DA Den Europæiske Unions Tidende L 260/104

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2016/1700

af 7. april 2016

i statsstøttesag SA 15836 (2012/C) (ex NN 34/2000 og NN 34A/2000) gennemført af Østrig (AMA-markedsføringsforanstaltninger)

(meddelt under nummer C(2016) 1972)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,

efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved dom af 27. oktober 2011 (2) stadfæstede Den Europæiske Unions Domstol (i det følgende benævnt »Domstolen«) dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (3) (nu »Retten«), hvorved Kommissionens beslutning K(2004) 2037 af 30. juni 2004 om statsstøtte NN 34A/2000 om kvalitetsprogrammerne og mærkerne AMA Biosiegel (i det følgende benævnt »økomærket«) og AMA Gütesiegel (i det følgende benævnt »kvalitetsmærket«) var blevet annulleret.

(2) Efter Domstolens dom er Kommissionen forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dommen. Den skal derfor vedtage en ny afgørelse.

(3) Ovennævnte domme er afslutningen på en procedure, hvis hovedfaser er beskrevet nedenfor.

1. SAGSFORLØB

1.1. INDLEDNING AF SAGEN — KLAGER

(4) På baggrund af to indgåede klager dateret den 21. september 1999 og den 5. november 1999 og registreret henholdsvis den 23. september 1999 og den 20. januar 2000, anmodede Kommissionen ved brev af 15. februar 2000 de østrigske myndigheder om at forelægge relevante oplysninger om støtteforanstaltninger vedrørende Agrarmarkt Austria Marketing GesmbH's (AMA Marketing), et datterselskab af Agrarmarkt Austria (AMA), markedsføringsaktiviteter.

(5) De østrigske myndigheder fremsendte de oplysninger, der var anmodet om, ved brev af 20. marts 2000, registreret den 21. marts 2000.

(6) Ved brev af 4. april 2000, registreret den 7. april 2000, indgav den anden klager yderligere oplysninger.

(7) Yderligere oplysninger blev også modtaget fra den anden klager den 18. maj 2000 og den 30. maj 2001, registreret henholdsvis den 26. maj 2000 og den 6. juni 2001. En tredje klage vedrørende det samme emne blev modtaget af Kommissionen den 22. januar 2003.

1.2. SAG NN 34/2000 OG ADMINISTRATIV OPDELING

(8) På grundlag af de forelagte oplysninger underrettede Kommissionen ved brev af 19. juni 2000 de østrigske myndigheder om, at de pågældende foranstaltninger var blevet registreret som ikke-anmeldt statsstøtte (NN 34/2000), og anmodede de østrigske myndigheder om at indgive yderligere oplysninger. De østrigske myndigheder svarede ved brev af 29. september 2000, registreret samme dag, og ved brev af 16. oktober 2000, registreret den 17. oktober 2000. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 15. oktober 2001, som de østrigske myndigheder besvarede ved brev af 7. november 2001. Ved brev af 19. december 2002 indgav de østrigske myndigheder yderligere oplysninger og underrettede Kommissionen om de ændrede (interne) AMA-retningslinjer (AMA Richtlinien) for reklamefremstød for produkter, der er forsynet med AMA-kvalitetsmærket og AMA-økomærket, som trådte i kraft den 26. september 2002.

(9) I dette brev, som indeholdt en udfyldt anmeldelsesformular, hævdede de østrigske myndigheder, at de anmeldte de foranstaltninger for AMA-økomærket og AMA-kvalitetsmærket, som blev gennemført i henhold til de nye interne regler (4). Kommissionen fastholdt imidlertid, at dette brev ikke kunne anses for en anmeldelse af ny støtte, eftersom de ændrede AMA-retningslinjer allerede var trådt i kraft den 26. september 2002 og derfor havde virkning inden en eventuel godkendelse af de støtteforanstaltninger, der var baseret på dem (5).

(10) Efter en anmodning fra de østrigske myndigheder dateret og modtaget den 8. marts 2004 besluttede Kommissionen at opdele sag NN 34/2000. Den undersøgelsesprocedure, som vedrørte reglerne for AMA-økomærket og AMA-kvalitetsmærket efter den 26. september 2002, fik tildelt sagsnummer NN 34A/2000, mens foranstaltningerne for AMA-økomærket og AMA-kvalitetsmærket før denne dato samt AMA's øvrige markedsføringsforanstaltninger fik tildelt sagsnummer NN 34/2000.

(11) Af hensyn til den interne forvaltning blev en ny sagsmappe, NN 34B/2000, vedrørende de foranstaltninger, der blev gennemført inden den 26. september 2002, åbnet den 16. marts 2004. Kommissionen bemærker, at denne sag ikke har indvirkning på indholdet af det foreliggende sagsforløb.

(12) Med de nye interne AMA-regler blev der indført et nyt design til mærkerne, og der blev indført nye kvalitetsstandarder for produkter, der forsynes med et af disse mærker. Det fremgik af de østrigske myndigheders forklaringer og den detaljerede undersøgelse af de nye mærker og kvalitetsstandarder, at disse var blevet vedtaget for at overholde de nye fællesskabsretsregler.

(13) I den nye version af de interne AMA-regler var der ikke anført betingelser med hensyn til produkternes oprindelse, men i grundretsakten vedrørende AMA, AMA-loven, henvistes der stadig kun til nationale produkter. I brev af 19. december 2002, registreret den 23. december 2002, bekræftede de østrigske myndigheder, at AMA-mærkerne i henhold til de nye regler er tilgængelige for alle produkter uanset oprindelse, og gav tilsagn om efterfølgende at ville ændre AMA-loven. På grundlag af ovennævnte fandt Kommissionens tjenestegrene, at den ikke-anmeldte støtteordning, der var registreret som NN 34/2000, var blevet væsentligt ændret med virkning fra den 26. september 2002 med henblik på at overholde statsstøttereglerne, og at en særskilt vurdering af ordningen efter denne dato var begrundet.

1.3. IKKE-ANMELDT STATSSTØTTE NN 34A/2000 EFTER OPDELING

(14) Med hensyn til sag NN 34A/2000 fremlagde de østrigske myndigheder yderligere oplysninger ved brev af 2. april 2004 (registreret den 5. april 2004), 19. april 2004, 29. april 2004, 4. maj 2004, 7. maj 2004, 13. maj 2004, 9. juni 2004, 16. juni 2004 og 24. juni 2004, som alle blev registreret på modtagelsesdatoen.

(15) Ved beslutning K(2004) 2037 af 30. juni 2004 om statsstøtte NN 34A/2000 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod denne foranstaltning og fastslog, at foranstaltningen var forenelig med det indre marked som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra c), i EF-traktaten (nu artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF), eftersom den var i overensstemmelse med betingelserne i punkt 13 og 14 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren (6) (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne 2000-2006«) og EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I (7) (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne for reklame«). Den støtteordning, der undersøges i sag NN 34A/2000, var begrænset til perioden indtil den 31. december 2008 for alle foranstaltninger vedrørende kvalitetsmærket (AMA Gütesiegel) og kvalitetsstøtteforanstaltninger vedrørende økomærket (Biozeichen), mens reklameforanstaltningerne vedrørende økomærket (Biozeichen) var begrænset til perioden indtil den 31. marts 2006.

(16) I henhold til beslutningen var alle foranstaltninger, som var blevet gennemført af AMA og AMA Marketing inden den 26. september 2002, som stadig var omfattet af sag NN 34/2000, udtrykkeligt udelukket fra undersøgelsen i sag NN 34A/2000. Det er i denne henseende imidlertid ikke klart, hvornår de nye interne AMA-regler trådte i kraft, dvs. om støtteforanstaltningerne blev ydet på grundlag af de nye regler allerede med virkning fra den 26. september 2002, ikrafttrædelsesdatoen for de nye regler, eller om der var en overgangsperiode efter den 26. september 2002, hvor støtte stadig blev ydet efter de gamle regler.

(17) I sit svar af 14. september 2012 fastholdt de østrigske myndigheder, at en overgangsperiode ikke fandt anvendelse, og at de nye regler var blevet gennemført fra den 26. september 2002.

1.4. ANMELDELSE AF AMA-MARKEDSFØRINGSFORANSTALTNINGERNE (GENEREL MARKEDSFØRING, MARKEDSFØRING UDEN FOR ØSTRIG OG MARKEDSANALYSE) — N 239/2004

(18) Den 28. maj 2004 anmeldte de østrigske myndigheder AMA-markedsføringsforanstaltningerne, som består i generelle markedsføringsforanstaltninger, markedsføringsforanstaltninger uden for Østrig og markedsanalyse. Støtteordningen registreret under statsstøttesag nr. N 239/2004 blev godkendt ved Kommissionens beslutning K(2004) 3945 af 20. oktober 2004. Ved afgørelse K(2010) 377 af 21. januar 2010 godkendte Kommissionen under statsstøttesag nr. N 496/2009 en fortsættelse af ovennævnte støtteordning indtil den 31. december 2013. Disse afgørelser berøres ikke af Domstolens afgørelser nævnt ovenfor, og de godkendte foranstaltninger er ikke genstand for denne afgørelse.

1.5. FORLÆNGELSE AF NN 34A/2000

(19) Ved brev af 15. marts 2006, registreret samme dag, anmeldte de østrigske myndigheder en forlængelse indtil den 31. december 2010 af foranstaltningerne vedrørende økomærket (8) (statsstøtteforanstaltning N 175/2006 godkendt ved Kommissionens beslutning K(2006) 2281 af 2. juni 2006). Ved brev af 19. november 2008 anmeldte Østrig en forlængelse indtil den 31. december 2013 af støtteforanstaltningen NN 34A/2000 vedrørende både kvalitets- og økomærket, som udløb den 31. december 2010. Den anmeldte støtte, som blev registreret som sag N 589/2008 og godkendt ved Kommissionens beslutning K(2009) 1092 af 25. februar 2009, erstattede samtidig støtteforanstaltning N 175/2006.

(20) Denne afgørelse berører ikke de ovenfor beskrevne godkendte støtteordninger N 175/2006, N 589/2008, N 239/2004 og N 496/2009.

(21) Genstand for denne afgørelse er de ikke-anmeldte AMA-foranstaltninger under støtteordning NN 34/2000 (vedrørende perioden inden den 26. september 2002) og de AMA-foranstaltninger, der var omhandlet i Kommissionens ophævede beslutning NN 34A/2000 (vedrørende perioden efter den 26. september 2002).

2. SAGER VED UNIONENS DOMSTOLE (RETTEN OG DOMSTOLEN) OG ÅBNINGSAFGØRELSE

2.1. SAGER VED RETTEN — SAG T-375/04

(22) Kommissionens beslutning i sag NN 34A/2000 blev indbragt for Retten i Første Instans (nu »Retten«) af klagerne nævnt i betragtning 4 den 17. september 2004. Sagen blev registreret som sag T-375/04.

(23) I sin dom af 18. november 2009 konkluderede Retten, at Kommissionen burde have indledt den formelle undersøgelsesprocedure, eftersom der var en modsætning mellem i) ordlyden i AMA-loven fra 1992, som ifølge Retten begrænser ordningen til nationale produkter, og ii) AMA's interne retningslinjer og de østrigske myndigheders forsikringer, hvad angår mærkernes tilgængelighed for produkter fra andre medlemsstater. Retten fastslog, at denne modsætning var tilstrækkelig til at skabe alvorlig tvivl med hensyn til ordningens forenelighed med det indre marked.

(24) Retten konkluderede følgelig (dommens præmis 86), at Kommissionen burde have indledt proceduren efter daværende artikel 88, stk. 2, i EF-traktaten (nu artikel 108, stk. 2, i TEUF). Retten annullerede på denne baggrund Kommissionens beslutning i sag NN 34A/2000.

2.2. SAGER VED DOMSTOLEN — SAG C-47/10

(25) Republikken Østrig appellerede Rettens ovennævnte dom den 27. januar 2010. Appellen blev registreret som sag C-47/10.

(26) Domstolen afviste Republikken Østrigs appel og stadfæstede i sin dom af 27. oktober 2011 Rettens afgørelse.

2.3. ÅBNINGSAFGØRELSE OG EFTERFØLGENDE SAGSFORLØB

(27) På baggrund af Domstolens dom indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, i TEUF i sag NN 34A/2000. Henset til dommens præmisser opfordrede Kommissionen i åbningsafgørelsen af 12. juni 2012 (9) de østrigske myndigheder og de berørte parter til at fremsætte deres bemærkninger inden for en måned med henblik på at skabe klarhed om den modsætning, der er beskrevet i betragtning 23.

(28) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra tredjemand.

(29) Østrig anmodede om en forlængelse af svarfristen ved brev af 29. juni 2012. Kommissionen indrømmede en forlængelse af fristen ved brev af 13. juli 2012.

(30) De østrigske myndigheder indgav deres bemærkninger den 14. september 2012.

(31) Kommissionen udbad sig yderligere oplysninger ved brev af 19. februar 2014. De østrigske myndigheder anmodede om en forlængelse af svarfristen ved brev af 14. marts 2014. Østrig fremsendte yderligere oplysninger den 7. maj 2014.

(32) Kommissionen fremsendte en ny anmodning om oplysninger 17. december 2014. Den 23. december 2014 anmodede de østrigske myndigheder om en forlængelse af svarfristen. Kommissionen indrømmede denne forlængelse ved brev af 8. januar 2015. De østrigske myndigheders svar blev indgivet den 26. februar 2015 og den 3. marts 2015.

