KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 9. oktober 2009

om specifikationer for opløsningen for og brugen af fingeraftryk til biometrisk identifikation og verifikation i visuminformationssystemet

(meddelt under nummer K(2009) 7435)

(Kun den bulgarske, den estiske, den finske, den franske, den græske, den italienske, den lettiske, den litauiske, den maltesiske, den nederlandske, den polske, den portugisiske, den rumænske, den slovakiske, den slovenske, den spanske, den svenske, den tjekkiske, den tyske og den ungarske udgave er autentiske)

(2009/756/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9. juli 2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen) (1), særlig artikel 45, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

Med Rådets beslutning 2004/512/EF af 8. juni 2004 om indførelse af visuminformationssystemet (VIS) (2) blev visuminformationssystemet indført som et system til udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne, og Kommissionen fik til opgave at udvikle systemet.

Forordning (EF) nr. 767/2008 fastlægger formålet med, funktionerne i og ansvaret for visuminformationssystemet og bestemmer betingelser og procedurer for udveksling af visumoplysninger mellem medlemsstaterne for at lette behandlingen af visumansøgninger og afgørelserne i forbindelse hermed.

I Kommissionens beslutning 2006/648/EF af 22. september 2006 om tekniske specifikationer for standarderne for biometriske identifikatorer i forbindelse med udviklingen af visuminformationssystemet (3) er det anført, at der senere vil blive udviklet yderligere specifikationer.

Der skal nu fastsættes specifikationer for opløsningen for og brugen af fingeraftryk til biometrisk identifikation og verifikation i visuminformationssystemet, så medlemsstaterne kan begynde at forberede sig til brugen af biometri.

Det er yderst vigtigt, at biometriske data er af høj kvalitet og pålidelige. Det er derfor nødvendigt at fastlægge de tekniske standarder, som vil gøre det muligt at opfylde kravene til kvalitet og pålidelighed. Verifikationer ved hjælp af fire fingre giver en meget lavere forekomst af situationer, hvor fingeraftryk ved en fejl ikke genkendes, og af situationer, hvor kvaliteten er så dårlig, at sammenligning ikke er mulig, i forhold til verifikationer ved hjælp af en enkelt finger. Det centrale visuminformationssystem (CS-VIS) bør derfor kunne foretage biometriske verifikationer for at uddrage data på grundlag af fire fingre holdt fladt ned.

I medfør af artikel 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltog Danmark ikke i vedtagelsen af forordning (EF) nr. 767/2008, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da forordning (EF) nr. 767/2008 imidlertid udbygger Schengenreglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit IV, af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, har Danmark i henhold til protokollens artikel 5 ved brev af 13. oktober 2008 givet meddelelse om gennemførelsen af disse regler i national lovgivning. Danmark er derfor i henhold til folkeretten forpligtet til at gennemføre denne beslutning.

I medfør af Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (4) deltog Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af forordning (EF) nr. 767/2008, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige, da den udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne. Denne beslutning er derfor ikke rettet til Det Forenede Kongerige.

I medfør af Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (5) deltog Irland ikke i vedtagelsen af forordning (EF) nr. 767/2008, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland, da den udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne. Denne beslutning er derfor ikke rettet til Irland.

For så vidt angår Island og Norge udgør denne beslutning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (6) , henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne (7) .

For så vidt angår Schweiz udgør denne beslutning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i afgørelse 1999/437/EF, sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF om indgåelse af aftalen på Det Europæiske Fællesskabs vegne (8) .

For så vidt angår Liechtenstein udgør denne beslutning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/261/EF af 28. februar 2008 om undertegnelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i protokollen (9) .

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Specifikationerne angående opløsningen for og brugen af fingeraftryk til biometrisk identifikation og verifikation i visuminformationssystemet er fastsat i bilaget.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland og Kongeriget Sverige.

(1) EUT L 218 af 13.8.2008, s. 60.

(2) EUT L 213 af 15.6.2004, s. 5.

(3) EUT L 267 af 27.9.2006, s. 41.

(4) EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

(5) EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

(6) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

(7) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

(8) EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1.

(9) EUT L 83 af 26.3.2008, s. 3.

(10) EUT L 381 af 28.12.2006, s. 4.

