Kommissionens beslutning

af 3. maj 2000

om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og med EØS-aftalen

(Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89)

(Sag nr. COMP/M.1693 - Alcoa/Reynolds)

(meddelt under nummer K(2000) 1176)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/174/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 57,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser(1), som ændret ved forordning (EF) nr. 1310/97 af 30. juni 1997(2), særlig artikel 8, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens beslutning af 20. december 1999 om at indlede procedure i denne sag,

efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger til Kommissionens indsigelser,

under henvisning til udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser(3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 18. november 1999 modtog Kommissionen en anmeldelse af en planlagt fusion gående ud på, at Alcoa Inc. ("Alcoa") erhverver kontrollen med Reynolds Metals Company ("Reynolds") efterfulgt af en sammenlægning af deres aktiviteter overalt i verden.

(2) Ved beslutning af 20. december 1999 fastslog Kommissionen, at den anmeldte fusion rejste alvorlig tvivl med hensyn til dens forenelighed med fællesmarkedet og med EØS-aftalen. Kommissionen indledte derfor proceduren efter artikel 6, stk. 1, litra c) i forordning (EØF) nr. 4064/89 (fusionsforordningen) i denne sag.

I. PARTERNE OG TRANSAKTIONEN

(3) Den amerikanske virksomhed Alcoa er verdens største producent af aluminium og er aktiv inden for alle dele af aluminiumindustrien (bauxitudvinding, produktion af aluminiumoxid, aluminiumsmeltning, forarbejdning og genvinding af aluminium samt forskning og teknologi). Alcoa opererer bl.a. i Nordamerika, Brasilien, Australien, Japan, Kina og Det Europæiske Fællesskab.

(4) Reynolds er også en amerikansk virksomhed, der er aktiv inden for alle dele af aluminiumindustrien (bauxitudvinding, produktion af aluminiumoxid, aluminiumsmeltning, forarbejdning og genvinding af aluminium samt forskning og teknologi). Reynolds opererer i flere forskellige dele af verden.

(5) Den 18. august 1999 enedes Alcoa og Reynolds om en fusion og indgik en aftale med en fusionsplan, ifølge hvilken de udestående stemmeberettigede aktier i Reynolds skal ombyttes med stemmeberettigede aktier i Alcoa. Alcoa har til denne fusion oprettet et datterselskab, der skal fusionere med Reynolds, og aktierne i Alcoa ombyttes med aktierne i Reynolds i forholdet 1,06 til 1. Reynolds bliver derigennem et helejet datterselskab af Alcoa, og Alcoa erhverver således enekontrollen med Reynolds. Transaktionen er blevet godkendt af Alcoas og Reynolds' bestyrelser, og dens værdi anslås til 4,8 mia. USD. Den planlagte transaktion er følgelig en fusion efter fusionsforordningens artikel 3, stk. 1, litra b).

II. FÆLLESSKABSDIMENSION

(6) De deltagende virksomheder har tilsammen en samlet verdensomsætning på over 5 mia. EUR(4). Alcoa og Reynolds har hver især en omsætning inden for Fællesskabet på over 250 mio. EUR (Alcoa: 2,482 mia. EUR, Reynolds: 527 mio. EUR), men de realiserer ikke over to tredjedele af deres samlede fællesskabsomsætning i en og samme medlemsstat. Den anmeldte fusion har følgelig fællesskabsdimension som defineret i artikel 1, stk. 2, i fusionsforordningen og udgør en EØS-samarbejdssag.

III. VURDERING AF KONKURRENCEFORHOLDENE

(7) På grundlag af anmeldelsen og sin markedsundersøgelse har Kommissionen draget den konklusion, at den anmeldte fusion vil føre til skabelse af dominerende stillinger på følgende markeder: metallurgisk aluminiumoxid ("smelter-grade alumina", SGA), aluminiumhydroxid og P0404-aluminium med høj renhedsgrad.

(8) Fusionsparterne er vertikalt integrerede virksomheder, der er aktive i alle led af aluminiumsforsyningskæden. De producerer og sælger bauxit, hydrat, metallurgisk aluminiumoxid og aluminium som halvfabrikata eller færdigprodukter efter valsning, ekstrudering, støbning eller smedning. På de enkelte markeder for halvfabrikata eller færdigprodukter afpasser producenterne ofte produkterne efter de endelige brugeres specifikationer, bl.a. med hensyn til tykkelse, form, styrke og overfladebeskaffenhed. Halvfabrikata og færdigprodukter af aluminium bruges til en lang række forskellige anvendelsesformål, bl.a. i transportindustrien, bygge- og anlægsindustrien, emballageindustrien og elektroindustrien.

A. METALLURGISK ALUMINIUMOXID (SGA)

Produktmarkedet

(9) I tidligere beslutninger(5) har Kommissionen fastslået, at der findes et relevant produktmarked for aluminiumoxid. Aluminiumoxid er et hvidt pulver, der hovedsagelig bruges til smeltning af aluminium. Aluminiumoxid fremstilles ved oprensning af bauxitmalm i den såkaldte Bayer-proces. Oprensning af aluminiumoxid foregår i fire faser: kogning, klaring, udfældning og kalcinering. Udfældningen er en tørreproces (hvor vandet fjernes fra aluminiumkrystallernes overflade), hvorefter produktet kan udtages og sælges som aluminiumhydroxid (også kaldet aluminiumoxidhydrat). Aluminiumhydroxid solgt på dette stadium anvendes i den kemiske industri. Denne kemiske aluminiumoxid ("chemical grade alumina", CGA) betegnes som råhydroxid eller, hvis det videreforarbejdes, som specialhydroxid. Størsteparten af aluminiumhydroxiden (normalt ca. 90 %) tørres yderligere ved kalcinering (hvor vandet i krystallerne fjernes). Den aluminiumoxid, der herved frembringes, er kalcineret aluminiumoxid. Over 90 % af denne kalcinerede aluminiumoxid bruges til smeltning af aluminiummetallet, og det betegnes derfor metallurgisk eller "smelter-grade" aluminiumoxid (SGA). I 1998 tegnede metallurgisk aluminiumoxid sig for 91,2 % af den samlede aluminiumproduktion i verden, og kemisk aluminiumoxid udgjorde de resterende 8,8 %. Aluminiumoxid kan derfor opdeles i to forskellige kvaliteter, nemlig metallurgisk aluminiumoxid (SGA) og kemisk aluminiumoxid (CGA). Som det fremgår af det nedenstående, er der tale om to forskellige produktmarkeder.

Udbudssiden

(10) Både kemisk og metallurgisk aluminiumoxid frembringes ved den samme produktionsproces. Kemisk aluminiumoxidhydrat (CGA) er et mellemprodukt i produktionen af metallurgisk aluminiumoxid. Alle SGA-producenter fremstiller også kemisk aluminiumoxid (hydrat). Men hvis man vil øge produktionen af metallurgisk aluminiumoxid på bekostning af kemisk aluminiumoxid, vil man være nødt til at installere yderligere kalcineringsudstyr, eftersom fabrikkerne normalt må køre med fuld kapacitet for at operere rentabelt. Kemisk aluminiumoxid er et råmateriale, der normalt har en højere renhedsgrad end metallurgisk aluminiumoxid. Det bruges til at fremstille aluminiumholdige kemikalier (katalysatorer, additiver til tandpasta og cement, vandbehandling), refraktorer til produktion af stål og andre specialprodukter. Der er store prisforskelle mellem de to produkter. Kemisk aluminiumoxid kan koste op til det dobbelte af metallurgisk aluminiumoxid. En omstilling af produktionen fra kemisk til metallurgisk aluminiumoxid kan derfor betyde et økonomisk tab. Kommissionens undersøgelser har ikke givet noget historisk belæg for, at en producent nogensinde har omstillet sin kapacitet fra kemisk til metallurgisk aluminiumoxid i noget nævneværdigt omfang. Det underbygges også af, at disse produkter ikke kan bruges til samme endelige anvendelsesformål.

(11) Der findes heller ingen anden produktionsproces, der hurtigt og let kunne omstilles til produktion af metallurgisk aluminiumoxid. Kommissionen finder derfor ikke, at der er nogen substitution på udbudssiden mellem kemisk og metallurgisk aluminiumoxid.

Efterspørgselssiden

(12) Efterspørgslen efter metallurgisk aluminiumoxid beror alene på produktionen af primæraluminium, der igen afhænger af aluminiumoxidforsyningerne. Der findes ingen andre produkter, der kan erstatte metallurgisk aluminiumoxid, og metallurgisk aluminiumoxid kan ikke bruges til andet end til at fremstille primæraluminium. Selv om det kunne tyde på, at der er en vis grad af gensidig afhængighed mellem udbydere og aftagere af metallurgisk aluminiumoxid, er der rent faktisk en betydelig uligevægt mellem udbuds- og efterspørgselssiden, eftersom det er dyrere at lade smeltekapacitet ligge uudnyttet hen end aluminiumoxidkapacitet.

(13) Verdens produktion af metallurgisk aluminiumoxid lå i 1999 på ca. 45 mio. t. En stor del af denne aluminiumoxid blev imidlertid brugt af integrerede virksomheder, der også har smelteanlæg. På grund af eksistensen af integrerede aluminiumoxidproducenter er alle de adspurgte kunder enige i, at der må sondres mellem aluminiumoxid til brug i producentens egen virksomhed og aluminiumoxid solgt på det frie marked - altså aluminiumoxid, som de integrerede producenter ikke selv har brug for, og som derfor udbydes til salg til tredjeparter, uafhængige producenter som Hoogovens, Southwire eller Dubal. Ca. to tredjedele af verdens produktion af metallurgisk aluminiumoxid går til internt brug i integrerede virksomheder som Alcoa, Reynolds, Kaiser og Alcan. Denne produktion til internt brug udbydes ikke på markedet. Som følge heraf bør den ifølge mange af de adspurgte virksomheder ikke medtages i det relevante produktmarked. Produktion til internt brug vil ikke blive udbudt på markedet, heller ikke i tilfælde af en større stigning i aluminiumoxidpriserne. De integrerede virksomheder vil ikke af med denne aluminiumoxid, som de selv har brug for, for det ville bevirke, at deres smelteanlæg ville køre med mindre end fuld kapacitet, hvilket ville give dem et økonomisk tab, der ikke kunne tjenes ind igen, heller ikke i tilfælde af en større prisstigning for metallurgisk aluminiumoxid. Primæraluminiumprisen er ca. otte gange højere end prisen på aluminiumoxid. Kommissionens undersøgelser har vist, at selv i tilfælde af en større prisstigning på spotmarkedet for metallurgisk aluminiumoxid, vil en integreret producent, når der tages hensyn til de omkostninger i et aluminiumsanlæg, han ville undgå (altså omkostninger, der ikke ville opstå, hvis aluminiumproduktionen blev skåret midlertidigt ned, dvs. energi, råmaterialer og arbejdskraft) plus omkostningerne ved at skulle indstille og genopstarte dele af anlægget (når han sælger aluminiumoxid til det frie marked i stedet for selv at bruge det i sin egen produktion), få et indtægtstab, der altid vil være større end de indtægter, han muligvis kan få ved at øge sit salg af aluminiumoxid. De virksomheder, der besvarede Kommissionens spørgeskema, havde ikke oplevet noget tilfælde, hvor en integreret producent i en situation med knaphed på markedet var begyndt at levere større mængder på det frie marked i stedet for at bruge det til sin egen interne produktion. Kommissionen har i sin vurdering derfor set bort fra metallurgisk aluminiumoxid produceret til internt brug.

(14) Det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid (eller overskudsaluminiumoxid) i hele verden udgør i dag ca. 33 % af den samlede produktion (14,5 mio. t i 1999 - ifølge CRU forventes en produktion på 16,4 mio. t i 2003). Det frie marked omfatter såvel mellem- og langfristede kontrakter som et spotmarked, men ikke aluminiumoxid til producentens interne brug. De mellemlange kontrakter indgås med en løbetid på typisk 2-5 år. De lange kontrakter indgås normalt for 5-10 år, men kan også løbe over op til 20 år. Priserne i disse kontrakter er sat til en procentdel af LME(6)-noteringerne på primæraluminium. Denne procentdel kan enten være en fast sats, f.eks. 12,5 %, eller en intervalsats, der betegnes som en put/call-klausul, f.eks. 11 %-14 %. Kunden kan kræve levering ved den øvre grænse, medens sælgeren kan udbyde ved den nedre grænse. Med andre ord er køberen med en put/call-klausul forpligtet til at købe til den laveste procentsats og kan nægte at købe, hvis sælgeren hæver prisen op mod den øvre grænse. Langfristede kontrakter med en put/call-klausul kræver prisforhandlinger med faste mellemrum, normalt årligt efter en indledende periode, hvor prisen baseres på en fast procentdel af LME's aluminiumsnoteringer. Langfristede kontrakter med en put/call-klausul er derfor følsomme over for den generelle markedssituation (dvs. udbud, efterspørgsel og LME-noteringer).

