Særberetning nr. 3/2000

om Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen - Foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen af unge, med Kommissionens svar

(artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)

(2000/C 100/01)

INDHOLD

>TABELPOSITION>

Generel indledning

1. Igennem årene er det både i Det Europæiske Råds konklusioner og resolutioner - Essen 1994, Madrid 1995, Firenze 1996, Dublin 1996, Luxembourg 1997 og Wien 1998 - og i Amsterdam-traktaten blevet bekræftet, at Fællesskabet og medlemsstaterne prioriterer bekæmpelsen af arbejdsløsheden meget højt. Denne beretnings del I omhandler foranstaltninger under Den Europæiske Socialfond (ESF). Beretningens del II omhandler støtte under EUGFL, Udviklingssektionen. Formålet med revisionen var at undersøge, hvordan Kommissionen og udvalgte medlemsstater forvalter de foranstaltninger under Den Europæiske Socialfond (ESF), som skal hjælpe unge til at få en uddannelse og komme i beskæftigelse, samt den etableringsstøtte, unge landbrugere kan få udbetalt over Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen (EUGFL, Udviklingssektionen).

Resumé af revisionsbemærkningerne

2. Med indførelsen af bestemmelserne om, at medlemsstaterne skal udarbejde nationale handlingsplaner, åbnedes der mulighed for at samordne og målrette de nationale beskæftigelsespolitikker. Overvågning og evaluering af ESF-støttens effekt under gennemførelsen af disse foranstaltninger skulle sikre, at der efterhånden blev opnået bedre resultater. Kommissionen har spillet en vigtig rolle ved udviklingen af denne politik (punkt 23).

3. Unge er en af hovedmålgrupperne for ESF-støtte. Målgruppen er imidlertid ikke præcist defineret, og medlemsstaterne har defineret den forskelligt både i de operationelle programmer (OP'er) og i de samlede programmeringsdokumenter (SPD'er) og også i forbindelse med foranstaltninger og delforanstaltninger. Målgruppen spænder fra 14 til 40 år (punkt 24).

4. Rettens revision og Kommissionens analyse af midtvejsevalueringen af gennemførelsen af ESF under EF-støtterammerne i perioden 1994 - 1999 (EFSR2) viste, at der var en række svagheder. Der var ikke opstillet tilstrækkelig klare mål eller defineret målgrupper, og der er behov for mere relevante resultatindikatorer. Medlemsstaterne bør sørge for at få rettet op på disse svagheder, og Kommissionen bør kontrollere forbedringerne (punkt 26, 27 og 58).

5. Der er ikke synergi mellem fondene, når de operationelle programmer finansieres af mere end én fond, og heller ikke mellem de øvrige operationelle programmer og EF-initiativerne eller mellem foranstaltningerne i medlemsstaterne. Når én projektleder forvalter flere projekter under forskellige mål, bør de nationale myndigheder sørge for, at sådanne projekter forvaltes koordineret, det vil øge effektiviteten og mindske risikoen for dobbeltstøtteansøgninger. Koordinationen mellem de generaldirektorater, der er ansvarlige for strukturfondene, er ikke god nok (punkt 30 - 34).

6. En række operationelle programmer under EF-støtterammerne for 1989 - 1993 (EFSR1) er endnu ikke blevet afsluttet. Der forekommer stadig tilfælde under EFSR2 (1994 - 1999), hvor den nationale medfinansiering af ESF-støttede foranstaltninger er blevet forsinket, og Retten har konstateret væsentlige fejl i de udgiftserklæringer, projektlederne og medlemsstaterne indsender til Kommissionen. Medlemsstaternes forvaltninger anvender stadig ikke definitionerne på "endelig modtager" og "faktisk påløbne udgifter" korrekt. Projektlederne anmelder ofte for store indirekte omkostninger. Medlemsstaterne er i henhold til de gældende forordninger forpligtede til at foretage revision, men nogle af dem har ikke opfyldt deres forpligtelse. De har ikke regelmæssigt indberettet uregelmæssigheder, selv om noget tyder på, at uregelmæssighederne er i stigning. Procedurerne for udvælgelse og opfølgning af projekter kan stadig gøres mere hensigtsmæssige (punkt 35 - 44).

7. Youthstarts forvaltnings- og kontrolsystem er blevet forbedret i den anden fase (1997 - 1999), men gennemførelsen er stadig behæftet med nogle af svaghederne fra den første udvælgelsesrunde. Ved den anden udvælgelsesrunde kunne man ikke udnytte erfaringerne fra første runde, fordi der ikke var afsluttet ret mange projekter (punkt 51 - 52).

8. Det har vist sig vanskeligt at få oprettet velfungerende tværnationale partnerskaber til Youthstart-foranstaltninger, fordi partnerskaberne ikke har haft samme antal partnere, og fordi der har medvirket passive partnere, hvis bidrag ikke var planlagt og heller ikke almindeligt kendt. Projekternes størrelse har også givet problemer, og andre vanskeligheder skyldes, at partnerskaberne ikke har været samordnet, og at oplysningerne i databasen har været ufuldstændige og upålidelige (punkt 54 og 55).

9. Der findes ikke fælles regler for, hvornår samordningsomkostninger er støtteberettigede. Kendskabet til resultaterne af Youthstart-projekterne bør udbredes, så de kan udnyttes i hele EU. Det er næsten umuligt at evaluere effekten af det tværnationale element (en af hovedårsagerne til at oprette en EF-initiativ-foranstaltning), da de forskellige projekter inden for et tværnationalt partnerskab evalueres på nationalt plan (punkt 56 - 58).

10. Det arbejde, kontoret for faglig bistand har udført, har været til støtte for gennemførelsen af EF-initiativet Employment. Kommissionen bør sørge for at sikre, at den ekspertise, der er opnået under gennemførelsen af den faglige bistand, ikke går tabt (punkt 59).

11. Der kan ydes forskellige former for finansiel støtte under EUGFL, Udviklingssektionen, til unge landbrugere, der etablerer sig for første gang. Disse foranstaltninger er et væsentligt element i bekæmpelsen af arbejdsløsheden inden for denne målgruppe. Administration af støtte til landbrugsinvesteringer i form af kapitaltilskud og/eller rentegodtgørelser er kompliceret både på nationalt og regionalt plan. Gennemførelsen af foranstaltninger under EUGFL, Udviklingssektionen, blev forsinket, fordi nogle programmer blev godkendt på et sent tidspunkt, og fordi den interne kontrol var behæftet med svagheder. I nogle tilfælde var projektgennemførelsen blevet forsinket så meget, at modtagerne ikke længere var støtteberettigede (punkt 71 - 77).

12. For foranstaltningerne under EUGFL, Udviklingssektionen, gjorde der sig ligesom for ESF-foranstaltningerne det gældende, at der ikke var fastlagt klare mål og relevante resultatindikatorer (punkt 78 - 79).

Del I ESF

Indledning

13. ESF-støtte til unge ydes især på to måder: gennem aktiviteter under mål nr. 1 - 6 inden for ESF's hovedområde og gennem EF-initiativet Employment, hvor afsnittet Youthstart støtter projekter for unge.

14. ESF yder støtte til flere former for aktioner, som medlemsstaterne anvender i bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløsheden. Eksempler herpå er projekter, der går ud på at hjælpe unge til at få en erhvervsuddannelse og bedre faglige kvalifikationer, på at rådgive og vejlede dem, på at få oprettet lærepladser og uddannelser med praktikpladser, og desuden på at yde arbejdsgivere tilskud til sådanne unges løn. Hver enkelt medlemsstat afgør, hvordan de forskellige aktionsformer vægtes i forhold til hinanden, men der er stigende tendens til, at medlemsstaterne integrerer aktionerne(1), hvad Kommissionen tilskynder til.

Rettens revision

15. Retten har revideret ungdomsarbejdsløshedsforanstaltninger i Kommissionen og i fem medlemsstater, der tegner sig for en stor andel af støtten (Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige). Revisionen omfattede både lovlighed/formel rigtighed og aspektet forsvarlig økonomisk forvaltning (klar målretning, evaluering af gennemførelsen mv.). Endvidere hidrører en del af revisionsbeviset fra resultaterne af Rettens revision med henblik på DAS-revisionserklæringen i 12 medlemsstater. Derudover har Retten revideret den støtte, EF-initiativet Employment - Youthstart - har fået af det kontor for faglig bistand, som er ansvarligt for bistand til alle EF-initiativer.

Ungdomsuddannelse og beskæftigelse

16. I 1996 var der 48 millioner 15 - 24-årige (det er denne aldersgruppe, Eurostat lægger til grund ved statistiske sammenligninger af unge og voksne) i Den Europæiske Union. Heraf var 22 millioner (46 %) potentielt arbejdsaktive, mens 26 millioner var under uddannelse eller erhvervsuddannelse. 5 millioner var arbejdsløse. Ungdomsarbejdsløsheden var således på 22 %, dvs. mere end dobbelt så høj som ledigheden blandt 25 - 59-årige. I 1998 var ungdomsarbejdsløsheden stadig på 19,5 %. Arbejdsløshedsstatistikker vises i tabel 1.

Tabel 1

Ledighedsnøgletal

Ledige i % af den erhvervsaktive befolkning

>TABELPOSITION>

Beskæftigelsestal (15 - 64-årige) ( %)

(antal personer i arbejde/samlet befolkning)

>TABELPOSITION>

Beskæftigelsesstal (15 - 64-årige) ( %)

den erhvervsaktive befolkning/samlet befolkning

>TABELPOSITION>

Ledige i % af den erhvervsaktive befolkning

(15 - 24-årige)

>TABELPOSITION>

17. Ungdomsarbejdsløshedens relative omfang vises i tabel 1. I 1998 havde Grækenland, Spanien, Frankrig og Italien EU's højeste arbejdsløshedsprocenter - de lå på henholdsvis 29,8 %, 35,4 %, 26,6 % og 33,2 %(2). I de sidste tre år har ungdomsarbejdsløsheden vist en nedadgående tendens med væsentlige fald i Spanien, Irland, Portugal og Finland(3).

Budgetbevillinger

18. ESF-udgifterne i perioden 1994 - 1999 er ansat til i alt 49000 mio. ECU i 1999-priser. Tabel 2 viser de samlede ESF-beløb, der efter planerne skulle anvendes hvert år i perioden 1994 - 1997 under den anden EF-støtteramme (EFSR2), samt den oplyste udnyttelse frem til november 1999.

19. ESF-foranstaltninger, der gennemføres uden for mål nr. 1-områderne i medlemsstaterne, gennemføres navnlig under mål nr. 3. Mål nr. 3 er bekæmpelse af langtidsledighed og fremme af den erhvervsmæssige integrering af unge og af personer, der er udsat for udelukkelse fra arbejdsmarkedet, samt fremme af lige beskæftigelsesmuligheder for mænd og kvinder. ESF-finansieringen under mål nr. 3 er fordelt på aldersgrupperne 15 - 24 år og 25 - 65 år. I gennemsnit tegner beskæftigelsesforanstaltninger for unge sig for ca. 37 % af udgifterne til mål nr. 3-aktioner inden for ESF's hovedområde, og foranstaltninger for langtidsledige tegner sig for en tilsvarende andel, jf. tabel 3. Andre højtprioriterede temaer inden for hovedområdet, såsom lige muligheder for kvinder og mænd samt - inden for rammerne af EF-initiativerne - innovative pilotprojekter og faglig bistand tegner sig for resten af ESF's udgifter til mål nr. 3.

Tabel 2

Udnyttelsen af ESF-midlerne fordelt på medlemsstater og trancher

>TABELPOSITION>

Tabel 3

Fordelingen af de finansielle midler til de prioriterede områder "unge" og langtidsledige på medlemsstaterne

Mål nr. 3-tal og ledighedstal for unge erhvervsaktive fordelt på medlemsstaterne

>TABELPOSITION>

20. Nogle foranstaltninger gennemført inden for rammerne af operationelle programmer (OP) under mål nr. 1 tager specielt sigte på at hjælpe unge med overgangen fra uddannelse til arbejdsplads og på at forbedre eksisterende uddannelses- og videreuddannelsessystemer, men man kan ikke identificere alle ESF-udgifterne vedrørende unge. Foranstaltningerne for de forskellige aldersgrupper holdes nemlig ikke klart adskilt, da nogle OP'er skal opfylde generelle regionale mål og finansieres over alle tre strukturfonde, og ikke udelukkende opfylde mål vedrørende menneskelige ressourcer som mål nr. 3.

