KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 12/97 af 18. december 1996 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 249, og

ud fra følgende betragtninger:

Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2153/96 (3), fastsætter visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2913/92;

Rådet har den 22. december 1994 vedtaget afgørelse 94/800/EF (4), om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af de aftaler, der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguay-runden (1986-1994) for så vidt angår de områder, der hører under Fællesskabets kompetence; i forbindelse med anvendelsen af denne afgørelses bilag 1a, som indeholder aftalen vedrørende oprindelsesreglerne, har Fællesskabet påtaget sig at etablere et system for bindende oprindelsesoplysninger;

for at lette forståelsen af oprindelsesreglerne i deres helhed, og især af de autonome oprindelsesregler, bør der skabes en bedre sammenhæng mellem de forskellige regelsæt, idet der dog tages hensyn til, at der gælder specifikke regler for hvert sæt; der bør tages hensyn til ikrafttrædelsen af den kombinerede nomenklatur, der er blevet vedtaget som følge af ændringer af det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, og der bør endvidere tages hensyn til ikrafttrædelsen af det af UNCTAD ændrede oprindelsescertifikat formular A;

for at forenkle formaliteterne i forbindelse med benyttelse af en toldprocedure af økonomisk betydning bør det fastsættes nærmere, hvilke dokumenter der skal vedlægges angivelser til henførsel under de enkelte procedurer;

der bør fastlægges et minimum af oplysninger, der skal fremgå af den kvittering, som udstedes efter betalingen af told i tilknytning til en mundtlig angivelse, med henblik på at gøre det lettere at bevise, at toldformaliteterne for de pågældende varer er opfyldt;

ved Kommissionens forordning (EF) nr. 482/96 (5) om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 blev der i forbindelse med proceduren for fællesskabsforsendelse indført mere fleksible regler for fremlæggelse af alternative beviser, således at fællesskabsforsendelser kan afsluttes, når eksemplar 5 af det administrative enhedsdokument ikke er blevet returneret; der bør fastsættes tilsvarende fleksible regler for fremlæggelse af alternative beviser, når retureksemplarer af TIR- eller ATA-carneter ikke returneres;

ved forordning (EF) nr. 482/96 blev der også fastsat bestemmelser for at foreskrive bindende ruter under proceduren for fællesskabsforsendelse, især for vareforsendelser, for hvilke den samlede kaution er blevet suspenderet; der bør også indføres identiske kontrolforanstaltninger for sådanne varer, når de forsendes under TIR-proceduren;

der bør fastsættes, at der kan indrømmes godtgørelse af importafgifter, når varer i uforandret stand udføres i henhold til proceduren for aktiv forædling (tilbagebetalingsordningen);

i henhold til artikel 871 og 905 i forordning (EØF) nr. 2454/93 skal Kommissionen på grundlag af de sagsakter, som forelægges den af medlemsstaterne, træffe beslutning dels om de situationer, hvor der ikke skal foretages efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, dels om godtgørelses- eller fritagelsesansøgninger;

det bør sikres, at både personer, der berøres af en beslutning om efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, og personer, der ansøger om godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter, effektivt garanteres retten til at blive hørt;

for at undgå at der foretages opkrævning i de tilfælde, hvor det er sandsynligt, at der bør indrømmes godtgørelse senere, er det nødvendigt at udsætte debitors forpligtelse til at betale afgifterne i disse tilfælde, i overensstemmelse med artikel 222, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2913/93;

i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92 fastlægges betingelserne for afgørelse af varers oprindelse; talrige komponenter kan have oprindelse i mere end et enkelt land og forhåndsmonteres i andre lande end det land, hvori de endeligt indgår i samlingen af den uindspillede diskette; en sådan samling af forhåndsmonterede dele kan ikke anses for at medføre oprindelsesstatus; på denne baggrund og for at sikre, at ovennævnte artikel 24 fortolkes og anvendes på samme måde overalt, er det nødvendigt at ændre bilag 11 til forordning (EØF) nr. 2454/93;

afgørelse nr. 4/92 af 22. december 1992 truffet af Samarbejdsudvalget EØF-San Marino (6) og nr. 1/96 af 1. juli 1996 (7) truffet af Det Blandede Udvalg EF-Andorra, gør det muligt at anvende den fælles forsendelsesprocedure mellem på den ene side Fællesskabet og på den anden side Andorra og San Marino; derfor bør listen over de koder, der skal benyttes i rubrik 51, 52 og 53 i Det Administrative Enhedsdokument (DAE) suppleres;

af økonomiske grunde forekommer det hensigtsmæssigt at komplettere listen i bilag 87;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 2454/93 foretages følgende ændringer:

1) Del I, afsnit II, affattes således:

»AFSNIT II

BINDENDE OPLYSNINGER

KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 5

I dette afsnit forstås ved:

1) bindende oplysning:

en tariferingsoplysning eller en oprindelsesoplysning, der er bindende for administrationerne i alle Fællesskabets medlemsstater, når de betingelser, der er fastlagt i artikel 6 og 7, er opfyldt

2) oplysningssøgende:

- for så vidt angår tarifering: enhver person, der har anmodet toldmyndighederne om en bindende tariferingsoplysning

- for så vidt angår oprindelse: enhver person, der med berettiget anledning har anmodet toldmyndighederne om en bindende oprindelsesoplysning

3) modtager:

den person, i hvis navn den bindende oplysning er meddelt.

KAPITEL 2

Procedure for indhentning af bindende oplysninger - meddelelse til den oplysningssøgende og fremsendelse til Kommissionen

Artikel 6

1. Anmodning om bindende oplysninger fremsættes skriftligt til de kompetente toldmyndigheder i den eller de medlemsstater, hvor de pågældende oplysninger skal anvendes, eller til de kompetente toldmyndigheder i den medlemsstat, hvor den oplysningssøgende er etableret.

2. Anmodningen om bindende tariferingsoplysninger må kun vedrøre én vare. Anmodningen om bindende oprindelsesoplysninger må kun vedrøre én vare og specifikke omstændigheder, der gør det muligt for varen at opnå oprindelsesstatus.

3. A) Anmodningen om bindende tariferingsoplysninger skal bl.a. indeholde følgende oplysninger:

a) modtagerens navn og adresse

b) den oplysningssøgendes navn og adresse, hvis denne ikke er modtageren

c) den toldnomenklatur, hvorefter tariferingen skal foretages. Hvis den oplysningssøgende ønsker at opnå tarifering af en vare i en af de nomenklaturer, der er omhandlet i kodeksens artikel 20, stk. 3, litra b), og stk. 6, litra b), skal den pågældende nomenklatur udtrykkeligt nævnes i anmodningen om bindende tariferingsoplysninger

d) en detaljeret beskrivelse af varen, der gør det muligt at identificere den og fastslå dens tarifering i toldnomenklaturen

e) varens sammensætning samt de undersøgelsesmetoder, der eventuelt er anvendt til at bestemme den, hvis tariferingen afhænger deraf

f) eventuelt vareprøver, fotografier, tekniske tegninger, kataloger eller anden dokumentation, som kan være toldmyndighederne til hjælp ved bestemmelse af, hvorledes varen skal tariferes i toldnomenklaturen (vedlægges anmodningen)

g) den forventede tarifering

h) tilsagn om efter anmodning fra toldmyndighederne at fremlægge en oversættelse af den eventuelt vedlagte dokumentation til den pågældende medlemsstats officielle sprog eller et af dens officielle sprog

i) angivelse af, hvilke oplysninger der bør betragtes som fortrolige

j) tilkendegivelse af, om den oplysningssøgende har kendskab til, at der allerede er anmodet om eller meddelt en bindende tariferingsoplysning for en identisk eller lignende vare i Fællesskabet

k) accept af, at de angivne oplysninger må blive lagret på en database hos Kommissionen; bortset fra de i kodeksens artikel 15 nævnte tilfælde anvendes de i medlemsstaterne gældende bestemmelser om beskyttelse af oplysninger.

B) Anmodningen om bindende oprindelsesoplysninger skal bl.a. indeholde følgende oplysninger:

a) modtagerens navn og adresse

b) den oplysningssøgendes navn og adresse, hvis denne ikke er modtageren

c) de retsforskrifter, der skal finde anvendelse, dvs. artikel 22 eller 27 i kodeksen

d) en detaljeret beskrivelse af varen og dens tarifering i toldtariffen

e) efter behov, varens sammensætning, de undersøgelsesmetoder, der eventuelt er anvendt til at bestemme den, og dens pris ab fabrik

f) de forhold, der gør det muligt at bestemme oprindelsen, beskrivelse af de anvendte materialer og deres oprindelse, tarifering, tilsvarende værdier og en beskrivelse af de nærmere omstændigheder (regler for positionsskifte, merværdi, beskrivelse af bearbejdning eller forarbejdning eller enhver anden specifik regel), der har gjort det muligt at opfylde de pågældende betingelser; det bør især anføres, hvilken oprindelsesregel der er anvendt, og hvor varen forventes at have oprindelsesstatus

g) eventuelt vareprøver, fotografier, tekniske tegninger, kataloger eller anden dokumentation om varens sammensætning og bestanddele, som kan vise, hvilken fremstillingsproces eller forarbejdning de anvendte materialer har undergået

h) tilsagn om efter anmodning fra toldmyndighederne at fremlægge en oversættelse af den eventuelt vedlagte dokumentation til den pågældende medlemsstats officielle sprog eller et af dens officielle sprog

i) angivelse af, hvilke oplysninger der bør betragtes som fortrolige, i forhold til offentligheden eller administrationerne

j) tilkendegivelse af, om den oplysningssøgende har kendskab til, at der i Fællesskabet allerede er anmodet om eller meddelt en bindende tariferingsoplysning eller en bindende oprindelsesoplysning for identiske eller lignende varer eller materialer som dem, der er omhandlet i litra d) og f)

k) accept af, at de angivne oplysninger må blive lagret på en database hos Kommissionen med offentlig adgang; bortset fra de i kodeksens artikel 15 nævnte tilfælde anvendes de i medlemsstaterne gældende bestemmelser om beskyttelse af oplysninger.