(15) På spotmarkedet indgås der kontrakter med en løbetid på under et år, undertiden indgås de kun for en enkelt last eller et par laster, til de gældende spotmarkedspriser. Spotmarkedet opsuger udsving i produktionen over eller under de faste engagementer, ligesom det opsuger udsving i kundernes aftagermængde under de langfristede kontrakter. Spotmarkedet menes primært at blive brugt af russiske og kinesiske aluminiumproducenter. Det tegner sig kun for 5 %-10 % af det frie marked. Prisudviklingen på spotmarkedet har imidlertid indflydelse på prisforhandlingerne i forbindelse med langfristede kontrakter, eftersom de giver et fingerpeg om den generelle situation på markedet. Når spotpriserne er høje, får aktørerne det indtryk, at det er "sælgers marked".

(16) Parterne finder, at det relevante produktmarked ikke omfatter langfristede kontrakter, fordi disse aftaler afskærer tredjeparter fra meget store mængder aluminiumoxid. Parterne mener derfor, at man må koncentrere sig om markedet for "disponibelt aluminiumoxid". På dette marked har de beregnet deres markedsandel til [25 %-35 %] *(7) i 2000 og [30 %-40 %] * i 2003. Man må dog ikke glemme, at "langfristede" kontrakter på aluminiumoxid ikke giver køber eller sælger nogen garanti mod prisudsving i branchen. Der er indbygget en ret omfattende prisfleksibilitet. For det første er aluminiumoxidpriserne i disse kontrakter normalt knyttet til markedspriser, f.eks. LME's aluminiumnoteringer. Ændringer i aluminiumpriserne vil derfor føre til ændringer i de priser, aluminiumproducenterne skal betale for aluminiumoxid. Bebudede nedskæringer i aluminiumproduktionskapaciteten har vist sig at kunne få LME-noteringerne til at stige relativt mere, end de falder efter igangsætning af ny kapacitet. Parterne kunne således relativt let annoncere kapacitetsnedskæringer, som vil få indvirkninger på LME-noteringerne, der ikke vil blive opvejet af tilsvarende kapacitetsudvidelser i andre virksomheder i aluminiumindustrien. For det andet bemærkes, at som nævnt under nr. 14 indeholder mellemlange og lange kontrakter ikke altid en fast prisklausul knyttet til LME, men derimod en put/call-klausul med årlige prisforhandlinger. Prisen kan derfor variere i hele kontraktens løbetid, alt efter forholdet mellem udbud og efterspørgsel på det frie marked. Det anslås, at ca. 40 % af alle kontrakter indeholder en sådan put/call-klausul.

Konklusion

(17) I lyset af det ovenstående og under hensyn til resultaterne af markedsundersøgelsen har Kommissionen draget den foreløbige konklusion, at det relevante marked for aluminiumoxid er det "frie" marked eller markedet for overskuds-aluminiumoxid, omfattende mellemlange og lange kontrakter samt spotsalg.

Det relevante geografiske marked

(18) Metallurgisk aluminiumoxid handles på et verdensomspændende marked. Der foregår en betydelig samhandel mellem forskellige geografiske regioner. De fleste aluminiumoxidfabrikker ligger i nærheden af bauxit-minerne, således at man undgår omkostningerne ved at skulle transportere bauxitmalm over lange afstande. Aluminiumoxiden transporteres derefter frem til aluminiumfabrikker beliggende i forskellige dele af verden. I Vesten omfatter hele det frie marked for aluminiumproducenter også salg til østlande. Vestlige aluminiumoxidproducenter sælger 10,8 mio. t på det frie marked i Vesten og 4 mio. t til Østeuropa, SNG og Kina(8).

(19) På den anden side sælges al overskuds-aluminiumoxid fra fabrikkerne i Østeuropa, SNG og Kina altid til lokale anlæg. Ifølge metaleksperten James F. King tegner det frie marked i Østeuropa og Kina sig for 2,3 mio. t. Der foregår ingen eksport til aluminiumsanlæg i Vesten. Der sælges aluminiumoxid fra vestlige til østlige lande, men ikke fra østlige til vestlige lande, ikke kun på grund af mangelen på aluminiumoxid i disse geografiske områder, men også på grund af den ringere kvalitet af den aluminiumoxid, der produceres i disse områder. Vestlige aluminiumproducenter har derfor ikke adgang til den aluminiumoxid, der er til rådighed fra disse fabrikker. I sin analyse af det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid vil Kommissionen derfor kun tage hensyn til overskuds-aluminiumoxid produceret af vestlige aluminiumoxidproducenter.

Vurdering af konkurrenceforholdene

Markedssituationen

(20) Aluminiumoxidproducenterne leverer til aluminiumproducenterne. Overskydende aluminiumoxid sælges til ikke-integrerede virksomheder, til integrerede virksomheder, der mangler aluminiumoxid, eller til grossister, der aktivt køber og sælger SGA. Nedenstående tabel giver et billede af situationen i 1999:

>TABELPOSITION>

(21) Som det fremgår af ovenstående tabel, vil den fusionerede enhed blive langt den største udbyder på det frie marked for aluminiumoxid, med en markedsandel på [45 %-55 %] *. Den største konkurrent bliver Kaiser med [5 %-15 %] *, kun [...] * af parterne. Alene dette tal viser tydeligt, hvilken markedsstyrke den fusionerede enhed vil få efter fusionen. Blandt andre konkurrenter kan nævnes Glencore med [under 10 %] *, Alusuisse med [under 10 %] * og Guineas og Jamaicas regeringer med [under 10 %] * hver. Udbudssiden er stærkt koncentreret (C3 = 65 %), men det er efterspørgselssiden ikke. Der findes ingen ikke-integreret aluminiumproducent, der har en markedsandel på over 5 %. Aluminiumproducenterne ser derfor ikke ud til at have nogen markedsstyrke som aftagere, der kan danne modvægt mod fusionsparternes.

Konkurrencen efter fusionen

(22) Efterspørgslen udviser en meget lav priselasticitet. Den er blevet anslået til at ligge helt nede på - 0,146(9). Aftagerne af aluminiumoxid har ikke noget andet alternativ til fremstilling af aluminiummetal. Kunderne kan heller ikke på kort sigt vælge at gå over til en anden leverandør. Eftersom det ikke er realistisk at omdanne et aluminiumsmelteanlæg til anden produktion, har aluminiumproducenten kun valget mellem enten at lukke anlægget eller acceptere en prisforhøjelse. Så længe prisen på aluminiumoxid ikke bevirker, at anlægget rent faktisk bliver tabsgivende, har aluminiumfabrikanten intet andet valg end at fortsætte med at købe aluminiumoxid. Eftersom prisen på aluminiumoxid kun udgør 25 % af de samlede omkostninger i et aluminiumanlæg, er aluminiumproducentens driftsresultat ikke så følsomt over for prisforhøjelser på aluminiumoxid. Nedenstående tabel viser de forskellige omkostninger (gennemsnit for Vesten) ved at producere 1 t aluminium(10).

>TABELPOSITION>

Kilde:

James King.

(23) Da aluminiumoxid tegner sig for ca. 25 % af aluminiumproducenternes samlede omkostninger(11), vil en vedvarende forhøjelse af aluminiumoxidprisen på 10 % kun føre til en samlet omkostningsforøgelse på 2,5 %. Så længe aluminiumproducenternes avancer ligger på over 2,5 % forud for en sådan prisforhøjelse, vil de stadig få en fortjeneste. Det er derfor helt usandsynligt, at en stigning i aluminiumoxidpriserne på 5-10 % vil få aluminiumproducenterne til at lukke.

(24) Aluminiumproducenternes eneste mulighed for at skaffe sig aluminiumoxid på kort sigt er at købe det på spotmarkedet. De mængder, der handles på spotmarkedet, er ret ubetydelige, men dette marked fungerer ikke desto mindre som en vigtig indikator for prisforhandlingerne både i forbindelse med nye langfristede kontrakter og genforhandlinger af langfristede kontrakter. På et marked præget af knaphed i udbuddet kan udbyderne gennemtvinge højere priser, enten ved at presse call-prisen (dvs. intervallets øvre grænse) i vejret eller ved allerede fra starten at få indføjet højere priser i kontrakterne. Den eksplosion, der fandt sted på Kaisers fabrik i Gramercy i juli 1999, er et godt eksempel. Eksplosionen bevirkede, at udbuddet af metallurgisk aluminiumoxid på markedet blev reduceret med 1 mio. t. Det svarede til 2 % af verdensproduktionen eller 7 % af salget til tredjeparter i den vestlige verden. Umiddelbart efter denne eksplosion steg gennemsnitspriserne på spotmarkedet fra 160 USD pr. t til 205 USD pr. t. Det svarer til en stigning på 34 %. Priserne fortsatte med at stige og nåede i december 1999 op på 360-370 USD pr. ton. Denne udvikling på spotmarkedet havde direkte indvirkninger på forhandlingerne om langfristede kontrakter. F.eks. ligger priserne i den kontrakt, der for nylig er indgået mellem den brasilianske aluminiumoxidleverandør Alunorte og Pechiney og Glencore, på 15 % af LME-noteringen mod førhen ca. 11 %-12,5 %. CRU beretter om en anden nyligt indgået 3-årig kontrakt, hvor priserne ligger på 14,2 %. Selv om spredningen i de fleste langfristede kontrakter kun ligger på omkring 1 procentpoint, vil en stigning fra f.eks. 12,5 % til 13,5 % af LME-noteringen efter de årlige genforhandlinger resultere i en stigning på aluminiumoxidprisen på 8 %.

(25) Dette eksempel viser, at en nedgang på 7 % i produktionen af metallurgisk aluminiumoxid fører til en betydeligt større stigning i priserne på spotmarkedet. En af de store udbydere vil derfor være i stand til at sætte spotmarkedspriserne betydeligt i vejret med en relativt lille produktionsnedskæring. Selv om højere priser på spotmarkedet ikke i sig selv giver nogen større gevinst i betragtning af dette markeds ringe betydning, kan det betale sig i relation til de langfristede kontrakter. Den fusionerede enhed vil efter fusionen være den udbyder, der bedst kunne udløse en sådan prisstigning ved at nedlægge eksisterende aluminiumoxidkapacitet. Som det fremgår af nedenstående tabel, kommer den fusionerede enhed til at kontrollere alle de raffinaderier, der opererer med de laveste driftsomkostninger(12). Driftsomkostningerne omfatter råmaterialeomkostninger til bauxit plus omkostningerne ved at omdanne bauxit til aluminiumoxid. Man må desuden heller ikke glemme, at gennemsnitsprisen på aluminiumoxid solgt på markedet lå på 175 USD pr. t FOB i 1999 i langfristede kontrakter og på 189 USD pr. t på spotmarkedet.

>TABELPOSITION>

Kilde:

CRU.

(26) Gramercy indstillede sin produktion i juli 1999 efter en eksplosion. Ifølge Kaiser er det meget tvivlsomt, om Gramercy vil genopstarte produktionen ved udgangen af 2000 og nå op på fuld produktion i 2001, på grund af de mange problemer, Kaiser for øjeblikket står overfor(13). Gardanne producerer i forvejen hovedsagelig kemisk aluminiumoxid og vil måske helt ophøre med at producere metallurgisk aluminiumoxid. Den fusionerede enhed kommer følgelig til at kontrollere en samlet kapacitet på 2200 kt i højomkostningsraffinaderier(14), der kan bruges til at omlægge produktionen. Alcoa kunne f.eks. bruge St. Croix som omstillingskapacitet og nedskære produktionen, når priserne er lave. Faktisk producerede St. Croix slet ikke metallurgisk aluminiumoxid i årene fra 1995 til 1997. St. Croix har en kapacitet på 600 kt - ca. to tredjedele af Gramercys - hvilket helt klart ville være nok til at påvirke spotpriserne og dermed, indirekte, priserne i de langfristede kontrakter, således som Gramercy-eksemplet har vist. En sådan strategi kan betale sig for en udbyder, når den fortjeneste, der går tabt i det raffinaderi, hvor produktionen skæres ned, er lavere end den profitforøgelse, der opnås i alle de andre raffinaderier, hvis gennemsnitsomkostninger er lavere end det førstnævntes. Alcoa vil derigennem kunne tjene mere på sit salg af aluminiumoxid produceret i Alcoas lavomkostningsanlæg.

(27) En sådan strategi kan også tjene et andet formål - den kunne bruges til at afskrække nye producenter fra at trænge ind på markedet eller eksisterende producenter fra at ekspandere. Enhver ekspansion vil tage mindst 18 måneders forberedelse. Det vil være nok til at genopstarte den nedlagte kapacitet, presse priserne ned igen og gøre ekspansionen urentabel. Interne papirer fra Alcoa viser faktisk netop et sådant ræsonnement med hensyn til Alcoas højomkostningsfabrikker i både St. Croix og Point Comfort.

(28) Endelig ville Alcoa/Reynolds også kunne få fordele af en sådan strategi over for sine konkurrenter i den efterfølgende aluminiumsmeltningsindustri. Enhver stigning i prisen på metallurgisk aluminiumoxid vil forhøje omkostningerne hos de konkurrenter, der ikke er vertikalt integreret. Selv om aluminiumpriserne også steg på grund af det knappe udbud af aluminiumoxid, ville de integrerede virksomheder, herunder den fusionerede enhed, få en relativt højere gevinst end de ikke-integrerede aluminiumproducenter, hvilket giver de integrerede producenter en konkurrencefordel. Med andre ord gælder, at hvis højere priser på aluminiumoxid resulterer i højere aluminiumpriser, vil det give integrerede virksomheder som den fusionerede enhed en relativt større fordel.

