RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 229/94 af 1. februar 1994 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen til Faellesskabet af ethanolamin med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og om endelig opkraevning af den midlertidige antidumpingtold

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), i det foelgende benaevnt »grundforordningen«, saerlig artikel 12,

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Midlertidige foranstaltninger (1) Kommissionen indfoerte ved forordning (EOEF) nr. 2172/93 (2) (i det foelgende benaevnt »forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold paa importen til Faellesskabet af ethanolamin med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (i det foelgende benaevnt »USA«) og henhoerende under KN-kode 2922 11 00, 2922 12 00 og 2922 13 00.

B. Efterfoelgende procedure (2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold tilkendegav producenterne i USA og deres forbundne importoerer i Faellesskabet deres mening skriftligt og anmodede om en forlaengelse af gyldighedsperioden for forordningen om midlertidig told for specielt at faa fastslaaet, hvordan de midlertidige foranstaltninger indvirkede paa pris- og importniveauet. Denne gyldighedsperiode blev forlaenget ved forordning (EF) nr. 3344/93 (3).

Ogsaa en raekke endelige brugere at ethanolamin fremfoerte paastande over for Kommissionen om virkningerne af den midlertidige told for deres virksomhed.

De parter, der anmodede om at blive hoert af Kommissionen, fik lejlighed hertil.

(3) Producenterne i USA, deres forbundne importoerer i Faellesskabet samt producenterne i Faellesskabet blev underrettet om de vaesentligste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at anbefale indfoerelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkraevning af de beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told. De fik ogsaa en frist til at fremsaette bemaerkninger efter fremkomsten af disse oplysninger.

(4) Parternes kommentarer blev taget i overvejelse, og Kommissionen aendrede sine konklusioner, hvor det var berettiget.

C. Den undersoegte vare (5) Forordningen om midlertidig told (syvende betragtning) indeholder en varebeskrivelse, dvs. en beskrivelse af ethanolamin.

En endelig bruger paastod, at flere typer ethanolamin ikke burde anses for samme vare, da de forskellige typer reagerer forskelligt paa markedskraefterne. Yderligere oplysninger fra denne part bekraeftede imidlertid Kommissionens resultater med hensyn til ligheder i fremstillingsprocessen, og at de forskellige typer ethanolamin kunne substituere hinanden i forhold til den endelige anvendelse, hvilket var forhold, som Kommissionen bl.a. havde lagt til grund for sin konklusion om, at der ved de beroerte typer var tale om samme vare.

(6) Da de naevnte KN-koder ogsaa omfatter salte af ethanolamin, som ikke indgaar i klagen og proceduren, boer disse salte undtages fra anvendelsesomraadet for forordningen om indfoerelse af en endelig told og opkraevning af den midlertidige told.

Kommissionen har derfor i overensstemmelse hermed tilpasset varebeskrivelsen i naervaerende forordnings artikel 1 og 2.

Raadet bekraefter Kommissionens resultater med hensyn til definitionen af samme vare og tilpasningen af varebeskrivelsen til toldformaal.

D. Dumping Normal vaerdi, eksportpris, sammenligning og dumpingmargen

(7) Der blev ikke modtaget bemaerkninger til fastlaeggelsen af den normale vaerdi, eksportprisen, sammenligningen og dumpingmargenerne i ottende, niende, tiende og ellevte betragtning til forordningen om midlertidig told.

E. Skade (8) En amerikansk producent og dennes forbundne importoer rejste tvivl om gyldigheden af Kommissionens resultater vedroerende prisunderbud. Selskaberne var imidlertid ikke i stand til at fremlaegge andre beviser for deres paastande end dem, Kommissionen allerede havde taget hensyn til. Det blev derfor ikke anset for noedvendigt at aendre de beregninger af prisunderbuddet, som indeholdes i forordningen om midlertidig told.

(9) De samme selskaber gentog deres paastand om, at Kommissionen burde vaere kommet til den konklusion, »at der ikke var forvoldt skade«, fordi, fra 1988 til udgangen af undersoegelsesperioden, havde tre producenter i Faellesskabet importeret i alt 4 587 tons fra det paagaeldende amerikanske selskab og burde derfor vaere blevet udelukket fra undersoegelsen af, om der forelaa skade. Selskaberne paastod, at den sidste af de undersoegte producenter i Faellesskabet kun tegnede sig for 16 % af produktionskapaciteten i Faellesskabet og derfor ikke udgjorde »en betydelig del« af Faellesskabets producenter af ethanolamin. Selskaberne paastod endvidere, at de paagaeldende faellesskabsproducenter havde opnaaet betydelig fortjeneste paa importen af ethanolamin fra USA.

