*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2351/89

af 28. juli 1989

om aendring af forordning (EOEF) nr. 441/88 om gennemforelsesbestemmelser for obligatorisk destillation som omhandlet i artikel 39 i forordning (EOEF) nr. 822/87

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1236/89 (2), saerlig artikel 39, stk. 9, og

ud fra foelgende betragtninger:

Raadets forordning (EOEF) nr. 2179/83 af 25. juli 1983 om fastsaettelse af generelle regler for destillation af vin og biprodukter fra vinfremstilling (3) er senest blevet aendret ved forordning (EOEF) nr. 2505/88 (4); en raekke bestemmelser om stoetteudbetaling, der tidligere er blevet fastsat ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 441/88 (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1596/88 (6), er blevet overfloedige paa grund af aendringen; forordning (EOEF) nr. 441/88 boer derfor ogsaa aendres, idet der bl.a. fastsaettes, at der skal stilles en sikkerhed, saafremt visse beviser, der er noedendige for stoettens udbetaling, endnu ikke foreligger;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EOEF) nr. 441/88 foretages foelgende aendringer:

1. Artikel 16, stk. 2 og 3, affattes saaledes:

»2. Destillerier, der oensker at opnaa den i stk. 1 omhandlede stoette, indgiver senest den 31. december efter det paagaeldende produktionsaar den i artikel 17 i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede ansoegning og dokumentation.

3. Det i artikel 17, stk. 1, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede bevis kan erstattes af beviset for, at der er stillet en sikkerhed over for interventionsorganet. Denne sikkerhed er lig med 110 % af den ansoegte stoette.

I det i foerste afsnit omhandlede tilfaelde foeres beviset for, at destilleriet har betalt den samlede opkoebspris, jf. artikel 13, over for interventionsorganet senest den 31. marts efter det paagaeldende produktionsaar. Senest tre maaneder efter at dette bevis er foert, frigiver interventionsorganet sikkerheden.

Hvis det i andet afsnit omhandlede bevis foeres efter den 31. marts, men inden den 1. juni i det foelgende aar, og denne forsinkelse ikke skyldes en grov forsoemmelighed fra destilleriets side, frigiver interventionsorganet 80 % af sikkerheden.

I alle de oevrige tilfaelde fortabes sikkerheden.

4. Hvis det af det i artikel 17, stk. 1, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede bevis fremgaar, at den i artikel 13, stk. 2, i naervaerende forordning fastsatte frist ikke er overholdt, men at forsinkelsen ikke overskrider 30 dage, nedsaettes den stoette, der skal udbetales destilleriet, med 20 %. Der udbetales ingen stoette, hvis forsinkelsen overstiger 30 dage.

5. Konstateres det, at destilleriet ikke har betalt producenten opkoebsprisen, udbetaler interventionsorganet inden den 1. juni i produktionsaaret efter det produktionsaar, hvor vinen er blevet leveret, producenten et beloeb svarende til stoetten, eventuelt gennem interventionsorganet i producentens medlemsstat.«

2. I artikel 17:

- aendres »31. oktober« i stk. 1, foerste afsnit, til »30. november«

- affattes stk. 2 saaledes:

»2. Den pris, som interventionsorganet skal betale destilleret for de leverede produkter, fastsaettes, naar den i artikel 39 i forordning (EOEF) nr. 822/87 omhandlede destillation udloeses. Har destilleriet ikke modtaget stoette, finder artikel 16, stk. 2 til 5, anvendelse med de noedvendige aendringer.«

Hvis det i artikel 17, stk. 1, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede bevis viser, at fristen i artikel 13, stk. 2, ikke er overholdt, men at denne forsinkelse ikke overstiger 30 dage, nedsaettes den pris, der skal betales destilleriet for den leverede alkohol, med 20 %. Der udbetales ikke noget beloeb for alkoholen, hvis forsinkelsen overstiger 30 dage.

- stk. 4, andet afsnit, ophaeves.

3. Artikel 18, stk. 5, andet afsnit, affattes saaledes:

»For at modtage stoetten forelaegger forarbejdningsvirksomheden senest den 31. december det kompetente interventionsorgan en ansoegning, ledsaget af bevis for, at den i artikel 26, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede sikkerhed er stillet.«

4. Artikel 18, stk. 6, affattes saaledes:

»6. Med forbehold af artikel 23 i forordning (EOEF) nr. 2179/83 frigives sikkerheden kun, hvis den i artikel 17 i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede dokumentation forelaegges det kompetente interventionsorgan senest tolv maaneder efter ansoegningens indgivelse.

Sikkerheden frigives i forhold til de maengder, for hvilke der fremlaegges dokumentation.

Hvis det i artikel 26, stk. 4, fjerde afsnit, andet led, i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede bevis viser, at den i artikel 13, stk. 2, fastsatte frist ikke er overholdt, men at forsinkelsen ikke overstiger 30 dage, frigives der et beloeb svarende til 80 % af sikkerheden. Sikkerheden fortabes, hvis forsinkelsen overstiger 30 dage.

Konstateres det, at den virksomhed, der fremstiller vin, tilsat alkohol, bestemt til destillation, ikke har betalt producenten opkoebsprisen, udbetaler interventionsorganet inden den 1. juli i produktionsaaret efter det produktionsaar, hvor vinen er leveret, producenten et beloeb svarende til stoetten, eventuelt gennem interventionsorganet i den medlemsstat, hvor producenten er hjemmehoerende.«

5. Artikel 19, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Samtidig med at medlemsstaterne sender de i artikel 20 i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede oplysninger, underretter de Kommissionen om, hvilke maengder bordvin og vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, opdelt efter farve, der er blevet destilleret ved destillation efter artikel 39 i forordning (EOEF) nr. 822/87.«

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft den 1. september 1989.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 28. juli 1989.

Paa Kommissionens vegne

Ray MAC SHARRY

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 1.

(2) EFT nr. L 128 af 11. 5. 1989, s. 31.

(3) EFT nr. L 212 af 3. 8. 1983, s. 1.

(4) EFT nr. L 225 af 15. 8. 1988, s. 14.

(5) EFT nr. L 45 af 18. 2. 1988, s. 15.

(6) EFT nr. L 142 af 9. 6. 1988, s. 17.