DA Den Europæiske Unions Tidende L 199/30

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 863/2007

af 11. juli 2007

om indførelse af en ordning for oprettelse af hurtige grænseindsatshold og ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 med hensyn til denne ordning og om regulering af gæstemedarbejderes opgaver og beføjelser

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 62, nr. 2), litra a), og artikel 66,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

efter høring af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 26. oktober 2004 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 2007/2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (2) (herefter benævnt »agenturet«).

(2) En medlemsstat, som står i en situation, der kræver øget teknisk og operativ bistand ved dens ydre grænser, kan, uden at det berører traktatens artikel 64, stk. 2 og i overensstemmelse med artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 2007/2004, bede agenturet om bistand i form af samordning, når flere medlemsstater er berørt.

(3) Effektiv forvaltning af de ydre grænser ved hjælp af kontrol og overvågning bidrager til at bekæmpe ulovlig indvandring og menneskehandel og forebygge enhver trussel mod medlemsstaternes indre sikkerhed, offentlige orden, offentlige sundhed og internationale forbindelser. Grænsekontrol er ikke kun i den medlemsstats interesse, ved hvis ydre grænse kontrollen foretages, men i alle de medlemsstaters interesse, der har ophævet grænsekontrollen ved deres indre grænser.

(4) Ansvaret for kontrol af de ydre grænser ligger hos medlemsstaterne. Under hensyntagen til de kritiske situationer, som medlemsstaterne sommetider skal håndtere ved deres ydre grænser, specielt når der visse steder ved de ydre grænser ankommer et stort antal tredjelandsstatsborgere, som forsøger at indrejse ulovligt på medlemsstaternes område, kan det blive nødvendigt at bistå medlemsstater ved at stille passende og tilstrækkelige ressourcer til rådighed, navnlig personale.

(5) De nuværende muligheder for at yde effektiv praktisk bistand vedrørende personkontrol ved de ydre grænser og overvågning af de ydre grænser på EU-plan anses ikke for at være tilstrækkelige, navnlig i situationer, hvor der til medlemsstaterne ankommer et stort antal tredjelandsstatsborgere, som forsøger at indrejse ulovligt på medlemsstaternes område.

(6) En medlemsstat bør således have mulighed for at anmode om, at der inden for rammerne af agenturet på dens område indsættes hurtige grænseindsatshold bestående af specialuddannede eksperter fra andre medlemsstater, som midlertidigt skal bistå dens nationale grænsevagter. Indsættelse af hurtige grænseindsatshold vil bidrage til øget solidaritet og gensidig bistand mellem medlemsstaterne.

(7) Indsættelse af hurtige grænseindsatshold til støtte i en begrænset periode bør ske i ekstraordinære og akutte situationer. Sådanne situationer opstår, når en medlemsstat er stillet over for en massetilstrømning af tredjelandsstatsborgere, der forsøger at indrejse ulovligt på dens område, hvilket kræver en øjeblikkelig indsats, og hvor indsættelsen af et hurtigt grænseindsatshold bidrager til at sikre en effektiv indsats. Det er ikke hensigten, at hurtige grænseindsatshold skal yde bistand i længere tid.

(8) De hurtige grænseindsatshold afhænger af de planlagte opgaver, mulighederne for indsættelse samt af, hvor hyppigt der er behov herfor. For at sikre, at de hurtige grænseindsatshold kan operere effektivt, bør medlemsstaterne stille et passende antal grænsevagter til rådighed (»den hurtige pulje«), under hensyn til navnlig specialiseringen og størrelsen af deres egne grænsevagtkorps. Medlemsstaterne bør derfor oprette nationale puljer af eksperter for dermed at bidrage til, at denne forordning kan gennemføres effektivt. Agenturet bør tage hensyn til forskellene i medlemsstaternes størrelse og den tekniske specialisering af deres grænsevagtkorps.

(9) Bedste praksis fra mange medlemsstater viser, at kendskab inden indsættelsen til profilerne (færdigheder og kvalifikationer) for de grænsevagter, der stilles til rådighed, bidrager markant til effektiv planlægning og gennemførelse af operationerne. Agenturet bør således fastsætte profilerne for og det samlede antal af de grænsevagter, som skal stilles til rådighed for de hurtige grænseindsatshold.

(10) Der bør indføres en ordning for oprettelse af hurtige grænseindsatshold, så både agenturet og medlemsstaterne får tilstrækkelig fleksibilitet, og der sikres et højt niveau af effektivitet ved udførelsen af opgaverne.

