DA Den Europæiske Unions Tidende L 287/1

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1104/2011/EU

af 25. oktober 2011

om reglerne for adgang til den statsregulerede tjeneste, der leveres af det globale satellitbaserede navigationssystem etableret under Galileo-programmet

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 af 9. juli 2008 om den videre gennemførelse af de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer (Egnos og Galileo) (3) fastsat, at de særlige mål for Galileo-programmet består i at sørge for, at de signaler, som systemet etableret under programmet udsender, kan bruges til navnlig at tilbyde en statsreguleret tjeneste ("Public Regulated Service" — "PRS"), der er forbeholdt statsligt autoriserede brugere, til følsomme anvendelser, der kræver effektiv adgangskontrol og en høj grad af tjenestekontinuitet.

(2) Relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 683/2008 finder også anvendelse på de tjenester, der er opført på listen i bilaget dertil, herunder PRS, men i betragtning af sammenhængen mellem systemet etableret under Galileo-programmet og PRS set i et retligt, teknisk, driftsmæssigt, finansielt og ejerskabsmæssigt perspektiv er det hensigtsmæssigt at gentage de relevante regler for anvendelse af sikkerhedsforskrifterne med henblik på denne afgørelse.

(3) Europa-Parlamentet og Rådet har ved flere lejligheder gjort opmærksom på, at systemet etableret under Galileo-programmet er et civilt system under civil kontrol, dvs. oprettet i henhold til civile standarder på grundlag af civile behov og under EU-institutionernes kontrol.

(4) Galileo-programmet er af strategisk betydning for Unionens uafhængighed med hensyn til satellitbaserede navigations-, lokaliserings- og tidsbestemmelsestjenester og yder et vigtigt bidrag til gennemførelsen af Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

(5) PRS er både den bedst sikrede og den mest følsomme af de forskellige tjenester, der tilbydes via de europæiske satellitbaserede navigationssystemer, og er derfor velegnet til tjenester, hvor der skal sikres stabilitet og fuldstændig pålidelighed. Det er nødvendigt, at PRS sikrer tjenestekontinuitet for sine deltagere, også i de mest alvorlige krisesituationer. Overtrædes sikkerhedsforskrifterne under anvendelse af denne tjeneste, kan det ikke blot få følger for den pågældende bruger, men potentielt også for andre brugere. Anvendelsen og forvaltningen af PRS er derfor et fælles ansvar for medlemsstaterne for at beskytte Unionens sikkerhed og deres egen sikkerhed. I lyset heraf er det nødvendigt, at adgangen til PRS nøje begrænses til visse kategorier af brugere, der underkastes permanent kontrol.

(6) Der bør derfor fastsættes regler for adgangen til og forvaltningen af PRS, især ved at fastsætte nærmere regler om de almindelige principper for denne adgang, de forskellige forvaltnings- og kontrolorganers funktioner, betingelserne vedrørende fremstillingen af og sikkerheden ved modtagerne samt ordningerne for eksportkontrol.

(7) For så vidt angår de almindelige principper for adgang til PRS betyder selve målsætningen med og egenskaberne ved denne tjeneste, at det er nødvendigt at begrænse anvendelsen af den nøje, idet medlemsstaterne, Rådet, Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil ("EU-Udenrigstjenesten") dog får mulighed for ubegrænset og uafbrudt adgang i hele verden. Det er desuden nødvendigt, at hver medlemsstat selv kan beslutte, hvilke PRS-brugere der autoriseres, og hvilke anvendelser af PRS de har adgang til, herunder sikkerhedsrelaterede anvendelser, i overensstemmelse med de fælles minimumsstandarder.