(29) Efter fusionen vil parterne ikke alene få kontrol over den del af branchen, der opererer med høje omkostninger, men de vil også komme til at besidde de fire raffinaderier, der har de laveste omkostninger. Den fusionerede enhed får således kontrol med begge ender i omkostningsspektret. Den får med andre ord kontrol med de raffinaderier, hvor kapaciteten udnyttes fuldt ud, og de raffinaderier, der kan bruges under spidsbelastninger eller til omstilling. Ifølge den markedsundersøgelse, Kommissionen foretog i 1999, lå de gennemsnitlige driftsomkostninger i aluminiumoxidanlæg på 160/170 USD pr. t. Alcoas gennemsnitlige driftsomkostninger lå på ca. [...] * pr. t. Denne omkostningsforskel skyldes Alcoas og Reynolds' aluminiumoxidraffinaderier i Australien, specielt i Darling Range, der opererer med de laveste omkostninger i verden. Disse raffinaderiers omkostningsfordele skyldes primært bauxit-reserverne(15) i Vestaustralien, der anses for at være blandt de billigste i verden(16). Alcoa er allerede i dag den største producent i Darling Range. Alcoa kontrollerer raffinaderierne i Wagerup, Pinjara og Kwinana, der tegner sig for 14,9 % af den samlede kapacitet i verden. Efter overtagelsen af Reynolds kommer Alcoa også til at kontrollere det fjerde raffinaderi i Darling Range, Worsley. Worsley tegner sig for 4 % af hele verdens kapacitet. Raffinaderierne i Darling Range tegner sig i dag for 19 % af den samlede produktion i verden. 17,1 % af denne produktion kommer i hænderne på Alcoa/Reynolds(17), medens resten er fordelt på parternes joint venture-partnere i disse raffinaderier.

Indtrængning og ekspansion på markedet

(30) Verdens kapacitet og produktion af aluminiumoxid har hidtil været præget af konstant vækst, og også fremover må der regnes med en vækst, eftersom aluminiumproduktionen er i vækst. I den vestlige verden ventes aluminiumforbruget at stige fra 19000 kt i 1999 til 21915 kt i 2003, hvilket er en stigning på 2907 kt. For at dække denne vækst i produktionen af aluminium, må produktionen af metallurgisk aluminiumoxid øges med 5500 kt. Det kræver en vækst på ca. 1500 kt om året. Denne vækst kommer enten fra kapacitetsforøgelser gennem eliminering af flaskehalse, udvidelse af bestående anlæg eller opførelse af nye produktionsanlæg.

(31) Helt nye produktionsanlæg (såkaldte "greenfield"-projekter) er sjældne. Et nyt raffinaderi vil skulle have en startkapacitet på mindst 1 mio. t. Investeringsomkostningerne ved at opføre et sådant anlæg beløber sig til ca. 800-1000 USD pr. ton. Der er følgelig tale om kapitalomkostninger på tæt ved 1 mia. USD. Og fra beslutningen om at opføre anlægget er truffet, og indtil den første aluminiumoxid kan leveres, går der mindst 5 år. Der er ikke forekommet nogen nyopførelser siden 1995, hvor Alunorte-raffinaderiet i Brasilien blev sat i drift. Man kender for øjeblikket til to nyopførelsesprojekter. Det første drejer sig om Utkal-projektet i Orissa (Indien). Ejerne er et konsortium omfattende Alcan, Norsk Hydro og Indal. Parterne hævder, at byggeriet starter i 2001. Men som en af partnerne i konsortiet udtalte over for Kommissionen, er der endnu ikke truffet nogen endelig beslutning. Der er fortsat usikkerhed omkring finansieringen og omkring arbejds- og miljølovgivningsspørgsmål. Specielt er der stigende modstand mod projektet i lokalsamfundet. Produktionen vil derfor allertidligst starte i 2005. Og det ligger helt klart uden for den tidshorisont, Kommissionen opererer med ved vurderingen af en fusions virkninger for den potentielle konkurrence.

(32) Det andet projekt drejer sig om det nye Comalco-raffinaderi. Comalco, som er et datterselskab af Rio Tinto (RTZ), der har hovedsæde i London, har en majoritetspost (67 %) i bauxitforekomsterne i Weipa, Australien, der anses for at høre til verdens bedste og billigste bauxitreserver. Men Weipa er et meget afsides beliggende område med en dårlig infrastruktur. Man har hidtil ikke raffineret Weipa-bauxit på stedet, men transporteret det til raffinaderiet i Gladstone. Comalco påtænker at opføre et nyt raffinaderi enten i Gladstone eller i Malaysia. Beslutningen herom er endnu ikke truffet. Men heller ikke en eventuel beslutning om placeringen giver nogen garanti for, at projektet vedtages. Det har faktisk været under overvejelse i mange år, men er endnu ikke blevet til noget. Det ser ud til, at Comalco befinder sig i et dilemma. Hvis man vælger Malaysia, må den udvundne bauxit transporteres over lange afstande, hvilket er forbundet med betydelige omkostninger. Opføres raffinaderiet i Gladstone, bliver man nødt til at anlægge yderligere infrastrukturer for at løse de strukturbetonede energiproblemer, og den udvundne bauxit skal stadig transporteres fra Weipa. Det er derfor ret usandsynligt, at en produktion vil kunne komme i gang ved midten af 2002.

(33) Ifølge dokumenter i Kommissionens besiddelse tror parterne heller ikke selv på, at disse projekter vil være rentable. Reynolds anfører i et af sine dokumenter, at Reynolds vil undersøge mulighederne for at ekspandere yderligere med det formål at sætte en stopper for bekostelige nye projekter som Comalco. Alcoa mener, at forudsætningen for at investere i et nyt anlæg vil være en langsigtet pris på aluminiumoxid på omkring [...] * USD pr. ton for at opnå et normalt investeringsafkast på [ %] *. Men Alcoa tror ikke selv på, at [...] * USD pr. t vil være prisen på aluminiumoxid på lang sigt. Efter Alcoas opfattelse ligger der et potentiale på flere mio. t aluminiumoxid til 500-600 USD pr. t om året i udvidelser af eksisterende anlæg rundt omkring i verden, som langt bedre vil kunne betale sig. Disse udtalelser viser klart, at det vil kræve en pris på [...] * USD pr. t, hvis det skal kunne betale sig at opføre et helt nyt anlæg. Holder man priserne under denne tærskel, vil man afskrække andre fra at opføre nye anlæg, bl.a. de to projekter i Indien og Australien/Malaysia (Comalco). Som det fremgår af det ovenstående, har Alcoa midlerne til at holde prisen nede under denne tærskel gennem produktionstilpasninger.

(34) Kommissionen konkluderer derfor, at disse to nye projekter i betragtning af usikkerheden om deres gennemførelse ikke udgør nogen alvorlig trussel mod den fusionerede enheds markedsstyrke.

(35) Kapacitetsudvidelser i eksisterende anlæg drejer sig normalt om at øge kapaciteten med mellem 100000 og i mio. t med en omkostning på under 800 USD pr. ton. Det vil normalt tage 2-3 år at gennemføre. Erfaringerne viser, at med undtagelse af Alcoa er integration bagud i kæden den største drivkraft for kapacitetsudvidelser. Kommissionens undersøgelser har vist, at de fleste af de kapacitetsudvidelser, der er i gang, hovedsagelig har til formål at dække de store integrerede producenters interne behov. Det vil hæmme væksten i tredjeparters salg af aluminiumoxid i den vestlige verden og sikkert også mindske det frie marked for aluminiumoxid, så det kommer til at tegne sig for en mindre del af den samlede aluminiumoxidproduktion (som nævnt under nr. 13 tegner det frie marked sig i dag for en tredjedel af den samlede produktion af aluminiumoxid). De store integrerede aluminiumproducenter i den vestlige verden vil derfor nok blive mindre afhængige af eksterne leverancer.

(36) Parterne mener, at størsteparten af kapacitetsudvidelserne over de kommende 5 år vil komme fra andre virksomheder end parterne. Nedenstående tabel fremlagt af parterne viser den nuværende situation med hensyn til igangværende kapacitetsudvidelser i hele den vestlige verden:

>TABELPOSITION>

(37) Af disse projekter omfattende i alt 7,2 mio. t metallurgisk aluminiumoxid ville parterne kun tegne sig for [15 %-25 %] *. Alle parternes kapacitetsudvidelser er imidlertid godt i gang og vil blive afsluttet efter planerne. For størsteparten af de andre projekter er afslutningsdatoen ret usikker, og i nogle tilfælde (Indal, Ewarton) ventes projektet først afsluttet i 2004, hvilket ligger ud over, hvad Kommissionen kan tage hensyn til i sin fusionsanalyse. Ved flere af de store kapacitetsudvidelsesprojekter er der desuden tale om integrerede virksomheder, der ønsker at få dækket deres voksende interne behov. Disse virksomheder, herunder også Alcan, har samme incitament til at forhøje priserne på metallurgisk aluminiumoxid som parterne, eftersom det vil give deres ikke-integrerede konkurrenter øgede omkostninger.

(38) I øvrigt er der ikke i alle tilfældene tale om, at raffinaderiets ejer har besluttet sig endeligt til at udvide kapaciteten. F.eks. kan der sættes spørgsmålstegn ved Kaisers finansielle levedygtighed. Ifølge Ormet vil udvidelsen af Ormets raffinaderi i Burnside øge kapaciteten med under 100000 t, og formålet er udelukkende at undgå at skulle købe denne mængde på det frie marked og i stedet selv producere den. Hvad Brasilien angår bemærkes, at der endnu ikke er truffet endelig beslutning om hverken Alunorte- eller Sao Luis-projektet. For Sao Luis' vedkommende er aktiemajoriteten desuden i hænderne på Alcoa, som har visse formelle rettigheder, der kan [...] *. Med hensyn til Alcans kapacitetsudvidelse i Ewarton, Jamaica, befinder projektet sig endnu på et meget tidligt stadium. Desuden skal udvidelsen, der kommer til at dreje sig om 1 mio. t, finde sted i flere etaper over 7 år. Under skyldig hensyntagen til alle disse faktorer må det konstateres, at parterne kommer til tegne sig for en meget større del af alle planlagte kapacitetsudvidelser. Denne usikkerhed om andre producenters projekter giver desuden parterne mulighed for at reagere ensidigt ved at annoncere nye kapacitetsudvidelser i deres raffinaderier.

(39) Fra tredjeparters side er der blevet peget på, at det vil være parterne, der bedst vil kunne udvide deres raffinaderikapacitet yderligere, fordi de kommer til at kontrollere Darling Range (Pinjarra, Kwinana, Wagerup og Worsley). Ifølge disse tredjeparter er Darling Range det sted i verden, der egner sig bedst til ekspansion, for det har de laveste driftsomkostninger, lave kapitalomkostninger og ligger i et politisk stabilt område. Parterne hævder derimod, at de ikke har planer om nogen større ekspansion i de kommende år. Alcoas strategi har gået ud på at få kontrol med den lavere del af omkostningsspektret i branchen gennem overtagelse af Reynolds i stedet for at foretage ekspansioner, der ville være økonomisk mindre rentable.

(40) Men selv om parterne ikke har nogen umiddelbare planer om yderligere kapacitetsudvidelser, er de utvivlsomt i stand til hurtigt at ekspandere, hvis det forekommer fornuftigt ud fra strategiske hensyn. Det ser ganske vist ud til, at selv om Kwinana-anlægget ikke kan udvides mere, eftersom det nu praktisk taget er helt omgivet af storbyen Perth, og der ikke er nogen jord tilbage at udvide på, kunne de andre tre raffinaderier i Darling-distriktet udmærket udvides yderligere. Wagerup-raffinaderiet har i dag en kapacitet på [...] * mio. t og statslig tilladelse til at udvide med [...] * mio. t til [...] * mio. t. En udvidelse på [...] * mio. t er for øjeblikket i gang. Med en kapitalomkostning pr. t på [...] * USD og meget lave driftsomkostninger frembyder en ekspansion her meget gunstige perspektiver. En sådan udvidelse er under aktiv overvejelse hos parterne. Pinjarra kunne udvides med yderligere [...] * mio. t. Parterne anfører, at selv om muligheden herfor er under overvejelse, er det usandsynligt, at det vil ske, fordi [...] *. Kapitalomkostningerne på [...] * USD pr. t er [...] *. Desuden hører driftsomkostningerne til blandt de laveste i verden. Beregnet efter nutidsværdi skulle et sådant projekt derfor give et positivt nettoudbytte. Endelig kunne Reynolds' Worsley-anlæg efter afslutningen af den igangværende udvidelse fra 1,9 mio. t til 3,1 mio. t stadigvæk udvides yderligere til 4 mio. t, hvilket for øjeblikket anses for at være grænsen for et raffinaderi. Parterne ville således have mulighed for at øge deres kapacitet i Darling Range med yderligere [...] * mio. t inden for de næste to år. Dette glimrende ekspansionspotentiale svarer alene til næsten halvdelen af den merefterspørgsel efter metallurgisk aluminiumoxid, som væksten i aluminiumproduktionen vil afføde, og kan virke som en advarsel til alle andre, der overvejer en større udvidelse af et eksisterende anlæg. Med andre ord vil enhver tilkendegivelse af ekspansionsplaner i Darling Range kunne afskrække konkurrenter, der opererer med højere driftsomkostninger og et mindre politisk stabilt klima, fra at udvide deres kapacitet.

