*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 1315/88

af 3. maj 1988

om aendring af forordning (EOEF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og Den Faelles Toldtarif og forordning (EOEF) nr. 918/83 om en faellesskabsordning vedroerende fritagelse for import- og eksportafgifter

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 28,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

I afsnit II, litra C, i bestemmelserne til Den Kombinerede Varenomenklatur, der er knyttet som bilag til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 (4), er det bestemt, at der skal anvendes en enhedstoldsats paa 10 % af vaerdien for varer, der indfoeres som smaaforsendelser til fysiske personer eller af rejsende i deres personlige bagage, for saa vidt indfoerslen ikke har erhvervsmaessig karakter, og den samlede vaerdi af varerne pr. forsendelse eller pr. rejsende ikke overstiger 115 ECU;

i henhold til afsnit II, litra C, punkt 3, i naevnte bestemmelser anvendes enhedssatsen paa 10 % for saa vidt angaar varer, som indfoeres af rejsende i deres personlige bagage, kun paa den del af vaerdien, der overstiger, hvad der afgiftsfrit kan indfoeres i henhold til artikel 45 til 49 i forordning (EOEF) nr. 918/83 (5), aendret ved forordning (EOEF) nr. 3822/85 (6); det foelger derimod af artikel 29, stk. 2, tredje led, i forordning (EOEF) nr. 918/83, at enhedssatsen paa 10 % anvendes paa samtlige varer, der er indeholdt i smaaforsendelser til privatpersoner, naar den samlede vaerdi af saadanne forsendelser overstiger det beloeb, der er fastsat for afgiftsfri indfoersel, nemlig 45 ECU;

disse bestemmelser har den uheldige foelge, at modtagerne af smaaforsendelser, hvis samlede vaerdi maaske blot lige overstiger 45 ECU, helt mister retten til fritagelse; en undersoegelse af forholdene har vist, at det ikke skulle give anledning til stoerre administrative problemer at indfoere regler paa dette saerlige omraade svarende til dem, der gaelder for varer, som indfoeres af rejsende i deres personlige bagage; der boer derfor foretages en tilpasning baade af afsnit II, litra C, i bestemmelserne til Den Kombinerede Varenomenklatur og af afsnit VII i forordning (EOEF) nr. 918/83, saaledes at der indroemmes fritagelse for op til 45 ECU ved indfoersel af smaaforsendelser til private, og at enhedstoldsatsen paa 10 % kun opkraeves for den del af vaerdien, der overstiger dette beloeb;

ved samme lejlighed boer den graense for vaerdien af forsendelser til private, inden for hvilken enhedstoldsatsen paa 10 % kan anvendes, forhoejes fra 115 ECU til 200 ECU som allerede foreslaaet af Kommissionen den 16. november 1984 (7); ud fra oensket om klare retsregler boer samtlige aendringer indarbejdes i en ny samlet udformning af afsnit II, litra C, i bestemmelserne til Den Kombinerede Varenomenklatur og af afsnit VII i forordning (EOEF) nr. 918/83;

i henhold til artikel 1, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 918/83 betragtes Helgoland som et tredjeland; det foelger af bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 2151/84 af 23. juli 1984 om Faellesskabets toldomraade (8), senest aendret ved Akten vedroerende Spaniens og Portugals Tiltraedelse, at alle de territorier, der ikke er omfattet af Faellesskabets toldomraade, er i samme juridiske situation som Helgoland; naevnte artikel 1, stk. 3, boer derfor aendres;

endvidere fastsaettes i artikel 137 og 138 i forordning (EOEF) nr. 918/83 de betingelser, paa hvilke medlemsstaterne - indtil der er indfoert faellesskabsbestemmelser paa det paagaeldende omraade - kan indroemme saerlige fritagelser ved import af instrumenter og apparater til brug inden for medicinsk forskning, diagnosticering eller medicinsk behandling;

de erfaringer, som en medlemsstat har gjort med hensyn til brugen af disse bestemmelser, viser, at afgiftsfri indfoersel af de paagaeldende instrumenter og apparater - naar det er fastslaaet, at intet tilsvarende instrument eller apparat samtidig fremstilles i Faellesskabet - ikke kan have skadelige virkninger for Faellesskabets oekonomi; den udgoer tvaertimod en effektiv hjaelp ved paavisning og behandling af alvorlige sygdomme, som personer med bopael i Faellesskabet kan lide af; der boer tilskyndes til gaver i form af saadanne instrumenter og apparater bestemt til medicinske etablissementer, der i denne forbindelse er godkendt af de kompetente myndigheder; de fakultative og midlertidige bestemmelser i artikel 137 og 138 i forordning (EOEF) nr. 918/83 gaeldende for instrumenter og apparater til brug inden for medicinsk forskning, diag