(8) For at fremme anvendelsen af europæisk teknologi på verdensplan bør visse tredjelande og internationale organisationer have mulighed for at blive PRS-deltagere gennem indgåelse af særskilte aftaler. For så vidt angår sikrede statslige applikationer for satellitnavigation bør der i internationale aftaler fastsættes vilkår og betingelser for tredjelandes og internationale organisationers brug af PRS, idet det bemærkes, at det altid bør være obligatorisk, at sikkerhedskravene overholdes. I forbindelse med sådanne aftaler bør det være muligt at tillade fremstilling af PRS-modtagere, hvis bestemte betingelser og krav, som mindst svarer til de betingelser og krav, der gælder for medlemsstaterne, opfyldes. Sådanne aftaler bør dog ikke omfatte emner, der er særligt sikkerhedsfølsomme, såsom fremstilling af sikkerhedsmoduler.

(9) Der bør forhandles om aftaler med tredjelande eller internationale organisationer under fuld hensyntagen til betydningen af at sikre respekt for demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettigheders universalitet og udelelighed og retten til at tænke frit, samvittigheds- og religionsfriheden samt ytrings- og informationsfriheden, den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for principperne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten.

(10) Den Europæiske Rumorganisations sikkerhedsforskrifter bør yde en grad af beskyttelse i det mindste svarende til den beskyttelse, der er fastsat i sikkerhedsforskrifterne i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (4) og i Rådets afgørelse 2011/292/EU af 31. marts 2011 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (5).

(11) Det er nødvendigt, at Unionen og medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at både systemet etableret under Galileo-programmet og PRS-teknologien og -udstyret er sikre, således at det undgås, at signaler sendt til PRS anvendes af ikke-autoriserede fysiske eller juridiske personer, og at der gøres fjendtlig brug af PRS mod Unionen og medlemsstaterne.

(12) Det er i denne forbindelse vigtigt, at medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i denne afgørelse, og sikrer, at disse sanktioner anvendes. Det er nødvendigt, at sanktionerne er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.

(13) For så vidt angår forvaltnings- og kontrolorganerne forekommer den løsning, der går ud på, at PRS-deltagerne udpeger en "kompetent PRS-myndighed" til at forvalte og kontrollere brugerne, at være den bedste til at sikre en effektiv forvaltning af brugen af PRS ved at skabe bedre forbindelse mellem de forskellige aktører, der har ansvaret for sikkerheden, og ved at garantere permanent kontrol med brugerne, især de nationale brugere, under overholdelse af de fælles minimumsstandarder. Der bør dog være fleksibilitet, så det er muligt for medlemsstaterne at fordele ansvarsområderne effektivt.

(14) I forbindelse med gennemførelsen af denne afgørelse bør enhver behandling af personoplysninger foretages i overensstemmelse med EU-retten, således som den især er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (7).

(15) Desuden bør det i artikel 16, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 683/2008 omhandlede Galileo-sikkerhedscenter ("Galileo-sikkerhedsovervågningscentret" eller "GSMC") bl.a. have til opgave at sikre en operationel grænseflade mellem de forskellige aktører, der er ansvarlige for PRS-sikkerheden.

(16) Rådet og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik bør have en rolle i forvaltningen af PRS gennem anvendelsen af Rådets fælles aktion 2004/552/FUSP af 12. juli 2004 om aspekter ved det europæiske satellitbaserede radionavigationssystems drift, som måtte berøre Den Europæiske Unions sikkerhed (8). Rådet bør godkende internationale aftaler om autorisation af et tredjeland eller en international organisation til at anvende PRS.

(17) For så vidt angår fremstillingen af og sikkerheden ved modtagerne, betyder sikkerhedskravene, at det er nødvendigt, at denne opgave kun overdrages en medlemsstat, der har udpeget en kompetent PRS-myndighed, eller virksomheder, der er etableret i en medlemsstat, der har udpeget en kompetent PRS-myndighed. Det er desuden nødvendigt, at den virksomhed, der fremstiller modtagerne, er blevet behørigt godkendt hertil af Komitéen for Sikkerhedsgodkendelse af Europæiske GNSS-systemer, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 912/2010 (9) ("Komitéen for Sikkerhedsgodkendelse"), og efterkommer Komitéens afgørelser. De kompetente PRS-myndigheder har ansvaret for vedvarende at kontrollere, at dette godkendelseskrav og disse afgørelser samt særlige tekniske krav i de fælles minimumsstandarder er opfyldt.