4. Hvis toldmyndighederne, når de modtager anmodningen, mener, at den ikke indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan udtale sig med sikkerhed, anmoder de den oplysningssøgende om at meddele de manglende oplysninger. De i artikel 7 fastsatte frister på henholdsvis tre måneder og 150 dage fra det tidspunkt, hvor toldmyndighederne råder over alle de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan udtale sig; de bekræfter modtagelsen af anmodningen og meddeler den oplysningssøgende om, fra hvilken dato den nævnte frist løber.

5. En fortegnelse over de toldmyndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne til at modtage anmodninger om eller meddele bindende oplysninger, offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C.

Artikel 7

1. Bindende oplysninger skal hurtigst muligt meddeles den oplysningssøgende.

a) For så vidt angår tarifering: Hvis det ikke er muligt at meddele bindende tariferingsoplysninger til den oplysningssøgende senest tre måneder efter godtagelsen af anmodningen, skal toldmyndighederne underrette den oplysningssøgende om grunden til forsinkelsen samt tilkendegive, hvornår de forventer at kunne meddele oplysningerne.

b) For så vidt angår oprindelse: Oplysningen skal være meddelt senest 150 dage efter godtagelsen af anmodningen.

2. Bindende oplysninger skal meddeles på en formular som vist i bilag 1 (bindende tariferingsoplysning) eller bilag 1a (bindende oprindelsesoplysning). Meddelelsen skal indeholde angivelse af, hvilke oplysninger der er meddelt som fortrolige. Der skal desuden henvises til den i kodeksens artikel 243 omhandlede klageadgang.

Artikel 8

1. Toldmyndighederne i den berørte medlemsstat sender straks Kommissionen en kopi af den bindende tariferingsoplysning, der er meddelt til den oplysningssøgende, (eksemplar nr. 2 i bilag 1) og oplysningerne (eksemplar nr. 4 i samme bilag), eller en kopi af den bindende oprindelsesoplysning, der er meddelt til den oplysningssøgende og oplysningerne. Fremsendelsen sker ad elektronisk vej.

2. Hvis en medlemsstat anmoder herom, sender Kommissionen straks oplysningerne i kopien af formularen samt de øvrige oplysninger. Fremsendelsen sker ad elektronisk vej.

KAPITEL 3

Bestemmelser vedrørende afvigende bindende oplysninger

Artikel 9

1. Hvis det viser sig, at to eller flere bindende oplysninger afviger fra hinanden

- optager Kommissionen, på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat, spørgsmålet på dagsordenen for udvalgets møde den kommende måned eller, hvis dette ikke er muligt, for det første derpå følgende møde

- vedtager Kommissionen ifølge kodeksens udvalgsprocedure hurtigst muligt og senest inden seks måneder efter det i første led nævnte møde en foranstaltning, der sikrer en ensartet anvendelse af forskrifterne for toldnomenklaturen eller varers oprindelse.

2. I stk. 1 forstås ved afvigende oprindelsesoplysninger oplysninger, der giver forskellig oprindelsesstatus til varer:

- som henhører under den samme toldposition, og hvis oprindelse er bestemt efter de samme oprindelsesregler, og

- som er fremkommet ved samme fremstillingsproces.

KAPITEL 4

De bindende oplysningers retslige betydning

Artikel 10

1. Bindende oplysninger kan kun påberåbes af modtageren, jf. dog kodeksens artikel 5 og 64.

2. a) For så vidt angår tarifering, kan toldmyndighederne kræve, at modtageren på det tidspunkt, hvor han afvikler toldformaliteterne, over for toldmyndighederne skal oplyse, at han er i besiddelse af bindende tariferingsoplysninger for de varer, som toldbehandles

b) For så vidt angår oprindelse, kan de myndigheder, der har beføjelser til at kontrollere, om bindende oprindelsesoplysninger kan finde anvendelse, kræve, at modtageren på det tidspunkt, hvor han afvikler alle formaliteterne, over for disse myndigheder skal oplyse, at han er i besiddelse af bindende oprindelsesoplysninger for de varer, som behandles.

3. Modtageren af en bindende oplysning kan kun gøre denne gældende for den pågældende vare,

a) for så vidt angår tarifering: såfremt toldmyndighederne finder det godtgjort, at der i alle henseender er overensstemmelse mellem den angivne vare og den vare, der er beskrevet i den forelagte tariferingsoplysning

b) for så vidt angår oprindelse: såfremt de i stk. 2, litra b), omhandlede myndigheder finder det godtgjort, at den angivne vare og de for dens opnåelse af oprindelsesstatus bestemmende omstændigheder i alle henseender stemmer overens med de varer, som de er beskrevet i den forelagte oprindelsesoplysning.

4. Toldmyndighederne eller de i stk. 2, litra b) omhandlede myndigheder kan forlange en oversættelse af henholdsvis den forelagte tariferingsoplysning og den forelagte oprindelsesoplysning til den pågældende medlemsstats officielle sprog eller et af dens officielle sprog.

Artikel 11

Bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt efter den 1. januar 1991 af en medlemsstats toldmyndigheder, er bindende for de kompetente myndigheder i samtlige medlemsstater på samme betingelser.

Artikel 12

1. Straks efter vedtagelsen af de i kodeksens artikel 12, stk. 5, nævnte retsakter eller foranstaltninger træffer toldmyndighederne alle nødvendige foranstaltninger til, at der kun meddeles bindende oplysninger, der er i overensstemmelse med den pågældende retsakt eller foranstaltning.

2. a) For så vidt angår bindende tariferingsoplysninger skal ved anvendelse af stk. 1 følgende datoer tages i betragtning:

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. i), nævnte forordninger om ændring af toldnomenklaturen, den dato, fra hvilken de finder anvendelse

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. i), nævnte forordninger, der fastlægger eller påvirker tariferingen af en vare i toldnomenklaturen, datoen for deres offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie L

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. ii), nævnte foranstaltninger om ændring af de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur, datoen for deres offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C

- for en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol som nævnt i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. ii), datoen for dommens afsigelse

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. ii), nævnte foranstaltninger om tariferingsudtalelser eller ændringer af de forklarende bemærkninger til det harmoniserede systems nomenklatur, der vedtages af Verdenstoldorganisationen, datoen for offentliggørelse af Kommissionens meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C.

b) For så vidt angår bindende oprindelsesoplysninger, skal ved anvendelse af stk. 1 følgende datoer tages i betragtning:

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. i), nævnte forordninger om definition af varers oprindelse og om de forskrifter, der fastsættes i henhold til artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), den dato, fra hvilken de finder anvendelse

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. i) nævnte foranstaltninger om de indledende noter og udtalelser, der er vedtaget på fællesskabsplan, datoen for deres offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C

- for en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol som nævnt i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), datoen for dommens afsigelse

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), nævnte foranstaltninger om udtalelser om oprindelse eller fortolkninger, der er vedtaget af WTO, den dato, der er angivet i Kommissionens meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C

- for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), nævnte foranstaltninger vedrørende bilaget til aftalen om oprindelsesregler og for de foranstaltninger, der vedtages som led i internationale aftaler, den dato, fra hvilken de finder anvendelse.

3. Kommissionen meddeler hurtigst muligt toldmyndighederne datoen for vedtagelsen af de i denne artikel omhandlede foranstaltninger og retsakter.

KAPITEL 5

Bestemmelser om ophør af de bindende oplysningers gyldighed

Artikel 13

Når en bindende oplysning som følge af anvendelse af kodeksens artikel 12, stk. 4, andet punktum, og stk. 5, annulleres eller ophører med at være gyldig, underrettes Kommissionen hurtigst muligt herom af de toldmyndigheder, der har meddelt oplysningen.

Artikel 14

1. Når modtageren af en bindende oplysning, der er ophørt med at være gyldig af årsager omhandlet i kodeksens artikel 12, stk. 5, ønsker at påberåbe sig oplysningen i et bestemt tidsrum i overensstemmelse med stk. 6 i nævnte artikel, underretter han toldmyndighederne herom og medsender om nødvendigt dokumentation, som giver mulighed for at kontrollere, om de med henblik herpå fastsatte betingelser er opfyldt.

2. I særlige tilfælde, hvor Kommissionen i henhold til kodeksens artikel 12, stk. 7, andet afsnit, har vedtaget at gøre undtagelse fra bestemmelserne i stk. 6 i samme artikel, samt i de tilfælde, hvor de i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede betingelser for fortsat at påberåbe sig den bindende oplysning ikke er opfyldt, meddeler toldmyndighederne modtageren dette skriftligt.«

2) Del I, afsnit IV, kapitel 2, affattes således:

»KAPITEL 2

Præferenceoprindelse

Artikel 66

I dette kapitel forstås ved:

a) »fremstilling« alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processer

b) »materialer« alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt

c) »produkt« det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces

d) »varer« både materialer og produkter

e) »toldværdi« den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)

f) »prisen ab fabrik« i listerne i bilag 15, 19 og 20 den pris, der er betalt for produktet til producenten i den virksomhed, hvor den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, heri medregnet værdien af alle anvendte materialer, men fratrukket alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres

g) »værdi« i listerne i bilag 15, 19 og 20 toldværdien på indførselstidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt værdien ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i pågældende præferenceberettigede land efter artikel 67, stk. 1, republik eller territorium efter artikel 98, stk. 1. Hvis det er nødvendigt at fastsætte værdien af de anvendte materialer med oprindelsesstatus, finder bestemmelserne i dette afsnit tilsvarende anvendelse

h) »kapitler og positioner« de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede system

i) »tariferet« et produkts eller et materiales tarifering i en bestemt position

j) »sending« produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura.

Afdeling 1

Den generelle præferenceordning

Underafdeling 1

Definition af begrebet produkter med oprindelsesstatus

Artikel 67

1. Ved anvendelse af bestemmelserne om de generelle toldpræferencer, som indrømmes af Fællesskabet for produkter med oprindelse i udviklingslande (i det følgende benævnt »præferenceberettigede lande«) anses nedenstående produkter for at have oprindelse i et præferenceberettiget land:

a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i det pågældende land, jf. artikel 68

b) produkter, der er fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land, og til hvis fremstilling der er medgået andre produkter end dem, der er nævnt i litra a), på betingelse af at produkterne har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel 69.

