Kommissionens beslutning

af 27. november 2002

om præmieordning for rejsearrangører, Grækenland

(meddelt under nummer K(2002) 4488)

(Kun den græske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2003/262/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 26. september 2001, som blev registreret i Kommissionen den 1. oktober 2001, bad det tyske finansministerium Kommissionen om oplysninger om Grækenlands formodede indførelse af en præmieordning for rejsearrangører. De tyske myndigheder ønskede navnlig at få oplyst, om en sådan ordning indebar statsstøtte, og om ordningen i givet fald var blevet anmeldt af Grækenland.

(2) Ved brev D/54388 af 24. oktober 2001 til Grækenlands faste repræsentation udbad Kommissionen sig oplysninger om ovennævnte præmieordning for at kunne foretage en vurdering i forhold til de gældende statsstøtteregler. Ved brev af 21. november 2001 fra Grækenlands faste repræsentation, der blev registreret i Kommissionen den 27. november 2001, samt under et bilateralt møde afholdt den 11. februar 2002 svarede de græske myndigheder på anmodningen. Det fremgik af de oplysninger, de græske myndigheder fremlagde, at den pågældende ordning var trådt i kraft inden Kommissionens stillingtagen, og ordningen blev derfor registreret som ikke anmeldt støtte.

(3) Ved brev SG(2002) D/229610 af 26. april 2002 meddelte Kommissionen Grækenland, at den efter at have undersøgt de græske myndigheders oplysninger om præmieordningen til rejsearrangører inden for rammerne af EF-traktatens artikel 87 og 88 og EØS-aftalens artikel 61 og 62 havde besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for ordningen. Ved samme lejlighed opfordrede Kommissionen Grækenland til at fremsætte sine bemærkninger og at give alle oplysninger, der kunne være nyttige for vurderingen af den omhandlede foranstaltning, inden for en frist på en måned efter modtagelsen af dette brev.

(4) Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure over for præmieordningen for rejsearrangører er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2). De interesserede blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger til Kommissionen inden for en frist på en måned fra datoen for denne offentliggørelse.

(5) Ved brev af 7. juni 2002 fra Grækenlands faste repræsentation, der blev registreret i Kommissionen den 13. juni 2002, fremsendte de græske myndigheder deres bemærkninger.

(6) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.

II. BESKRIVELSE AF DEN FORANSTALTNING OVER FOR HVILKEN KOMMISSIONEN HAR INDLEDT PROCEDUREN

(7) Ifølge den ordning, der blev indført ved beslutning 503820/18-10-01 truffet af formanden for det græske turistbureau (EOT), vil rejsearrangører, der befordrer udenlandske turister til Grækenland i perioden medio oktober til ultimo november og primo marts til medio april hvert år få tildelt en præmie på 40 EUR pr. rejsende. En sådan ordning blev offentliggjort ved indkaldelse af interessetilkendegivelser på de relevante markeder for græsk turisme og skulle gælde fra efteråret 2001 til foråret 2004. Endvidere vil ordningen eventuelt kunne udvides til at gælde hele "lavsæsonen", hvis antallet af turister i løbet af vinteren skulle begrunde det.

(8) Ifølge de græske myndigheder er formålet med ordningen at opveje sæsonudsving i turistefterspørgslen efter græske destinationer ved at satse på en forøgelse af antallet af turister i "lavsæsonen". De græske myndigheder mener imidlertid, at ordningen skulle betyde lavere priser for forbrugerne, hvilket får dem til at mene, at den pågældende ordning ikke indebærer statsstøtte til rejsearrangørerne. De græske myndigheder har i den henseende oplyst, at der endnu ikke er udbetalt nogen præmier.

(9) I betragtning af ovennævnte karakteristika for præmieordningen for rejsearrangører kan Kommissionen for det første nævne, at de fordele, som de støttemodtagende virksomheder eventuelt måtte have haft, skal vurderes på to niveauer, nemlig selve rejsearrangørerne og operatørerne i turistbranchen i Grækenland.