BILAG

1. Opløsningen for fingeraftryk

Det centrale visuminformationssystem skal modtage billeder af fingeraftryk af ti fingre holdt fladt ned med en angiven opløsning på 500 dpi (med en acceptabel afvigelse på +/- 5 dpi) og med 256 niveauer af grå.

2. Brug af ti fingeraftryk til biometrisk identifikation og søgninger

Det centrale visuminformationssystem skal foretage biometriske søgninger (biometriske identifikationer) med ti fingre holdt fladt ned. Når personen mangler en eller flere fingre, skal disse dog identificeres som sådanne som angivet i ANSI/NIST-ITL 1-2000-standarden (1), og hvis der er resterende fingre, skal disse bruges.

3. Brug af fire fingeraftryk til biometrisk verifikation

Det centrale visuminformationssystem skal kunne foretage biometriske verifikationer med henblik på at uddrage data ud fra fire fingre holdt fladt ned.

Når de foreligger, skal fingeraftryk fra følgende fingre på enten højre eller venstre hånd bruges: pegefingeren (NIST-identifikation 2 eller 7), langefingeren (NIST-identifikation 3 eller 8), ringefingeren (NIST-identifikation 4 eller 9), lillefingeren (NIST-identifikation 5 eller 10).

Af ergonomiske grunde og af hensyn til standardisering og visualisering skal der bruges fingeraftryk fra den samme hånd, først den højre.

Det skal anføres for hvert enkelt billede af et fingeraftryk, hvilken finger der er tale om, jf. ANSI/NIST-ITL 1-2000-standarden.

Når det ikke er muligt at foretage en sådan identifikation af fingeren, eller den viser sig at være forkert, kan de nationale systemer bede om verifikation i det centrale visuminformationssystem ved hjælp af »permutationer« (2).

Manglende fingre og fingre i forbinding skal altid identificeres som angivet i ANSI/NIST-ITL 1-2000-standarden og det centrale visuminformationssystems dokument om grænsefladekontrol.

4. Brug af et eller to fingeraftryk til biometrisk verifikation

Medlemsstaterne kan beslutte at bruge et eller to fingeraftryk holdt fladt ned til biometriske verifikationer i stedet for fire fingeraftryk.

Følgende fingre skal som udgangspunkt bruges:

a) En finger: Pegefingeren (NIST-identifikation 2 eller 7)

b) To fingre: Pegefingeren (NIST-identifikation 2 eller 7) og langefingeren (NIST-identifikation 3 eller 8)

Derudover kan følgende fingre bruges:

a) en finger: tommelfingeren (NIST-identifikation 1 eller 6) eller langefingeren (NIST-identifikation 3 eller 8)

b) to fingre: i) pegefingeren (NIST-identifikation 2 eller 7) og ringefingeren (NIST-identifikation 4 eller 9) eller ii) langefingeren (NIST-identifikation 3 eller 8) og ringefingeren (NIST-identifikation 4 eller 9).

Af ergonomiske grunde og af hensyn til standardisering og visualisering skal der bruges fingeraftryk fra den samme hånd, først den højre.

Det skal anføres for hvert enkelt billede af et fingeraftryk, hvilken finger der er tale om, jf. ANSI/NIST-ITL 1-2000-standarden.

Når det ikke er muligt at foretage en sådan identifikation af fingeren, eller identifikationen viser sig at være forkert, kan de nationale systemer bede om verifikation i det centrale visuminformationssystem ved hjælp af »permutationer«.

Manglende fingre og fingre i forbinding skal altid identificeres som angivet i ANSI/NIST-ITL 1-2000-standarden og det centrale visuminformationssystems dokument om grænsefladekontrol.

(1) ANSI/NIST-ITL 1-2000-standarden, »Data Format for the Interchange of Fingerprint, Facial, Scar Mark & Tattoo (SMT) Information «, se http://www.itl.nist.gov/ANSIASD/sp500-245-a16.pdf.

(2) Permutationer giver det centrale visuminformationssystem besked om at foretage gentagen verifikation ved sammenholdelse af kildefingeraftrykket eller –trykkene (et, to, tre eller fire) og alle foreliggende fingeraftryk (som regel ti) taget i forbindelse med behandlingen af visumansøgningen, indtil der enten sker en positiv verifikation, eller alle fingeraftryk taget i forbindelse med behandlingen af visumansøgningen er blevet undersøgt, uden at det har givet en positiv verifikation.