3. BESKRIVELSE AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE

3.1. TITEL

(33) AMA-markedsføringsforanstaltninger

3.2. STØTTENS VARIGHED

(34) AMA-loven om etablering af AMA trådte i kraft i 1992. I henhold til oplysninger fremlagt af de østrigske myndigheder i brev af 4. juli 1997, registreret den 7. juli 1997, blev markedsføringsforanstaltningerne indført i 1994, dvs. inden den 1. januar 1995, hvor Østrig tiltrådte Den Europæiske Union. De østrigske myndigheder havde imidlertid ikke anmeldt AMA-foranstaltningerne til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 143 eller 144 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs tiltrædelse (10).

(35) I sin skrivelse af 14. september 2012 anførte Østrig, at Kommissionen var blevet »informeret« om markedsføringsforanstaltningerne af Österreichische Weinmarketing. De oplysninger, der er anført i denne skrivelse (11), vedrører imidlertid alene til hensigtsmæssige foranstaltninger, som Kommissionen har pålagt i henhold til artikel 93, stk. 1, i EF-traktaten (nu artikel 108, stk. 1, i TEUF) for vinsektoren. Disse foranstaltninger er ikke omfattet af anvendelsesområdet for denne afgørelse.

(36) Ved brev af 7. februar 1997 oplyste Kommissionen i forbindelse med OECD-overvågningsrapporten Østrig, at de salgsfremmende AMA-foranstaltninger kunne udgøre statsstøtte, og anmodede derfor de østrigske myndigheder om at fremlægge alle de oplysninger, der var nødvendige for at vurdere disse foranstaltninger i henhold til de gældende statsstøtteregler, og at udfylde de relevante anmeldelsesformularer. Ved brev af 23. juni 1997 indgav de østrigske myndigheder de ønskede oplysninger og en udfyldt anmeldelsesformular (12).

(37) I deres skrivelse af 14. september 2012 fastholdt de østrigske myndigheder, at brevet af 23. juni 1997 udgjorde en gyldig anmeldelse, og at medlemsstaten ved udløbet af perioden på to måneder havde berettiget grund til at antage, at der forelå en gyldig statsstøttegodkendelse for disse foranstaltninger.

(38) Med hensyn til slutdatoen for gennemførelse skal der skelnes mellem de forskellige AMA-markedsføringsaktiviteter.

(39) Kommissionen bemærker i denne henseende, at Kommissionen ved beslutning af 20. oktober 2004 under statsstøttenummer N 239/2004 havde godkendt følgende AMA-markedsføringsforanstaltninger: generelle markedsføringsforanstaltninger (reklame og PR-aktiviteter), markedsføringsforanstaltninger uden for Østrig og markedsanalyse.

(40) For AMA's økomærke og kvalitetsmærke var slutdatoen for foranstaltningen kort sagt den 31. december 2008, dog ikke for reklameforanstaltninger vedrørende økomærket, som udløb den 31. december 2006 (se betragtning 15 og 19). Med hensyn til de øvrige AMA-markedsføringsforanstaltninger var de gældende indtil den 20. oktober 2004, den dato, hvor den anmeldte foranstaltning N 239/2004 blev godkendt (se kapitel 1.4 og betragtning 39).

(41) Kommissionen bemærker videre, at en AMA-foranstaltning vedrørende et salgsfremstød for oksekød var blevet anmeldt og godkendt under statsstøttenummer N 570/1998 ved brev af 15. december 1998. Varigheden af støtten var begrænset til to år.

(42) Med undtagelse af de foranstaltninger, der er omfattet af Kommissionens beslutning i sag N 570/1998, NN 34A/2000 og N 239/2004, er Kommissionen ikke bekendt med andre godkendte støtteforanstaltninger vedrørende AMA-markedsføringsaktiviteterne i den omhandlede periode.

3.3. STØTTEBELØB

(43) I henhold til oplysninger i de detaljerede budgetrapporter for årene 1995-1999 (13) og 2000-2008 (14) blev følgende beløb anvendt til AMA-markedsføringsaktiviteter: 1995 : 13 084 204,72 EUR 1996 : 16 241 658,38 EUR 1997 : 15 306 219,65 EUR 1998 : 18 217 604,15 EUR 1999 : 18 158 485,48 EUR 2000 : 15 867 096,22 EUR 2001 : 12 092 317,52 EUR 2002 : 13 538 228,32 EUR 2003 : 9 044 509,01 EUR 2004 : 10 559 442,86 EUR 2005 : 8 994 712,20 EUR 2006 : 12 193 320,12 EUR 2007 : 12 285 344,67 EUR 2008 : 15 087 084,71 EUR

(44) Ved brev af 12. juni 2012 blev de østrigske myndigheder anmodet om at bekræfte ovennævnte tal og fremlægge en fordeling af budgettet pr. år for hver støttekategori (reklame for kvalitetsmærker, reklame for økomærker, generiske reklamekampagner, reklame uden for Østrig, kvalitetsforanstaltninger samt teknisk bistand vedrørende både mærker og generiske produkter). Følgende tal blev fremlagt i skrivelsen af 14. september 2012: (EUR) Werbemaßnahmen für Gütesiegel und Biozeichen generische Werbung Werbung außerhalb Österreichs Qualitätsmaßnahmen technische Hilfe für beide Siegel und generische Erzeugnisse Sonstiges nicht zuordenbar Summe 1995 1 299 346,00 6 362 489,86 3 571 312,11 371 139,09 582 771,80 897 145,82 13 084 204,68 1996 2 233 341,97 8 643 529,94 2 888 555,25 394 070,06 779 226,09 1 302 935,06 16 241 658,37 1997 1 711 790,25 8 550 846,55 2 679 179,98 362 098,72 752 833,66 1 249 471,22 15 306 220,38 1998 1 347 618,61 9 607 372,32 3 555 154,59 689 570,37 1 078 268,11 1 939 620,16 18 217 604,16 1999 1 950 511,57 9 740 191,85 3 444 902,31 802 776,30 874 229,94 1 345 873,52 18 158 485,49 2000 1 616 472,22 8 148 390,41 2 387 445,85 1 327 850,90 993 697,77 1 393 239,07 15 867 096,22 2001 1 537 390,80 5 448 146,98 2 234 769,81 728 167,14 899 896,37 1 243 946,42 12 092 317,52 2002 1 336 612,09 7 237 058,31 2 092 667,47 381 162,95 825 295,61 1 665 431,89 13 538 228,32 2003 1 628 162,19 3 561 930,45 1 487 154,69 74 665,78 491 988,97 1 800 606,93 9 044 509,01 2004 1 562 732,58 4 934 174,90 1 366 698,52 129 725,39 804 018,00 1 762 093,47 10 559 442,86

(45) De østrigske myndigheder fremlagde følgende tal for foranstaltninger vedrørende økomærket og kvalitetsmærket i perioden 2002-2008. Jahr Gesamtkosten It. Jahresbericht davon AMA-Gütesiegel in % von Gesamt davon AMA-Bio-Zeichen in % von Gesamt 2002 13 538 228,32 1 356 909,27 10,02 320 695,40 2,37 2003 9 044 509,01 2 139 261,31 23,65 829 573,19 9,17 2004 10 559 442,86 1 187 575,61 11,25 994 446,40 9,42 2005 8 994 712,20 1 709 859,07 19,01 714 448,63 7,94 2006 12 193 320,12 2 834 299,23 23,24 327 752,62 2,69 2007 12 285 344,67 3 466 665,92 28,22 641 760,86 5,22 2008 15 087 995,71 3 410 221,60 22,60 1 273 517,59 8,44 Summe 81 703 552,89 16 104 792,01 5 102 194,69

3.4. STØTTEMODTAGERE

(46) Ifølge de foreliggende oplysninger er støttemodtagerne for markedsføringsforanstaltningerne landbrugsproducenter og virksomheder, der er aktive inden for forarbejdning og markedsføring af landbrugsprodukter, herunder fødevareindustrien.

3.5. RETSGRUNDLAG

(47) Grundretsakten for alle AMA-markedsføringsforanstaltninger er AMA-loven — Bundesgesetz über die Errichtung der Marktordnungsstelle »Agrarmarkt Austria« (lov om etablering af det markedsregulerende organ »Agrarmarkt Austria«) (15).

(48) Efter en anmodning om oplysninger af 30. april 2014 indgav de østrigske myndigheder alle gennemførelsesretsakter (Richtlinien, Verordnungen osv., herunder interne AMA-retningslinjer og andre interne regler), som regulerer kvalitetsmærket og økomærket samt de forskellige markedsføringsforanstaltninger.

3.6. AMA MARKETING OG DEN SKATTELIGNENDE FINANSIERING AF FORANSTALTNINGEN

(49) AMA er et offentligretligt organ, som blev etableret i 1992 ved AMA-loven, og som kontrolleres af staten. Ordningen administreres af AMA Marketing, et datterselskab ejet 100 % af AMA.

(50) I sag NN 34A/2000 har de østrigske myndigheder fremlagt følgende oplysninger om AMA's status og aktiviteter:

(51) Ifølge de østrigske myndigheder markedsfører AMA og AMA Marketing ikke varer og tjenesteydelser. AMA Marketing fører tilsyn med anvendelsen af kvalitetsmærket og økomærket, planlægger og koordinerer salgsfremmende foranstaltninger (reklame, messer, udstillinger, PR-arrangementer og lignende), producerer informationsmaterialer om kvalitetsprogrammer og -mærker og iværksætter undersøgelser af forskellige emner vedrørende kvalitet inden for landbrugsproduktion.

(52) AMA Marketing gennemfører ikke reklamekampagner eller produktkontroller. AMA Marketing udvælger i stedet private virksomheder i overensstemmelse med den nationale lovgivning om gennemførelse af Rådets direktiv 92/50/EØF (16) og efterfølgende Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF (17) til at gennemføre sådanne kampagner eller kontroller.

(53) De østrigske landbrugs- og fødevareindustrivirksomheder indbetaler tvungne afgifter, som er fastsat ved AMA-loven og som finansierer 100 % af disse foranstaltninger. AMA og AMA Marketing finansieres også via disse afgifter.

(54) I henhold til AMA-loven (§ 21c, stk. 1) skal der betales afgift for følgende operationer eller produkter: — levering af mælk til forarbejdning — formaling af kornprodukter — slagtning af voksent kvæg, kalve, svin, lam, får og fjerkræ — hold af æglæggende høner til ægproduktion — produktion af frugt og grøntsager — produktion af kartofler (bortset fra stivelseskartofler og kartofler, der anvendes til produktion af alkohol) — produktion og dyrkning af havebrugsprodukter — vinavl — første markedsføring af vin.

(55) Det maksimale beløb for bidragene er også fastsat i AMA-loven (§ 21d). Det specifikke bidragsniveau er fastsat i forskrift udstedt af AMA's bestyrelse (Verordnung des Verwaltungsrates).

(56) Ved brev af 14. september 2012 meddelte de østrigske myndigheder følgende afgiftsbeløb, som var inddrevet i perioden 1995-2008 (18): 1995 — 13 833 026,19 EUR 1996 — 15 260 738,33 EUR 1997 — 14 340 815,84 EUR 1998 — 15 473 675,13 EUR 1999 — 15 260 405,37 EUR 2000 — 15 419 046,38 EUR 2001 — 15 228 252,40 EUR 2002 — 15 461 156,95 EUR 2003 — 13 529 199,62 EUR 2004 — 17 320 613,38 EUR 2005 — 16 003 552,29 EUR 2006 — 16 030 054,67 EUR 2007 — 15 909 792,32 EUR 2008 — 15 880 813,22 EUR

(57) Således blev følgende afgifter i 2003 på et samlet beløb af 13 529 199,62 EUR inddrevet: Mælk 7 754 833,88 Voksent kvæg 1 141 663,81 Svin 1 976 514,84 Kalve 31 926,33 Får og lam 34 046,38 Slagtefjerkræ 405 925,74 Æglæggende høner 427 690,62 Frugt 769 823,87 Grøntsager 408 448,99 Kartofler 243 896,60 Havebrugsprodukter 334 428,56

(58) I henhold til AMA-lovens § 21c, stk. 2, er varer med oprindelse uden for Østrig fritaget for disse afgifter.

4. AMA-MARKEDSFØRINGSFORANSTALTNINGERNE

(59) Ved brev af 16. oktober 2000 indgav de østrigske myndigheder i forbindelse med sag NN 34/2000 årsberetninger for årene 1995, 1996, 1997, 1998 og 1999, hvor alle AMA-markedsføringsforanstaltninger er anført.

(60) Med hensyn til kvalitets- og økomærkerne gav de østrigske myndigheder en detaljeret beskrivelse i forbindelse med vurderingen af støtteordning NN 34A/2000.

(61) Det fremgår af disse oplysninger, at markedsføringsaktiviteterne kan inddeles i følgende støttekategorier: — reklame, herunder reklamefremstød for kvalitetsmærket og økomærket, generelle markedsføringsforanstaltninger og reklameforanstaltninger uden for Østrig (afsnit 4.1) — støtte til kvalitetssikringssystemer, kvalitetskontrol og kontrol vedrørende økologiske produkter, der er forsynet med kvalitets- og økomærkerne (afsnit 4.2) og — foranstaltninger vedrørende teknisk bistand (afsnit 4.3).