2. Ved anvendelse af bestemmelserne i denne afdeling anses produkter med oprindelse i Fællesskabet, jf. stk. 3, som produkter med oprindelse i et præferenceberettiget land, forudsat at de i det pågældende præferenceberettigede land undergår en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 70.

3. Bestemmelserne i stk. 1 finder tilsvarende anvendelse for at fastslå oprindelsen af produkter fremstillet i Fællesskabet.

4. I det omfang Norge og Schweiz indrømmer generelle toldpræferencer til produkter med oprindelse i de i stk. 1 omhandlede præferenceberettigede lande og anvender en tilsvarende definition af produkter med oprindelsesstatus som den, der er fastlagt i nærværende afdeling, anses produkter med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller Schweiz, der i et præferenceberettiget land undergår mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end dem, der er omhandlet i artikel 70, som produkter med oprindelse i det pågældende præferenceberettigede land.

Bestemmelserne i første afsnit finder kun anvendelse på produkter med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller Schweiz ( i overensstemmelse med oprindelsesreglerne for de pågældende toldpræferencer), såfremt produkterne udføres direkte til de præferenceberettigede lande.

Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C, datoen, fra hvilken de i dette stykke fastsatte bestemmelser finder anvendelse.

5. Bestemmelserne i stk. 4 finder anvendelse på betingelse af, at Norge og Schweiz ud fra gensidighedsprincippet indrømmer samme behandling for fællesskabsprodukter.

Artikel 68

1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i et præferenceberettiget land eller Fællesskabet, anses følgende:

a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbund

b) vegetabilske produkter, der er høstet dér

c) levende dyr, som er født og opdrættet dér

d) produkter fra levende dyr, som opdrættes dér

e) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér

f) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for deres søterritorier

g) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter

h) brugte genstande, som indsamles dér og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer,

i) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér

j) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt det har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund

k) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a)-j) nævnte produkter.

2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe:

- som er registreret eller anmeldt i det præferenceberettigede land eller i en medlemsstat

- som fører et præferenceberettiget lands eller en medlemsstats flag

- som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i et af disse lande eller i en af disse stater, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om selskaber, for mindst halvdelens vedkommende tilhører det pågældende præferenceberettigede land, medlemsstaterne, offentlige institutioner eller statsborgere i dette præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne

- hvis officersbesætning er sammensat af statsborgere i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne, og

- og hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne.

3. Udtrykkene »præferenceberettiget land« og »Fællesskabet« omfatter også dette lands og EF-medlemsstaternes søterritorier.

4. Fartøjer, der befinder sig på det åbne hav, navnlig fabriksskibe, om bord på hvilke fangsten bearbejdes eller forarbejdes, anses for at udgøre en del af det præferenceberettigede lands eller den medlemsstats område, hvorunder de hører, forudsat at de opfylder de i stk. 2 fastsatte betingelser.

Artikel 69

1. Ved anvendelsen af artikel 67 anses materialer uden oprindelsesstatus for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når det fremstillede produkt henføres under en anden toldposition end den, hvorunder alle de materialer, der ikke har oprindelsesstatus, og som er blevet anvendt til fremstillingen, tariferes, jf. dog stk. 2.

2. For et produkt, der er anført i kolonne 1 og 2 i listen i bilag 15, gælder de for produkterne i kolonne 3 angivne betingelser i stedet for reglen i stk. 1.

Artikel 70

Følgende bearbejdninger eller forarbejdninger anses som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om kravene i artikel 69, stk. 1, er opfyldt:

a) behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport eller opbevaring (lufttilførsel, strækning, tørring, afkøling, anbringelse i saltvand, svovlholdigt vand eller i vand, der er tilsat andre stoffer, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele og lignende)

b) enkle foranstaltninger såsom afstøvning, sigtning, sortering, klassificering, sammensætning (herunder samling i sæt), vask, maling og udskæring

c) i) udskiftning af emballage og adskillelse og samling af kolli

ii) enkel aftapning, påfyldning af flakoner, anbringelse i sække, etuier, æsker, på bræt, plader eller bakker mv. samt alle andre enkle emballeringsarbejder

d) anbringelse af mærker, etiketter eller andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage

e) enkel blanding af produkter, også af forskellige arter, når en eller flere af bestanddelene i blandingen ikke opfylder betingelserne i denne afdeling for at kunne anses som produkter med oprindelsesstatus i et præferenceberettiget land eller i Fællesskabet

f) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt

g) udførelse af to eller flere af de i litra a)-f) nævnte behandlinger

h) slagtning af dyr.

Artikel 71

1. Som undtagelse fra artikel 69 kan materialer uden oprindelsesstatus anvendes til fremstilling af et givet produkt, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 5 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, jf. i øvrigt de i note 3.4 i bilag 14 fastsatte forskrifter.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på produkter, der henhører under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.

Artikel 72

1. Som undtagelse fra artikel 67 skal det med henblik på at bestemme, om et produkt, som er fremstillet i et præferenceberettiget land, der er medlem af en regional sammenslutning, har oprindelse dér som defineret i nævnte artikel, gælde, at produkter, der har oprindelse i et land i den regionale sammenslutning, og som anvendes ved fremstillingen af førnævnte produkt i et andet land i sammenslutningen, behandles, som om de havde oprindelse i dette produkts fremstillingsland (regional kumulation).

2. Det færdige produkts oprindelsesland bestemmes i henhold til artikel 72a.

3. Regional kumulation finder anvendelse på tre særskilte regionale sammenslutninger af præferenceberettigede lande:

a) Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Lande (ASEAN) (Brunei-Darussalam, Indonesien, Malaysia, Filippinerne, Singapore, Thailand, Vietnam)

b) Det Mellemamerikanske Fællesmarked (CACM) (Costa Rica, Honduras, Guatemala, Nicaragua, El Salvador)

c) Andesfællesskabet (Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru, Venezuela).

4. Ved »regional sammenslutning« forstås henholdsvis ASEAN, CACM og Andesfællesskabet.

Artikel 72a

1. Når varer med oprindelsesstatus i et land, der er medlem af en regional sammenslutning, bearbejdes eller forarbejdes i et andet land i den samme regionale sammenslutning, anses disse for at have oprindelse i det land i den regionale sammenslutning, hvor den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, forudsat at:

a) den merværdi, der er fremkommet i dette land, og som er defineret i stk. 3, er højere end den højeste toldværdi af de anvendte produkter med oprindelse i et af de øvrige lande i den regionale sammenslutning, og

b) den bearbejdning eller forarbejdning, der har fundet sted i dette land, er mere vidtgående end den i artikel 70 fastsatte, og, for så vidt angår tekstilvarer, end de bearbejdninger, der er anført i bilag 16.

2. Når betingelsen i stk. 1, litra a) og b), ikke er opfyldt, anses produkterne for at have oprindelse i det land i den regionale sammenslutning, som tegner sig for den højeste toldværdi af de anvendte produkter med oprindelsesstatus, som hidrører fra de øvrige lande i den regionale sammenslutning.

3. Ved »merværdi« forstås prisen ab fabrik minus toldværdien af hvert af de anvendte produkter, som har oprindelse i et andet land i den regionale sammenslutning.

4. Når varer udføres fra et land i en regional sammenslutning til et andet land i den samme regionale sammenslutning med henblik på at blive anvendt ved yderligere forarbejdning eller bearbejdning eller med henblik på at blive genudført uden yderligere forarbejdning eller bearbejdning, bevises varernes oprindelsesstatus ved hjælp af et i det førstnævnte land udstedt oprindelsescertifikat formular A.

5. Som bevis for at varer, der udføres fra et land i en regional sammenslutning til Fællesskabet, har opnået eller bevaret deres oprindelsesstatus i medfør af artikel 72, nærværende artikel og artikel 72b, fremlægges et oprindelsescertifikat formular A, eller en fakturaerklæring, der er udstedt på grundlag af et oprindelsescertifikat formular A, som er udfærdiget i overensstemmelse med stk. 4.

6. I rubrik 12 på oprindelsescertifikatet formular A, eller på fakturaerklæringen angives oprindelseslandet således:

- når der er tale om udførsel uden forarbejdning eller bearbejdning, jf. stk. 4, anføres fremstillingslandet,

- når der er tale om varer, der udføres efter yderligere forarbejdning eller bearbejdning, anføres oprindelseslandet som fastslået i medfør af stk. 1.

Artikel 72b

1. Artikel 72 og 72a finder kun anvendelse, såfremt:

a) reglerne for samhandel i forbindelse med regional kumulation mellem landene i den regionale sammenslutning er identiske med de regler, der er fastsat i denne afdeling

b) hvert land i den regionale sammenslutning har givet tilsagn om at overholde eller sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne afdeling og yde Fællesskabet og de øvrige lande i den regionale sammenslutning den administrative bistand, som er nødvendig for at sikre en korrekt udstedelse af oprindelsescertifikater formular A og kontrol af oprindelsescertifikaterne og fakturaerklæringer.

Dette tilsagn meddeles Kommissionen gennem sekretariatet for den pågældende regionale sammenslutning.

Sekretariaterne er henholdsvis:

- ASEAN's generalsekretariat

- det permanente sekretariat for CACM, og

- Junta de Acuerdo de Cartagena.

2. Kommissionen underretter medlemsstaterne, når de i stk. 1 nævnte betingelser er opfyldt for hver af de regionale sammenslutninger.

3. Artikel 78, stk. 1, litra b), finder ikke anvendelse for produkter med oprindelse i et hvilket som helst land i den regionale sammenslutning, såfremt produkterne passerer igennem et af de andre landes territorium i den regionale sammenslutning, uanset om bearbejdning eller forarbejdning finder sted.

Artikel 73

Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.

Artikel 74

Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.

Artikel 75

Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:

a) elektrisk energi og brændsel

b) anlæg og udstyr

c) maskiner og værktøj

d) varer, som ikke indgår og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.