(41) Selv om Pinjarra ikke skulle opnå de miljøtilladelser, der kræves for en udvidelse, eller selv om det blev nødvendigt at installere et dyrt nyt transportbånd i Worsley for at bringe den udvundne bauxit frem til raffinaderiet, har parterne andre meget attraktive ekspansionsmuligheder. En af disse muligheder ville være Sao Luis i Brasilien, der opererer med meget lave kapitalomkostninger ([...] * USD pr. t) og ret lave driftsomkostninger.

(42) Man må desuden ikke glemme, at parterne er med i flere joint ventures i raffinaderibranchen, hvilket giver dem mulighed for at blokere for eller vanskeliggøre de andre joint venture-partneres ekspansion.

(43) Alcoa har i dag kapitalinteresser i 10 raffinaderier. I ni af dem er Alcoa majoritetsaktionær eller eneejer. Kun i Jamalco ejer Alcoa kun 50 %. Situationen er nogenlunde den samme for Reynolds, der har tilsvarende kapitalinteresser i 4 raffinaderier (Worsley, Friguia, Sherwin og Stade), men kun er minoritetsaktionær i Friguia i Guinea. Med hensyn til de andre medlemmer af de konsortier, Alcoa og Reynolds er med i, og deres ekspansionsmuligheder må man ikke glemme, at Reynolds har vetoret i [...] *, og at Alcoa har forkøbsret på [...] * og vetoret [...] *. I Suralco (Surinam), hvori Alcoa ejer [ %] * og Billiton [ %] *, kan Alcoas andel desuden ikke reduceres til under [ %] * via ekspansion, og Alcoa har forkøbsret på [...] *.

(44) I kraft af sin kontrol med både lav- og højomkostningsraffinaderierne og sine ekspansionsmuligheder kombineret med vetorettighederne vil Alcoa/Reynolds være i stand til at følge en strategi gående ud på at forhale kapacitetsudvidelser i bestående anlæg og samtidig nedlukke dele af sin egen højomkostningskapacitet for at holde udbuddet knapt, hvilket vil presse priserne på metallurgisk aluminiumoxid i vejret. Derefter kunne den fusionerede enhed opretholde dette prisniveau, for den ville være i stand til at afskrække enhver ny konkurrent, som det høje prisniveau måtte tilskynde til at søge ind på markedet. Alene tilkendegivelser af, at den fusionerede enhed agtede at ekspandere, ville påvirke markedsprisen på aluminiumoxid, og konkurrenterne ville være nødt til at revidere deres eventuelle ekspansionsplaner i lyset af de fremtidige priser. Det ville især være tilfældet, når en konkurrents ekspansion ikke ville give det krævede investeringsafkast, fordi de fremtidige priser på aluminiumoxid ville være for lave.

(45) Nedenstående tabel viser Alcoas, Reynolds' og de andre store udbyderes markedsandele inklusive alle udvidelser af eksisterende anlæg og kapacitetsforøgelser via eliminering af flaskehalse ifølge Kommissionens undersøgelser:

>TABELPOSITION>

(46) I denne tabel antages det, at Kaiser vil genopbygge sit anlæg i Gramercy, USA. I branchen er der dog nogen tvivl om, hvorvidt det rent faktisk kommer til at ske, eftersom Kaiser har finansielle problemer (se betragtning 26 ovenfor). Hvis parterne udnyttede alle deres nuværende ekspansionsmuligheder i deres Darling Range-raffinaderier (Wagerup, Pinjarra and Worsley), ville de dække [65 %-75 %] * af den eksterne efterspørgsel efter metallurgisk aluminiumoxid i år 2003. Selv med det mere sandsynlige første scenarium ville parterne under alle omstændigheder fortsat have en meget høj markedsandel i de kommende år. Dette tyder i sig selv stærkt på, at parterne efter fusionen vil få en dominerende stilling på det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid.

Landespecifik risiko ved ekspansionsprojekter

(47) Teoretisk vil det bedste sted at placere en konkurrencedygtig kapacitet til produktion af aluminiumoxid baseret på attraktive bauxitforekomster være Guinea, eftersom Guinea-bauxit anses for at være den bedste i verden. Men som eksemplet med det eneste raffinaderi i dette land, Friguia-Kimbo, har vist, var omstændighederne af en sådan karakter, at Pechiney, Alcan og Hydro trak sig ud af projektet. Raffinaderiet er blevet overtaget af [...] * og omstruktureres nu med teknisk bistand fra [...] *. [...] * fik til gengæld en kapitalandel på [ %] *.

(48) I branchen betragtes Australien, Jamaica, Indien og Brasilien derfor som de bedste steder for en udvidelse af aluminiumoxidproduktionskapaciteten. Af disse fire lande er Australien forbundet med langt den laveste risiko. Denne lave risiko afspejles i lavere rente. På basis af renten på en amerikansk tiårsobligation vil renten ligge 50 % højere i Indien. Det giver parterne en yderligere konkurrencefordel, at der er politisk stabilitet på deres vigtigste produktionssted, Darling Range i Australien.

Knowhow og teknologi

(49) Af Kommissionens markedsundersøgelse fremgår, at mange virksomheder frygter for fusionens virkninger med hensyn til raffineringsteknologi og -knowhow (undtagen byggeteknologi). Både Alcoa og Reynolds råder over den teknologi, der skal til for f.eks. at forbedre udbyttet af aluminiumoxid. Alcoa følger en politik gående ud på ikke at meddele licens på knowhow af denne art til konkurrenter, [...] * Reynolds [...] *.

(50) Et af de punkter, der vækker særlig bekymring, er den nyudviklede teknologi til forarbejdning af uren bauxit. Igennem de sidste tre år er der i joint venture-virksomheden i Worsley udviklet [...] * nye metoder til [...] *. Der er indgivet patentansøgninger. En af disse metoder er allerede blevet afprøvet med succes i anlægget. [...] *. [...] *. Denne teknologi vil føre til en betydelig forøgelse af produktionen af aluminiumoxid i Worsley (mindst mellem [ %] * [ %] *), ud over eventuelle andre [...] *.

(51) Denne teknologi [...] *, men kan anvendes andre steder i verden. Den er dog særlig effektiv i Darling Range, fordi [...] *. Med denne nye teknologi ville Reynolds have været i stand til at anfægte Alcoas dominans. Ved fusionen fjerner Alcoa ikke alene denne trussel, men får også adgang til den nye teknologi, hvilket yderligere øger omkostningsfordelen i de anlæg [...] *, som Alcoa herefter kontrollerer [...] *. Det vil også give Alcoa bedre muligheder for at afværge nye konkurrenters indtrængning på markedet. Adgangen til denne nye teknologi vil følgelig forstærke Alcoas dominans.

Udbud af kontrakter

(52) Parterne hævder, at ved de relativt få kontrakter, der udbydes i et givet år, indkommer der bud fra et betydeligt antal producenter. Ifølge parterne har kontrakter udbudt på det seneste tiltrukket mellem fire og syv bydende virksomheder, hvilket sikrer, at der konkurreres. Men at der hver gang er mellem fire og syv producenter, der byder på en kontrakt, betyder ikke, at de har lige stor chance for at få den tildelt. Hvis det var tilfældet, ville man have forventet, at Alcoas markedsandele skulle have ligget på mellem 14 % og 25 %. I virkeligheden lå Alcoas markedsandel imidlertid altid langt højere, i de fleste år et godt stykke over 40 %.

(53) I en normal udbudssituation, hvor hver af de bydende virksomheder er i stand til at dække hele leverancen, vil kontrakten gå til den, der har de laveste gennemsnitsomkostninger. Den virksomhed, der har de laveste gennemsnitsomkostninger, vil afgive et bud lige under den nærmeste konkurrents gennemsnitsomkostninger. I en sådan situation vil en overtagelse af den nærmeste konkurrent resultere i en betydelig svækkelse af konkurrencen, eftersom den fusionerede enhed ved hvert nyt udbud vil sætte sin pris tæt op ad den tredjestærkeste bydendes pris.

(54) Ifølge Alcoa adskiller markedet for metallurgisk aluminiumoxid sig imidlertid fra den normale udbudsmodel ved, at de bydende er underlagt kapacitetsbegrænsninger. Der er balance på markedet, og alle producenterne kan sælge deres produktion og gør det også. Parterne gør gældende, at som følge af denne situation på markedet ligger prisen ved et givet udbud tæt op ad gennemsnitsomkostningerne hos den af de bydende, der har de højeste omkostninger. Ingen lavomkostningsproducent vil nogensinde opgive sin merindtjening ved at byde en pris, der ligger tæt op ad den nærmeste konkurrents gennemsnitsomkostninger. Kommissionen accepterer, at med det af Alcoa beskrevne markedsscenario vil alle de bydende i hvert af de tre-fire udbud, der finder sted hvert år, være nødt til at tage hensyn til, hvad deres konkurrenter kan tænkes at ville byde. Ved udbud, hvor Darling Range-anlæg (Wagerup og Pinjarra for Alcoa og Worsley for Reynolds), der opererer med nogenlunde samme omkostningsniveau, har været impliceret, kunne prisen sættes mere konkurrencedygtigt. I disse udbud er det rent faktisk meget sandsynligt, at disse virksomheder vil sætte deres pris lavere end i situationer, hvor det kun er højomkostningsproducenter, der byder. Kapacitetsbegrænsninger påvirker graden af konkurrence på to måder. For det første har en virksomhed med begrænset kapacitet intet større incitament til at afvige fra de andre - en producent med en lav reservekapacitet vil ikke vinde meget ved at underbyde sine konkurrenter, eftersom han ikke vil være i stand til at deltage i ret mange andre udbud - og har ingen chance for at lægge et realistisk gengældelsespres på de konkurrenter, der eventuelt afviger. Efter fusionen vil det umiddelbare resultat af, at en af de mest effektive og aktive potentielle udbudsdeltagere elimineres, derfor være en forhøjelse af balanceprisen i de udbudsrunder, som Darling Range-anlæg deltager i. Den endelige virkning vil blive højere gennemsnitlige bud.

(55) Før fusionen havde Reynolds [...] * mio. t til salg på det frie marked. Denne mængde kom kun fra [...] * ([...] *). Reynolds rådede således over [...] * t til at kunne deltage i nye udbud (svarende til [ %] * af det frie marked). Parterne hævder, at Reynolds' indflydelse kun kunne være meget begrænset, for når denne mængde først er afsat, er der intet tilbage til at byde på fremtidige kontrakter. Det er dog på ingen måde sikkert, at Reynolds afsætter denne mængde i den først udbudte kontrakt. Det er absolut muligt, at Reynolds først går af med sejren ved den anden eller tredje eller måske fjerde kontrakt. Hvis det er tilfældet, ville Reynolds være i stand til at holde priserne nede, for den virksomhed, der vinder kontrakten, vil have været nødt til at tage hensyn til Reynolds, da han prissatte sit bud.

(56) Desuden er der mulighed for ekspansion i Worsley på mindst 400000 t ved at udvide de eksisterende anlæg. Denne mængde kan bruges til at afgive bud, endnu før udvidelsen er iværksat. For de fleste, om ikke alle, udvidelser gælder, at den øgede mængde er afsat, før udvidelsen påbegyndes. Et illustrativt eksempel herpå er Billitons bud på kontrakten på leverancer til Alouette i 1997. Billiton tilbød 430000 t fra et kapacitetsudvidelsesprojekt i Worsley og vandt kontrakten over Alcoa til en pris på 12,75 % CIF. Denne pris ligger kun en smule over 12 % FOB og derfor under den gennemsnitlige markedspris på 12,5 % FOB. Ifølge eget udsagn var Billiton kun i stand til at vinde over Alcoa, fordi udvidelsen fandt sted i Worsley, hvis driftsomkostninger hører til de laveste blandt verdens raffinaderier. Dette eksempel viser, at det spiller en stor rolle, om Darling Range-raffinaderier deltager i udbuddet. Elimineringen af Reynolds som konkurrent vil derfor resultere i højere priser for langfristede kontrakter.

Mulige leverandører på lang sigt

(57) I branchen er der givet udtryk for bekymring over, at der efter fusionen vil være færre potentielle leverandører af tilstrækkelige mængder metallurgisk aluminiumoxid på lang sigt. Kunderne til metallurgisk aluminiumoxid, dvs. aluminiumproducenterne, lægger vægt på at kunne købe deres forsyninger hos en enkelt leverandør af aluminiumoxid i stedet for hos forskellige leverandører. Leverandører af aluminiumoxid må derfor være i stand til at levere mindst 500000 t om året under langfristede kontrakter. Ifølge parterne vil der være mindst syv producenter af metallurgisk aluminiumoxid, der har et overskud på over 500000 t. Parterne peger på Kaiser, Glencore, CVG, Nalco, Guineas regering og Jamaicas regering. Resultaterne af markedsundersøgelserne har imidlertid vist, at ikke alle disse udbydere reelt kan betragtes som pålidelige leverandører på lang sigt.