(11) Agenturet bør blandt andet koordinere sammensætningen, uddannelsen og indsættelsen af de hurtige grænseindsatshold. Det er derfor nødvendigt at indføre nye bestemmelser i forordning (EF) nr. 2007/2004 vedrørende agenturets rolle i forhold til disse hold.

(12) Når en medlemsstat står i en situation med massetilstrømning af tredjelandsstatsborgere, der forsøger at indrejse ulovligt på dens område, eller i en anden usædvanlig situation, der i væsentlig grad berører udførelsen af nationale opgaver, kan den afstå fra at stille nationale grænsevagter til rådighed for indsættelse.

(13) For at kunne samarbejde effektivt med de nationale grænsevagter bør medlemmerne af holdene kunne udføre opgaver vedrørende personkontrol ved og overvågning af de ydre grænser, mens de er indsat i den medlemsstat, som har anmodet om deres bistand.

(14) Tilsvarende bør de fælles operationer, som samordnes af agenturet, gøres endnu mere effektive ved at give gæstemedarbejdere fra andre medlemsstater mulighed for midlertidigt at udføre opgaver vedrørende personkontrol ved og overvågning af de ydre grænser.

(15) Det er derfor nødvendigt at indføre nye bestemmelser i forordning (EF) nr. 2007/2004 vedrørende de opgaver, som skal udføres af gæstemedarbejdere, som indsættes i en medlemsstat på dennes anmodning inden for rammerne af agenturet, og vedrørende disse gæstemedarbejderes beføjelser.

(16) Denne forordning bidrager til den korrekte anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks) (3). Dette indebærer, at medlemmerne af holdene og gæstearbejderne ikke bør udøve forskelsbehandling, der er baseret på køn, racemæssig eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering, når de varetager grænsekontrol og -overvågning. Foranstaltninger, der træffes i forbindelse med udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser, bør stå i et rimeligt forhold til målet med foranstaltningerne.

(17) Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som anerkendes i bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Den bør bringes i anvendelse under overholdelse af medlemsstaternes forpligtelser vedrørende international beskyttelse og non-refoulement.

(18) Ved anvendelsen af denne forordning bør de forpligtelser, der følger af den internationale havret overholdes i fuld udstrækning, navnlig for så vidt angår eftersøgnings- og redningsoperationer.

(19) Ved anvendelsen af denne forordning finder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4) anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger.

(20) For Islands og Norges vedkommende er denne forordning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (5), der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (6) om visse gennemførelsesbestemmelser til den nævnte aftale.

(21) For Schweiz' vedkommende er denne forordning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/849/EF (7) og artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/860/EF (8).

(22) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da denne forordning udbygger Schengen-reglerne efter bestemmelserne i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, bør Danmark inden seks måneder efter datoen for denne forordnings vedtagelse træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling.

(23) Denne forordning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (9). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

(24) Denne forordning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (10). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

(25) I denne forordning udgør bestemmelserne i artikel 6, stk. 8 og 9, i det omfang de henviser til adgang til Schengen-informationssystemet, bestemmelser, der bygger på Schengen-reglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, som omhandlet i artikel 3, stk. 2 i tiltrædelsesakten fra 2003 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005 —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Formål

1. Med denne forordning indføres der en ordning med henblik på i en begrænset periode at yde hurtig operativ bistand i form af hurtige grænseindsatshold (i det følgende benævnt »hold«) til en anmodende medlemsstat, der står i en situation med et akut og ekstraordinært pres, specielt når der til steder ved de ydre grænser ankommer et stort antal tredjelandsstatsborgere, som forsøger at indrejse ulovligt på medlemsstatens område. I forordningen fastlægges det desuden, hvilke opgaver, der skal udføres og hvilke beføjelser der skal udøves af medlemmerne af holdene under operationer i en anden medlemsstat end deres egen.

2. Denne forordning ændrer forordning (EF) nr. 2007/2004 ved indførelsen af den ordning, der er omhandlet i stk. 1, samt med hensyn til fastlæggelse af de opgaver, der skal udføres, og de beføjelser, der skal udøves af medlemsstaternes grænsevagter, når de deltager i fælles operationer og pilotprojekter i en anden medlemsstat.

3. Den nødvendige tekniske bistand til en anmodende medlemsstat ydes i overensstemmelse med artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 2007/2004.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Denne forordning finder anvendelse, uden at dette berører rettighederne for flygtninge og personer, der anmoder om international beskyttelse, navnlig for så vidt angår non-refoulement.