Artikel 76

1. Der kan indrømmes undtagelse fra bestemmelserne i denne afdeling til fordel for de mindst udviklede lande, der er omfattet af ordningen med generelle toldpræferencer, når videreudvikling af bestående industrier eller oprettelse af nye industrier begrunder det. De mindst udviklede præferenceberettigede lande er opført i Rådets EF-forordninger og EKSF's beslutning om anvendelse af generelle toldpræferencer for indeværende år. Med henblik herpå indgiver det pågældende land til Kommissionen en anmodning om undtagelse med angivelse af begrundelserne for anmodningen i overensstemmelse med stk. 3.

2. Ved behandling af anmodningerne tages der navnlig hensyn til:

a) tilfælde, hvor anvendelse af oprindelsesreglerne i mærkbar grad vil kunne påvirke en i det pågældende land bestående industris mulighed for at fortsætte sin udførsel til Fællesskabet, og navnlig tilfælde, hvor denne anvendelse vil kunne medføre ophør af aktiviteter

b) særlige tilfælde, hvor det klart kan bevises, at oprindelsesreglerne vil være en hindring for betydelige investeringer inden for en bestemt industri, og hvor en undtagelse, der virker fremmende for gennemførelsen af et investeringsprogram, vil gøre det muligt at opfylde disse regler etapevis

c) de økonomiske og sociale virkninger, især på beskæftigelsesområdet, i de præferenceberettigede lande og i Fællesskabet af de afgørelser, der skal træffes.

3. For at lette undersøgelsen af anmodningerne om undtagelse forelægger det land, der indgiver anmodning, en så fuldstændig dokumentation som muligt, der navnlig omfatter følgende oplysninger:

- det færdige produkts betegnelse

- art og mængde af materialer med oprindelse i tredjelande

- fremstillingsproces

- merværdi

- antal beskæftigede i den pågældende virksomhed

- den mængde, der forventes udført til Fællesskabet

- andre muligheder for forsyning med råmaterialer

- begrundelse for længden af den ønskede periode

- andre bemærkninger.

4. Kommissionen forelægger undtagelsesanmodningen for udvalget. Der træffes afgørelse herom efter efter udvalgsproceduren i kodeksen.

5. Når der indrømmes undtagelse, anføres følgende påtegning i rubrik 4 på oprindelsescertifikatet formular A eller på den i artikel 90 omhandlede fakturaerklæring:

»Undtagelse - forordning (EF) nr...........«

6. Bestemmelserne i stk. 1-5 finder anvendelse på eventuel forlængelse.

Artikel 77

Betingelserne i denne afdeling vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i det præferenceberettigede land eller i Fællesskabet.

Hvis varer med oprindelsesstatus, der er udført fra det præferenceberettigede land eller fra Fællesskabet til et andet land, genindføres hertil, anses de som varer uden oprindelsesstatus, medmindre det over for de kompetente myndigheder kan godtgøres:

- at de genindførte varer er de samme som dem, der blev udført, og

- at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land.

Artikel 78

1. Nedenstående varer anses for at være transporteret direkte fra det præferenceberettigede land til Fællesskabet eller fra Fællesskabet til samme præferenceberettigede land:

a) varer, hvis transport foregår uden passage af noget andet lands territorium, eller hvis artikel 72 finder anvendelse, kun med passage gennem et andet land inden for samme regionale sammenslutning

b) varer, der udgør en samlet sending, og hvis transport foregår gennem andre landes territorier end det præferenceberettigede land eller Fællesskabet - i givet fald med eller uden omladning eller midlertidig oplagring i disse lande - forudsat at de er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og indladning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes

c) varer, hvis transport foregår gennem Norges eller Schweiz' territorium, og hvoraf alle eller en del af dem derefter genudføres til Fællesskabet forudsat at de er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet, og dér ikke har undergået anden behandling end losning og indladning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes

d) varer, hvis transport foregår i rørledninger uden afbrydelse gennem andre landes territorier end det præferenceberettigede lands eller Fællesskabets territorium.

2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1, litra b) og c), er opfyldt, skal de kompetente toldmyndigheder have forelagt:

a) enten et gennemgående transportdokument som grundlag for transporten igennem transitlandet

b) eller en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder:

- en nøjagtig beskrivelse af varerne

- datoen for varernes losning og indladning, eller eventuelt for deres indskibning eller udskibning, med angivelse af de anvendte skibe eller andre anvendte transportmidler

- dokumenterede oplysninger om de nærmere omstændigheder, hvorunder varerne har henligget i transitlandet

c) eller i mangel heraf enhver anden dokumentation.

Artikel 79

1. Produkter, som afsendes fra et præferenceberettiget land til en udstilling i et andet land, og som sælges med henblik på indførsel i Fællesskabet, er ved indførslen heri omfattet af de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer, forudsat at de opfylder de i denne afdeling fastsatte betingelser for at kunne anerkendes som produkter med oprindelsesstatus i det pågældende præferenceberettigede land, og at det over for de kompetente toldmyndigheder i Fællesskabet kan godtgøres, at:

a) en eksportør har afsendt disse produkter direkte fra det præferenceberettigede land til det land, hvor udstillingen holdes

b) denne eksportør har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i Fællesskabet

c) produkterne er afsendt til Fællesskabet i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, og

d) produkterne fra det tidspunkt, hvor de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen.

2. Et oprindelsescertifikat formular A skal forelægges for toldmyndighederne i Fællesskabet på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for produkternes art og for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet.

3. Stk. 1 finder anvendelse på alle udstillinger, messer og tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter.

Underafdeling 2

Bevis for oprindelse

Artikel 80

Produkter med oprindelsesstatus i de præferenceberettigede lande er omfattet af denne afdeling, såfremt der forelægges:

a) et oprindelsescertifikat formular A, jf. model i bilag 17, eller

b) de i artikel 90, stk. 1, fastsatte tilfælde, en erklæring, hvortil teksten findes i bilag 18, og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de pågældende produkter tilstrækkeligt detaljeret, til at de kan identificeres (herefter benævnt »fakturaerklæring«).

a) Oprindelsescertifikat formular A

Artikel 81

1. Produkter med oprindelsesstatus i henhold til denne afdeling kan, for så vidt som de er blevet transporteret direkte til Fællesskabet som defineret i artikel 78, indføres i Fællesskabet med de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 67, såfremt der forelægges et oprindelsescertifikat formular A, der er udstedt enten af toldmyndighederne eller andre kompetente statslige myndigheder i det præferenceberettigede land, forudsat at dette land:

- har givet Kommissionen de i artikel 93 fastsatte oplysninger, og

- bistår Fællesskabet ved at lade medlemsstaternes toldmyndigheder verificere dokumentets ægthed eller nøjagtigheden af oplysningerne om de pågældende produkters virkelige oprindelse.

2. Et oprindelsescertifikat formular A udstedes kun som dokumentation for anvendelse af de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 67.

3. Et oprindelsescertifikat formular A udstedes kun efter skriftlig ansøgning fra eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant.

4. Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant fremlægger sammen med ansøgningen alle egnede dokumenter, der kan bevise, at de produkter, der skal udføres, opfylder betingelserne for udstedelse af et oprindelsescertifikat formular A.

5. Certifikatet udstedes af den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede land, hvis de produkter, der skal udføres, kan anses som produkter med oprindelsesstatus i henhold til underafdeling 1. Certifikatet stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted, eller er sikret.

6. Med henblik på at fastslå, om betingelserne i stk. 5 er opfyldt, har den kompetente statslige myndighed ret til at kræve yderligere dokumentation forelagt eller til at foretage enhver kontrol, som den måtte finde hensigtsmæssig.

7. Det påhviler den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede land at påse, at formularerne til certifikaterne og ansøgningerne bliver korrekt udfyldt.

8. Det er ikke obligatorisk at udfylde rubrik 2 i oprindelsescertifikat formular A. Rubrik 12 i certifikatet skal udfyldes behørigt med angivelsen »Det Europæiske Fællesskab« eller med angivelse af en af medlemsstaterne.

9. Datoen for udstedelsen af oprindelsescertifikatet formular A skal anføres i rubrik 11. Underskriften i denne rubrik, som er forbeholdt den kompetente statslige udstedende myndighed, skal være håndskrevet.

Artikel 82

1. Et oprindelsescertifikat formular A skal inden ti måneder fra den dato, hvor det er blevet udstedt af de kompetente statslige myndigheder i det præferenceberettigede land, forelægges toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten, for hvilke produkterne frembydes.

2. Oprindelsescertifikater formular A, som forelægges toldmyndighederne efter udløbet af den i stk. 1 nævnte frist, kan godtages som grundlag for anvendelse af bestemmelserne i artikel 67 om toldpræferencer, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder.

3. I andre tilfælde af forsinket forelæggelse kan toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten godtage certifikaterne, når produkterne er blevet frembudt for dem inden udløbet af den i stk. 1 nævnte frist.

4. Efter anmodning fra importøren kan toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten på de af dem fastsatte betingelser tillade, at der for varer,

a) som har betydelig handelsværdi og indføres som led i regelmæssige og kontinuerlige transaktioner

b) som er omfattet af én og samme salgskontrakt, når kontrahenterne er etableret i udførselslandet eller indførselslandet

c) som henhører under samme (ottecifrede) kode i den kombinerede nomenklatur

d) som hidrører fra samme eksportør og er bestemt til samme importør, og for hvilke indførselsformaliteterne opfyldes ved det samme toldsted i Fællesskabet

fremlægges et samlet oprindelsesbevis for toldmyndighederne ved indførslen af den første sending. Denne procedure finder anvendelse for de mængder og det tidsrum, der fastsættes af de kompetente toldmyndigheder. Det pågældende tidsrum kan under ingen omstændigheder være længere end tre måneder.

Artikel 83

Når produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første sending fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.

Artikel 84

Da oprindelsescertifikat formular A udgør adkomstdokumentet for anvendelse af bestemmelserne om toldpræferencer i artikel 67, påhviler det den kompetente statslige myndighed i udførselslandet at tage de nødvendige skridt til at undersøge varernes oprindelsesstatus og til at kontrollere de øvrige oplysninger i certifikatet.

Artikel 85

Oprindelsesbeviser forelægges for toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten efter reglerne i kodeksens artikel 62. Toldmyndighederne er berettigede til at forlange en oversættelse af dokumentet. De kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med en erklæring fra importøren om, at produkterne opfylder betingelserne for anvendelse af denne afdeling.

