<(BLK0)LA ORG="CCF"> DA</(BLK0)LA>

RAADETS RESOLUTION

af 22. december 1986

om et handlingsprogram for oeget beskaeftigelse

(86/C 340/02)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER -

som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og til den europaeiske faelles akt,

som henviser til tidligere raadsresolutioner vedroerende beskaeftigelse for unge, langtidsledighed, arbejdsmarkedspolitikker, lokale beskaeftigelsesinitiativer, erhvervsuddannelse, indfoerelse af ny teknologi og ligebehandling af maend og kvinder,

som henviser til konklusionerne fra Det europaeiske Raad i Haag den 26.-27. juni 1986 og i London den5.-6. december 1986,

som henviser til dokumentet »Vaekst i beskaeftigelsen til ind i 1990'erne - en arbejdsmarkedsstrategi«, der den 28. maj 1986 blev forelagt af henholdsvis Irlands, Italiens og Det forenede Kongeriges arbejdsminister,

som henviser til Europa-Parlamentets udtalelser om arbejdsmarkedet og beskaeftigelsen og til droeftelserne i Det staaende udvalg for Beskaeftigelse, saerlig dem, der fandt sted den 24. april og den 7. november 1986,

som erkender, at medlemsstaterne har det primaere ansvar med hensyn til arbejdsloeshedsbekaempende foranstaltninger,

som erkender, at oeget beskaeftigelse foerst og fremmest forudsaetter oekonomisk vaekst,

som erkender betydningen af foranstaltninger til forbedring af arbejdsmarkedets funktion inden for Faellesskabets samarbejdsstrategi for oekonomisk vaekst og inden for medlemsstaternes almindelige oekonomiske politik,

som erkender, at en strategi til forbedring af arbejdsmarkedet ikke maa gribe ind i de grundlaeggende rettigheder inden for social sikring, social beskyttelse og arbejdsvilkaar,

som erkender, at en saadan strategi boer tage fuldt hensyn til de synspunkter, som arbejdsmarkedets parter giver udtryk for, og til de konklusioner, der naas i dialogen mellem disse,

som erkender, at der i en saadan strategi ogsaa boer tages hensyn til, at visse omraader henhoerer under Faellesskabets kompetence, medens andre henhoerer under de enkelte medlemsstaters kompetence,

som erkender, at Den europaeiske Socialfond under anvendelsen af sine disponible midler og under opstillingen af sine prioriteter maa spille en stoerre rolle i forbindelse med Faellesskabets bestraebelser paa at bekaempe arbejdsloesheden -

VEDTAGER FOELGENDE RESOLUTION:

I

Raadet tager fuldt ud hensyn til Faellesskabets samarbejdsstrategi for oekonomisk vaekst, som tiltraadt i Raadets beslutning 85/619/EOEF af 20. december 1985 om vedtagelse af aarsberetningen om den oekonomiske situation i Faellesskabet og fastlaeggelse af retningslinjerne for den oekonomiske politik i 1986 (1) og i den beslutning, der blev vedtaget af Raadet (oekonomi og finans) den 8. december 1986, herunder behovet for at opretholde en sund oekonomisk vaekst og arbejde mod et vedholdende fald i arbejdsloesheden.

II

Raadet giver tilsagn om, at det vil arbejde aktivt for at udvide samarbejdet mellem medlemsstaterne med henblik paa oprettelse af nye virksomheder og oeget beskaeftigelse, et mere effektivt arbejdsmarked, forbedring af den faglige uddannelse af unge og voksne samt oeget hjaelp til langtidsledige, og at det endvidere i fuld forstaaelse med Kommissionen vil traeffe de noedvendige afgoerelser og foranstaltninger med henblik paa gennemfoerelsen af foelgende:

1.

