KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 27. maj 1998 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner med oprindelse i Folkerepublikken Kina (98/349/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (2), særlig artikel 23,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (3), særlig artikel 14 og 15,

efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. GÆLDENDE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

(1) I juli 1990 indførtes der ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1937/90 (4) en midlertidig antidumpingtold på 24,6 % på importen af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner. Ved samme forordning godtog Kommissionen et pristilsagn fra China National Silk Import and Export Corporation - Zhejiang Branch (den eneste kendte eksportør i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt »eksportøren«)). Denne eksportør blev således fritaget for den endelige antidumpingtold, der senere indførtes ved Rådets forordning (EØF) nr. 3200/90 (5), og som også udgjorde 24,6 %.

B. ANMODNING OM FORNYET UNDERSØGELSE

(2) I august 1991 indgav eksportøren anmodning om en fornyet undersøgelse af nævnte tilsagn under påberåbelse af ændrede omstændigheder siden foranstaltningernes ikrafttræden. Anmodningen begrundedes hovedsagelig med følgende:

a) Der var ikke længere nogen betydelig produktion i Fællesskabet af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner, eftersom den eneste producent i Fællesskabet var gået over til at fremstille blandede stoffer af polyester/silke.

b) EF-producenten havde ikke forhøjet sine salgspriser siden tilsagnets ikrafttræden og tilsigtede at opnå en monopolstilling på EF-markedet.

c) Eftersom eksportøren ikke havde eksporteret vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner til Fællesskabet siden 1989, kunne eksportøren ikke længere påføre EF-erhvervsgrenen skade.

(3) Kommissionen fandt det godtgjort, at der forelå tilstrækkelige beviser for ændrede omstændigheder til at begrunde, at der indledtes en fornyet undersøgelse af ikraftværende foranstaltninger.

C. FORNYET UNDERSØGELSE

(4) I januar 1992 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om fornyet undersøgelse (6) af forordning (EØF) nr. 1937/90 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med importen af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner med oprindelse i Folkerepublikken Kina og af forordning (EØF) nr. 3200/90 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ovennævnte vare og genoptog undersøgelsen i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2423/88.

Kommissionen underrettede officielt EF-producenten, eksportøren og de importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet. Alle direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledning af undersøgelsen.

(5) Følgende interesserede parter udfyldte alle Kommissionens spørgeskemaer og tilkendegav deres synspunkter skriftligt:

a) Klager: International Association of Users of Yarn of man-made Fabrics and of Natural Silk (ALUFFASS) på vegne af den eneste producent i Fællesskabet.

b) EF-producent: Spinnhütte GmbH & Co. KG, Celle, Tyskland (i det følgende benævnt »Spinnhütte« eller »EF-producenten«).

c) Uafhængig importør: Delacamp GmbH & Co. KG, Hamburg, Tyskland.

d) Eksportør i Folkerepublikken Kina: China National Silk Import and Export Corporation, Zhejiang Branch.

Der blev aflagt kontrolbesøg hos EF-producenten og importøren.

EF-producenten og eksportøren anmodede om at blive hørt, hvilket blev imødekommet.

Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1991 til den 31. december 1991 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Den oprindelige undersøgelse af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra 1989 til udgangen af undersøgelsesperioden.

(6) I betragtning af den langvarige undersøgelse og de forskellige argumenter, som parterne fremførte vedrørende den ændrede situation på markedet for den pågældende vare, ansås det i oktober 1993 for påkrævet at ajourføre de foreliggende oplysninger til og med 1993.

Spinnhütte fremlagde trods flere forlængelser af fristen ikke visse væsentlige oplysninger, f.eks. en fordeling af salget samt revisions-/styringsrapporter.

(7) Eftersom de oprindelige foranstaltninger normalt ville være udløbet den 6. november 1995, blev der i overensstemmelse med artikel 15, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2423/88 offentliggjort en meddelelse (7) om, at antidumpingforanstaltningerne ville forblive i kraft efter udløbet af femårsperioden i afventning af resultatet af den fornyede undersøgelse.

