RÅDETS RESOLUTION af 17. december 1998 om brugsanvisninger for tekniske forbrugsgoder (98/C 411/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til Rådets resolution af 5. april 1993 om fremtidige foranstaltninger vedrørende produktmærkning af hensyn til forbrugerne (1), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Fremme af forbrugernes interesser og sikring af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau indebærer bl.a. beskyttelse af forbrugernes sundhed og sikkerhed;

(2) forbrugerne har krav på at få relevant information om sikkerhedsspørgsmål, så de kan vurdere risikoen ved et produkt og træffe deres forholdsregler;

(3) beskyttelse af økonomiske interesser kræver, at forbrugere af tekniske produkter har adgang til passende brugeroplysninger, der sikrer en rigtig og fuldstændig anvendelse af produktet;

(4) mangelfulde brugsanvisninger kan få konsekvenser for produkternes præsentation og kan sammen med alle andre relevante omstændigheder være en faktor, der skal tages i betragtning, når der tages stilling til, om der er fejl ved produkterne; der bør i den forbindelse tages hensyn til erfaringerne fra anvendelsen af Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (2);

(5) på baggrund af det voksende antal produkter på markedet og den omstændighed, at der hele tiden kommer nye produkter til som følge af det tekniske fremskridt, opfatter forbrugerne ofte brugsanvisninger som utilstrækkelige, både fordi de er uklare og giver sproglige problemer på grund af en dårlig oversættelse eller anvendelse af for komplekse udtryk, og fordi de er ustrukturerede og mangelfulde; en passende sprogbrug er afgørende for klare og brugervenlige brugsanvisninger;

(6) der findes bindende bestemmelser i fællesskabslovgivningen vedrørende brugsanvisninger på områder, hvor beskyttelse af menneskets sundhed og sikkerhed synes at være særlig relevant, navnlig medicin, maskiner, legetøj, lavspændingsudstyr, gasapparater og beskyttelsesudstyr, for at sikre overensstemmelsen med de relevante væsentlige krav;

(7) der er ingen fællesskabslovgivning, som omhandler de særlige aspekter i forbindelse med brugsanvisninger for tekniske forbrugsgoder generelt;

(8) inden for en markedsøkonomi skal det generelle behov for formålstjenlige brugsanvisninger i princippet imødekommes af producenterne og forhandlerne, idet de tager hensyn til kravene fra efterspørgselssiden og fremmer gennemførelsen af god praksis via dialog og samarbejde med forbrugerorganisationerne; det er til fordel for forbrugerne, at der udvikles passende metoder til at fastslå en brugsanvisnings kvalitet inden købet af et produkt;

(9) udbuddet af let tilgængelige brugsanvisninger er nært forbundet med design for alle-politikken, hvorefter de vigtigste produkter og tjenesteydelser skal udformes, så alle kan anvende dem, herunder ældre og handicappede, og som er et centralt punkt i det nuværende mandat til de europæiske standardiseringsorganer for informations- og kommunikationsteknologier vedrørende standarder for handicappede og ældre (3); det er også en af de aktiviteter, der er iværksat af standardiseringsorganer som CEN, CENELEC og ETSI for de afdelinger i Kommissionen, der er ansvarlige for undersøgelser og programmer vedrørende forbrugerkrav på området for telekommunikationsteknologier; der bør også tages hensyn til et produkts brugervenlige aspekter og samlede levetid fra fremstilling til genanvendelse;

(10) der findes generelle (4) og specifikke (5) standarder for brugsanvisninger på internationalt plan og i nogle tilfælde på nationalt plan;

(11) en række mandater vedrørende særlige forbrugerønsker, som skal imødekommes gennem standardisering, er blevet gennemført eller er under gennemførelse, navnlig inden for skadeforebyggelse, på grundlag af et rammemandat, som Kommissionen vedtog i 1995;

(12) der er mulighed for at forbedre strukturen, indholdet og anvendeligheden af brugsanvisninger for tekniske forbrugsgoder for at lette forbrugerens optimale anvendelse samtidig med, at der garanteres et højt sikkerhedsniveau,

NOTERER SIG, at Kommissionen - med henblik på at bidrage til at finde de bedst mulige metoder og den bedst mulige praksis - vil sende medlemsstaterne resultaterne af en undersøgelse, der er foretaget blandt Den Europæiske Unions nationale myndigheder og EFTA-landene, samt slutrapporten fra en specialiseret undersøgelse af brugsanvisninger, som de østrigske myndigheder har foretaget,