Oprettelse af nye virksomheder og oeget beskaeftigelse

Store firmaer vil fortsat spille en vaesentlig rolle i beskaeftigelsesmaessig sammenhaeng. Med henblik herpaa vil de vedtagne faellesskabspolitikker - saerlig gennemfoerelse af det indre marked, frie kapitalbevaegelser, opretholdelse af sund oekonomisk vaekst og en stoerre indsats med hensyn til forskning og udvikling inden for industrien - alle kunne hjaelpe saavel store som smaa arbejdsgivere til at forbedre konkurrenceevnen og til fortsat at udgoere en betydelig kilde til beskaeftigelse. Samtidig erkender Raadet, at der hos de smaa og mellemstore virksomheder ligger meget betydelige muligheder for oeget beskaeftigelse fremover. Det oensker derfor at medvirke til fremme af saadanne virksomheder ved:

a) hurtig gennemfoerelse af Kommissionens aktionsprogram for smaa og mellemstore virksomheder som tiltraadt i Raadets resolution af 3. november 1986 (2), herunder:

- udfoldelse af stoerre bestraebelser for at udbrede kendskabet til faellesskabsprogrammer til fordel for smaa og mellemstore virksomheder,

- indkredsning og fremme af midler, hvorved stoerre virksomheder og den private sektor i almindelighed kan bistaa ved oprettelse af smaa og mellemstore virksomheder og medvirke til deres vaekst, navnlig gennem uddannelse og ekspertraadgivning,

- undersoegelse af, hvordan medlemsstaterne bedst kan bistaas med hensyn til at yde stoette og hjaelp til mindre virksomheder, bl.a. ved raadgivning fra de paagaeldende arbejdsmarkedsmyndigheder, tilvejebringelse af billige lokaler og faciliteter i startfasen samt raadgivning vedroerende indfoerelse af ny teknologi;

b) en begraensning af de administrative restriktioner i forbindelse med oprettelse og udvidelse af virksomheder, herunder stoette til medlemsstaternes bestraebelser paa at tilskynde til oprettelse og senere udvidelse af smaa og mellemstore virksomheder samt enkeltmandsvirksomheder, herunder:

- korte vejledninger til smaa og mellemstore virksomheder samt til selvstaendige erhvervsdrivende,

- en kampagne for at mindske unoedige administrative restriktioner, idet et af maalene boer vaere at lette forstaaelsen af de retsakter, der vedtages af Faellesskabet,

- foranstaltninger med henblik paa at faa flere, ikke mindst unge og ledige, til at nedsaette sig som selvstaendige,

- undersoegelse af bestaaende instrumenter paa alle niveauer for at fastslaa, hvorvidt aendringer er noedvendige for at fjerne unoedige og utilsigtede hindringer for at nedsaette sig som selvstaendig erhvervsdrivende;

c) fremme af vaeksten inden for andelsforetagender og fremme af lokale beskaeftigelsesinitiativer, under fuld hensyntagen til Raadets resolution af 7. juni 1984 (3), navnlig for saa vidt angaar:

- en undersoegelse af lovgivningsmaessige eller andre barrierer i medlemsstaterne, hvorved andelsforetagender maatte blive ugunstigt stillet i forhold til andre virksomhedsformer,

- stoette paa faellesskabsplan til uddannelse af ledere af andelsforetagender og af personer, der deltager aktivt i oprettelse af andelsforetagender og i lokale beskaeftigelsesinitiativer,

- bestraebelser paa at yde raad og vejledning paa stedet til andelsforetagender og til smaa og mellemstore virksomheder.

2.

Et mere effektivt arbejdsmarked

Behovet for smidigere beskaeftigelsesmoenstre, uden at der gribes ind i de grundlaeggende rettigheder inden for social sikring, social beskyttelse og arbejdsvilkaar, samt behovet for oeget adgang til arbejdsmarkedet for de beskaeftigelsessoegende kraever stoerre tilpasningsevne paa arbejdsmarkedet, i samarbejde med arbejdsmarkedets parter efter gaeldende praksis i medlemsstaterne, baade i og uden for virksomhederne. Dette indebaerer ogsaa, at der boer goeres en indsats for at arbejdstagere, der rammes af nedgang i traditionelle industrier eller omstrukturering i andre industrier, lettere kan komme i arbejde igen.

