Kommissionens beslutning

af 21. december 2000

om Italiens påtænkte statsstøtte til fordel for stålværkerne Lucchini SpA og Siderpotenza SpA

(meddelt under nummer K(2000) 4368)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2001/466/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 4, litra c),

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), tillige med protokol 14,

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18. december 1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien (herefter benævnt "stålstøttereglerne"(1),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(2), og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 16. marts 1999 anmeldte Italien over for Kommissionen i henhold til artikel 3 i stålstøttereglerne, en støtteforanstaltning til fordel for Lucchini SpA vedrørende investeringer i Piombino-værket. Ved brev af 29. november 1999 anmeldte Italien desuden over for Kommissionen i henhold til artikel 3 i stålstøttereglerne en støtteforanstaltning til fordel for Lucchini SpA, Piombino, og stålværket Siderpotenza SpA, der ejes af Lucchini-familien.

(2) Ved brev af 26. april 2000 underrettede Kommissionen Italien om sin beslutning om at indlede proceduren efter stålstøttereglernes artikel 6, stk. 5, over for ovennævnte støtte.

(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.

(4) Kommissionen har modtaget bemærkninger fra UK Steel Association og fra Det Forenede Kongeriges Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union. Bemærkningerne er videresendt til Italien med anmodning om eventuelle bemærkninger; disse blev modtaget ved brev af 13. oktober 2000.

II. BESKRIVELSE AF STØTTEN

(5) De anmeldte investeringer og den forventede virkning for miljøet er udførligt beskrevet i beslutningen om iværksættelse af proceduren. Beskrivelsen er fortsat en gyldig reference i forbindelse med nærværende beslutning.

(6) De investeringer, Lucchini SpA har foretaget, og som er anmeldt som berettigede til støtte til miljøbeskyttelse, vedrører koksværket, stålværket, højovnsanlægget, røgudsugningsanlægget og vand- og kloakanlægget. Det samlede anmeldte investeringsbeløb, der af de italienske myndigheder anses for at være støtteberettiget, andrager 190,9 mia. ITL (98,58 mio. EUR). Den forventede støtte andrager 13,5 mia. ITL (6,98 mio. EUR), svarende til en støtteintensitet på 7 %.

(7) De investeringer, Siderpotenza SpA har foretaget, og som er anmeldt som berettigede til støtte til miljøbeskyttelse, vedrører stålværkets røgudsugningsanlæg, efterforbrændingsanlægget og et nyt system for direkte indføring i valseværket. De samlede udgifter, der af de italienske myndigheder anses for at være støtteberettigede, andrager 5,9 mia. ITL (3,4 mio. EUR), og det foreslåede støttebeløb er på 1,3 mia. ITL (0,68 mio. EUR), svarende til en støtteintensitet på 22,3 %.

III. BEMÆRKNINGER FRA DE INTERESSEREDE PARTER

(8) UK Steel Association og Det Forenede Kongeriges Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union har fremsendt bemærkninger til Kommissionen, hvori de hævder, at den af de italienske myndigheder påtænkte støtte er uforenelig med miljøbestemmelserne i stålreglerne, eftersom investeringerne er gennemført hovedsagelig af økonomiske og ikke miljømæssige grunde.

IV. BEMÆRKNINGER FRA ITALIEN

Lucchini SpA

(9) I deres bemærkninger tilbageviser de italienske myndigheder den tvivl, Kommissionen har givet udtryk for med hensyn til støtteberettigelsen for de investeringer, Lucchini SpA har foretaget i Piombino. Navnlig anfægter de Kommissionens formodning om, at de anmeldte investeringer hovedsagelig var bestemt af produktionshensyn og ikke med henblik på miljøforbedring, og de hævder, at investeringerne med henblik på produktionsforbedring og -omstilling er sket sideløbende med en plan for miljøforbedring. Højovnens og stålværkets miljøudstyr var med hensyn til tekniske egenskaber driftssikre også sammen med de nye produktionsanlæg under overholdelse af de gældende bestemmelser om emissionsværdier. Deres udskiftning skete uafhængigt af udskiftningen af produktionsmidlerne (højovn og konvertor i stålværket) med det ene formål at nedsætte emissionsværdierne betragteligt i forhold til de gældende bestemmelser, der var overholdt i det foregående tidsrum.

