DA Den Europæiske Unions Tidende L 112/1

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2016/631

af 14. april 2016

om fastsættelse af netregler om krav til nettilslutning for produktionsanlæg

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (1), særlig artikel 6, stk. 11, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) En hurtig gennemførelse af et fuldt fungerende og indbyrdes sammenkoblet indre marked for energi er afgørende for at opretholde energiforsyningssikkerheden, fremme konkurrenceevnen og sikre, at alle forbrugere kan købe energi til overkommelige priser.

(2) I forordning (EF) nr. 714/2009 fastsættes der ikke-diskriminerende regler om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling med henblik på at sikre et fuldt fungerende indre marked for elektricitet. I artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF (2) fastsættes det desuden, at medlemsstaterne eller, hvis medlemsstaterne har fastsat dette, de regulerende myndigheder sikrer, at der udarbejdes ikke-diskriminerende tekniske forskrifter for de mindstekrav med hensyn til konstruktion og drift, som skal opfyldes med henblik på tilslutning til systemet. I artikel 37, stk. 6, i nævnte direktiv fastsættes det desuden, at de regulerende myndigheder har ansvaret for fastsættelse eller godkendelse af i det mindste de metoder, der anvendes til at beregne eller fastsætte betingelser og vilkår, når disse vedrører tilslutning til nationale net. For at kunne sikre systemsikkerheden inden for det sammenkoblede transmissionssystem er det afgørende, at der etableres en fælles forståelse af de krav, der gælder for produktionsanlæg. Disse krav, der bidrager til opretholdelsen, sikringen og genopretningen af systemsikkerheden med henblik på at sikre et fuldt fungerende indre marked for elektricitet, såvel inden for som mellem synkrone områder, og til at opnå omkostningseffektivisering, bør betragtes som grænseoverskridende netspørgsmål og spørgsmål om markedsintegration.

(3) Der bør derfor fastsættes harmoniserede regler for produktionsanlæg med henblik på at etablere et klart retsgrundlag for nettilslutninger, der fremmer handel med elektricitet i Unionen, sikrer systemsikkerheden, fremmer integrationen af elektricitet fra vedvarende energikilder, øger konkurrenceevnen og fremmer en mere lønsom udnyttelse af nettet og ressourcerne til gavn for forbrugerne.

(4) Systemsikkerheden afhænger til dels af produktionsanlæggenes tekniske kapacitet. Det er derfor en grundlæggende forudsætning, at der regelmæssigt koordineres på transmissionsnet- og distributionsnetniveau, og at udstyr, der er tilsluttet nettene, har tilstrækkelig ydeevne og er robust nok til at kunne modstå forstyrrelser og bidrage til forebyggelsen af større afbrydelser eller lette genoprettelsen af systemet efter et nedbrud.

(5) Sikker systemdrift er kun mulig, hvis der er et tæt samarbejde mellem anlægsejerne og systemoperatørerne. Navnlig afhænger systemets velfungerende drift under unormale forhold af produktionsanlæggets respons på afvigelser fra referenceværdien 1 pr. enhed (pu) for spænding og nominel frekvens. Ud fra et systemudviklingsperspektiv bør nettene og produktionsanlæggene betragtes som én enhed for så vidt angår systemsikkerhed, idet disse systemdele er indbyrdes afhængige. Der bør derfor fastsættes relevante tekniske krav til produktionsanlæg, hvis opfyldelse bør være en forudsætning for nettilslutning.

(6) De regulerende myndigheder bør tage højde for de omkostninger, som systemoperatørerne kan forventes at blive pålagt ved gennemførelsen af denne forordning, når de fastsætter eller godkender transmissions- og distributionstariffer eller deres metoder, eller når de godkender betingelser og vilkår for tilslutning og adgang til de nationale net i henhold til artikel 37, stk. 1 og 6, i direktiv 2009/72/EF og artikel 14 i forordning (EF) nr. 714/2009.

(7) De forskellige synkrone elsystemer i Unionen har forskellige karakteristika, som der skal tages højde for, når der fastsættes krav til elværker. Det er således nødvendigt at tage hensyn til særlige regionale forhold, når der fastsættes regler om nettilslutning, jf. artikel 8, stk. 6, i forordning (EF) nr. 714/2009.

(8) I lyset af behovet for reguleringsmæssig sikkerhed bør kravene i denne forordning gælde for nye elværker, men ikke for eksisterende produktionsanlæg og produktionsanlægsprojekter, der allerede er meget langt fremme i planlægningsfasen, men endnu ikke fuldført, medmindre den relevante regulerende myndighed eller medlemsstaten fastsætter andet i lyset af udviklingen af systemkravene og en komplet cost-benefit-analyse, eller der er sket en omfattende modernisering af de pågældende elværker.