(18) En medlemsstat, der ikke har udpeget en kompetent PRS-myndighed, bør under alle omstændigheder udpege et kontaktpunkt til behandling af opdaget skadelig elektromagnetisk interferens, der påvirker PRS. Dette kontaktpunkt bør være en fysisk eller juridisk person, der har rollen som indberetningspunkt, eller en adresse, som Kommissionen kan kontakte i tilfælde af potentielt skadelig elektromagnetisk interferens med henblik på at afhjælpe en sådan interferens.

(19) For så vidt angår eksportrestriktioner er det nødvendigt, at eksporten til lande uden for Unionen af udstyr eller teknologi og software, der har forbindelse til brugen af PRS og til udvikling af og fremstilling med henblik på PRS, uanset om dette udstyr, denne software eller denne teknologi er opført på listen i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 428/2009 af 5. maj 2009 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel, overførsel, mæglervirksomhed og transit i forbindelse med produkter med dobbelt anvendelse (10), begrænses til de tredjelande, der har behørig autoriseret adgang til PRS på grundlag af en international aftale med Unionen. Et tredjeland, på hvis område der er installeret en referencestation, der har PRS-udstyr, og som er en del af systemet etableret under Galileo-programmet, betragtes ikke alene af denne grund som en PRS-deltager.

(20) Beføjelsen til at vedtage retsakter bør delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår de fælles minimumsstandarder på de områder, der er nævnt i bilaget, og til om nødvendigt at opdatere og ændre det for at tage højde for udviklingen i Galileo-programmet. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(21) Henset til deres potentielle indvirkning på de under Galileo-programmet etablerede systemers, Unionens og medlemsstaternes sikkerhed, både individuelt og kollektivt, er det afgørende, at fælles regler vedrørende adgang til PRS og fremstilling af PRS-modtagere og -sikkerhedsmoduler anvendes ensartet i alle medlemsstater. Det er derfor nødvendigt, at Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage detaljerede krav, retningslinjer og andre foranstaltninger til at gennemføre de fælles minimumsstandarder. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (11).

(22) De kontroller og inspektioner, Kommissionen skal gennemføre med bistand fra medlemsstaterne, bør, hvor det er hensigtsmæssigt, gennemføres på en måde, der svarer til, hvad der er fastsat i del VII i bilag III til afgørelse 2011/292/EU.

(23) Regler for adgang til PRS, der tilbydes af systemet etableret under Galileo-programmet, er en forudsætning for gennemførelsen af PRS. Kommissionen bør undersøge, om der bør fastlægges en gebyrpolitik for PRS, også hvad angår tredjelande og internationale organisationer, og aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om resultatet af sine undersøgelser.

(24) Målet for denne afgørelse, nemlig fastsættelse af reglerne for medlemsstaternes, Rådets, Kommissionens, EU-Udenrigstjenestens, EU-agenturers, tredjelandes og internationale organisationers adgang til PRS, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningens omfang bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(25) Så snart PRS erklæres for operationel, bør der indføres en kontrol- og rapporteringsmekanisme —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Genstand

Ved denne afgørelse fastsættes reglerne for medlemsstaternes, Rådets, Kommissionens, EU-Udenrigstjenestens, EU-agenturers, tredjelandes og internationale organisationers adgang til den statsregulerede tjeneste ("Public Regulated Service" — PRS), der tilvejebringes af det globale satellitbaserede navigationssystem etableret under Galileo-programmet.

Artikel 2

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

a) »PRS-deltagere«: medlemsstaterne, Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten samt EU-agenturer, tredjelande og internationale organisationer, i det omfang disse agenturer, tredjelande og organisationer er blevet behørigt autoriseret

b) »PRS-brugere«: fysiske eller juridiske personer, der har fået behørig autorisation fra en PRS-deltager til at eje eller bruge en PRS-modtager.

Artikel 3

Almindelige principper for adgang til PRS

1. Medlemsstaterne, Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten har ubegrænset og uafbrudt adgang til PRS i hele verden.

2. Den enkelte medlemsstat, Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten beslutter selv, om de vil gøre brug af PRS inden for deres respektive kompetenceområder.

3. Hver medlemsstat, der anvender PRS, beslutter selv, hvilke kategorier af fysiske personer, der har bopæl på den pågældende medlemsstats område eller udfører officielle opgaver i udlandet på vegne af denne, og hvilke juridiske personer, der er etableret på medlemsstatens område, som skal have autorisation til at være PRS-brugere, samt hvilke PRS-anvendelser de får adgang til i overensstemmelse med artikel 8 og punkt 1, nr. i) og ii), i bilaget. Disse anvendelser kan omfatte sikkerhedsrelaterede anvendelser.

Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten beslutter, hvilke kategorier af deres ansatte der skal have autorisation til at være PRS-brugere i overensstemmelse med artikel 8 og punkt 1, nr. i) og ii), i bilaget.

4. EU-agenturer kan kun blive PRS-deltagere, i det omfang det er nødvendigt for at udføre deres opgaver, og i overensstemmelse med de nærmere regler, der er fastlagt i en administrativ aftale indgået mellem Kommissionen og det pågældende agentur.

5. Tredjelande eller internationale organisationer kan kun blive PRS-deltagere, hvis de efter proceduren i artikel 218 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde indgår begge følgende aftaler mellem Unionen og det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation:

a) en informationssikkerhedsaftale, der fastlægger rammerne for udveksling og beskyttelse af klassificerede informationer og sikrer et beskyttelsesniveau, der mindst svarer til medlemsstaternes niveau

b) en aftale, der fastsætter vilkår og betingelser for de nærmere regler om det pågældende tredjelands eller den pågældende internationale organisations adgang til PRS; en sådan aftale kan omfatte fremstilling af PRS-modtagere, på bestemte betingelser, med undtagelse af sikkerhedsmoduler.

Artikel 4

Anvendelse af sikkerhedsforskrifter

1. Hver medlemsstater skal sikre, at dens nationale sikkerhedsforskrifter yder en grad af beskyttelse af klassificerede informationer, der mindst svarer til den, der ydes af sikkerhedsforskrifter som fastsat i bilaget til afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom og af afgørelse 2011/292/EU, og at disse nationale sikkerhedsforskrifter finder anvendelse på dens PRS-brugere samt på alle fysiske personer, der har bopæl på dens område, og alle juridiske personer, der er etableret på dens område, og som behandler EU's klassificerede informationer vedrørende PRS.

2. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om vedtagelsen af de i stk. 1 nævnte nationale sikkerhedsforskrifter.

3. Viser det sig, at EU's klassificerede informationer vedrørende PRS er videregivet til en person, som ikke er autoriseret til at modtage dem, skal Kommissionen efter omfattende høring af den pågældende medlemsstat:

a) underrette ophavsmanden til de klassificerede PRS-informationer

b) vurdere den potentielle skade for Unionens eller medlemsstaternes interesser

c) underrette de ansvarlige myndigheder om resultaterne af vurderingen og rette en henstilling til dem om at afhjælpe situationen; disse myndigheder skal i så fald straks underrette Kommissionen om de foranstaltninger, de agter at træffe eller allerede har truffet, herunder foranstaltninger med sigte på at forebygge en gentagelse, og om resultaterne af disse foranstaltninger, samt

d) underrette Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne, hvor det er relevant.

Artikel 5

Kompetent PRS-myndighed

1. Der udpeges en kompetent PRS-myndighed af:

a) hver af de medlemsstater, der anvender PRS, og hver af de medlemsstater, på hvis område et eller flere af de i artikel 7, stk. 1, omhandlede organer er etableret. I sådanne tilfælde etableres den kompetente PRS-myndighed på den pågældende medlemsstats område, og medlemsstaten underretter straks Kommissionen om udpegningen

b) Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten, hvis de anvender PRS. I et sådant tilfælde kan Det Europæiske GNSS-agentur, der er oprettet ved forordning (EU) nr. 912/2010 ("Det Europæiske GNSS-agentur"), udpeges som kompetent PRS-myndighed i overensstemmelse med relevante ordninger

c) EU-agenturer og internationale organisationer i overensstemmelse med bestemmelserne i de aftaler, der er omhandlet i artikel 3, stk. 4 og 5. I sådanne tilfælde kan Det Europæiske GNSS-agentur udpeges som kompetent PRS-myndighed

d) tredjelande i overensstemmelse med bestemmelserne i de aftaler, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5.

2. Omkostningerne ved driften af en kompetent PRS-myndighed afholdes af de PRS-deltagere, der har udpeget den.

3. En medlemsstat, der ikke har udpeget en kompetent PRS-myndighed i overensstemmelse med stk. 1, litra a), skal under alle omstændigheder udpege et kontaktpunkt til, når det er nødvendigt, at bistå med indberetning af opdaget potentielt skadelig elektromagnetisk interferens, der påvirker PRS. Den pågældende medlemsstat underretter straks Kommissionen om en sådan udpegning.

4. En kompetent PRS-myndighed sikrer, at anvendelsen af PRS er i overensstemmelse med artikel 8 og punkt 1 i bilaget, og at

a) PRS-brugerne opdeles i grupper med henblik på forvaltningen af PRS med GSMC

b) PRS-adgangsrettighederne fastlægges og forvaltes for de enkelte grupper eller brugere

c) PRS-nøgler og andre tilknyttede klassificerede informationer skaffes fra GSMC

d) PRS-nøgler og andre tilknyttede klassificerede informationer udleveres til brugerne

e) sikkerheden ved modtagerne og tilknyttede klassificerede teknologier og informationer forvaltes, og at risiciene vurderes

f) der etableres et kontaktpunkt til, når det er nødvendigt, at bistå med indberetningen af opdaget potentielt skadelig elektromagnetisk interferens, der påvirker PRS.

5. En medlemsstats kompetente PRS-myndighed sikrer, at et organ, der er etableret på den pågældende medlemsstats område, kun kan udvikle eller fremstille PRS-modtagere eller sikkerhedsmoduler, hvis et sådant organ

a) er blevet behørigt autoriseret af Komitéen for Sikkerhedsgodkendelse i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) nr. 912/2010 og

b) både efterkommer afgørelser truffet af Komitéen for Sikkerhedsgodkendelse og artikel 8 og punkt 2 i bilaget med hensyn til udvikling og fremstilling af PRS-modtagere eller sikkerhedsmoduler, for så vidt som disse vedrører dets aktivitet.

En autorisation til fremstilling af udstyr som omhandlet i dette stykke skal tages op til fornyet behandling mindst hvert femte år.

6. I tilfælde af udvikling eller fremstilling som nævnt i denne artikels stk. 5 eller i tilfælde af eksport til lande uden for Unionen fungerer den pågældende medlemsstats kompetente PRS-myndighed som forbindelsesled til de enheder, der er kompetente med hensyn til eksportrestriktioner for relevant udstyr, teknologi og software for så vidt angår anvendelse og udvikling af og fremstilling med henblik på PRS, for at sikre, at bestemmelserne i artikel 9 anvendes.