EU's strategi for unge arbejdsløse

Rådets strategi

21. Efter Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelse den 20. og 21. november 1997 i Luxembourg skulle Rådet i henhold til det nye afsnit om beskæftigelse i Amsterdam-traktaten(4) fastlægge retningslinjer, der skal tages hensyn til ved fastlæggelsen af de nationale beskæftigelsespolitikker. De første retningslinjer for beskæftigelsen (for 1998) blev vedtaget den 15. december 1997, og derefter udarbejdede, vedtog og offentliggjorde medlemsstaterne deres første nationale handlingsplaner ved udgangen af april 1998.

22. Rådet vedtog, at der skulle sættes ind på fire områder (de fire "søjler"):

a) forbedring af beskæftigelsesegnetheden

b) udvikling af en iværksætterkultur

c) fremme af virksomhedernes og de ansattes tilpasningsevne

d) styrkelse af ligestillingspolitikken på arbejdsmarkedet.

Der blev vedtaget 19 retningslinjer med tilknytning til de fire søjler. Heri defineres særlige mål, der skal overvåges regelmæssigt. Fire af disse retningslinjer fokuserer særlig på ungdomsarbejdsløshed(5).

Kommissionens analyse af de nationale handlingsplaner

23. Retten har undersøgt Kommissionens 1998-analyser af medlemsstaternes nationale handlingsplaner. Kommissionen konkluderede i juni 1998, at de nationale handlingsplaner var så vagt formuleret, at det var vanskeligt både at se, om der var fastlagt en strategi, og hvordan foranstaltningerne var prioriterede i forhold til hinanden, samt at de indeholdt generelle politiske prioriteringer såsom "forbedring af beskæftigelsesegnetheden" og ikke operationelle planer. Desuden var der i hovedparten af disse handlingsplaner ikke anført nogen tal eller specifikke mål og indikatorer for, hvor stor ESF-støtte der skulle ydes, for at planerne kunne gennemføres. Det var derfor umuligt at måle effekten af ESF-støtten. Hovedparten af medlemsstaterne fremlagde ikke en systematisk analyse af de ESF-støttede foranstaltninger. Kommissionen bekræftede i september 1999 i analysen af året 1998, at medlemsstaterne erkendte, at de endnu ikke havde opstillet konkrete mål.

Revisionen af programmer inden for ESF's hovedområde

Hvordan defineres "unge"?

24. Ved fastlæggelsen af en EU-strategi for unges beskæftigelse må målgruppen for de foranstaltninger, der skal træffes, nødvendigvis defineres. Men i den gældende ESF-forordning, Rådets forordning (EØF) nr. 2084/93(6), er - i modsætning til artikel 2 i den tidligere gældende ESF-forordning (EØF) nr. 4255/88 - unge ikke defineret som personer under en bestemt aldersgrænse. Det konstateredes under revisionen, at definitionen på "unge" kunne variere både fra medlemsstat til medlemsstat og inden for de enkelte medlemsstater afhængigt af fond, OP eller foranstaltning. I Frankrig var for eksempel 40-årige omfattet af nogle foranstaltninger for unge, mens Tyskland (Brandenburg) anvendte 27 år som aldersgrænse og Italien (Sicilien) 32 år.

Evaluering af gennemførelsen

25. Som allerede nævnt er der ikke fastsat hensigtsmæssige mål og relevante resultatindikatorer. En række medlemsstater(7) havde ikke udarbejdet en endelig samlet plan for anvendelsen af ESF-midler til fordel for unge under mål nr. 3 og iværksat den i de reviderede regioner. Kommissionens undersøgelse af de nationale handlingsplaner for beskæftigelse bekræfter dette. Der var tilsvarende problemer med at identificere den samlede ESF-indsats for unge i de undersøgte mål nr. 1-områder i Tyskland og Italien. I Spanien havde en medfinansieret aktion med beskæftigelsesstøtte tilsyneladende resulteret i, at der var oprettet mange tusind faste job, bl.a. til unge. Hovedparten af støtten var anvendt til at finansiere omdannelse af midlertidige job til faste job.

26. Et eksempel på, at støtten ikke målrettes godt nok, konstateredes i Tyskland (Brandenburg), hvor der hvert år var udbetalt beskæftigelsesstøtte med ESF-tilskud til ca. 15000 unge. De virksomheder, som tilbyder unge en uddannelse, får udbetalt støtten som et engangsbeløb for hver person på mellem 3000 og 7000 DEM (1500-3500 ECU), som dækker hele uddannelsens varighed (i gennemsnit tre år). Støtten var blevet udbetalt, selv om der ikke var fastlagt kriterier for deltagelse i sådanne uddannelsesprojekter, og det heller ikke var defineret, hvilke erhverv støtten kunne tage sigte på. Der var en vis tendens i den private sektor til at tage tilskuddene for givet, og det er et spørgsmål, om der blev skabt nye job (lærepladser). For at undgå sådan passivitet i fremtiden ophørte myndighederne i Brandenburg med at anvende foranstaltningen i 1998 og koncentrerede i stedet midlerne om andre foranstaltninger. Men i dag ydes der offentlig støtte til ca. 75 % af alle lærlingeuddannelser.

27. Retten har undersøgt Kommissionens analyse af medlemsstaternes evalueringer af mål nr. 1- og mål nr. 3-foranstaltninger for unge(8). Kommissionen (GD V) havde konstateret, at de oplysninger, der var indsamlet om mål nr. 1 ved hjælp af de eksisterende overvågningssystemer, ikke var så dækkende, at de kunne lægges til grund for en evaluering. Analysen af programmerne til styrkelse af uddannelsessystemerne har ikke i tilstrækkeligt omfang gået på resultaterne og effekten, og sammenhængen med erhvervsuddannelsessystemerne bør undersøges nærmere.

28. De unge, der prioriteres under mål nr. 3, er ikke en homogen gruppe, hverken i henseende til deres status på arbejdsmarkedet (korttidsledige, langtidsledige, lærlinge) eller i henseende til deres kvalifikationer og/eller arbejdserfaring. Unge kan desuden indgå i andre målgrupper f.eks. kvinder, personer udelukket fra arbejdsmarkedet og langtidsledige. I forbindelse med evalueringen af mål nr. 3-foranstaltningerne har Kommissionen konstateret alvorlige mangler ved overvågningssystemerne. Hovedparten af medlemsstaterne har problemer med at kombinere oplysningerne fra de forskellige nationale overvågningssystemer med de generelt upålidelige data, der foreligger om den finansielle gennemførelse af ESF.

29. Omfanget af projekt- og programevalueringerne varierer fra medlemsstat til medlemsstat og fra område til område. Kommissionen bør hjælpe medlemsstaterne med at fastsætte og anvende resultatindikatorer.

Samordning af strukturfondsstøtten

Synergien mellem fondene

30. Samordningen af de forskellige kommissionstjenesters indsats er behæftet med svagheder. Kommissionens generaldirektorater følger ikke en fælles strategi for OP'er, der finansieres af flere fonde. Foranstaltninger finansieret med midler fra hver strukturfond hører til undtagelsen i medlemsstaterne. Kommissionen bør give medlemsstaterne vejledning i, hvordan de integrerer midlerne fra de forskellige fonde bedre.

31. I henhold til strukturfondsforordningerne(9) skal de forskellige fondes interventioner samordnes med Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) interventioner. Fremover skulle de nationale handlingsplaner gøre det mere gennemsigtigt, hvor meget de forskellige fonde bidrager med til retningslinjerne for beskæftigelsen. Effekten på investeringer og jobskabelse af rentegodtgørelser, Fællesskabet dækker på lån, som Den Europæiske Investeringsbank yder små og mellemstore virksomheder inden for rammerne af Bankens midlertidige lånefacilitet, vil blive behandlet særskilt i en anden særberetning.

32. Det Forenede Kongerige har indført "New Deal"-programmet som et supplement til ESF. Ved revisionen konstateredes det, at ESF er tungere at administrere for projektlederne end "New Deal".

Synergi mellem ESF-aktiviteter

33. Der bør skabes synergi mellem de ESF-aktioner og -projekter, som gennemføres under mål nr. 3, der omfatter menneskelige ressourcer, og de ESF-aktioner, der iværksættes i de samme områder under mål nr. 5b med støtte fra flere fonde. Desuden bør de specifikke ESF-programmer og ESF-elementet i EF-initiativerne forvaltes på en måde, der sikrer, at innovative ideer kanaliseres videre til de specifikke ESF-programmer, og at finansieringsbestemmelserne er kohærente.

34. I 1997 lagde Det Forenede Kongerige forvaltningen af mål nr. 3 ud til regionale kontorer. Mål nr. 1 og 2 blev allerede forvaltet regionalt. Ændringen har gjort det nemmere at koncentrere støtten og at skabe synergi mellem målene, men der er stadig svagheder. Når en og samme ansvarlige gennemfører projekter under mere end ét mål, forvaltes projekterne hver for sig og ikke sammen. Denne forvaltningsstruktur, som findes i flere medlemsstater, bør forbedres, så den samlede forvaltning bliver mere effektiv, og risikoen for dobbeltstøtteansøgninger begrænses.

Særlige bemærkninger om ESF-finansiering

35. Retten har gentagne gange påpeget svagheder i ESF's finansierings- og medfinansieringsordninger. Bemærkningerne i det følgende viser, at der stadig er problemer.

36. Den måde, medlemsstaterne beregner den nationale medfinansiering af ESF-projekter på, er en af de faktorer, der indvirker på, hvor store beløb de i alt afsætter til uddannelsesaktioner. Nogle medlemsstater beregner arbejdsløshedsunderstøttelse og andre sociale ydelser, som skal betales under alle omstændigheder, som national medfinansiering(10). Denne form for medfinansiering ligger ganske vist inden for forordningernes rammer, men den øger ikke den finansielle støtte til ESF-aktionerne(11).

37. Medlemsstaterne skal, for at sikre sig at ESF-foranstaltningerne gennemføres til tiden og efter planerne, undersøge, hvordan støttemidlerne er anvendt, og indberette resultaterne af deres undersøgelser. Det sker ikke altid. I den rapport, der ledsagede anmodningen om betaling af 1997-restbeløbet vedrørende mål nr. 3 i Frankrig, var der anført en væsentlig lavere kumulativ gennemførelsesgrad for projekterne for unge end for projekterne for langtidsledige (55,6 % mod 73 %). Medlemsstaten kommenterede ikke dette i rapporten, og Kommissionen fulgte ikke op på sagen.

38. Foranstaltningen for arbejdssøgende unge ledige på Sicilien, Italien, tegner sig for 222,7 mio. ECU i perioden 1994 - 1999, hvilket er 51,4 % af det samlede beløb afsat til dette OP. Pr. 31. december 1997 var udnyttelsesgraden kun 41 % (92,3 mio. ECU). De regionale myndigheders rapport, der indsendtes sammen med betalingsanmodningen, gav ikke nogen forklaring, og der var heller ikke bevis på, at Kommissionen havde fulgt op på sagen.

39. På Sicilien blev de årlige udgiftsanmeldelser ifølge den lokale attesterende myndighed udarbejdet på grundlag af betalinger, som i henhold til projektledernes oplysninger var underbygget af kvitterede fakturaer. Revisionsresultaterne viste, at det ikke var tilfældet:

- For en del (40 %) af de udgifter, projektlederne havde anmeldt, forelå der ikke kvitterede fakturaer.

- Desuden konstateredes det ved en gennemgang af det regionale regnskab for 1995 og 1996, at den nationale medfinansiering i samme periode var blevet udbetalt for sent. Det fremgår af ovennævnte, at et problem, Retten allerede tidligere har omtalt, ikke er blevet bragt ud af verden trods Kommissionens bestræbelser.

40. De franske myndigheder anmodede den 29. juni 1998 Kommissionen om udbetaling af 1997-restbeløbet vedrørende mål nr. 3. Ved en ændring vedtaget den 16. september 1998 blev det samlede attesterede beløb forhøjet med 21,2 mio. FRF (3,2 mio. ECU). Samtidig blev der foretaget ændringer, hvorved de skyldige beløb for 1994, 1995 og 1996 blev nedsat, fordi antallet af modtagere var lavere end forventet. Disse svagheder, som registrerings- og rapporteringssystemet i starten var behæftet med, er blevet afhjulpet, efter at medlemsstaten har foretaget efterfølgende kontrol. Desuden skulle alle indtægter fra ESF-medfinansierede projekter have været trukket fra de samlede anmeldte støtteberettigede omkostninger. Anmeldelsen vedrørende 1997 omfattede indtægter på 291,8 mio. FRF (44,5 mio. ECU), som skulle have været fratrukket de samlede støtteberettigede udgifter, men det var ikke sket.