(10) I den forbindelse oplyser de italienske myndigheder, at for så vidt angår anlæggene til fremstilling af råjern, er den vigtigste foranstaltning, der er gennemført med henblik på produktionen, udskiftningen af højovnen med en ny, der opfylder de nye produktionskrav. Det tilsvarende system for støvfjernelse og luftrensning ved den tidligere højovn havde de egenskaber, der skulle til, for at det kunne virke også sammen med den nye højovn under overholdelse af de gældende bestemmelser for emissionsværdier (samme røgudslip før og efter anlægget af den nye højovn på trods af den ganske vist beherskede forøgelse af sidstnævntes produktionskapacitet). Højovnens system for støvfjernelse og luftrensning blev alligevel fornyet med henblik på at opnå en betydelig miljøforbedring i forhold til de gældende bestemmelser med et nyt sprøjtetårn (Baumco-tårn i stedet for det foregående Venturi-system) og med en ændring af støvposen, således at det sikres, at emissionsniveauet bliver lavere end det foregående.

(11) For så vidt angår stålværket, har de vigtigste investeringer, der er gennemført med henblik på produktionen, gjort det muligt at udskifte de bestående konvertorer med nye konvertorer, der bedre opfylder produktionskravene. De tilsvarende våde systemer for udsugning af og fjernelse af støv fra røgen i konvertorerne kunne fortsat have været anvendt sammen med de nye konvertorer og under overholdelse af de gældende bestemmelser for emissionsværdier (røgudslippet inden indgrebet var større end efter anbringelsen af de nye konvertorer på trods af den ganske vist beherskede forøgelse af de nye konvertorers produktionskapacitet). Alligevel blev der indført nye systemer med henblik på at opnå en betydelig miljøforbedring i forhold til de gældende bestemmelser. De nye tørre systemer med elektrostatiske filtre gør det muligt at opnå emissionsniveauer, der er betydelig lavere end de foregående.

(12) Til støtte for påstanden om at udskiftningen af miljøudstyret ikke blev besluttet af økonomiske årsager, henviser de italienske myndigheder også til den uvildige sagkyndige undersøgelse, der er vedlagt anmeldelsen. I undersøgelsen konkluderes det, at miljøudstyret, før det blev udskiftet eller ændret, endnu havde i hvert fald 25 % tilbage af sin levetid. Investeringerne blev foretaget, fordi det gamle miljøudstyr ikke kunne sikre en betydelig miljøforbedring i forhold til de tidligere niveauer, hvilket var nødvendigt, eftersom værket ligger i et større beboelsesområde, og de blev gennemført allerede, inden de nye produktionsanlæg blev opført. Selv om det tidligere miljøudstyr kunne overholde de foreskrevne emissionsværdier og anvendes sammen med det fornyede produktionsanlæg, kunne udstyret ikke sikre en betydelig miljøforbedring. Et sådant mål kunne ikke nås med det tidligere udstyr, der var teknisk forældet. Dette er årsagen til, at det blev udskiftet, moderniseret eller ændret.

(13) Med hensyn til nødvendigheden af at investor påviser, at han klart har besluttet at gå ind for højere miljøbeskyttelsesniveauer, der indebærer yderligere investeringer, finder de italienske myndigheder, at alle de anmeldte investeringer må betragtes som yderligere investeringer, idet selskabet havde besluttet at gå ind for betydelig højere miljøbeskyttelsesniveauer uafhængigt af investeringerne i produktionen, der ikke ville have krævet nogen investeringer i miljøudstyr, for at de gældende emissionsbestemmelser kunne overholdes.

(14) For så vidt angår det lave niveau for nedsættelse af emissionerne, der er opnået efter investeringerne i koksværket, anfører de italienske myndigheder, at selv om de investeringer, der er foretaget i koksværket med henblik på miljøbeskyttelse, blev anmeldt i to omgange, blev de gennemført som led i ét enkelt program. De emissionsbegrænsninger, der skal sammenlignes med de tidligere forhold, er derfor dem, der er angivet efter den sidste investering. De italienske myndigheder konkluderer således, at nedsættelserne af emissionerne fra koksovnene er på ca. 25 %, og at de derfor må anses for at være betydelige.

