1)

Retningslinje ECB/2002/7 af 21. november 2002 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for kvartalsvise finansielle sektorkonti (1) blev ændret ved retningslinje ECB/2005/13 (2). Retningslinje ECB/2005/13 indeholdt en opdateret liste over undtagelser fra datarapporteringskravene gældende for en række medlemsstater. Som følge af en gennemgang af disse undtagelser tilføjes yderligere undtagelser vedrørende en medlemsstat.
(3)

Styrelsesrådet er af den opfattelse, at Eurosystemet bør optræde som et samlet system i forbindelse med tjenesteydelser vedrørende forvaltning af valutareserver, som leveres af Eurosystemet til disse kunder, uanset gennem hvilket medlem af Eurosystemet disse tjenesteydelser leveres. Med dette for øje finder Styrelsesrådet det nødvendigt at vedtage denne retningslinje for blandt andet at sikre, at Eurosystemets tjenesteydelser vedrørende forvaltning af valutareserver leveres på et standardiseret grundlag og på harmoniserede betingelser og vilkår, at ECB modtager tilstrækkelige oplysninger om disse tjenesteydelser, og at der fastsættes de fælles minimumskarakteristika, som er påkrævet i kontraktlige aftaler med kunder.
(1)

Artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 2103/2005 af 12. december 2005 om ændring af forordning (EF) nr. 3605/93 for så vidt angår kvaliteten af de statistiske data til brug ved proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (1) ændrer bl.a. fristerne for indberetning af data som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for at sikre overensstemmelse med tidsfristerne for dataindberetningsprogrammet i det europæiske national- og regionalregnskabssystem 95 (ENS 95) (2). Som følge af denne ændring skal medlemsstaterne fra 2006 indberette data som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud hvert år inden den 1. april og den 1. oktober.
1)

Som artikel 9a indsættes: »Artikel 9a Syntetiske instrumenter 1. Instrumenter der kombineres til dannelse af et syntetisk instrument skal bogføres og behandles separat fra andre instrumenter, i overensstemmelse med de generelle bestemmelser, værdiansættelsesregler, indtægtsføring og de instrument-specifikke krav, der er fastsat i denne retningslinje. 2. Som undtagelse til artikel 3b, artikel 7, stk. 3, artikel 11, stk. 1 og artikel 13, stk. 2, kan benyttes følgende alternative behandling ved værdiansættelse af syntetiske instrumenter: a) Urealiserede gevinster og tab på instrumenter, der er kombineret til at danne syntetiske instrumenter nettes ultimo året. I disse tilfælde bogføres urealiserede nettogevinster på en revalueringskonto. Urealiserede nettotab optages i resultatopgørelsen, såfremt de overstiger tidligere netto revalueringsgevinster bogført på den modsvarende revalueringskonto. b) Værdipapirer, der besiddes som en del af et syntetisk instrument, udgør ikke en del af den samlede beholdning af disse værdipapirer, men skal være en del af en særlig beholdning. c) Urealiserede tab, som er opført på resultatopgørelsen ultimo året og de modsvarende urealiserede gevinster, amortiseres separat over de følgende år. 3. Såfremt et af de kombinerede instrumenter udløber, sælges, opsiges, eller option udøves, skal rapporteringsenheden fremtidigt ophøre med den alternative behandling angivet i stk. 2, og eventuelle uamortiserede værdireguleringsgevinster bogført i resultatopgørelsen i foregående år skal straks tilbageføres. 4. Den alternative behandling, der er nævnt i stk. 2, kan alene benyttes, såfremt følgende betingelser er opfyldt: a) de individuelle instrumenter administreres og deres afkast vurderes som et kombineret instrument, på grundlag af enten en risikostyrings- eller en investeringsstrategi b) ved første bogføring bliver de individuelle instrumenter struktureret og betegnet som et syntetisk instrument c) benyttelse af den alternative behandling fjerner eller reducerer betydeligt uoverensstemmelse i værdiansættelse (værdiansættelsesmisforhold), som ville opstå ved anvendelse af denne retningslinjes generelle regler på enkeltinstrument niveau, og d) adgang til formel dokumentation med henblik på verifikation af opfyldelse af betingelserne i de foregående punkter a, b, og c.«
(2)