41. Myndighederne i Det Forenede Kongerige yder understøttelse til jobsøgende (en form for arbejdsløshedsunderstøttelse). I henhold til bestemmelserne om udbetaling af understøttelse til jobsøgende skal modtageren blandt andet stå til rådighed for arbejdsmarkedet. Ved over 16 timers arbejde om ugen fortabes retten til understøttelse. Uddannelse, arbejde (også ulønnet arbejde), hvor den teoretiske uddannelse omsættes i praksis, og selvstudium, der begrænser den uddannelsessøgendes mulighed for at påtage sig arbejde, tæller med i 16 timers-reglen. Det indvirker på, hvilken type kurser der tilbydes til understøttelsesmodtagere. Sådanne kurser overstiger nemlig generelt ikke 16 timer i alt pr. uge, så kursister ikke mister retten til understøttelse. Kurser på højst 16 timer pr. uge er måske ikke altid den mest produktive og effektive måde at formidle uddannelse på.

42. Det bør sikres, at projektomkostninger, der registreres som indirekte omkostninger, er rimelige, og at støtten giver valuta for pengene. Forordningernes bestemmelser om indirekte omkostninger(12) giver medlemsstaterne og projektlederne mulighed for at fortolke dem forskelligt. Indirekte omkostninger varierer alt efter, hvilket projekt der er tale om. De udgør således en væsentlig andel af udgifterne til vejlednings- og rådgivningsprojekter, men en meget mindre andel af udgifterne til beskæftigelsesstøtteprojekter. Retten undersøgte en stikprøve af betalingsanmodninger for at finde ud af, hvor stort et beløb de indirekte omkostninger androg. I nogle medlemsstater, f.eks. Frankrig og Tyskland, anvender myndighederne et teoretisk beløb pr. kursist pr. time. Dette system gør det umuligt at identificere de beløb, der er afsat til dækning af indirekte omkostninger.

43. I forbindelse med en række tyske projekter i Brandenburg var der ikke bogført indirekte omkostninger. Forvaltningen dækkede omkostningerne, som generelt var på under 10 %. For så vidt angik OP forvaltet af det italienske universitetsministerium, konstaterede Retten, at Catanias Universitets (Sicilien) indirekte omkostninger var på 32,7 %. I Det Forenede Kongerige var de indirekte omkostninger i forbindelse med et college-projekt på ca. 30 %. I Det Forenede Kongerige taget under ét udgjorde de indirekte omkostninger 28 - 50 % af projektomkostningerne.

44. Under revisionen konstaterede Retten en række svagheder ved de nationale myndigheders forvaltning af ESF-projekter. Disse forhold vedrørte en række transaktioners lovlighed og formelle rigtighed samt aspektet forsvarlig økonomisk forvaltning. Som eksempler kan anføres følgende:

- De operationelle programmers gennemførelse og afslutning har været forsinket.

- Bestemmelsen om, at der skal anmeldes støtteberettigede påløbne udgifter, er ikke blevet overholdt.

- Forvaltningen af flerårige projekter har været behæftet med svagheder.

- Forordningerne er ikke blevet anvendt konsekvent, hvorved medlemsstaterne er blevet behandlet forskelligt.

- Udgiftsanmeldelsesordningerne har været behæftet med svagheder, hvad der har øget risikoen for, at der er anmeldt ikke-støtteberettigede udgifter.

- Der er ikke foretaget nok revision, og der er ikke fulgt op på uregelmæssigheder.

- Udvælgelsen og opfølgningen af projekterne har været behæftet med svagheder.

Kommissionen bør undersøge, om der kan iværksættes et pilotforsøg, som går ud på at få kortlagt alle arbejdsløse og de forskellige jobmuligheder. Det kunne gøre ESF-finansieringen og den samlede indsats for at skabe beskæftigelse mere målrettet.

Initiativet Employment-Youthstart

45. I dette afsnit gennemgås gennemførelsen af afsnittet Youthstart under EF-initiativet Employment(13). Perioden 1994 - 1998 omfattede to udvælgelsesrunder, hvor der blev udvalgt 1306 projekter. Rettens stikprøve dækker den første udvælgelsesrunde, hvor 495 projekter blev udvalgt. Retten har udvalgt fire nationale partnerskaber med deltagelse af de fem medlemsstater og besøgt hver enkelt partner (ni i alt) for at evaluere gennemførelsen.

Employment-Youthstarts funktion og mål

46. Youthstart er et af de fire afsnit under EF-initiativprogrammet Employment(14). Youthstart-afsnittet skal bistå medlemsstaterne med at udvikle projekter, der går ud på at integrere unge uden grundlæggende kvalifikationer eller uddannelse på arbejdsmarkedet, og støtte udviklingen af partnerskabs- og erfaringsnet. Sådanne projekter finansieret under EF-initiativet Employment skal være tværnationale og innovative, der bør anvendes en "nedefra og op-approach" ("bottom-up approach"), og projekterne bør have multiplikatoreffekt og supplere tilsvarende EU-aktioner.

47. Medlemsstaterne har hovedansvaret for gennemførelsen af EF-initiativerne, og de har til dette formål oprettet nationale støttestrukturer (nationale eller i nogle tilfælde regionale kontorer for faglig bistand). Kommissionens funktion omfatter samordning og opfølgning af gennemførelsen i medlemsstaterne. Kommissionen har indgået en kontrakt med eksperter, der skal varetage denne funktion. Kontrakten er på 5,6 mio. ECU årlig finansieret over budgettets del B og kan forlænges fire gange (dvs. en finansiering på i alt 28 mio. ECU).

Budgetbevillinger

48. Den Europæiske Unions finansiering af initiativet Employment i perioden 1994 - 1999 andrager 1835 mio. ECU (i 1996-priser), og bidraget til Youthstart er på 441 mio. ECU (24 %). Tabel 4 viser budgetgennemførelsen af Youthstart-afsnittet fordelt på medlemsstater. I medlemsstaterne kan der anvendes indtil 4 % til faglig bistand til støtte for projektforberedelsen og -gennemførelsen. Den faglige bistand skal sikre, at der anvendes en samordnet metode.

Tabel 4

Budgetgennemførelsen af Youthstart

>TABELPOSITION>

Revision af gennemførelsen af Youthstart

Alderskriteriet gældende for Employment-Youthstart

49. I en meddelelse til medlemsstaterne(15) fra Kommissionen fastslås det, at målgruppen er unge på under 20 år. Dette kan dog fraviges: "I udprægede undtagelsessituationer, der skal være behørigt begrundede, kan medlemsstaterne medtage unge over 20 år...". Nogle medlemsstater har ændret den for Youthstart gældende aldersgrænse, f.eks. har Tyskland (Brandenburg) ladet unge på indtil 26 år deltage i projekterne, mens aldersgrænsen i Grækenland er 24 år. Østrig har i nogle tilfælde anvendt aldersgrænsen 15 - 17 år.

Udvælgelsesprocedure

50. Projekterne udvælges af medlemsstaterne. Derpå kontakter lederne af de udvalgte projekter hinanden, så de kan oprette tværnationale partnerskaber. For at gøre det nemmere at finde partnere har Kommissionens kontor for faglig bistand oprettet en database, "Consolidated Module", med oplysninger(16) om de enkelte projekter. Under den første udvælgelsesrunde i 1995 blev der udvalgt 486 projekter, og i den anden runde i 1997804 projekter.

51. I anden udvælgelsesrunde var medlemsstaternes arbejde med at finde projekter til finansiering under EF-initiativet Employment langt bedre samordnet, navnlig fordi der blev fastlagt en fælles tidsplan og anvendtes en fælles database til opbygningen af de tværnationale partnerskaber. Endvidere blev der ikke længere stillet krav om, at navnene på de tværnationale partnere skulle anføres på forhånd. En række andre faktorer har imidlertid indvirket negativt på projektgennemførelsen:

a) I ganske få medlemsstater skal navnene på de to partnere være anført i forslaget, som også skal indeholde en beskrivelse af det arbejde, de indstillede partnere skal udføre.

b) Udgifterne forbundet med at finde partnerprojekter kan finansieres med ESF-midler. Seks medlemsstater har benyttet sig af denne mulighed, men de tildelte midler pr. projekt varierede fra 2500 ECU i Belgien til 14000 ECU i Det Forenede Kongerige. Der var således ikke tale om lige behandling af projektlederne.

c) Kommissionen har ikke udstedt retningslinjer for tildelingen af midler til tværnationalt samarbejde. Det har bevirket, at de beløb, der er til rådighed for projektlederne til forberedelse af det tværnationale partnerskab, varierer betydeligt.

52. Udvælgelsessystemet sikrer stadig ikke godt nok, at der oprettes velfungerende tværnationale partnerskaber. Samordningen af de tværnationale partnerskaber, dvs. planlægning, budget, evaluering, gennemførelse og udbredelse af projektresultater er ikke god nok. I mange tilfælde består det tværnationale element kun i, at der aflægges besøg hos partnerne og udveksles oplysninger om de gennemførte aktiviteter. Det sker kun sjældent, at der iværksættes et fælles projekt.

Der mangler pålidelige oplysninger

53. Dataene om tværnationale partnerskaber i Kommissionens kontor for faglig bistands "Consolidated Module" er ikke pålidelige, fordi de er baseret på oplysninger om individuelle projekter, ikke om tværnationale partnerskaber. Under nogle projekter var andre projekter anført som partnere, men under disse partnere var der ikke tilsvarende oplysninger om partnerskabet. Således ved Kommissionen ikke, hvor mange partnerskaber der er oprettet, eller hvilke projekter der indgår i disse partnerskaber. Forskellige forhold viste, at systemerne var upålidelige - det var for eksempel registreret, at der blev finansieret syv projekter fra første runde og 87 projekter fra anden runde, som ikke havde nogen partnere - men der var ikke fulgt op på disse sager. Eftersom samarbejde via tværnationale partnerskaber er et af hovedelementerne i EF-initiativerne, er denne åbenbare mangel på basale oplysninger en alvorlig svaghed ved systemet og bør afhjælpes.

54. Det kan forekomme, at én eller flere partnere indstiller et projekt efter oprettelsen af et tværnationalt partnerskab. Oplysning herom registreres generelt ikke i databasen. De parter, der er ansvarlige for gennemførelsen af EF-initiativerne, ved således ikke, hvad der sker med et partnerskab. Nogle partnerskaber havde iværksat partnerprojekter, som ikke var blevet udvalgt af de nationale støttestrukturer. Youthstart finansierer ikke sådanne ikke-godkendte partnere, og selv om de deltager aktivt i et udvalgt projekt, har Youthstarts forvaltningsstruktur ikke alle nødvendige oplysninger om dem. Når ikke-godkendte partnere deltager i et projekt, ved de forskellige partnere det faktisk ikke altid.

55. Retten har tidligere påpeget(17), at det er en svaghed ved systemet, at de tværnationale partnerskaber ikke gør én af partnerne ansvarlig for samordningen og forvaltningen af partnerskabet.

Samordning og udbredelse af projektresultater

56. Medlemsstaterne forstår ikke det samme ved "støtteberettigede omkostninger". For eksempel er udgifterne til en ekstern koordinator ikke støtteberettigede i én medlemsstat, mens de er det i andre. Det har i forbindelse med ét af de reviderede partnerskaber ført til den situation, at der blev ansøgt om godtgørelse af samordningsomkostningerne ved projektet i en anden medlemsstat, hvor de også blev betalt.

57. Skal der opnås en multiplikatoreffekt, er det vigtigt, at projektresultaterne bliver kendt i brede kredse. Der er imidlertid ingen bestemmelser om, at der skal være et særskilt budget under hvert projekt til sådanne aktiviteter. Projektlederne er generelt af den opfattelse, at det er de nationale støttestrukturers ansvar at sørge for udbredelse af projektresultaterne, men det gør disse støttestrukturer ikke systematisk. Kommissionen bør opmuntre yderligere til, at der gøres en aktiv indsats for at finde muligheder for at anvende projektresultaterne inden for ESF's hovedområde.