(58) Ifølge de fleste aftagere vil Kaiser være den mest pålidelige leverandør, når der ses bort fra parterne. Der er dog stadig nogen usikkerhed om, hvorvidt Gramercy-anlægget vil blive genopført. Glencore er ganske vist først og fremmest grossist, men anses også for at være en pålidelig leverandør. Glencore køber imidlertid en del af sin aluminiumoxid hos Alcoa og kan derfor ikke betragtes som helt uafhængig. Med hensyn til den indiske udbyder Nalco forlyder det, at Nalco foretrækker at indgå mellemlange kontrakter over 3-5 år, navnlig med indiske og kinesiske aluminiumproducenter. Jamaicas regering kan anses for at være en pålidelig leverandør. Den foretrækker imidlertid også mellemlange kontrakter som den treårige kontrakt med Glencore. Desuden har Alcoa forkøbsret på [...] * aluminiumoxid fra enhver udvidelse af kapaciteten i [...] *, hvilket udgør [ %] * af overskuddet på [...] *. Den samlede kapacitet i [...] * kan desuden ikke øges udover [...] * mio. t om året, medmindre [...] *. CVG i Venezuela råder over meget små mængder aluminiumoxid, og ifølge Kommissionens markedsundersøgelse opfatter de fleste virksomheder Venezuela som værende forbundet med en "politisk risiko". Guineas regering betragtes også af mange som en upålidelig leverandør på lang sigt på grund af den politiske ustabilitet. Den anmeldte fusion vil således resultere i, at antallet af pålidelige langsigtede leverandører af mindst 500000 t reduceres fra 4 til 3. Der findes andre potentielle leverandører på lang sigt, som ikke har en overskydende aluminiumproduktion, men optræder på markedet som grossister. Der er bl.a. tale om Billiton og Pechiney. Men man må ikke glemme, at de i vid udstrækning er afhængige af leverancer fra Alcoa og Reynolds.

Konklusion

(59) Under hensyn til alle de ovennævnte faktorer finder Kommissionen, at den anmeldte fusion vil skabe en dominerende stilling på det frie marked for metallurgisk aluminiumoxid (SGA).

B. ALUMINIUMHYDROXID

Definition af produktmarkedet

(60) Som beskrevet ovenfor under nr. 9, foregår produktionen af metallurgisk aluminiumoxid i fire faser - kogning, klaring, udfældning og kalcinering. Den udvundne bauxit sættes sammen med en kaustisk soda-opløsning under høj temperatur og højt tryk i et kogekar. Under klaringen udskilles urenheder og reststoffer ved en smelte- og filtreringsproces, og den opløsning, der fremkommer, pumpes ind i varmevekslere og nedkøles. Aluminiumoxiden udfældes derefter af opløsningen som aluminiumhydroxidkrystaller i en såkaldt "seeding"-proces. Opløsningen blandes med små mængder af tidligere udfældet aluminiumhydroxid, og der udskilles fast aluminiumhydroxid (et mellemprodukt indeholdende ca. 40 % kemisk bundet vand) af opløsningen, efterhånden som den afkøles. Denne aluminiumhydroxid kan udskilles på dette stadium eller videreforædles ved kalcinering til aluminiumoxid. Udskilt på dette stadium er der tale om rå aluminiumhydroxid.

(61) Størsteparten af aluminiumhydroxiden (90 %) tørres yderligere (hvor vandet fjernes fra krystallernes overflade) og kalcineres (hvor vandet i krystallerne fjernes). Den derved frembragte aluminiumoxid er kalcineret aluminiumoxid. 90 % af den kalcinerede aluminiumoxid anvendes til smeltning af aluminiummetal og betegnes derfor metallurgisk aluminiumoxid eller SGA ("smelter-grade alumina"). De resterende 10 % af den kalcinerede aluminiumoxid bruges til at fremstille aluminiumoxider til tabularkvaliteter, aluminatcement og mullit. I disse kemikalier frembyder aluminiumoxiderne egenskaber som høj temperaturresistens, kemisk resistens, mekanisk resistens og elektrisk resistens.

(62) Den ikke-kalcinerede aluminiumhydroxid, også kaldet aluminiumtrihydroxid eller ATH, udskilles som et mellemprodukt ved fremstilling af metallurgisk aluminiumoxid i våd, kagelignende tilstand, og betegnes ofte som "våd filterkage" eller "våd hydroxid". Den tørres typisk for at frembringe aluminiumhydroxid(18) (som er et standardprodukt, der ikke videreforarbejdes efter individuelle kundespecifikationer). Aluminiumhydroxid er et kemisk aluminiumoxidprodukt. Våde og tørre aluminiumhydroxider er på dette stadium råvarer, som er indbyrdes substituerbare. Der findes kun et lille nichemarked, nemlig hydroxid til glasproduktion, hvor kun tørt hydroxid kan bruges. Rå aluminiumhydroxid sælges som råvare til brug til en række endelige anvendelsesformål, bl.a. til fremstilling af forskellige industrikemikalier, f.eks. aluminiumsulphat (der bruges til vandrensning, papirfremstilling og titandioxid), aluminiumchlorid (katalysator i organisk kemi), aluminiumfluorid (som bruges i smeltebade i smelteanlæg), cement og syntetiske zeolitter (molekylærsigter brugt i den petrokemiske industri og i rengøringsmidler).

(63) Rå aluminiumhydroxid bruges også som basismateriale til fremstilling af "specialhydroxider". Specialhydroxider fremstilles i mindre mængder end råhydroxider og kræver yderligere forædling og ekspertise. Specialhydroxider fremstilles bl.a. ved knusning (mekanisk knusning, der frembringer grove partikler), ny opkogning og udfældning (hvor hydroxiden opløses til en kaustisk opløsning efterfulgt af en særlig behandling og genudfældning som hydroxid) eller coating (hvor den knuste eller udfældede hydroxid blandes med andre kemikalier for at frembringe en kemikaliecoating). Specialhydroxider afsættes til forskellige anvendelsesformål, som ikke er de samme, hvortil der bruges rå aluminiumhydroxid. Der er bl.a. tale om brandhæmmende materialer og fyldstoffer i plastindustrien, mellemlæg og coating i papirindustrien, absorberende materialer og katalysatorer samt pudsemidler.

(64) Kommissionens undersøgelse fører til den konklusion, at aluminiumhydroxid brugt som råmateriale til fremstilling af forskellige industrikemikalier som aluminiumsulphat, aluminiumchlorid, aluminiumfluorid, cement og syntetiske zeolitter udgør et særskilt marked i forhold til andre aluminiumoxidkvaliteter og -typer.

Udbudssiden

(65) Udbuddet af aluminiumhydroxid er præget af meget lav substitution, eftersom der kun findes ganske få aluminiumoxidraffinaderier, der kan levere det. De fleste aluminiumoxidproducenter satser på metallurgisk aluminiumoxid og har ikke de mekaniske anlæg, der skal til, for at udskille hydroxid mellem filtreringen og kalcineringen eller producerer måske aluminiumhydroxid indeholdende en stor mængde rester af den udvundne bauxits organiske stoffer, hvilket gør den uegnet til flere kemiske processer. Selv om det rent teknisk er muligt at omstille produktionen ved blot at lade være med at videreforædle hydroxiden til aluminiumoxid ved kalcinering, vil det typisk være forbundet med betydelige logistiske problemer, eftersom aluminiumoxid opbevares i siloer, medens aluminiumhydroxid som følge af det høje vandindhold kræver særlig opbevaring og særlig logistik. Til fremstilling af tør hydroxid kræves desuden et tørreanlæg. De største udbydere af aluminiumhydroxid i EØS er Alcoa, Reynolds, VAW og Pechiney.

(66) Af markedsundersøgelsen fremgår, at en prisstigning på 5 %-10 % på aluminiumhydroxid ikke vil få nye udbydere til at trænge ind på markedet, eftersom det er forbundet med for store offeromkostninger og kapitalinvesteringer. Selv om den var vedvarende, kunne en mindre prisforhøjelse heller ikke i sig selv resultere i en udvidelse af de etablerede udbyderes kapacitet, eftersom det er dyrt at øge kapaciteten i aluminiumoxidproduktionen.

(67) En stigning i prisen på rå aluminiumhydroxid vil desuden ikke kunne modvirkes ved produktionsomlægninger fra aluminiumoxid til hydroxid. For det første ville det betyde, at aluminiumfabrikkerne ville køre med mindre end fuld kapacitet, og det ville påføre aluminiumproducenterne betydelige omkostninger(19). Hvis man brugte aluminiumoxidkapaciteten til at øge produktionen af rå aluminiumhydroxid efter en prisstigning, ville det for det andet betyde, at integrerede aluminiumproducenter gik glip af en del af deres salg af primæraluminium, der sælges til langt højere priser end nogen af de to typer aluminiumoxid, og måtte lade anlæg med betydelige faste omkostninger ligge uudnyttede hen. Selv en større stigning i prisen på rå aluminiumhydroxid ville derfor ikke føre til, at produktionen omstilles fra metallurgisk aluminiumoxid til rå aluminiumhydroxid. Den eneste mulighed består i at øge kapaciteten i aluminiumoxidfabrikken, hvilket er forbundet med betydelige investeringsomkostninger.

(68) På kort og mellemlang sigt vil det derfor kunne betale sig at forhøje priserne på rå aluminiumhydroxid.

Efterspørgselssiden

(69) Som nævnt under nr. 62, bruges rå aluminiumhydroxid til fremstilling af forskellige industrikemikalier og sælges til producenterne af disse forskellige kemikalier som et standardprodukt, der ikke videreforarbejdes yderligere efter deres individuelle specifikationer.

(70) Der findes forskellige typer rå aluminiumhydroxid, alt efter partikelstørrelse, morfologi, hvidhed, vandindhold, α-aluminiumoxidindhold(20) og urenheder, men der er dog stort set tale om det samme produkt.

(71) Rå aluminiumhydroxid bruges bl.a. til fremstilling af aluminiumsulphat, hvor hydroxiden i en reaktor blandes med svovlsyre og enten hældes i tørrebakker til fremstilling af fast aluminiumsulphat eller fortyndes med demineraliseret vand til fremstilling af aluminiumsulphatopløsning. Aluminiumsulphat bruges af drikkevareindustrien, hvor et lavt indhold af tungmetaller har afgørende betydning, til vandrensning i den kommunale og den industrielle vandforsyning og i papirindustrien, hvor et lavt jernindhold spiller en afgørende rolle for hvidheden. Som følge af miljølovgivningen er efterspørgslen efter aluminiumsulphat steget gennem de sidste 20 år.

(72) Aluminiumfluorid fremstilles på basis af rå aluminiumhydroxid behandlet med enten fluorkieselsyre eller flusspat (HF) efter den tørre metode eller flydende flusspat efter den våde metode. Aluminiumfluorid bruges primært som tilsætning i kryolitsmeltebadet ved den elektrolyse, hvor aluminiumoxid reduceres til aluminiummetal i Hall-Héroult processen. Efterspørgslen efter aluminiumfluorid er konstant steget med 2-4 % siden 1995.

(73) Aluminiumchlorid fremstilles ved at lade chlor reagere med smeltet aluminiummetal eller ved karbonisering af rå aluminiumhydroxid. Aluminiumchlorid bruges som katalysator inden for organisk kemi, til isomerisering af flybrændstof og til fremstilling af ethylchlorid, butylgummi, farvestoffer, vaskemidler, polymerer osv. samt til pigment-, uld- og papirfremstilling.

(74) Rå aluminiumhydroxid bruges også til fremstilling af zeolitter, der anvendes til fremstilling af vaskemidler. I produktionsprocessen opløses rå aluminiumhydroxid med kaustisk soda og blandes med flydende silikat. Af denne blanding udkrystalliseres zeolit efter flere krystalliseringer, filtreringer og tørringer. Igennem de seneste 20 år har lovgivningen begrænset brugen af phosphater i vaskemidler, hvilket har bragt efterspørgslen efter det ikke-phosphatdannende zeolit op på knap 1 mio. t.

(75) Producenterne af de ovennævnte produkter udtalte under Kommissionens markedsundersøgelse, at det ikke ville være teknisk muligt at erstatte rå aluminiumhydroxid med noget andet produkt i de ovennævnte produktionsprocesser.

Konklusion angående produktmarkedsdefinitionen

(76) På grundlag af det ovenstående har Kommissionen draget den konklusion, at der findes et særskilt produktmarked for rå aluminiumhydroxid brugt til fremstilling af forskellige industrikemikalier.

Definition af det geografiske marked

(77) Markedet for metallurgisk aluminiumoxid kan anses for at omfatte hele verden, men for rå aluminiumhydroxid er det geografiske marked af mere begrænset omfang.