KAPITEL I

HURTIGE GRÆNSEINDSATSHOLD

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »agenturet«: Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser

2) »medlemmer af holdene«: grænsevagter fra andre medlemsstater end værtsmedlemsstaten, som gør tjeneste i de hurtige grænseindsatshold

3) »anmodende medlemsstat«: en medlemsstat, hvis kompetente myndigheder anmoder agenturet om at indsætte hurtige grænseindsatshold på dens område

4) »værtsmedlemsstat«: en medlemsstat, på hvis område en indsættelse af et hurtigt grænseindsatshold finder sted

5) »oprindelsesmedlemsstat«: den medlemsstat, i hvilken et medlem af holdet tilhører grænsevagterne.

Artikel 4

Sammensætning og indsættelse af hurtige grænseindsatshold

1. Sammensætningen af hold fastlægges af agenturet i overensstemmelse med artikel 8b i forordning (EF) nr. 2007/2004 som ændret ved denne forordning. Deres indsættelse sker efter artikel 8d i samme forordning.

2. Agenturets bestyrelse træffer på forslag af dets administrerende direktør og med tre fjerdedeles flertal afgørelse om profilerne for og det samlede antal af de grænsevagter, der skal stilles til rådighed for holdene (den hurtige pulje). Samme procedure anvendes ved alle senere ændringer af grænsevagternes profiler og det samlede antal grænsevagter i den hurtige pulje. Medlemsstaterne bidrager til den hurtige pulje gennem udnævnelse af grænsevagter, der svarer til de ønskede profiler, fra en national pulje af eksperter etableret i overensstemmelse med de forskellige profiler, der er defineret.

3. Medlemsstaterne skal efterkomme anmodninger fra agenturet om tilrådighedsstillelse af grænsevagter, medmindre de står i en usædvanlig situation, der væsentligt berører udførelsen af nationale opgaver. Oprindelsesmedlemsstatens autonomi med hensyn til udvælgelse af personale og varigheden af deres indsættelse berøres ikke.

4. Omkostningerne i forbindelse med de aktiviteter, som er omhandlet i stk. 1, dækkes af agenturet i overensstemmelse med artikel 8h i forordning (EF) nr. 2007/2004.

Artikel 5

Instrukser til de hurtige grænseindsatshold

1. Under indsættelsen af holdene udsteder værtsmedlemsstaten instrukser til holdene i overensstemmelse med den operative plan, der er omhandlet i artikel 8e i forordning (EF) nr. 2007/2004.

2. Agenturet kan gennem sin koordinationsansvarlige, jf. artikel 8g i forordning (EF) nr. 2007/2004, sende sine synspunkter om instrukserne til værtsmedlemsstaten. I så fald tager værtsmedlemsstaten hensyn til disse synspunkter.

3. Værtsmedlemsstaten giver i overensstemmelse med artikel 8g i forordning (EF) nr. 2007/2004 al nødvendig bistand til den koordinationsansvarlige, herunder fuld adgang til holdene når som helst under hele indsættelsen.

Artikel 6

Opgaver og beføjelser for medlemmerne af holdene

1. Medlemmerne af holdene kan udføre alle opgaver og udøve alle beføjelser i forbindelse med grænsekontrol eller grænseovervågning i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 562/2006 og som er nødvendige for at opfylde nævnte forordnings målsætning. De nærmere enkeltheder for hver indsættelse angives i operationsplanen for denne indsættelse i overensstemmelse med artikel 8e i forordning (EF) nr. 2007/2004.

2. Under udførelsen af deres opgaver og under udøvelsen af deres beføjelser respekterer medlemmerne af holdene fuldt ud den menneskelige værdighed. De foranstaltninger, der træffes under udførelsen af deres opgaver og under udøvelsen af deres beføjelser, skal stå i et rimeligt forhold til de mål, der tilsigtes med disse foranstaltninger. Under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser udøver medlemmerne af holdene ingen forskelsbehandling af personer på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering.

3. Medlemmerne af holdene kan kun udføre opgaver og udøve beføjelser i henhold til instrukserne fra og som hovedregel under tilstedeværelse af en grænsevagt fra værtsmedlemsstaten.

4. Medlemmerne af holdene bærer deres egen uniform, mens de udfører opgaverne og udøver beføjelserne. De bærer et blåt armbind med Den Europæiske Unions og agenturets insignier på deres uniform, som viser, at de deltager i en indsættelse af holdene. Med henblik på identifikation over for værtsmedlemsstatens nationale myndigheder og dens borgere medbringer medlemmerne af holdene til enhver tid et akkrediteringsdokument, jf. artikel 8, som de fremviser på anmodning.