(62) En detaljeret beskrivelse af foranstaltningerne opdelt efter støttekategori gives i kapitel 4.1-4.3.

4.1. REKLAMEFORANSTALTNINGER

4.1.1. REKLAMEFREMSTØD FOR KVALITETSMÆRKET OG ØKOMÆRKET

(63) Ifølge de oplysninger, som de østrigske myndigheder har fremlagt vedrørende støtteordning NN 34A/2000, kan økomærket have omfattet en oprindelsesangivelse. Kvalitetsmærket omfattede altid en specifik oprindelsesangivelse og et andet felt med farver og/eller symboler, som (grafisk) angiver oprindelsen, afhængigt af medlemsstaten eller produktionsregionen.

Anvendte logoer og støtteberettigelse under ordningen

(64) Ifølge de oplysninger, som de østrigske myndigheder har fremlagt vedrørende støtteordning NN 34A/2000, havde mærkerne følgende udseende efter 2002: Mærkernes udseende 2002 (19) Kvalitetsmærke (20) (Østrig) Kvalitetsmærke (Bayern) Økomærke (oprindelse angivet) Økomærke (oprindelse ikke angivet)

(65) Af de eksempler, der er forelagt Kommissionen for perioden 1995-2002, fremgår det, at økomærket havde samme udseende som i perioden efter 2002, mens kvalitetsmærket indtil den 31. december 1999 havde et andet design (vist nedenfor): I stedet for referencen »AMA Gütesiegel« vistes ordet »Austria« (i samme størrelse) i midten, dvs. den visuelt dominerende del af mærket. Kvalitetsmærkets udseende i perioden 1. januar 1995 til 31. december 1999

(66) Fra januar 2000 blev det oprindelige kvalitetsmærke erstattet med det mærke, der vises ovenfor i betragtning 65 (21). Dette afspejles i årsberetningerne fra denne periode og fremefter.

(67) Ifølge de oplysninger, der er fremlagt vedrørende støtteordning NN 34A/2000, blev økomærket og kvalitetsmærket kun tildelt produkter, som opfyldte visse kvalitetskriterier med hensyn til produktionsmetode, produktegenskaber og i visse tilfælde krav vedrørende et produkts geografiske oprindelse.

(68) De østrigske myndigheder har afgivet forsikring om, at bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF (22) overholdes i de støttede reklamefremstød.

(69) Økomærket blev kun tildelt økologiske produkter, der opfyldte kriterierne i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 (23).

(70) Kvalitetsmærket blev kun tildelt produkter, der opfyldte kvalitetskravene i artikel 24a, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (24). Produkter, der opfyldte kvalitetskriterierne for anvendelse af kvalitetsmærket, overholdt følgende højere standarder som omhandlet i punkt 47 i rammebestemmelserne 2000-2006 (25). Produkt Kriterium Oksekød pH 36-værdi < 5,8 inden for mindst 36 timer Svinekød PSE-svinekød: pH1-værdi mindst 30 min. efter slagtning: mindst 6,0. Kun klasse S og E kød tillades DFE-svinekød: pH 12-værdi mindst 12 timer efter slagtning: højst 5,8. Kalkunkød Bakteriologiske krav: maks. bakterier L 50 000 KbE/cm2 og maks. enterobacteriaceae L 500 KbE/cm2 før udskæring, tilsvarende værdier L 100 000 KbE/cm2 og L 1 000 KbE/cm2 efter udskæring. Æg Kun skrabe- og frilandsæg. Deltagelse i salmonellaforebyggelses- og kontrolprogram. Mælk og mejeriprodukter Lipopolysaccharidindhold ≤ 400 EU/ml Kun én kvalitetsklasse af fire eksisterende klasser. Inden for den mikrobiologiske tolerance udgør de nedre grænser i henhold til østrigsk lov (Milchhygieneverordnung) de øvre grænser, der accepteres for produkter forsynet med kvalitetsmærket. Hvis tolerancen f.eks. er 1-3 i henhold til loven, tillader kvalitetsmærket kun værdier op til 1. Gær- og skimmelsvampeindhold i fermenterede mælkeprodukter ≤ 10/ml, smør ≤ 100/g, hytteost ≤ 1 000 /g. Honning Vandindhold maks. 19 %, HMF-indhold ≤ 20 ppm. Korn, kornprodukter Hvede: hl-vægt 80 kg, glutenindhold 30 %, proteinindhold 14 %, sedimentationsværdi 50 Eh, faldtal 250 sek. Rug: hl-vægt 72 kg, amylogramma 500AE. Brygmel: proteinindhold maks. 12 %, indhold af helrug 90 %. Olieplanter og madolie Syretal (SZ) 0,2 mg/kg. Peroxidtal (POZ) (friske prøver) 1,5 Konsumis Kun råmælk i højeste kvalitetskategori (S) af tre kategorier. Antal bakterier ≤ 50 000 (tolerance + 30 000 ) Alle de tilladte mikrobiologiske maksimalværdier er lavere end de værdier, der er fastsat i den østrigske lov Speiseeisverordnung. Frugt, grøntsager og spisekartofler Pesticider og herbicider kun i henhold til IP-positivlisten. F.eks. er kun ca. 160 af de ca. 300 plantebeskyttelseskemikalier, der er anført i den østrigske lov Pflanzenschutzmittelgesetz, tilladt for produkter forsynet med kvalitetsmærket. Ved kvælstofgødskning af kartofler tillades der kun 100 kg rent N/ha (god landbrugspraksis i Østrig: 175 kg) Slam tillades ikke. Ingen gødskning uden jordanalyse eller under næringsstofniveau C (optimalt næringsstofniveau).

(71) Den oprindelsesregion, der var angivet på mærkerne, blev anset for at være den region, hvor forarbejdningen af produktet fandt sted, og hvorfra de primære råvarer (wertbestimmende Rohstoffe) kom. En tredjedel af sådanne råvarer kunne komme fra andre regioner, hvis de ikke kunne dyrkes eller fremskaffes i oprindelsesregionen.

(72) Ved produktionen af friske æg skulle de æglæggende høns være født og opdrættet i den pågældende region. Ved produktionen okse-, kalve-, svine-, kalkun- og lammekød skulle dyrene være født i den pågældende region.

(73) Med hensyn til kvalitetsmærkets logo fremsendte de østrigske myndigheder de regler, der var gældende indtil 1999, sammen med indgivelsen af oplysninger af 14. september 2012. Ifølge disse oplysninger blev det logo, der er vist i betragtning 65, anvendt i både lovgivningsbestemmelserne (AMA-Gütesiegel Richtlinien (26), Regulativ für die Verleihung des Rechts zur Führung der Urspungs- und Gütezeichen für Lebensmittel (27)) og ansøgningsformularen (Antrag auf Verleihung des Herkunfts- und Gütezeichens für Lebensmittel (28)).

(74) Efter 1999 var logoet for kvalitetsmærket identisk med logoet i betragtning 64.

Støtteberettigede omkostninger under ordningen

(75) Med hensyn til kvalitetsmærket kan det på grundlag af oplysningerne i årsberetningerne for 1995-1999 og oplysningerne vedrørende støtteordning NN 34A/2000 konkluderes, at støtten blev ydet til omkostninger til reklamekampagner, der havde til formål at forbedre forbrugernes kvalitetsbevidsthed og fremme kvalitetsmærket. Målet var at positionere kvalitetsmærket som en vejledning til indkøbsbeslutninger (Orientierungshilfe beim Einkauf).

(76) Med hensyn til økomærket blev der ydet støtte til omkostningerne til reklamekampagner, som havde til formål at informere forbrugerne om de produkter, der var forsynet med økomærket, om kravene til anvendelsen af mærket og om økologisk landbrug generelt.

(77) Kampagnerne omfattede reklamer i den trykte presse og de elektroniske medier og salgsfremmende foranstaltninger på salgssteder og ved offentlige arrangementer, på informationsstande med brochurer om produkter forsynet med kvalitetsmærket eller økomærket, i informationsbrochurer, som en del af smagsprøver på messer og ved andre offentlige lejligheder samt andre metoder til at opnå forbrugernes opmærksomhed, f.eks. gulvmærkater (i supermarkeder) med symboler og information vedrørende kvalitetsmærket og økomærket. Ved hver kampagne var der fokus på en særlig produktgruppe, afhængigt af den lokale og markedsmæssige situation.

(78) Ifølge de oplysninger, som de østrigske myndigheder fremlagde vedrørende foranstaltning NN 34A/2000, blev der i reklamer eller aktiviteter på salgssteder og ved offentlige arrangementer i perioden 2002-2008 ikke henvist til navngivne producenter eller varemærker. De indeholdt i stedet kun oplysninger om kravene til produktkvalitet og kvalitetskontrol i forbindelse med kvalitetsmærket, således at forbrugerne kunne genkende den særlige kvalitet ved produkter forsynet med mærket. Støtte til aktiviteter på salgsstedet var tilgængelig for alle interesserede virksomheder, der ønskede at tilrettelægge sådanne kampagner i deres forretninger. Disse virksomheder modtog ikke selv direkte støtte under den anmeldte støtteordning.

(79) Ifølge de østrigske myndigheder skulle produktets oprindelse, såfremt den blev nævnt, være det sekundære budskab i støttede reklamer. De østrigske myndigheder har indgivet repræsentative eksempler på trykte og audiovisuelle reklamer med henblik på at vise, hvordan reklamerne var udformet for at sikre, at budskabet vedrørende oprindelse altid var sekundært.

(80) Af oplysningerne vedrørende foranstaltning NN 34A/2000 fremgår det, at en del af foranstaltningerne for økomærket vedrører salgsfremmende aktiviteter, der er medfinansieret af EU.

4.1.2. GENERISKE REKLAMEKAMPAGNER

(81) Ifølge oplysningerne i årsberetningerne for 1995-1999 vedrørte reklamekampagnerne mælk og mejeriprodukter, kød og kødprodukter, æg, frugt, grøntsager og kartofler samt produkter forarbejdet af disse råvarer og blomster.

(82) Reklamekampagnerne omfattede reklamer i den trykte presse og de elektroniske medier og salgsfremmende foranstaltninger på salgssteder og ved offentlige arrangementer. De salgsfremmende aktiviteter omfattede uddeling af produktprøver og brochurer om de pågældende produkter og andre metoder til at opnå forbrugernes opmærksomhed, som f.eks. produkttest, konkurrencer (Gewinnspiele) samt plakater, flag og gulvmærkater med oplysninger om de pågældende produkter. Der blev desuden produceret forskellige trykte og andre materialer med henblik på at fremme forskellige produkter eller grupper af produkter. Sådanne materialer omfatter informationsbrochurer, magasiner, kogebøger, tøj med påtryk og reklamegaver.

Specifikke kampagner gennemført under ordningen

(83) I de eksempler på reklamer fra denne periode, som er forelagt Kommissionen, forekommer produktets oprindelse som ord og symbol ikke kun i kvalitetsmærket, men også andre steder i reklamematerialet.

(84) Eksempler fra årsberetningen for 1995 og de prøver, som Østrig har forelagt Kommissionen: — En kampagne fra 1995 henviste til »Geflügel aus Österreich«. I det primære visuelle felt i logoet vises det østrigske flag. — En reklamekampagne fra 1995 blev gennemført under titlen »Appetit på Østrig« (»Appetit auf Österreich«). Det primære visuelle felt i logoet med ordet »Österreich«) har det østrigske flag som baggrund. Den beskrivende del af reklamen indeholdt en klar henvisning til produkternes oprindelse »Fødevarer fra Østrig — hvorfor?« (»Lebensmittel aus Österreich — warum?«). — Et salgsfremstød for æg fra Østrig blev gennemført i 1995 under overskriften »Friske kvalitetsæg fra Østrig« (»Qualitätseier frisch aus Österreich«). — Reklamemateriale vedrørende jordbær forelagt Kommissionen blev uddelt med logiet »Frugt fra Østrig« (»Obst aus Österreich«). — En kampagne for kalvekød blev gennemført under mottoet »Østrigsk kalvekød — hvert stykke er en fornøjelse« (»Österreichisches Rindfleisch, jedes Stück ein Gustostück«). — En kampagne for svinekød blev gennemført under mottoet »Østrigsk svinekød — så ved man, hvad man spiser« (»schweinefleisch aus Österreich, da weiß man was man isst«). — En kampagne for ost blev gennemført under mottoet »Typisch Österreich, Käse mit Charakter«.

(85) I årsberetningen for 1996 opsummeres AMA's mission på følgende måde: »at overbevise de indenlandske forbrugere, på trods af den voksende mangfoldighed af de europæiske fødevarer, om fordelene ved østrigske produkter« (»die einheimischen Konsumenten, trotz der zunehmenden Vielfalt des europäisch werdender Lebensmittelangebotes, von den Vorzügen österreichischer Produkte zu überzeugen«) (29). Det hedder videre: »Denne opbygning af en« forkærlighed for Østrig »er et vigtigt bidrag til at fastholde markedsandelen for vores landbrugsprodukter«. (»Diese Kultivierung der« Präferenz für Osterreich »ist ein wesentlicher Beitrag zur Marktanteilsicherung für unsere Agrarprodukte«). I den samme rapport anføres det, at samarbejdet mellem AMA Marketing og de nationale producenter var så vellykket, at næsten ingen udenlandske mælke- og smørproducenter kom ind på det østrigske marked (30).