(9) Produktionsanlægs vigtighed bør fastlægges ud fra deres størrelse og indflydelse på det samlede system. Synkrone maskiner bør klassificeres i henhold til maskinens størrelse og omfatte alle dele af et elværk, som normalt fungerer som en helhed, f.eks. separate vekselstrømsgeneratorer, der drives af de enkelte gas- og dampturbiner i ét combined-cycle-gasturbineanlæg. I et værk, der består af adskillige sådanne combined-cycle-gasturbineanlæg, bør hvert enkelt anlæg vurderes i forhold til dets størrelse og ikke i forhold til værkets samlede kapacitet. Produktionsenheder, der ikke er synkront tilsluttet, som er samlet for at danne en økonomisk enhed, og som har et fælles tilslutningspunkt, bør vurderes i forhold til deres samlede kapacitet.

(10) Eftersom forskellige elværker er tilsluttet ved forskellige spændingsniveauer og har forskellig maksimaleffekt for produktion, bør denne forordning skelne mellem forskellige typer anlæg og fastsætte forskellige krav til de forskellige typer. I denne forordning fastsættes der ikke regler om fastlæggelse af spændingsniveauet ved det tilslutningspunkt, som produktionsanlægget skal tilsluttes.

(11) De krav, der skal gælde for produktionsanlæg af type A, bør fastlægges på det basisniveau, der er nødvendigt for at sikre produktionskapacitet med begrænset automatisk respons og minimal regulering fra systemoperatørens side. Kravene bør sikre, at der ikke er omfattende produktionstab inden for nærmere fastsatte intervaller for systemet med henblik på at begrænse antallet af kritiske hændelser, og omfatte de krav, der er nødvendige for at kunne foretage interventioner over et stort område i forbindelse med systemkritiske hændelser.

(12) De krav, der skal gælde for produktionsanlæg af type B, bør omfatte en bredere vifte af automatisk dynamisk respons, der giver større modstandsdygtighed over for driftshændelser, med henblik på at sikre anvendelsen af den dynamiske respons, højere grad af regulering fra systemoperatørens side samt data til udnyttelse af disse funktionaliteter. De bør desuden sikre automatisk respons, der begrænser virkningen af systemhændelser og maksimerer den dynamiske respons.

(13) De krav, der skal gælde for produktionsanlæg af type C, bør omfatte nøje afstemte, stabile og i høj grad kontrollerbare metoder til dynamisk respons i realtid med henblik på primære hjælpefunktioner, der sikrer forsyningssikkerheden. Disse krav bør omfatte alle systemtilstande med tilhørende detaljerede beskrivelser af samspillet mellem krav, funktioner, regulering og data til udnyttelse af disse funktionaliteter og sikre den systemrespons i realtid, der er nødvendig for at kunne undgå, håndtere og reagere på systemhændelser. Kravene bør også fremme, at anlæggene har tilstrækkelig kapacitet til at reagere på både situationer uden forstyrrelser og situationer med forstyrrelser af systemet og bør tilvejebringe de oplysninger og den kontrol, der er nødvendig for at kunne anvende produktionen i forskellige situationer.

(14) De krav, der skal gælde for produktionsanlæg af type D, bør være specifikke for tilslutning af højspændingsproduktion, der har indvirkning på reguleringen og driften af hele systemet. De bør sikre stabil drift af det sammenkoblede system, der giver mulighed for at anvende hjælpefunktioner fra produktion i hele Europa.

(15) Kravene bør bygge på principperne om ikke-diskrimination og gennemsigtighed samt princippet om optimering mellem den højeste samlede effektivitet og de laveste samlede omkostninger for alle involverede parter. Derfor bør disse krav afspejle forskellene i behandlingen af produktionsteknologier med forskellige iboende karakteristika og forhindre unødige investeringer i bestemte geografiske områder, idet der tages hensyn til disse områders respektive særlige regionale forhold. Transmissionssystemoperatører (i det følgende benævnt »TSO'er«) og distributionssystemoperatører (i det følgende benævnt »DSO'er«), herunder operatører af lukkede distributionssystemer (i det følgende benævnt »LDSO'er«), kan tage disse forskelle i betragtning, når de fastsætter krav i medfør af bestemmelserne i denne forordning, under hensyntagen til at tærsklerne for, hvornår et system er henholdsvis et transmissionssystem eller et distributionssystem, fastsættes på nationalt plan.

