DA Den Europæiske Unions Tidende L 68/49

RÅDETS RAMMEAFGØRELSE 2005/212/RIA

af 24. februar 2005

om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, artikel 31, stk. 1, litra c), og artikel 34, stk. 2, litra b),

under henvisning til Kongeriget Danmarks initiativ (1),

under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Hovedmotivet for den grænseoverskridende, organiserede kriminalitet er økonomisk vinding. En effektiv forebyggelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet bør derfor fokusere på opsporing, indefrysning, beslaglæggelse og konfiskation af udbyttet fra strafbart forhold. Dette vanskeliggøres imidlertid af bl.a. forskellene mellem medlemsstaternes lovgivning på området.

(2) I konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Wien i december 1998 opfordrede Det Europæiske Råd til en styrkelse af EU’s indsats til bekæmpelse af international organiseret kriminalitet i overensstemmelse med en handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst gennemføres (2).

(3) Det fremgår af punkt 50, litra b), i Wien-handlingsplanen, at man senest 5 år efter Amsterdam-traktatens ikrafttræden skal forbedre og, hvor det er nødvendigt, tilnærme nationale bestemmelser i forbindelse med beslaglæggelse og konfiskation af udbyttet fra strafbart forhold under hensyntagen til rettigheder tilhørende tredjemand i god tro.

(4) I punkt 51 i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15.-16. oktober 1999 fremhæves det, at hvidvaskning af penge er en meget central del af den organiserede kriminalitet, at dette fænomen bør udryddes, uanset hvor det optræder, og at Det Europæiske Råd er fast besluttet på at sørge for, at der tages konkrete skridt til at opspore, indefryse, beslaglægge og konfiskere udbyttet fra strafbare forhold. Endvidere opfordrer Det Europæiske Råd i punkt 55 til indbyrdes tilnærmelse af strafferetten og strafferetsplejen vedrørende hvidvaskning af penge (f.eks. opsporing, indefrysning og konfiskation af midler).

(5) Det følger af henstilling nr. 19 i 2000-handlingsplanen »Forebyggelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet: En EU-strategi for begyndelsen af det nye årtusind«, som blev godkendt af Rådet den 27.3.2000 (3), at det bør undersøges, om der er behov for et instrument, der — under hensyn til den bedste praksis i medlemsstaterne og med skyldig hensyntagen til de grundlæggende retsprincipper — åbner mulighed for i den strafferetlige, den civilretlige eller den skatteretlige lovgivning at mindske bevisbyrden med hensyn til oprindelsen af aktiver, der ejes af en person, som er dømt for en lovovertrædelse med relation til organiseret kriminalitet.

(6) Det følger af artikel 12 om konfiskation og beslaglæggelse i FN-konventionen af 12. december 2000 om bekæmpelse af grænseoverskridende, organiseret kriminalitet, at parterne kan overveje at kræve, at en person, der har begået en kriminel handling, skal dokumentere den legitime oprindelse af formodet udbytte eller andre formuegoder, der kan konfiskeres, i det omfang et sådant krav er foreneligt med principperne i deres nationale ret og med retsforfølgningens karakter.

(7) Samtlige medlemsstater har ratificeret Europarådets konvention af 8. november 1990 om hvidvaskning, efterforskning samt beslaglæggelse og konfiskation af udbyttet fra strafbart forhold. En række medlemsstater har afgivet erklæringer til konventionens artikel 2 om konfiskation, således at de alene er forpligtet til at foretage konfiskation af udbytte, der stammer fra en række nærmere angivne lovovertrædelser.

(8) Ved Rådets rammeafgørelse 2001/500/RIA (4) af 26. juni 2001 er der fastsat bestemmelser om hvidvaskning af penge, identifikation, opsporing, indefrysning eller beslaglæggelse og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold. Efter rammeafgørelsen er medlemsstaterne endvidere forpligtet til ikke at tage eller opretholde forbehold med hensyn til konfiskationsbestemmelsen i Europarådets konvention, for så vidt lovovertrædelsen kan medføre frihedsstraf eller en sikkerhedsforanstaltning af en maksimumsvarighed på over 1 år.