5. Under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser, kan medlemmerne af holdene bære tjenestevåben, ammunition og udstyr, som er godkendt i overensstemmelse med oprindelsesmedlemsstatens nationale lovgivning. Værtsmedlemsstaten kan imidlertid forbyde dem at bære bestemte former for tjenestevåben, ammunition eller udstyr, forudsat at der i værtsmedlemsstatens nationale lovgivning gælder samme forbud for dens egne grænsevagter. Inden indsættelsen af holdene meddeler værtsmedlemsstaten agenturet, hvilke former for tjenestevåben, ammunition og udstyr der er tilladt, og hvilke betingelser der gælder for deres anvendelse. Agenturet stiller disse oplysninger til rådighed for alle de medlemsstater, der deltager i indsættelsen.

6. Medlemmerne af holdene har tilladelse til at anvende magt, herunder tjenestevåben, ammunition og udstyr, under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser med oprindelsesmedlemsstatens og værtsmedlemsstatens samtykke, under tilstedeværelse af grænsevagter fra værtsmedlemsstaten og i overensstemmelse med værtsmedlemsstatens nationale lovgivning.

7. Uanset stk. 6 kan tjenestevåben, ammunition og udstyr anvendes i lovligt nødværge og til lovligt forsvar af medlemmerne af holdene eller af andre personer i overensstemmelse med værtsmedlemsstatens nationale lovgivning.

8. Med henblik på denne forordning kan værtsmedlemsstaten give tilladelse til, at medlemmerne af holdene foretager sådanne søgninger i værtsmedlemsstatens nationale databaser og europæiske databaser, der er nødvendige for grænsekontrol og -overvågning. Medlemmerne af holdene må kun søge i de data, der er nødvendige, for at de kan udføre deres opgaver og udøve deres beføjelser. Inden medlemmerne af holdene indsættes, meddeler værtsmedlemsstaten agenturet, hvilke nationale og europæiske databaser der kan søges i. Agenturet stiller disse oplysninger til rådighed for alle de medlemsstater, der deltager i indsættelsen.

9. Søgning som nævnt i stk. 8 skal ske i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen og værtsmedlemsstatens nationale lovgivning om databeskyttelse.

10. Afgørelser om nægtelse af indrejse efter artikel 13 i forordning (EF) nr. 562/2006 kan kun træffes af værtsmedlemsstatens grænsevagter.

Artikel 7

Status, rettigheder og forpligtelser for medlemmerne af holdene

1. Medlemmerne af holdene forbliver nationale grænsevagter i deres oprindelsesmedlemsstater og aflønnes af dem.

2. De grænsevagter, som er stillet til rådighed for den hurtige pulje efter artikel 4, deltager i den videreuddannelse, som er relevant for deres opgaver og beføjelser, og i de regelmæssige øvelser, som agenturet organiserer, jf. artikel 8c i forordning (EF) nr. 2007/2004.

3. Grænsevagterne modtager dagpenge, herunder til indkvarteringsomkostninger, mens de deltager i kurser og øvelser, som organiseres af agenturet, og i indsættelsesperioder, jf. artikel 8h i forordning (EF) nr. 2007/2004.

Artikel 8

Akkrediteringsdokument

1. Agenturet udsteder i samarbejde med værtsmedlemsstaten et dokument på værtsmedlemsstatens officielle sprog og et andet af Den Europæiske Unions institutioners officielle sprog til medlemmerne af holdene med henblik på at identificere dem og som bevis for indehaverens ret til at udføre de opgaver og udøve de beføjelser, som er omhandlet i artikel 6, stk. 1. Dokumentet skal indeholde følgende oplysninger om medlemmet af holdet:

a) navn og nationalitet

b) rang og

c) et nyere digitaliseret foto.

2. Dokumentet afleveres til agenturet ved afslutningen af indsættelsen af holdet.

Artikel 9

Gældende lov

1. Under udførelsen af de opgaver og udøvelsen af de beføjelser, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, overholder medlemmerne af holdene fællesskabslovgivningen og værtsmedlemsstatens nationale lovgivning.

2. Under udførelsen af de opgaver og udøvelsen af de beføjelser, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, er medlemmerne af holdene fortsat omfattet af oprindelsesmedlemsstatens disciplinære foranstaltninger.

3. Artikel 6, stk. 5, 6 og 7, indeholder særlige regler med hensyn til tjenestevåben, ammunition og udstyr samt for anvendelse af magt.