(16) Eftersom denne forordning har grænseoverskridende virkning, bør den sigte mod at fastsætte samme frekvensrelaterede krav for alle spændingsniveauer som minimum inden for et synkront område. Dette er nødvendigt, fordi en ændring i frekvens i én medlemsstat vil have umiddelbar virkning for frekvensen, og dermed potentielt gøre skade på udstyr, i alle andre medlemsstater inden for samme synkrone område.

(17) For at sikre systemsikkerheden bør produktionsanlæggene i hvert synkront område i det sammenkoblede system kunne forblive tilsluttet systemet inden for nærmere fastsatte frekvens- og spændingsintervaller.

(18) Der bør i denne forordning fastsættes en række parameterintervaller vedrørende anlæggenes tolerance over for spændingsfejl, som der kan vælges mellem på nationalt niveau, med henblik på at bibeholde en forholdsmæssig tilgang, der afspejler forskellige systembehov, såsom udnyttelsen af vedvarende energikilder (»RES«) og eksisterende netbeskyttelsesmekanismer for såvel transmissionsnet som distributionsnet. I lyset af konfigurationen af visse net bør den øvre grænse for krav vedrørende denne tolerance være 250 millisekunder. Eftersom den mest almindelige fejlbortkoblingstid i forbindelse med fejl i Europa p.t. imidlertid er 150 millisekunder, er der spillerum til, at den af medlemsstaten udpegede enhed, der skal godkende kravene i denne forordning, efterprøver, om det er nødvendigt med en længere periode, før den godkender det.

(19) Ved fastsættelsen af start- og slutkonditionerne for tolerancen over for spændingsfejl og under hensyntagen til systemets karakteristika, såsom nettopologi og produktionsmiks, bør den relevante TSO beslutte, hvorvidt det er produktionsanlæggenes startkonditioner eller længere fejlbortkoblingstider, der skal have forrang.

(20) Det er vigtigt for et velfungerende sammenkoblet system, at der sikres passende genindkobling efter en utilsigtet frakobling som følge af forstyrrelser på nettet. Passende beskyttelse af nettet er afgørende for at kunne opretholde systemets stabilitet og sikkerhed, navnlig i forbindelse med systemforstyrrelser. Beskyttelsesmekanismer kan forhindre en forværring af sådanne forstyrrelser og begrænse konsekvenserne af dem.

(21) God informationsudveksling mellem systemoperatører og anlægsejere er en forudsætning for, at systemoperatørerne kan opretholde systemets stabilitet og sikkerhed. Systemoperatørerne bør til enhver tid have overblik over systemets tilstand, hvilket omfatter oplysninger om produktionsanlæggenes driftsbetingelser samt muligheden for at kommunikere med dem med henblik på at give driftsinstrukser.

(22) I nødsituationer, der kan bringe systemets stabilitet og sikkerhed i fare, bør systemoperatørerne have mulighed for at give instrukser om, at produktionsanlæggenes produktion justeres, således at systemoperatørerne kan leve op til deres forpligtelser vedrørende systemsikkerhed.

(23) Spændingsintervallerne bør koordineres mellem sammenkoblede systemer, fordi de er altafgørende for at kunne sikre planlægningen og driften af et elsystem i et synkront område. Frakoblinger som følge af spændingsforstyrrelser har virkning for nabosystemerne. Hvis der ikke fastsættes spændingsintervaller, kan det føre til omfattende usikkerhed i planlægningen og driften af systemet for så vidt angår drift under unormale forhold.

(24) Behovet for levering af reaktiv effekt afhænger af adskillige faktorer, herunder graden af nettets formaskning og forholdet mellem produktion og forbrug, som skal tages i betragtning, når kravene vedrørende reaktiv effekt fastsættes. Når de regionale systemkarakteristika varierer inden for en systemoperatørs ansvarsområde, kan det være hensigtsmæssigt at have mere end én profil. Produktionen af reaktiv effekt, også kendt som negativ faseforskydning, ved høje spændinger og forbrug af reaktiv effekt, også kendt som positiv faseforskydning, ved lave spændinger er muligvis ikke nødvendig. Kravene vedrørende reaktiv effekt kan skabe problemer for planlægningen og driften af elværkerne. Det er derfor vigtigt, at de funktionaliteter, der rent faktisk er nødvendige for effektiv systemdrift, grundigt vurderes.

(25) Synkrone produktionsanlæg har en iboende evne til at modstå eller bremse frekvensafvigelser, som mange RES-teknologier ikke har. Der bør derfor vedtages modforanstaltninger for at undgå en stigning i frekvensændringer, når produktionen fra vedvarende energikilder er høj. Kunstig inerti kan muligvis fremme yderligere udbredelse af vedvarende energikilder, der ikke naturligt bidrager til inerti.

