*****

RAADETS AFGOERELSE

af 17. januar 1983

om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af codein og salte deraf med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Jugoslavien

(83/9/EOEF)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 af 20. december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1580/82 (2), saerlig artikel 9,

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter hoering af det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

Kommissionen modtog en klage indgivet af de to stoerste tyske producenter, som paa det paagaeldende tidspunkt tilsammen tegnede sig for en vaesentlig del af den samlede produktion i Faellesskabet af codein og salte deraf; klagen indeholdt bevisligheder for, at der fandt dumping sted med hensyn til importen af tilsvarende varer med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Jugoslavien, og at der forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf;

da disse bevisligheder var tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure, offentliggjorde Kommissionen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) en meddelelse om indledning af en procedure vedroerende importer af naevnte varer med oprindelse i de naevnte lande og ivaerksatte en undersoegelse paa Faellesskabsplan;

Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, den vidste var beroerte af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne;

Kommissionen gav de direkte beroerte parter lejlighed til skriftligt at give deres mening til kende og til at blive hoert mundtligt; alle beroerte eksportoerer og importoerer benyttede sig af denne lejlighed;

med henblik paa foreloebigt at fastsaette dumpingimportens og skadens omfang indhentede og efterproevede Kommissionen alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige; Kommissionen maatte ogsaa tage hensyn til, at omsaetningen af codein og salte deraf er underkastet international kontrol i henhold til »Single Convention« af 1961, og at Forbundsrepublikken Tyskland som foelge af importrestriktioner, der er indfoert af de oevrige medlemsstater paa dette grundlag, er det eneste betydende marked inden for Faellesskabet, hvortil saadanne varer frit kan importeres;

Kommissionen aflagde kontrolbesoeg hos den eneste jugoslaviske producent Alkaloid, Skopje, og hos de to klagere E. Merck, Darmstadt, og Boehringer, Ingelheim;

med henblik paa fastsaettelse af dumpingmargenen maatte Kommissionen tage hensyn til, at Tjekkoslovakiet, Ungarn og Polen ikke er lande med markedsoekonomi;

Kommissionen maatte derfor laegge den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi til grund for sine beregninger; klageren pegede i den forbindelse paa den jugoslaviske hjemmemarkedspris; den ungarske eksportoer anfaegtede valget af den jugoslaviske hjemmemarkedspris som grundlag for fastsaettelsen af den normale vaerdi og haevdede, at beskyttelsen af det jugoslaviske marked foerte til kunstigt hoeje priser i dette land; den ungarske eksportoer foreslog som alternativ, at den normale vaerdi blev fastsat ved anvendelse af eksportprisen paa codein til Tyskland fra et andet tredjeland med markedsoekonomi; Kommissionen fandt, at de yderligere administrationsudgifter, der ville vaere forbundet med at foretage undersoegelser i endnu et land med markedsoekonomi, kun var berettigede, saafremt det kunne godtgoeres, at det klart ville vaere mere hensigtsmaessigt og rimeligt at anvende priserne i et andet tredjeland som den normale vaerdi fremfor priser eller omkostninger i Jugoslavien; eftersom naesten alle lande, der producerer codein, beskytter hjemmemarkedet, fandt Kommissionen, at valget af et tredjelands eksportpris ville vaere uegnet, da der altid var sandsynlighed for, at der ville vaere tale om en dumpingpris, og fordi det ikke var rimeligt at behandle Jugoslavien anderledes end de tre andre beroerte lande ved i det ene tilfaelde at fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af paastaaede kunstigt hoeje hjemmemarkedspriser og i det andet paa grundlag af en lavere eksportpris, der derfor maatte anses for at vaere en dumpingpris; da der ikke blev gjort yderligere indsigelse imod den jugoslaviske pris lagde Kommissionen derfor den jugoslaviske hjemmemarkedspris i perioden fra den 1. januar 1980 til den 31. marts 1981 til grund for beregningen af den normale vaerdi;

priserne paa eksporten fra den tjekkoslovakiske eksportoer Chemapol, den ungarske eksportoer Medimpex, den polske eksportoer Ciech og den jugoslaviske eksportoer Alkaloid blev fastsat paa grundlag af oplysningerne fra de paagaeldende firmaer; disse oplysninger blev for Alkaloids vedkommende efterproevet paa stedet; for de oevrige firmaers vedkommende blev cif-priserne kontrolleret paa grundlag af de officielle tyske importstatistikker;

den normale vaerdi blev sammenlignet med de fire firmaers eksportpriser; sammenligningerne blev foretaget paa grundlag af priserne ab fabrik for salg i perioden fra den 1. januar 1980 til den 31. marts 1981; den foreloebige undersoegelse viste dumpingmargener paa 93,6 % for Alkaloids vedkommende, 94,3 % for Chemapol, 99,8 % for Medimpex og 87,5 % for Ciech;

hvad angaar dumpingimportens skadelige virkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen havde til raadighed ved den foreloebige undersoegelse, at importen fra Polen til Forbundsrepublikken Tyskland steg fra 500 kg i 1978 til 2 645 kg i 1980; i samme periode steg importen fra Tjekkoslovakiet fra 400 kg til 620 kg og importen fra Ungarn fra 0 kg til 200 kg efter at vaere naaet op paa 650 kg i 1979; importen fra Jugoslavien steg fra 275 kg i 1978 til 3 164 kg i 1979 og faldt til 450 kg i 1980;