(86) I rapportens sidste kapitel anføres det under overskriften »Patriotisme efterspørges af de handlende og forbrugerne« (»Patriotismus bei Handel und Konsument gefragt«), at den høje andel for de nationale produkter sammenlignet med konkurrencen fra andre EU-produkter var blevet sikret (31). I rapporten udpeges de virksomheder (detailhandlende), der har deltaget (32) i kampagnen, og det understreges, at det røde og hvide logo var blevet anvendt i kombination med en fremhævelse af fordelene ved østrigske fødevarer for forbrugerne.

(87) Med hensyn til kampagner og fremstød i 1996 gives følgende eksempler: a) I rapporten henvises der til kampagnen »Vores smør kan ikke erstattes« (»Unsere Butter kann durch nichts ersetzt werden«) (33). b) I andre eksempler, der nævnes i årsberetningen, henvises der til indenlandsk produceret kød: »Østrigs bedste opskrift« (»Österreichs bestes Rezept«), »Oksekød fra Østrig« (»Rindfleisch aus Österreich«) (34). Omfanget af de uddelte materialer har øjensynligt været betydeligt. I årsberetningen nævnes 400 000 trykte eksemplarer af brochuren »Kalvekød fra Østrig« (»Kalbfleisch aus Österreich«) og 800 000 eksemplarer af brochuren »Alt om kød« (»Alles über Fleisch«) (35).

(88) I rapporten nævnes også kampagner uden henvisning til produkternes oprindelse, f.eks. »Milch — White Energy« (36) eller skolekampagnen under sloganet »Det uovervindelige æble« (»Der unbesiegbare Apfel«) (37). I sidstnævnte henvises der ikke til varemærker eller produktets oprindelse, men kun til frugtens generelle egenskaber (næringsstoffer, energi, vitaminer og mineraler osv.).

(89) I årsberetningen for 1997 nævnes det, at det gennem AMA-foranstaltningerne lykkedes at »skabe hindringer for andre EU-produkters indtræden på markedet«, og yoghurt nævnes som et tilfælde, hvor de nationale producenter generobrede en markedsandel på 15 % fra udenlandske producenter (38).

(90) For 1999 vedrører nogle af eksemplerne på reklamer bestemte virksomheder (i en trykt annonce for østrigsk ost henvises der f.eks. til osteproducenten […….] (39), og i en annonce for østrigske æg henvises der til detailhandelsvirksomheden […….] (40)).

(91) I annoncen for yoghurt med AMA-kvalitetsmærket vistes teksten »Yoghurt fra Østrig« (41).

(92) Årsberetningerne for 1997, 1998 og 1999 indeholder lignende kampagner og sloganer som de ovenfor beskrevne.

(93) I årsberetningerne for 2000 og 2001 nævnes kampagner såsom: a) Reklamer for mælk (»Frische Milch hat's in sich«) (42) b) En kampagne for skolemælk (43) c) Kampagnen Unge 2000 (Jugend 2000) (44) d) En brochure for generation 50 + (45)

4.1.3. REKLAMEFORANSTALTNINGER UDEN FOR ØSTRIG

(94) Formålet med reklameforanstaltningerne var at informere forbrugere og virksomheder om de produkter, som Østrig kunne tilbyde — deres smag og kulinariske anvendelse — og at tilskynde dem til (for første gang) at prøve sådanne produkter.

(95) Reklamekampagnerne bestod af annoncer i medierne, brochurer og foldere, reklamegaver, produkttest og fremsendelse af e-mail direkte til forbrugere.

(96) Kampagner for østrigske produkter blev også gennemført i forbindelse med østrigske fødevareuger og internationale messer i andre EU-medlemsstater end Østrig.

(97) Ifølge de østrigske myndigheder havde ovennævnte afgifter for perioden 2002-2008 ingen diskriminerende virkning som omhandlet i artikel 90 i EF-traktaten (nu artikel 110 i TEUF). De har navnlig oplyst, at der ikke er tegn på, at produkter af østrigsk oprindelse, som blev markedsført uden for Østrig, ikke opnåede samme gevinst af foranstaltningen som produkter, der blev markedsført i Østrig.

4.2. STATSSTØTTE TIL KVALITETSPRODUKTER

(98) Med hensyn til AMA-kvalitetsmærket og -økomærket blev der ydet støtte til udviklingen af kvalitetssikringssystemer (undersøgelser vedrørende forbedring af produktionskvaliteten generelt, udarbejdelse og distribution af kvalitetssikringsdokumenter og udvikling af tilknyttede IT-systemer inden for AMA Marketing), kvalitetskontroller og kontroller vedrørende økologiske produkter (kontrol på stedet udført af eksterne organer og laboratorieanalyser). Alle rutinemæssige kvalitetskontroller blev betalt af de afgiftspligtige selv.

(99) En foranstaltning bestående i indførelsen er en kvalitetssikringsordning i henhold til ISO 9002 er desuden nævnt i årsberetningerne 1995-1999.

4.3. FORANSTALTNINGER VEDRØRENDE TEKNISK BISTAND

4.3.1. TEKNISK BISTAND VEDRØRENDE KVALITETS- OG ØKOMÆRKET

(100) Støtte blev ydet til generelle oplysningsprojekter, PR-aktiviteter for er udbrede kendskabet til mærkerne og konkurrencer, der blev afholdt for at fremme kvalitetsmærket (Gewinnspiele).

(101) Omkostninger til afholdelse af informationsmøder og udarbejdelse af foldere, kataloger, nyhedsbreve og internetopslag var støtteberettigede.

(102) Formålet var at give forbrugerne faktuelle oplysninger om AMA's program for kvalitetsmærket og økomærket generelt, f.eks. kvalitetsmærkets fokus på kvalitet, mærkernes indhold og kontrolsystemerne.

(103) Ifølge oplysningerne fra de østrigske myndigheder omhandlede ovennævnte foranstaltninger ikke bestemte produktgrupper eller tilskyndede kunderne til at købe et bestemt produkt.

4.3.2. TEKNISK BISTAND VEDRØRENDE GENERELLE PRODUKTOPLYSNINGER, HERUNDER MARKEDSANALYSE

(104) Ifølge årsberetningerne blev der i perioden 1995-1999 ydet støtte til generelle oplysnings- og PR-aktiviteter, tilrettelæggelse af og deltagelse i messer og markedsanalyse.

(105) De generelle oplysnings- og PR-aktiviteter, som modtog støtte, havde til formål at præsentere fødevarernes generelle egenskaber og omhandlede spørgsmål af almen interesse, f.eks. rådgivning og information i tilfælde af en fødevareskandale. PR-aktiviteterne omfattede også forbedring af kommunikationsgrundlaget i medierne og blev gennemført via kanaler såsom pressemeddelelser, pressekonferencer, medietjenester, nyhedsbreve, åbne arrangementer og lobbyvirksomhed.

(106) Støtte blev også ydet til tilrettelæggelse af og deltagelse i begivenheder såsom konkurrencer, konferencer, seminarer og workshops i Østrig samt »østrigske uger« og messer i andre EU-medlemsstater.

(107) Støtte til markedsanalyse blev ydet med henblik på at udarbejde undersøgelser vedrørende generelle data for fødevaremarkedet, markedsudviklingen, forbrugeradfærd, tendenser og analyser af salget af relevante landbrugsprodukter.

5. STØTTEINTENSITET

(108) Støtten dækkede 100 % af de støtteberettigede omkostninger til AMA-markedsføringsforanstaltninger.

(109) Ifølge de østrigske myndigheder oversteg støtten til kvalitetsprodukter og til teknisk bistand vedrørende kvalitets- og økomærket aldrig 100 000 EUR pr. støttemodtager i løbet af en treårig periode.

(110) Med hensyn til kontrolforanstaltninger vedrørende brugen af kvalitetsmærket bekræftede de østrigske myndigheder, at støtten blev fjernet fra 2009.

6. VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGEN

6.1. FOREKOMST AF STATSSTØTTE

(111) Artikel 107, stk. 1, i TEUF om forbud mod statsstøtte finder anvendelse, hvis støtte ydes af en medlemsstat eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

6.1.1. STATSSTØTTE ELLER STØTTE, DER YDES VED HJÆLP AF STATSMIDLER

(112) Med hensyn til klassificeringen af midler som statsmidler skal der ikke sondres mellem tilfælde, hvor støtten ydes direkte af staten, og tilfælde, hvor den ydes af offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten (46).

(113) Kommissionen bemærker, at støtten i det foreliggende tilfælde ikke er ydet direkte af staten, men af AMA, et formidlende organ, som er etableret ved lov, og som kontrolleres af staten (se betragtning 49). AMA administrerer og ejer 100 % AMA Marketing, og det kan på dette grundlag antages, at denne udøver afgørende indflydelse på sidstnævnte. I dette afsnit vurderes AMA og AMA Marketing derfor under ét. Det skal derfor undersøges, om de afgifter, som AMA har inddrevet, kan anses for statslige ressourcer, der skal tilregnes staten.

(114) AMA og AMA Marketing er etableret ved lov. Staten fastsætter disse organers mål (AMA-lovens § 2), deres ledelsesstruktur (AMA-lovens §§ 4-17) og ledelsens sammensætning (se også betragtning 118). Disse organer kontrolleres derfor af staten. Deres markedsføringsaktiviteter finansieres af skattelignende afgifter (se betragtning 49 og 53) (47). AMA-loven (§ 21a, stk. 1) omfatter bestemmelser om anvendelsen af de opkrævede afgifter. AMA er underlagt kontrol af statslige institutioner, som f.eks. den østrigske revisionsret (48). I AMA-lovens § 29 bestemmes det endvidere, at AMA i sine administrative procedurer skal anvende den almene lov om forvaltningsprocedure (allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz).

(115) AMA's afgørelser kan indbringes for Bundesverwaltungsgericht (den føderale forvaltningsdomstol) (49). I henhold til AMA-loven fra 2004 kan AMA's afgørelser påklages til land- og skovbrugsministeriet.

(116) Opkrævningen af bidraget i henhold til AMA-loven henhører under AMA. AMA har kompetence til at inspicere virksomheder og landbrugsområder og kræve rapporter eller dokumentation fra afgiftspligtige virksomheder (50). Den administrative distriktsmyndighed (Bezirksverwaltungsbehörde) kan pålægge en bøde på op til 3 630 EUR (51) ved overtrædelse af AMA-loven. Det er også strafbart at forsøge at omgå AMA-reglerne. Hvis bøden ikke kan inddrives, kan der pålægges op til seks ugers hæfte (52).

(117) De østrigske myndigheder har oplyst, at afgiftens formål, anvendelsesområde og maksimale størrelser er fastsat i AMA-loven (53). Det specifikke afgiftsniveau fastsættes af AMA's bestyrelse (Verwaltungsrat der Agrarmarkt Austria). Bestyrelsen fastlægger det specifikke afgiftsniveau på grundlag af markedssituationen for hvert berørt produkt, udviklingen i salget, indtjeningssituationen for de indenlandske produkter i Østrig og udlandet samt behovet for og relevansen af gennemførelsen af markedsføringsforanstaltninger (54).

(118) AMA's bestyrelse består af fire medlemmer, som repræsenterer landbrugskammeret (Landwirtschaftskammer Österreich), det føderale arbejdskammer (Bundesarbeitskammer), erhvervskammeret (Wirtschaftskammer Österreich) og den østrigske sammenslutning af fagforeninger (Österreichischer Gewerkschaftsbund) (55).

(119) I åbningsafgørelsen har Kommissionen undersøgt, om Pearle-dommen finder anvendelse i den foreliggende sag. Den 15. juli 2004 bemærkede Domstolen i sin dom i Pearle-sagen (56), at obligatoriske bidrag, der opkræves af et mellemliggende organ hos alle virksomheder i en erhvervssektor, kan anses for ikke at udgøre statsmidler, når følgende fire kumulative betingelser er opfyldt: — den omhandlede foranstaltning er vedtaget af en brancheorganisation, som repræsenterer virksomheder og arbejdstagere i en erhvervssektor, og udgør ikke et instrument til gennemførelse af statens politik — de derigennem vedtagne mål finansieres fuldt ud af bidragene fra erhvervssektoren — finansieringsmåden og bidragenes procentandel/størrelse fastlægges i brancheorganisationen af repræsentanter for arbejdsgiverne og arbejdstagerne uden indgriben fra statens side — bidragene anvendes obligatorisk til finansiering af foranstaltningen, uden mulighed for indgriben fra statens side.

(120) På grundlag af de foreliggende oplysninger finder Kommissionen, at ordningen ikke opfylder alle disse betingelser.

(121) Med hensyn til den første betingelse skal det bemærkes, at finansieringen af markedsføringsforanstaltningerne ikke forvaltes af en brancheorganisation, som repræsenterer sektoren, men af AMA Marketing, et offentligretligt organ etableret og kontrolleret af staten (se betragtning 49 og AMA-lovens § 3).

(122) Med hensyn til den tredje betingelse er afgiften og bidragenes maksimale størrelse indført ved lov (dvs. ved AMA-loven) og opkræves af et organ, der kontrolleres af staten og ikke af en erhvervssektors brancheorganisation. I henhold til AMA-loven er afgiften desuden obligatorisk (se betragtning 53). Disse elementer viser, at der er tale om statslig indgriben, for så vidt angår støttens finansieringsmetode.

(123) Kommissionen er følgelig af den opfattelse, at denne sag adskiller sig fra de betingelser, hvorefter de bidrag, der analyseres i Domstolens dom i Pearle-sagen, blev anset for ikke at udgøre statsmidler.

