Kommissionens meddelelse vedrørende retningslinjerne for, hvordan Kommissionen sikrer beskyttelsen af den intellektuelle ejendomsret for så vidt angår udvikling og fremstilling af de aromastoffer, der er omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2232/96 (98/C 131/03) (EØS-relevant tekst)

Ved denne meddelelse fastlægger Kommissionen retningslinjerne for, hvordan den sikrer beskyttelsen af den intellektuelle ejendomsret, der er forbundet med at udvikle og fremstille de aromastoffer, der er omhandlet i Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) nr. 2232/96 af 28. oktober 1996 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for aromastoffer, som anvendes eller er bestemt til anvendelse i eller på levnedsmidler (1).

Retningslinjerne for, hvordan medlemsstaterne (2) bør sikre denne beskyttelse, er fastlagt i henstilling af 21. april 1998 (3).

I. Krav om beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret i forbindelse med visse aromastoffer

1. I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2232/96 skal medlemsstaterne meddele Kommissionen listen over de aromastoffer, som kan anvendes i eller på levnedsmidler, som markedføres på deres område. Disse aromastoffer og tekniske oplysninger i relation hertil indberettes først til medlemsstaternes kompetente myndigheder af producenterne af aromastofferne. Oplysningerne kan i henhold til artikel 3, stk. 2, første afsnit, og artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2232/96 optages på en liste og medtages i et evalueringsprogram, som offentliggøres. I de forskellige faser af den fællesskabsprocedure, der blev indført ved forordningen, vil en række personer skulle have adgang til oplysningerne.

2. Det er hensigtsmæssigt at begrænse udbredelsen af visse af disse oplysninger. For at udvikle visse nye aromastoffer og fremstille visse allerede kendte aromastoffer er aromastofproducenterne nemlig nødt til at foretage kostbare forsknings- og produktionsmæssige investeringer. Imidlertid kan aromastoffer, som ikke er opfindelser, ikke patenteres. Ikke desto mindre må udviklingen og fremstillingen af disse aromastoffer betragtes som fabrikationshemmeligheder, der bør beskyttes mod efterligning og illoyal konkurrence. Fællesskabslovgiveren har da også haft denne situation in mente, idet det i artikel 3, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2232/96 fastsættes, at aromastofferne skal benævnes »på en måde, der beskytter aromastofproducentens intellektuelle ejendomsret«. Dette krav om beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret slås også fast i forordningens betragtning 14. Kravet gælder ikke blot de aromastoffer, der meddeles i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2232/96, men også fremtidige nye aromastoffer som omhandlet i forordningens artikel 5, stk. 2. Kravet gælder alle faser af den fællesskabsprocedure, der blev indført ved forordningen.

3. Den intellektuelle ejendomsret kan beskyttes ved, at alle tekniske oplysninger om de pågældende aromastoffer holdes fortrolige. Der skal fastlægges retningslinjer for, hvordan Kommissionen sikrer denne beskyttelse af fortrolige oplysninger.

II. Retningslinjer for, hvordan Kommissionen sikrer beskyttelsen af fortrolige oplysninger

1. I alle faser af den fællesskabsprocedure, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2232/96, træffer Kommissionen og de eksperter, der bistår dem, alle nødvendige foranstaltninger for at sikre beskyttelsen af de fortrolige oplysninger, som fremsendes af aromastofproducenterne.

2. Der kan være tale om fortrolige oplysninger af følgende art:

- oplysninger om aromastoffernes art, deres oprindelse og deres fremstillingsproces

- oplysninger om, på hvilke betingelser aromastofferne kan anvendes, navnlig hvilke levnedsmidler de kan anvendes på eller i

- alle andre oplysninger, som ikke er almindeligt kendt af personer i de kredse, der normalt beskæftiger sig med den slags oplysninger, eller som ikke er let tilgængelige for sådanne personer, og som har en kommerciel værdi.

3. Når medlemsstaten meddeler Kommissionen listen over de aromastoffer, der kan anvendes på dens område, angiver den tydeligt på denne liste, hvilke aromastoffer og/eller hvilke oplysninger der skal beskyttes. Kommissionen giver så, når den modtager meddelelsen, de pågældende aromastoffer et kodenummer. Dette kodenummer anføres i relevante dokumenter i stedet for de fortrolige oplysninger, og dermed er oplysningernes fortrolighed sikret tilstrækkeligt. Det er således ikke længere nødvendigt at beskytte selve dokumenterne efter denne meddelelse. Disse bestemmelser vedrører navnlig udtalelser om aromastoffer, der afgives af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler.

4. Kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger gælder alle faser i den fællesskabsprocedure, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2232/96, og gælder navnlig følgende tre områder: opbevaringen af oplysningerne, videregivelsen af oplysningerne og selve behandlingen af oplysningerne. Det påhviler Kommissionen at garantere denne beskyttelse på hvert af disse tre områder med alle egnede midler (sikring af de lokaler, hvor oplysningerne opbevares, sikring af dokumentforsendelser, registrering af alle kopier uanset medium og af modtagerne af sådanne kopier, fortrolighed i forbindelse med oversættelse mv.).

5. I alle faser af proceduren må kun personer, der varetager eller har direkte tilknytning til den administrative, tekniske eller videnskabelige behandling af dossieret, have adgang til de fortrolige oplysninger, dvs.:

- de tjenestemænd og øvrige ansatte i Kommissionen, som udpeges af Kommissionens generalsekretær med henblik på afviklingen af den procedure, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2232/96, samt de tjenestemænd og øvrige ansatte, der måtte være involveret i opgaver i forbindelse med den offentlige levnedsmiddelkontrol, og som også udpeges ex officio af Kommissionens generalsekretær, idet alle disse har tavshedspligt i medfør af EF-traktatens artikel 214

- medlemmerne af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler samt de eksperter, som nævnte komité udpeger til at bistå sig, idet de alle har tavshedspligt i medfør af EF-traktatens artikel 214 og/eller artikel 11 i Kommissionens afgørelse 97/579/EF om oprettelse af videnskabelige komitéer inden for forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed (4)

- alle andre, som ikke har tavshedspligt i medfør af nationale bestemmelser eller EF-bestemmelser, idet de skal underskrive en tavshedspligtserklæring.

6. Ifølge aromastofproducenternes brancheorganisationer er det tilstrækkeligt at sikre beskyttelsen af fortrolige oplysninger om et bestemt aromastof i fem år. Denne frist beregnes fra den dato, hvor Kommissionen modtager den liste, hvorpå det pågældende aromastof er opført, eller enhvert dossier vedrørende et nyt aromastof. Fristens udløbsdato angives på listen og i evalueringsprogrammet.

(1) EFT L 299 af 23.11.1996, s. 1.

(2) Ved »medlemsstaterne« forstås i det følgende i denne meddelelse også EØS-signatarlandene.

(3) EFT L 127 af 29.4.1998.

(4) EFT L 237 af 28.8.1997, s. 18.