(26) Der bør indføres passende overensstemmelsesprøvning, så systemoperatørerne kan sikre driftssikkerheden.

(27) Med henblik på at sikre fuld markedsintegration bør de regulerende myndigheder, medlemsstaterne og systemoperatørerne sikre, at kravene til nettilslutning harmoniseres mest muligt i forbindelse med udviklings- og godkendelsesprocessen. Ved udarbejdelsen af disse krav bør der navnlig tages hensyn til allerede fastlagte tekniske standarder.

(28) Der bør i denne forordning fastlægges en procedure for undtagelser fra reglerne med henblik på at tage højde for lokale omstændigheder, f.eks. i tilfælde hvor overholdelse af reglerne i helt særlige tilfælde kan bringe det lokale nets stabilitet i fare, eller hvor sikker drift af et produktionsanlæg kræver, at driftsforholdene ikke er i overensstemmelse med denne forordning. For så vidt angår bestemte kraftvarmeværker, der har en bredere vifte af effektivitetsfordele, kan det muligvis resultere i uforholdsmæssigt store omkostninger og føre til tab af disse effektivitetsfordele at anvende reglerne i denne forordning.

(29) Med forbehold af at de regulerende myndigheder, eller en medlemsstats anden myndighed, godkender det, bør systemoperatørerne have mulighed for at foreslå undtagelser for visse typer produktionsanlæg.

(30) Denne forordning vedtages med udgangspunkt i forordning (EF) nr. 714/2009, som den supplerer og udgør en integreret del af. Henvisninger i andre retsakter til forordning (EF) nr. 714/2009 betragtes derfor også som henvisninger til nærværende forordning.

(31) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 714/2009 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastlægger en netregel, som indeholder krav til nettilslutning til det sammenkoblede system for produktionsanlæg, dvs. synkrone produktionsanlæg, elproducerende anlæg og elproducerende offshore-anlæg. Den er således med til at sikre fair konkurrencebetingelser på det indre marked for elektricitet, systemsikkerhed og integrationen af elektricitet fra vedvarende energikilder samt fremme handel med elektricitet i Unionen.

Denne forordning fastlægger også de forpligtelser, der skal sikre, at systemoperatørerne udnytter værkernes kapacitet hensigtsmæssigt og på en gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde, så der skabes lige vilkår i hele Unionen.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning anvendes definitionerne i artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3), artikel 2 i forordning (EF) nr. 714/2009, artikel 2 i Kommissionens forordning (EU) 2015/1222 (4), artikel 2 i Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 (5) og artikel 2 i direktiv 2009/72/EF.

Derudover gælder følgende definitioner:

1) »enhed«: en regulerende myndighed, anden national myndighed, systemoperatør eller andet offentligt eller privat organ, der er udpeget i henhold til national lovgivning

2) »synkront område«: et område, der dækkes af synkront forbundne transmissionssystemoperatører (»TSO'er«), som f.eks. de synkrone områder i Kontinentaleuropa, Storbritannien, Irland-Nordirland og Nordeuropa samt elsystemerne i Litauen, Letland og Estland, som tilsammen omtales som De baltiske stater, der indgår i et større synkront område

3) »spænding«: forskellen i elektrisk potential mellem to punkter målt som effektivværdien af den positive sekvens i fase-til-fase-spændinger ved grundfrekvensen

4) »tilsyneladende effekt«: produktet af spænding og strøm ved grundfrekvensen, og kvadratroden af tre i trefasesystemer, normalt udtrykt i kilovoltampere (»kVA«) eller megavoltampere (»MVA«)

5) »produktionsanlæg«: et synkront produktionsanlæg eller et elproducerende anlæg

6) »elværk«: et anlæg, der omdanner primær energi til elektrisk energi, og som består af et eller flere produktionsanlæg, der er tilsluttet et net ved et eller flere tilslutningspunkter

7) »anlægsejer«: en fysisk eller juridisk enhed, der ejer et elværk

8) »hovedanlæg«: en eller flere af de vigtigste udstyr, der kræves for at kunne omdanne den primære energi til elektricitet

9) »synkront produktionsanlæg«: en sammenhængende enhed, som kan producere elektrisk energi på en sådan måde, at den producerede spændings frekvens, vekselstrømsgeneratorens hastighed og frekvensspændingen i nettet står i et konstant forhold til hinanden og dermed er synkrone