Midtvejsevaluering

58. De væsentligste resultater af Rettens revision bekræftedes af Kommissionens konklusioner fra midtvejsevalueringen:

a) Projekterne var for længe om at komme i gang, selv om der kunne konstateres fremskridt på det område med projekterne udvalgt i den anden udvælgelsesrunde.

b) Udvælgelsesproceduren medførte omfattende administrativt arbejde.

c) Udviklingen af tværnationale partnerskaber voldte problemer.

d) Udbredelse af projektresultater bør opprioriteres.

e) Nogle medlemsstaters opfølgningsprocedurer var utilstrækkelige.

f) Der bør sættes mere ind på at få fastlagt resultatindikatorer.

Faglig bistand

59. Kommissionen har ikke fastlagt en særlig procedure for kontrol af, hvor store beløb der i alt anvendes på faglig bistand til EF-initiativer i medlemsstaterne. Der bør indføres et system til kontrol af disse udgifter.

60. Kommissionens og medlemsstaternes frist for at indgå udgiftsforpligtelser vedrørende EF-initiativerne er den 31. december 1999. Fristen for gennemførelsen af projekterne er den 31. december 2000, og medlemsstaternes frist for anmodning om udbetaling af restbeløb er den 30. juni 2001. Kommissionen bør sikre, at det ikke får nogen negativ effekt på den afsluttende fase af dette EF-initiativ, at kontrakten om faglig bistand udløber, før projekterne er afsluttet.

Del II EUGFL, Udviklingssektionen

Indledning

61. Ifølge Eurostat(18) var der i 1997 ca. 7 millioner bedrifter i Den Europæiske Union, EU 15, og af dem var 6,8 millioner enkeltmandsbrug. Over 55 % af bedriftslederne var over 55 år gamle, og kun 7,6 % under 35 år, mens 28,4 % var over 65 år (jf. tabel 5).

Tabel 5

Antal landbrugere i Den Europæiske Union fordelt efter alder

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

62. Den gennemsnitlige beskæftigelse i landbruget faldt fra 5 % af befolkningen i den erhvervsaktive alder (15 - 64-årige) i 1985 til 3,1 % i 1997 (jf. tabel 6) og varierede i 1997 fra 11,4 % i Grækenland til 1,3 % i Det Forenede Kongerige og Belgien. Tabel 7 viser, hvor mange unge landbrugere der modtog støtte under de gældende foranstaltninger i perioden 1994 - 1997.

Tabel 6

Den samlede beskæftigelse i landbrugssektoren i procent af den samlede befolkning i den erhvervsaktive alder (15 - 64 år)

>TABELPOSITION>

63. Unge, der overtager landbrugsbedrifter, bliver stillet over for ikke blot administrative og finansielle, men også store sociale og strukturelle problemer. Det er meget omkostningskrævende at købe eller forpagte god jord, at foretage tekniske forbedringer og investere i specialisering og at erhverve produktionskvoter med henblik på at gøre bedriften mere konkurrencedygtig. Landområderne er ramt af affolkning, fordi de mangler vigtige sociale strukturer (hospitaler, skoler, fritidsaktiviteter, transportinfrastrukturer mv.). Desuden gør de vanskelige arbejdsvilkår og den usikre indkomst det mindre attraktivt for unge at blive landbrugere.

64. Den Europæiske Union har indført en række foranstaltninger til hjælp navnlig for unge landbrugere. De vigtigste foranstaltninger finansieres under mål nr. 5a (tilpasning af landbrugsstrukturerne) og omfatter støtte til landbrugere, der overtager en landbrugsejendom. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 950/97 (om ændring af forordning (EØF) nr. 2328/91) ydes der støtte til unge landbrugeres (under 40 år) første etablering via en ordning med støtte til investering i landbrugsbedrifter. Denne ordning består i investeringsstøtte i form af kapitaltilskud eller rentegodtgørelse (artikel 7), støtte til første etablering i form af kapitaltilskud (artikel 10) og supplerende støtte til investeringer (artikel 11). Formålet med disse bestemmelser er at øge de enkelte bedrifters levedygtighed, og der kan ydes støtte til såvel etablerede landbrugere som unge landbrugere, der etablerer sig første gang inden for landbruget. I 1997 var der 521810(19) unge landbrugere på under 35 år. I perioden 1994 - 1997 androg den samlede støtte, der blev ydet i henhold til artikel 10 og 11, ifølge Kommissionens oplysninger 956,8 mio. ECU. Ca. 25000 unge landbrugere modtager støtte fra denne facilitet hvert år. For at opnå investeringsstøtte skal landbrugerne fremlægge og have godkendt en plan for konkret forbedring (jf. tabel 8).

Tabel 7

Forordning (EF) nr. 950/97 - Etableringsstøtte til unge landbrugere (artikel 10) - Supplerende investeringsstøtte til unge landbrugere (artikel 11)

>TABELPOSITION>

Tabel 8

Finansiel støtte til unge landbrugeres første etablering i Den Europæiske Union

>TABELPOSITION>

65. Ved ydelse af denne støtte skal principperne i reformen af den fælles landbrugspolitik efterleves, nemlig at landbrugsstrukturerne skal rationaliseres og produktionsoverskud undgås.

Rettens revision

66. Dette kapitel omhandler undersøgelsen af de foranstaltninger, Kommissionen har truffet i samarbejde med medlemsstaterne for at sikre effektiv forvaltning af EUGFL, Udviklingssektionens støtte til unge landbrugere, der ønsker at have landbrug som hovederhverv. Revisionen omfattede aspekterne forsvarlig økonomisk forvaltning og lovlighed/formel rigtighed.

67. Revisionen tog sigte på mål nr. 1-områder og gennemførtes i Kommissionen (GD VI) og i fem medlemsstater (Tyskland, Spanien, Frankrig, Irland og Italien) på grundlag af en undersøgelse af en repræsentativ stikprøve af endelige støttemodtagere.

Gennemførelsen af artikel 10, 11 samt 26, 27 og 28 i Rådets forordning (EF) nr. 950/97

68. De nationale myndigheder har udstedt retningslinjer for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 950/97. Tabel 8 viser de forskellige støttemuligheder og de maksimumsbeløb, støtteberettigede modtagere kan opnå, når de anmoder om etableringsstøtte. Støtteniveauet varierer endog fra område til område inden for samme medlemsstat.

69. I perioden 1994 - 1997 anvendte alle medlemsstater bortset fra Det Forenede Kongerige og Nederlandene den i artikel 10 omhandlede støtteordning. Ved udgangen af 1997 modtog i alt 87281 støtte i henhold til artikel 10 (jf. tabel 7, fodnote 4). Tendensen er stigende i Grækenland, Spanien, Irland, Portugal og navnlig Frankrig, men faldende i Tyskland og Østrig. Frankrig tegner sig for det største antal unge landbrugere, der modtager støtte (37 %), fulgt af Spanien (18,4 %) og Tyskland (12,7 %), mens Italien kun tegner sig for 4,6 %. I samme periode modtog 34259 unge landbrugere den i artikel 11 omhandlede støtte, flest i Spanien (20,6 %), Frankrig (30 %) og Portugal (11,8 %) (jf. tabel 7).

70. Direkte tilskud foretrækkes frem for lån med rentegodtgørelser. Som begrundelse herfor anføres det bl.a., at administration og kontrol af direkte tilskud ikke er så kompliceret og tidskrævende som af rentegodtgørelser.

71. Retten har imidlertid flere gange, og senest i årsberetningen for regnskabsåret 1997 (punkt 3.21), påpeget, at det generelt bør være sådan, at en rimelig del af strukturstøtten ydes som lån, og at de to støtteformer lån og tilskud bør samordnes. Disse to former for støtte til unge landbrugere (inden for rammerne af artikel 11 i forordning (EF) nr. 950/97) ville blive endnu bedre samordnet, hvis man anvendte samme forordnings artikel 5, stk. 1, litra c), efter bogstaven.

Definition af "første etablerings"-dato

72. I artikel 10, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 950/97 hedder det: "Medlemsstaterne kan yde unge landbrugere på under 40 år støtte til deres første etablering, hvis følgende betingelser er opfyldt: den unge landbruger har tilstrækkelige faglige kvalifikationer ved etableringen eller senest to år efter denne". I det regionale gennemførelsescirkulære for Sicilien (godkendt af Kommissionen) var det imidlertid fastsat som betingelse for støtte fra EUGFL, Udviklingssektionen, at landbrugeren skulle have opnået de faglige kvalifikationer senest to år efter modtagelsen af regionens meddelelse om støttetildelingen. Eftersom regionens meddelelser om støtteafgørelse blev forsinket med indtil to år, havde støttemodtagerne afsluttet deres uddannelse efter fristens udløb, og tre af de seks reviderede støttemodtagere på Sicilien burde ikke være anset for støtteberettigede (de faglige kvalifikationer var opnået efter udløbet af den i forordningen fastsatte frist på to år efter etableringsdatoen). Yderligere én støttemodtager burde heller ikke have fået støtte, for den pågældende havde ikke erhvervet de nødvendige kvalifikationer.

73. De regionale myndigheder i Andalusien har fortolket "første etablering" som datoen for afgørelsen om at yde støtte. Det stemmer ikke overens med de nationale retningslinjer, landbrugsministeriet har udarbejdet. Desuden bliver det vanskeligere at kontrollere startdatoen for erhvervsuddannelsen.

Rentegodtgørelsestilskuddene kan ikke spores

74. I henhold til forordningens artikel 10 og 11 kan unge landbrugere, der modtager støtte, under bestemte omstændigheder få både en engangspræmie og en godtgørelse af renterne af optagne lån. De medlemsstater, der anvender denne facilitet, forelægger hvert år EUGFL, Udviklingssektionen, en anmodning om refusion af EUGFL-andelen af den afholdte rentegodtgørelse.

75. I Frankrig tilsender de godkendte banker de franske forvaltende myndigheder kontoopgørelser over rentegodtgørelserne. Over EUGFL-budgettet får de franske myndigheder imidlertid godtgjort et beløb, som ikke er fastsat på grundlag af afholdte udgifter (anmeldt af bankerne), jf. artikel 21 i forordning (EØF) nr. 2082/93(20), men på grundlag af myndighedernes (DDA's) egen matematiske beregning(21). Den samme praksis anvendes i forbindelse med lån ydet i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 950/97, som ikke tager sigte på unge landbrugere.

Interne kontrolsystemer

Problemer med planlægningen, forsinkelser og svagheder i den interne kontrol

76. Kommissionen godkendte først de operationelle programmer den 28. september 1995, og derfor blev foranstaltningerne herunder også forsinket. På Sicilien var gennemførelsesgraden i 1995 for foranstaltninger for unge landbrugere i medfør af forordningens artikel 10, 11 og 281,3 % af de samlede udgifter og ikke de oprindelig tilsigtede 50 %.

77. I Spanien konstaterede Retten fejl i anmeldelserne fra 1997 fra de nationale myndigheder og i gennemførelsen af artikel 10 og 11 i forordning (EF) nr. 950/97 i Andalusien. Fejlene konstateredes under revisionen af procedurerne for udgiftsattestering på regionalt og nationalt plan samt på EF-plan.

Evalueringer

78. De spanske myndigheder havde planer om at evaluere gennemførelsen af forordning (EF) nr. 950/97 i 1999. I en række konklusioner på midtvejsevalueringen af OP i dets helhed omtales det, at der ikke er fastlagt ensartede indikatorer, og det nævnes, at OP'ets effektivitet udelukkende måles ud fra den finansielle gennemførelsesgrad og ikke aktionernes reelle effekt.

79. I Italien blev der i august 1998 udarbejdet en evalueringsrapport om gennemførelsen af forordning (EF) nr. 950/97. Rapporten dækkede kun de italienske områder, der ikke henhører under mål nr. 1. I Irland konstateredes det i en evalueringsrapport, der dækkede perioden 1994 - 1996, og som blev offentliggjort i februar 1997(22), at ordningen med støtte til første etablering ikke bidrog væsentligt til, at unge landbrugere etablerede sig tidligere, end de ellers ville have gjort. Det konkluderes, at selv om hovedformålet med ordningen er at tilskynde unge landbrugere til at etablere sig, er det meget vanskeligt at se, om ordningen har haft nogen egentlig effekt.