(124) Den 30. maj 2013 besvarede Domstolen i Doux Élevage-sagen et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af begrebet statsmidler (57).

(125) I sin dom konkluderede Domstolen, at en afgørelse fra en national myndighed, som udvider en aftale — der indfører et bidrag inden for rammerne af en brancheorganisation anerkendt af en national myndighed og gør dette obligatorisk med henblik på at gøre det muligt for denne at foranstalte kommunikation, tilbud, eksterne forbindelser, kvalitetssikring, forskning og varetagelse af branchens interesser og at rekvirere forbrugerundersøgelser — til samtlige erhvervsdrivende i en branche, ikke udgør statsstøtte.

(126) I sin dom erklærede Domstolen, at de pågældende bidrag hidrører fra økonomiske aktører i den private sektor, som driver virksomhed på de pågældende markeder, hvilket betyder, at denne mekanisme ikke indebærer nogen direkte eller indirekte overførsel af statsmidler. Midlerne fra indbetalingerne kørte ikke over statsbudgettet eller nogen anden offentlig myndigheds budget, og staten gav ikke afkald på nogen form for midler (skatter, afgifter, bidrag eller lignende), der, i henhold til den nationale lovgivning, burde have været overført til statsbudgettet.

(127) I modsætning til denne sag omfatter den foreliggende sag ikke (frivillige) bidrag, der kollektivt er indført af en brancheorganisation. Som det fremgår af betragtning 53 ovenfor, betaler virksomheder i den østrigske landbrugs- og fødevareindustri obligatoriske afgifter indført ved AMA-loven. Afgifterne er derfor ikke af privat karakter, men er indført af staten gennem en retsakt.

(128) I modsætning til Doux Élevage-sagen vedrører den foreliggende sag ikke bidrag, der er indført af en privat organisation. Som det fremgår af betragtning 49-54, er bidragene indført af staten og administreres af AMA, et offentligretligt organ, som er etableret ved AMA-loven, og som kontrolleres af staten. Ordningen administreres af AMA Marketing, et datterselskab ejet 100 % af AMA.

(129) I Doux Élevage-sagen fastslog Domstolen, at de omhandlede bidrag bevarede deres privatretlige karakter under hele forløbet, og at de nationale myndigheder ikke kunne anvende disse midler til især at støtte visse virksomheder. Det var i stedet de berørte brancheorganisationer, der traf afgørelse om anvendelsen af disse midler, og disse midler blev efterfølgende alene anvendt til at opfylde de mål, som disse organisationer fastsatte. Midlerne var desuden ikke under konstant offentlig kontrol, og de var ikke tilgængelige for de offentlige myndigheder.

(130) I modsætning til Doux Élevage-sagen er de mål, der i denne sag forfølges af AMA, ikke fastsat af en privat organisation, der træffer afgørelse om anvendelsen af disse midler, men i den retsakt, der regulerer det offentlige organ (dvs. AMA-loven, se betragtning 54).

(131) Betingelserne i Doux Élevage-sagen for at antage, at der er tale om private midler, er derfor ikke opfyldt.

(132) Af ovennævnte grunde finder Kommissionen, at finansieringen af de foranstaltninger, som AMA har gennemført, kan tilskrives staten, og at midlerne derfor udgør statsmidler.

6.1.2. SELEKTIV FORDEL

(133) I henhold til Domstolens retspraksis anses foranstaltninger, som — uanset hvilken form de end måtte have — direkte eller indirekte begunstiger visse virksomheder, eller som må anses for en økonomisk fordel, som den begunstigede virksomhed ikke ville have opnået under sædvanlige markedsvilkår, for at være støtte (58). Som støtte betragtes endvidere indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt tynger en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger (59). Domstolen har også påpeget, at en foranstaltning, som træffes af en offentlig myndighed, og som begunstiger visse virksomheder eller visse produkter, ikke mister ikke sin karakter af vederlagsfri fordel, fordi den helt eller delvist finansieres gennem bidrag, som det offentlige opkræver hos de pågældende virksomheder (60).

(134) Foranstaltningen begunstiger virksomheder med aktiviteter inden for produktion, forarbejdning og markedsføring af landbrugsprodukter, herunder fødevareindustrien (se betragtning 46), ved hjælp af reklame, støtte til kvalitetsprodukter og teknisk bistand.

(135) De østrigske myndigheder blev i denne henseende opfordret til at fremlægge flere oplysninger om gruppen af støttemodtagere samt antallet af støttemodtagere for hver markedsføringsforanstaltning. I deres skrivelse af 14. september 2012 svarede de østrigske myndigheder, at det ikke er muligt at identificere støttemodtagerne for hver enkelt foranstaltning, da ordningen ikke kun begunstigede de producenter og detailhandlede, der anvendte logoerne, men også producenter, der ikke deltog direkte i ordningen, og sektoren som sådan. Østrig hævdede, at foranstaltningerne styrkede forbrugernes bevidsthed generelt, således at producenter, der ikke deltog i ordningen, var nødt til at forbedre kvaliteten af deres produkter.

(136) I åbningsafgørelsen anmodede Kommissionen desuden Østrig om at præcisere, i hvilket omfang fødevareindustrien blev begunstiget af markedsføringsforanstaltningerne. De østrigske myndigheder anvendte det samme argument som ovenfor (betragtning 135).

(137) Ifølge retspraksis (61) forbliver en foranstaltning selektiv, selv om den gælder for en hel sektor (men ikke for andre sektorer). De østrigske myndigheders argumenter om, at foranstaltningen er af generel karakter, må derfor afvises.

6.1.3. FORDREJNING AF KONKURRENCEVILKÅRENE OG PÅVIRKNING AF SAMHANDELEN

(138) I henhold til Domstolens retspraksis medfører styrkelsen af en virksomheds konkurrencestilling som følge af tildeling af statsstøtte normalt en konkurrencefordrejning i forhold til konkurrerende virksomheder, som ikke modtager denne støtte (62). Støtte til en virksomhed, der opererer på et marked, som er åbent for samhandel inden for EU, kan påvirke handlen mellem medlemsstaterne (63).

(139) I perioden 1995-2008 havde handelen med landbrugsprodukter i EU et betydeligt omfang. I 2004 blev landbrugsprodukter i EU til værdi af mellem 183 mia. EUR (import) og 187 mia. EUR (eksport) handlet mellem medlemsstaterne. Dette svarede til omkring 57 % af den samlede landbrugsproduktion på 324 mia. EUR (64).

(140) I lyset af den betydelige handel med landbrugsprodukter mellem EU-landene i den omhandlede periode kan det derfor antages, at de foranstaltninger, der er genstand for denne afgørelse, fordrejer eller truer konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Dette bekræftes endvidere af AMA's egne udsagn i dets årsberetninger for den omhandlede periode (se betragtning 84-90), som viser AMA's forståelse af, at markedsføringsaktiviteterne kunne bidrage til at fremme den indenlandske produktion over for konkurrerende producenter fra andre medlemsstater.

(141) I lyset af ovenstående er betingelserne i artikel 107, stk. 1, i TEUF opfyldt. Det kan derfor konkluderes, at de foranstaltninger, der er genstand for denne afgørelse, udgør statsstøtte som omhandlet i nævnte artikel.

6.2. TIDSMÆSSIG VIRKNING AF AFGØRELSEN OG EKSISTERENDE STØTTE

(142) De ikke-anmeldte AMA-markedsføringsforanstaltninger under støtteordning NN 34/2000 og AMA-foranstaltningerne i Kommissionens annullerede beslutning NN 34A/2000 var genstand for åbningsafgørelsen fra 2012.

(143) Eftersom AMA-loven og dens gennemførelsesbestemmelser er blevet ændret flere gange, der er taget mange processuelle skridt, og støtten består af adskillige foranstaltninger med forskellig varighed, skal den præcise start- og slutdato for gennemførelsen af foranstaltningerne og dermed den tidsmæssige virkning af afgørelsen fastslås.

(144) I henhold til oplysninger fremlagt af de østrigske myndigheder blev markedsføringsforanstaltningerne indført i 1994, dvs. inden den 1. januar 1995, hvor Østrig tiltrådte Den Europæiske Union. De østrigske myndigheder havde imidlertid ikke anmeldt AMA-foranstaltningerne til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 143 eller 144 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs tiltrædelse (se betragtning 34), og de kan derfor ikke anses for eksisterende støtte. Disse foranstaltninger bør derfor anses for ny støtte, der ikke blev anmeldt fra og med tiltrædelsesdatoen 1. januar 1995, som derfor bør anses for startdato for ydelsen af støtte.

(145) Som beskrevet i betragtning 36 hævder de østrigske myndigheder, at de ved brev af 23. juni 1997 indgav en udfyldt anmeldelsesformular vedrørende AMA-markedsføringsforanstaltningerne, som Kommissionen ikke reagerede på inden for den fastsatte frist på to måneder (65). Dette var efter deres opfattelse en gyldig anmeldelse. De mener, at støtten bør anses for godkendt efter udløbet af fristen på to måneder og følgelig bør betragtes som eksisterende støtte. Den samme argumentation anvendes i en juridisk udtalelse, som var vedlagt indgivelsen af oplysninger af 25. februar 2015.

(146) Kommissionen er ikke enig i dette argument. Eftersom foranstaltningerne blev gennemført allerede inden 1997, kan ovennævnte brev ikke anses for en gyldig anmeldelse af foranstaltningerne i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i TEUF, og støtten kan derfor ikke betragtes som eksisterende støtte. I henhold til Lorenz-dommen betragtes støtte kun som eksisterende støtte, hvis den endnu ikke var blevet gennemført, da foranstaltningen blev anmeldt til Kommissionen. Hvis støtten ikke allerede var blevet gennemført, kunne den kun betragtes som eksisterende støtte, hvis medlemsstaten efter en frist på to måneder havde givet Kommissionen forudgående meddelelse. De østrigske myndigheder har imidlertid gennemført foranstaltningen inden formel anmeldelse og har ikke givet Kommissionen en forudgående meddelelse. Ovennævnte brev af 23. juni 1997 omdanner derfor ikke den omhandlede foranstaltning til eksisterende støtte som omhandlet i artikel 108, stk. 1, i TEUF.

(147) I lyset af ovennævnte oplysninger og betragtninger konkluderer Kommissionen med hensyn til afgørelsens tidsmæssige virkning, at startdatoen for alle AMA-markedsføringsforanstaltninger er den 1. januar 1995 (se betragtning 34 og 144).

(148) Med hensyn til slutdatoen for gennemførelse bekræftede de østrigske myndigheder ved brev af 14. september 2012, at de foranstaltninger, der er anmeldt som støtteordning N 239/2004 vedrører en del af de AMA-foranstaltninger, der er undersøgt i sag NN 34/2000 (efter en betydelig ændring af foranstaltningerne for at overholde de gældende regler (se betragtning 39)).

(149) I samme brev bekræftede de østrigske myndigheder, at AMA Marketing i perioden efter 2002 ikke gennemførte andre støtteforanstaltninger end de foranstaltninger, der er omfattet af NN 34A/2000 og N 239/2004 (og deres efterfølgende forlængelser (66)).

(150) Af de oplysninger, der er fremlagt af de østrigske myndigheder, fremgår det, at den godkendte støtteordning N 570/1998 ikke vedrører de AMA-markedsføringsforanstaltninger, der er genstand for denne afgørelse.

(151) For AMA's økomærke og kvalitetsmærke var slutdatoen for ydelse af støtte den 31. december 2008, dog ikke for reklameforanstaltninger vedrørende økomærket, som sluttede den 31. december 2006 (se betragtning 15 og 19).

(152) De øvrige AMA-markedsføringsforanstaltninger var gældende indtil den 20. oktober 2004, den dato, hvor den anmeldte foranstaltning N 239/2004 blev godkendt (se kapitel 1.4 og betragtning 39). Denne afgørelse vedrører følgelig perioden 1. januar 1995 til 31. december 2008 for alle foranstaltninger med undtagelse af reklameforanstaltningerne vedrørende økomærket, hvor den relevante periode er 1. januar 1995 til 31. december 2006, og de øvrige markedsføringsforanstaltninger, hvor den relevante periode er 1. januar 1995 til 20. oktober 2004.

7. ULOVLIG STØTTE

(153) I henhold til artikel 108, stk. 3, i TEUF skal Kommissionen underrettes om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger. I henhold til artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999 er ny støtte, der er gennemført i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, ulovlig. Forpligtelsen til at anmelde statsstøtte fremgår af denne forordnings artikel 2.

(154) Østrig underrettede ikke Kommissionen i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i TEUF om bestemmelserne vedrørende indførelse af foranstaltningerne og afgiften til finansiering heraf, inden de blev gennemført.

(155) Som det fremgår af kapitel 6 ovenfor, udgør de foranstaltninger, som Østrig har gennemført, statsstøtte. Som anført i betragtning 34 blev markedsføringsforanstaltningerne indført i 1994, dvs. inden den 1. januar 1995, hvor Østrig tiltrådte Den Europæiske Union. De østrigske myndigheder har imidlertid aldrig anmeldt AMA-foranstaltningerne til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 143 eller 144 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs tiltrædelse. Støtten udgjorde derfor ny støtte på tiltrædelsestidspunktet, og de østrigske myndigheder burde have anmeldt den. Eftersom der ikke er sket korrekt anmeldelse, er støtten ulovlig i henhold til de relevante bestemmelser i TEUF (se i denne forbindelse også betragtning 144).