10) »produktionsanlægsdokument«: et dokument, som anlægsejeren forsyner den relevante systemoperatør med, for produktionsanlæg af type B eller C, som bekræfter, at produktionsanlægget opfylder de tekniske kriterier, der er fastsat i denne forordning, og som indeholder de nødvendige oplysninger og erklæringer, herunder en overensstemmelseserklæring

11) »relevant transmissionssystemoperatør (TSO)«: den transmissionssystemoperatør i hvis systemområde et produktionsanlæg, et forbrugsanlæg, et distributionssystem eller et HVDC-system er eller vil blive tilsluttet til nettet ved et hvilket som helst spændingsniveau

12) »net«: et anlæg og komponenter, der er koblet sammen med henblik på at overføre og distribuere elektricitet

13) »relevant systemoperatør«: den transmissionssystemoperatør (»TSO«) eller distributionssystemoperatør (»DSO«) til hvis system et produktionsanlæg, et forbrugsanlæg, et distributionssystem eller et HVDC-system er eller vil blive tilsluttet

14) »tilslutningsaftale«: en kontrakt indgået mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren, ejeren af et forbrugsanlæg, en distributionssystemoperatør (»DSO«) eller ejeren af et HVDC-system, som anfører den pågældende facilitet samt de specifikke tekniske krav til elværket, forbrugsanlægget, distributionssystemet, distributionssystemets tilslutning eller HVDC-systemet

15) »tilslutningspunkt«: den grænseflade, hvor et produktionsanlæg, et forbrugsanlæg, et distributionssystem eller et HVDC-system er sluttet til et transmissionssystem, offshore-net, distributionssystem, herunder lukkede distributionssystemer, eller et HVDC-system som fastsat i tilslutningsaftalen

16) »maksimaleffekt« eller »Pmax«: den maksimale kontinuerlige aktive effekt, som et produktionsanlæg kan producere, fratrukket ethvert forbrug, der udelukkende kan tilskrives driften af produktionsanlægget, og som ikke fødes ind på nettet, som fastsat i tilslutningsaftalen eller som aftalt mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren

17) »elproducerende anlæg«: en enhed eller en samling af enheder, der producerer elektricitet, som ikke er synkront tilsluttet nettet eller er tilsluttet ved hjælp af effektelektronik, og som også har ét fælles tilslutningspunkt til et transmissionssystem, et distributionssystem, herunder lukkede distributionssystemer, eller et HVDC-system

18) »elproducerende offshore-anlæg«: et elproducerende anlæg, der ikke er beliggende på land, og som har et offshore-tilslutningspunkt

19) »synkron kompensation«: det arbejde, der udføres af en vekselstrømsgenerator uafhængigt af en drivmotor til at regulere spændingen dynamisk ved produktion eller forbrug af reaktiv effekt

20) »aktiv effekt«: den reelle komponent af den tilsyneladende effekt ved grundfrekvensen udtrykt i watt eller multipla heraf, f.eks. kilowatt (»kW«) eller megawatt (»MW«)

21) »pumpelagringsenhed«: et vandkraftværk, hvor vand løftes ved hjælp af pumper og lagres, så det senere kan anvendes til produktion af elektrisk energi

22) »frekvens«: systemets elektriske frekvens udtrykt i hertz (»Hz«), der kan måles alle steder i det synkrone område under antagelse af en konstant værdi for systemet inden for en periode på et sekund, og som stort set er ens på alle målesteder. Den nominelle værdi er 50 Hz

23) »statik (negativ hældning)«: forholdet mellem en frekvensændring i statisk tilstand og den resulterende ændring i aktiv effekt i statisk tilstand, udtrykt i procent Frekvensændringen udtrykkes i forhold til den nominelle frekvens og ændringen i aktiv effekt i forhold til maksimaleffekten eller den faktiske aktive effekt på det tidspunkt, hvor den relevante tærskel nås

24) »nedre grænse for regulering«: det laveste niveau for aktiv effekt, som produktionsanlægget kan regulere den aktive effekt ned til, som fastsat i tilslutningsaftalen eller som aftalt mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren

25) »referencepunkt«: målværdien for en hvilken som helst parameter, som typisk anvendes til kontrolformål

26) »kommando«: en hvilken som helst ordre, inden for systemoperatørens beføjelser, som denne giver en anlægsejer, ejeren af et forbrugsanlæg, en distributionssystemoperatør (»DSO«) eller ejeren af et HVDC-system, med henblik på udførelse af en handling

27) »bortkoblet fejl«: en fejl som er blevet afhjulpet i overensstemmelse med systemoperatørens planlægningskriterier