Del III Konklusion

80. Retten bemærkede allerede i årsberetningen for regnskabsåret 1995 (EFT C 340 af 12.11.1996, kapitel 6, punkt 6.135), at planlægningen ikke var god nok inden for den europæiske socialpolitik, og at ressourcerne ikke blev anvendt i fuld overensstemmelse med de tilsigtede mål, nemlig bekæmpelse af arbejdsløsheden. Retten anbefalede også, at Kommissionen og medlemsstaterne ændrede deres metoder til målretning og støtteudbetaling gennemgribende. Revisionen i 1998 har vist, at der stadig er store problemer med gennemførelsen af Den Europæiske Socialfond. ESF's indvirkning på bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløsheden, som skønsmæssigt tegner sig for 40 % af ESF's udgifter, kendes ikke. Kommissionen og medlemsstaterne bør også fremover bestræbe sig på at målrette finansieringen bedre og definere klarere mål samt sikre, at der er adgang til pålidelige oplysninger, og at de forskellige finansielle støtteformer integreres. Med sådanne forbedringer kan strukturfondene få større effekt.

81. Midtvejsevalueringen har generelt haft for lidt effekt på gennemførelsen af politikken i indeværende programmeringsperiode (1994 - 1999). Kommissionen og medlemsstaterne bør gennemføre evalueringsprocessen - som på nuværende tidspunkt burde omfatte slutevalueringen af foranstaltningerne - mere effektivt, hvis den skal have indvirkning på politikken i den kommende programmeringsperiode.

82. Revisionsresultaterne vedrørende ESF-finansieringerne viser, at det kræver en meget større indsats, hvis medlemsstaternes gennemførelse af ESF-aktioner til fordel for unge skal forbedres væsentligt. Det betyder navnlig, at procedurerne for udvælgelse og opfølgning af projekter skal forbedres, samt at der skal findes en løsning på problemer, der er forbundet med finansieringen af flerårige kurser, og som skyldes, at nogle nationale bestemmelser indvirker uhensigtsmæssigt på ESF-projekterne. Det indebærer også, at definitionen på "endelig modtager" og "påløbne udgifter" anvendes korrekt, og at de i mange tilfælde høje indirekte omkostninger kontrolleres bedre. Kommissionen og medlemsstaterne bør overveje, hvordan de kan sikre sig, at de indirekte omkostninger, som projektlederne anmelder, ligger på et rimeligt niveau.

83. I årsberetningen for regnskabsåret 1995 (EFT C 340 af 12.11.1996, kapitel 6, punkt 6.136) anførte Retten, at der ikke var indført effektive sanktioner over for medlemsstater, der ikke opfyldte betingelserne for at modtage fællesskabsstøtte, og at ordningen for tilbagesøgning af uberettiget udbetalte beløb burde forbedres. Siden da har Kommissionen forbedret finanskontrollen på en række punkter, men problemet med sanktioner er stadig ikke løst.

84. Der må skabes mere synergi og samordning mellem interventioner, der støttes over flere forskellige fonde, i den næste programmeringsperiode. Der bør tilstræbes en forenkling af Kommissionens og medlemsstaternes administrative strukturer og procedurer. Forvaltningsstrukturerne bør sikre effektiv samordning mellem strukturfondene, inden for dem og mellem dem og Den Europæiske Investeringsbank (EIB). Sådanne forbedringer er nødvendige, så strukturfondsinterventionerne samordnes bedre og deres metoder integreres mere. I dag planlægger hvert ministerium normalt selv sine strukturinterventioner.

85. De ansvarlige har sjældent gjort sig overvejelser om, hvilken finansieringsform - støtte, lån eller rentegodtgørelse - der skulle anvendes. Det er kun sket i isolerede tilfælde. Siden strukturfondene blev lanceret, har man anvendt støtteformen, og den er nu blevet en fast tradition. De grundlæggende vilkår kan eventuelt have ændret sig i mellemtiden, men sådanne ændringer tages der ikke hensyn til.

86. Gennemførelsen af EF-initiativet Employment-Youthstart har været behæftet med en række svagheder. Initiativet har ikke haft så stor effekt som forventet, fordi der manglede oplysninger om projekterne, og fordi der var svagheder i medlemsstaternes og Kommissionens forvaltning, inklusive kontrakten om faglig bistand. Kommissionen bør deltage mere aktivt i samordningen.

87. I henhold til traktaten(23) skal der ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik tages hensyn til de særlige behov, der følger af landbrugets sociale struktur. Retten har ikke kunnet konstatere, at der foreligger en plan eller en samlet strategi for den finansielle støtte, ESF og EUGFL, Udviklingssektionen, yder unge landbrugere. Effekten af denne støtte siden 1994 kendes ikke.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 26. og 27. januar 2000.

På Revisionsrettens vegne

Jan O. Karlsson

Formand

(1) a) Rådgivning med henblik på identificering af mulige beskæftigelsesområder, og udarbejdelse af en plan for, hvordan man får adgang til dem.

b) Vejledning i, hvordan denne plan gennemføres, herunder sprogkurser og kurser i samtaleteknik.

c) Videreuddannelse, erhvervsuddannelse eller beskæftigelse, om nødvendigt med støtte.

(2) Eurostat, Newcronos-databasen.

(3) NB: Undervisningspligten slutter ikke ved samme alder i alle medlemsstaterne.

(4) I henhold til artikel 128 (tidligere artikel 109 Q) EF skal Det Europæiske Råd hvert år overveje beskæftigelsessituationen i Fællesskabet og vedtage konklusioner herom på grundlag af en fælles årsrapport fra Rådet og Kommissionen. Rådet skal hvert år på grundlag af Kommissionens forslag og efter høring af Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg fastlægge retningslinjer, som medlemsstaterne skal tage hensyn til i deres egne beskæftigelsespolitikker (dvs. i de nationale planer for beskæftigelsesfremmende foranstaltninger).

(5) Retningslinje nr. 1 er "En indsats over for ungdomsarbejdsløsheden". Medlemsstaterne skal udvikle forebyggende strategier, der skal udvikle de lediges muligheder for integration på arbejdsmarkedet. Medlemsstaterne sørger for at tilbyde alle unge arbejdsløse en ny start i form af uddannelse, omskoling, jobtræning, arbejde eller andre foranstaltninger, der kan fremme deres beskæftigelsesegnethed, før de har været ledige i seks måneder.

I retningslinje nr. 4, "Tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber", opfordres arbejdsmarkedets parter indtrængende til hurtigt at indgå aftaler med henblik på at øge mulighederne for uddannelse, jobtræning, praktikophold eller andre foranstaltninger, der kan fremme beskæftigelsesegnetheden. Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter skal bestræbe sig på at udvikle muligheder for livslang uddannelse.

Retningslinje nr. 6 er "En lettere overgang fra skole til arbejdsliv". Beskæftigelsesperspektiverne er dårlige for de unge, der forlader skolesystemet tidligt uden at have erhvervet de færdigheder, der er nødvendige for at komme ind på arbejdsmarkedet. Medlemsstaterne må derfor forbedre kvaliteten af deres skolesystemer, således at antallet af unge, der forlader skolesystemet for tidligt, reduceres væsentligt.

I henhold til retningslinje nr. 7, "Unge med relevante kvalifikationer", skal medlemsstaterne ved oprettelse af lærlingeuddannelser eller udbygning af eksisterende systemer sørge for, at unge bliver bedre rustet til at tilpasse sig de teknologiske og økonomiske forandringer, og at de får kvalifikationer, der svarer til arbejdsmarkedets behov.

(6) EFT L 193 af 31.7.1993.

(7) Tyskland, Italien, Det Forenede Kongerige og til dels Frankrig.

(8) Europa-Kommissionen (GD V): Konklusioner vedrørende ESF midtvejsevalueringer, 1998.

(9) Navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93, EFT L 193 af 31.7.1993, s. 20.

(10) Dog tilvejebringer for eksempel Italien ny finansiering via "il fondo di rotazione".

(11) Revisionsrettens særberetning nr. 22/98 om Kommissionens forvaltning i forbindelse med foranstaltninger til fremme af lige muligheder for kvinder og mænd, EFT C 393 af 16.12.1998, punkt 23 og 24.

(12) Artikel 2, stk. 1, sidste punktum, i ESF-forordningen (Rådets forordning (EØF) nr. 2084/93) og faktablad nr. 5 i bilaget til Kommissionens beslutninger, EFT L 146 af 5.6.1997, s. 31.

(13) I årsberetningen for regnskabsåret 1996 redegør Retten for sin undersøgelse af gennemførelsen af EF-initiativet Adapt og i årsberetningen for regnskabsåret 1997 for sin undersøgelse af gennemførelsen af Employment-Now.

(14) Kommissionens meddelelse af 15. juni 1994, EFT C 180 af 1.7.1994, s. 10. De øvrige tre afsnit er Now (New Opportunities for Women), Horizon (målgruppe: handicappede) og Integra (målgruppe: flygtninge).

(15) EFT C 200 af 10.7.1996.

(16) Projektlederens navn og adresse, beskrivelse af projektet, projektlederens klassificering af projektet i en bestemt kategori, projektets varighed.

(17) Senest omhandlet i Rettens særberetning nr. 22/98 om Kommissionens forvaltning i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger til fremme af lige muligheder for kvinder og mænd, EFT C 393 af 16.12.1998, punkt 37.

(18) Eurostat New Cronos Data: 1999.

(19) Eurostat New Cronos Data: 1999.

(20) Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93, EFT L 193 af 31.7.1993.

(21) Direction Départementale de l'Agriculture (Departementets landbrugsdirektorat).

(22) Sharon Murphy, Analysis and Evaluation Unit: Evaluation of the scheme of Installation Aid for Young Farmers, februar 1997.

(23) Artikel 33 (tidligere artikel 39) EF, stk. 2: "Ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik og de særlige foranstaltninger, som den kan medføre, tages der hensyn til: a) landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af landbrugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområder".

Kommissionens svar

Generel indledning

Resumé af revisionsbemærkningerne

3. Under mål nr. 3 medfinansierer ESF aktioner i hele Fællesskabet, som sigter mod at lette erhvervsmæssig integrering af unge arbejdssøgende; i visse regioner medfinansierer ESF mål nr. 1-aktioner, som har åbenbare forbindelser til arbejdsmarkedet, men ellers hører under de nationale højere og videregående uddannelsessystemer.

Af hensyn til subsidiaritetsprincippet fastlægges det ikke i Fællesskabets bestemmelser, hvilken aldersgruppe foranstaltningerne for de unge skal rettes imod. Dette overlades til medlemsstaterne, som har bedre forudsætninger for at gøre det ud fra beskæftigelsessituationen i de enkelte egne af Europa.

5. Kommissionen er opmærksom på risikoen for dobbeltanmeldelse af udgifter fra initiativtagere, der modtager støtte i form af medfinansiering under flere mål. Kontrollen af disse initiativtagere skal derfor omfatte alle de former for støtte, de har modtaget i løbet af perioden.

6. Hvad angår afslutningen af første fællesskabsstøtteramme, er mængden af endnu ikke er afsluttede programmer under mål nr. 3 begrænset, og disse skyldes primært, at der er anlagt sager i forbindelse med projekter, som blokerer for afslutning af programmerne, før de pågældende domstole har truffet en afgørelse.

Kommissionen vil træffe de nødvendige foranstaltninger i de sager, Revisionsretten har rejst.

Kommissionen vurderer, at gennemførelsen af forordning (EF) nr. 2064/97 om medlemsstaternes kontrol af aktioner, der medfinansieres af strukturfondene, allerede har haft en positiv effekt på udviklingen af de nationale kontrolaktiviteter.

Kommissionen er enig i, at der er behov for en generel forbedring af procedurerne for udvælgelse og overvågning af projekterne.

7. I de fleste medlemsstater blev den foreløbige evaluering af projekterne fra første fase afsluttet, da udbudsrunden for projekter under anden fase blev iværksat. Herved kunne medlemsstaterne og Kommissionen tage fat på en række problemer, der var opstået under første fase, forud for udvælgelsen af projekter under anden fase.

Kommissionen er ved at udarbejde et dokument om de strategiske resultater af fællesskabsinitiativerne Adapt og Employment. Dette dokument vil tjene som reference for medlemsstaterne, når de udarbejder deres planer i forbindelse med det nye initiativ Equal.

