*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 3541/82

af 22. december 1982

om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af naturlig magnesit, kaustisk braendt, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 af 20. december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1580/82 (2), saerlig artikel 11,

efter konsultationer i Det raadgivende Udvalg som foreskrevet i naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

Kommissionen modtog i juni 1982 en klage, der blev indgivet af Grecian Magnesite Mining Industrial Shipping and Commercial Co. SA paa egne vegne og paa vegne af Financial Mining Industrial and Shipping Corporation (FIMISCO) og Macedonian Magnesite Mining Industrial Shipping Inc. (begge medlemmer af Scalistiri-koncernen), Mining Trading and Manufacturing Ltd og Magnomin General Mining Company SA; disse fire graeske producenter repraesenterer hele Faellesskabets produktion af den paagaeldende vare; klagen indeholdt bevisligheder for, at der fandt dumping sted, og at der forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf; disse bevisligheder ansaas for tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure; Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen i Faellesskabet af naturlig magnesit, kaustisk braendt, henhoerende under NIMEXE-nummer ex 25.19-59, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik, og ivaerksatte en undersoegelse;

Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, den vidste var beroerte af sagen, samt repraesentanter for eksportlande;

Kommissionen gav de direkte beroerte parter lejlighed til skriftligt at give deres mening til kende og til at blive hoert mundtligt;

eksportoererne, de fleste importoerer og en bruger, der er naevnt i klagen, gav i en vis udstraekning deres mening til kende skriftligt; en af importoererne anmodede om og fik lejlighed til at blive hoert mundtligt;

paa anmodning af klagerne fik de direkte beroerte parter eller disses repraesentanter lejlighed til at moedes i henhold til artikel 7, stk. 6, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 med henblik paa at droefte, hvorvidt de paagaeldende varer kunne sammenlignes som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i samme forordning, saerlig for saa vidt angaar varernes egenskaber og anvendelsen af dem;

for midlertidigt at fastslaa, om der fandt dumping sted, indhentede og efterproevede Kommissionen alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige, og aflagde kontrolbesoeg hos ovennaevnte klagere samt hos en producent af naturlig magnesit, kaustisk braendt, i Spanien;

en importoer fremfoerte det argument, at der var saa stor forskel paa de varer, der blev eksporteret af Den kinesiske Folkerepublik og Nordkorea, og dem, der blev anvendt ved fastsaettelsen af dumpingimportens og skadens omfang, dvs. varer fra henholdsvis spanske og graeske producenter, at disse ikke kunne betragtes som »samme vare«; de oplysninger, der hidtil har vaeret til Kommissionens raadighed, viser imidlertid, at alle varerne i overvejende grad bestaar af MgO, selv om deres kemiske sammensaetning varierer, isaer hvad angaar indholdet af Fe2O3, SiO2: CaO og Al2O3; alle de paagaeldende varers MgO-indhold ligger paa mellem 70 og 91 %; variationerne i forbindelse med den kemiske sammensaetning, massefylde, gloedetab og kornstoerrelse er maaske relevante for ganske bestemte former for anvendelse; trods disse forskelle anvendes alle produkterne imidlertid hovedsagelig til samme formaal, navnlig som bestanddel i goedningsstoffer og kvaegfoder saavel som i papirindustrien, i den kemiske og farmaceutiske industri og i byggeindustrien samt til magnesiasten;

Kommissionen konkluderede foreloebigt paa dette stadium i undersoegelsen, at de argumenter, som flere eksportoerer og importoerer fremfoerte, ikke var tilstraekkelig overbevisende til, at man kunne tilbagevise den umiddelbare formodning om, at der for alle kvaliteter af den paagaeldende magnesit er tale om »samme vare«;

Kommissionens undersoegelse af dumpingpaastanden omfattede perioden fra den 1. juli 1981 til den 30. juni 1982 og var begraenset til naturlig magnesit, kaustisk braendt, med et MgO-indhold paa mellem 70 og 91 %;

for at fastslaa, hvorvidt der var tale om dumpingimport fra Den kinesiske Folkerepublik, maatte Kommissionen tage i betragtning, at dette land ikke har markedsoekonomi, og den maatte derfor laegge den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi til grund for sin afgoerelse; klagerne pegede i den forbindelse paa priserne paa det spanske marked; en importoer foreslog, at det oestrigske marked var bedre egnet til formaalet; der blev dog foerst fremlagt bevisligheder til stoette for denne paastand paa et forholdsvis sent tidspunkt i undersoegelsen, og der er fortsat ikke grund til at tro, at anvendelsen af OEstrig som tilsvarende land i vaesentlig grad ville paavirke undersoegelsesresultaterne;

