Rådets udtalelse

af 21. januar 2003

om Finlands opdaterede stabilitetsprogram, 2002-2006

(2003/C 26/07)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker(1), særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den 21. januar 2003 gennemgik Rådet Finlands opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2002-2006. Rådet noterer med tilfredshed, at den offentlige saldo, som oversteg prognoserne i 2001, forventes at udvise et klart overskud i hele programperioden. På trods af at resultatet for 2001 var bedre end forventet, forventes den offentlige gæld i procent af BNP desuden at falde yderligere i hele programperioden. Efter Rådets opfattelse er det opdaterede stabilitetsprogram i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik.

I det makroøkonomiske scenario i det opdaterede stabilitetsprogram for 2002 er der forudset en fremgang i den økonomiske aktivitet i 2002 og 2003, hvilket lader til at være underbygget af de seneste data. Derefter forventes væksten i BNP at falde til lidt under trendraten som følge af begrænsninger i arbejdsstyrkens vækst. På baggrund af forventningen om gunstige eksterne vilkår lader den prognosticerede nedgang i BNP-væksten i de senere år i programmet til at være forholdsvis forsigtig.

Rådet bemærker, at der i programmet forventes en væsentlig nedgang i det offentlige overskud fra 4,9 % af BNP i 2001 til lidt over 2 % i 2004(2), og at det forventes at stige til knap 3 % i de senere år i programmet som følge af forventet udgiftsstyring. Rådet noterer sig, at alle regeringslag lader til at have ansvar for den svækkede finansielle stilling mellem 2002 og 2004, hvor det kun er de sociale sikringsfonde, som forbereder sig til udgiftspres som følge af en aldrende befolkning, der opretholder overskuddet på centralt plan. Den forventede nedgang i den konjunkturjusterede balance på 11/2 procentpoint mellem 2002 og 2004 skyldes også delvis nedgangen fra det usædvanligt høje niveau for selskabsskatten, der blev noteret i 2000; nedgangen i det konjunkturjusterede overskud lader imidlertid til at indfinde sig på et tidspunkt, hvor økonomien må forventes at være i fremgang, hvilket tyder på en procyklisk finanspolitik.

Rådet bemærker, at bortset fra at der sker en konjunkturjustering fra et særlig højt udgangspunkt i 2000, skyldes den forventede nedgang i det offentlige overskud overvejende større skattelettelser end oprindelig planlagt mellem 2000 og 2003 og et øget diskretionært forbrug på centralt regeringsplan i 2001-2002. Selv om de hidtidige store overskud har givet mulighed for øget fleksibilitet (inden for finanspolitikken), har Rådet bemærket den tilsyneladende faste tendens til at afvige fra de mellemlange retningslinjer for udgiftspolitikken, som er regeringens væsentligste finanspolitiske element. Dette giver anledning til en vis bekymring, da der i programmet er forudsat stram udgiftsstyring og en faldende gæld i forhold til BNP med henblik på at opretholde et stort overskud i de kommende år. Rådet gentager derfor sin henstilling fra sidste år - hvilket stort set svarer til de overordnede retningslinjer for 2002 - om, at den finske regering forstærker sin indsats for at holde en stram udgiftspolitik for centralregeringen på mellemlang sigt.

Rådet har også noteret sig, at gældsnedbringelsen sker langsomt i hele programperioden på trods af pæne primære overskud, men anerkender, at dette overvejende skyldes nettoakkumulering af finansielle aktiver, og at det offentliges finansielle aktiver desuden ser ud til at overstige sektorens bruttogæld. I lyset af at Finland er mere udsat for udgiftspres som følge af en aldrende befolkning, opfordrer Rådet imidlertid den finske regering til at opretholde de nuværende store overskud på mellemlang sigt, således at regeringens bruttogæld fortsat vil falde.

Rådet noterer sig, at det planlagte overskud på de offentlige finanser i hele programperioden fuldt ud opfylder betingelserne i stabilitets- og vækstpagten. Dette skyldes næsten alene, at der er overskud inden for de sociale sikringsinstitutioner, der forbereder sig på udgiftspres som følge af en aldrende befolkning. På trods af et forventet underskud på centralt og kommunalt plan bør det konjunkturjusterede offentlige overskud på mindst 2 % af BNP desuden være en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP for det offentlige underskud med normale konjunkturudsving.

Rådet er glad for de foranstaltninger, der for nylig er blevet vedtaget med henblik på at øge den finansielle stabilitet på kommunalt plan på mellemlang sigt. Rådet henstiller i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for 2002 og det opdaterede stabilitetsprogram, at de mål, der er sat, bliver nået. I denne sammenhæng burde der indføres en tilsynsmekanisme, så det sikres, at den lovgivning, der forpligter kommunerne til at holde deres budgetter i balance i en treårsperiode, bliver overholdt.

Rådet hilser den opmærksomhed, der er om de offentlige finansers holdbarhed i stabilitetsprogrammet, velkommen. Rådet finder, at på grundlag af den nuværende politik synes de offentlige finanser at være tilstrækkeligt holdbare til at imødekomme omkostningerne i forbindelse med den aldrende befolkning. Denne udvikling støttes af gentagne budgetoverskud og et reformeret pensionssystem, der i høj grad allerede er finansieret.

Rådet har også bemærket de planlagte og igangværende reformer, hvis formål er at øge beskæftigelsesfrekvensen blandt ældre arbejdstagere, og opfordrer de finske myndigheder til at gå videre med gennemførelsen inden for den tidsramme, der er anført i stabilitetsprogrammet.

Rådet noterer sig, at skattetrykket i Finland er højere end i andre industrialiserede lande. Det bliver en større udfordring at gennemføre den planlagte skattereform, hvis Finland samtidig skal opretholde de seneste ti års succes med at få de offentlige finanser ind på en holdbar vej.

(1) EFT L 209 af 2.8.1997.

(2) Bortset fra 2004 dækker dette over en positiv justering af budgetmålene i forhold til det foregående program, hvilket også skyldes, at overskuddet for 2001 var højere end programmeret.