D. DEN PÅGÆLDENDE VARE/SAMME VARE

Beskrivelse af den pågældende vare

(8) Den pågældende vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. lærredsvævet silkestof fremstillet af natursilke af vægt 40 g/m2 eller derover, men ikke over 50 g/m2. Denne vare (i det følgende benævnt »vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner«) anvendes af kontorforsyningsindustrien for indfarvning og videreforarbejdning til farvebånd på spoler til skrivemaskiner.

Spinnhütte anmodede om, at definitionen af samme vare udvidedes, således at vægtgrænserne ændres fra 40 - 50 gram pr. m2 (g/m2) til mellem 30 og 70 g/m2. Det blev endvidere foreslået at udvide varedefinitionen til også at omfatte en blandingsvare bestående af silke/polyester, som fremstilles af Spinnhütte, og som var blevet introduceret på markedet efter indledningen af den oprindelige undersøgelse.

Hvad angår anmodningen om en udvidelse af definitionen af den pågældende vare skal følgende anføres:

For det første er der ikke fremlagt dokumentation, hvoraf det fremgår at det er berettiget at udvide vægtkriterierne. Det forhold, at den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet har kendskab til tilbud eller transaktioner vedrørende varer, som ligger lidt uden for de pågældende vægtgrænser, viser blot, at der foreligger et marked for forskellige varer og berettiger ikke i sig selv, at anvendelsesområdet for foranstaltningerne udvides til at omfatte sådanne varer; under alle omstændigheder fremlagde Spinnhütte ingen beviser for, at sådanne tilbud havde givet anledning til illoyal konkurrence ved import af disse varer.

For det andet skal anføres, at selv om den pågældende blandingsvare angiveligt kan erstatte og konkurrerer direkte med de vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner, som er omfattet af denne procedure, er de to varers grundlæggende fysiske egenskaber meget forskellige. Som følge af den generelle nedgang i efterspørgslen i Fællesskabet efter farvebånd til skrivemaskiner ville konklusionerne vedrørende spørgsmålet om skade og fornyet skade, jf. del E og F nedenfor, under alle omstændigheder ikke have været anderledes, hvis blandingsvaren var blevet betragtet som en del af den vare, der er omfattet af den foreliggende undersøgelse.

E. SKADE

Da der kun er én producent i Fællesskabet, angives oplysningerne i form af indekstal af hensyn til deres fortrolige karakter.

1. Produktion i Fællesskabet, forbrug, kapacitetsudnyttelse og beskæftigelse

(9) I perioden 1989/90 - 1992/93 faldt Spinnhüttes samlede produktion af stoffer til farvebånd, dvs. vævede stoffer af natursilke og af en blanding af silke og polyester til farvebånd til skrivemaskiner, med mere end 60 %. For »samme vare« var nedgangen i nævnte periode endnu større, nemlig ca. 85 %.

Det skal i den forbindelse anføres, at Spinnhütte i 1989 indførte et nyt stof til farvebånd til skrivemaskiner fremstillet af en blanding af silke og polyester. I 1989 håbede Spinnhütte, at denne patenterede nye vare ville komme til at tegne sig for 50 % af selskabets produktion og således gradvis erstatte varen af natursilke, der nu er af mindre betydning i betragtning af en kraftig nedgang i efterspørgslen.

Da der ikke har været nogen import af den pågældende vare, og da der kun er én leverandør på EF-markedet, svarer Spinnhüttes salg til det samlede forbrug i Fællesskabet af samme vare.

Ifølge Spinnhütte anvendtes i 1989 30 % af selskabets vævekapacitet til fremstilling af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner. Det anslås, at kun 10 % af kapaciteten benyttedes til fremstilling af samme vare ved udgangen af den betragtede periode.

I hele perioden var der konstant omkring 35 beskæftigede.

2. Import af den pågældende vare

(10) Ifølge de rapporter, som den kinesiske producent udarbejdede i henhold til nævnte tilsagn, har der ikke fundet nogen import sted af den pågældende vare siden 1989, hvilket bekræftes af de relevante Eurostat-tal.