Artikel 86

1. Uanset artikel 81, stk. 5, kan oprindelsescertifikat formular A undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, som det vedrører, hvis

a) det ikke er udstedt ved selve udførslen på grund af uforsætlige fejl eller udeladelser eller særlige omstændigheder, eller

b) det godtgøres over for toldmyndighederne, at der er blevet udstedt et oprindelsescertifikat formular A, men at dette af tekniske grunde ikke er blevet godtaget ved indførslen.

2. Den kompetente statslige myndighed må kun udstede et certifikat efterfølgende, når den har undersøgt, om oplysningerne i eksportørens ansøgning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende eksportdokumenter, og at der ikke er udstedt et i henhold til bestemmelserne i denne afdeling gyldigt oprindelsescertifikat formular A ved udførslen af de pågældende produkter.

3. På et oprindelsescertifikat formular A, der udstedes efterfølgende, skal en af følgende påtegninger »Issued retrospectively« eller »Délivré a posteriori« anføres i rubrik 4.

Artikel 87

1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et oprindelsescertifikat formular A kan eksportøren henvende sig til den kompetente statslige myndighed, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndigheden beroende eksportdokumenter. Sådanne duplikateksemplarer skal i rubrik 4 være forsynet med påtegningen »Duplicate« eller »Duplicata« samt datoen for udstedelsen af det originale certifikat og dets løbenummer.

2. Med henblik på anvendelse af artikel 82 har duplikateksemplarer gyldighed fra udstedelsesdatoen for det originale certifikat.

Artikel 88

1. Når produkter med oprindelsesstatus undergives kontrol ved et toldsted i Fællesskabet, kan det oprindelige oprindelsesbevis erstattes med et eller flere andre oprindelsescertifikater formular A, hvis de pågældende produkter eller en del af dem skal videreforsendes til et andet sted i Fællesskabet eller til Norge eller Schweiz. Sådanne erstatningsoprindelsescertifikater formular A udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne undergives.

2. Det erstatningscertifikat, der udstedes i medfør af stk. 1 eller artikel 89, betragtes som det endelige oprindelsescertifikat for de omhandlede produkter. Erstatningscertifikatet udstedes på grundlag af en skriftlig anmodning fra den eksportør, der genudfører produkterne.

3. Erstatningscertifikater forsynes i rubrikken øverst til højre med navnet på det transitland, hvor de udstedes.

I rubrik 4 anføres en af følgende påtegninger: »Replacement certificate« eller »Certificat de remplacement«, endvidere anføres datoen for udstedelsen af det oprindelige oprindelsescertifikat og dets løbenummer.

I rubrik 1 anføres navnet på den eksportør, der genudfører produkterne.

I rubrik 2 kan anføres navnet på den endelige modtager.

I rubrik 3-9 anføres alle de oplysninger fra det oprindelige certifikat, der vedrører de genudførte produkter.

I rubrik 10 henvises til fakturaen fra den eksportør, der genudfører produkterne.

Rubrik 11 påtegnes af den toldmyndighed, som udsteder erstatningscertifikatet. Denne myndighed er kun ansvarlig for udstedelsen af erstatningscertifikatet. I rubrik 12 anføres det oprindelsesland og det bestemmelsesland, som er anført i det oprindelige certifikat. Denne rubrik underskrives af den eksportør, der genudfører produkterne. En eksportør, der underskriver denne rubrik i god tro, er ikke ansvarlig for rigtigheden af de oplysninger og angivelser, der er anført i det oprindelige certifikat.

4. Det toldsted, som foretager den i stk. 1 omhandlede ekspedition, anfører på det oprindelige certifikat de videreforsendte kollis vægt, nummer og art samt løbenummer for det eller de tilsvarende erstatningscertifikater. Det oprindelige certifikat opbevares i mindst to år af det ansvarlige toldsted.

5. En fotokopi af det oprindelige certifikat kan vedføjes erstatningscertifikatet.

6. Når varer indføres i Fællesskabet med de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer som led i en undtagelse i medfør af artikel 76, finder proceduren i denne artikel kun anvendelse på varer, der er bestemt til Fællesskabet.

Artikel 89

Produkter med oprindelsesstatus i henhold til denne afdeling kan indføres i Fællesskabet med de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 67, hvis der forelægges et erstatningsoprindelsescertifikat formular A, der er udstedt af toldmyndighederne i Norge eller Schweiz på grundlag af et oprindelsescertifikat formular A, som er udstedt af de kompetente myndigheder i det præferenceberettigede land, forudsat at betingelserne i artikel 78 er opfyldt, og forudsat at Norge og Schweiz ved deres respektive toldmyndigheders mellemkomst bistår Fællesskabet ved kontrollen med ægtheden og rigtigheden af de udstedte oprindelsescertifikater. I denne forbindelse finder den i artikel 94 anførte kontrolprocedure tilsvarende anvendelse. Den i artikel 94, stk. 3, anførte frist forlænges til otte måneder.

b) Fakturaerklæring

Artikel 90

1. Fakturaerklæringer kan udfærdiges:

a) af en fællesskabseksportør, der er godkendt i medfør af artikel 90a

b) af enhver eksportør for alle sendinger, der består af en eller flere kolli og som indeholder produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 3 000 ECU, og forudsat at den i artikel 81, stk. 1, omhandlede bistand også omfatter sådanne fakturaerklæringer.

2. Der kan udfærdiges fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet eller et præferenceberettiget land og opfylder de øvrige betingelser i denne afdeling.

3. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne eller de statslige myndigheder i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne afdeling er opfyldt.

4. Eksportøren udfærdiger en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag 18, på fakturaen, følgeseddelen eller et andet handelsdokument på engelsk eller fransk. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver.

5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 90a kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne eller de statslige myndigheder tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.

6. I de i stk. 1, litra b), nævnte tilfælde er anvendelsen af en fakturaerklæring undergivet følgende betingelser:

a) den skal påføres fakturaen for hver sending

b) hvis varerne i sendingen allerede er blevet kontrolleret i udførselslandet med henblik på at fastslå deres oprindelsesstatus, kan eksportøren angive det i fakturaerklæringen.

Bestemmelserne i første afsnit fritager ikke eksportøren for i givet fald at opfylde de øvrige formaliteter, der er fastsat i told- og postforskrifter.

Artikel 90a

1. Fællesskabets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, herefter benævnt »godkendt eksportør«, der hyppigt forsender fællesskabsprodukter som omhandlet i artikel 67, stk. 2, og som til toldmyndighedernes tilfredshed giver alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne afdeling er opfyldt, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer, uanset de pågældende sendingers værdi.

2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige.

3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et nummer for tilladelsen, som skal angives på fakturaerklæringen.

4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, som den godkendte eksportør gør af tilladelsen.

5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre det, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke længere opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller misbruger tilladelsen.

Artikel 90b

1. Som bevis for at produkter har oprindelsesstatus i Fællesskabet efter artikel 67, stk. 2, skal der fremlægges:

a) varecertifikat EUR.1, jf. modellen i bilag 21, eller

b) den i artikel 90 fastsatte fakturaerklæring.

2. Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant anfører »GSP beneficiary countries« og »EC« eller »pays bénéficiares du SPG« og »CE« i rubrik 2 i varecertifikatet EUR.1.

3. Bestemmelserne i denne afdeling om udstedelse, anvendelse og efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A finder tilsvarende anvendelse på varecertifikater EUR.1 og, bortset fra bestemmelserne om udstedelse, på fakturaerklæringer.

Artikel 90c

1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus og være omfattet af de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer, uden at det er nødvendigt at fremlægge et oprindelsescertifikat formular A eller en fakturaerklæring, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne afdeling, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed.

2. Som indførsel uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.

Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 215 ECU, når der er tale om småforsendelser, eller 600 ECU, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.

Artikel 91

1. Når artikel 67, stk. 2, 3 og 4, finder anvendelse, og et præferenceberettiget lands kompetente myndigheder anmodes om at udstede et oprindelsescertifikat formular A for produkter, til hvis fremstilling der er medgået materialer med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller Schweiz, benytter de som grundlag varecertifikatet EUR.1 eller, i givet fald, fakturaerklæringen.

2. Oprindelsescertifikater formular A, der udstedes som omhandlet i stk. 1, skal i rubrik 4 forsynes med en af følgende påtegninger: »EC cumulation«, »Schwitzerland cumulation«, »Norway cumulation« eller »cumul CE«, »cumul Suisse«, »cumul Norvège«.

Artikel 92

Hvis der konstateres mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i oprindelsescertifikat formular A, varecertifikat EUR.1 eller fakturaerklæringen og oplysningerne i de dokumenter, der fremlægges for toldstedet i forbindelse med opfyldelsen af formaliteterne ved indførslen af varerne, medfører dette i sig selv ikke, at certifikatet eller fakturaerklæringen er ugyldigt, når det godtgøres, at det pågældende dokument svarer til de frembudte varer.

Klart formelle fejl som maskinskrivningsfejl i et oprindelsescertifikat formular A, et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af oplysningerne i dokumentet.

Underafdeling 3

Metoder for administrativt samarbejde

Artikel 93

1. De præferenceberettigede lande tilsender Kommissionen navne og adresser på deres statslige myndigheder, der kan udstede oprindelsescertifikater formular A, aftryk af de stempler, som anvendes af disse myndigheder, samt navn og adresse på de statslige myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen af oprindelsescertifikater formular A og fakturaerklæringer. Disse stempelaftryk er gyldige fra den dato, hvor de modtages af Kommissionen. Kommissionen videregiver disse oplysninger til medlemsstaternes toldmyndigheder. Når sådanne meddelelser finder sted som led i en ajourføring af tidligere meddelelser, angiver Kommissionen datoen for disse nye stempelaftryks gyldighed ud fra de oplysninger, der gives af de præferenceberettigede landes kompetente myndigheder. Disse oplysninger behandles som fortrolige; dog kan toldmyndighederne i forbindelse med angivelse til overgang til fri omsætning give de berørte personer adgang til at se de nævnte stempelaftryk.

2. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C, fra hvilken dato de i artikel 97 omhandlede nye præferenceberettigede lande har opfyldt forpligtelserne efter stk. 1

3. Kommissionen tilsender de præferenceberettigede lande aftryk af de stempler, som anvendes af medlemsstaternes toldmyndigheder til udstedelse af varecertifikat EUR.1.

Artikel 93a

Ved anvendelse af bestemmelserne om de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer skal de præferenceberettigede lande overholde eller sørge for overholdelse af reglerne om udfærdigelse og udstedelse af oprindelsescertifikat formular A, om betingelserne for anvendelse af fakturaerklæringer og om administrativt samarbejde.

Artikel 94

1. Efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A og fakturaerklæringer foretages ved stikprøver og i øvrigt, når Fællesskabets toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumentets ægthed eller rigtigheden af oplysningerne om de pågældende produkters virkelige oprindelse.

2. Med henblik på anvendelse af stk. 1 sender Fællesskabets toldmyndigheder en kopi af oprindelsescertifikat formular A eller fakturaerklæringen til den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede udførselsland, om fornødent med angivelse af de formelle eller materielle årsager, der berettiger en undersøgelse. Hvis der er forelagt en faktura, skal denne, en kopi heraf eller eventuelt andet bevisdokument vedlægges kopien af det pågældende oprindelsescertifikat formular A eller af fakturaerklæringen. Toldmyndighederne fremsender ligeledes enhver oplysning, der har kunnet fremskaffes, og som tyder på, at angivelserne i certifikatet eller fakturaerklæringen er urigtige.

Hvis de pågældende myndigheder træffer afgørelse om at suspendere anvendelsen af de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer, medens de afventer resultatet af kontrollen, tilbyder de at frigive produkterne under forbehold af sådanne sikkerhedsforanstaltninger, som de måtte finde nødvendige.

3. Når der i medfør af stk. 1 fremsættes anmodning om efterfølgende kontrol, skal denne kontrol foretages og resultatet meddeles toldmyndighederne i Fællesskabet inden for en frist på højst seks måneder. Resultatet af undersøgelsen skal gøre det muligt at afgøre, om det pågældende oprindelsescertifikat formular A eller den pågældende fakturaerklæring vedrører de produkter, der faktisk er udført, og om det er berettiget at lade produkterne være omfattet af toldpræferencer efter artikel 67.

4. For de oprindelsescertifikater formular A, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 91, skal svaret indeholde en kopi/kopier af det/de pågældende varecertifikat/er EUR.1 eller fakturaerklæring/er, der er benyttet som grundlag.

5. Hvis der i tilfælde af begrundet tvivl ikke fremkommer svar inden udløbet af den i stk. 3 anførte frist på seks måneder, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå det pågældende dokuments ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, rettes der på ny henvendelse til de pågældende kompetente myndigheder. Hvis resultaterne af undersøgelsen ikke sendes til de anmodende myndigheder inden for en frist på fire måneder efter en sådan ny henvendelse, eller hvis resultaterne ikke gør det muligt at fastslå det pågældende dokuments ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de nævnte myndigheder at indrømme præferencebehandling, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder.

Bestemmelserne i første afsnit finder anvendelse mellem lande i samme regionale sammenslutning med henblik på efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A eller fakturaerklæringer, der er udstedt eller udfærdiget i overensstemmelse med denne afdeling.

6. Hvis det af kontrolproceduren eller andre foreliggende oplysninger synes at fremgå, at denne afdelings bestemmelser overtrædes, skal det præferenceberettigede udførselsland på eget initiativ eller på Fællesskabets anmodning hurtigt foretage eller lade foretage passende undersøgelser for at afsløre og forebygge sådanne overtrædelser. Fællesskabet kan med henblik herpå deltage i disse undersøgelser.

7. Med henblik på efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A skal den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede udførselsland i mindst to år opbevare kopier af certifikaterne samt eventuelle eksportdokumenter, hvortil de henviser.

Artikel 95

Bestemmelserne i artikel 78, stk. 1, litra c), og i artikel 89 finder kun anvendelse, for så vidt som Norge og Schweiz inden for rammerne af de toldpræferencer, som af disse lande indrømmes visse produkter med oprindelse i udviklingslande, anvender bestemmelser, der svarer til Fællesskabets.

Kommissionen underretter medlemsstaternes toldmyndigheder om Norges og Schweiz's indførelse af sådanne bestemmelser og meddeler, fra hvilken dato de i artikel 78, stk. 1, litra c), og artikel 89 omhandlede bestemmelser samt de tilsvarende bestemmelser vedtaget af Norge og Schweiz finder anvendelse.

Disse bestemmelser finder anvendelse på betingelse af, at Fællesskabet, Norge og Schweiz har indgået en aftale, hvori det bl.a. fastsættes, at parterne yder hinanden den fornødne gensidige bistand til administrativt samarbejde.

Underafdeling 4

Ceuta og Melilla

Artikel 96

1. Udtrykket »Fællesskabet« i denne afdeling omfatter ikke Ceuta og Melilla. Udtrykket »produkter med oprindelse i Fællesskabet« omfatter ikke produkter med oprindelse på Ceuta og Melilla.

2. Denne afdeling finder tilsvarende anvendelse ved bestemmelsen af, om produkter kan anses som produkter med oprindelsesstatus i det GSP-præferenceberettigede udførselsland, når de indføres i Ceuta og Melilla, eller som produkter med oprindelsesstatus i Ceuta og Melilla.

3. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt område.

4. Bestemmelserne i denne afdeling om udstedelse, anvendelse og efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A finder tilsvarende anvendelse på produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla.

5. De spanske toldmyndigheder er ansvarlig for anvendelsen af denne afdeling i Ceuta og Melilla.

Underafdeling 5

Afsluttende bestemmelse

Artikel 97

Når et land eller territorium optages eller genoptages som GSP-berettiget land for de produkter, der er omfattet af Rådets relevante EF-forordninger og EKSF-beslutningen, er varer med oprindelse i det land eller territorium GSP-berettiget på betingelse af, at de først udføres fra det pågældende land eller territorium på eller efter den i artikel 93, stk.2, omhandlede dato.

Afdeling 2

Republikken Bosnien-Hercegovina, Republikken Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og territorierne for Vestbredden og Gazaområdet

Underafdeling 1

Definition af begrebet produkter med oprindelsesstatus

Artikel 98

1. Ved anvendelse af bestemmelserne om de toldpræferencer, der indrømmes af Fællesskabet for produkter med oprindelse i Republikken Bosnien-Hercegovina, Republikken Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, territorierne for Vestbredden og Gazaområdet, herefter benævnt »præferenceberettigede republikker og territorier«, anses nedenstående produkter for at have oprindelse i en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium:

a) produkter, der er fuldt ud fremstillet i pågældende præferenceberettigede republik eller territorium, jf. artikel 99

b) produkter, der er fremstillet i pågældende præferenceberettigede republik eller territorium, og til hvis fremstilling der er medgået andre produkter end dem, der er nævnt i litra a), på betingelse af at disse produkter har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel 100.

2. Ved anvendelse af bestemmelserne i denne afdeling anses produkter med oprindelse i Fællesskabet, jf. stk. 3, som produkter med oprindelse i en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium, forudsat at de i pågældende præferenceberettigede republik eller territorium undergår en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 101.

3. Bestemmelserne i stk. 1 finder tilsvarende anvendelse for at fastslå oprindelsen af produkter fremstillet i Fællesskabet.

Artikel 99

1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium eller i Fællesskabet, anses følgende:

a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbund

b) vegetabilske produkter, der er høstet dér

c) levende dyr, som er født og opdrættet dér

d) produkter fra levende dyr, som opdrættes dér

e) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér

f) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for deres søterritorier

g) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter

h) brugte genstande, som indsamles dér og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer

i) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér

j) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund

k) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a)-j) nævnte produkter.

2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk.1, litra f) og g), omfatter kun fartøjer og fabriksskibe:

- som er registreret eller anmeldt i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller i en medlemsstat

- som fører en præferenceberettiget republiks eller et præferenceberettiget territoriums flag eller en medlemsstats flag

- som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium eller i medlemsstaterne eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en af disse republikker eller i et af disse territorier eller i en af disse stater, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i den præferenceberettigede republik eller i det præferenceberettigede territorium eller i medlemsstaterne, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om selskaber, for mindst halvdelens vedkommende tilhører pågældende præferenceberettigede republik eller territorium eller medlemsstaterne, offentlige institutioner eller statsborgere i disse republikker eller territorier eller i medlemsstaterne

- hvis officersbesætning er sammensat af statsborgere i pågældende præferenceberettigede republik eller territorium eller i medlemsstaterne

- og hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i pågældende præferenceberettigede republik eller territorium eller i medlemsstaterne.

3. Udtrykkene »præferenceberettiget republik eller territorium« og »Fællesskabet« omfatter også disse præferenceberettigede republikkers eller territoriers eller medlemsstaternes søterritorier.

4. Fartøjer, der befinder sig på det åbne hav, navnlig fabriksskibe, om bord på hvilke fangsten bearbejdes eller forarbejdes, anses for at udgøre en del af disse præferenceberettigede republikkers eller territoriers eller den medlemsstats område, hvorunder de hører, forudsat at de opfylder de i stk. 2 fastsatte betingelser.

Artikel 100

1. Ved anvendelse af artikel 98 anses materialer uden oprindelsesstatus for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når det fremstillede produkt henføres under en anden toldposition end den, hvorunder alle de materialer, der ikke har oprindelsesstatus, og som er blevet anvendt til fremstillingen, tariferes, jf. dog stk. 2.

2. For et produkt, der er anført i kolonne 1 og 2 i listen:

- i bilag 19, for så vidt angår territorierne for Vestbredden og Gazaområdet, eller

- i bilag 20, for så vidt angår Republikken Bosnien-Hercegovina, Republikken Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

opfyldes de for produktet i kolonne 3 angivne betingelser i stedet for reglen i stk. 1.