(10) Når den omhandlede foranstaltning vurderes ud fra rejsearrangørernes synspunkt, har Kommissionen navnlig bemærket, at der ikke er nogen garanti for, at alle arrangørerne vil kunne gøre krav på ovennævnte præmier, og heller ikke at præmierne ydes uafhængigt af transportmiddel. Faktisk ser ordningen ud til især at henvende sig til rejsearrangører (package tour operators), der tilbyder arrangerede rejser på visse markeder, der skønnes at være relevante. Da der endvidere ikke er indgået en aftale mellem den kompetente administration og de berørte rejsearrangører, er der heller ingen garanti for, at ydelse af sådanne præmier medfører et tilsvarende prisfald for turisterne. Det kan dog heller ikke på nuværende tidspunkt fastslås, om den omhandlede ordning giver direkte økonomiske fordele for visse virksomheder.

(11) Når den omhandlede foranstaltning vurderes med henblik på operatørerne i turistsektoren i Grækenland, har Kommissionen navnlig bemærket - således som også understreget i beslutning 1999/99/EF om regionen Siciliens lov nr. 25/93 om særforanstaltninger med henblik på beskæftigelse i erhvervslivet på Sicilien(3) - at operatørerne i turistsektoren under alle omstændigheder vil få en indirekte fordel i form af stigende efterspørgsel takket være ovennævnte præmier. Kommissionen mener således på nuværende tidspunkt, at sådanne præmier vil styrke den økonomiske stilling og spillerummet for operatørerne i turistsektoren i Grækenland i forhold til de konkurrenter, der ikke får præmien.

(12) Da der er tale om støtte, der synes at være varig og afspejles i færre løbende omkostninger for virksomhederne, mener Kommissionen foreløbigt, at den pågældende støtte bør betragtes som driftsstøtte. Retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte(4) fastslår imidlertid det generelle princip om forbud mod regionalstøtte, der ydes med henblik på at nedbringe en virksomheds løbende udgifter (driftsstøtte), således at der dog undtagelsesvist kan ydes støtte i områder, der falder ind under undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), "på betingelse af, at den findes velbegrundet på grundlag af dens bidrag til den regionale udvikling og støttens karakter, og at dens omfang står i forhold til de ulemper, den skal opveje" (punkt 4.15). Som det også hedder i retningslinjerne, er det op til medlemsstaten at påvise tilstedeværelsen af ulemperne og bedømme omfanget heraf. Endelig skal driftsstøtten være tidsbegrænset og degressiv.

(13) Kommissionen mener derfor ikke, at de græske myndigheder har fremlagt oplysninger, som giver den grund til at mene, at præmierne til de pågældende rejsearrangører er velbegrundede på grundlag af deres bidrag til den regionale udvikling og støttens karakter, og at deres omfang står i forhold til de ulemper, de skal opveje. Det synes også vanskeligt at vurdere, om betingelsen om degressiv driftsstøtte er opfyldt. Endvidere bemærker Kommissionen, at hvis en del af de tildelte præmier går til rejsearrangører etableret uden for Grækenland, vil sådan støtte eventuelt kunne tildeles regioner, der ikke er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Kommissionen kan derfor ikke på nuværende tidspunkt fastslå, at præmieordningen for rejsearrangører i denne henseende var forenelig med de relevante bestemmelser i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, hvorfor den nærer tvivl om foreneligheden med traktaten.

(14) Hertil kommer, at Kommissionen også nærer tvivl om ordningens forenelighed med det generelle princip om forbud mod eksportstøtte, som i øvrigt præciseres og gentages i punkt 4.17 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte. De nævnte præmier tildeles rejsearrangører, der (direkte eller indirekte alt efter pakkens udformning) tilbyder produkter fra virksomheder, der er aktive i den græske turistindustri (navnlig hoteller og restauranter), på det internationale marked. I betragtning af foranstaltningens forventede virkninger (øget turisttilførsel og dermed øget indtjening for operatørerne i turistsektoren) kan det ikke på nuværende tidspunkt udelukkes, at iværksættelsen af ordningen indebærer støtte til mellemled i distributionssektoren (i dette tilfælde rejsearrangører) i forhold til de resultater, som opnås ved eksport af et givet produkt (turisme).