(15) For så vidt angår den tvivl, Kommissionen har givet udtryk for med hensyn til (muligheden af, at det udstyr, der angiveligt tager sigte på miljøbeskyttelse, kan anvendes til produktionsformål, oplyser de italienske myndigheder, at virksomhedens samlede udgifter til foranstaltninger til miljøbeskyttelse er på 247,6 mia. ITL (206,2 + 41,4). Under forberedelsen af anmeldelsen besluttede de italienske myndigheder imidlertid på grundlag af den uvildige sagkyndige undersøgelse at nedsætte det støtteberettigede beløb til 190,9 mia. ITL (heraf 152,5 mia. ITL i den første anmeldelse og 38,4 i den anden) i betragtning af, at nogle indgreb helt eller delvis ikke var støtteberettigede i henhold til de strengere bestemmelser i stålstøttereglerne.

(16) Med hensyn til Kommissionens holdning til det, at omkostningerne ved afskrivning af investeringerne tages med i beregningen af besparelserne med hensyn til produktionsomkostningerne, henviser de italienske myndigheder atter til den almindelige regnskabsskik med hensyn til beregning af produktionsomkostninger. Eftersom afskrivningsomkostningerne er en sædvanlig bestanddel af produktionsomkostningerne, skal de efter myndighedernes mening afgjort medregnes.

(17) Med hensyn til det tidsrum, hvori besparelserne skal beregnes, meddeler de italienske myndigheder, at de har anvendt den årlige afskrivningsprocent, som er fastsat i de gældende italienske bestemmelser. For det pågældende investeringsprojekt skulle det tidsrum, hvori besparelserne med hensyn til produktionsomkostninger fratrækkes, ifølge de lovfæstede koefficienter svare til 100/15 = 6,66 år.

Siderpotenza SpA

(18) De italienske myndigheder begrunder støtteintensiteten på 22,3 % for investeringen i røgudsugnings- og efterforbrændingsanlægget under henvisning til, at den højeste støtteintensitet i det foreliggende tilfælde er på 50 %. Med hensyn til det opnåede niveau for forbedring hævder de italienske myndigheder, at fjernelsen af 30 % af støvet og nedsættelsen til 10 % af CO2 i røgen er meget betydelige værdier, eftersom de sikrer, at det opnåede (lave) emissionsniveau forbliver stabilt. Investeringen bør derfor vurderes ikke blot ud fra den absolutte forbedring af emissionsniveauet, men også ud fra om denne er holdbar, dvs. om det samlede systems pålidelighed er forbedret.

(19) For så vidt angår investeringen i anlægget for indføring af varme strengstøbte knipler og de mulige virkninger for produktiviteten, hævder de italienske myndigheder, at valseværkets produktivitet på ingen måde er påvirket. I tilfælde af anlæg som dette, der består af flere maskiner anbragt i række, reguleres anlæggets produktivitet af den langsomste maskine (flaskehalsen). Investeringen i indføringsanlægget bidrager ikke til fjernelse af anlæggets flaskehalse, dvs. bærepladerne (slæderne) og de maskiner, der anvendes til fremstilling af færdigproduktet (bjælker).

(20) Med hensyn til Kommissionens bemærkning om at investeringen skulle være foretaget for at forbedre arbejdstagernes sundheds- og sikkerhedsvilkår, hævder de italienske myndigheder, at denne påstand ikke har hold i virkeligheden. Investeringen ændrer processen vedrørende opvarmning af de knipler, der skal valses, hvilket nedsætter emissionerne af CO2 i atmosfæren. Opvarmningen sker i en stødovn, dvs. en faststående maskine, der er fuldstændig automatiseret, og hvis arbejdsnedgang styres af en programmerbar logikkontrolanordning. En enkelt arbejder i hvert skift kontrollerer ovnens drift fra en kontrolkabine, der ligger et andet sted, og hvorfra de sensorer, som kontrollerer arbejdsgangen, styres. De ansattes arbejdsvilkår var der således taget vare på inden de pågældende investeringer.

Bemærkninger fra andre interesserede parter

(21) For så vidt angår bemærkningerne fra UK Steel Association og fra Det Forenede Kongeriges Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union, meddeler de italienske myndigheder, at de har taget dem til efterretning, men at de fastholder den stillingtagen, de gav udtryk for i svaret på Kommissionens beslutning.