8. Kommissionen vil tage hensyn til Revisionsrettens bemærkninger på dette område.

9. Anvendelse af de særlige bestemmelser om støtteberettigelse skal i lighed med koordinationen af Fællesskabets initiativ ske med respekt for Fællesskabets og medlemsstaternes generelle bestemmelser, og eventuelle fortolkningsproblemer skal løses inden for rammerne af partnerskabet. Hvad angår det nye fællesskabsinitiativ Equal, behandles særlige spørgsmål vedrørende støtteberettigelse i en gruppe bestående af repræsentanter fra medlemsstaterne under forsæde af Kommissionen.

Formidlingen af bedste praksis fra Fællesskabets initiativ Youthstart finder sted på projekt-, medlemsstats- og fællesskabsplan. I forbindelse med det næste initiativ Equal forventer Kommissionen en endnu mere målrettet formidlingsstrategi.

Man er på fællesskabsplan i færd med at evaluere effektiviteten af de grænseoverskridende aktiviteter i EU. Denne evaluering blev iværksat i juli 1998 og løber parallelt med den endelige evaluering på nationalt plan.

10. Kommissionen foretager nøje overvågning og kontrol med det arbejde, der udføres ved kontoret for faglig bistand, hvorved den indsamler de erfaringer, der opnås gennem den faglige bistand. Medlemsstaterne råder dog også over disse oplysninger.

11. Kommissionen påpeger, at forsinkelser i programmerne også kan skyldes, at medlemsstaterne oplyser om dem for sent. Det skal understreges, at støtte til unge landmænd kun indgår i disse programmer i de regioner, der er omfattet af mål nr. 1 og 6. Uden for disse regioner gennemføres støtten til unge landmænd via national og regional lovgivning, som Kommissionen skal underrettes om i form af udkast, der skal godkendes. Kommissionen godkender normalt disse udkast inden for et halvt år.

12. Det overordnede formål med det instrument, som Revisionsretten har undersøgt (forordning (EF) nr. 950/97 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet), er tilpasning af landbrugsstrukturerne. Dette skal opnås gennem en række forskellige foranstaltninger, hvoraf nogle især er til gavn for unge landmænd. Det klare mål med at yde særlig støtte til unge landmænd er at gøre det lettere for dem at etablere sig og foretage en strukturmæssig tilpasning af bedriften. På det mere overordnede plan kan sådanne foranstaltninger bidrage til at opretholde et levedygtigt landbrugssamfund og således være med til at udvikle det sociale netværk i landområderne.

På baggrund af midtvejsevalueringen har Kommissionen udarbejdet en række retningslinjer, som bl.a. omfatter ensartede effektindikatorer, til brug ved evaluering af foranstaltninger under forordning (EF) nr. 950/97 uden for de områder, der er omfattet af mål nr. 1 og 6. Disse retningslinjer blev forelagt medlemsstaterne den 24. februar 1999.

Del I ESF

Budgetbevillinger

20. I artikel 1 i forordning (EØF) nr. 2081/93 fastlægges de primære formål med fondenes interventioner i de regioner, der er omfattet af mål nr. 1. Den lovgivende myndighed har bevidst givet dette mål en overordnet karakter uden særlig reference til bestemte kategorier. I de regioner, der er omfattet af mål nr. 1, kan unge altså nyde godt af aktioner under foranstaltninger, som enten er defineret specifikt for dem, eller som er mere generelle og omfatter forskellige målgrupper.

EU's strategi for unge arbejdsløse

Kommissionens analyse af de nationale handlingsplaner

23. Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at de nationale handlingsplaner for beskæftigelse, der udarbejdes af medlemsstaterne, skal være omfattende og konkrete planer, som klart viser, hvordan beskæftigelsesretningslinjerne gennemføres, og som med tiden vil gøre det muligt at vurdere effekten af dem. Kommissionen er også enig med Revisionsretten i, at der så vidt muligt skal sættes tal på målene, og at der skal anvendes fælles vedtagne indikatorer til at vurdere fremskridtet mod de aftalte mål.

Kommissionens seneste analyser viser imidlertid, at der i forbindelse med en femårig beskæftigelsesstrategi, hvor de nationale handlingsplaner for beskæftigelse hvert år opdateres for at vurdere fremskridtene og rettes ind efter de årlige beskæftigelsesretningslinjer, er sket betydelige fremskridt i medlemsstaterne i samarbejde med Europa-Kommissionen, både hvad angår arten af de nationale handlingsplaner for beskæftigelse og de indikatorer og mål, man er enedes om. Revisionsretten fokuserer i sin analyse fra starten af 1998 på de fremskridt, der er opnået inden for en meget kort tidsramme på kun fire måneder, som medlemsstaterne havde forpligtet sig til at handle inden for. Revisionsretten synes desuden kun at referere til Kommissionens meddelelse fra maj 1998(1) og ikke til den fælles rapport om beskæftigelsen. Denne stammer fra november 1998 og er ikke blot baseret på de nationale handlingsplaner for beskæftigelse, men desuden de 15 nationale gennemførelsesrapporter, der blev fremlagt i juli 1998. Denne anden analyse viste, at mange af de mangler, der blev påpeget af Kommissionen i dennes meddelelse fra maj 1998, var blevet afhjulpet. Bl.a. var strategien blevet gjort mere konkret med hensyn til budgetter. Desuden kan kapitlet om beskæftigelsen nu efter ratificeringen af Amsterdam-traktaten gennemføres fuldt ud (for eksempel har Rådet i november 1999 for første gang vedtaget henstillinger til medlemsstaterne). Ydermere nåede Det Europæiske Råd til enighed om fælles indikatorer på sit møde i Køln i juni 1999.

Derudover skal det bemærkes, at størstedelen af de nuværende programmer under mål nr. 1 og 3 blev vedtaget i 1993/94, mens Luxembourg-processen først blev iværksat i november 1997. Dette har betydet, at forbindelserne mellem de nationale handlingsplaner for beskæftigelse og ESF endnu ikke er så stærke, som Kommissionen kunne ønske. Kommissionen vil ved den kommende forhandlingsrunde om de nye programmer sikre, at denne forbindelse styrkes, sådan som det kræves i de nye bestemmelser vedrørende strukturfondene.

Revisionen af programmer inden for ESF's hovedområde

Hvordan defineres "unge"?

24. Da der for den aktuelle programperiode (1994 - 1999) ikke findes mere konkrete bestemmelser på fællesskabsplan, er det op til den enkelte medlemsstat at fastlægge normer på det juridiske plan. Disse normer afspejler pr. definition den økonomiske og sociale situation, som varierer fra land til land. Desuden ser man af og til forskelle på nationalt plan, idet nogle medlemsstater har en føderal og andre en regional opbygning.

Evaluering af gennemførelsen

25. Revisionsretten analyserer to aspekter, der vedrører tidsmæssigt forskellige og ikke forbundne faser: dels de driftsprogrammer, som er vedtaget i 1994 på baggrund af anden fællesskabsstøtteramme, og dels de nationale handlingsplaner for beskæftigelse, som i 1998 blev fremlagt af medlemsstaterne efter Det Europæiske Råds møde om beskæftigelse i Luxembourg i november 1997. De mangler, som Revisionsretten har fundet, kan altså ikke bekræftes, da de nationale handlingsplaner for beskæftigelse først blev vedtaget på et meget senere tidspunkt i en anden sammenhæng (se svaret under punkt 23).

Hvad angår ESF's interventioner i de regioner, der er omfattet af mål nr. 1, gælder Kommissionens svar under punkt 20 ovenfor ligeledes i de nævnte tyske og italienske tilfælde.

26. Denne form for ESF-bistand synes fuldt ud berettiget i betragtning af den ekstremt høje arbejdsløshed blandt unge i de nye delstater, herunder Brandenburg. I rapporterne fra midtvejsevalueringen antydes det, at denne form for ESF-bistand har ydet et betydeligt bidrag til at nedbringe arbejdsløsheden blandt unge i alle tyske regioner, der er omfattet af mål nr. 1.

27. Midtvejsevalueringen indeholdt ganske vist kun meget lidt om uddannelsessystemer og effektanalyse, men det skyldes tidsmæssige begrænsninger. Som det fremgår af konklusionerne i midtvejsevalueringen af ESF's programmer, s. 31 - 34, har de, der har udført evalueringen, formået at foretage en kvalitativ vurdering af indvirkningen på uddannelsessystemerne, hvilket er alt, hvad man kunne forvente på det tidspunkt, da midtvejsevalueringen blev udarbejdet.

28. På trods af de problemer, Revisionsretten anfører, viser konklusionerne i midtvejsevalueringen af ESF's programmer, at de unge er i centrum ved alle former for bistand.

29. Evalueringen foretages på programplan, ikke på projektplan. I forbindelse med midtvejsevalueringen har man vurderet effektiviteten i projektudvælgelsen som led i analysen af gennemførelsesmekanismerne (se f.eks. s. 25 og 69 i konklusionerne i midtvejsevalueringen af ESF's programmer).

Kommissionen har allerede bistået medlemsstaterne ved fastlæggelsen af kvantificerede mål for programmerne i forbindelse med udformningen af fællesskabsstøtterammerne. Det har været mere vanskeligt at måle programmernes fremskridt i forhold til disse mål, navnlig på grund af problemer med at tilpasse de nationale statistiske systemer, så de nødvendige oplysninger har kunnet tilvejebringes. Under midtvejsevalueringen er der gennemført en vurdering af de enkelte programmer, som vil blive medtaget i udarbejdelsen af retningslinjerne for perioden 2000 - 2006.

Samordning af strukturfondsstøtten

Synergien mellem fondene

30. De integrerede metoder er fastlagt i artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93. Derudover kan integrationen af fondene kun ske gennem interventionsformerne og de højt prioriterede områder. I artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 (med titlen "Kumulation og overlapning") fastslås følgende: "En individuel foranstaltning eller aktion kan for en given periode kun modtage støtte fra én strukturfond eller fra FIUF ad gangen".

31. I forordningerne om strukturfondene og retningslinjerne for 2000 - 2006 kræves det, at medlemsstaterne integrerer planlægningen af ESF-støttede programmer i gennemførelsen af beskæftigelsesretningslinjerne og den europæiske beskæftigelsesstrategi.

32. Det er sandt, at initiativtagerne til New Deal-projekter pålægges mindre arbejde med at berettige de af deres udgifter, der finansieres fra national side, da de britiske myndigheder har valgt at lade initiativtagerne angive forud fastsatte udgifter. Der er indledt drøftelser herom inden for rammerne af tredje fællesskabsstøtteramme.

Synergi mellem ESF-aktiviteter

33. Kommissionen deler Revisionsrettens opfattelse og mener, at det er nødvendigt at integrere både nyskabende idéer og bedste praksis fra Fællesskabets initiativer i ESF's generelle aktiviteter. I denne forbindelse er der behov for en avanceret mekanisme. Overvågningsudvalget og de syv nationale støtteenheder, der er medlem af den europæiske temagruppe, har allerede spillet en stor rolle i denne proces (se Kommissionens svar under punkt 60).

34. Den decentraliserede forvaltning af fondene mindsker generelt risikoen for overlapning af aktioner og dobbeltanmeldelse af udgifter takket være den kortere afstand mellem programforvalterne og de endelige støttemodtagere. Under alle omstændigheder er Kommissionen altid opmærksom på risikoen for dobbeltanmeldelse af udgifter fra en initiativtager, der modtager støtte i form af medfinansiering under flere mål.

Særlige bemærkninger om ESF-finansiering

36. Som Kommissionen nævner i sit svar på punkt 23 og 24 i særberetning nr. 22/98 om foranstaltninger til fremme af lige muligheder, og som Revisionsretten anfører det under dette punkt, er der taget hensyn til de nævnte udgifter i forordningerne, og de kan således medregnes under national medfinansiering.

37. I Frankrig er gennemførelsesgraden for område 2 rettet mod unge, som det fremgår af gennemførelsesrapporten, der er vedlagt anmodningen om udbetaling af restbeløbet for 1997 under mål nr. 3, mærkbart lavere end for område 1 (73 %), som er rettet mod langtidsledige, da disse foranstaltninger er bedre indkørt end de nyskabende foranstaltninger under område 2. Alligevel må det betragtes som tilfredsstillende, at der er opnået en gennemførelsesgrad på 55,6 % ved udgangen af 1997 - efter fire års programforløb, men kun to års praktisk gennemførelse på grund af forsinkelser ved iværksættelsen af visse foranstaltninger.