det fremgik af Kommissionens foreloebige undersoegelse i Spanien, at der var en vaesentlig produktion i landet, samt at prisniveauet for magnesit, i betragtning af den spanske producents oekonomiske resultater, stod i rimeligt forhold til produktionsomkostningerne;

det blev imidlertid haevdet, at den malm, der anvendes i den kinesiske produktion har et usaedvanligt hoejt indhold af raamagnesit, hvorved producenterne havde en naturlig konkurrencemaessig fordel over for de spanske producenter; paa dette foreloebige stadium i undersoegelsen var det vanskeligt for Kommissionen at fastlaa, hvorvidt der fandtes nogen tilsvarende naturlig fordel i Den kinesiske Folkerepublik, og i givet fald hvorledes en saadan fordel kunne afspejles i den normale vaerdi, hvis de samme betingelser fandtes i det land med markedsoekonomi, der blev anvendt ved fastsaettelsen af den normale vaerdi; Kommissionen har derfor ikke kunnet afgoere, om dette forhold skulle tages i betragtning; for at sikre, at den normale vaerdi fastsaettes paa en korrekt og rimelig maade, vil Kommissionen fortsaette undersoegelsen af, om der skal foretages en saadan tilpasning;

eksportpriserne blev fastsat paa grundlag af de priser, der er betalt eller skal betales for varer, som er eksporteret til Faellesskabet;

ved sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne tog Kommissionen i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle, der beroerte prisernes sammenlignelighed;

alle sammenligninger blev foretaget paa grundlag af priser ab fabrik;

ovennaevnte foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold viste, at der fandt dumping sted for saa vidt angaar China National Metals and Minerals Import and Export Corporation og China Metallurgical Import and Export Corporation samt, at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen paa den paagaeldende vare ved eksport til Faellesskabet;

for den paagaeldende vare var den gennemsnitlige margen paa 24 %;

for saa vidt angaar eksporten fra Kina var kun nogle grene af ovennaevnte China National Metals and Minerals Import and Export Corporation anfoert i klagen; under den foreloebige undersoegelse meddelte en af importoererne Kommissionen, at China Metallurgical Import and Export Corporation ligeledes havde eksporteret den paagaeldende vare til Faellesskabet i undersoegelsesperioden;

Kommissionen bestraebte sig paa at indhente oplysninger vedroerende maengderne af og priserne paa denne import til Faellesskabet, men har ikke modtaget noejagtige oplysninger herom;

det var Kommissionens opfattelse, at undersoegelsesresultaterne udgjorde et solidt grundlag for fastsaettelse af dumpingniveauet, og at det ville vaere at stoette manglende samarbejdsvilje, hvis man antog, at dumpingmargenen for China Metallurgical Import and Export Corporation var lavere end den dumpingmargen paa 24 %, der blev fastsat for den anden eksportoer, som havde deltaget i undersoegelsen; det blev derfor betragtet som rimeligt at anvende samme dumpingmargen for denne eksportoer;

med hensyn til den skade, som skyldes dumpingimporten, fremgaar det af de bevisligheder, som Kommissionen havde til raadighed, at indfoerslen i Faellesskabet fra Kina af naturlig magnesit, kaustisk braendt, steg fra 32 794 tons i 1978 til 41 380 tons i 1979 og til 61 931 tons i 1980; niveauet faldt lidt til 59 983 tons i 1981 og naaede ned paa 19 636 tons i foerste halvaar af 1982;

paa grundlag af de oplysninger, der var til Kommissionens raadighed, steg de kinesiske eksportoerers andel af markedet ifoelge det bedste skoen fra 12,1 % i 1978 til 14,3 % i 1979, 22,1 % i 1980 og 23,8 % i 1981;

de gennemsnitlige videresalgspriser for den paagaeldende vare med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik laa i undersoegelsesperioden 7 % under faellesskabsproducenternes priser; videresalgspriserne for disse varer var lavere end de priser, der var noedvendige for at give daekning for faellesskabsproducenternes omkostninger og for at give en rimelig fortjeneste; hvad angaar virkningerne for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen havde til raadighed, at Faellesskabets produktion af den paagaeldende vare faldt fra 100 000 tons i 1979 til 69 000 tons i 1980, hvor den forblev 1981, og faldt til 12 000 tons i foerste kvartal af 1982; sidstnaevnte tal synes imidlertid ikke at vaere repraesentativt paa aarsbasis;