3. Spinnhüttes salg af den pågældende vare på EF-markedet

(11) Spinnhüttes salg af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner på EF-markedet faldt, opgjort i m2, mellem den 1. januar 1989 og den 30. juni 1993 med 72 %, og i samme periode faldt priserne med 66 %.

4. Rentabilitet

(12) På grundlag af de foreliggende oplysninger og på baggrund af den kendsgerning, at salgspriserne faldt mindre end salget målt i mængde, var EF-producenten tilsyneladende, når der samtidig tages hensyn til en nedgang i prisen på natursilke, i slutningen af perioden i stand til at sikre en tilfredsstillende rentabilitet pr. solgt enhed og et rimeligt afkast af den investerede kapital. Beregnet som indekstal med 1988/1989 = 100 nåede rentabiliteten op på 112 i 1992/1993.

5. Konklusion vedrørende skade

(13) Medens det fremgår af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen har haft betydelige økonomiske vanskeligheder i henseende til nedgang i produktion, salg og priser, står det klart, at eftersom der ikke har været tale om nogen import, skyldes denne udvikling udelukkende nedgang i efterspørgslen som følge af en generel overgang fra brug af farvebånd af stof til farvebånd af plast og fra skrivemaskiner til tekstbehandlingsanlæg. Over for en sådan grundlæggende forandring kan Spinnhütte ikke gøre meget andet end at omlægge sin produktion (jf. nedenfor).

F. FORNYET SKADEVOLDENDE DUMPING

(14) Det forhold, at der ikke har fundet eksport sted efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne, er ikke i sig selv en tilstrækkelig begrundelse for at ophæve foranstaltningerne. Det er nødvendigt at undersøge, om ophævelsen af foranstaltningerne vil medføre, at der igen vil blive forvoldt skade som følge af dumpingimport fra Folkerepublikken Kina.

1. Fornyet dumping

(15) Kommissionen påpeger, at i den foreliggende sag måtte den normale værdi beregnes på grundlag af produktionsomkostningerne plus en rimelig fortjeneste, som beregnedes på grundlag af EF-producentens omkostninger og fortjeneste.

Det fremgår i den forbindelse af undersøgelsen, at den normale værdi er faldet betydeligt sammenholdt med den oprindelige undersøgelse. Ifølge de foreliggende oplysninger og de af Spinnhütte fremlagte data af 5. december 1995 er prisen på natursilke, som er den betydeligste omkostningsfaktor ved fremstilling af den pågældende vare, faldet med 50 % siden 1989/1990, og der har været tale om en gunstig udvikling i produktionsomkostninger og andre omkostninger i denne periode. Endvidere foreligger der nu øgede muligheder for indkøb af natursilke på verdensmarkedet, således at EF-producenten ikke længere er afhængig af kinesiske forsyninger af natursilke. Desuden skulle den midlertidige anvendelse af aftalen mellem Fællesskabet og Kina, som var genstand for Rådets afgørelse 95/155/EF (8) hindre, at der opstår situationer, hvor færdigvarer eksporteres til priser, der er lig med eller lavere end prisen på indholdet af natursilke.

En kombination af disse faktorer foranlediger Kommissionen til at fastslå, at nedgangen i den beregnede normale værdi vil virke i retning af at udligne, eller i det mindste i høj grad reducere, dumpingmargenen, omend det, som anført nedenfor, på ingen måde er klart, om eksporten i betragtning af nedgangen i efterspørgslen vil stige igen, hvis gældende foranstaltninger ophæves. Desuden fremstiller den eneste kinesiske producent, som er i stand til at tilbyde vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner, mere end 35 andre varer ud over nævnte farvebånd, og det er derfor ikke sandsynligt, at han vil være interesseret i den pågældende vare, for hvilken efterspørgslen er faldet betydeligt.

Endvidere skal det anføres, at ifølge oplysninger fra den kinesiske producent, er hans samlede produktion bestemt for det kinesiske marked, og det er ikke sandsynligt, at produktionen vil blive forøget for at forsyne EF-markedet; det vil således ikke være rentabelt at udskifte væve i betragtning af den højere fortjeneste, der kan opnås på andre silkevarer på baggrund af den faldende efterspørgsel efter den pågældende vare.