OPFORDRER Kommissionen til at behandle spørgsmålet om brugsanvisninger for tekniske forbrugsgoder i forbindelse med arbejdet på standardiseringsområdet - efter behørig hensyntagen til standardiseringsarbejdets omkostningseffektivitet - og at tage passende hensyn til dette spørgsmål på alle relevante områder, navnlig ved at tage højde for forbrugernes behov og fremme forbrugernes repræsentation inden for standardiseringsprocessen, og

OPFORDRER medlemsstaterne og erhvervslivet til

- fortsat at gøre en indsats for at stille oplysninger til rådighed for forbrugerne, så de sikkert, let, rigtigt og fuldt ud kan gøre brug af tekniske produkter, og til i givet fald så vidt muligt og i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at tage hensyn til de retningslinjer for aktiviteterne på dette område, der er indeholdt i bilaget til denne resolution

- f.eks. at se på muligheden for frivillige aftaler mellem producent- og forbrugersammenslutninger om udformningen og indholdet af brugsanvisninger og ordninger for mærkning af produkter samt tildeling af produktmærker, der skal fremme indførelsen af forbrugervenlige brugsanvisninger med aktuel teknisk viden.

(1) EFT C 110 af 20.4.1993, s. 1.

(2) EFT L 210 af 7.8.1985, s. 29.

(3) SOGITS - Gruppen på Højt Embedsmandsplan vedrørende Standardisering inden for Informationsteknologi nr. 1032.

(4) På internationalt plan, jf. ISO/IEC Guide nr. 37, 1995. På nationalt plan, jf. f.eks. DIN V 8418.

(5) Børnesikkerhed og -standarder - generelle retningslinjer; ref. ISO/IEC Guide nr. 50, 1987, 1. udgave af 15. april.

BILAG

RETNINGSLINJER FOR GODE BRUGSANVISNINGER FOR TEKNISKE FORBRUGSGODER (1)

De retningslinjer, der er anført under de forskellige punkter nedenfor, skal betragtes som ikke-udtømmende og af vejledende karakter:

1. Udarbejdelse af brugsanvisninger

a) Der skal tages hensyn til retningslinjer, standarder, love osv. vedrørende brugsanvisninger.

b) For at sikre, at de oplysninger, der følger med produkterne, kan bruges i praksis, skal der gennemføres en betjeningstest. Som led i en sådan test skal apparatet, en liste over de opgaver, der skal udføres med dette apparat, og en foreløbig udgave af brugsanvisningen forelægges for en passende gruppe forbrugere, som så iagttages ved udførelsen af opgaverne; iagttagelserne nedfældes i et standardskema.

c) En brugsanvisnings indhold skal struktureres på grundlag af typisk, gængs brugeradfærd: indholdet baseres på de opgaver, som skal udføres af brugeren af produktet (princippet om en opgaveorienteret struktur).

d) Brugsanvisningen skal kun give oplysninger, som hverken fremgår klart af produktet selv (produktets evne til at forklare sig selv) eller af brugerens viden og erfaring eller af den foreliggende opgaves særlige karakteristika (princippet om formidling af de nødvendige manglende oplysninger).

2. Indhold

Brugsanvisningen struktureres således, at oplysningerne kommer i en logisk rækkefølge, der afspejler sikker og praktisk brug.

Sikkerhedsanvisninger, advarsler og installeringsanvisninger og brugsanvisningen holdes klart adskilt fra hinanden.

Brugsanvisninger indeholder typisk følgende:

- en liste over de forskellige modeller, som er omfattet af brugsanvisningen, herunder deres særlige karakteristika

- en indholdsfortegnelse (for længere anvisninger)

- en kort beskrivelse af de opgaver, apparatet kan udføre

- aktivitetsorienterede oplysninger for hver opgave, herunder sikkerhedsanvisninger og advarsler, f.eks. gode råd om installering og igangsættelse (opgave 1, opgave 2, . . .), almindelige oplysninger om sikker håndtering, der ikke allerede er nævnt i forbindelse med de forskellige opgaver, vedligeholdelse samt afsnit om fejlfinding

- tekniske data

- oplysning om kundeservice (adresse og telefonnumre)

- et indeks (for apparater, som udfører flere opgaver, eller for længere anvisninger)

- overskuelige referenceanvisninger, der kan opbevares for sig (for apparater, som udfører flere opgaver, eller som udfører opgaver i flere trin)

- en liste over typiske driftsfejl, deres årsager og mulige løsninger

- oplysninger om produktets brugervenlighed og om, hvordan det kan genanvendes

- oplysning om brugervejledning på andre medier end trykt papir, f.eks. videobånd, cd-rom, netsted m.m.