(9) De eksisterende instrumenter på området har ikke i tilstrækkelig grad sikret et effektivt, grænseoverskridende samarbejde om konfiskation, idet der fortsat er en række medlemsstater, der ikke kan konfiskere udbyttet af alle lovovertrædelser, der kan medføre en frihedsstraf på mere end 1 år.

(10) Formålet med denne rammeafgørelse er at sikre, at alle medlemsstater har effektive regler for, hvornår der kan ske konfiskation af udbytte fra strafbart forhold, herunder for så vidt angår bevisbyrden med hensyn til oprindelsen af aktiver, der ejes af en person, som er dømt for en lovovertrædelse med relation til organiseret kriminalitet. Rammeafgørelsen hænger sammen med et dansk forslag til rammeafgørelse om gensidig anerkendelse inden for Den Europæiske Union af afgørelser om konfiskation af udbytte fra strafbart forhold samt deling af konfiskerede midler, der fremsættes samtidig hermed.

(11) Rammeafgørelsen forhindrer ikke medlemsstaterne i at anvende deres grundlæggende principper for retfærdig rettergang, navnlig uskyldsformodning, ejendomsrettigheder, foreningsfrihed, pressefrihed og ytringsfrihed i andre medier —

VEDTAGET FØLGENDE RAMMEAFGØRELSE:

Artikel 1

Definitioner

I denne rammeafgørelse forstås ved:

— »udbytte«: enhver økonomisk fordel, der stammer fra kriminelle handlinger. Det kan bestå af alle former for formuegoder som defineret i følgende led

— »formuegoder«: alle formuegoder af enhver art, det være sig rørlige eller urørlige formuegoder, fast ejendom eller løsøre samt juridiske dokumenter og papirer, der beviser adkomst til eller rettigheder over sådanne formuegoder

— »redskaber«: enhver form for formuegode, der anvendes eller påtænkes anvendt på en hvilken som helst måde, helt eller delvist, til at begå en eller flere kriminelle handlinger

— »konfiskation«: en sanktion eller en foranstaltning, der pålægges af en domstol efter en retssag vedrørende en eller flere kriminelle handlinger, og som medfører en endelig berøvelse af formuegoder

— »juridisk person«: enhver enhed, der har denne status i henhold til gældende national ret, dog ikke stater og andre offentlige organer under udøvelsen af offentligretlige beføjelser samt offentligretlige internationale organisationer.

Artikel 2

Konfiskation

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at det er muligt helt eller delvist at konfiskere redskaber og udbytte, der stammer fra kriminelle handlinger, der kan straffes med frihedsstraf af mere end et års varighed, eller formuegoder, hvis værdi svarer til et sådant udbytte.

2. Hvad angår overtrædelser af skatte- og afgiftslovgivningen kan medlemsstaterne anvende andre procedurer end de strafferetlige for at fratage gerningsmanden udbyttet fra lovovertrædelsen.

Artikel 3

Udvidet adgang til konfiskation

1. Medlemsstaterne træffer som minimum de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at der under de i stk. 2 omtalte omstændigheder kan ske hel eller delvis konfiskation af formuegoder, der tilhører en person, som findes skyldig i en kriminel handling,

a) der er begået inden for rammerne af en kriminel organisation, som defineret i fælles aktion 98/733/RIA af 21. december 1998 om at gøre det strafbart at deltage i en kriminel organisation i Den Europæiske Unions medlemsstater (5), hvis den kriminelle handling er omfattet af: — Rådets rammeafgørelse 2000/383/RIA af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelse af euroen (6) — Rådets rammeafgørelse 2001/500/RIA af 26. juni 2001 om hvidvaskning af penge, identifikation, opsporing, indefrysning eller beslaglæggelse og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold — Rådets rammeafgørelse 2002/629/RIA af 19. juli 2002 om bekæmpelse af menneskehandel (7) — Rådets rammeafgørelse 2002/946/RIA af 28. november 2002 om styrkelse af de strafferetlige rammer med henblik på bekæmpelse af hjælp til ulovlig indrejse og transit samt ulovligt ophold (8) — Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA af 22. december 2003 om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi (9) — Rådets rammeafgørelse 2004/757/RIA af 25. oktober 2004 om fastsættelse af mindsteregler for gerningsindholdet i strafbare handlinger i forbindelse med ulovlig narkotikahandel og straffene herfor (10)

