*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2585/85

af 12. september 1985

om aendring af forordning (EOEF) nr. 3439/80 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse polyestergarner med oprindelse i Amerikas Forenede Stater

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 14,

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Procedure

(1) Raadet indfoerte ved forordning (EOEF) nr. 3439/80 (2) en endelig antidumpingtold paa importen af visse polyestergarner med oprindelse i Amerikas Forenede Stater.

Denne forordning aendredes senere ved forordning (EOEF) nr. 3198/81 (3), hvorved visse typer garn blev undtaget fra tolden, samt efter en fornyet undersoegelse ved forordning (EOEF) nr. 407/83 (4).

(2) Den paagaeldende vare er polyestergarn, baade crepegarn og ikke-crepet garn henhoerende under position ex 51.01 A i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 51.01-29 og 30 for saa vidt angaar crepegarn og 51.01-ex 02, ex 32, ex 34, ex 38, ex 41 og ex 42 for ikke-crepet garn.

(3) Kommissionen har siden modtaget en anmodning fra en amerikansk eksportoer, Macfield Texturing Incorporated, Madison, North Carolina, i det foelgende benaevnt Macfield, om fornyet undersoegelse af tolden, for saa vidt som den finder anvendelse paa garn, der fremstilles af naevnte selskab.

(4) Naevnte anmodning indeholdt beviser, der var tilstraekkelige til at berettige en fornyet undersoegelse, og Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (5) om fornyet undersoegelse af den endelige antidumpingtold paa importen af polyestergarn med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og ivaerksatte en undersoegelse af sagen paa faellesskabsplan.

I meddelelsen om fornyet undersoegelse gav Kommissionen alle beroerte parter lejlighed til at fremlaegge beviser for aendringer i de paagaeldende forhold, som var tilstraekkelige til at berettige, tt at de blev medtaget i den fornyede undersoegelse.

(5) Kommissionen underrettede officielt Macfield og repraesentanter for eksportlandet om den fornyede undersoegelse.

Macfield benyttede sig af den af Kommissionen givne lejlighed til at fremlaegge skriftlige bemaerkninger og afgive mundtlige udtalelser.

(6) Anmodningen om fornyet undersoegelse blev indgivet af en eksportoer af crepegarn fra Amerikas Forenede Stater, Macfield. Ingen anden eksportoer, importoer eller producent i Faellesskabet fremlagde beviser, der var tilstraekkelige til at begrunde en fornyet undersoegelse af antidumpingtolden paa hverken crepegarn eller ikke-crepet garn af polyester, og Kommissionen begraensede derfor undersoegelsen til alene at omfatte tolden paa crepegarn fremstillet af Macfield.

(7) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa den fornyede undersoegelse, og aflagde kontrolbesoeg hos Macfield.

Visse amerikanske producenter anmodede om, at deres varer blev fritaget for den gaeldende told. Disse producenter havde imidlertid ikke eksporteret til Faellesskabet i referenceperioden, og der blev derfor ikke foretaget yderligere undersoegelse vedroerende disse selskaber, hvis anmodning om fornyet undersoegelse ikke blev imoedekommet.

Kommissionen valgte perioden fra den 1. september 1983 til den 31. august 1984 som den relevante undersoegelsesperiode.

B. Normal vaerdi

(8) De normale vaerdier for det paagaeldende selskab blev fastlagt paa grundlag af de vejede gennemsnitlige salgspriser paa hjemmemarkedet for de forskellige typer garn, der i referenceperioden eksporteredes af Macfield.

Kommissionen fandt det godtgjort, at Macfields salg paa hjemmemarkedet af den paagaeldende vare generelt var rentabelt.

(9) Ved beregningen af den normale vaerdi saa Kommissionen bort fra Macfields salg til selskaber i Amerikas Forenede Stater, for saa vidt som der var tale om salg bestemt for eksport, som saaledes ikke kunne anses for at have fundet sted i normal handel til forbrug i eksportlandet.

En del af det paagaeldende garn solgtes med tab paa hjemmemarkedet i referenceperioden, og dette salg blev ligeledes holdt uden for beregningen af den normale vaerdi, idet det ikke havde fundet sted i normal handel til forbrug i eksportlandet.

C. Eksportpris

(10) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, som det paagaeldende selskab eksporterede til Faellesskabet i undersoegelsesperioden.

(11) Macfield haevdede, at visse eksportforsendelser var proevesendinger, og Kommissionen godtog paa grundlag af den fremlagte dokumentation denne paastand, og de paagaeldende forsendelser blev foelgelig ikke taget i betragtning.

D. Sammenligning

(12) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed.

Macfields paastand om, at det for én type garns vedkommende ikke var samme kvalitet, der var blevet sammenlignet, afvistes, da der ikke blev fremlagt dokumentation til stoette for denne paastand.

Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

E. Dumpingmargen

(13) For den af undersoegelsen omfattede eksport blev den normale vaerdi beregnet som det vejede gennemsnit sammenlignet med eksportpriserne for hver enkelt transaktion.

Det fremgaar af ovennaevnte undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.

Dumpingmargenen var forskellig fra forsendelse til forsendelse, og den vejede gennemsnitlige margen var paa 3,6 %.

(14) Kommissionen fandt, at der ikke var grund til at aendre den dumpingmargen, der var fastlagt i forbindelse med den oprindelige undersoegelse eller efter afslutningen af den foerste fornyede undersoegelse for saa vidt angaar de eksportoerer, som ikke gav sig til kende i loebet af den periode, der medgik til den fornyede undersoegelse.

F. Skade

(15) For saa vidt angaar dumpingimportens skadelige virkninger modtog Kommissionen ikke nye oplysninger, der kunne foranledige den til at aendre den opfattelse, at det for Macfields vedkommende var paakraevet fortsat at anvende den gaeldende told, som aendret, for at afvaerge de skadelige virkninger og hindre, at der paa ny forvoldes skade.

G. Faellesskabets interesser

(16) Det fremgaar saaledes af den endelige konstatering af de faktiske forhold, at der finder dumping sted og forvoldes skade som foelge heraf, og da der ikke er modtaget indlaeg fra brugere eller producenter af varen i Faellesskabet eller fra andre interesserede parter er det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser paakraevet, at der opretholdes visse foranstaltninger.

H. Toldsats

(17) Forordning (EOEF) nr. 3439/80 boer foelgelig aendres paa ny med henblik paa at aendre den endelige antidumpingtold paa crepegarn, der eksporteres af Macfield til Faellesskabet, i overensstemmelse med resultaterne af ovennaevnte undersoegelse -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning (EOEF) nr. 3439/80 aendres, for saa vidt angaar eksporten af visse polyestergarner foretaget af Macfield Texturing Incorporated, Madison, North Carolina, saetningsleddet: »for hvilket tolden fastsaettes til 4,1 %« til »for hvilket tolden fastsaettes til 3,6 %«.

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. september 1985.

Paa Raadets vegne

J. POOS

Formand

(1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

(2) EFT nr. L 358 af 31. 12. 1980, s. 91.

(3) EFT nr. L 322 af 11. 11. 1981, s. 2.

(4) EFT nr. L 50 af 23. 2. 1983, s. 1.

(5) EFT nr. C 257 af 25. 9. 1984, s. 3.