(16) EF-producenten erkendte, at der ikke forelå nogen dokumentation for import fra Kina af den pågældende vare mellem november 1989 og den 1. oktober 1995, dvs. siden før indførelsen af antidumpingforanstaltningerne i 1990, omend det blev gjort gældende, at foranstaltningerne blev omgået på flere forskellige måder, f.eks. ved forsendelse via tredjelande med urigtig oprindelsesangivelse, fejlagtig varebeskrivelse og manipulering af de vægtgrænser, der indgår i definitionen af den pågældende vare.

Det anførtes endvidere, at der var tegn på, at den kinesiske producent stadig var interesseret i EF-markedet.

For det første var der tilsyneladende afgivet tilbud fra en anden kinesisk eksportør på salg til EF-markedet af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner af kinesisk oprindelse. Desuden gav de dårlige finansielle resultater, der angiveligt kendetegnede den kinesiske silkeindustri, anledning til at formode, at der igen kunne blive tale om skadevoldende dumping, hvis foranstaltningerne ophører. Der henvistes også til flere andre tilbud og transaktioner som tilgik Fællesskabet via Schweiz til priser, der var lavere end den normale værdi for den kinesiske vare.

For det andet anfægtede EF-producenten det synspunkt, at den eneste kinesiske producents, samlede produktion udelukkende var beregnet for det kinesiske marked, idet han angiveligt havde dokumentation for, at den kinesiske vare solgtes i USA. Overskydende kapacitet i den kinesiske silkeindustri og den nylige bilaterale aftale mellem EF og Kina, som ikke omfatter den pågældende vare, fremhævedes desuden som begrundelse for, at eksport af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner vil være af interesse for den kinesiske producent. En genoptagelse af denne eksport vil indebære skadevoldende dumping, og antidumpingforanstaltninger er det eneste middel til beskyttelse herimod. Endelig fremførtes den kinesiske anmodning om en fornyet undersøgelse i august 1991 og tilpasningen af pristilsagnet i februar 1994 på den kinesiske eksportørs anmodning som bevis for fortsat interesse i EF-markedet.

(17) Kommissionen undersøgte disse påstande, men kan ikke godtage dem.

Der blev ikke fremlagt beviser for påstanden om omgåelse. Hvad specielt angår import via Schweiz blev det fastslået, at der ikke var tale om vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner, eftersom forskriften om en længde på 220 yards pr. rulle ikke var opfyldt, hvilket EF-producenten erkendte.

Hvad angår en anden kinesisk eksportørs tilbud konstateredes det, at de ikke var relevante: ifølge selve klagen er det pågældende eksportselskab således ikke bemyndiget til at varetage eksport af den pågældende vare.

Med hensyn til mulige salg på det amerikanske marked og de potentielle virkninger af overskydende kapacitet i den kinesiske silkeindustri erindrer Kommissionen om, at ifølge de oplysninger, den er i besiddelse af, er den samlede produktion fra den eneste kinesiske producent bestemt for salg på hjemmemarkedet. Uanset disse modstridende oplysninger om eksportsalget til tredjelande fastholder Kommissionen imidlertid ovennævnte synspunkt, nemlig at en forøgelse af den kinesiske produktion med henblik på eksport til Fællesskabet, hvor efterspørgslen er faldet betydeligt, er usandsynlig i betragtning af det nuværende stadium i varens livscyklus og de omkostninger, der er forbundet med at omlægge produktionen til den pågældende vare set i forhold til det højere afkast, der kan opnås på andre silkevarer. I betragtning af sammensætningen af den kinesiske producents produktion kan han desuden næppe anses for at være afhængig af produktionen og salget af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner.

Den kinesiske anmodning om en fornyet undersøgelse og tilpasningen af pristilsagnet kan ikke særskilt betragtet tages som bevis for, at der foreligger en trussel om, at der igen vil blive forvoldt skade, navnlig eftersom den pågældende vare ikke er importeret til Fællesskabet siden 1989, dvs. før indførelsen af foranstaltninger.