28) »reaktiv effekt«: den imaginære komponent af den tilsyneladende effekt ved grundfrekvensen normalt udtrykt i kilovar (»kVAr«) eller megavar (»MVAr«)

29) »tolerance over for spændingsfejl«: elektriske apparaters evne til at forblive tilsluttet til nettet og fortsætte driften i perioder med lav spænding i tilslutningspunktet, som skyldes bortkoblede fejl

30) »vekselstrømsgenerator«: et apparat, der omdanner mekanisk energi til elektrisk energi ved hjælp af et roterende magnetfelt

31) »strøm«: bevægelsen af elektrisk ladning målt som effektivværdien af fasestrømmens positive sekvens ved grundfrekvensen

32) »stator«: den del af en roterende maskine, der omfatter de stationære magnetiske dele og deres viklinger

33) »inerti«: den egenskab et roterende fast legeme, f.eks. rotoren i en vekselstrømsgenerator, har til at opretholde sin retlinede roterende bevægelse og sit impulsmoment, indtil det påvirkes af et eksternt drejningsmoment

34) »kunstig inerti«: den inerti på et fastsat præstationsniveau, der leveres af et elproducerende anlæg eller et HVDC-system som erstatning for inertien i et synkront produktionsanlæg

35) »frekvensregulering«: et produktionsanlægs eller et HVDC-systems evne til at regulere den aktive effekt, når målinger viser, at systemfrekvensen afviger fra et referencepunkt, med henblik på at opretholde en stabil systemfrekvens

36) »FSM-tilstand (frekvensfølsomhedstilstand)«: den driftsmæssige indstilling, i hvilken et produktionsanlæg eller et HVDC-system regulerer den aktive effekt som følge af en ændring i systemfrekvensen på en sådan måde, at det er med til at genoprette målfrekvensen

37) »LFSM-O-tilstand (begrænset frekvensfølsomhedstilstand — overfrekvens)«: den driftsmæssige indstilling, i hvilken et produktionsanlæg eller et HVDC-system nedregulerer den aktive effekt, såfremt systemfrekvensen overstiger en bestemt værdi

38) »LFSM-U-tilstand (begrænset frekvensfølsomhedstilstand — underfrekvens)«: den driftsmæssige indstilling, i hvilken et produktionsanlæg eller et HVDC-system opregulerer den aktive effekt, såfremt systemfrekvensen falder til under en bestemt værdi

39) »dødbånd (for frekvensrespons)«: et interval, der bruges bevidst til at sætte frekvensreguleringen ud af kraft

40) »frekvensresponsufølsomhed«: en iboende egenskab i kontrolsystemet defineret som den mindsteværdi for frekvensændringen eller indgangssignalet, der udløser en ændring i udgangseffekten eller udgangssignalet

41) »P-Q-diagram«: et diagram, der beskriver den reaktive effekt, som et produktionsanlæg kan levere, som funktion af den varierende aktive effekt ved tilslutningspunktet

42) »statisk stabilitet«: et nets eller et synkront produktionsanlægs evne til at vende tilbage til og opretholde stabil drift efter en mindre forstyrrelse

43) »ø-drift«: en driftstilstand, hvor et net eller dele heraf drives isoleret efter at være blev frakoblet det sammenkoblede system, idet mindst ét produktionsanlæg eller ét HVDC-system leverer strøm til det pågældende net og regulerer frekvens og spænding

44) »blok-ø-drift«: en driftstilstand, som sikrer, at et elværk fortsat kan levere til eget forbrug i tilfælde af fejl, der fører til, at produktionsanlæg frakobles nettet og udkobles til deres hjælpestrømforsyninger

45) »evne til start fra dødt net«: et produktionsanlægs evne til at retablere sig efter en fuld nedlukning ved hjælp af særlige hjælpestrømforsyninger og uden nogen form for forsyning af ekstern elektrisk energi til elværket

46) »godkendt certificeringsorgan«: en enhed, der udsteder produktcertifikater og produktionsanlægsdokumenter, og som akkrediteres af det nationale medlem af Den Europæiske Organisation for Akkreditering (»EA«), der er oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (6)

47) »produktcertifikat«: et certifikat, som er udstedt af et godkendt certificeringsorgan, for udstyr, der anvendes i et produktionsanlæg, en forbrugsenhed, et distributionssystem, et forbrugsanlæg eller et HVDC-system. Produktcertifikatet anfører en gyldighedsperiode, der gælder nationalt eller på et andet niveau, og en specifik værdi, der vælges blandt de værdier, der er tilladt på europæisk niveau. Med henblik på at erstatte specifikke dele af overensstemmelsesprocessen, kan produktcertifikatet omfatte modeller, der allerede er testet i forhold til faktiske prøvningsresultater