4. Artikel 10 og 11 indeholder særlige regler vedrørende henholdsvis civilretligt og strafferetligt ansvar.

Artikel 10

Civilretligt ansvar

1. Når medlemmer af holdene udfører opgaver i en værtsmedlemsstat, er denne medlemsstat ansvarlig for den skade, de måtte forvolde under udførelsen af deres opgaver, i overensstemmelse med dens nationale lovgivning.

2. Hvis skaden er forvoldt ved grov uagtsomhed eller forsætligt, kan værtsmedlemsstaten henvende sig til oprindelsesmedlemsstaten for at få beløb, den har udbetalt til skadelidte eller disses retssucessorer, godtgjort af oprindelsesmedlemsstaten.

3. Med forbehold af eventuelle rettigheder over for tredjemand frafalder hver medlemsstat alle sine krav mod værtsmedlemsstaten eller en anden medlemsstat for skade, den har lidt, undtagen i tilfælde af grov uagtsomhed eller forsætlighed.

4. Tvister mellem medlemsstater om anvendelsen af stk. 2 og 3, som ikke kan løses ved forhandlinger mellem dem, indbringes af dem for De Europæiske Fællesskabers Domstol, jf. traktatens artikel 239.

5. Med forbehold af eventuelle rettigheder over for tredjemand afholder agenturet udgifter i forbindelse med skader på agenturets udstyr under indsættelsen, undtagen i tilfælde af grov uagtsomhed eller forsætlighed.

Artikel 11

Strafferetligt ansvar

Under indsættelsen af holdene sidestilles medlemmerne af holdene med embedsmænd fra værtsmedlemsstaten for så vidt angår eventuelle strafbare handlinger, der begås mod eller af dem.

KAPITEL II

ÆNDRINGER TIL FORORDNING (EF) Nr. 2007/2004

Artikel 12

Ændringer

I forordning (EF) nr. 2007/2004 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 4, udgår.

2) Følgende artikel indsættes: »Artikel 1a Definitioner I denne forordning forstås ved: 1) »medlemsstaternes ydre grænser«: medlemsstaternes lande- og søgrænser samt deres luft- og søhavne, som er omfattet af fællesskabsrettens bestemmelser om personers passage af de ydre grænser 2) »værtsmedlemsstat«: en medlemsstat, på hvis område en indsættelse af et eller flere hurtige grænseindsatshold eller en fælles operation eller et pilotprojekt finder sted 3) »oprindelsesmedlemsstat«: den medlemsstat, i hvilken et medlem af holdet eller gæstemedarbejderen tilhører grænsevagterne 4) »medlemmer af holdene«: grænsevagter fra andre medlemsstater end værtsmedlemsstaten, som gør tjeneste i de hurtige grænseindsatshold 5) »anmodende medlemsstat«: en medlemsstat, hvis kompetente myndigheder anmoder agenturet om at indsætte hurtige grænseindsatshold på dens område 6) »gæstemedarbejdere«: medarbejdere ved andre medlemsstaters end værtsmedlemsstatens grænsevagter, som deltager i fælles operationer og pilotprojekter.«

3) I artikel 2, stk. 1, indsættes følgende nye litra: »g) indsætte hurtige grænseindsatshold i medlemsstaterne i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 863/2007 af 11. juli 2007 om indførelse af en ordning for oprettelse af hurtige grænseindsatshold og ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 med hensyn til denne ordning og om regulering af gæstemedarbejderes opgaver og beføjelser (11).

4) Artikel 8, stk. 3, affattes således: »3. Agenturet kan indkøbe teknisk udstyr til kontrol og overvågning af de ydre grænser til brug for dets eksperter og inden for rammerne af de hurtige grænseindsatshold, mens disse er indsat.«