(78) Forholdene omkring håndtering og logistik er helt anderledes for rå aluminiumhydroxid end for metallurgisk aluminiumoxid. Aftagerne af den rå aluminiumhydroxid i den kemiske industri og plastindustrien har brug for just-in-time-levering af små partier, som er for dyre at levere over lange afstande. Rå aluminiumhydroxid indeholder 40 % vand, hvilket gør det vanskeligt og dyrt at transportere over lange afstande. Desuden er importen af rå aluminiumhydroxid i EØS belagt med en told på 5,5 %, undtagen for de ansøgerlande, der har undertegnet en Europaaftale med EU. Men det er kun i Ungarn, at der findes kapacitet til raffinering af aluminiumhydroxid. Den eneste producent, Ajka, som eksporterer små mængder til EU, ligger inde i landet, hvilket gør det betydeligt dyrere at transportere den rå aluminiumhydroxid over lange afstande. Ifølge parterne betyder transportomkostningerne på verdensplan et tillæg på ca. 15 % til den endelige salgspris for rå aluminiumhydroxid eksporteret fra eller importeret til EØS. Importen i dag i EØS udgør kun ca. 9,5 % af det samlede forbrug i EØS. Det geografiske marked for rå aluminiumhydroxid ser derfor ikke ud til at være mere omfattende end EØS-området.

(79) Rå aluminiumhydroxid handles overalt i verden, men i mindre udstrækning end metallurgisk aluminiumoxid. Ifølge udtalelser fra tredjeparter er det nordamerikanske og det europæiske marked adskilt fra hinanden i kraft af logistikomkostninger og told, og markedsundersøgelserne har vist, at kunder i EØS primært køber deres rå aluminiumhydroxid fra produktionsanlæg i EØS. Indtil 1997 transporterede Alcoa ganske vist aluminiumhydroxid fra [...] * til EØS med henblik på salg til kunder i EØS. Denne import ser dog ud til at være blevet trappet ned efter Alcoas overtagelse af Inespals aluminiumoxidanlæg i San Ciprian i Spanien. Siden da har Alcoa kun solgt rå aluminiumhydroxid produceret i selskabets anlæg i EØS. I 1996 besluttede Kaiser desuden at ophøre med at eksportere aluminiumhydroxid til Europa på grund af de store omkostninger herved.

(80) Af de ovennævnte grunde forekommer det geografiske marked for rå aluminiumhydroxid ikke at være mere omfattende end EØS.

Vurdering af konkurrenceforholdene

(81) Kommissionen har modtaget adskillige klager fra virksomheder i branchen, der bruger rå aluminiumhydroxid til fremstilling af forskellige industrikemikalier. Klagerne peger bl.a. på, at fusionen i realiteten vil resultere i, at der kun kommer til at bestå en enkelt udbyder af rå aluminiumhydroxid, der vil kunne diktere priser og mængder. Det vil ikke være muligt at finde nogen alternativ leverandør, eftersom de andre producenters produktion ikke er stor nok til at dække kemikalieproducenternes efterspørgsel efter aluminiumhydroxid til brug for fremstillingen af forskellige industrikemikalier.

(82) Parternes markedsandel for rå aluminiumhydroxid ligger på [40 %-50 %] * på verdensplan og på [45 %-55 %] * inden for EØS. Deres største konkurrent, Pechiney, har en markedsandel på [5 %-15 %] * i EØS, hvorefter kommer Alusuisse med [5 %-15 %] *, VAW med [1 %-10 %] * og Alcan med [1 %-10 %] *. På verdensplan er de største konkurrenter Kaiser med en markedsandel på [5 %-15 %] *, Alcan med [1 %-10 %] *, NLM med [1 %-10 %] *, Pechiney med [1 %-10 %] * og Sumitomo med [1 %-10 %]*.

>TABELPOSITION>

(83) Inden for EØS findes der kun få udbydere af rå aluminiumhydroxid, nemlig Alcoa, Reynolds, Pechiney, Alusuisse, VAW og Alcan. Ud over Alcoa og Reynolds tegner de andre udbydere af aluminiumhydroxid sig kun for ubetydelige markedsandele inden for EØS, og kunder specielt i Nordeuropa har ikke peget på andre leverandører af rå aluminiumhydroxid end Alcoa, Reynolds, Pechiney, VAW og Alcan. Markedet for rå aluminiumhydroxid er blevet mere koncentreret efter fusionen mellem Alcan og Alusuisse(21), der har en markedsandel på 13 %. Flertallet af de virksomheder, der besvarede Kommissionens spørgeskema, hævder, at det er yderst usandsynligt, at udbydere af rå aluminiumhydroxid fra lande uden for EØS ville være i stand til at tilbyde produktet til kunder i EØS. Udbydere af rå aluminiumhydroxid i lande som USA og Japan ligger for langt borte til at kunne levere rå aluminiumhydroxid til konkurrencedygtige priser til kunder i EØS. Østeuropæiske udbydere som Ajka i Ungarn er desuden underlagt højere logistikomkostninger og mangler opbevaringsplads på bestemmelsesstedet. Desuden betragter EØS-baserede kunder den rå aluminiumhydroxid fra Østeuropa som værende af utilstrækkelig kvalitet.

(84) Fusionsparternes høje markedsandel tyder allerede i sig selv på markedsstyrke på markedet for rå aluminiumhydroxid. Det må derfor undersøges, om andre relevante faktorer end deres tilsammen høje markedsandel efter fusionen vil virke i retning af, at fusionsparterne efter fusionen vil få en dominerende stilling på markedet for rå aluminiumhydroxid.

(85) I den ovenstående analyse af produktmarkedet blev det overvejet, om en forhøjelse af prisen på rå aluminiumhydroxid kunne modvirkes enten af reaktioner fra andre udbydere af forskellige aluminiumoxidprodukter eller af, at rå aluminiumhydroxid blev erstattet af andre produkter. Det blev konkluderet, at der på kort og mellemlang sigt ikke kunne opstå nogen substitution hverken på udbuds- eller efterspørgselssiden.

(86) Parterne har peget på, at Kaisers anlæg i Gramercy i USA formentlig genopstarter produktionen senere på året og derfor vil være en potentiel leverandør til EØS af rå aluminiumhydroxid. De virksomheder, Kommissionen kontaktede i sin markedsundersøgelse, giver imidlertid udtryk for alvorlig tvivl om, hvornår Gramercy kan genåbne, og om mulighederne for at eksportere rå aluminiumhydroxid til EØS fra Gramercy. Denne tvivl forekommer meget velfunderet, eftersom Kaiser i 1996 fik en uafhængig konsulent til at foretage en analyse af, hvilke økonomiske virkninger det ville få for Kaiser at markedsføre og sælge rå aluminiumhydroxid i Europa. I lyset af den konklusion, denne konsulent nåede frem til med hensyn til markedet og logistikomkostningerne, besluttede Kaiser at opgive dette projekt, da der ikke var tilstrækkeligt grundlag til på længere sigt at gå ind på det europæiske marked i større stil.

(87) I betragtning af strukturerne på markedet for rå aluminiumhydroxid og de store investeringsomkostninger, som indtrængning på dette marked vil være forbundet med for en potentiel ny udbyder, er det ikke sandsynligt, at der vil komme nye udbydere til på markedet for rå aluminiumhydroxid i EØS. Desuden udgør tolden på 5,5 % på al import af rå aluminiumhydroxid i EØS og de høje logistikomkostninger en barriere for adgangen til dette marked. Kommissionens markedsundersøgelse viste, at det er yderst usandsynligt, at der vil blive importeret rå aluminiumhydroxid fra Øst- og Centraleuropa i EØS. Det beror på, at transporten af rå aluminiumhydroxid er forbundet med betydelige logistikomkostninger, at de øst- og centraleuropæiske fabrikker, der potentielt kunne levere, står med kapacitetsproblemer, og endelig at et stort antal kunder har udtalt, at kvaliteten af rå aluminiumhydroxid fra disse fabrikker ikke er god nok.

(88) Den fusionerede enheds markedsstyrke øges yderligere af, at efterspørgselssiden er kendetegnet ved mange ret små aftagere af rå aluminiumhydroxid. Ifølge oplysninger fra parterne selv tegner den største aftager sig for under [...] * t rå aluminiumhydroxid (1999) af et samlet forbrug af rå aluminiumhydroxid i EØS på 1,13 mio. t. De andre aftager væsentligt mindre mængder. Som nævnt ovenfor under betragtning 69-75, findes der ingen alternativer til rå aluminiumhydroxid til fremstilling af forskellige industrikemikalier. Aftagerne har derfor ingen markedsstyrke som aftagere, men kommer til at stå over for en monopolsituation, hvor Alcoa/Reynolds vil være i stand til at diktere mængder og priser for rå aluminiumhydroxid.

Konklusion

(89) I lyset af det ovenstående konkluderer Kommissionen, at den anmeldte fusion vil føre til skabelse af en dominerende stilling på EØS-markedet for rå aluminiumhydroxid.

C. P0404-ALUMINIUM MED HØJ RENHEDSGRAD

Det relevante produktmarked

(90) Primæraluminium fremstilles i forskellige renhedsgrader. Der kan sondres mellem tre hovedkategorier, nemlig aluminium med høj, normal og lav renhedsgrad. Renhedsgraden i primæraluminiumblokke afhænger af, hvor mange urenheder - især silikone og jern - der findes i det samlede metalindhold. Primæraluminium indeholdende over 99,7 % aluminium og under 0,1 % silikone og 0,2 % jern betegnes som aluminium med høj renhedsgrad. P0404-aluminium med høj renhedsgrad indeholder under 0,04 % silikone og 0,04 % jern eller ca. 99,92 % ren aluminium(22). Denne aluminiumkvalitet bruges i rumfarts-, luftfarts- og forsvarsindustrien.

(91) Af markedsundersøgelsen fremgår, at P0404-aluminium med høj renhedsgrad udgør et særskilt produktmarked i forhold til standard-aluminium og andre højrene aluminiumkvaliteter.

(92) Set fra efterspørgselssiden anvendes P0404 som råmateriale ved fremstilling af aluminiumlegeringer med høj renhedsgrad, hvor der stilles krav om særlige mekaniske egenskaber (såsom lav vægt, bestandighed, brudresistens osv.). Disse legeringer bruges i rumfarts- og luftfartsindustrien. Aluminiumlithiumlegeringer og andre højrene aluminiumlegeringer (som f.eks. 2000- og 7000-legeringer) bruges primært til fremstilling af skotter, udvalgte maskindele og eksterne brændstoftanke til fly og rumfartøjer. Markedsundersøgelsen viste, at efterspørgslen efter P0404 er meget konstant - for på grund af sine fysiske og mekaniske egenskaber samt prisforskellene kan P0404 til brug i rumfarts- og luftfartsindustrien ikke erstattes af nogen anden aluminiumkvalitet med højere eller lavere renhedsgrad. På den anden side er højrent aluminium dyrere og egner sig især til formål med høj værditilvækst som f.eks. elektronik, CD'er, kondensatorer osv. Aluminium med lavere renhedsgrad indeholder urenheder, der gør disse kvaliteter uegnede til legeringer til brug i rum- og luftfartsindustrien. Aftagerne af P0404 i rumfarts- og luftfartsindustrien udtalte, at de ikke kunne skifte til noget andet råmateriale - det være sig et andet metal end aluminium eller en anden højren aluminiumskvalitet end P0404 - i tilfælde af en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning på 5 %-10 % i prisen på P0404. Set ud fra aftagernes synspunkt finder Kommissionen ikke, at der findes noget alternativ til P0404 til fremstilling af legeringer til brug i luftfarts- og rumfartsindustrien (aluminiumlithium og andre legeringer), men at P0404 udgør et særskilt produktmarked i forhold til aluminium med andre renhedsgrader samt andre metaller.

(93) Efter parternes opfattelse er udbudssiden præget af en høj grad af substitution, hvad angår produktion af aluminium i almindelighed, og ifølge dem vil enhver aluminiumproducent i verden være i stand til at fremstille P0404 og andre aluminiumkvaliteter med høj renhedsgrad. Denne opfattelse blev imidlertid ikke bekræftet af markedsundersøgelsen. Den viste faktisk, at aluminiumproducenter, der fremstiller aluminium af lavere kvalitet, ikke uden videre og hurtigt kan gå over til at producere P0404 og blive vedvarende og langsigtede udbydere af dette produkt. Det kan tage op til to år for en aluminiumproducent, der i dag producerer andre renhedsgrader, at blive en vedvarende og langsigtet udbyder af P0404. Udover den nødvendige omstilling og ændring af arbejdsmetoder vil det være nødvendigt hele tiden at forbedre produktionskvaliteten over lang tid for at nå op på at producere den mængde P0404, der er nødvendig, for at produktionen er rentabel. Kommissionen har spurgt aluminiumproducenter, som ikke for øjeblikket producerer P0404, om, hvorvidt det er sandsynligt, at de ville gå ind på dette marked efter en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning i prisen på P0404. Ingen af disse producenter svarede ja hertil. De aluminiumproducenter, der for øjeblikket producerer standard-P1020-aluminium, kan følgelig ikke anses at tilhøre markedet for P0404.

