AFGOERELSE Nr. 128 af 17. oktober 1985 om anvendelse af artikel 14, stk. 1, litra a), og artikel 14b, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1408/71, angaaende den lovgivning, der finder anvendelse paa udsendte arbejdstagere (86/C 141/06)

DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -under henvisning til artikel 81, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71, ifoelge hvilken den har til opgave at behandle ethvert fortolkningsspoergsmaal, der opstaar i forbindelse med bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 og (EOEF) nr. 574/72, ogud fra foelgende betragtninger:Afgoerelse nr. 113 af 28. februar 1980 boer aendres for at tage hensyn til bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 1390/81, som traadte i kraft den 1. juli 1982;bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, litra a), og 14b, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1408/71 har til formaal at fritage saavel arbejdstagerne som arbejdsgiverne og de sociale sikringsinstitutioner for de administrative vanskeligheder, som kunne opstaa ved anvendelsen af den almindelige regel i artikel 13, stk. 2, litra a), eller stk. 2, litra c), i naevnte forordning, naar det drejer sig om kortvarige beskaeftigelsesperioder i en anden medlemsstat end den, i hvilken virksomheden har sit hjemsted eller en afdeling, eller ombord paa et skib, der foerer en anden medlemsstats flag;for at opnaa en forenkling er det noedvendigt at udvide anvendelsen af artikel 14, stk. 1, litra a), og artikel 14b, stk. 1, i naevnte forordning til at omfatte tilfaelde, hvor arbejdstageren ansaettes i den medlemsstat, hvor virksomheden har sit hjemsted eller en afdeling, med henblik paa at blive udsendt for at udfoere et arbejde i en anden medlemsstat eller ombord paa et skib, der foerer en anden medlemsstats flag;de administrative vanskeligheder, som artikel 14, stk. 1, litra a), har til formaal at forhindre, vil under alle omstaendigheder opstaa, hvis arbejdstageren, der antages af en virksomhed med hjemsted i en medlemsstat med henblik paa at blive udsendt til en anden medlemsstat, tidligere var omfattet af lovgivningen i en tredje medlemsstat eller et tredjeland og saa meget desto mere, hvis han tidligere var omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, han udsendes til; formaalet med artikel 14, stk. 1, litra a), ville i saa fald ikke blive opnaaet; det samme ville, mutatis mutandis, gaelde formaalet med artikel 14b, stk. 1;et af de afgoerende kriterier for anvendelsen af artikel 14, stk. 1, litra a), og artikel 14b, stk. 1, i naevnte forordning er, at der bestaar et organisk baand mellem den virksomhed, der har antaget arbejdstageren, og arbejdstageren, navnlig med hensyn til loenudbetaling og arbejdstagerens underordnelsesforhold til den paagaeldende virksomhed;arbejdstagerens beskyttelse og den retlige sikkerhed, som arbejdstageren og den institution, han er tilknyttet, kan goere krav paa, kraever, at der gives alle former for garanti for, at det organiske baand bevares under udstationeringen; det er derfor noedvendigt at begraense den mulighed, som denne afgoerelse giver, til virksomheder, som normalt udoever deres aktivitet i den medlemsstat, af hvis lovgivning den udsendte arbejdstager forbliver omfattet;denne garanti findes ikke laengere, hvis den udsendte arbejdstager stilles til raadighed for en tredje virksomhed;arbejdstageren og arbejdsgiveren skal underrettes om, paa hvilke betingelser den udsendte arbejdstager fortsat er omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvorfra han udsendes;idet beslutning i sagen er truffet paa de i artikel 80, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 1408/71 fastsatte betingelser-TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:1. Bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, litra a), og artikel 14b, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1408/71 finder ligeledes anvendelse paa en arbejdstager, som er omfattet af lovgivningen i en medlemsstat, og som i denne medlemsstat, hvor virksomheden har sit hjemsted eller en afdeling, antages med henblik paa at blive udsendt for at udfoere et arbejde enten paa en anden medlemsstats omraade eller ombord paa et skib, der foerer en anden medlemsstats flag, forudsat at:a) der bestaar et organisk baand mellem denne virksomhed og arbejdstageren i udstationeringsperioden;b) denne virksomhed normalt udoever sin aktivitet paa foerstnaevnte medlemsstats omraade, dvs. at virksomheden i de tilfaelde, hvor dens aktivitet bestaar i midlertidigt at stille arbejdskraft til raadighed for andre virksomheder, normalt stiller arbejdskraft til raadighed for virksomheder, der har deres hjemsted paa denne stats omraade, med henblik paa at udfoere et arbejde i denne stat.2. Bestemmelserne i ovennaevnte artikel 14, stk. 1, litra a), og artikel 14b, stk. 1, finder ikke laengere anvendelse, hvis arbejdstageren af den virksomhed, hvortil han er udsendt, stilles til raadighed for en anden virksomhed.3. Institutionen i en medlemsstat, der bliver anmodet om at anvende ovennaevnte artikel 14, stk. 1, litra a), eller artikel 14b, stk. 1, i de af denne afgoerelse omfattede tilfaelde, underretter paa behoerig vis den paagaeldende virksomhed og arbejdstager om, under hvilke betingelser den udstationerede arbejdstager fortsat kan vaere omfattet af lovgivningen i det land, hvorfra han udsendes, og navnlig om bestemmelserne i stk. 2.4. Denne afgoerelse, der traeder i stedet for afgoerelse nr. 113 af 28. februar 1980, offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den traeder i kraft den foerste dag i den maaned, der foelger efter offentliggoerelsen.Formand forDen administrative KommissionG. SCHROEDER