Artikel 101

Følgende bearbejdninger eller forarbejdninger anses som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om kravene i artikel 100, stk. 1, er opfyldt:

a) behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport eller opbevaring (lufttilførsel, strækning, tørring, afkøling, anbringelse i saltvand, svovlholdigt vand eller i vand, der er tilsat andre stoffer, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele og lignende)

b) enkle foranstaltninger såsom afstøvning, sigtning, sortering, klassificering, sammensætning (herunder samling i sæt), vask, maling og udskæring

c) i) udskiftning af emballage og adskillelse og samling af kolli

ii) enkel aftapning, påfyldning af flakoner, anbringelse i sække, etuier, æsker, på bræt, plader eller bakker mv. samt alle andre enkle emballeringsarbejder

d) anbringelse af mærker, etiketter eller andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage

e) enkel blanding af produkter, også af forskellige arter, når en eller flere af bestanddelene i blandingen ikke opfylder betingelserne i denne afdeling for at kunne anses som produkter med oprindelsesstatus i en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium eller i Fællesskabet

f) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt

g) udførelse af to eller flere af de i litra a)-f) nævnte behandlinger

h) slagtning af dyr.

Artikel 102

1. Som undtagelse fra artikel 100 kan materialer uden oprindelsesstatus anvendes til fremstilling af et givet produkt, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 5 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, jf. i øvrigt de i note 3.4 i bilag 14 fastsatte betingelser.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på produkter, der henhører under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.

Artikel 103

Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.

Artikel 104

Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.

Artikel 105

Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som kan anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:

a) elektrisk energi og brændsel

b) anlæg og udstyr

c) maskiner og værktøj

d) varer, som ikke indgår og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.

Artikel 106

Betingelserne i denne afdeling vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller i Fællesskabet.

Hvis varer med oprindelsesstatus, der er udført fra den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller fra Fællesskabet til et andet land, genindføres hertil, anses de som varer uden oprindelsesstatus, medmindre det over for de kompetente myndigheder kan godtgøres:

- at de genindførte varer er de samme som dem, der blev udført, og

- at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land.

Artikel 107

1. Nedenstående varer anses for at være transporteret direkte fra den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium til Fællesskabet og fra Fællesskabet til den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium:

a) varer, hvis transport foregår uden passage af noget andet lands territorium

b) varer, der udgør en samlet sending, og hvis transport foregår gennem andre landes territorier end den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller Fællesskabet - i givet fald med eller uden omladning eller midlertidig oplagring i disse andre lande - forudsat at de er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og indladning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes

c) varer, hvis transport foregår i rørledninger uden afbrydelse gennem andre landes territorier end den præferenceberettigede republiks eller et præferenceberettiget territoriums eller Fællesskabets territorium.

2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1, litra b), er opfyldt, skal de kompetente toldmyndigheder have forelagt:

a) et gennemgående transportdokument som grundlag for transporten gennem transitlandet

b) en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder:

- en nøjagtig beskrivelse af varerne

- datoen for varernes losning og indladning eller eventuelt for deres indskibning og udskibning med angivelse af de anvendte skibe eller andre transportmidler

- dokumenterede oplysninger om de nærmere omstændigheder, hvorunder varerne har henligget i transitlandet, eller

c) i mangel heraf enhver anden dokumentation.

Artikel 108

1. Produkter, som afsendes fra en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium til en udstilling i et andet land, og som sælges med henblik på indførsel i Fællesskabet, er ved indførslen hertil omfattet af de i artikel 98 omhandlede toldpræferencer, forudsat at de opfylder de i denne afdeling fastsatte betingelser for at kunne anerkendes som produkter med oprindelsesstatus i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium, og at det over for de kompetente toldmyndigheder i Fællesskabet kan godtgøres:

a) at en eksportør har afsendt produkterne direkte fra den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium til det land, hvor udstillingen holdes

b) at denne eksportør har solgt dem eller på anden måde overdraget dem til en modtager i Fællesskabet

c) at de er afsendt til Fællesskabet i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, og

d) at de fra det tidspunkt, hvor de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen.

2. Et oprindelsescertifikat EUR.1 skal forelægges for toldmyndighederne i Fællesskabet på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for produkternes art og for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet.

3. Stk. 1 finder anvendelse på alle udstillinger, messer og tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter.

Underafdeling 2

Bevis for oprindelse

Artikel 109

Produkter med oprindelsesstatus i de præferenceberettigede republikker og territorier er omfattet af denne afdeling, hvis der forelægges

a) enten et varecertifikat EUR.1, jf. model i bilag 21, eller

b) i de i artikel 117, stk. 1, fastsatte tilfælde, en erklæring, hvortil teksten findes i bilag 22, og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de pågældende produkter tilstrækkeligt detaljeret til, at de kan identificeres (herefter benævnt »fakturaerklæring«).

a) Varecertifikat EUR.1

Artikel 110

1. Produkter med oprindelsesstatus i henhold til denne afdeling kan, for så vidt som de er blevet transporteret direkte til Fællesskabet som defineret i artikel 107, indføres i Fællesskabet med de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 98, hvis der forelægges et varecertifikat EUR.1, der er udstedt

- af toldmyndighederne eller de statslige myndigheder i Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

- af handelskamrene for territorierne Vestbredden og Gazaområdet

forudsat at disse kompetente myndigheder i de pågældende republikker og territorier

- har givet Kommissionen de i artikel 121 fastsatte oplysninger, og

- bistår Fællesskabet ved at lade toldmyndighederne i Fællesskabet verificere dokumentets ægthed og nøjagtigheden af oplysningerne om de pågældende produkters virkelige oprindelse.

2. Et varecertifikat EUR.1 må kun udstedes som dokumentation for anvendelse af de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 98.

3. Et varecertifikat EUR.1 udstedes efter skriftlig ansøgning fra eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant på førstnævntes ansvar. Ansøgningen skal fremsættes på den formular, der er vist i bilag 21, og som udfyldes i overensstemmelse med denne underafdeling.

Ansøgninger om varecertifikater EUR.1 skal opbevares i mindst tre år af de kompetente myndigheder i de pågældende præferenceberettigede republikker eller territorier.

4. Eksportøren eller dennes repræsentant fremlægger sammen med ansøgningen alle egnede dokumenter, der kan bevise, at de produkter, der skal udføres, opfylder betingelserne for udstedelse af et varecertifikat EUR.1.

Den pågældende forpligter sig til på forlangende af de kompetente myndigheder at forelægge al yderligere dokumentation, som disse finder nødvendig med henblik på at fastslå rigtigheden af oprindelsesstatus for de varer, der er omfattet af præferencebehandlingen, samt til at acceptere enhver kontrol fra de pågældende myndigheders side af regnskaber og af de nærmere omstændigheder ved fremstillingen af de pågældende varer.

5. Varecertifikat EUR.1 udstedes af de kompetente myndigheder i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller af toldmyndighederne i udførselsmedlemsstaten, hvis de varer, der skal udføres, kan anses som produkter med oprindelsesstatus som fastsat i denne afdeling.

6. Da varecertifikatet EUR.1 udgør adkomstdokumentet for anvendelse af den i artikel 98 fastsatte toldpræferenceordning, påhviler det de kompetente myndigheder i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller udførselsmedlemsstatens toldmyndigheder at tage de nødvendige skridt til at undersøge varernes oprindelsesstatus og kontrollere de øvrige oplysninger i certifikatet.

7. For at kontrollere, om betingelserne i stk. 5 er opfyldt, har de kompetente myndigheder i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller toldmyndighederne i udførselsmedlemsstaten ret til at kræve enhver form for dokumentation og til at foretage enhver kontrol, de måtte finde hensigtsmæssig.

8. Det påhviler de kompetente myndigheder i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller toldmyndighederne i udførselsmedlemsstaten at påse, at den i stk. 1 nævnte formular udfyldes korrekt.

9. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i den rubrik i certifikatet, der er forbeholdt toldmyndighederne.

10. Varecertifikat EUR.1 udstedes af de kompetente myndigheder i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller af toldmyndighederne i udførselsmedlemsstaten ved udførslen af de produkter, som det vedrører. Certifikatet stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.

Artikel 111

Når produkter henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første sending fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.

Artikel 112

Oprindelsesbeviser forelægges for toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten efter reglerne i kodeksens artikel 62. Toldmyndighederne er berettigede til at forlange en oversættelse af dokumentet. De kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med en erklæring fra importøren om, at produkterne opfylder betingelserne for anvendelse af denne afdeling.

Artikel 113

1. Uanset artikel 110, stk. 10, kan et varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, som det vedrører

a) hvis det ikke er udstedt ved selve udførslen på grund af uforsætlige fejl eller udeladelser eller særlige omstændigheder, eller

b) hvis det godtgøres over for toldmyndighederne, at der er blevet udstedt et varecertifikat EUR.1, men at dette ikke er blevet godtaget ved indførslen af tekniske grunde.

2. De kompetente myndigheder må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har undersøgt, om oplysningerne i eksportørens ansøgning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende eksportdokumenter, og at der ikke er udstedt et i henhold til denne afdeling gyldigt varecertifikat EUR.1 ved udførslen af de pågældende produkter.

3. På certifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, anføres en af følgende påtegninger:

»EXPEDIDO A POSTERIORI«, »UDSTEDT EFTERFØLGENDE«, »NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT«, »ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ«, »ISSUED RETROSPECTIVELY«, »DÉLIVRÉ A POSTERIORI«, »RILASCIATO A POSTERIORI«, »AFGEGEVEN A POSTERIORI«, »EMITIDO A POSTERIORI«, »ANNETTU JÄLKIKÄTEEN«, »UTFÄRDAT I EFTERHAND«.

4. De påtegninger, der er nævnt i stk. 3, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.

Artikel 114

1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig til de kompetente myndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende eksportdokumenter.

2. På duplikateksemplarer, der bliver udstedt på denne måde, skal anføres en af følgende påtegninger:

»DUPLICADO«, »DUPLIKAT«, »DUPLIKAT«, »ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ«, »DUPLICATE«, »DUPLICATA«, »DUPLICATO«, »DUPLICAAT«, »SEGUNDA VIA«, »KAKSOISKAPPALE«, »DUPLIKAT«.