7. En kompetent PRS-myndighed er tilknyttet GSMC i overensstemmelse med artikel 8 og punkt 4 i bilaget.

8. Stk. 4 og 7 berører ikke medlemsstaternes mulighed for efter fælles overenskomst at uddelegere visse af deres respektive kompetente PRS-myndigheders specifikke opgaver til en anden medlemsstat, bortset fra opgaver vedrørende udøvelsen af suverænitet over deres respektive områder. Opgaver nævnt i stk. 4 og 7 samt opgaver i henhold til stk. 5 kan udføres af medlemsstater i fællesskab. De berørte medlemsstater underretter straks Kommissionen om sådanne foranstaltninger.

9. En kompetent PRS-myndighed kan anmode om teknisk bistand fra Det Europæiske GNSS-agentur med henblik på at udføre sine opgaver med forbehold af specifikke ordninger. De berørte medlemsstater underretter straks Kommissionen om sådanne ordninger.

10. De kompetente PRS-myndigheder rapporterer hvert tredje år til Kommissionen og Det Europæiske GNSS-agentur om overholdelsen af de fælles minimumsstandarder.

11. Kommissionen aflægger med bistand fra Det Europæiske GNSS-agentur hvert tredje år rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de kompetente PRS-myndigheders overholdelse af de fælles minimumsstandarder, samt i alle tilfælde af alvorlige overtrædelser af disse standarder.

12. Hvis en kompetent PRS-myndighed ikke overholder de i artikel 8 fastsatte fælles minimumsstandarder, kan Kommissionen under behørig hensyntagen til nærhedsprincippet og i samråd med den pågældende medlemsstat — samt om nødvendigt efter at have indhentet yderligere specifikke oplysninger — fremsætte en henstilling. Den pågældende kompetente PRS-myndighed skal inden for tre måneder efter fremsættelsen af henstillingen enten opfylde Kommissionens henstilling eller anmode om eller foreslå andre ændringer med henblik på at sikre opfyldelse af de fælles minimumsstandarder og gennemføre disse efter aftale med Kommissionen.

Hvis den pågældende kompetente PRS-myndighed efter udløbet af denne frist på tre måneder stadig ikke overholder de fælles minimumsstandarder, informerer Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet herom og foreslår egnede foranstaltninger.

Artikel 6

GSMC's rolle

GSMC danner den operationelle grænseflade mellem de kompetente PRS-myndigheder, Rådet og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, der handler i henhold til den fælles aktion 2004/552/FUSP, og kontrolcentrene. GSMC underretter Kommissionen om alle begivenheder, der kan påvirke PRS-funktionerne.

Artikel 7

Fremstilling af og sikkerheden ved modtagere og sikkerhedsmoduler

1. En medlemsstat kan, med forbehold af kravene i artikel 5, stk. 5, overlade det til organer, der er etableret på dens område eller på en anden medlemsstats område, at fremstille PRS-modtagere eller de tilhørende sikkerhedsmoduler. Rådet, Kommissionen eller EU-Udenrigstjenesten kan overlade det til organer, der er etableret på en medlemsstats område, at fremstille PRS-modtagere eller de tilhørende sikkerhedsmoduler til eget brug.

2. Komitéen for Sikkerhedsgodkendelse kan til enhver tid tilbagetrække en autorisation, som den har udstedt til et i denne artikels stk. 1 omhandlet organ, til at fremstille PRS-modtagere eller de tilhørende sikkerhedsmoduler, hvis de i artikel 5, stk. 5, litra b), omhandlede foranstaltninger ikke er overholdt.

Artikel 8

Fælles minimumsstandarder

1. De fælles minimumsstandarder, som de i artikel 5 omhandlede kompetente PRS-myndigheder skal overholde, skal dække de i bilaget fastsatte områder.

2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 11 vedrørende vedtagelse af fælles minimumsstandarder på de i bilaget nævnte områder og, om nødvendigt, ændringer, der opdaterer bilaget for at tage højde for Galileo-programmets udvikling, især vedrørende teknologi og ændringer i sikkerhedsbehovet.