5) Følgende artikler indsættes: »Artikel 8a Hurtige grænseindsatshold Efter anmodning fra en medlemsstat, der står i en situation med et akut og ekstraordinært pres, specielt når der til steder ved de ydre grænser ankommer et stort antal tredjelandsstatsborgere, som forsøger at indrejse ulovligt på medlemsstatens område, kan agenturet i en begrænset periode indsætte et eller flere hurtige grænseindsatshold (i det følgende benævnt »hold«) i den anmodende medlemsstat i en passende periode, i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 863/2007. Artikel 8b Sammensætningen af hurtige grænseindsatshold 1. I situationer, som beskrevet i artikel 8a i denne forordning, meddeler medlemsstaterne på anmodning af agenturet straks antal, navne og profiler for de grænsevagter fra deres nationale pool, som de kan stille til rådighed inden for fem dage til oprettelse af et hold. Medlemsstaterne stiller grænsevagter til rådighed efter anmodning fra agenturet, medmindre de står i en usædvanlig situation, der væsentligt berører udførelsen af nationale opgaver. 2. Når den administrerende direktør fastlægger sammensætningen af et hold med henblik på indsættelse, tager den pågældende især hensyn til den specifikke situation, som den anmodende medlemsstat står i. Holdet sammensættes i overensstemmelse med den operative plan, som er omhandlet i artikel 8e. Artikel 8c Uddannelse og øvelser Agenturet giver de grænsevagter, som er en del af den hurtige pulje, jf. artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 863/2007, den videreuddannelse, som er relevant for deres opgaver og beføjelser og afholder regelmæssige øvelser med de pågældende grænsevagter i overensstemmelse med den plan for videreuddannelse og øvelser, som er fastlagt i agenturets årlige arbejdsprogram. Artikel 8d Procedure for beslutningstagning om indsættelse af de hurtige grænseindsatshold 1. En anmodning om indsættelse af holdene i overensstemmelse med artikel 8a skal indeholde en beskrivelse af situationen, eventuelle mål og forventede behov i forbindelse med indsættelsen. Om nødvendigt kan den administrerende direktør udsende eksperter fra agenturet for at vurdere situationen ved den anmodende medlemsstats ydre grænser. 2. Den administrerende direktør underretter straks bestyrelsen om en medlemsstats anmodning om indsættelse af holdene. 3. Når den administrerende direktør træffer beslutning om en anmodning fra en medlemsstat, tager han hensyn til resultaterne af agenturets risikoanalyser og alle andre relevante oplysninger fra den anmodende medlemsstat eller en anden medlemsstat. 4. Den administrerende direktør træffer beslutning om anmodningen om indsættelse af holdene hurtigst muligt og senest fem arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af anmodningen. Den administrerende direktør underretter samtidig skriftligt den anmodende medlemsstat og bestyrelsen om beslutningen. Beslutningen skal indeholde oplysninger om de vigtigste grunde, som den er baseret på. 5. Hvis den administrerende direktør beslutter at indsætte ét eller flere hold, udarbejder agenturet og den anmodende medlemsstat straks en operativ plan i overensstemmelse med artikel 8e. 6. Så snart den operative plan er fastlagt, underretter den administrerende direktør medlemsstaterne om det ønskede antal af og profilerne for de grænsevagter, der skal sættes ind i holdene. Disse oplysninger sendes skriftligt til de nationale kontaktpunkter, som er udpeget efter artikel 8f, og skal angive den dato, hvor indsættelsen skal finde sted. Der fremsendes også en kopi af den operative plan. 7. I tilfælde af den administrerende direktørs forfald træffes afgørelserne om indsættelse af holdene af vicedirektøren. 