V. VURDERING AF STØTTEN

Retsgrundlag

(22) I stålstøttereglernes artikel 3 står der, at stålværker har mulighed for at modtage støtte til investeringer, der tager sigte på at øge miljøbeskyttelsen. Bestemmelser og betingelser desangående er fastsat i bilaget til stålstøttereglerne og i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse(4) (herefter benævnt miljøstøttebestemmelserne).

(23) Ifølge miljøstøttebestemmelserne er støtte, der tilsyneladende skal anvendes til miljøbeskyttelsesforanstaltninger, men som i virkeligheden tager sigte på generelle investeringsomkostninger, udelukket fra bestemmelsernes anvendelsesområde. De støtteberettigede udgifter skal begrænses strengt til de yderligere investeringsomkostninger, der er nødvendige for at opfylde miljømålsætningerne(5). Ifølge bestemmelserne (punkt 3.2.3, litra B), første afsnit) kan endvidere støtte til investeringer, der gør det muligt at opnå betydelig højere grader af miljøbeskyttelse end de fastsatte retligt forpligtende miljøstandarder, godkendes for indtil 30 % i forhold til den opnåede forbedring af miljøet og til den til opnåelse af forbedringen nødvendige investering.

(24) Ifølge bilaget til stålstøttereglerne vil Kommissionen i alle miljøstøttesager om fornødent tage strenge forholdsregler for at undgå skjult investeringsstøtte til nye anlæg eller nyt udstyr.

24.1. Når der er tale om støtte, der skal tilskynde virksomheder til i betydelig grad at forbedre miljøbeskyttelsen, skal investor påvise, at der er truffet en klar beslutning om at vælge højere normer, som kræver yderligere investeringer, dvs. at der fandtes en løsning med lavere omkostninger, som ville have opfyldt de gældende miljønormer. Under alle omstændigheder vil det højere støtteniveau kun gælde for den yderligere miljøbeskyttelse, der er opnået, idet eventuelle fordele med hensyn til lavere produktionsomkostninger som følge af disse betydelig højere grader af miljøbeskyttelse vil blive fratrukket.

24.2. Kommissionen vil analysere den økonomiske og miljømæssige baggrund for en beslutning om at vælge at udskifte bestående anlæg og udstyr. En beslutning om en ny investering, der under alle omstændigheder ville have været nødvendig af økonomiske grunde eller som følge af alderen på det bestående anlæg og udstyr (restlevetid på under 25 %), vil i princippet ikke være støtteberettiget.

Vurdering af støtten i lyset af de italienske myndigheders bemærkninger

Lucchini SpA, Piombino

(25) De italienske myndigheders vigtigste påstand er, at investeringerne i miljøudstyr ikke - selv om selskabet har gennemført et investeringsprogram for modernisering og rationalisering af produktionsanlæggene - er en følge af dette program. Miljøudstyret var heller ikke forældet. Det kunne nemlig udmærket fortsat have været anvendt sammen med det nye produktionsanlæg under overholdelse af miljøbestemmelserne. Dets udskiftning skyldtes den beslutning, virksomheden frivilligt havde vedtaget, om at forbedre miljøbeskyttelsen.

(26) Det er dog ikke på nogen måde godtgjort, at dette virkelig var baggrunden for de vedtagne beslutninger, og heller ikke, at det gamle anlæg virkelig ville have kunnet være anvendt sammen med det nye produktionsanlæg. Som anført af UK Steel Association i deres bemærkninger som interesseret part forholder det sig således, at de udgifter, Lucchini har afholdt til miljøudstyr i forbindelse med en gennemgribende modernisering af sine produktionsanlæg, ikke er højere, end hvad der er almindeligt i forbindelse med et moderne produktionsanlæg.

(27) Endnu vanskeligere er det, når anlæggets alder tages i betragtning, idet det stammer fra 1971 og 1978, at mene, at selskabet fortsat ville have kunnet benytte det gamle miljøudstyr sammen med det nye produktionsanlæg. Som bekræftet i den sagkyndige undersøgelse, de italienske myndigheder har fremsendt, om udstyrets alder, svarer miljøudstyrets levetid til hele værkets, idet sådant udstyr kun er en del af helheden. Dette gælder for de tre foranstaltninger i henholdsvis koksværket, stålværket og højovnen. Endvidere kan det vanskeligt menes, at miljøbeskyttelsesudstyret til hovedproduktionsanlægget, når dette blev udskiftet, fortsat ville kunne benyttes på normal vis.

