*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 10. marts 1982

om den stoette, som den belgiske regering har ydet en industri- og handelskoncern inden for vaegbeklaedningssektoren

(Den franske og den nederlandske tekst er de eneste autentiske)

(82/312/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med naevnte artikel at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger og under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

1. ved skrivelse af 26. marts 1979 meddelte den belgiske regering Kommissionen, at den havde til hensigt, hovedsagelig i henhold til loven af 5. august 1978, at yde en stoette til en industrikoncern inden for vaegbeklaedning, som bl.a. har en fabrik i Genval;

denne stoette bestaar i et kapitalindskud paa 120 mio. bfr. i koncernen og et laan paa 20 mio. bfr. med en loebetid paa ti aar, hvoraf de fem foerste er rentefri; hertil kommer en statsgaranti paa 140 mio. bfr. for de laan, som koncernen tidligere har opnaaet;

2. ved telex af 18. maj 1979 meddelte den belgiske regering, at det var noedvendigt med yderligere undersoegelser, og at den derfor oenskede, at Kommissionen suspenderede behandlingen af denne sag;

3. ved indledningen af den i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, omhandlede procedure den 4. februar 1980 konstaterede Kommissionen, at stoetten var blevet ivaerksat, uden at den i traktatens artikel 93, stk. 3, omhandlede fremgangsmaade var blevet overholdt af den belgiske regering;

4. den af den belgiske regering ydede stoette blev anfaegtet i en klage, indgivet af en belgisk vaegbeklaedningsvirksomhed, og i en raekke bemaerkninger fra en flamsk malersammenslutning og en international sammenslutning af tapetfabrikanter, som omfatter de stoerste fabrikanter i EOEF; disse sammenslutninger peger paa de konkurrencefordrejninger, som naevnte stoette vil foere til;

II

1. i sit svar paa Kommissionens henvendelse efter traktatens artikel 93, stk. 2, bekraeftede den belgiske regering den 15. april 1980, at det den 15. februar 1979 var blevet besluttet at yde stoette;

2. den belgiske regering understreger, at formaalet med stoetten var at bidrage til genoprettelsen af en omstruktureret virksomheds egenkapital; stoetten var blevet ydet som en noedhjaelpsforanstaltning;

III

1. den nye kapital paa 150,5 mio. bfr., som produktionsdatterselskabet, der blev oprettet i Genval i 1975, var gaaet helt tabt pr. 31. august 1978; der var indgivet konkursbegaering imod dette datterselskab paa det tidspunkt, hvor beslutningen om at yde den paagaeldende stoette blev truffet;

2. naevnte produktionsdatterselskab har haft store tab siden 1973; i tidsrummet 1973-1978 beloeb det gennemsnitlige aarlige tab sig skoensmaessigt til 138,4 mio. bfr.; Tribunal de Commerce de Nivelles afsagde den 4. maj 1981 et konkursdekret vedroerende datterselskabet;

3. hele den af den belgiske regering ydede stoette, herunder kapitalindskuddet i koncernen, opfylder kriterierne for anvendelse af EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1, da stoetten fritager koncernen for visse byrder, som den normalt skulle have baaret, og fordrejer konkurrencen, samtidig med at den paavirker samhandelen mellem medlemsstater;

4. der synes ikke for den belgiske regering at kunne vaere noget reelt haab om inden for en overskuelig fremtid at genvinde det indskud, som den har ydet i form af stoette til virksomheden; det drejer sig i det foreliggende tilfaelde om at redde en koncern, hvis regnskaber i flere aar har vist underskud; forskellen mellem aktiverne og passiverne i koncernens to belgiske datterselskaber udviste i 1979 en negativ saldo paa omkring 500 mio. bfr.; statens kapitalindskud paa 120 mio. bfr. kunne saaledes ikke retfaerdiggoeres paa grundlag af koncernens regnskabsmaessige vaerdi;

5. en vaesentlig del af koncernens produktion eksporteres til de oevrige medlemsstater, og samhandelen mellem medlemsstaterne paavirkes derfor af den af den belgiske regering ydede stoette;

IV

1. den belgiske regering har ikke kunnet give, og Kommissionen har ikke kunnet finde nogen godtgoerelse for, at den paagaeldende stoette opfylder de betingelser, der goer det muligt at meddele dispensation i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3; denne stoette har nemlig udelukkende gjort det muligt midlertidigt at forbedre den begunstigede virksomheds oekonomiske situation uden at bidrage til opnaaelsen af de i artikel 92, stk. 3, fastsatte maal;