nosticering eller medicinsk behandling boer derfor goeres endelige og gyldige i hele Faellesskabet, og i dette oejemed boer de naevnte artikler erstattes af et afsnit XIV a, som omhandler dette saerlige tilfaelde af fritagelse;

forordning (EOEF) nr. 918/83 boer ligeledes suppleres for at tage hensyn til det arbejde, der udfoeres af Verdenssundhedsorganisationen, ved indfoerelse af en fritagelse for importafgifter for referencestoffer, der er noedvendige for kvalitetskontrollen med laegemidler;

arbejdet i Toldfritagelsesudvalget siden ikrafttraedelsen af forordning (EOEF) nr. 918/83 har vist, at en raekke overgangsbestemmelser, som er fastsat i artikel 136, nu vil kunne goeres endelige under visse betingelser eller goeres tidsbegraensede eller helt kunne bortfalde; artikel 133 til 136 boer derfor aendres, saaledes at de i videst mulig udstraekning udelukker enhver usikkerhed med hensyn til raekkevidden af de bestemmelser, de indeholder, samt enhver forskel i anvendelsen af den ved forordning (EOEF) nr. 918/83 indfoerte faellesskabsordning vedroerende fritagelse;

disse forskellige aendringer af forordning (EOEF) nr. 918/83 boer benyttes som anledning til ogsaa at foretage en tilspasning af en raekke af forordningens andre bestemmelser med henblik paa at muliggoere en anvendelse, der er i bedre overensstemmelse med maalsaetningen, eller med henblik paa at sikre overholdelsen af bestemmelser, der er vedtaget af en raekke internationale organisationer, navnlig OECD-Raadets beslutning/henstilling af 27. november 1985 vedroerende international turistpolitik -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Afsnit II, litra C, i bestemmelserne til Den Kombinerede Varenomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EOEF) nr. 2658/87, affattes saaledes:

»C. Enhedstoldsats

1. Der anvendes en enhedstoldsats paa 10 % af vaerdien for varer:

- som indfoeres i forsendelser fra en privatperson til en anden, eller

- som indfoeres af rejsende i deres personlige bagage

for saa vidt indfoerslen ikke har erhvervsmaessig karakter.

Enhedstoldsatsen paa 10 % anvendes, naar vaerdien af de afgiftspligtige varer ikke overstiger 200 ECU pr. forsendelse eller pr. rejsende.

Enhedstoldsatsen anvendes ikke for varer henhoerende under kapitel 24, som indfoeres i en forsendelse eller af rejsende i deres personlige bagage i maengder, der overstiger de i henholdsvis artikel 31 og 46 i forordning (EOEF) nr. 918/83 fastsatte graenser (1).

2. Som vaerende uden erhvervsmaessig karakter anses:

a) for saa vidt angaar varer, der indfoeres i forsendelser fra en privatperson til en anden, forsendelser, som:

- finder sted lejlighedsvis

- udelukkende indeholder varer, der er bestemt til modtagerens personlige brug eller til brug for dennes familie, og hvis beskaffenhed eller maengde ikke kan give anledning til tvivl om, at indfoerslen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed, og som

- sendes til modtageren uden nogen form for vederlag

b) for saa vidt angaar varer, der indfoeres i rejsendes personlige bagage, indfoersel, som:

- finder sted lejlighedsvis, og som

- udelukkende bestaar af varer, der er bestemt til den rejsendes personlige brug eller til brug for dennes familie eller er beregnet til gaver, og hvis beskaffenhed eller maengde ikke kan give anledning til tvivl om, at indfoerslen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed.

3. Enhedstoldsatsen anvendes ikke for varer, der indfoeres under de i stk. 1 og 2 anfoerte forudsaetninger, naar den paagaeldende inden fortoldningen har begaeret toldbehandling af varerne i henhold til de importafgifter, der er fastsat for dem. I saa fald toldbehandles samtlige varer, som indfoerslen omfatter, ved anvendelse af de importafgifter, der er fastsat for dem, med forbehold af de toldfritagelser, der er fastsat ved artikel 29 til 31 og 45 til 49 i forordning (EOEF) nr. 918/83.