(156) Som beskrevet i betragtning 9, 36 og 148 kan hverken brev af 23. juni 1997 eller brev af 19. december 2002 anses for en gyldig anmeldelse af denne nye støtte.

8. UNDERSØGELSE AF STØTTENS FORENELIGHED MED DET INDRE MARKED

8.1. REGLER VEDRØRENDE PRODUKTERNES OPRINDELSE

(157) Retten annullerede Kommissionens beslutning NN 34A/2000 med den begrundelse, at der forelå en modsætning i AMA-loven fra 1992. I lovens § 21a vedrørende formålet med bidraget henvistes der til nationale produkter. Der henvistes mere præcist i stk. 1 til målet om at »fremme og garantere salget af nationale landbrugs- og skovbrugsprodukter samt deres afledte produkter« (67). I stk. 2 henvistes der til »fremme af andre markedsføringsforanstaltninger (navnlig dækning af omkostninger til tjenesteydelser og personale i forbindelse dermed)«.

(158) Retten fastslog, at begrænsningen til nationale produkter i § 21a, stk. 1, i AMA-loven fra 1992 rejste tvivl om foreneligheden af den pågældende støtte og burde have fået Kommissionen til at indlede en formel undersøgelsesprocedure (68).

(159) Spørgsmålet om produktets nationale oprindelse er derfor et element, der kræver en detaljeret analyse.

(160) Klagerne gjorde gældende, at mærkerne og de støttede foranstaltninger kun var tilgængelige for østrigske producenter. De hævdede i denne henseende, at kun østrigske produkter i henhold til § 21a, stk. 1, i AMA-loven fra 1992 begunstiges af de støttede reklameforanstaltninger.

(161) De østrigske myndigheder har i denne forbindelse ved brev af 19. december 2002 præciseret, at AMA-kvalitetsmærket og AMA-økomærket kunne anvendes på alle produkter uanset deres oprindelse. Ved brev af 5. marts 2004 fremsendte de østrigske myndigheder de nye interne regler, der var udstedt af AMA Marketing og godkendt af det østrigske ministerium for landbrug, skovbrug, miljøbeskyttelse og hydrologiske ressourcer (BMLFUW), der regulerer tildelingen af disse mærker. I henhold til disse regler kunne mærkerne tildeles alle produkter, både østrigske og fra andre medlemsstater, der opfylder kvalitetskravene. De østrigske myndigheder bekræftede videre, at de ville tilpasse AMA-loven fra 1992, som blev ændret med virkning fra juli 2007. Siden denne dato indeholdt AMA-lovens § 21a, stk. 1, ikke længere en henvisning »nationale« produkter (69).

(162) Mens perioden efter den 30. juni 2007 ikke giver anledning til særlige problemer med hensyn til produkternes oprindelse og de parter, der begunstiges af disse mærker eller foranstaltninger, er der behov for en mere detaljeret analyse for perioden inden denne dato. Som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende for de forskellige foranstaltninger under denne ordning, og den varierende betydning af henvisningen til national oprindelse, skal der foretages en særskilt analyse for hver foranstaltning.

(163) Med hensyn til kvalitetsmærket indeholdt reglerne for gennemførelsen af AMA-loven (Regulativ zur Verwendung des AMA-Gütesiegels für Lebensmittel) pr. januar 2000 ingen henvisning til nationale produkter, men omfattede alle produkter, uanset oprindelse. I § 2.3 om oprindelsesangivelse henvises der udtrykkeligt til en region (f.eks. Tyrol eller Bayern) eller et land (f.eks. Østrig eller Frankrig) som oprindelsen for produktet, hvilket viser, at enhver region eller ethvert land kunne angives som produktets oprindelse. Påstanden om, at kvalitetsmærket kun var tilgængeligt for nationale (dvs. østrigske) produkter, må derfor afvises for perioden efter denne dato.

(164) Alle bestemmelser vedrørende produktets oprindelse indeholder desuden følgende definition of »indenlandsk/national« (heimisch): »I disse retningslinjer henviser udtrykket »indenlandsk/national« til den region, der er anført som produktets oprindelse« (»Wird in diesen Richtlinien der Begriff »heimisch« verwendet, ist darunter die im Herkunftsanteil des Zeichens angeführte Region zu verstehen«) (70). Dette viser igen, at henvisningen til »nationale produkter« i gennemførelsesretsakterne ikke kun henviser til østrigske produkter, men at enhver region kunne angives som oprindelse.

(165) Et økomærke henviser i sagens natur primært til de særlige kvalitetskrav til et produkt. På de forskellige mærker under denne ordning var henvisningen til »BIO« det primære budskab, og det kunne anvendes af alle produkter, uanset oprindelse. Sidstnævnte kunne kun nævnes som et underordnet budskab.

(166) Med hensyn til støtten til kvalitetsprodukter blev denne ydet til udvikling af kvalitetssikringssystemer, kvalitetskontroller og kontroller vedrørende økologiske produkter (betragtning 98). Sådanne foranstaltninger er heller ikke begrænset til produkter af en bestemt national oprindelse.

(167) Støtte til generiske reklamekampagner giver ikke anledning til spørgsmål med hensyn til disse produkters oprindelse, da kampagnerne vedrørte eller henviste til et produkt på en fuldstændig generel måde og ikke på nogen måde henviste til oprindelse.

8.2. GÆLDENDE REGLER

(168) Ifølge artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med det indre marked, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

(169) Ifølge Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte (71) skal ulovlig støtte som omhandlet i artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999 vurderes efter de gældende regler på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.

(170) Mellem den 1. januar 2000 og den 31. december 2006 var rammebestemmelserne 2000-2006 gældende. Med virkning fra den 1. januar 2007 var EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 (72) (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne 2007-2013«) gældende ifølge deres punkt 194.

(171) Det skal i denne forbindelse bemærkes, at medlemsstaterne i henhold til punkt 196 i rammebestemmelserne 2007-2013 havde en overgangsperiode indtil den 31. december 2007 til at bringe eksisterende støtteordninger i overensstemmelse med rammebestemmelserne. Definitionen af eksisterende støtte er gengivet i artikel 1, litra b), i forordning (EF) nr. 659/1999. I henhold til artikel 1, litra b), nr. ii), som gælder i den foreliggende sag, forstås ved »eksisterende støtte« godkendt støtte, dvs. støtteordninger og individuel støtte, som er godkendt af Kommissionen eller Rådet.

(172) Støtteordning NN 34A/2000 blev godkendt af Kommissionen den 30. juni 2004. I september 2004 indbragte klagerne imidlertid beslutningen for Retten i Første Instans (nu Retten), som annullerede Kommissionens beslutning ved dom af 18. november 2009. Denne dom blev appelleret af Østrig. Domstolen afviste appellen og stadfæstede i sin dom af 27. oktober 2011 Rettens afgørelse.

(173) De østrigske myndigheder har gjort gældende, at den omhandlede ordning udgjorde eksisterende støtte og først skulle vurderes efter de nye rammebestemmelser 2007-2013 efter den 1. januar 2008. I sin skrivelse af 14. september 2012 påberåber Østrig sig også princippet om berettiget forventning og påpeger, at Kommissionens beslutning først blev annulleret i 2011.

(174) Vedrørende berettiget forventning følger det af retspraksis (73), »at når der er anlagt et annullationssøgsmål, kan en støttemodtager ikke have en sådan vished, så længe Fællesskabets retsinstanser ikke har truffet endelig afgørelse«. Princippet vedrørende berettiget forventning kan derfor ikke påberåbes i denne sag.

(175) Støtteordning NN 34A/2000 kunne derfor ikke anses for eksisterende støtte på grundlag af Kommissionens beslutning af 30. juni 2004, og overgangsperioden i punkt 196 i rammebestemmelserne 2007-2013 finder derfor ikke anvendelse. Støtteordningen burde have været bragt i overensstemmelse med rammebestemmelserne 2007-2013 fra den 1. januar 2007.

8.3. STØTTE TIL REKLAMEFORANSTALTNINGER

(176) Med hensyn til reklameforanstaltninger skal foreneligheden af støtten ydet i perioden 1. januar 1995 til 31. december 2001 vurderes i lyset af Kommissionens meddelelse vedrørende statslig medvirken ved salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter og fiskerivarer (74) (i det følgende benævnt »1986-meddelelsen«) og rammeordningen for statsstøtte til reklame for landbrugsprodukter og visse varer, der ikke henhører under EØF-Traktatens bilag II, men ikke fiskerivarer (75) (i det følgende benævnt »rammeordningen for reklame 1987«).

(177) Støtte ydet fra den 1. januar 2002 skal vurderes i lyset af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne for reklame 2001«) (76).

(178) Ved vurderingen af statsstøtte til reklamer for landbrugsprodukter ydet efter den 1. januar 2007 anvender Kommissionen afsnit VI.D i rammebestemmelserne 2007-2013.

8.3.1. OMFANGET AF REKLAME

(179) Rammeordningen for reklame 1987 gælder for reklame defineret som aktiviteter baseret på medierne (f.eks. den skrevne presse, radio, tv og plakater), som har til formål at få forbrugerne til at købe det pågældende produkt. Den omfatter ikke salgsfremme i videre forstand såsom oplysninger om videnskabelig viden, organisering af messer og udstillinger, deltagelse i sådanne og lignede public relations, herunder stikprøver og markedsundersøgelser (77).

(180) Anvendelsesområdet for rammebestemmelserne for reklame 2001 er i princippet det samme som for rammeordningen for reklame 1987 beskrevet ovenfor, men med enkelte forskelle. Den første væsentlige ændring vedrører det forhold, at økonomiske aktører var tilføjet som potentielle målgrupper for reklame (78). Den anden ændring vedrører det forhold, at definitionen af reklame blev udvidet til at omfatte reklameaktiviteter (herunder uddeling af materialer med samme formål) rettet mod forbrugerne på salgsstedet (79).

(181) Anvendelsesområdet for afsnit IV.D i rammebestemmelserne 2007-2013 er identisk med anvendelsesområdet for rammebestemmelserne for reklame 2001 (80).

(182) Både rammeordningen for reklame 1987 og rammebestemmelserne for reklame 2001 gælder for reklameaktiviteter, men ikke for salgsfremmende aktiviteter. Støtte til sidstnævnte kategori klassificeres som teknisk støtte, der er underlagt specifikke regler.

(183) I den foreliggende sag blev støtte ydet til reklamekampagner, der benyttede forskellige medier og andre metoder til at skabe opmærksomhed. Reklamekampagnerne vedrørte — øko- og kvalitetsmærket — generiske produkter — reklame uden for Østrig.

(184) På baggrund af oplysningerne fra de østrigske myndigheder kan det konkluderes, at foranstaltningerne havde til formål at få forbrugerne til at købe det pågældende produkt (se betragtning 75 og 94). Ovennævnte foranstaltninger er derfor omfattet af anvendelsesområdet for reklame og skal analyseres i lyset af de gældende regler.

8.3.2. STØTTE TIL REKLAME I PERIODEN 1. JANUAR 1995 TIL 31. DECEMBER 2001

Betingelser for forenelighed

(185) Foreneligheden af støtten ydet inden den 1. januar 2002 skal vurderes i lyset af 1986-meddelelsen og rammeordningen for reklame 1987 (betragtning 176).

Generelle betingelser

(186) I henhold til punkt 2.2 i rammeordningen for reklame 1987 er støtte til reklame for bestemte virksomheder ikke tilladt.

(187) I henhold til punkt 3 skal reklamen vedrøre mindst én af følgende kategorier (positive kriterier): — landbrugsprodukter, der er overskud af — nye produkter eller erstatning med produkter, der ikke er overskud af — udvikling af visse regioner — udvikling af små og mellemstore virksomheder — reklame for sunde produkter af høj kvalitet.

(188) Endelig må støtte, der ydes inden for ovennævnte ramme, i henhold til punkt 4 i rammeordningen for reklame 1987 ikke overstige det beløb, som erhvervet selv anvender til en given reklamekampagne. Det betyder, at en maksimal støtteintensitet på 100 % kun tillades, hvis erhvervet afholder mindst 50 % af omkostningerne, hvad enten det er i form af frivillige bidrag eller i form af opkrævning af skattelignende afgifter eller tvungne bidrag. En maksimal støtteintensitet på 100 % er derfor tilladt.

Overtrædelse af EØF-Traktatens artikel 30

(189) I både punkt 2 i 1986-meddelelsen og punkt 2.1. i rammeordningen for reklame 1987 (81) understreges det, at støtte til reklame ikke kan anses for forenelig med det indre marked, hvis det salgsfremmende materiale er strid med EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF).

(190) I henhold til punkt 2.1 i 1986-meddelelsen er generelle salgsfremmende kampagner, hvor der ikke er nogen speciel henvisning til produktets nationale oprindelse, eksportfremmende kampagner, som tilrettelægges i andre medlemsstater, og kampagner på hjemmemarkedet, der reklamerer for særlige produktkvaliteter eller sorter, hvor der ikke er nogen speciel henvisning til produktets nationale oprindelse på anden måde, end hvad der fremgår af henvisninger til de pågældende kvaliteter eller sorter eller til den normale beskrivelse af produktet, ikke i strid med artikel 34 i TEUF.