Retningslinje ECB/2005/13 af 17. november 2005 om ændring af retningslinje ECB/2002/7 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for kvartalsvise finansielle sektorkonti (2) og retningslinje ECB/2006/6 indeholdt opdaterede lister over undtagelserne fra datarapporteringskravene gældende for de medlemsstater, som havde indført euro på tidspunktet for vedtagelsen af disse to retningslinjer.
16)

I kapitel 6, afsnit 6.2.1, under overskriften »Udsteders/garantens hjemsted« indsættes følgende fodnote 14 i slutningen af første punktum: »Omsættelige aktiver udstedt før den 1. januar 2007 af en enhed, som ikke har hjemsted inden for EØS eller i et af G10-landene uden for EØS, men som er garanteret af en enhed med hjemsted inden for EØS, forbliver belånbare indtil den 31. december 2011, såfremt de opfylder de øvrige kriterier for at være belånbare og de ophører med at være belånbare efter denne dato.«
(5)

For at listen over godkendte instrumenter kan omfatte et nyt instrument, der er forbundet med renteswaps, der opfylder betingelserne for »over-the-counter« derivat transaktioner, hvor der er stillet sikkerhed for en eksponering ud over visse tærskelværdier, bør retningslinje ECB/2006/28 på ny ændres, så at renteswaps kan dokumenteres som over-the-counter derivat transaktioner —
1.

Følgende tekst indsættes umiddelbart før afsnit 1: »Udtrykkene »resident« og »med hjemsted i« har samme betydning som i artikel 1, nr. 4), i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98. For så vidt angår euroområdet omfatter det økonomiske område: i) de deltagende medlemsstaters økonomiske område, og ii) ECB, som anses for resident i euroområdet. Resten af verden omfatter de økonomiske områder uden for euroområdet, dvs. medlemsstater, som endnu ikke har indført euro, alle tredjelande og internationale organisationer, herunder dem, som er beliggende inden for euroområdet. Alle EU-institutioner (1) anses som residenter uden for euroområdet. Som følge heraf er alle transaktioner mellem deltagende medlemsstater og EU-institutioner anført og klassificeret som transaktioner uden for euroområdet i euroområdets betalingsbalancestatistik og statistik over kapitalbalancen over for udlandet. I de nedenfor anførte tilfælde afgøres residens således: a) Ansatte på ambassader og militærbaser klassificeres som residenter i landet for den ansættende regering, undtagen hvis de er ansat lokalt i det værtsland, hvor ambassaden eller militærbasen er beliggende. b) Når ejere af fast ejendom udfører grænseoverskridende transaktioner vedrørende jord og/eller bygninger (fx feriehuse), behandles de, som om de havde overført ejendomsretten til en fiktiv institutionel enhed, som er faktisk resident i det land, hvor ejendommen er beliggende. Den fiktive enhed behandles, som om den ejes og kontrolleres af den ikke-residerende ejer. c) Såfremt en juridisk enhed, fx investeringsforeninger (i modsætning til deres administratorer), sekuritationsinstrumenter og nogle special purpose-enheder mangler væsentlig fysisk udtryksform, afgøres dens hjemsted som det økonomiske område, i henhold til hvis lov enheden er registreret. Hvis den juridske enhed ikke er registreret, anvendes lovlig bopæl som et kriterium, nemlig det land, hvis retsorden regulerer enhedens stiftelse og fortsatte beståen.
(1)

Retningslinje ECB/2005/5 af 17. februar 2005 om Den Europæiske Centralbanks rapporteringskrav med hensyn til statistik over offentlige finanser samt fremgangsmåden ved informationsudveksling på dette område inden for det europæiske system af centralbanker (1) fordrer, at der indsamles data om den andel af statsgælden, der ejes af residenter uden for a medlemsstat, opdelt på gæld ejet af ikke-residenter inden for og uden for euroområdet. Derved bliver det muligt at opgøre den samlede statsgæld, der ejes af residenter uden for euroområdet ved at konsolidere positioner inden for euroområdet. Der er ikke længere noget behov herfor, idet den samlede statsgæld ejet af residenter uden for euroområdet siden marts 2008 offentliggøres som del af euroområdets kapitalbalance over for udlandet, som følge af indførelse af systemer på grundlag af security-by-security rapportering, kombineret med anvendelse af den centraliserede værdipapirdatabase (Centralised Securities Database, CSDB). Retningslinje ECB/2004/15 af 16. juli 2004 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for betalingsbalancestatistik og statistik over kapitalbalancen over for udlandet samt opgørelse af internationale valutareserver (2) hjemler de data, der kræves til denne statistik. Den forudsete yderligere udvikling af disse systemer på grundlag af security-by-security rapportering og af CSDB bør desuden med tiden gøre det muligt at indsamle flere oplysninger om beholdninger af statsgældspapirer på land og på sektor. Da der ikke længere er behov for henvisninger til »gæld tilhørende ikke-residenter inden for euroområdet« og »gæld tilhørende ikke-residenter uden for euroområdet«, bør disse betegnelser derfor udgå i bilag I og II i retningslinje ECB/2005/5 for at mindske rapporteringsbyrden.
(1)

Det reviderede indberetningsprogram i det europæiske nationalregnskabssystem 1995 (i det følgende benævnt »ENS 95«) (2) har bidraget til indførelse af mere effektive normer for statistisk data-kodning. Som led i den generelle harmonisering af standarder for overførsel af finansielle sektorkonti inden for den Europæiske Union bør normerne for kodning i bilag II i retningslinje ECB/2002/7 tilpasses til normerne for kodning i overførselsprogrammet i ENS 95.
d)

Som stk. 4 tilføjes: »4. Under de i stk. 3 nævnte betingelser kan forenklet forhåndsvideresendelse først ske fem kalenderdage forud for datoen for indførelse af euroen. Et beløb i den tidligere nationale valuta, svarende til den pålydende værdi af de eurosedler og -mønter, som en godkendt modpart har forhåndsvideresendt til en detailhandler i overensstemmelse med den forenklede procedure for forhåndsvideresendelse, spærres på detailhandlerens konto hos den godkendte modpart og debiteres på datoen for indførelse af euroen.«
(1)

Styrelsesrådet for Den Europæiske Central Bank (ECB) har besluttet at forlænge udvidelsen af visse kriterier for belånbar sikkerhed, som er fastlagt i retningslinje ECB/2008/18 af 21. november 2008 om midlertidige ændringer af reglerne om belånbar sikkerhed (1).
»—

forstås ved »valutareserver«: kundens godkendte eurodenominerede aktiver, dvs. kontanter og alle værdipapirer, der fremgår af den fælles ramme i Eurosystemets database over godkendte aktiver, som indeholder de aktiver, der er belånbare i forbindelse med Eurosystemets kreditoperationer, og som offentliggøres og opdateres dagligt på ECB's websted, undtagen: i) begge de værdipapirer, som hører under »udstedergruppe 3« (dvs. virksomheder og andre udstedere), og, for de øvrige udstedergruppers vedkommende, de værdipapirer, der hører under »likviditetskategori V« (værdipapirer af asset-backed typen); ii) aktiver, som udelukkende besiddes med det formål at opfylde kundens pensionsforpligtelser og relaterede forpligtelser over for dennes tidligere eller nuværende personale; iii) særlige konti, som er oprettet hos et medlem af Eurosystemet af en kunde til brug for omlægning af offentlig gæld inden for rammerne af internationale aftaler; og iv) andre kategorier af eurodenominerede aktiver, som Styrelsesrådet til enhver tid træffer beslutning om.«