Kommissionen anmodede selskaberne om at understoette deres paastande og angive, paa hvilke tidspunkter og til hvilke priser de naevnte faellesskabsproducenters import fandt sted. De gav imidlertid ikke andre oplysninger end yderligere paastande om, at importen fra USA blev foretaget paa et tidspunkt, hvor Faellesskabets producenter ikke havde tilstraekkelig kapacitet til at imoedekomme efterspoergslen fra ethanolaminbrugerne i Faellesskabet, og at Faellesskabets producenter paa grund af importen var i stand til at opnaa betydelig fortjeneste paa markedet paa andre varer, der lige som ethanolamin ogsaa er derivater af ethylenoxid.

Da de oenskede oplysninger ikke forelaa, fandt Kommissionen, at anmodningen om udelukkelse af de paagaeldende faellesskabsproducenter maatte afslaas, for den omhandlede maengde ville, selv hvis paastandene blev bekraeftet, ikke udgoere mere end 1,2 % af de beroerte faellesskabsproducenters salg og 2 % af den samlede import fra USA i den paagaeldende femaarsperiode.

Raadet bekraefter denne fremgangsmaade.

F. AArsagssammenhaeng (10) Ingen af parterne har gjort indsigelse mod Kommissionens konklusioner vedroerende aarsagssammenhaengen, som indeholdes i den 25. til 30. betragtning i forordningen om midlertidig told, og Raadet bekraefter derfor disse.

G. Faellesskabets interesser (11) Den 31. til 34. betragtning til forordningen om midlertidig told omhandler Kommissionens bemaerkninger til spoergsmaalet om Faellesskabets interesser. Ingen af parterne har gjort indsigelse herimod.

(12) De endelige brugere, som gav Kommissionen oplysninger om faellesskabsproducenternes prisforhoejelser, pegede ogsaa paa virkningerne af disse priser for deres produktionsomkostninger og konkurrenceevne paa markedet i Faellesskabet.

Kommissionen anmodede de paagaeldende endelige brugere om mere praecise oplysninger om virkningerne af de midlertidige foranstaltninger paa produktionsomkostningerne og tillige om den fortjeneste, de havde opnaaet paa dumpingimporten. De paagaeldende brugere fremkom imidlertid ikke med yderligere oplysninger.

Kommissionen fastholder derfor, at de midlertidige foranstaltningers indvirkning paa produktionsomkostningerne til den endelige vare var begraenset, da de ikke har faaet ethanolaminpriserne til at stige over gennemsnitsprisen i de sidste fem aar. Indfoerelsen af endelige foranstaltninger er yderligere berettiget paa baggrund af de prisstigninger, der ville opstaa i det lange loeb uden foranstaltninger som anfoert i den 32. betragtning til forordningen om midlertidig told.

Eftersom de midlertidige foranstaltninger har samme virkninger for alle mellemliggende brugere af ethanolamin, beroerer de ikke de paagaeldende brugeres konkurrenceevne.

Raadet bekraefter Kommissionens konklusioner.

H. Mindestepris paa importen (13) De amerikanske eksportoerer og deres forbundne importoerer har udtrykt tvivl om, hvorvidt Faellesskabets industri ville vaere rede til at haeve priserne til det niveau, der kraeves for, at den kan daekke sine omkostninger og opnaa en rimelig fortjeneste paa salget. De frygtede, at Faellesskabets industri ville underbyde de amerikanske leverandoerers priser for at oege sin markedsandel. Paa den maade ville virkningerne af mindsteprisen ved import blive en begraensning af konkurrencen paa markedet, hvilket ikke ville vaere i Faellesskabets interesse.

En af de beroerte parter henviste som bevis for sandsynligheden for, at Faellesskabets producenter vil underbyde priserne, til den faktiske nedgang i eksporten lige efter de midlertidige foranstaltningers ikrafttraeden.

I den forlaengede gyldighedsperiode for forordningen om midlertidig told forelagde ingen amerikanske producenter eller forbundne importoerer yderligere oplysninger, som kunne bekraefte den paastaaede udvikling.

Kommissionen modtog imidlertid oplysninger fra en raekke endelige brugere om en stigning i faellesskabsproducenternes priser, og at disse manglede kapacitet til helt at imoedekomme efterspoergslen paa markedet i Faellesskabet.