2. Fornyet skade

(18) EF-producenten gjorde gældende, at antidumpingforanstaltningerne fortsat var nødvendige for at hindre, at der igen forvoldtes skade i perioden indtil det pågældende selskab, som er lille, havde afsluttet en igangværende omstrukturering. Selv om man arbejdede på en diversificering af produktionen til fordel for andre varer end vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner, var omlægningen angiveligt endnu ikke afsluttet, og produktionen af samme vare var fortsat af afgørende betydning for Spinnhüttes overlevelse.

(19) Det skal i den forbindelse først anføres, at formålet med antidumpingforanstaltninger ikke er at lette EF-erhvervsgrenens omstrukturering, men at fjerne de handelsfordrejende virkninger af skadevoldende dumping og dermed gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at konkurrere på lige vilkår med dumpingimporten.

Endvidere skal det påpeges, at der ikke har fundet import sted siden november 1989, og der kan derfor ikke siden da være forvoldt skade for EF-erhvervsgrenen som følge af dumpingimport af den pågældende vare.

Eftersom EF-producenten og den kinesiske producent er de eneste to producenter i verden, der fremstiller vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner, har EF-producenten haft monopol i Fællesskabet siden 1989.

Det er derfor klart, at en genoptagelse af importen vil påvirke Spinnhüttes stilling på markedet som følge af øget konkurrence. Som anført ovenfor er det imidlertid ikke sandsynligt, at eksporten af den pågældende vare til dumpingpriser vil blive genoptaget, hvis foranstaltningerne ophæves.

(20) Eftersom EF-producenten er af den formening, at der sandsynligvis igen vil finde skadevoldende dumping sted, hvis gældende foranstaltninger bortfalder, anmodede han endelig om, at forordning (EØF) nr. 3200/90 om indførelse af en endelig told opretholdes med omgående suspension af foranstaltningerne i henhold til artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96.

Kommissionen kan ikke imødekomme denne anmodning. Da bestemmelserne i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 er møntet på en helt anden situation, kan de ikke anvendes under de omstændigheder, der kendetegner denne procedure.

G. KONKLUSION

(21) På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at der ikke foreligger beviser for, at der foreligger en aktuel risiko for, at antidumpingforanstaltningernes bortfald vil medføre, at der igen vil blive forvoldt skade som følge af dumpingimport fra Kina. Det må således anses for sandsynligt, at EF-erhvervsgrenen fortsat vil være udsat for vanskeligheder, ikke på grund af import fra Kina, men som følge af de substituerende varer og væksten i efterspørgslen efter tekstbehandlingsanlæg og PC'ere, som uundgåeligt fortsat vil mindske salget af konventionnelle skrivemaskiner, der anvender farvebånd af stof.

(22) På baggrund af navnlig nedgangen i efterspørgslen efter den pågældende vare, den tilsyneladende genskabelse af rentabilitet og det forhold, at det må anses for usandsynligt, at der igen vil finde skadevoldende dumping sted, bør gældende foranstaltninger derfor bortfalde.

(23) Kommissionen underrettede interesserede parter, herunder EF-erhvervsgrenen, om sine konklusioner. Efter at være blevet underrettet om ovenstående kendsgerninger og konklusioner fremsatte repræsentanter for EF-erhvervsgrenen yderligere bemærkninger, både skriftligt og mundtligt, vedrørende virkningerne af den pågældende import fra Kina på EF-erhvervsgrenen. Der blev imidlertid ikke fremlagt oplysninger eller fremført argumenter, som efter en gennemgang heraf kunne give anledning til at ændre ovennævnte konklusioner.

(24) Medlemsstaterne rejste ingen indvendinger mod at afslutte proceduren -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

Antidumpingproceduren vedrørende importen af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner henhørende under KN-kode ex 5007 10 00, ex 5007 20 11, ex 5007 20 19 og ex 5007 20 21 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina afsluttes.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 1998.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.

(2) EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18.

(3) EFT L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(4) EFT L 174 af 7. 7. 1990, s. 27.

(5) EFT L 306 af 6. 11. 1990, s. 21.

(6) EFT C 12 af 18. 1. 1992, s. 5.

(7) EFT C 291 af 4. 11. 1995, s. 20.

(8) EFT L 104 af 6. 5. 1995, s. 2.