b) der er omhandlet i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA af 13. juni 2002 om bekæmpelse af terrorisme (11), forudsat at den strafbare handling ifølge ovennævnte rammeafgørelser — for så vidt angår andre strafbare handlinger end hvidvaskning af penge kan straffes med en maksimumsstraf på mindst 5-10 års fængsel — for så vidt angår hvidvaskning af penge kan straffes med en maksimumsstraf på mindst 4 års fængsel og handlingen er af en sådan karakter, at den kan medføre økonomisk vinding.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre konfiskation i henhold til denne artikel, i det mindste:

a) når en national domstol på grundlag af specifikke faktiske omstændigheder er fuldstændig overbevist om, at det pågældende formuegode hidrører fra kriminelle aktiviteter begået af den dømte person i en periode forud for domfældelsen for den kriminelle handling som omhandlet i stk. 1, der af domstolen anses for rimelig i forbindelse med den pågældende sag, eller alternativt

b) når en national domstol på grundlag af specifikke faktiske omstændigheder er fuldstændig overbevist om, at det pågældende formuegode hidrører fra lignende kriminelle aktiviteter begået af den dømte person i en periode forud for domfældelsen for den kriminelle handling som omhandlet i stk. 1, der af domstolen anses for rimelig i forbindelse med den pågældende sag, eller alternativt

c) når det godtgøres, at formuegodets værdi ikke svarer til den dømte persons lovlige indkomst, og en national domstol på grundlag af specifikke faktiske omstændigheder er fuldstændig overbevist om, at det pågældende formuegode hidrører fra den dømtes kriminelle aktiviteter.

3. Medlemsstaterne kan endvidere overveje at vedtage de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at der i overensstemmelse med de i stk. 1 og 2 omhandlede betingelser kan ske hel eller delvis konfiskation af formuegoder, der er erhvervet af den pågældendes nærmeste, og af formuegoder, der er overdraget til en juridisk person, som den pågældende alene eller sammen med sine nærmeste har en bestemmende indflydelse på. Det samme gælder, hvis den pågældende oppebærer en betydelig del af den juridiske persons indtægter.

4. Medlemsstaterne kan anvende andre procedurer end de strafferetlige til at fratage gerningsmanden de pågældende formuegoder.

Artikel 4

Retsmidler

Enhver medlemsstat træffer de foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at sikre, at interesserede parter, der er berørt af foranstaltningerne i artikel 2 og 3, råder over effektive retsmidler med henblik på at forsvare deres rettigheder.

Artikel 5

Sikkerhedsforanstaltninger

Rammeafgørelsen indebærer ikke nogen ændring af pligten til at respektere de grundlæggende rettigheder og principper, navnlig uskyldsformodningen, som nedfældet i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union.

Artikel 6

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme denne rammeafgørelse senest den 15. marts 2007.

2. Medlemsstaterne meddeler senest den 15. marts 2007 Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen teksten til de retsforskrifter, som de udsteder for at gennemføre de forpligtelser, der pålægges dem ved denne rammeafgørelse i national ret. På grundlag af en rapport udarbejdet på basis af disse oplysninger og en skriftlig rapport fra Kommissionen undersøger Rådet inden den 15. juni 2007, om medlemsstaterne har truffet de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme denne rammeafgørelse.

Artikel 7

Ikrafttræden

Denne rammeafgørelse træder i kraft på datoen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2005. På Rådets vegne N. SCHMIT Formand

(1) EFT C 184 af 2.8.2002, s. 3.

(2) EFT C 19 af 23.1.1999, s. 1.

(3) EFT C 124 af 3.5.2000, s. 1.

(4) EFT L 182 af 5.7.2001, s. 1.

(5) EFT L 351 af 29.12.1998, s. 1.

(6) EFT L 140 af 14.6.2000, s. 1.

(7) EFT L 203 af 1.8.2002, s. 1.

(8) EFT L 328 af 5.12.2002, s. 1.

(9) EUT L 13 af 20.1.2004, s. 44.

(10) EUT L 335 af 11.11.2004, s. 8.

(11) EFT L 164 af 22.6.2002, s. 3.