38. Kommissionen har altid været særlig opmærksom på den hidtidige lave gennemførelsesgrad. Den kan forklares ved den meget ustabile politiske situation i regionen. Situationen har senere udviklet sig gunstigt: Pr. 31. august 1999 har den sicilianske region anvendt 100 % af de disponible bevillinger.

39. Den sicilianske region har altid hævdet over for Kommissionen, at de anmodninger om udbetaling af restbeløb, den har forelagt Kommissionen, er baseret på de endelige støttemodtageres faktisk afholdte udgifter. I øvrigt har Kommissionen altid krævet, at anmodningerne om udbetaling af restbeløb skal svare til de endelige støttemodtageres afholdte udgifter, hvilket er i overensstemmelse med de generelle retsforskrifter og bestemmelserne for den finansielle gennemførelse, som er vedlagt interventionsformerne.

De afholdte udgifter kan imidlertid påvises ved hjælp af betalte fakturaer eller regnskabsbilag af tilsvarende bevisværdi (punkt 5 i bestemmelserne for den finansielle gennemførelse, som er vedlagt interventionsformerne, og faktablad nr. 4 om begrebet faktisk påløbne omkostninger, EFT L 146 af 5.6.1997). En vis mængde udgifter modsvares ikke nødvendigvis af fakturaer (f.eks. afskrivning af udstyr eller lokaler og udgifter til internt uddannelsespersonale eller administrativt personale på uddannelsescentrene). Dette kan til dels forklare den af Revisionsretten nævnte forskel mellem betalte fakturaer og afholdte udgifter, der er anmeldt af de to initiativtagere, som Revisionsretten har undersøgt. Alligevel vil Kommissionen undersøge det anførte fænomens omfang (om tilfældet opstod under Revisionsrettens kontrol og i hvilket omfang), og hvorvidt der stadig er problemer.

Der kan opstå forsinkelser i udbetalingen af den offentlige nationale medfinansiering til de endelige modtagere. Det er ikke nødvendigvis i strid med reglerne, hvis de f.eks. er opstået i forbindelse med alternerende finansiering (faktablad nr. 16 om støtteberettigede udgifter, EFT L 146 af 5.6.1997). Kommissionen vil tage dette punkt op over for de regionale myndigheder.

40. Det er korrekt, at Frankrig har indført ændringer i dets anmodning om udbetaling af restbeløb under mål nr. 3 efter indleveringsdatoen den 30. juni. Som svar på Kommissionens bemærkninger anfører Departementet for Anliggender Vedrørende Den Europæiske Socialfond, at visse støttemodtagere først vil få deres endelige data efter denne dato, hvorfor det er nødvendigt at sende en ændret anmodning om udbetaling af restbeløbet. I alle tilfælde har Kommissionen taget denne anmodning om udbetaling af restbeløb fra september 1998 i betragtning, og den har således overholdt reglerne.

Hvad angår spørgsmålet om de indtægter, der skal trækkes fra, er Revisionsrettens analyse korrekt: De indtægter, som stammer fra aktioner, der medfinansieres af ESF, skal fratrækkes omkostningsbeløbet. Alligevel gør Kommissionen opmærksom på, at disse indtægter i henhold til de pågældende formularer skal trækkes fra de samlede omkostninger og ikke fra de samlede støtteberettigede omkostninger (defineret som "samlede omkostninger" - "indtægter") som anført af Revisionsretten. I den aktuelle sag (anmodning om udbetaling af restbeløb for 1997) er det netop det, de franske myndigheder har gjort. ESF's andel er på 28,9 % af de samlede omkostninger (2423 mio. FRF/8361 mio. FRF) og 30,025 % af de samlede støtteberettigede omkostninger (2423 mio. FRF/(8361 - 291 mio. FRF i indtægter)). Den maksimale grænse for medfinansiering fra ESF er overholdt.

41. Kommissionen er enig i Revisionsrettens bemærkninger. Ikke fordi den mener, at 16 timers ugentlig undervisning i sig selv er utilstrækkeligt (alt afhænger af undervisningens samlede varighed), men fordi dette loft over den ugentlige undervisning udelukkende sigter mod at fastholde en status som arbejdsløs hos de personer, der er under uddannelse. Der vil blive foretaget en gennemgang af fondens aktiviteter i forbindelse med dette spørgsmål med henblik på den nye programperiode.

42 - 43. Som anført af Revisionsretten er det ikke muligt at behandle alle de sager, der måtte forekomme på området, navnlig hvad angår indirekte omkostninger (overheads), ud fra bestemmelser, der skal gælde enhver form for aktion, som medfinansieres af de tre strukturfonde og FIUF i alle 15 medlemsstater. Formålet med faktablad nr. 5 om støtteberettigede udgifter er således at fastlægge acceptable regler for fordeling og berettigelse af indirekte omkostninger blandt medfinansierede og ikke-medfinansierede projekter, men ikke at definere disse omkostningers art. Hvad angår de omstændigheder, Revisionsretten beskriver, som indvirker på typen og mængden af de indirekte omkostninger forbundet med de medfinansierede projekter, skal der også tages hensyn til, hvilken form for aktør der er tale om (f.eks. et universitet med store indirekte omkostninger eller en lille almennyttig forening) og dennes aktiviteter (antallet af medfinansierede projekter i forhold til aktørens generelle aktivitetsniveau).

44. Revisionsretten fremhæver fire sagstyper med forskellige finansielle følgevirkninger:

a) nogle sager har ingen finansielle følgevirkninger og svarer til 1., 3., 4. og 7. led i Revisionsrettens tekst

b) andre sager havde Kommissionen allerede kendskab til fra sine revisioner, og disse er allerede gjort til genstand for procedurer i henhold til artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 (som til dels svarer til 2. og 5. led i Revisionsrettens tekst)

c) enkelte af de sager, Revisionsretten påpeger, er i mellemtiden blevet korrigeret af medlemsstaterne

d) tre resterende sager med finansielle følgevirkninger vil blive korrigeret (én sag under 2. led, én sag under 4. led og én sag under 5. led i Revisionsrettens tekst).

Hvad angår de tre sagstyper i litra a)-c), skal der ikke foretages nogen korrektion. I de tre tilfælde under litra d) forpligter Kommissionen sig til at iværksætte de procedurer, der er nævnt i artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93, på grundlag af oplysningerne fra Revisionsretten.

Initiativet Employment-Youthstart

45. I betragtning af antallet af sager, som Revisionsretten har undersøgt, skal man være forsigtig med at fortolke og foretage generaliseringer over resultaterne.

Budgetbevillinger

48. Oprindeligt var omkring 4 % af det nationale budget øremærket til faglig bistand. Men i årenes løb er tildelingen til faglig bistand blevet revideret og tilpasset efter programmets størrelse og de enkelte landes behov.

Revision af gennemførelsen af Youthstart

Alderskriteriet gældende for Employment-Youthstart

49. Youthstart-programmet henvender sig generelt til unge på op til 20 år. Som anført af Revisionsretten forudså man i meddelelsen visse undtagelser for at kunne omfatte unge på over 20 år. Forvaltningsmyndighederne i nogle medlemsstater har derfor anbefalet øget fleksibilitet i situationer, hvor det er berettiget. For eksempel opererede myndighederne i Tyskland tidligere inden for de grænser, der er fastsat i handlingsprogrammet fra 1995. Man besluttede imidlertid, at aldersgruppen fra 20 til 25, som var særlig hårdt ramt af situationen på arbejdsmarkedet, skulle have samme form for Youthstart-støtte som gruppen på op til 20. I Grækenland påvirkes den øvre aldersgrænse af den lange værnepligt.

Udvælgelsesprocedure

50. Kommissionen er opmærksom på, at det forberedende og det tværnationale arbejde ikke altid budgetteres lige højt. Det skal dog holdes in mente, at projekterne godkendes separat af de nationale myndigheder og normalt ikke er baseret på fælles planlægning og budgettering blandt initiativtagerne.

Der vil blive taget hånd om manglerne ved finansieringen af den forberedende fase i forbindelse med Equal-initiativet, hvor denne fase vil blive finansieret i alle medlemsstater.

51. Kommissionen mener, at udvælgelsesproceduren skal tilrettelægges i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, som giver medlemsstaterne en fremstående rolle ved gennemførelsen af Fællesskabets initiativer. I tråd med den grundlæggende filosofi i den europæiske beskæftigelsesstrategi, som de europæiske regeringer har tilsluttet sig(2), er Kommissionen overbevist om, at de nationale myndigheder er bedst egnet til at afgøre, om et tværnationalt partnerskab virkelig vil tilføre merværdi på lokalt/regionalt/nationalt plan, altså om det "kan betale sig". Det er derfor af afgørende betydning, at udvælgelsen og godkendelsen af de tværnationale aktiviteter forbliver på nationalt plan.

52. Hvad angår den overordnede koordination af partnerskaberne, sikres den daglige forvaltning og overvågning på nationalt plan. Kommissionen følger nøje fremskridtene og resultaterne i det tværnationale arbejde gennem overvågningsudvalget, de nationale evalueringer, udbredelsesaktiviteterne og det nationale/europæiske temaarbejde.

Projektbesøg og udveksling af oplysninger er de mest typiske tværnationale opstartsaktiviteter, som generelt fører til mere resultatorienterede aktiviteter. I forbindelse med det nye initiativ Equal vil der blive lagt øget vægt på tværnationalitet, som medlemsstaterne ser som en af de store fordele ved Fællesskabets initiativer.

Der mangler pålidelige oplysninger

53. Med hensyn til Kommissionens database, som forsynes fra nationale databaser, er oplysningerne i det konsoliderede fællesmodul (MCC) organiseret efter projekt og ikke efter partnerskab. Dette redskab er nemlig oprindeligt udviklet til at lette søgning efter partnere og kvalitativ analyse af projekter (ud fra støttemodtagere, aktiviteter, tema osv.) og ikke til at forvalte tværnationale partnerskaber. MCC's statistikker vedrørende partnerskaber er ikke fyldestgørende, navnlig på grund af afhængighed af data overført fra de nationale støtteorganer og det vanskelige arbejde med at samkøre de tværnationale data.

54. Hvad angår partnere, der ikke modtager støtte fra Youthstart, er de eneste oplysninger, der skal forelægges om disse, prisen på de tjenesteydelser, der leveres og faktureres til det projekt, der medfinansieres af Youthstart. Dette kræves for at sikre effektiv forvaltning og kontrol.

55. Kommissionen gentager sit svar under punkt 37 i særberetningen om lige muligheder, nemlig at det er op til de tværnationale partnerskaber selv at fastlægge arbejdsmetoderne i samarbejdet mellem de forskellige projekter. I enkelte partnerskaber har man udnævnt en "overordnet" partner, men Kommissionen mener, at det skal være op til de enkelte partnere at iværksætte sådanne foranstaltninger, og at disse ikke skal gøres obligatoriske.

Samordning og udbredelse af projektresultater

56. Det fastlægges på nationalt plan, hvilke udgifter der er støtteberettigede, når man ser bort fra de 22 faktablade om støtteberettigelse, som Kommissionen indførte i april 1997. Udgifterne kan altså variere blandt medlemsstaterne. I forbindelse med Fællesskabets nye initiativ Equal har Kommissionen opfordret medlemsstaterne til at nedsætte en studiegruppe, der skal undersøge støtteberettigelsen i forbindelse med tværnationale projekter, for så vidt muligt at bidrage til harmonisering af udgifterne.

57. Kommissionen er meget interesseret i at indarbejde erfaringerne fra Youthstart i ESF's generelle aktiviteter. Der er allerede flere eksempler på Youthstart-projekter fra første fase, der er blevet integreret i de generelle ESF-programmer. Derudover indsamler Kommissionen jævnligt eksempler på optimal praksis, der er blevet integreret/har potentiale for integrering. Disse eksempler formidles til ESF's områdekontorer under generaldirektoratet for beskæftigelse.

Den europæiske temagruppe har desuden vist sig at være et meget effektivt middel til at nå de aktører, der påvirker ESF's mainstreamprogrammer (se også bemærkningerne til punkt 58 om generel integration af bedste praksis).

Midtvejsevaluering

58. Kommissionen vil tage hensyn til resultaterne af midtvejsevalueringen, hvad angår tværnationalitet og formidling, ved iværksættelsen af det nye fællesskabsinitiativ Equal.