3. Separate brugsanvisninger for forskellige modeller af samme produkt

Brugsanvisninger indeholder af og til oplysninger om forskellige modeller eller udgaver af samme produkt. Det er tilrådeligt med separate brugsanvisninger for hver enkelt model, især når forveksling kan udgøre en sikkerhedsrisiko.

Det vil imidlertid være muligt at lade en enkelt brugsanvisning omfatte flere apparater, når forskellene mellem disse modeller ikke medfører forskellige aktivitetstrin (f.eks. når en telefaxmaskine har flere karakteristika i nogle modeller, men grundoperationerne med henblik på afsendelsen af en telefax er de samme).

4. Sikkerhedsanvisninger og advarsler

Anvisninger og advarsler om sikkerhedsaspekter skal fremhæves i begyndelsen af brugsanvisningen med brug af de piktogrammer, der er anbragt på selve apparatet. Disse anvisninger og advarsler skal om nødvendigt gentages på de relevante steder.

Endvidere er det bedst at informere brugerne om den sikre anvendelse af apparatet ved klart markerede sikkerhedsanvisninger og advarsler i den rækkefølge, der svarer til den normale anvendelse.

Typiske driftsfejl anføres i den rækkefølge, de oftest opstår i.

5. Sproget i brugsanvisningerne

Forbrugerne skal i det mindste på deres eget fællesskabssprog have let adgang til brugsanvisninger, som skal være letlæselige og lette for forbrugeren at forstå.

For at gøre teksten let forståelig og brugervenlig, skal sprogversionerne være klart adskilt fra hinanden.

Oversættelser skal udelukkende foretages på grundlag af originalsproget og tage hensyn til kulturelle særegenheder på det område, hvor det relevante sprog bliver anvendt; oversættelserne skal derfor foretages af eksperter med relevant uddannelse, som har samme sprog som de forbrugere, produktet er bestemt til, og det skal helst testes på forbrugere, om oversættelserne er forståelige.

6. Formidling af indhold

Indholdsformidlingen skal helst opfylde følgende krav:

- den skal være tilstrækkeligt klar og præcis

- den skal være korrekt i retskrivning og grammatik

- der skal anvendes forståelige ord

- der skal om muligt anvendes aktive verber i stedet for passive verber

- unødvendige fagudtryk skal undgås

- der skal anvendes almindelige udtryk

- de enkelte ord skal anvendes konsekvent (dvs. ét forhold skal benævnes med det samme udtryk i hele brugsanvisningen)

- der skal anvendes skrifttyper, der forhindrer forvirring mellem små og store bogstaver og tal

- forkortelser skal forklares og ledsages af en klar tekst

- illustrationer skal svare nøjagtig til, hvad forbrugeren ser, og der skal kun afbildes, hvad der er nødvendigt, og kun formidles én ny oplysning for hver illustration

- hvis der anvendes symboler, skal de svare til normalt anvendte piktogrammer, være letgenkendelige og altid have samme betydning

- hvis tekst og billeder kombineres, skal en af de to formidlingsformer specificeres som normgivende og bibeholdes som sådan i hele brugsanvisningen

- der må ikke anvendes billeder alene uden tekst, da dette ikke er tilstrækkeligt til at give et klart overblik, da billeder ikke altid er beskrivende nok i sig selv.

7. Opbevaring af brugsanvisningen med henblik på senere anvendelse

For at gøre det nemmere at opbevare og anvende brugsanvisningen anbefales et passende format. Løsblade skal undgås, og tekstens layout skal afspejle oplysningernes rækkefølge. Skrifttyperne skal være let læselige for forbrugerne, især ældre.

Det er nyttigt at fremhæve vigtige oplysninger, f.eks. sikkerhedsanvisninger.

(1) F.eks. hvidevarer (dvs. køkkenapparater og andre husholdningsapparater, der normalt er beklædt med hvid emalje), hobbyudstyr, elektriske og elektroniske apparater til hjemmet samt transportabelt udstyr til underholdningsformål og teleterminaludstyr.