3. Kommissionen kan på basis af de i denne artikels stk. 2 nævnte fælles minimumsstandarder vedtage de nødvendige tekniske krav, retningslinjer og andre foranstaltninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 12, stk. 2.

4. Kommissionen sikrer, at der tages de nødvendige skridt til at efterkomme de i stk. 2 og 3 nævnte foranstaltninger, og at krav vedrørende sikkerheden i forbindelse med PRS og dens brugere og tilknyttet teknologi opfyldes under fuld hensyntagen til ekspertråd.

5. For at bidrage til overholdelsen af denne artikel tilrettelægger Kommissionen et møde for alle kompetente PRS-myndigheder mindst en gang om året.

6. Kommissionen sørger med bistand fra medlemsstaterne og Det Europæiske GNSS-agentur, navnlig ved at gennemføre kontroller eller inspektioner, for, at de kompetente PRS-myndigheder overholder de fælles minimumsstandarder.

Artikel 9

Eksportrestriktioner

Eksport til lande uden for Unionen af udstyr, teknologi og software vedrørende anvendelse og udvikling af og fremstilling med henblik på PRS er kun tilladt i overensstemmelse med artikel 8 og punkt 3 i bilaget og i henhold til de i artikel 3, stk. 5, omhandlede aftaler eller aftaler vedrørende de nærmere regler om referencestationers placering og drift.

Artikel 10

Anvendelse af fælles aktion 2004/552/FUSP

Denne afgørelse anvendes med forbehold af foranstaltninger, der træffes i henhold til fælles aktion 2004/552/FUSP.

Artikel 11

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8, stk. 2, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 5. november 2011. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden.

3. Den i artikel 8, stk. 2, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 2, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 12

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 683/2008. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.

Artikel 13

Gennemgang og rapportering

Senest to år efter at PRS er blevet erklæret for operationel, aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om, hvorvidt de fastsatte regler for adgang til PRS fungerer tilfredsstillende og er hensigtsmæssige, og foreslår om nødvendigt ændringer til denne afgørelse i overensstemmelse hermed.

Artikel 14

Specifikke regler for gennemførelsen af Galileo-programmet

Uanset de øvrige bestemmelser i denne afgørelse og med henblik på at sikre, at systemet etableret under Galileo-programmet fungerer problemfrit, gives der autorisation til adgang til PRS-teknologien og til at eje eller anvende PRS-modtagere under overholdelse af de principper, der er fastlagt i artikel 8 og i bilaget, til:

a) Kommissionen, i dens egenskab af forvalter af Galileo-programmet

b) operatørerne af systemet etableret under Galileo-programmet, udelukkende med henblik på udøvelsen af deres beføjelser, som fastlagt i en særlig aftale med Kommissionen

c) Det Europæiske GNSS-agentur, med henblik på at sætte det i stand til at varetage de opgaver, det har fået overdraget, som fastlagt i en særlig aftale med Kommissionen

d) Den Europæiske Rumorganisation, udelukkende med henblik på forskning, udvikling og udbredelse af infrastruktur, som fastlagt i en særlig aftale med Kommissionen.

Artikel 15

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af denne afgørelse. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 16

Ikrafttræden og anvendelse

1. Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

2. Medlemsstaterne anvender artikel 5 senest på den 6. november 2013.

Artikel 17

Adressater

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Strasbourg, den 25. oktober 2011. På Europa-Parlamentets vegne J. BUZEK Formand På Rådets vegne M. DOWGIELEWICZ Formand

(1) EUT C 54 af 19.2.2011, s. 36.

(2) Europa-Parlamentets holdning af 13.9.2011 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 10.10.2011.

(3) EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1.

(4) EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1.

(5) EUT L 141 af 27.5.2011, s. 17.

(6) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

(7) EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

(8) EUT L 246 af 20.7.2004, s. 30.

(9) EUT L 276 af 20.10.2010, s. 11.

(10) EUT L 134 af 29.5.2009, s. 1.

(11) EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.