(94) Heller ikke aluminiumproducenter, der for øjeblikket fremstiller andre aluminiumkvaliteter med høj renhedsgrad end P0404 (hvad enten renhedsgraden er højere eller lavere) ville gå over til at producere P0404 efter en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning i prisen på P0404. Selv om disse producenter rent teknisk ville være i stand til at fremstille P0404, ville de ikke have noget økonomisk incitament til at gøre det. Produktion af aluminium med højere renhedsgrad end P0404 giver en højere fortjeneste, som producenten ville gå glip af, hvis han gik over til i stedet at producere P0404. Selv om omstillingsomkostningerne måske ikke i sig selv er særlig store - eftersom disse producenter har det udstyr, der skal til for at producere aluminium med høj renhedsgrad (pointfeeder-udstyr og edb-styring) - vil driftsomkostningerne efter omstillingen blive større end nettoindtægterne, selv i tilfælde af en større stigning i P0404-prisen. Af en CRU-rapport om aluminium med høj renhedsgrad fremgår, at hvis en aluminiumproducent skulle beslutte sig til at bruge en del af sin kapacitet til at producere højrent aluminium, kunne kapitalomkostningerne herved variere ganske betydeligt, alt efter hvilken teknologi og hvilket udstyr der allerede anvendes i anlægget. Desuden anslås driftsomkostningerne i en aluminiumfabrik, der går over til at producere P0404, at stige med ca. 53 USD/t. Og selv om aluminiumproducenten havde pointfeeder-udstyr og edb-styring, ville det stadig være forbundet med meromkostninger i størrelsesordenen 20-50 USD/t at installere nye rør og 15 USD/t i tabt indtjening under omstillingen. Med de yderligere driftsomkostninger og den forventede indtjening på P0404 ville det derfor ikke kunne betale sig at gå over til at producere P0404, eftersom det ville give en merindtjening på 24-49 USD/t - hvilket er mindre end de ekstra driftsomkostninger på 53 USD/t. Selv om de aluminiumproducenter, der i dag fremstiller aluminium med andre renhedsgrader, er i stand til at gå over til at fremstille P0404, har de således intet økonomisk incitament til at gøre det, selv ikke efter en betydelig prisstigning på P0404. Aluminiumproducenter har da også over for CRU udtalt, at de "bevidst har afstået fra at forsøge at producere aluminium med høj renhedsgrad efter en cost-benefit analyse". Det er årsagen til, at der igennem de seneste år ikke er nogen, der er gået over til at producere P0404. Kommissionen har forhørt sig hos aluminiumproducenter, der i dag producerer aluminium med høj renhedsgrad (ikke nødvendigvis P0404), enten i store, konstante mængder eller i begrænsede mængder eller som et biprodukt. De udtalte, at de efter en mindre, men mærkbar og ikke forbigående stigning i P0404-prisen ikke ville omstille deres produktion af højrent aluminium til P0404. Producenter, der lejlighedsvis producerer P0404 som et biprodukt ved mere effektive produktioner (f.eks. P0202), sagde, at de ikke ville overveje at øge eller strømline deres produktion af P0404. En af de grunde, der blev nævnt, var den relativt lille efterspørgsel efter P0404 i forhold til de uforholdsmæssigt store investeringer, det ville kræve, både finansielt, tidsmæssigt og i relation til menneskelige ressourcer, arbejdsmetoder og driftsomkostninger. Specielt udtalte amerikanske aluminiumproducenter, at det på kort sigt heller ikke kunne lade sig gøre at øge deres P0404-produktion i tilfælde af en prisstigning, da den nugældende amerikanske miljølovgivning ville lægge hindringer i vejen herfor(23). Aluminium af højere renhedsgrad indgår derfor ikke i markedet for P0404.

(95) I lyset af det ovenstående finder Kommissionen, at P0404-aluminium hverken kan henregnes til markedet for almindeligt aluminium eller et marked for højrene aluminiumkvaliteter. Der findes følgelig et særskilt og selvstændigt relevant produktmarked for P0404-aluminium.

Relevant geografisk marked

(96) Ligesom almindeligt primæraluminium handles aluminium af høj renhedsgrad i hele verden. Men eftersom de vigtigste endelige brugere af P0404 findes i luftfarts- og rumfartsindustrien, ser handelen med P0404 hovedsagelig ud til at foregå i EU og Nordamerika, hvor de største producenter af legeringer til denne industri samt deres kunder er beliggende - det geografiske marked kan derfor være mindre omfattende end hele verden. Ifølge CRU er markedet for højrent aluminium (dog ikke nødvendigvis P0404) typisk et regionalt marked, men stærkt afhængigt af udsving i forbrug og regionalt udbud og efterspørgsel. CRU anfører, at "markedet undertiden bliver et interregionalt marked, undertiden et globalt marked". CRU bemærker videre, at aftagerne af højrent aluminium typisk vil foretrække at købe hos en aluminiumproducent beliggende relativt tæt på dem for at spare fragtomkostninger. Men alt efter forholdet mellem det lokale udbud og den lokale efterspørgsel på det pågældende tidspunkt kan aftagerne være tvunget til at købe hos producenter beliggende uden for deres normale aktivitetszone. For at begrænse transportomkostningerne foregår der desuden udveksling mellem købere og sælgere af højrent aluminium (dvs. at kunderne måske køber aluminium hos en leverandør i Australien, men får leveret aluminium produceret i en fabrik i nærheden af deres normale aktivitetsområde i USA eller EU). Selv om der hos aktørerne på markedet er et ønske om at begrænse transport over lange afstande, fremgik det af markedsundersøgelsen, at der foregår en verdensomspændende handel. Kommissionen finder følgelig, at markedet for P0404-aluminium er verdensomspændende.

Vurdering af konkurrenceforholdene

(97) Kommissionen har i sin sagsbehandling taget hensyn til en klage indgivet af McCook Metals L.L.C. (herefter benævnt "McCook"). McCook er et tidligere Reynolds-ejet anlæg beliggende i McCook, Illinois, som Reynolds solgte i 1998. McCook er i dag aktiv inden for produktion af aluminiumlegeringer til brug i luftfarts- og rumfartsindustrien. McCook køber P0404 til fremstilling af aluminiumlithiumlegeringer. På markedet for metallegeringer til luftfarts- og rumfartsindustrien konkurrerer McCook med Alcoa og i mindre grad med Century Aluminium (for nylig overtaget af Pechiney). Før fusionen havde McCook købt sine P0404-forsyninger hos Reynolds. Efter fusionen hævder McCook, at den fusionerede enhed både vil være i stand til og have et incitament til at begrænse produktionen og forhøje priserne på P0404 over for McCook for dermed at svække McCooks evne til at konkurrere med Alcoa eller sågar helt udkonkurrere McCook på markedet for aluminiumlithiumplader og andre højrene legeringer til luftfarts- og forsvarsindustrien.

(98) Fusionen vil føre til en vertikal integration, eftersom Alcoa overtager Reynolds - dvs. McCooks P0404-leverandør - samtidig med at Alcoa selv er aktiv på markedet for salg af aluminiumlithiumlegeringer til luftfartsindustrien. Der må derfor tages stilling til, om fusionen vil få konkurrenceskadelige virkninger. Der er især to spørgsmål, der er relevante for vurderingen af den anmeldte transaktion med hensyn til markederne for P0404 og de vertikalt tilknyttede markeder for aluminiumlithiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. For det første må man se på, om den fusionerede enhed i kraft af sin markedsstyrke som udbyder af P0404 vil være i stand til at opnå eller få forstærket en dominerende stilling inden for salg af P0404. For det andet må man overveje, om den i kraft af sin stilling på markedet for aluminiumlithiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien vil være i stand til at udelukke konkurrerende uafhængige leverandører af aluminiumlithiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien som f.eks. McCook fra en væsentlig del af dette marked.

(99) Selv om både fusionsparterne og McCook er amerikanske virksomheder, hvis produktion af P0404 og aluminiumlithiumlegeringer foregår i USA, falder fusionens virkninger på markedet for P0404 og den efterfølgende produktion og levering af aluminiumlithium- og andre legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien ind under Kommissionens fusionskontrol. Markederne for både P0404 og legeringer til rumfarts- og luftfartslegeringer er verdensmarkeder, som EU udgør en integrerende del af. Hvad angår fusionens virkninger på EU's område bemærkes, at flere af medlemsstaternes forsvarsministerier såvel som individuelle virksomheder i luftfartsindustrien, konsortier og programmer i EU (Airbus og Airbus-partnerne, Fokker Aerostrukturs, Eurofighter, European Space Agency og dets Ariane V-program, SONACA osv.) har leveringskontrakter med McCook eller Alcoa angående legeringer fremstillet på basis af P0404. Som det fremgår af det nedenstående, vil den anmeldte fusion få betydelige, forudselige og umiddelbare virkninger for de endelige brugere og forbrugere i EU, idet den vil skabe en dominerende stilling.

Den aktuelle konkurrence på markedet for P0404

(100) Undersøgelserne har vist, at det er vanskeligt at beregne kapacitets- og produktionsandele for P0404. De førende analytikere i aluminiumsektoren (CRU, James F. King) beregner markedsandelene på basis af kapaciteten til produktion af almindeligt aluminium og kan også give overslag over produktionskapaciteten for højrent aluminium som helhed (alle renhedsgrader). Der foreligger imidlertid overhovedet ingen tal for de enkelte renhedsgrader, herunder P0404. Fusionsparternes position inden for produktion og udbud af P0404 må derfor vurderes ud fra andre retningsgivende indikatorer.

(101) I praksis findes der kun få virksomheder i verden, der i større mængder og på et permanent grundlag sælger P0404 til producenter af aluminiumlithiumlegeringer til brug i rumfarts- og luftfartsindustrien. Historiske data viser, at der kun er to virksomheder, der har leveret P0404 til legeringsproducenterne, nemlig Reynolds og Southwire, som begge er hjemmehørende i USA. Disse to producenter er de eneste, der bød på de P0404-kontrakter, McCook udbød i august og oktober 1999. Lægger man mønsteret i McCooks udbud til grund som indikator, tegner Reynolds sig for ca. 50 % af P0404-markedet, eftersom den eneste anden virksomhed, der var parat til at undertegne en langsigtet kontrakt på P0404-leverancer, var Southwire.

(102) Anmelderne har imidlertid peget på otte virksomheder ud over Reynolds, der kunne sælge P0404 til tredjeparter, nemlig Southwire (USA), Ormet (USA), Noranda (USA), Dubal (Dubai), Comalco (Australien), Pechiney (Frankrig), Asahan (Indonesien) og Kaiser, via dennes 90 %-andel i Valco (beliggende i Ghana, Afrika). Af de nedennævnte grunde finder Kommissionen imidlertid ikke, at alle disse virksomheder kan betragtes som aktuelle, pålidelige og langsigtede leverandører af P0404.

(103) Som nævnt ovenfor under nr. 101, udbød McCook to langfristede leveringskontrakter på P0404 (herefter benævnt "McCook-kontrakterne") i verdensomspændende udbud. Kun Reynolds og Southwire var i stand til at byde på en langfristet P0404-kontrakt. Alle de andre virksomheder, der blev kontaktet, var ikke i stand til eller villige til at byde på disse leverancer. F.eks. udtalte Alcan, at virksomheden ikke ville kunne levere P0404, fordi den selv har brug for de mængder, den producerer. Alouette (et joint venture mellem Hoogovens og VAW) svarede også, at virksomhedens produktion bruges internt. Bharat Aluminium (som ejes af den indiske regering) svarede, at USA, hvor McCook er beliggende, lå uden for virksomhedens eksportradius. Billiton udtalte, at virksomheden kun producerede ganske lidt P0404, som den havde brug for til andre formål. Comalco svarede, at virksomheden var ude af stand til at indgå en langfristet leveringsaftale, men dog kunne sælge P0404 på spotbasis. Dubals afvisning blev begrundet med en begrænset kapacitet og et andet produktmix. Metalgrossisten Glencore bød ikke, og det gjorde andre grossister som Barclays Capital, Sumitomo og Novarco heller ikke. Kaiser svarede, at virksomhedens P0404 produceres af Valco i Ghana, hvis produktion man helst solgte til EU (under en præferenceordning). Noranda var kun interesseret i spotsalg af P0404. Ormet bød ikke. Pechiney World Trade USA ville slet ikke producere P0404 i de kommende år. Tomago, der er med i et joint venture inden for aluminiumproduktion, Gore Aluminium, og VAW sagde, at de ikke producerede P0404. Parterne har anfægtet udbuddets troværdighed og resultater. De gør gældende, at McCook udbød kontrakterne, efter at McCook og Reynolds havde undertegnet en ny P0404-leveringsaftale, og at ingen af de leverandører, der blev kontaktet, derfor ville have taget McCooks udbud alvorligt. Kommissionen er ikke enig med parterne. For det første antager parterne, at de kontaktede leverandører var vidende om den individuelle leveringskontrakt, der var indgået mellem Reynolds og McCook. Det har Kommissionen dog aldrig fundet nogen tegn på, hverken via parterne eller gennem sin egen markedsundersøgelse. For det andet gælder, at selv om man antog, at de kontaktede leverandører kan have været vidende om kontrakten mellem McCook og Reynolds, kunne de umuligt have vidst, om denne kontrakt dækkede hele McCooks behov, eller om McCooks udbud drejede sig om yderligere forsyninger. Dette underbygges af, at de fleste af leverandørerne rent faktisk besvarede McCooks henvendelse, enten ved at afvise at levere, udtale, at de ikke var i stand til det, eller afgive et konkret bud. For det tredje løb kontrakten mellem McCook og Reynolds kun over to år, og udsigterne til at blive McCooks leverandør efter dette tidsrum ville have tilskyndet selv de af de kontaktede leverandører, der var vidende om denne kontrakt, til at afgive et tilbud til McCook på P0404. Kommissionen finder derfor, at det omhandlede McCook-udbud udgør et faktuelt element, der må tages hensyn til i vurderingen af fusionens virkninger for markedet for højrent P0404-aluminium.