(191) Derimod er følgende kampagner i henhold til punkt 2.2 i 1986-meddelelsen klart i strid med EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF): salgsfremmende kampagner, hvor forbrugerne tilrådes at købe indenlandske produkter, simpelthen fordi de er af national oprindelse, eller salgsfremmende kampagner, der går ud på at få forbrugerne til at lade være med at købe produkter fra andre medlemsstater, eller som forklejner sådanne produkter i forbrugernes øjne (negativ reklame).

(192) I punkt 2.3 i 1986-meddelelsen anføres det endvidere, at der kan rejses indvendinger mod salgsfremmende kampagner på en medlemsstats hjemmemarked på grund af henvisninger til produkternes nationale oprindelse på grundlag af EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF), hvis ikke visse begrænsninger iagttages.

(193) I henhold til punkt 2.3.1 i 1986-meddelelsen er salgsfremmende kampagner, som fremhæver sort eller kvalitet af produkter produceret i en medlemsstat, i praksis ikke begrænset til nationale eller regionale specialiteter, og i mange tilfælde fremhæves de særlige kvaliteter ved produkter produceret i en medlemsstat og deres nationale oprindelse, skønt de samme produkter og kvaliteter produceres andetsteds. Hvis der lægges urimelig vægt på, at det produkt, kampagnen drejer sig om, er af national oprindelse, kan der være tale om overtrædelse af EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF).

(194) I 1986-meddelelsen opfordrede Kommissionen derfor medlemsstaterne til at sikre, at navnlig følgende retningslinjer blev fulgt omhyggeligt: — Det måtte gerne fremgå ved tekst eller symbol, hvilket land der var producentlandet, forudsat at der var et rimeligt forhold mellem omtalen af henholdsvis produktkvalitet og -sort og produktets nationale oprindelse. — Henvisninger til national oprindelse burde komme i anden række i forhold til det budskab, kampagnen giver forbrugerne, og ikke være hovedårsagen til, at man tilråder forbrugerne at købe produktet. — De produktkvaliteter, som det var tilladt at nævne, omfattede smag, aroma, friskhed, modenhed, prisværdi, næringsværdi, sorter på markedet og brugbarhed (opskrifter osv.). Omvendt burde udtryk som »bedst«, »mest velsmagende« og »fineste« eller »det helt rigtige« eller kampagner, som takket være omtale af produktets oprindelse medførte, at det solgte bedre end andre medlemsstaters produkter. Der burde kun henvises til kvalitetskontrol, hvis der virkelig var tale om en objektiv kontrolordning.

Vurdering

(195) I en juridisk udtalelse, som var vedføjet indgivelsen af oplysninger af 25. februar 2015 hævder de østrigske myndigheder, at overtrædelsen af EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF) skal vurderes i et »historisk perspektiv«, og at Domstolen i perioden 1995-2002 ikke traf afgørelser, hvorefter et mærkes tekst og grafiske budskab var i strid med EØF-Traktatens artikel 30. Dette argument er efter Kommissionens opfattelse ikke relevant. Som det påvises ovenfor, indeholdt både 1986-meddelelsen (82) og rammeordningen for reklame 1987 udtrykkelige og detaljerede retningslinjer for medlemsstaterne for den måde, hvorpå de skulle udforme deres foranstaltninger, for at undgå overtrædelse af EØF-Traktatens artikel 30.

(196) På grundlag af de oplysninger, der er forelagt Kommissionen for perioden inden 2002, var det på tidspunktet for åbningsafgørelsen ikke muligt at vurdere foreneligheden af reklameforanstaltningerne med ovennævnte regler. De østrigske myndigheder blev derfor opfordret til at fremlægge de nødvendige oplysninger vedrørende ovennævnte betingelser.

(197) De østrigske myndigheders svar af 14. september 2012 indeholdt ikke tilstrækkelige oplysninger, som kunne lægges til grund for en forenelighedsvurdering (de østrigske myndigheder henviste blot til årsberetningerne for 1995-2001). En yderligere anmodning om oplysninger vedrørende disse punkter blev derfor fremsendt den 19. februar 2014, og Østrig svarede den 5. maj 2014.

(198) I sidstnævnte anførte de østrigske myndigheder, at reklamekampagnerne vedrørte landbrugsprodukter, der er overskud af, og/eller reklame for produkter af høj kvalitet. De positive kriterier fastsat i punkt 3 i rammeordningen for reklame 1987 var derfor opfyldt.

(199) Ifølge de østrigske myndigheders oplysninger henvistes der i reklamerne ikke til bestemte virksomheder.

(200) Med hensyn til den maksimale støtteintensitet udgjorde afgifterne fra sektoren mere end 50 % af støtten (se også betragtning 43 og 56). Kriteriet i punkt 4 i rammeordningen for reklame 1987 vedrørende støtteintensitet er derfor opfyldt.

(201) I åbningsafgørelsen udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til en mulig overtrædelse af EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF). Efter Kommissionens foreløbige vurdering syntes henvisningen til national oprindelse i kvalitetsmærket ikke at være underordnet (se betragtning 65). Kommissionen bemærkede endvidere, at henvisningen til produktets oprindelse i mange reklamematerialer ikke var begrænset til kvalitetsmærket, men også forekom andre steder i reklamen (se betragtning 83).

(202) I åbningsafgørelsen blev de østrigske myndigheder derfor anmodet om at beskrive kvalitetsmærkets og økomærkets udseende i perioden 1995-2001 og at indgive repræsentative eksempler på salgsfremmende materiale, hvori mærkerne var anvendt.

(203) Den 14. september 2012 svarede de østrigske myndigheder, at årsberetningerne vedrørende statsstøtte ydet i årene 1995-2004 allerede indeholdt disse oplysninger. Ved brev af 19. februar 2014 svarede Kommissionen, at disse oplysninger ikke var tilstrækkelige til en forenelighedsvurdering, og anmodede om en detaljeret redegørelse (dvs. anmeldelsesskemaer) på grundlag af de regler, der var gældende på tidspunktet for foranstaltningen. Denne vurdering blev fremlagt i svar af 5. maj 2014.

(204) De specifikke forenelighedskriterier for de forskellige typer reklame analyseres i det følgende.

Støtte til generiske reklamekampagner

(205) Med hensyn til henvisningen til bestemte virksomheder i visse reklamekampagner (betragtning 90) bemærker Kommissionen, at støtte til reklamer vedrørende bestemte virksomheder i henhold til punkt 2.2 i rammeordningen for reklame 1987 ikke er tilladt.

(206) I deres skrivelse af 14. september 2012 anførte de østrigske myndigheder, at de nævnte virksomheder havde bidraget til nogle af kampagnens omkostninger (Druck und Werbeeinschaltung). Kampagner, hvor der henvises til bestemte virksomheder, kan imidlertid ikke godkendes efter statsstøttereglerne (punkt 2.2 i rammeordningen for reklame 1987). Det forhold, at virksomhederne delvist bidrog til kampagnens omkostninger, ændrer ikke denne vurdering.

(207) Ifølge de foreliggende oplysninger henvistes der i nogle af de generiske reklamekampagner udtrykkeligt til produktets oprindelse (dvs. Østrig) (se eksemplerne i betragtning 84 og 90).

(208) Foranstaltningerne var derfor ikke i overensstemmelse med punkt 2.1 (83) og 2.2 i rammeordningen for reklame 1987 og var i strid med EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF). Det er derfor Kommissionens opfattelse, at støtten til reklameforanstaltninger i perioden 1. januar 1995 til 31. december 1999, hvor der henvises til produkters oprindelse eller til bestemte virksomheder, er uforenelig med det indre marked (84).

(209) Med hensyn til perioden 1. januar 2000 til 31. december 2001 henvistes der i reklamekampagnerne kun til de særlige produktkvaliteter eller sorter uden speciel henvisning til produktets nationale oprindelse.

(210) For denne sidstnævnte periode var kampagnerne ikke i strid med EØF-Traktatens artikel 30 og var således i overensstemmelse med rammeordningen for reklame 1987. Kommissionen anser dem følgelig for at være forenelige med det indre marked.

Støtte vedrørende kvalitetsmærket

(211) I deres svar af 14. september 2012 anførte de østrigske myndigheder, at de samme mærker som de mærker, der var godkendt i Kommissionens beslutning i sag N 589/2008, blev anvendt for kvalitetsmærket. De østrigske myndigheder konkluderede derfor, at henvisningen til den nationale oprindelse var af underordnet betydning.

(212) Kommissionen er ikke enig i de østrigske myndigheders bemærkninger. Som det fremgår af ovenstående (betragtning 65) blev der anvendt et andet logo for kvalitetsmærket i perioden 1995-1999. I dette logo er henvisningen til oprindelsen ikke underordnet i forhold til logoets kvalitetsbudskab. Både det visuelle budskab (det østrigske flag) og den anvendte tekst angiver Østrig som hovedbudskab.

(213) Punkt 2.3.1 i 1986-meddelelsen, hvorefter henvisninger til national oprindelse burde komme i anden række i forhold til det budskab, kampagnen giver forbrugerne, og ikke være hovedårsagen til, at man tilråder forbrugerne at købe produktet, var derfor ikke overholdt. Kommissionen anser derfor støtten vedrørende kvalitetsmærket i perioden 1. januar 1995 til 31. december 1999 for uforenelig med det indre marked.

(214) Med hensyn til perioden 1. januar 2000 til 31. december 2001 finder Kommissionen, at de nye logoer, som var de samme som de logoer, der blev vurderet i Kommissionens beslutning i sag N 589/2008, er i overensstemmelse med betingelserne i rammeordningen for reklame 1987, og anser derfor den tilknyttede støtte for forenelig med det indre marked.

Støtte vedrørende økomærket

(215) I reklameforanstaltningerne vedrørende økomærket, som vises ovenfor i betragtning 65, blev de samme logoer anvendt som i perioden efter 2002.

(216) Da reklamer af denne type fremhæver sort eller kvalitet af produkter produceret i en medlemsstat, er de omfattet af 2.3.1 i 1986-meddelelsen, ifølge hvilken der ikke må lægges for stor vægt på produktets nationale oprindelse.

(217) På en af de to udgaver af logoet blev der ikke henvist til produkternes oprindelse. På den anden blev produktets oprindelse angivet som et underordnet budskab. Førstnævnte gav ikke anledning til problemer med hensyn til mulig overtrædelse af EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF). Med hensyn til sidstnævnte var betingelser i punkt 2.3.1 i 1986-meddelelsen opfyldt, fordi: — logoet bevarede et rimeligt forhold mellem omtalen af henholdsvis produktkvalitet og -sort (dvs. øko) og produktets nationale oprindelse — henvisningen til national oprindelse kom i anden række i forhold til det budskab, kampagnen giver forbrugerne, og var ikke hovedårsagen til, at man tilrådede forbrugerne at købe produktet — produkternes kvaliteter henviste til objektive kriterier, og der blev ikke anvendt udtryk, som bevirkede, at de pågældende produkter blev sammenlignet med produkter fra andre medlemsstater — der blev henvist til kvalitetskontrol, hvis der virkelig var tale om en objektiv kontrolordning gennem AMA.

(218) Støtten til reklame vedrørende økomærket for perioden 1. januar 1995 til 31. december 2001 var derfor i overensstemmelse med betingelserne i 1986-meddelelsen. Kommissionen anser derfor denne støtte for forenelig med det indre marked.

Reklame uden for Østrig.

(219) De reklamekampagner, der blev gennemført uden for Østrig, omfattede ikke nogen speciel henvisning til produktets nationale oprindelse på anden måde, end hvad der fremgår af henvisninger til de pågældende kvaliteter eller sorter eller til den normale beskrivelse af produktet. Disse kampagner var derfor i overensstemmelse med punkt 2.1 i 1986-meddelelsen og overtrådte ikke EØF-Traktatens artikel 30 (nu artikel 34 i TEUF).

(220) Støtten til reklame uden for Østrig for perioden 1. januar 1995 til 31. december 2001 var derfor i overensstemmelse med betingelserne i 1986-meddelelsen. Kommissionen anser derfor denne støtte for forenelig med det indre marked.

8.3.3. STØTTE TIL REKLAME I PERIODEN 1. JANUAR 2002 TIL 31. DECEMBER 2006: KVALITETS- OG ØKOMÆRKET

(221) For perioden 1. januar 2002 til 31. december 2006 skulle støtte til reklameaktiviteter overholde betingelserne i rammebestemmelserne 2000-2006. I henhold til punkt 18 i rammebestemmelserne 2000-2006 skulle støtte til salgsfremmende foranstaltninger og reklame for landbrugsprodukter vurderes efter rammeordningen for reklame 1987.

(222) Fra og med den 1. januar 2002 fandt rammebestemmelserne for reklame 2001 anvendelse og trådte i stedet for 1986-meddelelsen og rammeordningen for reklame 1987 (punkt 69 og 75 i rammebestemmelserne for reklame 2001). Kommissionen vil følgelig basere vurderingen for perioden 1. januar 2002 til 31. december 2006 på rammebestemmelserne for reklame 2001.

(223) I henhold til punkt 12 i rammebestemmelserne for reklame 2001 bør støtte til reklame for landbrugsprodukter og andre produkter — for at være forenelig med det indre marked — ikke ændre handelsvilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse (negative kriterier), og den bør fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner (positive kriterier).