8. Medlemsstaterne stiller grænsevagter til rådighed efter anmodning fra agenturet, medmindre de står i en usædvanlig situation, der væsentligt berører udførelsen af nationale opgaver. 9. Indsættelsen af holdene finder sted senest fem arbejdsdage efter den dato, hvor den operative plan fastlægges af den administrerende direktør og den anmodende medlemsstat. Artikel 8e Operativ plan 1. Den administrerende direktør og den anmodende medlemsstat fastlægger en operativ plan, som fastsætter de præcise betingelser for indsættelsen af holdene. Den operative plan skal indeholde følgende: a) en beskrivelse af situationen inkl. modus operandi og formålene med indsættelsen, herunder det operative mål b) den forventede varighed af indsættelsen af holdene c) det geografiske ansvarsområde i den anmodende medlemsstat, hvor holdene vil blive sat ind d) en beskrivelse af opgaver og særlige instrukser for medlemmerne af holdene, herunder om tilladte søgninger i databaser og tilladte tjenestevåben samt tilladt ammunition og udstyr i værtsmedlemsstaten e) sammensætningen af holdene f) navn og rang for de af værtsmedlemsstatens grænsevagter, der har ansvaret for samarbejdet med holdene, navnlig for de grænsevagter, som har kommandoen over holdene i indsættelsesperioden, og holdenes plads i kommandovejen g) det tekniske udstyr, som skal indsættes sammen med holdene i overensstemmelse med artikel 8. 2. Alle ændringer eller tilpasninger af den operative plan skal godkendes af både den administrerende direktør og den anmodende medlemsstat. Agenturet sender straks en kopi af den ændrede eller tilpassede operative plan til de deltagende medlemsstater. Artikel 8f Nationale kontaktpunkter Medlemsstaterne udpeger et nationalt kontaktpunkt med henblik på kommunikation med agenturet om alle spørgsmål vedrørende holdene. Det nationale kontaktpunkt skal kunne kontaktes til enhver tid. Artikel 8g Koordinationsansvarlig 1. Den administrerende direktør udpeger en eller flere eksperter fra agenturets personale, der skal indsættes som agenturets koordinationsansvarlige. Den administrerende direktør underretter værtsmedlemsstaten om udpegelsen. 2. Den koordinationsansvarlige handler på agenturets vegne med hensyn til alle aspekter af indsættelsen af holdene. Den koordinationsansvarlige skal navnlig: a) fungere som forbindelsesled mellem agenturet og værtsmedlemsstaten b) fungere som forbindelsesled mellem agenturet og medlemmerne af holdene og yde bistand på vegne af agenturet i alle spørgsmål vedrørende betingelserne for deres indsættelse i holdene c) overvåge, at den operative plan gennemføres korrekt d) aflægge rapport til agenturet om alle aspekter af indsættelsen af holdene. 3. I overensstemmelse med artikel 25, stk. 3, litra f), kan den administrerende direktør bemyndige den koordinationsansvarlige til at bistå med at løse eventuel uenighed om gennemførelsen af den operative plan og indsættelsen af holdene. 4. Den koordinationsansvarlige tager ved varetagelsen af sine opgaver kun imod instruktioner fra agenturet. Artikel 8h Omkostninger 1. Agenturet dækker følgende omkostninger, som afholdes af medlemsstaterne, når de stiller grænsevagter til rådighed til de formål, som er nævnt i artikel 8a og 8c: a) rejseomkostninger fra oprindelsesmedlemsstaten til værtsmedlemsstaten og fra værtsmedlemsstaten til oprindelsesmedlemsstaten b) omkostninger vedrørende vaccinationer c) omkostninger vedrørende særlige forsikringsbehov d) omkostninger vedrørende sundhedsydelser e) dagpenge, herunder til indkvarteringsomkostninger f) omkostninger vedrørende agenturets tekniske udstyr. 2. Bestyrelsen fastsætter nærmere regler for betaling af dagpenge til medlemmerne af holdene.«