(104) Gennem sine undersøgelser har Kommissionen da også fået bekræftet størsteparten af de ovennævnte udtalelser, selv om nogle af de faktiske leverandører af P0404 (Southwire og Noranda) ikke besvarede Kommissionens begæring om oplysninger(24).

(105) Af markedsundersøgelsen fremgik det faktisk, at de få aktuelle P0404-producenter ikke er i stand til at producere og levere P0404 på et langsigtet grundlag. De russiske aluminiumproducenter og den indonesiske producent Asahan har hverken nogen interesse i eller teknisk mulighed for at fremstille P0404 på et varigt grundlag. Alouette producerer højrent aluminium til eget brug og fremstiller desuden ikke aluminium af P0404-kvaliteten. Ormet udtalte, at virksomheden sælger P0404, når det har P0404 "tilovers", hvilket viser en uvilje mod at engagere sig i en langsigtet produktion af P0404. Ormet har desuden ingen intention om at udvide sin nuværende P0404-produktion og har ifølge tredjeparter kontraktlige relationer med Alcoa. Valco kan producere højrent aluminium op til P0610-kvalitet. Billiton producerer kun små mængder, der allerede er fast afsat andetsteds.

(106) Dubal har den største kapacitet til fremstilling af højrent aluminium, men producerer kun højrene produkter med stor værditilvækst. Dubal producerer således P0202, der bruges i den japanske elektronikindustri (CD'er, konvertere osv.), men ikke P0404. Alcan og Pechiney producerer P0404, som de selv bruger internt, og de er ikke i stand til at binde sig til en yderligere produktion af P0404 på lang sigt. Corus fremstiller ikke højrent aluminium af P0404-typen.

(107) Som helhed har ingen af alle de virksomheder, som parterne pegede på som værende i stand til umiddelbart at producere P0404 i små mængder eller som biprodukt, udtalt, at de ville være i stand til at producere og sælge det i tilstrækkelige mængder og med tilstrækkelig grad af pålidelighed til at gøre dem til langsigtede leverandører.

(108) Southwire er i dag den eneste producent, der er i stand til at producere og levere P0404. Southwire får sine forsyninger af aluminiumoxid med høj renhedsgrad fra Kaisers Gramercy-anlæg i USA. Men efter eksplosionen i Gramercy står Southwire nu med forsyningsproblemer og vil være nødt til at finde alternative leverandører af aluminiumoxid og vil formentlig blive afhængig af Alcoa med hensyn til sine aluminiumoxidforsyninger.

(109) Parterne anførte, at de selv tidligere havde fået leveret P0404 fra andre aluminiumproducenter, især af de otte virksomheder, der er nævnt ovenfor. Specielt har Reynolds købt P0404 på spotmarkedet, netop for at kunne levere til McCook i forbigående mangelsituationer. Parterne hævder, at deres fusion derfor ikke vil føre til nogen dominerende stilling, og at McCook ikke vil blive fortrængt fra markedet, eftersom McCooks behov vil kunne dækkes af de samme virksomheder.

(110) Kommissionen finder ikke, at fusionsparternes tidligere spotopkøb kan udgøre nogen erstatning for et langsigtet leveringsforhold for en producent af aluminiumlegeringer, der byder på kontrakter på aluminiumlegeringer til brug i luftfarts- og rumfartsindustrien. Fusionsparterne har lejlighedsvis købt små mængder P0404, og det har de gjort enten for at udligne en forbigående uligevægt mellem deres egen produktion af P0404 og deres interne behov, for at opnå en salgsavance eller for at spare transportomkostninger(25). En virksomhed, der er aktiv på markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, har derimod ikke råd til at betale de højere spotpriser eller få leveret små mængder P0404 på et uregelmæssigt grundlag. Selv forskelle i kvalitet på grund af spotkøb fra forskellige producenter og den dermed forbundne usikkerhed omkring forsyningerne kunne skade hans chancer for at få del i kontrakter til luftfartsindustrien.

(111) Kommissionen finder ikke, at producenter, der producerer små mængder P0404 som et biprodukt i deres almindelige aluminiumproduktion, er aktuelle konkurrenter på P0404-markedet. De pågældende producenter kan ikke påtage sig faste, langsigtede leverancer af tilstrækkelige mængder P0404 uden at skulle foretage større investeringer. Disse producenter kunne ikke producere store mængder P0404 på et varigt grundlag. Det skyldes, at biprodukterne normalt udgør en fast andel af al det primæraluminium, der produceres i anlægget. Mængden af P0404 frembragt som biprodukt kan derfor kun øges, hvis produktionen af de aluminiumtyper, som det er et biprodukt af, også øges. Selv en prisstigning på P0404 ville ikke danne grundlag for at øge hele aluminiumproduktionen i disse anlæg, fordi P0404-mængden vil udgøre for lille en andel af den samlede produktion af aluminium i disse anlæg (normalt under 5 %). Da efterspørgslen ikke er den samme for alle aluminiumtyper, vil det ikke være rentabelt at øge produktionen af de andre aluminiumtyper for at kunne producere mere P0404.

(112) Hvis den fusionerede enhed forhøjede sine priser eller nægtede at sælge til McCook, ville den mest sandsynlige reaktion herpå komme fra Southwire. Southwire var den eneste anden producent end Reynolds, der bød på McCooks langfristede kontrakter på P0404. Men hvis den fusionerede enhed forhøjer priserne eller nægter at levere til McCook, må Southwire også antages at ville hæve sine priser til samme niveau, eftersom der ikke findes nogen alternative leverandører. Desuden vil der kunne sættes spørgsmålstegn ved Southwires interesse i at indgå en langfristet forsyningsaftale med McCook. Eftersom Alcoa i dag er Southwires største leverandør af aluminiumoxid, vil Southwire måske ikke ønske at ødelægge sit forhold til Alcoa ved at levere P0404 til McCook, som er konkurrent til Alcoa på markedet for legeringer til luftfarts- og rumfartsindustrien.

(113) I lyset af det ovenstående må det konkluderes, at Reynolds og Southwire er de eneste aktuelle udbydere, der er i stand til på et varigt grundlag at producere og levere store mængder P0404 under langfristede kontrakter.

Potentiel konkurrence og adgangsbarrierer

(114) Parterne har gjort gældende, at mange aluminiumproducenter vil kunne betragtes som potentielle leverandører af P0404 i tilfælde af en større stigning i P0404-priserne. Af markedsundersøgelsen fremgår imidlertid, at det på grund af adgangsbarriererne er lidet sandsynligt, at nye udbydere vil trænge ind på markedet for P0404. Det gælder både de aluminiumproducenter, der for øjeblikket producerer aluminium af andre renhedsgrader (eller små mængder P0404), og de producenter, der ikke for øjeblikket producerer P0404 eller andre højrene aluminiumtyper.

(115) Kommissionen har i særdeleshed foretaget en vurdering af, hvilke udsigter der er til, at aluminiumproducenter, som enten producerer P0404 til eget brug, eller som producerer andre højrene aluminiumkvaliteter, vil trænge ind på markedet. Denne vurdering fører til den konklusion, at ingen af disse producenter ville overveje at producere og levere store mængder P0404 til tredjeparter på et varigt grundlag. I særdeleshed udtalte Dubal over for Kommissionen, at virksomheden muligvis ville overveje at gå over til at producere P0404 og øge salget af P0404 til tredjeparter, hvis priserne steg med over 6 %-7 %. Billiton, som ikke for øjeblikket producerer P0404, har udtalt, at virksomheden uden vanskeligheder kunne producere og sælge P0404, uden at det ville kræve yderligere investeringer. Men Billiton antydede, at man kun ville omstille en lille del af sin aluminiumproduktion til P0404, hvis priserne på P0404 steg med noget mere end 5 %. Ormet, der producerer mindre mængder som biprodukt og sælger dem på spotmarkedet, sagde, at virksomheden ikke ville overveje at øge sit salg af P0404 til tredjeparter, uanset hvor stor den relative prisstigning var. Kaiser, der har aluminiumfabrikken Valco i Ghana, udtalte, at priserne måtte stige tilstrækkeligt meget til at opveje fordelene ved den præferenceordning, virksomheden nyder godt af ved eksport af P0404 til EU (den almindelige præferenceordning). I så fald måtte der være tale om en relativ prisstigning på tæt ved 9 %. Endelig har Alcan overfor Kommissionen udtalt, at virksomheden producerer P0404, men ikke for øjeblikket sælger noget af det til tredjeparter. Alcan tilkendegav, at en stigning på ca. 1,3 % i P0404-prisen ville få virksomheden til at begynde at producere P0404 til eksternt salg. Det hænger sammen med, at Alcan er ved at starte en ny aluminiumproduktion i Alma, Quebec, og her vil få større mængder højrent aluminium til rådighed i løbet af 2001.

(116) Kommissionen finder ikke, at de ovennævnte aluminiumproducenter udgør nogen troværdig potentiel trussel mod den fusionerede enheds position på markedet for P0404. Med undtagelse af Alcan vil de resterende aktører formentlig kun overveje at begynde at producere og levere P0404 i tilfælde af en prisstigning på over 5 %. På et råvaremarked som markedet for P0404-aluminium, hvor to store udbydere kan påvirke markedspriserne via deres produktionsbeslutninger, må en prisstigning på over 5 % allerede anses at være meget stor. Desuden rejser den planlagte fusion en række vertikale spørgsmål på grund af den fusionerede enheds aktiviteter på markedet for P0404 og på markedet for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. I denne sag vil udsigterne til, at potentielle konkurrenter går ind på markedet for P0404 i tilfælde af en større prisstigning, ikke kunne påvirke den fusionerede enheds prissætning eller produktionsbeslutninger. I modsætning til den klassiske situation med horisontal overlapning risikerer parterne ikke at miste McCook som kunde i tilfælde af en kraftig prisstigning eller leveringsnægtelse, som modvirkes af konkurrenterne. Tværtimod ville de hellere se McCook enten betale højere priser til potentielle konkurrenter eller mangle P0404-forsyninger. I begge tilfælde ville det bevirke, at McCook mistede konkurrencedygtighed på det efterfølgende marked for aluminiumlegeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien. Og endelig vil den markedspris, der vil være gældende efter fusionen, ligge på et højere niveau end før fusionen.

(117) For at Alcan ville overveje at producere P0404 til eksternt salg, skulle prisstigningen kun være på 1,3 %. Kommissionen betragter imidlertid ikke Alcan som en ægte potentiel konkurrent. For Alcans planer om at gå ind på markedet for legeringer til rumfarts- og luftfartsindustrien, der vil resultere i en vertikal integration, vil gøre indhug i etablerede virksomheder som Alcoas og McCooks markedsandele. Det er derfor yderst usandsynligt, at Alcan vil binde sig til at levere til McCook under langfristede kontrakter.

(118) Den anden kategori af aluminiumproducenter, der måtte betragtes som potentielle konkurrenter, er de, der kun producerer normal rent aluminium. Disse producenter kan ikke uden videre begynde at producere P0404 i store, vedvarende mængder. Hvad den økonomiske interesse angår, skulle prisen på P0404 stige med noget mere end 10 %, for at de kan tjene investeringerne i at omstille et aluminiumanlæg til P0404-produktion ind igen. Det skyldes, at selv et moderne smelteanlæg i første omgang kun ville give en produktion af højrent aluminium på 40-75 % i det første år efter omstillingen. Som nævnt ovenfor, vil den merpris på P0404, som en potentiel ny konkurrent ville opnå, ikke kunne opveje de driftsomkostninger ved at producere P0404, der som et minimum må forudses. Ud over driftsomkostningerne kan også de fornødne ændringer i arbejdsmetoder og personaleuddannelse afholde disse producenter fra at omstille deres produktion. På dette punkt har parterne hævdet, at omstilling af et smelteanlæg til at producere P0404 blot kræver mindre tilpasninger af produktionsprocessen (f.eks. må katoderne fjernes tidligere fra kedlen, så at jernpindene ikke kommer i kontakt med smeltebadet, man må undlade at kaste gulvopfej i kedlen, således som man gør ved produktion af normalt aluminium, osv.). De aluminiumproducenter, der har besvaret Kommissionens spørgeskemaer, oplyste imidlertid, at det vil kræve store investeringer, både rent økonomisk og i nye arbejdsmetoder. F.eks. så de fleste potentielle udbydere den immaterielle investering i omskoling af personale og omorganisering af arbejdsmetoder og arbejdspraksis som den største hindring for at gå ind på dette marked.

(119) Alcoa har foretaget et eksperiment i sit Eastalco-anlæg i Maryland i USA. Selv om der ikke er produceret P0404 i dette anlæg i de seneste år, var man i stand til at omstille tre kedler fra almindeligt aluminium til P0404 på to måneder. Parterne peger derfor på dette eksempel som værende repræsentativt for, hvor let og hurtigt et smelteanlæg kan omstilles til P0404-produktion. Kommissionen kan imidlertid ikke betragte Eastalco-eksperimentet som repræsentativt for de reelle forhold i branchen. For det første havde anlægget aktivt produceret P0404 inden for de senere år. Det gjorde omstillingen betydeligt lettere, eftersom det f