*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 205/84

af 26. januar 1984

om overgangsforanstaltninger for vinproduktionsaaret 1983/84 for saa vidt angaar udbetaling af stoette til destillation af vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2179/83 af 25. juli 1983 om fastsaettelse af generelle regler for destillation af vin og biprodukter fra vinfremstilling (1), saerlig artikel 30, og

ud fra foelgende betragtninger:

I artikel 26, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2179/83 er det fastsat, at der udbetales stoette til forarbejdningsvirksomheden, der har tilsat alkohol til vin bestemt for destillation, mod at denne stiller en sikkerhed svarende til 110 % af den stoette, som skal udbetales til den paagaeldende virksomhed i forbindelse med destillationer, der er fastsat ved Raadets forordning (EOEF) nr. 337/79 af 5. februar 1979 om den faelles markedsordning for vin (2), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1595/83 (3);

denne bestemmelse, der anvendes foerste gang fra den 1. september 1983, medfoerer alvorlige problemer for saavel forarbejdningsvirksomhederne og destillerierne som interventionsorganerne, naar vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, destilleres i en anden medlemsstat end den, hvor kontrakten eller angivelsen er blevet godkendt;

der boer derfor i overensstemmelse med artikel 30 i forordning (EOEF) nr. 2179/83 traeffes overgangsforanstaltninger for produktionsaaret 1983/84, idet der som undtagelse fra artikel 26, stk. 4, i naevnte forordning indfoeres en alternativ stoetteudbetalingsordning, som dog giver de samme garantier med hensyn til kontrol;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomiteen for Vin -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Saafremt vin, tilsat alkohol, bestemt for distillation, destilleres i en anden medlemsstat end den, hvor kontrakten eller angivelsen er blevet godkendt, kan som undtagelse fra artikel 26, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2179/83 og indtil den 31. august 1984 den stoette, der skal udbetales i forbindelse med de forskellige destillationer, udbetales til destilleriet, saafremt dette til interventionsorganet i den medlemsstat, hvor destillationen er foretaget, indsender anmodning herom.

2. Anmodningen vedlaegges foelgende:

- en kopi af den kontrakt eller angivelse, der er omhandlet i artikel 26, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2179/83, godkendt af interventionsorganet i den medlemsstat, hvor tilsaetningen af alkohol til vin bestemt for destillation har fundet sted;

- en af naevnte organ udstedt erklaering, hvori det bekraeftes, at bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 2179/83 er blevet overholdt, isaer hvad angaar analyseskemaerne og den minimumopkoebspris, der skal betales til vinproducenten i forbindelse med de forskellige destillationer;

- dokumenterne i henhold til artikel 53 i forordning (EOEF) nr. 337/79;

- et bevis for at den paagaeldende vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation er blevet destilleret;

- et dokument, hvorved forarbejdningsvirksomheden overdrager retten til stoette til destilleriet.

3. I det i stk. 1 omhandlede tilfaelde kraeves det ikke, at forarbejdningsvirksomheden, der tilsaetter alkohol til vin bestemt for destillation skal stille den i artikel 26, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2179/83 omhandlede sikkerhed.

4. Interventionsorganet udbetaler stoetten senest 3 maaneder efter modtagelse af anmodningen ledsaget af den i stk. 2 fastsatte dokumentation.

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Eurpaeiske Faellesskabers Tidende. Den anvendes indtil den 31. august 1984.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. januar 1984.

Paa Kommissionens vegne

Poul DALSAGER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 212 af 3. 8. 1983, s. 1.

(2) EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 1.

(3) EFT nr. L 163 af 22. 6. 1983, s. 48.