48) »magnetiseringskontrolsystem«: et feedback-kontrolsystem, der omfatter strømsystemets synkronmaskine og magnetiseringssystem

49) »U-Q/Pmax-profil«: en profil, der repræsenterer den reaktive effekt, som et produktionsanlæg eller en HVDC-vekselretter kan levere ved den varierende spænding ved tilslutningspunktet

50) »laveste stabile driftsniveau«: det laveste niveau for aktiv effekt, på hvilket produktionsanlægget kan opretholde stabil drift i en ubegrænset periode, som fastsat i tilslutningsaftalen eller som aftalt mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren

51) »overmagnetiseringsbegrænser«: en kontrolanordning i spændingsregulatoren, som ved at begrænse magnetiseringsstrømmen forhindrer, at vekselstrømsgeneratorens rotor bliver overbelastet

52) »undermagnetiseringsbegrænser«: en kontrolanordning i spændingsregulatoren, som forhindrer, at vekselstrømsgeneratoren taber synkronisme som følge af manglende magnetisering

53) »automatisk spændingsregulator«: automatisk udstyr i kontinuerlig drift, der kontrollerer klemmespændingen for et synkront produktionsanlæg ved at sammenligne den faktiske terminalspænding med referenceværdien og styre et magnetiseringskontrolsystems output

54) »dæmpetilsats«: en funktion i den automatiske spændingsregulator i et produktionsanlæg, der dæmper svingninger af aktiv effekt

55) »hurtig fejlstrøm«: strøm, der tilføres fra et elproducerende anlæg eller et HVDC-system under og efter konstatering af en spændingsafvigelse, der skyldes en elektrisk fejl, med det formål at sikre, at nettets sikkerhedssystem kan detektere fejlen ved fejlens opståen samt understøtte opretholdelsen af systemets spænding under fejlen og genoprettelsen af systemets spænding, når fejlen er afhjulpet

56) »effektfaktor«: forholdet mellem den absolutte værdi af den aktive effekt og den tilsyneladende effekt

57) »statik (positiv hældning)«: forholdet mellem ændringen i spænding, baseret på referenceværdien 1 pu spænding, og en ændring i produktionen af reaktiv effekt fra nul til maksimal reaktiv effekt, baseret på den maksimale reaktive effekt

58) »offshore-nettilslutningssystem«: hele sammenkoblingen mellem et offshore-tilslutningspunkt og sammenkoblingspunktet til nettet på land

59) »sammenkoblingspunktet til nettet på land«: det punkt, hvor offshore-nettilslutningssystemet er tilsluttet den relevante systemoperatørs net på land

60) »installationsdokument«: et dokument, der er enkelt struktureret, og som indeholder oplysninger om et produktionsanlæg af type A eller en forbrugsenhed med efterspørgselsreaktion, der er tilsluttet ved under 1 000 V, og som bekræfter, at anlægget opfylder de relevante krav

61) »overensstemmelseserklæring«: et dokument, som anlægsejeren, ejeren af et forbrugsanlæg, en distributionssystemoperatør (»DSO«) eller ejeren af et HVDC-system fremlægger for systemoperatøren, og som angiver den aktuelle status for så vidt angår opfyldelse af de relevante specifikationer og krav

62) »endelig nettilslutningstilladelse«: en tilladelse, der udstedes af den relevante systemoperatør til anlægsejeren, ejeren af et forbrugsanlæg, en distributionssystemoperatør (»DSO«) eller ejeren af et HVDC-system, som opfylder de relevante specifikationer og krav, og som giver denne tilladelse til at drive henholdsvis et produktionsanlæg, et forbrugsanlæg, et distributionssystem eller et HVDC-system ved anvendelse af nettilslutningen

63) »idriftsættelsestilladelse«: en tilladelse, der udstedes af den relevante systemoperatør til anlægsejeren, ejeren af et forbrugsanlæg, en distributionssystemoperatør (»DSO«) eller ejeren af et HVDC-system forud for spændingssætning af dennes interne net

64) »midlertidig nettilslutningstilladelse«: en tilladelse, der udstedes af den relevante systemoperatør til anlægsejeren, ejeren af et forbrugsanlæg, en distributionssystemoperatør (»DSO«) eller ejeren af et HVDC-system, og som giver denne tilladelse til at drive henholdsvis et produktionsanlæg, et forbrugsanlæg, et distributionssystem eller et HVDC-system ved anvendelse af nettilslutningen i en tidsbegrænset periode og til at iværksætte overensstemmelsesprøvninger for at sikre, at de relevante specifikationer og krav opfyldes