III. BEMÆRKNINGER FRA DE GRÆSKE MYNDIGHEDER

(15) De græske myndigheder understreger i deres bemærkninger til den her omhandlede formelle undersøgelsesprocedure, at selv om turistsektoren er vældig godt udviklet i Grækenland, er det ikke lykkedes at opveje den stærkt sæsonbetonede efterspørgsel, og afhængigheden af rejsearrangørerne er større, end det er tilfældet for de europæiske konkurrenter, bl.a. på grund af den afstand der er mellem Grækenland og de største markeder. Ifølge de græske myndigheder er dette endvidere grunden til, at der i det operationelle program "konkurrenceevne", således som godkendt af Kommissionen for perioden 2000-2006, er planlagt gennemførelse af foranstaltninger, der tager sigte på at skabe efterspørgsel uden for turistsæsonen.

(16) I den forbindelse understreger de græske myndigheder navnlig, at de ikke har vurderet, at præmieordningerne til rejseoperatørerne kunne indebære statsstøtte, hvilket er grunden til, at ordningen ikke er blevet anmeldt til Kommissionen.

Det var absolut nødvendigt at godkende en sådan ordning for at klare konkurrencen fra tredjelande i Middelhavsområdet, eftersom disse lande finansierer de europæiske rejsearrangører, således at de kan tilbyde "turistpakker" til fordelagtige priser.

De græske myndigheder fremhæver også, at det ikke vil være muligt at favorisere visse virksomheder, da alle rejsearrangører, der opfylder betingelserne for tildeling af præmier ifølge denne ordning, automatisk vil få adgang til ovennævnte præmier, og at ydelsen sker uanset transportmiddel (i den henseende mener de græske myndigheder også, at prisfaldet på turistpakkerne vil komme forbrugerne til gode, da det kun er virkelig lave priser, der kan få forbrugerne til at interessere sig for nye rejsemål).

(17) Selv om de græske myndigheder erklærer sig overbevist om, at et sådant system er det eneste, der vil give dem mulighed for at nå de fastsatte mål, har de dog bekræftet, at der endnu ikke er udbetalt nogen præmier, samtidig med at de anfører, at den gæld, de i mellemtiden har oparbejdet over for de græske rejsearrangører, vil blive honoreret i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte(5).

IV. VURDERING

(18) Kommissionen har undersøgt de græske myndigheders bemærkninger inden for rammerne af den her omhandlede formelle undersøgelsesprocedure.

(19) Hvad angår arten af den relevante præmieordning til rejsearrangører mener Kommissionen, at der er tale om statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Der er nemlig tale om støtte ydet ved hjælp af statsmidler, som i betragtning af det sektorbestemte anvendelsesområde giver en selektiv fordel til virksomhederne i turistsektoren ved at nedbringe de udgifter, der normalt belaster deres budget, og som i det omfang, turistsektoren er åben for international konkurrence, vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, og som truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder.

(20) I den henseende bemærker Kommissionen navnlig, at alle beslutninger om godkendelse af Fællesskabets strukturinterventioner indeholder forbehold for statsstøtte. Det betyder ikke, at godkendelse af et operationelt program fritager medlemsstaterne for deres forpligtelser i den henseende. Endvidere har Kommissionens tjenestegrene i brev af 16. juli 2001 udtrykkeligt henledt de græske myndigheders opmærksomhed på nødvendigheden af at overholde konkurrencereglerne, når de vedtager og iværksætter foranstaltninger, der tager sigte på at begrænse turisterhvervets sæsonpræg (foranstaltning 5.3 i det operationelle program "konkurrenceevne").

Selv om der som påpeget af de græske myndigheder er en risiko for, at turisterne retter interessen mod nye rejsemål i tredjelande, hvis de medlemsstater, som er mest berørt af den internationale konkurrence, ikke tilbyder kompenserende foranstaltninger, vil enhver støtte ydet af en medlemsstat i turistsektoren kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. I det konkrete tilfælde og eftersom ovennævnte præmier vil påvirke turisternes valg i retning af at foretrække Grækenland som feriemål, vil turiststrømmene i Fællesskabet blive ændret.

Det forhold, at der ikke diskrimineres mellem forskellige typer rejsearrangører, betyder ikke, at der ikke er tale om en sektorbestemt og selektiv foranstaltning. Da der ikke er indgået en aftale mellem den kompetente forvaltning og de berørte rejsearrangører i den henseende, er der ingen garanti for, at ydelse af præmier medfører et tilsvarende fald i priserne over for turisterne. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at ovennævnte ordning giver visse virksomheder direkte økonomiske fordele.

(21) Under disse omstændigheder og i betragtning af, at der er tale om varig støtte, der medfører en nedbringelse af virksomhedernes løbende udgifter, mener Kommissionen, at de omhandlede præmier udgør driftsstøtte, der, selv om de ydes i et område, der indtil udgangen af 2006 er fuldt ud omfattet af undtagelsen efter traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), kun kan godkendes, hvis de overholder de betingelser, der følger af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte. De skal bl.a. være berettigede hvad angår deres bidrag til regionaludviklingen, og de skal stå i forhold til de ulemper, de skal opveje. De skal samtidig være tidsbegrænsede og degressive.

(22) Da de græske myndigheder ikke har fremsendt nye oplysninger til Kommissionen, der giver mulighed for at vurdere ovennævnte støttes relevans hvad angår dens bidrag til regionaludviklingen (navnlig med henblik på at påvise, at den står i et rimeligt forhold til de ulemper, den skal opveje, og sikre, at den er degressiv), og da myndighederne ikke har fremsendt bemærkninger til Kommissionens tvivl om præmieordningens følger for operatørerne i turistsektoren eller til en eventuel støtte til regioner, der ikke er omfattet af undtagelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), kan Kommissionen fortsat ikke fastslå, at ydelsen af denne støtte er i overensstemmelse med betingelserne i punkt 4.15 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte. Kommissionen kan derfor ikke betragte ovennævnte støtte som forenelig med fællesmarkedet efter undtagelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).

(23) Kommissionen kan heller ikke betragte ovennævnte støtte som forenelig med nogen anden undtagelse i traktaten. På den ene side kan en sådan støtte på grund af sin karakter af driftsstøtte ikke betragtes som støtte, der har til formål at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse (artikel 87, stk. 3, litra c). På den anden side er der ikke tale om støtte af social karakter til enkelte forbrugere (artikel 87, stk. 2, litra a), støtten har ikke til formål at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder (artikel 87, stk. 2, litra b), det er ikke støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling (artikel 87, stk. 2, litra c), den skal ikke fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi (artikel 87, stk. 3, litra b), den ydes ikke til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven (artikel 87, stk. 3, litra d), og der er ikke tale om andre former for støtte, hvorom Rådet har truffet beslutning (artikel 87, stk. 3, litra e).

(24) Kommissionen kan imidlertid konstatere, at der endnu ikke er udbetalt nogen præmier, og den noterer sig, at de græske myndigheder har forpligtet sig til at yde ovennævnte støtte under overholdelse af betingelserne i forordning (EF) nr. 69/2001. Under disse omstændigheder og da ordningen må forventes kun at få indirekte og meget spredte følger for hele den græske turistsektor, således at den omhandlede støtte ikke vil kunne knyttes direkte til eksportmængder, mener Kommissionen ikke, der kan henvises til artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(6), der foreskriver, at enhver ulovlig udbetalt støtte skal tilbagebetales.

V. KONKLUSION

(25) Kommissionen konstater, at Grækenland ulovligt har indført præmieordningen for rejsearrangører i strid med artikel 88, stk. 3, i traktaten. På grundlag af ovenstående vurdering og efter at have undersøgt ordningen i forhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte mener Kommissionen endvidere ikke, at ovennævnte støtte overholder betingelserne for at være forenelig med fællesmarkedet -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den præmieordning for rejsearrangører, som blev indført ved beslutning nr. 503820 truffet af formanden for det græske turistbureau den 18. oktober 2001, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

Grækenland skal ophæve den præmieordning, der er nævnt i artikel 1.

Artikel 3

Grækenland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Republikken Grækenland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2002.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 129 af 31.5.2002, s. 13.

(2) Se fodnote 1.

(3) EFT L 32 af 5.2.1999, s. 18.

(4) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9 og EFT C 258 af 9.9.2000, s. 5.

(5) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 30.

(6) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.