3. De påtegninger, der er nævnt i stk. 2, skal anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.

4. Duplikateksemplaret, på hvilket der skal anføres udstedelsesdato for det originale varecertifikat EUR.1, har gyldighed fra denne dato.

Artikel 115

Når produkter med oprindelsesstatus undergives kontrol ved et toldsted i Fællesskabet, er det muligt at erstatte det oprindelige oprindelsesbevis med et eller flere andre varecertifikater EUR.1, hvis de pågældende produkter eller en del af dem skal videreforsendes til et andet sted i Fællesskabet. Sådanne erstatningsvarecertifikater EUR.1 udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne undergives.

Artikel 116

1. Et varecertifikat EUR.1 er gyldigt fem måneder fra den dato, hvor det er blevet udstedt i den præferenceberettigede republik, det præferenceberettigede territorium eller Fællesskabet, og skal fremlægges inden for samme frist for toldmyndighederne i den medlemsstat, den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium, hvori produkterne indføres.

2. Et varecertificat EUR.1, som fremlægges for medlemsstatens toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder.

3. Bortset fra de i stk. 2 omhandlede tilfælde af forsinket forelæggelse kan toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten godtage certifikater EUR.1, når produkterne er blevet frembudt for dem inden udløbet af den nævnte frist.

b) Fakturaerklæring

Artikel 117

1. En fakturaerklæring kan udfærdiges:

a) af en eksportør, der er godkendt i medfør af artikel 118

b) af enhver eksportør for alle sendinger, der består i en eller flere kolli, og som indeholder produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 3 000 ECU, og forudsat at den i artikel 110, stk. 1 omhandlede bistand også omfatter sådanne fakturaerklæringer.

2. Der kan udfærdiges fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet eller en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium, og de øvrige betingelser i denne afdeling er opfyldt.

3. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i Fællesskabet eller de kompetente myndigheder i en præferenceberettiget republik eller et præferenceberettiget territorium kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som viser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne afdeling er opfyldt.

4. Eksportøren udfærdiger en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag 22, på fakturaen, følgeseddelen eller et andet handelsdokument, og han skal i overensstemmelse med udførselslandets interne lovgivning anvende en af de i bilaget angivne sproglige versioner. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og blokbogstaver.

5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 118 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for de kompetente myndigheder tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.

6. I de i stk. 1, litra b), nævnte tilfælde er anvendelsen af fakturaerklæring undergivet følgende betingelser:

a) den skal påføres fakturaen for hver sending

b) hvis varerne i sendingen allerede er blevet kontrolleret i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium med henblik på at fastslå deres oprindelsesstatus, kan eksportøren angive det i fakturaerklæringen.

Bestemmelserne i første afsnit fritager ikke eksportøren for i givet fald at opfylde de øvrige formaliteter, der er fastsat i told- og postforskrifterne.

Artikel 118

1. Fællesskabets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, herefter benævnt »godkendt eksportør«, der hyppigt udfører fællesskabsprodukter som omhandlet i artikel 98, stk. 2, og som til toldmyndighedernes tilfredshed giver alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne afdeling er opfyldt, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer, uanset de pågældende sendingers værdi.

2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige.

3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et nummer for tilladelsen, som skal angives på fakturaerklæringen.

4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, som den godkendte eksportør gør af tilladelsen.

5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre det, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke længere opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller misbruger tilladelsen.

Artikel 119

1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus med anvendelse af de i artikel 98 omhandlede toldpræferencer, uden at det er nødvendigt at fremlægge et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i den nævnte artikel, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed.

2. Som indførsel uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.

Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 215 ECU, når der er tale om småforsendelser, eller 600 ECU, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.

Artikel 120

Hvis der konstateres mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i varecertifikatet EUR.1 eller fakturaerklæringen og oplysningerne i de dokumenter, der fremlægges for toldstedet i forbindelse med opfyldelsen af formaliteterne ved indførslen af varerne, medfører dette i sig selv ikke, at certifikatet eller fakturaerklæringen er ugyldig, når det godtgøres, at det pågældende dokument svarer til de frembudte varer.

Klare, formelle fejl som maskinskrivningsfejl i et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af oplysningerne i dokumentet.

Underafdeling 3

Metoder for administrativt samarbejde

Artikel 121

1. De præferenceberettigede republikker og territorier tilsender Kommissionen navne og adresser på de statslige myndigheder, der kan udstede varecertifikater EUR.1, aftryk af de stempler, som anvendes af disse myndigheder, samt navn og adresse på de statslige myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen af disse og af fakturaerklæringerne, samt adresserne på disse myndigheder. Stempelaftrykkene er gyldige fra den dato, hvor de modtages af Kommissionen. Kommissionen videregiver disse oplysninger til medlemsstaternes toldmyndigheder. Når sådanne meddelelser finder sted som led i en ajourføring af tidligere meddelelser, angiver Kommissionen datoen for de nye stempelaftryks gyldighed ud fra de oplysninger, der gives af de præferenceberettigede republikkers eller territoriers kompetente myndigheder. Disse oplysninger behandles som fortrolige; dog kan toldmyndighederne i forbindelse med angivelse til overgang til fri omsætning give de berørte personer adgang til at se de nævnte stempelaftryk.

2. Kommissionen sender de præferenceberettigede republikker og territorier aftryk af de stempler, som anvendes af medlemsstaternes toldmyndigheder til udstedelse af varecertifikat EUR.1.

Artikel 122

1. Efterfølgende kontrol af varecertifikater EUR.1 og fakturaerklæringer foretages ved stikprøver, og i øvrigt når indførselsmedlemsstatens toldmyndigheder eller de kompetente myndigheder i de præferenceberettigede republikker eller territorier nærer begrundet tvivl om dokumentets ægthed eller rigtigheden af oplysningerne i det.

2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 skal de kompetente myndigheder i den medlemsstat, den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium, som produkterne indføres i, tilbagesende varecertifikatet EUR.1 eller fakturaerklæringen eller en kopi deraf til de kompetente myndigheder i pågældende præferenceberettigede republik eller territorium eller til toldmyndighederne i udførselsmedlemsstaten, om fornødent med angivelse af de formelle eller materielle årsager, der berettiger en undersøgelse.

De relevante handelsdokumenter eller kopier heraf vedlægges varecertifikat EUR.1 eller fakturaerklæringen, og der fremsendes til støtte for anmodningen om efterfølgende kontrol samtlige dokumenter og oplysninger, der har kunnet fremskaffes, og som tyder på, at angivelserne i nævnte certifikat eller fakturaerklæring er urigtige.

Hvis de pågældende myndigheder beslutter at udsætte anvendelsen af præferencebehandlingen, indtil resultatet af kontrollen foreligger, frigiver de produkterne under forbehold af sådanne sikkerhedsforanstaltninger, som de måtte finde nødvendige.

3. Indførselsmedlemsstatens toldmyndigheder eller de kompetente myndigheder i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium underrettes om resultatet af kontrollen inden for en frist på seks måneder. Resultatet af undersøgelsen skal gøre det muligt at afgøre, om det pågældende varecertifikat EUR.1 eller den pågældende fakturaerklæring gælder for de produkter, der faktisk er udført, og om det er berettiget at lade produkterne være omfattet af de i artikel 98 omhandlede præferencer.

4. Med henblik på efterfølgende kontrol af certifikater EUR.1 og fakturaerklæringer skal de kompetente myndigheder i den præferenceberettigede republik eller det præferenceberettigede territorium eller toldmyndighederne i udførselsmedlemsstaten opbevare eksportdokumenter og kopier af certifikater, der gælder som eksportdokumenter, i mindst tre år.

5. Hvis der i tilfælde, hvor der foreligger begrundet tvivl, ikke fremkommer svar inden udløbet af en frist på ti måneder efter datoen for anmodningen om kontrol, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå det pågældende dokuments ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de toldmyndigheder, der har anmodet om kontrollen, at indrømme præferencebehandling, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder.

Underafdeling 4

Ceuta og Melilla

Artikel 123

1. Betegnelsen »Fællesskabet« i denne afdeling omfatter ikke Ceuta og Melilla. Udtrykket »produkter med oprindelse i Fællesskabet« omfatter ikke produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla.

2. Denne afdeling finder tilsvarende anvendelse ved bestemmelsen af, om produkter kan anses som produkter med oprindelsesstatus i det GSP-præferenceberettigede udførselsland, når de indføres i Ceuta og Melilla, eller som produkter med oprindelsesstatus i Ceuta og Melilla.

3. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt område.

4. Bestemmelserne i denne afdeling om udstedelse, anvendelse og efterfølgende kontrol af varecertifikat EUR.1 finder tilsvarende anvendelse på produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla.

5. De spanske toldmyndigheder er ansvarlige for anvendelsen af denne afdeling i Ceuta og Melilla«.

3) Artikel 220, affattes således:

»Artikel 220

1. Med forbehold af eventuelle særlige bestemmelser skal angivelsen til henførsel under en toldprocedure af økonomisk betydning vedlægges følgende dokumenter:

a) for så vidt angår toldoplagsproceduren:

- til oplag af type D: de i artikel 218, stk. 1, litra a) og b), omhandlede dokumenter

- til andre oplag end oplag af type D: intet

b) for så vidt angår proceduren for aktiv forædling:

- tilbagebetalingsordningen: de i artikel 218, stk. 1, omhandlede dokumenter

- suspensionsordningen: de i artikel 218, stk. 1, litra a) og b), omhandlede dokumenter

og i givet fald bevillingen til den pågældende procedure eller en kopi af ansøgningen om bevilling, når artikel 556, stk. 1, andet afsnit, finder anvendelse

c) for så vidt angår proceduren for forarbejdning under toldkontrol: de i artikel 218, stk. 1, litra a) og b), omhandlede dokumenter og i givet fald bevillingen til proceduren

d) for så vidt angår proceduren for midlertidig indførsel:

- med delvis fritagelse for importafgifter: de i artikel 218, stk. 1, omhandlede dokumenter

- med fuldstændig fritagelse for importafgifter: de i artikel 218, stk. 1, litra a) og b), omhandlede dokumenter

og i givet fald bevillingen til de