Kommissionen henviser derfor til sine konklusioner i 33. og 35. betragtning til forordningen om midlertidig told, specielt at det valgte niveau for mindstepriser ved import vil saette Faellesskabets producenter i stand til at daekke deres omkostninger og opnaa en rimelig fortjeneste paa salget, samtidig med at deres manglende kapacitet vil give producenter i tredjelande mulighed for fortsat at levere til markedet i Faellesskabet. Faellesskabsproducenterne ville ikke kunne opnaa en obligatorisk fortjeneste paa saadanne konkurrencevilkaar.

I denne situation er der ingen grund til, at Kommissionen aendrer sin fremgangsmaade for fastlaeggelse af niveauet for mindstepriser ved import.

(14) En amerikansk eksportoer og dennes forbundne importoer fremlagde en beregning af den mest effektive faellesskabsproducents omkostninger i et forsoeg paa at vise, at niveauet for mindstepriserne ved import var hoejere end det niveau, der var noedvendigt for, at Faellesskabets industri kunne daekke deres omkostninger og opnaa en rimelig fortjeneste paa salget, og at det derfor ikke ville vaere i de endelige ethanolaminbrugeres interesse.

Kommissionen sammenlignede denne beregning med sine egne resultater af undersoegelsen og konkluderede, at antagelserne i det amerikanske selskabs beregning ikke var helt i overensstemmelse med de virkelige forhold for Faellesskabets industri i undersoegelsesperioden.

Yderligere oplysninger indhentet af Kommissionen vedroerende de nuvaerende omkostninger i Faellesskabet viser, at der ikke er nogen betydelig forskel mellem de nuvaerende omkostninger og omkostningerne i undersoegelsesperioden.

En anden amerikansk eksportoer og dennes forbundne importoer paastod, at den fortjeneste paa 8 %, som Kommissionen anvendte, var helt urealistisk og ikke tog hensyn til markedets art.

Kommissionen har imidlertid baseret tallet paa oplysninger opnaaet fra alle parter i forbindelse med undersoegelsen, og navnlig paa oplysningerne fra de amerikanske producenter.

Kommissionen finder derfor, at der ikke er nogen grund til at aendre niveauet for mindsteprisen ved import.

Raadet bekraefter denne konklusion.

I. Antidumpingforanstaltningernes art (15) Ingen af parterne har gjort indvending imod Kommissionens raesonnement med hensyn til typen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger som fastlagt i 35. til 38. betragtning i forordningen om midlertidig told. Kommissionen fastholder derfor samme raesonnement, for saa vidt angaar de endelige foranstaltninger.

Raadet bekraefter denne fremgangsmaade.

J. Opkraevning af midlertidig told (16) Med hensyn til den midlertidige told er det Faellesskabets praksis at opkraeve denne told endeligt, hvis den skadelige midlertidigt fastlagte dumping bekraeftes endeligt, og situationen vedroerende de skadelige virkninger af dumpingimporten paa markedet i Faellesskabet ikke har aendret sig grundlaeggende siden indfoerelsen af den midlertidige told.

I det foreliggende tilfaelde blev det bekraeftet endeligt, at der i vaesentlig grad fandt skadelig dumping sted. Det blev derfor fastslaaet, at den midlertidige told boer opkraeves med det fulde beloeb.

Importen af ethanolaminsalte boer imidlertid undtages fra opkraevning af told -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af ethanolamin, undtagen salte af ethanolamin, henhoerende under KN-kode ex 2922 11 00, ex 2922 12 00 og ex 2922 13 00, med oprindelse i Amerikas Forenede Stater.

2. Tolden fastsaettes til forskellen mellem prisen cif Faellesskabets graense pr. ton, ufortoldet, og til foelgende niveauer, dersom denne pris er lavere end disse niveauer:

a) for monoethanolamin (MEA), KN-kode ex 2922 11 00

(TARIC-kode 2922 11 00*10): 606 ECU

b) for diethanolamin (DEA), KN-kode ex 2922 12 00

(TARIC-kode 2922 12 00*10): 584 ECU

c) for triethanolamin (TEA), KN-kode ex 2922 13 00,

- med indhold paa under 99 vaegtprocent

(TARIC-kode 2922 13 00*10): 609 ECU

- med indhold paa 99 vaegtprocent og derover

(TARIC-kode 2922 13 00*91): 652 ECU.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse paa denne told.

Artikel 2

a) De beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EOEF) nr. 2172/93 opkraeves endeligt.

b) De beloeb, der er stillet som sikkerhed ved import af salte af ethanolamin, frigives.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 1. februar 1994.

Paa Raadets vegne

Th. PANGALOS

Formand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 195 af 4. 8. 1993, s. 5.

(3) EFT nr. L 299 af 4. 12. 1993, s. 43.