(28) De italienske myndigheder meddeler endvidere, at forbedringen af miljøbeskyttelsen havde vist sig nødvendig allerede inden gennemførelsen af planen for investeringerne i produktionen, eftersom værket ligger i et tætbefolket område. Dette udfylder oplysningerne i anmeldelsen (brev af 15. februar 2000), hvori der står: "Resultaterne af miljøforanstaltningerne vil gøre det muligt for stålværket og den deraf afhængige beskæftigelse at leve sammen med det omgivende samfund, hvilket er særlig vigtigt, eftersom Piombino-værket ligger midt i et tætbefolket område". Ud fra disse oplysninger kan Kommissionen kun slutte, at miljøinvesteringerne var nødvendige, for at virksomheden kunne fortsætte sin økonomiske aktivitet, hvorved den afgørende årsag til investeringerne var af økonomisk art.

(29) For så vidt angår hovedårsagerne til de investeringer, Lucchini i Piombino har foretaget i koksværket, stålværket og højovnen, kan Kommissionen slutte, at de italienske myndigheder ikke som krævet i bilaget til stålstøttereglerne har påvist, at virksomheden havde truffet en klar beslutning om at foretage investeringerne af miljøbeskyttelsesårsager. Tværtimod synes det at fremgå af alt dette, at miljøinvesteringerne er blevet foretaget som betingelse for eller følge af investeringer, der var nødvendige for produktionen.

(30) Med hensyn til forpligtelse til at begrænse de støtteberettigede omkostninger til de yderligere investeringer, som er nødvendige for at gå videre end de gældende standarder, nøjes de italienske myndigheder med at bemærke, at alle de anmeldte investeringer må anses for at være yderligere investeringer, eftersom virksomheden fortsat ville have kunnet benytte det gamle miljøudstyr. Kommissionen er ikke enig heri. De foretagne investeringer består hovedsagelig i udskiftning af det gamle anlæg, som angivet af de italienske myndigheder, når de hævder, at virksomheden, selv om den kunne have beholdt de gamle systemer, har foretrukket at udskifte med nye og med hensyn til miljøbeskyttelse mere hensigtsmæssige anlæg. Eftersom virksomheden under alle omstændigheder skal arbejde med passende miljøudstyr og sikre, at de gældende bestemmelser overholdes, må den teoretiske udgift til sådant udstyr - om det findes - fratrækkes udgifterne til det udstyr, som virksomheden har valgt, og som giver et højere beskyttelsesniveau. Der kan ikke tages hensyn til udgifterne til det gamle udstyr, idet dettes restlevetid også ifølge de italienske myndigheder allerede var nedsat til 25 %, hvorved der så ulovligt skulle udbetales støtte til udstyret for 75 % af dettes levetid. Kommissionen slutter derfor, at de anmeldte udgifter til alle anlæg ikke alene kan henføres til yderligere udgifter, som var nødvendige for at sikre en øget miljøbeskyttelse, således som det kræves i bilaget til stålstøttereglerne.

(31) Med hensyn til muligheden af at de anmeldte udgifter også vedrører udstyr til produktionsformål, som ikke er berettiget til miljøstøtte, bestrider Italien denne mulighed, idet det nøjes med at erklære, at de anmeldte udgifter allerede er betydelig nedskåret i forhold til selskabets oprindelige ansøgning. Kommissionen kan kun slutte, således som hævdet i beslutningen om iværksættelse af proceduren, at størstedelen af det anmeldte udstyr umiddelbart kan anvendes til produktionsformål, og at den, da der ikke er kommet oplysninger om, hvorledes der kan sondres mellem de to slags udstyr, ikke kan anlægge den betragtning, at alle de anmeldte udgifter er berettigede til miljøstøtte.

(32) Kommissionen slutter derfor, at de investeringsudgifter, de italienske myndigheder har anmeldt, ikke udgør udgifter, der udelukkende er afholdt med henblik på miljøbeskyttelse. Udgifterne til det udstyr, der kan anvendes til produktionsformål, er ikke fratrukket i forhold til dettes andel, og i det eneste tilfælde, hvor der er fratrukket værdier svarende til økonomiske fordele, der er opnået ved energibesparelser, sikrer den anvendte fremgangsmåde ikke, at alle økonomiske fordele er holdt ude.

(33) Ved beregningen af de finansielle fordele, virksomheden opnår ved det nye røgudsugningsanlæg i stålværket, fastholder de italienske myndigheder nemlig et tidsrum af 6,66 år for fratrækning af de besparelser, virksomheden har opnået. Ifølge Kommissionen sikrer den skattemæssige afskrivningsperiode, der anvendes af de italienske myndigheder i det foreliggende tilfælde, ikke, at skattemæssige fordele helt kan udelukkes. Italien godtgør overhovedet ikke, at dette er tilfældet, men nøjes med at begrunde afskrivningsperiodens varighed ved at påberåbe sig, at den er i overensstemmelse med loven. I henhold til stålstøttereglerne skal alle fordele trækkes fra. Kommissionen finder, at dette udelukkende kan ske, hvis der tages hensyn til udstyrets levetid. Var det udskiftede udstyrs levetid, som påstået i den sagkyndige undersøgelse, som de italienske myndigheder har fremsendt, på 36 år, kan den skattemæssige afskrivningsperiode på 6,66 år afgjort ikke anvendes i stedet for det pågældende udstyrs levetid.

(34) For så vidt angår det af Kommissionen anfægtede forhold, at afskrivningsomkostningerne medregnes, fastholder de italienske myndigheder, at beregningen af de besparelser, der er opnået ved investeringen, er foretaget ifølge de gængse regnskabsregler for produktionsomkostningernes bestanddele. Kommissionen anfægter sandelig ikke beregningen af de normale bestanddele af en virksomheds produktionsomkostninger, men den kan ikke gå med til, at der ved beregningen af de finansielle fordele, en virksomhed opnår ved at afholde en bestemt investeringsudgift, tages hensyn til selve investeringens afskrivningsomkostninger. Som angivet i beslutningen om iværksættelse af proceduren, ville dette i praksis svare til en dobbelt medregning af selve investeringen, og det ville bevirke, at sådanne investeringer altid var støtteberettigede. Tværtimod går formålet ud på at hindre virksomheden i at anvende investeringer, der modtager støtte til miljøformål, til egen fordel. Kommissionen slutter derfor, at de italienske myndigheder ved beregningen af de besparelser, virksomheden opnår ved investeringen, ikke fuldstændig udelukker de fordele, selskabet opnår ved selve investeringen.

(35) For så vidt angår de forureningsniveauer, der omhandles i den anden anmeldelse af investeringer i koksværket, synes de italienske myndigheder at være enige med Kommissionen om, at de ikke kan anses for at være betydelige med henblik på berettigelse til støtte. De finder dog, at de bør betragtes sammen med den i den første anmeldelse omhandlede investering, og at kun de endelige resultater bør tages i betragtning med henblik på sammenligning. De italienske myndigheder har imidlertid ikke anmeldt anden del af investeringerne som et vedhæng til den første anmeldelse, eftersom den ene anmeldelse blev indgivet i marts 1999, den anden i november samme år. Og for at begrunde den forventede miljøforbedring af de investeringer, der blev anmeldt i november, har de italienske myndigheder taget de forureningsniveauer, der var opnået ved de investeringer, der var anmeldt i marts, som udgangspunkt. Det betyder, at disse niveauer allerede var nået. En hvilken som helst investering, der skal øge miljøbeskyttelsen, skal ses i forhold til de foreliggende forureningsniveauer og ikke de tidligere. Kommissionen slutter derfor, at de investeringer, der blev anmeldt i september for koksværket ved Lucchinis anlæg i Piombino, ikke bevirker nogen betydelig forbedring af miljøbeskyttelsen som krævet i stålstøttereglerne, og at de derfor ikke er umiddelbart berettigede til miljøstøtte.

Siderpotenza SpA

(36) For så vidt angår investeringerne i røgudsugningsanlægget og efterforbrændingsanlægget, medgiver Kommissionen, at den højeste gældende sats ikke skal være den normale på 30 %, men den højeste regionalstøttesats på 50 %. På grundlag af miljøstøttebestemmelserne (punkt 3.2.3, litra B), andet afsnit) kan der ydes støtte til fordel for investeringer, der foretages af SMV i støtteberettigede regioner, og som gør det muligt at opnå betydelig højere grader af miljøbeskyttelse end de fastsatte retligt forpligtende miljøstandarder, op til den normale regionalstøtteintensitet, der tillades af Kommissionen for disse regioner, og denne forhøjelse forbydes ikke i bilaget til stålstøttereglerne.

(37) I betragtning af, at de pågældende investeringer ikke har produktionsformål, og at støtten kun svarer til halvdelen af det tilladte højestebeløb, finder Kommissionen, at den tvivl, den oprindelig nærede med hensyn til støtten til nævnte investeringer, er bortvejret, og den erkender derfor, at den støtte, der blev anmeldt for disse to projekter, opfylder stålstøttereglernes krav til miljøstøtte.

(38) For så vidt angår investeringen i valseværket, tager Kommissionen til efterretning, at den ikke har bidraget til at forbedre sundheds- og sikkerhedsvilkårene. De italienske myndigheder har dog ikke påvist, at investeringen ikke blev foretaget hovedsagelig af økonomiske grunde. Det, at værkets samlede produktivitet ikke er øget, eftersom de forbedringer, der er opnået på et bestemt punkt i produktionslinjen, begrænses af flaskehalse på andre punkter, beviser ikke, at investeringerne ikke er foretaget af økonomiske/produktionsmæssige årsager. Desuden er der ikke givet nogen oplysninger om de nedsættelser af forureningsniveauerne, som investeringen angiveligt skulle have bevirket. De eventuelle forbedringer synes således at være en indirekte følge af investeringen og ikke den afgørende årsag til dennes gennemførelse. Kommissionen slutter således, at investeringen ikke er berettiget til miljøstøtte, eftersom den ikke opfylder betingelserne i bilaget til stålstøttereglerne.

Konklusion

(39) Den støtte, Italien har anmeldt til fordel for Lucchini SpA i koksværket, stålværket og højovnen på i alt 13,5 mia. ITL er ikke berettiget til miljøstøtte, eftersom de italienske myndigheder ikke har påvist, at investeringerne ikke er foretaget af økonomiske grunde. Det fremgår af den undersøgelse, der er foretaget i lyset af de udførlige kriterier, at den anmeldte støtte af de forskellige udførligt ovenomtalte grunde under ingen omstændigheder opfylder de forskellige betingelser. De anmeldte udgifter kan ikke kun henføres til de yderligere udgifter, som er nødvendige for at øge miljøbeskyttelsen, ikke alle besparelserne er fratrukket, og i visse tilfælde berettiger nedsættelsen af forureningsniveauerne ikke til, at denne forbedring kan kaldes betydelig. Støtten er derfor uforenelig med fællesmarkedet og må ikke ydes.

(40) Støtten til fordel for Siderpotenza SpA på 203,2 mio. ITL vedrørende investeringer i valseværket på 910 mio. ITL er ikke berettiget til miljøstøtte, eftersom de italienske myndigheder ikke har påvist, at investeringerne var foretaget med henblik på miljøbeskyttelse. Støtten er derfor uforenelig med fællesmarkedet og må ikke ydes.

(41) Støtten til fordel for Siderpotenza SpA på 1112 mio. ITL vedrørende investeringer i røgudsugningsanlægget og i efterforbrændingsanlægget på i alt 4980 mio. ITL er forenelig med fællesmarkedet -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den af Italien påtænkte statsstøtte til fordel for Lucchini SpA til et beløb af 13,5 mia. ITL (6,98 mio. EUR) og Siderpotenza SpA til et beløb af 203,2 mio. ITL (104944 EUR) er uforenelig med fællesmarkedet.

Støtten kan derfor ikke ydes.

Artikel 2

Den af Italien anmeldte statsstøtte til fordel for Siderpotenza SpA til et beløb af 1112 mio. ITL (574300 EUR) er forenelig med fællesmarkedet.

Støtten kan derfor ydes.

Artikel 3.

Italien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. december 2000.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42.

(2) EFT C 184 af 1.7.2000, s. 2.

(3) Se fodnote 2.

(4) EFT C 72 af 10.3.1994, s. 3.

(5) Jf. punkt 3.2.1 i bestemmelserne.