Negative kriterier

(224) I henhold til punkt 18 i rammebestemmelserne for reklame 2001 måtte der ikke ydes støtte til reklamekampagner, der var i strid med artikel 28 i EF (nu artikel 34 i TEUF), der forbyder kvantitative indførselsrestriktioner og tilsvarende foranstaltninger med tilsvarende virkning mellem medlemsstaterne.

(225) Støtte måtte ikke ydes til reklamer, der direkte vedrørte produkter fra en eller flere bestemte virksomheder. Hvis offentligt finansieret reklame var overdraget private virksomheder, skulle disse virksomheder være valgt på grundlag af markedsprincipper (punkt 29 og 30 i rammebestemmelserne for reklame 2001).

(226) Kampagner måtte endvidere ikke være i strid med den afledte fællesskabslovgivning og skulle navnlig være i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2000/13/EF (punkt 25-28 i rammebestemmelserne for reklame 2001).

Positive kriterier

(227) I henhold til punkt 31 og 32 i rammebestemmelserne for reklame 2001 skulle reklamer — for at opfylde betingelserne for fravigelsen i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), i EF (nu artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF) — vedrøre landbrugsprodukter og andre produkter, der er overskud af, eller underudnyttede arter, nye produkter eller erstatningsprodukter, der endnu ikke er overskud af, højkvalitetsprodukter, udvikling af visse regioner eller udvikling af små og mellemstore virksomheder (SMV).

(228) Kapitel 4 i rammebestemmelserne for reklame 2001 omhandlede anvendelsen af ovennævnte positive kriterier på særlige former for reklameaktiviteter, dvs. på støtte til reklame, hvor oprindelsen er en del af budskabet (afsnit 4.1) og støtte til reklame vedrørende kvalitetsprodukter (afsnit 4.2).

Reklame, hvor oplysning om oprindelsen er en del af budskabet

(229) I henhold til punkt 23 i rammebestemmelserne for reklame 2001 kunne der gives oplysning om producentlandet enten ved hjælp af ord eller symboler, forudsat at der blev opretholdt en fornuftig balance mellem på den ene side omtalen af produktets kvalitet og sort og på den anden side henvisningerne til dets nationale oprindelse. Henvisningerne til den nationale oprindelse skulle have sekundær betydning i forhold til det hovedbudskab, som kampagnen skulle formidle til forbrugerne, og de måtte ikke fremstå som den vigtigste grund til, at forbrugerne blev anbefalet at købe produktet. Reklamer, hvori produktets (regionale) oprindelse var anført som en sekundær oplysning, ansås ikke for en overtrædelse af artikel 28 i EF (nu artikel 34 i TEUF). Når Kommissionen skulle afgøre, om oprindelsen var en sekundær oplysning, ville den tage udgangspunkt i, hvor stor en del af den samlede tekst og/eller symbolerne (inkl. billeder og generel præsentation) der refererer til produktets oprindelse, og i, hvor stor en del af teksten og/eller symbolerne der refererer til udsalgsstedet (dvs. den del af reklamen, som ikke fokuserer på oprindelsen) (punkt 40 og 41 i rammebestemmelserne for reklame 2001).

Reklamer for kvalitetsprodukter

(230) Når støtte blev ydet til produkter, der opfyldte særlige kvalitetskrav, skulle den være tilgængelig for alle produkter, der var produceret i Fællesskab, uanset deres oprindelse. Medlemsstaterne skulle også anerkende resultaterne af tilsvarende kontroller udført i andre medlemsstater (punkt 49 i rammebestemmelserne for reklame 2001).

Reklame for økologiske landbrugsprodukter

(231) I henhold til punkt 55 i rammebestemmelserne for reklame 2001 var det kun tilladt at yde støtte, hvis produkterne, der var forsynet med en angivelse, som henviste til økologisk produktion, opfyldte kravene i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91. Alle, der producerer og forarbejder økologiske landbrugsprodukter, skulle være undergivet den kontrolordning, der var fastlagt i forordningen.

Vurdering

(232) Når ovennævnte bestemmelser anvendes på reklameforanstaltningerne vedrørende kvalitets- og økomærket i perioden 1. januar 2002 til 31. december 2006, kommer Kommissionen til følgende konklusioner:

(233) Kvalitetsmærket og den ene af de to udgaver af økomærket (se betragtning 64) indeholdt en henvisning til produktets oprindelse, men dette budskab kan anses for sekundært i forhold til hovedbudskabet vedrørende produktets (økologiske) kvalitet. Henvisningen til produktets oprindelse havde en underordnet position både i det grafiske budskab (baggrunden) og i logoets tekst.

(234) Med hensyn til mærkernes udformning bemærker Kommissionen, at den centrale position på mærkerne var optaget af et felt, hvor teksten »AMA Gütesiegel« eller »BIO« var dominerende, og hvor produktets oprindelse var angivet med betydeligt mindre bogstaver. Sidefelterne fremstod i nationale farver (f.eks. rød og hvid for Østrig) uden yderligere symboler, der identificerede produktionslandet. Det centrale felt var ikke kun visuelt dominerede på mærkaterne, men udgjorde ca. 65 % af mærkets samlede bredde (se betragtning 64). De østrigske myndigheder har yderligere oplyst, at produktkvaliteten var hovedbudskabet i alle reklamer vedrørende begge mærker, og at produktets oprindelse kun var et sekundært budskab, hvis den overhovedet var nævnt (se betragtning 79).

(235) Ifølge de østrigske myndigheder blev økomærket kun tildelt økologiske produkter, der opfyldte kriterierne i forordning (EØF) nr. 2092/91 (se betragtning 69).

(236) De østrigske myndigheder har afgivet forsikring om, at bestemmelserne i direktiv 2000/13/EF blev overholdt i forbindelse med de støttede reklameforanstaltninger (se betragtning 68).

(237) Reklamerne vedrørte ikke produkter fra en eller flere bestemte virksomheder. De østrigske myndigheder har oplyst, at bestemte virksomheder eller produkter ikke blev nævnt i reklamer på salgssteder, og at ejeren af salgsstedet ikke blev begunstiget af støtten (se betragtning 78).

(238) De østrigske myndigheder har oplyst, at alle reklameaktiviteter finansieret af AMA Marketing blev gennemført af private virksomheder udvalgt ved offentligt udbud (se betragtning 52).

(239) Ifølge de østrigske myndigheder kunne kvalitetsmærket endvidere anvendes for alle produkter produceret i EU, hvis de opfyldte de særlige krav til anvendelsen af mærket. Disse særlige krav vedrørte produktkvaliteten eller havde alene til formål at sikre den angivne geografiske oprindelse for produktet. De særlige krav kunne under alle omstændigheder opfyldes uanset produktets geografiske oprindelse (se betragtning 161).

(240) I åbningsafgørelsen påpegede Kommissionen, at den ikke havde fået oplyst, om tilsvarende kontroller udført i andre medlemsstater anerkendes. I deres skrivelse af 14. september 2012 bekræftede de østrigske myndigheder, at sådanne kontroller anerkendes, og fremlagde dokumentation herfor.

(241) Selv om de østrigske myndigheder bekræftede, at kvalitetsmærket og økomærket fra 2002 var tilgængelige for alle produkter, uanset oprindelse, udtrykte Kommissionen i åbningsafgørelsen tvivl, eftersom henvisningen til nationale produkter i basisretsakten vedrørende foranstaltningerne, AMA-loven, først blev fjernet i 2007 (se betragtning 161).

(242) I deres skrivelser fremlagde de østrigske myndigheder de nye interne regler, hvorefter mærkerne var tilgængelige for alle produkter, og nye data, der viste, at en række ikke-østrigske produkter faktisk var blevet tildelt mærkerne efter 2001. De bekræftede desuden igen, at reglerne siden 2002 var blevet anvendt på alle produkter, uanset oprindelse.

(243) I åbningsafgørelsen bemærkede Kommissionen, at det ikke stod klart, om de nye interne AMA-regler havde haft virkning allerede fra den 26. september 2002, eller om der var en overgangsperiode efter den 26. september 2002, hvor støtte stadig blev ydet efter de gamle regler. I deres skrivelse af 14. september 2012 oplyste de østrigske myndigheder, at der ikke fandtes en sådan overgangsperiode.

(244) I betragtning 175 til åbningsafgørelsen anførte Kommissionen, at den ikke rådede over tilstrækkelige oplysninger til at vurdere, om statsstøttereglerne finder anvendelse på de medfinansierede salgsfremmende foranstaltninger vedrørende økomærket, der er nævnt i betragtning 80. De østrigske myndigheder blev derfor opfordret til at fremlægge flere oplysninger om statsstøttegodkendelse for disse foranstaltninger og om programmeringsperiodens varighed. I deres skrivelse af 14. september 2012 oplyste de østrigske myndigheder, at de salgsfremmende foranstaltninger vedrørende økomærket var en del af de østrigske medfinansierede oplysnings- og salgsfremmeprogram vedrørende økologiske produkter.

(245) I deres svar af 14. september 2012 anførte de østrigske myndigheder desuden følgende: I perioden 2002-2008 (20. september 2002-15. september 2005) blev der gennemført et medfinansieret oplysnings- og salgsfremmeprogram vedrørende økologiske produkter. Dette program var blevet godkendt ved Kommissionens beslutning K(2002) 3116 af 22. januar 2002 (85). Kommissionen havde ved beslutning K(2007) 3299 af 10. juli 2007 desuden godkendt et andet treårigt program vedrørende økomærket (1. oktober 2007-30. september 2010) (86).

(246) Af de allerede anførte grunde overholdt støtten til reklameforanstaltninger gennemført i perioden 1. januar 2002 til 31. december 2006 rammebestemmelserne for reklame 2001 og dermed rammebestemmelserne 2000-2006. Kommissionen anser derfor denne støtte for forenelig med det indre marked.

8.3.4. REKLAMEKAMPAGNER UDEN FOR ØSTRIG OG GENERISKE REKLAMEKAMPAGNER I ØSTRIG, 2002-2004 (87)

(247) Reklamekampagner kunne godkendes, hvis de blev gennemført direkte eller indirekte af en medlemsstat på markedet i en anden medlemsstat eller på en medlemsstats hjemmemarked, hvor der udelukkende blev gjort reklame for produktets art og ikke på nogen måde blev refereret til dets nationale oprindelse (punkt 19, litra a)-b), i rammebestemmelserne for reklame 2001).

(248) I overensstemmelse med rammebestemmelserne for reklame 2001 så Kommissionen velvilligt på reklamekampagner, der havde til formål at præsentere forbrugerne for landbrugsprodukter og andre produkter fra en bestemt medlemsstat eller region. Det primære fokus for sådanne kampagner kunne være produktets oprindelse, såfremt kampagnen blev gennemført uden for den medlemsstat eller region, hvor landbrugsprodukterne og de andre produkter var produceret. Kampagnerne måtte alene indeholde oplysninger om de pågældende produkters objektive kendetegn og burde ikke indeholde subjektive påstande om produkternes kvalitet (punkt 35-39 i rammebestemmelserne for reklame 2001).

(249) På grundlag af de oplysninger, der var tilgængelige på tidspunktet for åbningsafgørelsen for perioden 2002-2004 vedrørende generiske reklamekampagner og reklame uden for Østrig (se åbningsafgørelsens afsnit 2.7.1.2 og 2.7.1.3), kunne Kommissionen ikke vurdere foranstaltningernes forenelighed med betingelserne i punkt 19, litra b), samt punkt 29, 30 og 39 i rammebestemmelserne for reklame 2001.

(250) De østrigske myndigheder blev derfor i åbningsafgørelsen opfordret til at fremlægge de nødvendige oplysninger vedrørende ovennævnte bestemmelser.

Positive kriterier

(251) Reklamekampagner uden for medlemsstaten og generiske reklamekampagner inden for medlemsstater skulle opfylde de positive kriterier i rammebestemmelserne for reklame 2001 (se betragtning 227 og 228).

(252) I henhold til punkt 47 i rammebestemmelserne for reklame 2001 skulle produkter, der var omfattet af reklamekampagner, opfylde standarder eller specifikationer, der hhv. var klart højere og mere specifikke, end dem der var fastsat i den relevante EF-lovgivning eller nationale lovgivning.

(253) I henhold til punkt 60 i rammebestemmelserne for reklame 2001 måtte andelen af direkte støtte i forbindelse med reklame ikke overstige 50 %, og branchens virksomheder skulle bidrage med mindst 50 % af udgifterne, når den direkte støtte kom fra et offentligt budget. Branchens bidrag kunne også komme fra skattelignende afgifter eller obligatoriske bidrag.

(254) Med hensyn til generiske reklamekampagner og reklamekampagner uden for Østrig kunne Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger på tidspunktet for åbningsafgørelsen for perioden 2002-2004 ikke vurdere foranstaltningernes forenelighed med ovennævnte regler. De østrigske myndigheder blev derfor anmodet om at fremlægge de nødvendige oplysninger vedrørende betingelsen i punkt 32 i rammebestemmelserne for reklame 2001 (betragtning 174 til åbningsafgørelsen).

(255) I sit svar af 14. september 2012 henviste Østrig til sin skrivelse af 13. december 2002. Denne skrivelse indeholder imidlertid kun konkrete eksempler og det nationale retsgrundlag for foranstaltningerne. Kommissionen anmodede derfor i sin anmodning om oplysninger af 19. februar 2014 de østrigske myndigheder om at udfylde de relevante anmeldelsesformulerer og indgive dem til Kommissionen. I deres svar af 30. april 2014 indgav de ø