Kommissionen mener desuden, at det i denne sammenhæng vil være meget nyttigt at etablere en projekttypologi, hvilket er et af formålene med den igangværende evaluering på EU-plan.

Faglig bistand

59. Faglig bistand til Fællesskabets initiativer er en integrerende del af programmet. Som sådan er bistanden underlagt de samme overvågnings- og undersøgelsesprocedurer som gennemførelsen af de enkelte foranstaltninger. I denne forbindelse inddrages overvågningsudvalgene. Desuden skal ESF's kontorer en gang om året fremlægge en rapport om fremskridtene i Fællesskabets initiativer, herunder aktiviteterne vedrørende faglig bistand.

60. Når kontrakten med kontoret for faglig bistand ophører, betyder det ikke, at den faglige bistand under programmet ikke længere udføres. Evaluerings- og formidlingsaktiviteterne varetages af uafhængige eksperter uden forbindelse til kontoret. I øvrigt vil alle projekterne allerede være udvalgt og godkendt, når kontrakten med kontoret ophører, og iværksættelsen af dem ligger ikke inden for kontorets kompetenceområde.

Del II EUGFL, Udviklingssektionen

Gennemførelsen af artikel 10, 11 samt 26, 27 og 28 i Rådets forordning (EF) nr. 950/97

70 - 71. Kommissionen deler Revisionsrettens holdning med hensyn til fordelene ved at kombinere lån og tilskud, når dette er hensigtsmæssigt. I øvrigt kan støtten fra EUGFL, Udviklingssektionen, til unge landmænd tildeles på begge måder. Forordning (EF) nr. 950/97 overlader det dog til medlemsstaterne at vælge, om hjælpen skal ydes som etablerings- eller investeringsstøtte og i form af direkte støtte eller rentegodtgørelse.

Valget mellem direkte støtte og rentegodtgørelse har ingen direkte forbindelse til den økonomiske gennemførlighed eller investeringens rentabilitet, som vurderes på baggrund af den konkrete forbedringsplan. For øvrigt må man ikke glemme det meget høje renteniveau i den periode, Revisionsretten har undersøgt (1994 - 1997), navnlig i Middelhavslandene. Det kan være årsagen til de unge landmænds tilbageholdenhed med at låne penge, selv på fordelagtige vilkår.

Definition af "første etablerings"-dato

72. Det tilfælde fra Sicilien, som Revisionsretten fremhæver, er noget ganske særligt.

I cirkulære nr. 187 af 15. september 1995, som blev vedtaget af Kommissionen i beslutning C(96) 9 af 5. februar 1996, slås det fast, at fristen på to år gælder fra det øjeblik, hvor beslutningen om bevilling af støtte træffes. Denne bestemmelse er blevet godkendt af Kommissionen for i særlige tilfælde at sikre retten til støtte for unge landmænd, der er ved at etablere sig, og den blev anbefalet af STAR-komitéen den 26. januar 1996.

73. Kommissionen vil undersøge den situation, Revisionsretten påpeger vedrørende de regionale myndigheder i Andalusiens fortolkning af begrebet første etableringsdato, og foretage eventuelle nødvendige finansielle korrektioner.

Rentegodtgørelsestilskuddene kan ikke spores

75. Kommissionen har allerede under de seneste kontroller konstateret den praksis, man anvender i Frankrig for rentegodtgørelse i landbrugssektoren. Kommissionen er i færd med at undersøge, om brugen af "administrative" rentesatser hos de banker, der er godkendt til bevilling af lån med rentegodtgørelse, er en overtrædelse af Fællesskabets bestemmelser om strukturfondene. På baggrund af den igangværende undersøgelse vil Kommissionen træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger og om nødvendigt anvende finansielle korrektioner.

Interne kontrolsystemer

Problemer med planlægningen, forsinkelser og svagheder i den interne kontrol

76. Den sene godkendelse af dette program, som skyldtes problemer med vejledning (programmet omfatter flere fonde, og dette har krævet forskellige forespørgsler hos medlemsstaterne), er årsagen til den forsinkelse, som Revisionsretten nævner mellem den faktiske gennemførelse og forventningerne i den oprindelige finansieringsplan.

77. Kommissionen vil kræve, at de spanske myndigheder i den næste gennemførelsesrapport retter de fejl, Revisionsretten har fundet. Ved at lade udgiftsanmeldelser undersøge af et uafhængigt organ, som det foreskrives i artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2064/97, vil det være muligt at rette denne form for fejl, før den endelige udbetaling foretages under programmet.

Evalueringer

78. Kommissionen anerkender behovet for harmoniserede indikatorer. Den evaluering, Revisionsretten henviser til, har vist, at det er nødvendigt at styrke dette aspekt. Derfor har Kommissionen udstukket retningslinjer for evaluering af foranstaltninger under forordning (EF) nr. 950/97, som ligger uden for de områder, der er omfattet af mål nr. 1 og 6. Disse retningslinjer blev i et arbejdsdokument (nr. VI/7676/98/REV2) forelagt medlemsstaterne ved STAR-komitéens møde den 24. februar 1999.

79. Midtvejsevalueringerne i henhold til forordning (EF) nr. 950/97 i de italienske regioner, der er omfattet af mål nr. 1, foretages i forbindelse med evalueringen af de regionale programmer. Hvad angår de allerede udarbejdede evalueringsrapporter fra andre medlemsstater, som Revisionsretten henviser til, har Kommissionen især bemærket den irske evalueringsrapport om etableringsstøtte. Ud over bestemmelserne i forordning (EF) nr. 950/97 er der mange andre faktorer såsom regler vedrørende arv og beskatning, der har stor indflydelse på etableringsstøtten ved denne form for overdragelse. Det kan være en del af forklaringen på, at etableringsstøttens andel ved denne form for overdragelse ikke har været særlig stor.

Del III Konklusion

80. Med vedtagelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi gennemføres ESF's interventioner på et nyt grundlag. I programperioden 2000 - 2006 påtænker flere medlemsstater at foretage en fornyet strategisk fokusering af deres ESF-interventioner i tråd med beskæftigelsesretningslinjerne og de nationale handlingsplaner for beskæftigelse. Revisionsrettens bemærkninger om effekten er forhastede: Den endelige evaluering vil give et mere præcist billede af ESF's betydning i den aktuelle periode (1994 - 1999). Endelig har Kommissionen og medlemsstaterne i løbet af denne programperiode indført en lang række ordninger for at styrke de økonomiske rammer for iværksættelse af interventioner og sikre sund økonomisk styring af ESF (se Kommissionens svar under punkt 83).

81. Nogle af konklusionerne fra midtvejsevalueringen er blevet indarbejdet i denne programperiode (navnlig omfordeling af økonomiske ressourcer til de forskellige foranstaltninger), hvorimod andre ikke kunne indarbejdes (f.eks. henstillinger om kvantificering af mål, bedre programindikatorer osv.). Disse udgør dog værdifulde oplysninger til brug ved tilrettelæggelsen af den næste programrunde, og der er taget hensyn til dem i Kommissionens vejledende dokumenter. Denne form for feedback forbedrer evalueringskulturen.

82. På baggrund af kontrollerne har Kommissionen udarbejdet henstillinger til medlemsstaterne, som har mindsket en del af de fremhævede problemer (tilpasning af beslutninger vedrørende adgangsprøver til akademiske uddannelser; forpligtelse til at oplyse de berørte nationale myndigheder om nødvendigheden af at ophæve de nationale bestemmelser, som Revisionsretten har påpeget, og som i øvrigt ikke anvendes systematisk, at dømme efter Kommissionens revision). Desuden har Kommissionens brug af faktablade om støtteberettigede udgifter i april 1997 (EFT L 146 af 5.6.1997) styrket de økonomiske rammer for iværksættelse af ESF's interventionsformer, især gennem en klarere definition af begreberne "endelig støttemodtager" og "afholdte udgifter" og af reglen om kontering af indirekte omkostninger (overheads). Hvad angår sidstnævnte, afhænger mængden af indirekte omkostninger, der konteres et projekt, af typen af initiativtager og dennes aktiviteter. Kommissionen har i øvrigt kendskab til nationale regler, der rent faktisk medfører begrænsninger på anmeldelse af indirekte omkostninger i forbindelse med medfinansierede aktioner.

83. Efter offentliggørelsen af Revisionsrettens årsberetning for budgetåret 1995 har Kommissionen konkretiseret de forpligtelser over for Revisionsretten, som den har påtaget sig i sit svar under punkt 6.136 i denne beretning. Kommissionen har således iværksat en række initiativer for at styrke kontrollen og beskyttelsen af Fællesskabets økonomiske interesser i forbindelse med strukturfondene:

- en beslutning vedrørende reglerne om støtteberettigede udgifter under strukturfondene truffet af Kommissionen i maj 1997

- forordning (EF) nr. 2064/97 om medlemsstaternes kontrol med strukturfondene

- fastlæggelse af retningslinjer for gennemførelse af artikel 24 vedrørende finansielle korrektioner.

Den generelle bemærkning, der her fremhæves af Revisionsretten, er altså ikke et spørgsmål, der specifikt vedrører foranstaltninger til gavn for unge, men strukturfondene som sådan.

84. De nye bestemmelser for programperioden 2000 - 2006 omfatter allerede en nedbringelse af mængden af fællesskabsinitiativer og mål for strukturfondenes aktiviteter, især med henblik på at forenkle mekanismerne til forvaltning af strukturfondene.

85. Hvad angår ESF og navnlig foranstaltningerne til gavn for unge, som denne særberetning dækker, er uddannelsen baseret på støtte, der ydes til uddannelsesinstitutioner, hvilket ikke er kritisabelt som sådan.

Revisionsrettens bemærkning gælder faktisk nærmere de andre strukturfonde og visse foranstaltninger, der medfinansieres af ESF, men som ikke er omfattet af nærværende beretning. For så vidt angår disse sager, har Kommissionen allerede accepteret at yde støtte til finansieringstekniske mekanismer, som rummer mulighed for en multiplikatoreffekt af den offentlige støtte gennem brug af faktablade om støtteberettigede udgifter i forbindelse med strukturfondene i april 1997. ESF vil tage hensyn til denne nye fremgangsmåde ved forhandlingerne om interventionerne i den nye periode 2000 - 2006.

Kommissionen deler Revisionsrettens holdning til fordelene ved at kombinere lån og tilskud. I øvrigt kan støtten fra EUGFL, Udviklingssektionen, til unge landmænd ydes på begge måder. Forordning (EF) nr. 950/97 overlader det imidlertid til medlemsstaterne at afgøre, om støtten skal ydes i form af direkte støtte eller rentegodtgørelse og som etablerings- eller investeringsstøtte.

86. Kommissionen er enig i, at de bestræbelser, der er gjort for at forbedre iværksættelsen af Fællesskabets initiativ, skal fortsættes. Den faglige bistand, der er iværksat hos ikke blot Kommissionen, men især medlemsstaterne, har gjort det muligt bl.a. at udvikle et netværk af databaser og ekspertise.

87. I den Den Europæiske Unions politik vedrørende landbrugsstrukturer tager man hensyn til traktatens bestemmelser (artikel 39, stk. 2), hvad angår landbrugserhvervets særlige karakter, som er en følge af landbrugets sociale struktur. Etableringsstøtten til unge landmænd, som Revisionsretten specificerer i form af investerede beløb og antal støttemodtagere, er et godt eksempel. Denne hensyntagen har altid været en del af Rådets og Kommissionens forordninger og arbejdet i Komitéen for Landbrugsstrukturerne og Udvikling af Landdistrikterne (STAR) samt den hyppige kontakt med landbrugsorganisationerne. Det faktum, at Revisionsretten ikke har kunnet konstatere en fælles strategi hos EUGFL, Udviklingssektionen, og ESF til gavn for unge landmænd, sætter på ingen måde spørgsmålstegn ved hensynet til traktatens bestemmelser, som Revisionsretten henviser til. Virkningen af denne politik i form af investerede beløb og antal støttemodtagere fremgår af de tabeller, der er vedlagt som bilag til Revisionsrettens beretning.

(1) KOM(98) 316 endelig udg.: "Fra retningslinjer til handling: de nationale handlingsplaner for beskæftigelse", 13. maj 1998.

(2) At beskæftigelsesmæssige problemer bedst kan løses på lokalt plan.