de graeske producenters gennemsnitlige kapacitetsudnyttelse for den paagaeldende vare faldt fra 70,6 % i 1979 til 40 % i 1981;

de graeske producenters samlede salg af den paagaeldende vare faldt fra 101 000 tons i 1979 til 67 000 tons i 1981; for saa vidt angaar den paagaeldende vare faldt de graeske producenters gennemsnitlige andel af markedet i Faellesskabet efter deres egne beregninger fra 65 % i 1978 til 62 % i 1979, 38 % i 1980 og 37 % i 1981;

de to stoerste graeske producenter havde et tab paa 9,35 % i 1981;

antallet af beskaeftigede i produktionen af den paagaeldende vare i Graekenland har vaeret stort set uaendret i de seneste aar;

Kommissionen undersoegte ogsaa, om der er forvoldt skade af andre faktorer; forbruget i Faellesskabet er faldet; det blev imidlertid fastslaaet, at denne nedgang har beroert Faellesskabets produktion mere end den har beroert dumpingimporten; den kraftige stigning i dumpingimporten og salgspriserne for disse varer i Faellesskabet foranledigede Kommissionen til at fastlaa, at dumpingimporten af naturlig magnesit, kaustisk braendt, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik isoleret betragtet, maa anses for at have forvoldt den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade;

en importoer anfoerte, at det ikke ville vaere i Faellesskabets interesse at indfoere beskyttelsesforanstaltninger, da det ville medfoere vanskeligheder for en stor del af forbrugerne og naesten med sikkerhed betyde yderligere arbejdsloeshed for forskellige transportvirksomheder og brugere af den paagaeldende vare; Faellesskabet ville desuden blive afhaengigt af udenlandske leverandoerer af den paagaeldende vare, saafremt faellesskabsproducenterne forsvandt fra markedet; det maa vaere i brugernes interesse at have adgang til begge forsyningsmuligheder; under hensyn til ovenstaaende og de saerdeles alvorlige vanskeligheder, som Faellesskabets industri staar over for, har Kommissionen imidlertid konkluderet, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind; for at forhinde, at der forvoldes yderligere skade under proceduren, boer der gribes ind i form af indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold;

i betragtning af omfanget af den forvoldte skade, boer tolden vaere lavere end de midlertidigt fastsatte dumpingmargener, men tilstraekkelig til at afboede virkningerne af den forvoldte skade;

efter at have sammenlignet faellesskabsproducenternes vejede gennemsnitspriser og omkostninger fastslog Kommissionen, at skadens virkninger for oejeblikket vil kunne afboedes, saafremt tolden paa al import af naturlig magnesit, kaustisk braendt, med et MgO-indhold paa mellem 70 og 91 % og med oprindelse i Kina, fastsaettes til det beloeb, hvormed prisen frit Faellesskabets graense, ufortoldet, til den foerste importoer i den importerende medlemsstat er lavere end 145 ECU;

der boer fastsaettes en tidsfrist, inden for hvilken de beroerte parter kan give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres hermed en midlertidig antidumpingtold paa naturlig magnesit, kaustisk braendt, med et MgO-indhold paa mellem 70 og 91 %, henhoerende under pos. 25.19 ex B i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 25.19-59, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik.

2. Tolden fastsaettes til det beloeb, hvormed prisen pr. ton, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, er lavere end 145 ECU.

Priserne frit Faellesskabets graense er netto, hvis salgsbetingelserne lyder paa betaling inden for 30 dage fra afsendelsestidspunktet; de forhoejes eller nedsaettes med 1 % for hver maaned, hvormed betalingsfristen forlaenges eller afkortes.

3. Gaeldende bestemmelser for toldafgifter finder anvendelse paa tolden.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af sikkerhedsstillelse svarende til det midlertidige toldbeloeb. Artikel 2

De beroerte parter kan inden for en frist paa en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 3017/79.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 14 i forordning (EOEF) nr. 3017/79.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1982.

Paa Kommissionens vegne

Wilhelm HAFERKAMP

Naestformand

(1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 1.

(2) EFT nr. L 178 af 22. 6. 1982, s. 9.

(3) EFT nr. C 162 af 29. 6. 1982, s. 2, og EFT nr. C 192 af 27. 7. 1982, s. 7 (berigtigelse).