Derfor oensker Raadet:

a) at fremme lokale initiativer, som under hensyntagen til nationale og regionale forhold tager sigte paa at inddrage lokale interesser i udvikling og oprettelse af arbejdspladser og i en lokal uddannelsespolitik;

b) at indfoere forholdsregler, der goet det lettere for arbejdstagerne at skifte arbejde og at tilpasse sig til aendringer i efterspoergslen efter arbejdskraft, bl. a. i forbindelse med traditionelle industriers nedgang og omstrukturering, ved,

- at tilskynde medlemsstaterne til saa vidt muligt at fjerne hindringer for mobiliteten inden for de paagaeldende lande, bl. a ved at yde hurtig og effektiv arbejdsanvisning,

- at give bedre oplysning og raadgivning om beskaeftigelsesmuligheder uanset kvalifikationer og om pensioner (herunder finde frem til hvorledes mulighederne for overfoersel af pensionsrettigheder vil kunne forbedres), social sikring og andre relevante rettigheder og ordninger i hele Faellesskabet for herved at fjerne hindringer for bevaegeligheden mellem medlemsstaterne, idet der goeres brug af SEDOC-systemet, hvor det er hensigtsmaessigt;

c) at opnaa udvidet gensidig anerkendelse medlemsstaterne imellem af erhvervsfaglige kvalifikationer ved gennemfoerelse af foelgende foranstaltninger :

- fremskyndet gennemfoerelse af Faellesskabets beslutninger om sammenlignelighed af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer;

- kortlaegning af og foranstaltninger paa yderligere omraader, hvor det er en alvorlig hindring for arbejdskraftens frie bevaegelighed, at kvalifikationer ikke anerkendes gensidigt eller ikke kan sammenlignes;

d) at fjerne hindringer for udvikling af nye beskaeftigelsesformer i tilknytning til traditionelle fag, paa omraadet for personlige tjenesteydelser og inden for aktiviteter, der tjener almenvellet, med det formaal at imoedekomme samfundets aendrede behov;

e) at fjerne hindringer for udvikling af deltidsarbejde og midlertidig beskaeftigelse, kontraktansaettelse og jobdeling under behoerig hensyntagen til behovet for social og beskaeftigelsesmaessig beskyttelse;

f) i hoejere grad at give kvinder lige adgang til og lige muligheder paa arbejdsmarkedet ved foelgende foranstaltninger:

- gennemfoerelse af Faellesskabets program paa mellemlang sigt (1986-90),

- stoette til bestraebelser i medlemsstaterne paa at tilskynde kvinder til at oprette egen virksomhed,

- fremme at uddannelse af kvinder inden for erhverv, hvor de er underrepraesenteret (navnlig i forbindelse med ny teknologi),

- fornyet overvejelse af behovet for visse former for restriktiv lovgivning vedroerende kvinders beskaeftigelse, f.eks. for saa vidt angaar natarbejde i industrien;

g) at gennemfoere lignende foranstaltninger med henblik paa i hoejere grad at give handicappede og vandrende arbejdstagere, herunder dem som vender tilbage til deres oprindelige medlemsstater, samt beboerne i byernes saneringskvarterer lige adgang til og lige muligheder paa arbejdsmarkedet.

3.

Uddannelse

En afgoerende faktor for oeget beskaeftigelse er en arbejdsstyrke, der besidder baade de noedvendige faerdigheder og den noedvendige smidighed for at imoedekomme erhvervslivets skiftende krav, navnlig paa et tidspunkt, hvor udvikling af ny teknologi medfoerer hastige aendringer. Herudover maa der tilbydes baade unge og voksne uddannelsesmuligheder, som kan give dem bedre adgang til arbejdsmarkedet. Det noedvendige grundlag for en saadan uddannelse skabes ved at tilbyde kvalitetsundervisning i medlemsstaterne under den obligatoriske skolegang. I denne forbindelse oensker Raadet derfor:

a) at ivaerksaette mere effektive programmer for erhvervsuddannelse af unge, ved at medlemsstaterne gennemfoerer foelgende foranstaltninger:

- styrkelse af forbindelserne mellem skole og arbejdsliv,

- tilskyndelse af erhvervslivet til i hoejere grad at deltage i udformning og formidling af erhvervsuddannelse,

- op til to aars erhvervsuddannelse (herunder eventuelt uddannelse paa arbejdspladsen med laerekontrakt, og uden hermed at udelukke andre uddannelsesordninger af laengere varighed) for dem, der forlader skolen, idet denne uddannelse skal foere frem til erhvervelse af anerkendte erhvervsfaglige kvalifikationer,

- saerlige bestemmelser for de daarligst stillede og de handicappede;

b) at oege unges muligheder for ansaettelse og fast arbejde, efter at de har deltaget i et uddannelsesprogram;

c) at hoejne niveauet for uddannelses- og omskolingsmuligheder for voksne ved at gennemfoere foelgende foranstaltninger:

- aktiv indsats for at goere arbejdsgivere og arbejdstagere mere bevidste over for betydningen af uddannelse, baade for oeget oekonomisk vaekst og for at imoedekomme den enkeltes personlige og erhvervsmaessige ambitioner,

- tilskyndelse af arbejdsgivere til at satse mere paa faglig uddannelse,

- bidrag til udviklingen af mere relevante faglige uddannelsesordninger, herunder anvendelsen af ny teknologi til formidling af uddannelse;

d) at udarbejde en raekke faellesskabsaktioner med henblik paa:

- at fjerne begraensninger i adgangen til faglig uddannelse, navnlig hvor visse dele af befolkningen ikke i fornoedent omfang har mulighed for at faa en bestemt erhvervsuddannelse,

- at klarlaegge virksomhedernes uddannelsesmaessige udviklingsbehov navnlig paa lokalt plan som led i Kommissionens fortsatte arbejde paa uddannelsesomraadet og med udvikling af lokale beskaeftigelsesinitiativer,

- at udarbejde mere fleksible og loensomme uddannelsesmetoder, isaer gennem anvendelse af ny teknologi.

4.

Langtidsledige

Den fortsatte stigning i antallet af langtidsledige i Faellesskabet afspejler baade den hoeje arbejdsloeshed i almindelighed og den maade, hvorpaa visse omraader og visse beskaeftigelsesgrupper rammes i forskellig grad, navnlig dem, der som foelge af andre ugunstige omstaendigheder har svaert ved at opnaa og fastholde et job. En effektiv bekaempelse af problemet kraever aktive regeringsindgreb med stoette fra arbejdsmarkedets parter, hvis der er mulighed herfor, hvilket Raadet allerede har tiltraadt i sin resolution af 19. december 1984 (4). Paa baggrund af den fortsatte stigning i antallet af langtidsledige siden da, finder Raadet imidlertid, at der boer traeffes hasteforanstaltninger med hensyn til :

a) fremme af og tilskyndelse til saadanne ordninger i medlemsstaterne, som vil kunne vaere til fordel for langtidsledige, herunder ordninger vedroerende eller omfattende faglig uddannelse, erhvervsvejledning og raadgivning, og som kan foroege den del af arbejdsanvisningsressourcerne, der anvendes paa langtidsledige;

b) fastlaeggelse af en faellesskabsstrategi, der tager hensyn til medlemsstaternes erfaring og specifikke omstaendigheder, for saa vidt angaar tilskud til ansaettelse af langtidsledige;

c) indkredsning af andre maader, hvorpaa man kan hjaelpe flere langtidsledige til et arbejde (herunder aldersgruppen under 25), efter droeftelse herom med arbejdsmarkedets parter;

d) enighed om tilvejebringelse af sammenlignelige statistiske data for hele Faellesskabet med hensyn til varigheden af ledighedsperioder;

e) undersoegelse af de sociale sikringsordningers ind-virkning paa langtidsledigheden i medlemsstaterne.

III

Dialog mellem arbejdsmarkedets parter

Raadet erindrer om artikel 118 B indeholdt i artikel 22 i den europaeiske faelles akt, hvori Kommissionen anmodes om at bestraebe sig paa at udvikle dialogen mellem arbejdsmarkedets parter paa europaeisk plan, og ser med tilfredshed paa de aftaler, der allerede er indgaaet.

Raadet stoetter det arbejde, Kommissionen har ivaerksat med henblik paa at udfoere dette mandat og haaber, at denne dialog fortsaetter, og at det vil lykkes arbejdsmarkedets parter at opstille konklusioner, som kan give det i denne resolution indeholdte program yderligere gennemslagskraft.