Ved anvendelsen af foerste afsnit forstaas ved importafgifter saavel told og afgifter med tilsvarende virkning som de landbrugsimportafgifter og andre importbelastninger, der fastsaettes som led i den faelles landbrugspolitik eller i de saerordninger, der anvendes for visse varer, som er frembragt ved forarbejdning af landbrugsprodukter.

4. Medlemsstaterne kan afrunde det beloeb i national valuta, der fremkommer ved omregning af 200 ECU.

5. Medlemsstaterne kan bibeholde modvaerdien i national valuta af 200 ECU uaendret, saafremt omregningen af dette beloeb ved den aarlige tilpasning i henhold til artikel 2, stk. 2, foerste afsnit i forordning (EOEF) nr. 2779/78, senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 289/84 (2), foer den i stk. 4 omhandlede afrunding foretages, foerer til en aendring af modvaerdien udtrykt i national valuta paa under 5 % eller en nedsaettelse af denne modvaerdi.

(1) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 1.

(2) EFT nr. L 33 af 4. 2. 1984, s. 2.«

Artikel 2

I forordning (EOEF) nr. 918/83 foretages foelgende aendringer:

1. Artikel 1, stk. 3, affattes saaledes:

»3. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, omfatter begrebet tredjelande ved anvendelsen af kapitel I ligeledes de dele af medlemsstaternes territorier, der ikke er omfattet af Faellesskabets toldomraade i henhold til forordning (EOEF) nr. 2151/84 (1).

(1) EFT nr. L 197 af 27. 7. 1984, s. 1.«

2. Artikel 11, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Under samme forbehold indroemmes der ligeledes fritagelse for importafgifter for gaver, der saedvanligvis gives ved et bryllup, og som modtages af en person, der opfylder betingelserne i stk. 1, fra personer, der har deres saedvanlige opholdssted i et tredjeland. For at kunne opnaa fritagelse maa den enkelte gaves vaerdi dog ikke overstige 1 000 ECU.«

3. Afsnit VII affattes saaledes:

»AFSNIT VII

Forsendelser fra en privatperson til en anden

Artikel 29

1. Med forbehold af artikel 30 og 31 indroemmes der fritagelse for importafgifter for varer i forsendelser fra en privatperson i et tredjeland til en anden privatperson i Faellesskabets toldomraade, naar der er tale om indfoersel uden erhvervsmaessig karakter.

Fritagelsen i dette stykke anvendes ikke paa forsendelser fra Helgoland.

2. I stk. 1 forstaas ved »indfoersel uden erhvervsmaessig karakter«, forsendelser, som:

- finder sted lejlighedsvis

- udelukkende indeholder varer, der er bestemt til modtagerens personlige brug eller til brug for dennes familie, og hvis beskaffenhed eller maengde ikke kan give anledning til tvivl om, at indfoerslen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed, og som

- sendes til modtageren uden nogen form for vederlag.

Artikel 30

Den i artikel 29, stk. 1, omhandlede fritagelse gaelder for en vaerdi af 45 ECU pr. forsendelse, heri medregnet vaerdien af de i artikel 31 omhandlede varer.

Overstiger den samlede vaerdi af flere varer pr. forsendelse det i stk. 1 naevnte beloeb, indroemmes der fritagelse op til dette beloeb for de varer, som, hvis de blev indfoert saerskilt, kunne komme ind under den naevnte fritagelse, dog saaledes at opdeling af en enkelt vares vaerdi ikke kan finde sted.

Artikel 31

For saa vidt angaar foelgende varer, begraenses den i artikel 29, stk. 1, omhandlede fritagelse til foelgende maengder pr. forsendelse:

a) Tobaksvarer:

50 cigaretter

eller

25 cigarillos (cigarer med en stykvaegt paa hoejst 3 g)

eller

10 cigarer

eller

50 g roegtobak

eller en dertil svarende kombination af disse varer.

b) Alkohol og alkoholholdige drikkevarer:

- destillerede drikkevarer og spiritus med et alkoholindhold paa over 22 % vol; ethanol (ethylalkohol), ikke denatureret, med et alkoholindhold paa 80 % vol og derover: 1 liter

eller

- destillerede drikkevarer og spiritus, aperitif paa basis af vin eller alkohol, tafia, saké og andre lignende drikke, med et alkoholindhold paa 22 % vol og derunder; mousserende vin, hedvin: 1 liter

eller en dertil svarende kombination af disse varer,

og

- ikke-mousserende vin: 2 liter.

c) Parfume: 50 g

eller

toiletvand: 0,25 liter.«

4. Artikel 46, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Ved indfoersel af foelgende varer er fritagelsen i henhold til artikel 45, stk. 1, begraenset til foelgende maengder pr. rejsende:

a) Tobaksvarer:

200 cigaretter

eller

100 cigarillos (cigarer med en stykvaegt paa hoejst 3 g)

eller

50 cigarer

eller

250 g roegtobak

eller en dertil svarende kombination af disse varer. b) Alkohol og alkoholholdige drikkevarer:

- destillerede drikkevarer og spiritus med et alkoholindhold paa over 22 % vol; ethanol (ethylalkohol), ikke denatureret, med et alkoholindhold paa 80 % vol og derover: 1 liter

eller

- destillerede drikkevarer og spiritus, aperitif paa basis af vin eller alkohol, tafia, saké og andre lignende drikke, med et alkoholindhold paa 22 % vol og derunder; mousserende vin, hedvin: 2 liter

eller en dertil svarende kombination af disse varer,

og

- ikke-mousserende vin: 2 liter.

c) Parfume: 50 g

og

toiletvand: 0,25 liter.

d) Laegemidler:

En maengde svarende til den rejsendes personlige forbrug.«

5. I artikel 49, stk. 2, foerste led, tilfoejes foelgende saetning:

»medlemsstaterne kan fastsaette undtagelser i saa henseende;«

6. Artikel 60 affattes saaledes:

»Artikel 60

1. Der indroemmes fritagelse for importafgifter for:

a) dyr, der er saerligt forberedt til anvendelse i laboratorier

b) biologiske og kemiske stoffer, der er opfoert paa en liste udarbejdet efter fremgangsmaaden i artikel 143, stk. 2 og 3, og som indfoeres udelukkende i ikke-erhvervsmaessigt oejemed.

2. Fritagelse i henhold til stk. 1 omfatter kun dyr og biologiske eller kemiske stoffer, der er bestemt:

- enten til offentlige eller almennyttige institutioner med undervisning eller videnskabelig forskning som hovedbeskaeftigelse og til afdelinger af en offentlig eller en almennyttig institution, som har undervisning eller videnskabelig forskning som hovedbeskaeftigelse

- eller til private institutioner, der har undervisning eller videnskabelig forskning som hovedbeskaeftigelse, og som af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne er godkendt til at modtage disse forsendelser importafgiftsfrit.

3. Paa den i stk. 1, litra b), omhandlede liste kan kun opfoeres biologiske eller kemiske stoffer, for hvilke der ikke paa Faellesskabets toldomraade findes tilsvarende produktion, og hvis saerlige egenskaber eller renhedsgrad goer, at de udelukkende eller fortrinsvis egner sig til videnskabelig forskning.«

7. Foelgende indsaettes som afsnit XIV a og XIV b:

»AFSNIT XIV a

Instrumenter og apparater til brug inden for medicinsk forskning, diagnosticering eller medicinsk behandling

Artikel 63a

1. Der indroemmes fritagelse for importafgifter for instrumenter og apparater til brug inden for medicinsk forskning, diagnosticering eller medicinsk behandling, som enten skaenkes af en velgoerende eller filantropisk organisation eller af en privatperson til sundhedsinstitutioner, hospitalsafdelinger og medicinske forskningsinstitutter, der af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne er godkendt til at modtage de paagaeldende genstande afgiftsfrit, eller som indkoebes af saadanne sundhedsinstitutioner, hospitaler eller medicinske forskningsinstitutter udelukkende for midler, der er stillet til raadighed af en velgoerende eller filantropisk organisation, eller som hidroerer fra frivillige bidrag, for saa vidt det godtgoeres:

a) at tilsvarende instrumenter og apparater ikke samtidig fremstilles inden for Faellesskabets toldomraade

b) at de paagaeldende instrumenter eller apparater skaenkes uden at tilgodese nogen erhvervsmaessig interesse fra giverens side, og

c) at giveren ikke paa nogen maade er forbundet med fabrikanten af de instrumenter eller apparater, for hvilke der anmodes om afgiftsfritagelse.

2. Fritagelsen finder ligeledes og paa de samme betingelser anvendelse paa:

a) dele og tilbehoer, som specielt er fremstillet til saadanne instrumenter og apparater, saafremt disse dele og dette tilbehoer indfoeres samtidig med de paagaeldende instrumenter og aparater, eller de, saafremt de indfoeres senere, kan identificeres som vaerende beregnet til instrumenter eller apparater, der allerede er indfoert afgiftsfrit

b) udstyr til vedligeholdelse, kontrol, justering eller reparation af instrumenter og apparater, saafremt dette udstyr indfoeres samtidig med de paagaeldende instrumenter og apparater eller det, saafremt det indfoeres senere, kan identificeres som vaerende beregnet til instrumenter eller apparater, der allerede er indfoert afgiftsfrit.

Artikel 63b

Med henblik paa anvendelsen af artikel 63a, og navnlig for saa vidt angaar de heri omhandlede instrumenter og apparater samt modtagerinstitutioner, finder artikel 54, fjerde led, og artikel 55, 57 og 58 tilsvarende anvendelse. AFSNIT XIV b

Referencestoffer til kvalitetskontrol med laegemidler

Artikel 63c

Der indroemmes fritagelse for importafgifter for forsendelser, som indeholder proever af referencestoffer, der af Verdenssundhedsorganisationen er godkendt med henblik paa at sikre kvalitetskontrollen med stoffer, der anvendes til fremstilling af laegemidler, og som fremsendes til modtagere, der af medlemsstaternes kompetente myndigheder er godkendt med henblik paa afgiftsfrit at kunne modtage saadanne forsendelser.«

8. I artikel 86 indsaettes foelgende som litra d):

»d) praemier, trofaeer og erindringsgaver af symbolsk karakter og af ringe vaerdi, som er beregnet til at skulle uddeles uden vederlag til personer med saedvanligt opholdssted i tredjelande i forbindelse med forretningskongresser eller lignende internationale arrangementer, og som i medfoer af deres beskaffenhed, enhedsvaerdi og andre kendetegn ikke kan give anledning til tvivl om, at indfoerslen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed.«

9. I artikel 109 indsaettes foelgende som litra q):

»q) stempelmaerker og lignende, som dokumentation for at afgifter er erlagt i tredjelande.«

10. Titlen paa afsnit XXVII affattes saaledes:

»Braendstof og smoeremidler i motorkoeretoejer og specialcontainere«.

11. Artikel 112 og 113 affattes saaledes:

»Artikel 112

1. Med forbehold af artikel 113-115 indroemmes der fritagelse for importafgifter for:

a) braendstof i de normale tanke:

- i privatbiler og erhvervskoeretoejer samt motorcykler

- i specialcontainere

der bringes ind paa Faellesskabets toldomraade

b) braendstof i reservedunke i privatbiler og paa motorcykler, dog hoejst 10 liter pr. koeretoej og med forbehold af nationale bestemmelser om opbevaring og transport af braendstof.

2. I stk. 1 forstaas ved:

a) »erhvervskoeretoej«: ethvert motorkoeretoej (herunder traekkende koeretoejer med eller uden paahaengsvogne), som i medfoer af konstruktionstype og udstyr er egnet og beregnet til, mod eller uden vederlag,

- at befordre mere end ni personer, foereren iberegnet

- at transportere varer

samt ethvert motorkoeretoej til anden saerlig brug end egentlig transport

b) »privatbil«: enhver bil, der ikke opfylder kriterierne i litra a)

c) »normale tanke«:

- tanke, der af konstruktoeren er indbygget i alle koeretoejer af samme type som det paagaeldende koeretoej, og hvis permanente anbringelse muliggoer direkte brug af braendstoffet som drivmiddel baade for koeretoejet og eventuelt under transporten for koeleanlaeg eller andre anlaeg.

- Gastanke, der er paamonteret motorkoeretoejer konstrueret med henblik paa direkte brug af gas som braendstof, samt tanke, der er paamonteret andre anlaeg paa koeretoejet, betragtes ligeledes som normale tanke

- tanke, der af konstruktoeren er indbygget i alle containere af samme type som den paagaeldende container, og hvis permanente anbringelse muliggoer direkte brug af braendstoffet under transporten som drivmiddel for koeleanlaeg eller andre anlaeg, som specialcontainere er udstyret med

d) »specialcontainere«: enhver container, der er forsynet med anordninger specielt til koele-, iltnings- eller varmeisoleringsanlaeg eller andre anlaeg.

Artikel 113

For saa vidt angaar braendstof i erhvervskoeretoejers og specialcontaineres normale tanke kan medlemsstaterne begraense fritagelsen til 200 liter pr. koeretoej, pr. specialcontainer og pr. rejse.«

12. Artikel 132, stk. 2, affattes saaledes:

»Medlemsstaterne kan ogsaa bibeholde modvaerdien i national valuta af det i ECU fastsatte beloeb uaendret, saafremt omregningen af dette beloeb ved den aarlige tilpasning i henhold til artikel 2, stk. 2, foerste afsnit, i forordning (EOEF) nr. 2779/78 (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 289/84 (2), foer den i stk. 1 omhandlede afrunding foretages, foerer til en aendring af modvaerdien udtrykt i national valuta paa under 5 % eller en nedsaettelse af denne modvaerdi.

(1) EFT nr. L 333 af 30. 11. 1978, s. 5.

(2) EFT nr. L 33 af 4. 2. 1984, s. 2.« 13. I artikel 133, stk. 1, indsaettes foelgende som litra g):

»g) fritagelser indroemmet i henhold til gensidigt forpligtende aftaler med tredjelande, der er parter i Konventionen angaaende International Civil Luftfart (Chicago 1944), om gennemfoerelsen af de anbefalede fremgangsmaader 4.42 og 4.44 i bilag 9 til denne konvention (ottende udgave - juli 1980).«

14. Artikel 134, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen toldbestemmelserne i de internationale konventioner, overenskomster og aftaler af samme typpe som de i artikel 133, stk. 1, litra b), c), d), e), f) og g), samt stk. 3, omhandlede, der indgaas efter denne forordnings ikrafttraeden.«

15. Artikel 135 og 136 affattes saaledes:

»Artikel 135

Denne forodning er ikke til hinder for,

a) at Graekenland opretholder Athos-bjergets saerlige status, saaledes som den er sikret i artikel 105 i den graeske forfatning

b) at Spanien og Frankrig, indtil ikrafttraedelsen af en ordning for handelsforbindelserne mellem Faellesskabet og Andorra, opretholder de fritagelser, der gaelder i henhold til konventionerne henholdsvis af 13. juli 1867 og af 22. og 23. november 1867 mellem disse lande og Andorra

c) at medlemsstaterne, op til en graense paa 210 ECU, opretholder saadanne fritagelser, der overstiger de i artikel 47 omhandlede, og som i givet fald var gaeldende pr. 1. januar 1983 for soefolk i handelsflaaden, der er beskaeftiget i international trafik.

Artikel 136

1. Indtil der er indfoert faellesskabsbestemmelser paa det paagaeldende omraade, kan medlemsstaterne indroemme saerlige fritagelser for fremmede vaebnede styrker, der er stationeret paa deres omraade i medfoer af internationale overenskomster.

2. Indtil der er indfoert faellesskabsbestemmelser paa det paagaeldende omraade, er denne forordning ikke til hinder for, at medlemsstaterne opretholder saerlige fritagelser, som indroemmes arbejdstagere, der vender tilbage, efter at de paa grund af deres erhverv har opholdt sig uden for Faellesskabets toldomraade i mindst seks maaneder.«

16. Artikel 137 og 138 ophaeves.

17. I artikel 1, 4, 22, 45, 52 til 56, 65, 72, 73, 86, 87, 117 og 120 aendres ordet »Faellesskabet« til »Faellesskabets toldomraade«.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1989.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. maj 1988.

Paa Raadets vegne

M. BANGEMANN

Formand

(1) EFT nr. C 254 af 11. 10. 1986, s. 7.

(2) EFT nr. C 13 af 18. 1. 1988, s. 173.

(3) EFT nr. C 105 af 21. 4. 1987, s. 4.

(4) EFT nr. L 256 af 7. 9. 1987, s. 1.

(5) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 1.

(6) EFT nr. L 370 af 31. 12. 1985, s. 22.

(7) EFT nr. C 324 af 5. 12. 1984, s. 5.

(8) EFT nr. L 197 af 27. 7. 1984, s. 1.