Polen tegnede sig i 1980 for 11,6 % af det tyske marked og Tjekkoslovakiet for 2,7 %; den ungarske markedsandel faldt fra 3,2 % i 1979 til 0,9 % i 1980, og i samme periode faldt den jugoslaviske markedsandel fra 15,4 % til 2,0 %;

priserne paa de importerede dumpingvarer laa betydeligt under de to klagende tyske producenters priser; importpriserne paa de polske varer var i 1980 i gennemsnit mere end 41 % lavere end de to tyske producenters salgspriser paa hjemmemarkedet; de tilsvarende tal for de oevrige beroerte eksportoerers vedkommende var foelgende: 32 % for Tjekkoslovakiet, 43 % for Ungarn og 34 % for Jugoslavien;

foelgerne heraf for den paagaeldende erhvervsgren i Tyskland var et dramatisk fald i klagernes markedsandel fra 23 % i 1978 til 6,3 % i 1980, en nedgang i de solgte maengder paa 90 % samt en foroegelse i den gennemsnitlige oplagringstid hos klagerne fra ca. 150 dage i 1978 til op mod 960 dage i 1980; begge klagere har lidt alvorlige tab i 1979 og 1980 som foelge af det lave prisniveau og har maattet indstille produktionen og mindske arbejdsstyrken med 50 %;

Kommissionen undersoegte ogsaa, om der er forvoldt skade af andre faktorer, som hver for sig eller samlet ogsaa har negative virkninger for den erhvervsgren, der har indgivet klage, saasom omfanget af eller priserne paa importen fra andre lande; importen fra andre medlemsstater til Tyskland steg fra 6 946,5 kg i 1978 til 10 572 kg i 1980; i samme periode steg denne imports markedsandel fra 35,7 % til 46,4 %; i 1980 var prisen paa disse importerede varer gennemsnitligt mere end 39 % lavere end de to tyske firmaers gennemsnitlige salgspriser paa hjemmemarkedet;

endvidere var importpriserne for de paagaeldende varer med oprindelse i de af undersoegelsen omfattede lande i 1977 vaesentligt hoejere end den tilsvarende pris for varer med oprindelse i andre medlemsstater; forskellen i prisniveauet for importen fra de enkelte lande blev generelt opretholdt i 1978, men der indtraf et brat fald i importpriserne paa den paagaeldende vare fra alle leverandoerlande, samtidig med at importen fra andre medlemsstater steg fra 31,9 til 35,7 % af markedet;

under disse omstaendigheder kan det fastslaas, at importen fra andre medlemsstater har vaeret hovedaarsagen til den forvoldte skade, og det er vanskeligt at fastslaa, hvorvidt importen fra Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Jugoslavien isoleret betragtet har paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade; det er ikke af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser paakraevet, at der traeffes foranstaltninger paa faellesskabsplan mod dumpingimporten, saa laenge andre medlemsstater opretholder importrestriktioner og samtidig fortsaetter med at eksportere codein til lave priser til Forbundsrepublikken Tyskland; enhver form for begraensning af importen fra de paagaeldende fire lande vil sandsynligvis blot medfoere, at denne import erstattes af import af varer til lave priser fra det oevrige Faellesskab, saadan som det skete i 1979 og 1980, da en stigning i importen fra Faellesskabet paa 7,3 % faldt sammen med en nedgang paa 8,9 % i importen fra de paagaeldende fire lande;

det er Kommissionens opfattelse, at proceduren paa grundlag af ovennaevnte boer afsluttes; en medlemsstat har imidlertid gjort indsigelse i det raadgivende udvalg; Kommissionen har derfor forelagt sagen for Raadet;

det er paa grundlag af ovennaevnte resultater fastslaaet, at foranstaltninger imod dumpingimporten ikke vil afhjaelpe situationen for den klagende erhvervsgren, og at det derfor ikke i oejeblikket er i Faellesskabets interesse at traeffe beskyttelsesforanstaltninger mod denne dumpingimport; under disse omstaendigheder boer proceduren vedroerende importen af codein og salte deraf fra Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Jugoslavien afsluttes -

TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Eneste artikel

Antidumpingproceduren vedroerende importen af codein og salte deraf med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Jugoslavien afsluttes.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. januar 1983.

Paa Raadets vegne

J. ERTL

Formand

(1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 1.

(2) EFT nr. L 178 af 22. 6. 1982, s. 9.

(3) EFT nr. C 71 af 1. 4. 1981, s. 2.