IV

OEkonomisk og social samhoerighed

Raadet erindrer om artikel 130 A, der er indeholdt i artikel 23 i den europaeiske faelles akt, og tiltraeder den betydning, der tillaegges opnaaelse af oekonomisk og social samhoerighed, tilstraebt ved at formindske ulighederne mellem de forskellige omraader og forbedre de mindst begunstigede omraaders stilling.

I denne forbindelse erindrer Raadet om konklusionerne fra Det europaeiske Raad i Haag den 26.-27. juni 1986 og i London den 5.-6. december 1986.

V

Programmets gennemfoerelse

1. Raadet, som erkender, at Kommissionen vil komme til at spille en vaesentlig rolle for gennemfoerelsen af dette program, opfordrer Kommissionen til inden det naeste moede i Raadet (arbejds- og socialministrene) at forelaegge det de foerste forslag med henblik paa Faellesskabets eller eventuelt medlemsstaternes gennemfoerelse af ovennaevnte program og til paa andre maader at fremme beskaeftigelsen.

2. Raadet opfordrer endvidere Kommissionen til at vaere behjaelpelig med hurtig udbredelse af oplysninger i hele Faellesskabet om nye initiativer, der tages paa omraader, som daekkes af dette program, saa vidt muligt paa grundlag af bestaaende strukturer og informationssystemer, navnlig MISEF og ELISE.

3. Raadet opfordrer Kommissionen til ved udarbejdelsen af saadanne forslag at tage hensyn baade til arbejdsmarkedets parters synspunkter og ansvar og til saadanne faelles konklusioner, som kan opstilles eller er blevet opstillet inden for rammerne af disses dialog, samt til de bedste metoder, medlemsstaterne goer brug af.

4. Raadet forpligter sig paa sin side til at tage stilling til saadanne forslag snarest muligt, efter at det officielt er blevet underrettet om de udtalelser, som afgives af Europa-Parlamentet og Det oekonomiske og sociale Udvalg om de paagaeldende forslag eller meddelelser, og til at goere sit yderste for at naa til enighed. Raadet opfordrer navnlig Kommissionen til inden det naeste moede i Raadet (arbejds- og socialministrene) at forelaegge forslag og meddelelser om ungdoms- og voksenuddannelse samt langtidsledighed.

5. I denne forbindelse erindrer Raadet om sine konklusioner af 13. juni 1985, hvori det bl.a. opfordrede Kommissionen til at undersoege muligheden for at fremme en samordnet aktion til udvikling af faellesskabsprojekter og/eller nationale projekter enten som forsoeg eller som eksempler, der tager sigte paa at skabe nye beskaeftigelsesmuligheder og oprette nye virksomheder isaer med henblik paa langtidsledige og unge, og henstiller til Kommissionen at aflaegge rapport om resultaterne af de undersoegelser, der anmodes om i disse konklusioner, inden det naeste moede i Raadet (arbejds- og socialministrene).

6. Raadet minder endvidere om, at Det europaeiske Raad paa samlingen den 26.-27. juni 1986 anmodede Kommissionen om at foretage en analyse af undergrundsoekonomi i beskaeftigelsespolitisk oejemed og afventer resultaterne af Kommissionens analyse.

7. Raadet opfordrer Kommissionen til hver sjette maaned at afgive en kortfattet skriftlig rapport til Raadet, Europa-Parlamentet og Det oekonomiske og sociale Udvalg om de fremskridt, der er gjort i forbindelse med gennemfoerelsen af dette program samt om senere udviklinger.

8. Raadet henstiller til Kommissionen, at den inden for de disponible midler tager hensyn til mulighederne for at stoette gennemfoerelsen af dette program i forbindelse med dens afgoerelser om Faellesskabets forskellige finansielle instrumenter og navnlig, at den snarest muligt forelaegger forslag om revision af Den europaeiske Socialfond.

(1) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1985, s. 1.

(2) EFT nr. C 287 af 14. 11. 1986, s. 1.

(3) EFT nr. C 161 af 21. 6. 1984, s. 1.

(4) EFT nr. C 2 af 4. 1. 1985, s. 3.