2. den af den belgiske regering ydede stoette har bl.a. bevirket, at strukturomlaegningen inden for vaegbeklaedningssektoren i Belgien er blevet forsinket; stoetten kan ikke, efter at den er blevet ydet, retfaerdiggoeres med, at der eventuelt i forbindelse med det belgiske produktionsdatterselskabs konkurs findes en loesning; en saadan loesning kan nemlig ikke udgoere en modydelse for den paa forhaand ydede stoette, og Kommissionen ville under ingen omstaendigheder have kunnet vurdere loesningen som udgoerende en saadan modydelse;

den af Kommissionen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, indledte procedure over for den belgiske regering kan ikke betragtes som vaerende bragt til ophoer som foelge af den begunstigede koncerns produktionsdatterselskabs konkurs; Kommissionen er forpligtet til at fortsaette denne procedure, isaer for at undgaa en fremtidig gentagelse af den slags fremgangsmaader, der ikke kan betragtes som forenelige med faellesmarkedet;

3. med hensyn til undtagelsesbestemmelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c), vedroerende stoette til fremme af udviklingen i visse omraader kan Genval-zonen ikke betragtes som et omraade, hvor levestandarden er »usaedvanlig lav«, eller hvor der hersker en »alvorlig underbeskaeftigelse«, jf. undtagelsen i litra a); hvad angaar undtagelsesbestemmelsen under litra c), har den belgiske regering ikke betragtet Genval-zonen som udviklingsomraade;

4. med hensyn til den i artikel 92, stk. 3, litra b), fastsatte undtagelse er den paagaeldende stoette endvidere ikke af en saadan art eller har en saadan virkning, at den kan betragtes som en stoette, der kan fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelles interesse eller afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats oekonomi; opretholdelsen af en vaegbeklaedningsfabrik i et omraade, der ikke er et udviklingsomraade, opfylder nemlig ikke disse kriterier;

5. endelig boer det med hensyn til den i artikel 92, stk. 3, litra c), omhandlede undtagelse vedroerende »stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene« understreges, at den af den belgiske regering ydede stoette ikke synes at bidrage til udviklingen af sektoren, hvorimod den vil kunne aendre samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse;

6. den belgiske produktion har siden 1973 vaeret i konstant og hurtig tilbagegang til trods for, at forbruget er faldet i et meget mere moderat tempo; opretholdelsen af produktionskapaciteten ved hjaelp af statsstoette under disse omstaendigheder synes derfor ikke at bidrage til sektorens tilpasning til vilkaarene paa det omskiftelige marked;

7. de konkurrencefordrejninger, som den belgiske stoette medfoerer, er saa meget mere alvorlige, som de bidrager til opretholdelsen af en selvstaendig produktionskapacitet i virksomheder, som naesten konstant staar over for en uholdbar oekonomisk situation; den koncern, som har modtaget den anfaegtede stoette kunne i 1979 notere et tab for hele aaret paa ca. 200 mio. bfr.; koncernen blev erklaeret konkurs den 4. maj 1981; produktionen paa fabrikken i Genval blev imidlertid fortsat;

8. ved at loese virksomhedernes oekonomiske problemer paa pragmatisk maade risikerer den belgiske regering at oege de konkurrencefordrejninger, som noedvendigvis foelger af stoetten, uden af den grund at komme naermere til en sektormaessig loesning, som foer eller siden ville kunne overfloediggoere statens interventioner i form af stoette; 9. den belgiske regering havde laenge haft kendskab til de vanskeligheder, som vaegbeklaedningssektoren stod over for i Belgien; den rapport om situationen inden for naevnte sektor, som det blev besluttet at udarbejde i marts 1978, blev faerdig i juni 1978 og ajourfoert i november 1978; i denne rapport paavises den begunstigede virksomheds oekonomiske vanskeligheder; den belgiske regering havde derfor tilstraekkelig tid til efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 93, stk. 3, at underrette Kommissionen om den paataenkte stoette;

V

i betragtning af det ovenfor anfoerte udgoer de af den belgiske regering trufne foranstaltninger en stoette efter traktatens artikel 92, stk. 1; stoetten opfylder ikke de noedvendige betingelser for at kunne falde ind under en af undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 92, stk. 3; den del af stoetten, som allerede er ydet, er blevet ydet ulovligt og skal tilbagebetales af den begunstigede virksomhed; den del at stoetten, som det eventuelt er blevet besluttet at yde, men som endnu ikke er udbetalt, skal annulleres -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Kongeriget Belgien traeffer de noedvendige foranstaltninger til inden for en frist paa to maaneder regnet fra meddelelsen af denne beslutning at faa tilbagebetalt de beloeb, som er udbetalt i medfoer af de stoetteforanstaltninger, som Kommissionen har faaet underretning om ved skrivelser af 26. marts 1979 og 15. april 1980. I det omfang, stoetten endnu ikke er ydet, annullerer den belgiske regering de laan og tilskud, som endnu skulle udbetales i medfoer af disse stoetteforanstaltnninger.

Artikel 2

Kongeriget Belgien underretter inden for en frist paa to maaneder regnet fra datoen for meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger det har truffet for at undgaa, at den ydede stoette faar konkurrencefordrejende foelger i fremtiden.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til kongeriget Belgien.

Bruxelles, den 10. marts 1982.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen