BILAG

ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN VÆSENTLIG ÆNDRING AF VARESPECIFIKATIONEN FOR EN BESKYTTET OPRINDELSESBETEGNELSE ELLER EN BESKYTTET GEOGRAFISK BETEGNELSE

Ansøgning om godkendelse af en ændring, jf. artikel 53, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

»Liquirizia di Calabria«

EU-nr.: PDO-IT-00644-AM02 — 10.5.2018

BOB ( X ) BGB ( )

1. Ansøgende sammenslutning og legitim interesse

Consorzio di tutela della Liquirizia di Calabria DOP Corso Luigi Fera, 79 87100 Cosenza ITALIEN liquiriziadicalabria.dop@pecimpresa.it

Consorzio di tutela della Liquirizia di Calabria DOP (sammenslutning for beskyttelse af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Liquirizia di Calabria«) er berettiget til at indgive ansøgning om ændring i medfør af artikel 13, stk. 1, i det italienske landbrugs-, fødevare- og skovbrugsministeriums dekret nr. 12511 af 14. oktober 2013.

2. Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3. Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen

— ☐ Produktets betegnelse — ☒ Beskrivelse af produktet — ☐ Geografisk område — ☐ Bevis for oprindelse — ☒ Produktionsmetode — ☐ Tilknytning — ☐ Mærkning — ☒ Andet: [kontrolorgan, ajourføring af henvisninger til lovgivning]

4. Type ændring

— ☒ Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB. — ☐ Ændring — der ikke kan betegnes som en mindre ændring, jf. artikel 53, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 — af varespecifikationen for en registreret BOB eller BGB, for hvilken der ikke er offentliggjort et enhedsdokument (eller tilsvarende).

5. Ændring(er)

Beskrivelse af produktet

Artikel 2 i varespecifikationen — punkt 3.2 i enhedsdokumentet

— Teksten vedrørende »frisk rod«: »— Vandindhold: mellem 48 % og 52 % — Glycyrrhizinsyreindhold: mellem 0,60 % og 1,40 %« affattes således: »— Vandindhold ≤ 52 % — Glycyrrhizinsyreindhold ≤ 1,40 %«

Ændringen har til formål at lade markedet for »Liquirizia di Calabria« BOB omfatte typen »frisk rod« med et vandindhold og et glycyrrhizinsyreindhold, der er lavere end de allerede foreskrevne minimumsværdier.

Ændringen af værdien for vandindhold for typen »frisk rod« hænger sammen med de ekstreme udsving i vejrforholdene, som også har indvirkning på vandindholdet i lakridsroden på høsttidspunktet. Man har derfor vurderet, at det er hensigtsmæssigt at fjerne minimumsværdien for vandindhold, men bevare det højst tilladte vandindhold.

Ændringen af glycyrrhizinsyreindhold har til formål at lade markedet for »Liquirizia di Calabria« BOB omfatte friske lakridsrødder med et glycyrrhizinsyreindhold på under 0,60 %. Denne ændring berører ikke produktets særlige kendetegn, eftersom produktet adskiller sig på markedet ved et lavere glycyrrhizinsyreindhold end de lakridsrødder, der dyrkes i andre regioner.

— Teksten vedrørende »tørret rod«: »— Vandindhold mellem 6 % og 12 % — Glycyrrhizinsyreindhold mellem 1,2 % og 2,4 %« affattes således: »— Vandindhold: ≤ 12 % — Glycyrrhizinsyreindhold: ≤ 5 % i tørstoffet.«

Formålet med ændringen er at tillade, at typen »tørret rod« af »Liquirizia di Calabria« BOB har et vandindhold, der ligger under de allerede foreskrevne værdier, og at omdefinere glycyrrhizinsyreindholdet ved at afskaffe værdintervallet og indføre en enkelt maksimumsværdi, der beregnes som procentdel af tørstoffet.

Ansøgningen om ændringen af parametrene for vandindholdet er berettiget, da grænseværdierne for tørret lakridsrod hænger tæt sammen med forhold, der vedrører det naturlige miljø, med fremgangsmåden og med pakke- og lagringsmetoderne. Forekomsten af minimumsværdien for vandindhold fører på uberettiget vis til en indskrækning af produktionssystemet for »Liquirizia di Calabria«.

Anmodningen om ændring af parameteren for glycyrrhizinsyreindhold er nødvendig for at sikre overensstemmelse med de værdier, der er angivet for den »friske rod«. Undersøgelser har nemlig vist, at den værdi for glycyrrhizinsyreindhold, der er angivet i den gældende varespecifikation, for den tørrede rod ikke er afstemt efter værdierne for den friske rod. Der er således tale om en fejl, som skal rettes for at sikre, at oplysningerne i varespecifikationen er korrekte.

Indførelsen af en enkelt tilladt maksimumsværdi for glycyrrhizinsyre og forhøjelsen heraf har ingen indvirkning på oplysningerne i enhedsdokumentet vedrørende produktets særlige kendetegn, som har muliggjort registreringen af betegnelsen »Liquirizia di Calabria«. Under alle omstændigheder overholder det maksimale indhold af glycyrrhizinsyre i lakridsroden, således som det herefter fremgår for tørret rod, fortsat den nuværende værdi, dvs. 1,40 %, der forbliver uændret.

— Teksten vedrørende »rodekstrakt«: »— Glycyrrhizinsyreindhold mellem 3 % og 6 %« affattes således: »— Glycyrrhizinsyreindhold: ≤ 6 % i tørstoffet«

Med ændringen præciseres det, at bestemmelsen af parametrene er forbundet med tørstoffet, og at der tages hensyn til resultaterne af en undersøgelse, som for nylig blev gennemført inden for rammerne af et projekt, der var finansieret af ministeriet for forskning og universiteter ved hjælp af midler fra de nationale operationelle programmer for forskning og udvikling 2007-2013, hvorved data fra de seneste 17 år blev vurderet. Af undersøgelsen fremgår det, at i løbet af de seneste 17 år er koncentrationen (i procent) af glycyrrhizinsyre i rodekstrakter fra lakridsrod produceret i Calabrien gradvist faldet.

Derfor anses det for hensigtsmæssigt at afskaffe den minimumsværdi for glycyrrhizinsyre, som var fastsat i varespecifikationen. Ændringen bekræfter yderligere de særlige kendetegn ved det geografiske dyrkningsområde, som gør, at produkter med betegnelsen »Liquirizia di Calabria« BOB adskiller sig fra lakridsrødder, der dyrkes i andre områder, ved at have et betydeligt lavere glycyrrhizinsyreindhold.

Produktionsmetode

Artikel 5 i varespecifikationen

Sætningen:

»Tørringsprocessen finder sted på åbne, ventilerede solrige steder, eller i lukkede rum med god luftventilation eller i ventilationsovne, hvorved det undgås, at produktet udsættes for temperaturer over 50 °C, som ændrer dets egenskaber.«

affattes således:

»Tørringsprocessen kan finde sted på åbne, ventilerede solrige steder, i lukkede rum med god luftventilation, i ventilationsovne og i særlige tørreanlæg, hvorved det undgås, at produktet udsættes for temperaturer over 60 °C, som ændrer dets egenskaber.«

Der er indført mulighed for at anvende en ny generation af tørreanlæg (soltørringsanlæg) til tørringsprocessen for at tilpasse varespecifikationen til den nye teknologi, som anvendes på fødevareområdet.

Med ændringerne af artikel 5 præciseres temperaturgrænseværdien for tørring af lakridsrod før markedsføringen for at garantere produktets kvalitet og plantesundheden.

Med hensyn til sidstnævnte skal det bemærkes, at tørrede lakridsrødder, som opbevares på lager og undertiden på salgsstedet, kan angribes af almindelig borebille Anobium punctatum, også kaldet »træorm«.

Videnskabelige undersøgelser, der er gennemført på »Liquirizia di Calabria« for at kontrollere udviklingen af de aktive stoffer i produktet ved 30, 40, 50 og 60 °C for at kunne garantere kvaliteten af produktet og for at finde frem til den højeste temperatur og den længste eksponeringstid, som gør det muligt at uskadeliggøre ovennævnte skadedyr.

Forskningsresultaterne har vist, at tørring af lakridsrod ved temperaturer på op til 60 °C ikke medfører nogen særlige ændringer af lakridsrøddernes sammensætning, som kunne påvirke kvaliteten af produktet i negativ retning. Det har også vist sig, at skadedyret på larvestadiet er mest modstandsdygtig overfor varme, men at selv en meget kort eksponering (5 minutter) ved temperaturer over 52 °C fører til en dødelighed på 100 % af larverne, hvilket gør, at man kan forhindre, at larver udvikles til borebiller i de partier, som bringes på markedet.

Andet

Kontrolorgan

I artikel 7 i varespecifikationen indføres navn, adresse og kontaktoplysninger vedrørende det kontrolorgan, som er ansvarlig for varespecifikationen.

Lovgivningsmæssige ajourføringer

Henvisningerne til forordning (EF) nr. 510/2006 er erstattet af henvisninger til forordning (EU) nr. 1151/2012.

ENHEDSDOKUMENT

»Liquirizia di Calabria«

EU-nr.: PDO-IT-00644-AM02 — 10.5.2018

BOB ( X ) BGB ( )

1. Betegnelse

»Liquirizia di Calabria«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.8 — Andre produkter i bilag I til traktaten (krydderier m.m.)

Kategori 2.3 — Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk samt konfekturevarer

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Liquirizia di Calabria« er udelukkende forbeholdt frisk eller tørret lakridsrod og ekstrakt deraf. Lakridsroden skal komme fra dyrket eller vildtvoksende Glychirrhiza glabra var. typica (bælgplantefamilien), som i Calabrien benævnes »Cordara«.

Lakridsrod mærket med »Liquirizia di Calabria« BOB skal ved markedsføringen have følgende egenskaber:

Frisk rod:

— Farve: strågul

— Smag: sødlig, aromatisk, intens og vedvarende smag

— Vandindhold ≤ 52 %;

— Glycyrrhizinsyreindhold ≤ 1,40 %

Tørret rod:

— Farve: fra strågul til okkergul

— Smag: sødlig, frugtagtig og let astringerende

— Vandindhold: ≤ 12 %

— Glycyrrhizinsyreindhold: ≤ 5 % i tørstoffet

Rodekstrakt:

— Farve: brændt jordbrun til sort farve

— Smag: sødlig-bitter, aromatisk, intens og lang eftersmag

— Vandindhold: mellem 9 % og 15 %

— Glycyrrhizinsyreindhold: ≤ 6 % i tørstoffet

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Samtlige trin i produktionsprocessen fra dyrkning til høst samt tørring og forarbejdning skal finde sted inden for det afgrænsede område, som er beskrevet i punkt 4.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

»Liquirizia di Calabria« BOB sælges i pakninger af karton, glas, metal, keramik, polypropen eller HD-polyethylen og alle materialer, som er tilladt ifølge gældende lovgivning om emballering af levnedsmidler. Emballagerne kan veje mellem 5 gram og 25 kg. Hver emballage skal i alle tilfælde være forseglet på en sådan måde, at forseglingen brydes, hvis pakningen åbnes.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Etiketten skal være forsynet med logoet for oprindelsesbetegnelsen, det løbenummer, som tildeles af kontrolorganet, og pakkedato for produktet i enkeltpakningerne. Logoet for benævnelsen »Liquirizia di Calabria« BOB består af en stiliseret, ligesidet rhombe med rette vinkler. Mindstestørrelsen for logoet i sin helhed er i højde og bredde mindst 0,5 cm. Logoet må trykkes i en hvilken som helst farve.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Produktionsområdet for »Liquirizia di Calabria« omfatter alle de kommuner, der er nærmere angivet i varespecifikationen, hvor planten Glycyrrhiza glabra var. typica, som i Calabrien benævnes »Cordara«, vokser naturligt eller dyrkes i op til en højde på 650 meter over havet. Dette område afgrænses mod nord af bjergmassivet Pollino, som mod nordøst skråner jævnt ned mod området Rocca Imperiale, og er således adskilt fra regionen Basilicata. Området omfatter Crati-dalens områder, der ligger til venstre og højre for floden, der løber fra syd mod nord og gennem Sibari-sletten munder ud i det Ioniske Hav mod nordøst. På den side, som vender ud mod Det Tyrrenske Hav, indgår fra nord til syd områderne mellem kommunerne Falconara Albanese og Nicotera. På den side, som vender ud mod det Det Ioniske Hav, indgår fra nord de områder, der grænser op til Sibari-sletten, og den store slette i Crotone-regionen, som når helt ud til Calabriens yderste spids.

5. Tilknytning til det geografiske område

Produktionsområdet for lakridsrod har historisk set været Calabriens kystområde, først og fremmest det område, der udgøres af kommunerne Villapiana, Cerchiara di Calabria, Cassano Ionio-Sibari, Corigliano Calabro og Rossano (som alle er beliggende sig på Sibari-sletten), på grund af slettejordernes naturlige beskaffenhed i kraft af deres indhold af siliciumforbindelser, høje indhold af gruspartikler og neutrale pH-værdi. Også i klimatisk henseende har Sibari-sletten, hvor den største produktion af lakridsrod stadig foregår, gunstige betingelser for plantens udbredelse på grund af bjergenes nærhed og fraværet af strømningslinjer for vinden, eftersom de omgivende Pollino- og Sila-bjerge danner en naturlig barriere. Lakridsplanterne vokser naturligt og dyrkes langs kysterne og breder sig over sletterne i kystområdet ved Det Tyrrenske Hav (Lamezia, Falerna, Nocera Tirenese osv.) og ved Det Ioniske Hav (Crotone, Isola Capo Rizzuto, Chiaravalle, Badolato, Roccella Jonica osv.) til bakkeområderne inde i landet. Gennem Calabriens største floders dale breder de sig til bakkerne inde i landet, som havet på grund af bakkernes særlige beskaffenhed har en gunstig indflydelse på. Lakridsroden findes derfor også med samme egenskaber adskillige kilometer fra kysten.

Det fremherskende klima er middelhavsklima, som med lange, varme og tørre somre og milde vintre fremmer en jævn spredning af Glychyrrhiza glabra var. typica (den såkaldte Cordara) i hele det område, der er tale om.

Lakridsrod med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Liquirizia di Calabria« adskiller sig klart fra lignende sorter, når det gælder fysisk-kemiske egenskaber, ved at indeholde sekundære metabolitter, bl.a. aktivstoffet glycyrrhizinsyre, som bestemmer plantens kommercielle og farmakognostiske egenskaber. Den gennemsnitlige procentandel af denne saponin i »Liquirizia di Calabria« er lavere end i sorter og varianter, og det er grunden til, at »Liquirizia di Calabria« er meget efterspurgt på markedet. De senest gennemførte undersøgelser har yderligere fastslået forskellen mellem »Liquirizia di Calabria« og lakridsrod fra andre tilgrænsende områder, hvad angår glycyrrhizinsyreindhold, der som nævnt er betydeligt lavere end i lakridsrødder fra andre regioner, og det samme gælder sukkerindholdet, som også er lavere. En anden undersøgelse af den flygtige andel har vist, at der er en tydelig forskel i sammensætning mellem »Liquirizia di Calabria« og lakridsrod fra andre dele af Italien og fra andre lande. Endelig har en sammenligning med lakridsekstrakt fra andre lande vist, at »Liquirizia di Calabria« har en anden kvalitets- og kvantitetsmæssig sammensætning, når det gælder fenolforbindelser.

Undersøgelsen viste især, at indholdet af liquiritigenin og iso-liquiritigenin i »Liquirizia di Calabria« er meget lille til forskel fra licochalcon A, som forekommer i betydelige mængder, men ikke findes i andre prøver eller forekommer sammen med licochalcon B.

Calabrien er en region, som i kraft af sine geografiske forhold og topografi har fuldstændigt unikke egenskaber sammenlignet med alle de øvrige italienske regioner. Calabrien, der udgør den yderste spids af den italienske halvø, betragtes selv som en aflang og smal halvø, der er omgivet af havet langs kystlinjen på ca. 800 km. Regionen kan i visse henseender sammenlignes med Apulien, men i andre henseender er den helt anderledes.

Calabrien er delt på langs i to dele af den høje bjergkæde Appenninerne, et ganske enestående forhold blandt Italiens regioner. På grund af Calabriens sammensætning og topografi hersker der enestående og karakteristiske biologiske, jordbundsmæssige og klimatiske forhold sammenlignet med resten af halvøen, hvad angår middeltemperaturer, temperaturudsving, fugtighed, nedbørsudbredelse, nedbørsmængde, vind, solskinstimer, solindstråling og dermed jordbundstemperatur. Dette er påvist i stor udstrækning gennem talrige videnskabelige undersøgelser.

Dette særlige voksested har i århundredernes løb udsat arten for et stort tilpasningsmæssigt pres og dermed påvirket dens udvikling og været bestemmende for dens sammensætning og egenskaber med hensyn til næringsværdi og aroma. Det har frembragt en specifik kemotype, nemlig »Liquirizia di Calabria«.

Denne særlige type lakridsrod er kendetegnende for Calabrien. Den var allerede velkendt i 1600-tallet, fremgår det af talrige dokumenter, bl.a. den berømte »Trattato di terapeutica e farmacologia« (afhandling om behandling og farmakologi), bind I (1903), hvori det anføres, at »… sorten kommer fra Glycyrrhiza glabra (Leguminosae Papilionaceae), som er hjemmehørende i Sydvesteuropa. I visse tilfælde er medicinalplantens rod kendt under navnet Liquirizia di Calabria for at adskille den fra lysere lakridsrod fra Rusland, som kommer fra Glycyrrhiza glandulifera eller G. echinata, der vokser i Sydøsteuropa«. Yderligere hedder det i 14. udgave af den berømte Encyclopaedia Britannica (1928): »…The preparation of the juice is a widely extended industry along the Mediterranean coast, but the quality best appreciated in Great Britain is made in Calabria…« (Fremstillingen af saften af lakridsrod er udbredt langs Middelhavskysten, men den kvalitet, som værdsættes højst i Storbritannien, er lakridsrod, der produceres i Calabrien …) Den opfattelse, som kommer til udtryk i Encyclopaedia Britannica, bekræftes i en rapport udarbejdet af De Forenede Staters udenrigsministerium med titlen »The licorice plant« (1985).

Betegnelsen »Liquirizia di Calabria« benævner et komplekst »produkt«, der er et resultat af samspillet mellem naturen og menneskets arbejde, som i århundreder er blevet videreført og er blevet en sand tradition i regionen Calabrien. Dette fremgår af værker og publikationer som »Dipinto di Saint-Non« fra slutningen af 1700-tallet, »Stato delle persone i Calabria. I concari« (Beskrivelse af Calabriens befolkning. Lakridsproducenter) af Vincenzo Padula (1864), »Piante officinali in Calabria: presupposti e prospettive« (1951): »Pece e liquirizia nei casali cosentini del Settecento: forma d’industrie e forze di lavoro« (Beg og lakrids i landbrug i området Cosenza i 1700-tallet: industrityper og arbejdskraft) af Augusto Placanica (1980), »I »Conci« e la produzione del succo di liquerizia in Calabria« (Produktionssteder og produktion af lakrids i Calabrien) af Gennaro Matacena (1986), »La dolce industria. Conci e liquirizia in provincia di Cosenza dal XVIII al XX secolo« (Den søde industri. Produktionssteder og lakrids i regionen Cosenza fra 1700- til 1900-tallet) af Vittorio Marzi et al. (1991) samt mange andre tekster, som er udgivet i 1700-tallet og frem til i dag. I anden halvdel af 1700-tallet strakte dyrkningen af lakridsrod sig langs Det Ioniske Havs kyst, navnlig til de nordlige grænser mod Basilicata på den vidtstrakte Sibari-slette, hvor den voksede talrige steder helt ud til Crotone og Reggio Calabria. Den findes dog også i stor udstrækning i Crati-dalen, som fra Cosenza går over i Sibari-sletten samt på store områder ved Det Tyrrenske Havs kyst.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

Den konsoliderede udgave af varespecifikationen kan ses på webstedet: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335«

eller

ved at gå direkte til det italienske landbrugsfødevare- og skovministeriums hjemmeside (www.politicheagricole.it) og klikke på »Qualità [Kvalitet]« (øverst til højre), derefter på »Prodotti DOP, IGP e STG« (BOB-, BGB- og GTS-produkter) (i venstre side) og til sidst på »Disciplinari di Produzione all’esame dell'UE (Varespecifikationer til behandling i Den Europæiske Union).