6) Artikel 10 affattes således: »Artikel 10 Opgaver og beføjelser for gæstemedarbejderne 1. Gæstemedarbejderne kan udføre alle opgaver og udøve alle beføjelser i forbindelse med grænsekontrol eller grænseovervågning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks) (12), og som er nødvendige for at opfylde nævnte forordnings målsætning. 2. Under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser overholder gæstemedarbejderne fællesskabslovgivningen og værtsmedlemsstatens nationale lovgivning. 3. Gæstemedarbejderne kan kun udføre opgaver og udøve beføjelser i henhold til instrukserne fra og generelt under tilstedeværelse af en grænsevagt fra værtsmedlemsstaten. 4. Gæstemedarbejderne bærer deres egen uniform, mens de udfører deres opgaver og udøver deres beføjelser. De bærer et blåt armbind med Den Europæiske Unions og agenturets insignier på deres uniform, som viser, at de deltager i en fælles operation eller et pilotprojekt. Med henblik på identifikation over for værtsmedlemsstatens nationale myndigheder og dens borgere medbringer gæstemedarbejderne til enhver tid et akkrediteringsdokument, jf. artikel 10a, som de fremviser på anmodning. 5. Uanset stk. 2 kan gæstemedarbejdere bære tjenestevåben, ammunition og udstyr, som er tilladt efter oprindelsesmedlemsstatens nationale lovgivning, når de udfører deres opgaver og udøver deres beføjelser. Værtsmedlemsstaten kan imidlertid forbyde dem at bære bestemte former for tjenestevåben, ammunition eller udstyr, forudsat at der i værtsmedlemsstatens nationale lovgivning gælder samme forbud for dens egne grænsevagter. Inden indsættelsen af gæstemedarbejderne meddeler værtsmedlemsstaten agenturet, hvilke former for tjenestevåben, ammunition og udstyr der er tilladt, og hvilke betingelser der gælder for deres anvendelse. Agenturet stiller disse oplysninger til rådighed for medlemsstaterne. 6. Uanset stk. 2 har gæstemedarbejdere tilladelse til at anvende magt, herunder tjenestevåben, ammunition og udstyr, under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser med oprindelsesmedlemsstatens og værtsmedlemsstatens samtykke, under tilstedeværelse af grænsevagter fra værtsmedlemsstaten og i overensstemmelse med værtsmedlemsstatens nationale lovgivning. 7. Uanset stk. 6 kan tjenestevåben, ammunition og udstyr anvendes i lovligt nødværge og til lovligt forsvar af gæstemedarbejdere eller af andre personer i overensstemmelse med værtsmedlemsstatens nationale lovgivning. 8. Med henblik på denne forordning kan værtsmedlemsstaten give tilladelse til, at gæstemedarbejdere foretager sådanne søgninger i værtsmedlemsstatens nationale databaser og europæiske databaser, der er nødvendige for grænsekontrol og -overvågning. Gæstemedarbejderne må kun søge i de data, der er nødvendige, for at de kan udføre deres opgaver og udøve deres beføjelser. Inden gæstemedarbejderne indsættes, meddeler værtsmedlemsstaten agenturet, hvilke nationale og europæiske databaser der kan søges i. Agenturet stiller disse oplysninger til rådighed for alle de medlemsstater, der deltager i indsættelsen. 9. Søgning som nævnt i stk. 8 skal ske i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen og værtsmedlemsstatens nationale lovgivning om databeskyttelse. 10. Afgørelser om nægtelse af indrejse efter artikel 13 i forordning (EF) nr. 562/2006 træffes kun af værtsmedlemsstatens grænsevagter. Artikel 10a Akkrediteringsdokument 1. Agenturet udsteder i samarbejde med værtsmedlemsstaten et dokument til gæstemedarbejderne på værtsmedlemsstatens officielle sprog og et andet af Den Europæiske Unions institutioners officielle sprog med henblik på at identificere dem og som bevis for indehaverens ret til at udføre de opgaver og udøve de beføjelser, som er omhandlet i artikel 10, stk. 1. Dokumentet skal indeholde følgende oplysninger om gæstemedarbejderen: a) navn og nationalitet b) rang og c) et nyere digitaliseret foto. 2. Dokumentet afleveres til agenturet ved afslutningen af den fælles operation eller pilotprojektet. Artikel 10b Civilretligt ansvar 1. Når gæstemedarbejdere udfører opgaver i en værtsmedlemsstat, er denne medlemsstat ansvarlig for den skade, de måtte forvolde under udførelsen af deres opgaver, i overensstemmelse med dens nationale lovgivning. 2. Hvis skaden er forvoldt ved grov uagtsomhed eller forsætligt, kan værtsmedlemsstaten henvende sig til oprindelsesmedlemsstaten for at få beløb, den har udbetalt til skadelidte eller disses retssucessorer, godtgjort af oprindelsesmedlemsstaten. 3. Med forbehold af eventuelle rettigheder over for tredjemand frafalder hver medlemsstat alle sine krav mod værtsmedlemsstaten eller en anden medlemsstat for skade, den har lidt, undtagen i tilfælde af grov uagtsomhed eller forsætlighed. 4. Tvister mellem medlemsstater om anvendelsen af stk. 2 og 3, som ikke kan løses ved forhandlinger mellem dem, indbringes af dem for De Europæiske Fællesskabers Domstol, jf. traktatens artikel 239. 5. Med forbehold af eventuelle rettigheder over for tredjemand afholder agenturet udgifter i forbindelse med skader på agenturets udstyr under indsættelsen, undtagen i tilfælde af grov uagtsomhed eller forsætlighed. Artikel 10c Strafferetligt ansvar Under udførelsen af en fælles operation eller et pilotprojekt sidestilles gæstemedarbejdere med embedsmænd fra værtsmedlemsstaten for så vidt angår eventuelle strafbare handlinger, der begås mod eller af dem.

KAPITEL III

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 13

Evaluering

Kommissionen evaluerer anvendelsen af denne forordning ét år efter ikrafttrædelsen og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der om nødvendigt indeholder forslag om ændring af denne forordning.

Artikel 14

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Udfærdiget i Strasbourg, den 11. juli 2007. På Europa-Parlamentets vegne H.-G. PÖTTERING Formand På Rådets vegne M. LOBO ANTUNES Formand

(1) Europa-Parlamentets udtalelse af 26.4.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 12.6.2007.

(2) EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1.

(3) EUT L 105 af 13.4.2006, s. 1.

(4) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

(5) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

(6) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

(7) Rådets afgørelse 2004/849/EF af 25. oktober 2004 om undertegnelse, på Den Europæiske Unions vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (EUT L 368 af 15.12.2004, s. 26).

(8) Rådets afgørelse 2004/860/EF af 25. oktober 2004 om undertegnelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (EUT L 370 af 17.12.2004, s. 78).

(9) EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

(10) EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

(11) EUT 199 af 31.7.2007, s. 30.«

(12) EUT L 105 af 13.4.2006, s. 1.«