65) »begrænset nettilslutningstilladelse«: en tilladelse, der udstedes af den relevante systemoperatør til anlægsejeren, ejeren af et forbrugsanlæg, en distributionssystemoperatør (»DSO«) eller ejeren af et HVDC-system, som tidligere har opnået en endelig nettilslutningstilladelse for et anlæg, der er ved at blive ændret væsentligt, eller som midlertidigt har mistet kapacitet, med det resultat, at anlægget ikke opfylder de relevante specifikationer og krav.

Artikel 3

Anvendelsesområde

1. De krav til nettilslutning, der fastsættes i denne forordning, gælder for nye produktionsanlæg, der anses for vigtige, jf. artikel 5, medmindre andet er fastsat.

Den relevante systemoperatør skal afvise at godkende tilslutningen af et produktionsanlæg, som ikke opfylder kravene i denne forordning, og som ikke er omfattet af en undtagelse, der indrømmes af de regulerende myndigheder eller en medlemsstats anden myndighed i overensstemmelse med artikel 60. Den relevante systemoperatør meddeler anlægsejeren og de regulerende myndigheder et sådant afslag i en behørigt begrundet, skriftlig erklæring, medmindre de regulerende myndigheder fastsætter andet.

2. Denne forordning finder ikke anvendelse på:

a) produktionsanlæg, der er tilsluttet en medlemsstats transmissionssystem, distributionssystemer eller til dele af et transmissionssystem eller distributionssystemer på en ø i medlemsstaten, som ikke drives synkront med et af de synkrone områder Kontinentaleuropa, Storbritannien, Nordeuropa, Irland og Nordirland eller De baltiske stater

b) produktionsanlæg, der er installeret med henblik på levering af backupstrøm, og som kører parallelt med systemet i mindre end fem minutter pr. kalendermåned, når systemet kører i normaltilstand. Parallel drift i forbindelse med vedligeholdelse eller idriftsættelsesprøvning af det pågældende produktionsanlæg tælles ikke med i de fem minutter

c) produktionsanlæg, som ikke har et permanent tilslutningspunkt, og som bruges af systemoperatørerne til midlertidigt at levere strøm, når den normale systemkapacitet kun delvist eller slet ikke er til rådighed

d) lagerenheder, med undtagelse af pumpelagringsenheder, jf. artikel 6, stk. 2.

Artikel 4

Anvendelse på eksisterende produktionsanlæg

1. Eksisterende produktionsanlæg er kun omfattet af kravene i denne forordning i følgende tilfælde:

a) hvis ændringen af et produktionsanlæg af type C eller D er af et sådant omfang, at tilslutningsaftalen skal revideres væsentligt i overensstemmelse med følgende procedure: i) anlægsejere, der har til hensigt at gennemføre en opgradering af et anlæg eller udskiftning af udstyr, som har indvirkning på produktionsanlæggets tekniske kapacitet, underretter på forhånd den relevante systemoperatør om deres planer ii) hvis den relevante systemoperatør vurderer, at opgraderingen eller udskiftningen af udstyr er af et sådant omfang, at der skal indgås en ny tilslutningsaftale, underretter systemoperatøren den relevante regulerende myndighed eller, hvor det er relevant, medlemsstaten, og iii) den relevante regulerende myndighed eller, hvor det er relevant, medlemsstaten træffer afgørelse om, hvorvidt den eksisterende tilslutningsaftale skal revideres, om der skal indgås en ny tilslutningsaftale, og hvilke krav i denne forordning, der finder anvendelse, eller

b) hvis en regulerende myndighed eller, hvor det er relevant, en medlemsstat beslutter, at et eksisterende produktionsanlæg skal være omfattet af alle eller nogle af kravene i denne forordning efter forslag fra den relevante TSO, jf. stk. 3, 4 og 5.

2. Med henblik på denne forordning betragtes et produktionsanlæg som allerede eksisterende, hvis:

a) den allerede er tilsluttet nettet på datoen for denne forordnings ikrafttræden, eller

b) anlægsejeren har indgået en endelig og bindende aftale om køb af hovedanlægget, inden der er gået to år efter denne forordnings ikrafttræden. Anlægsejeren underretter den relevante systemoperatør og den relevante TSO om indgåelsen af kontrakten senest 30 måneder efter denne forordnings ikrafttræden.

Den underretning, som anlægsejeren fremsender til den relevante systemoperatør og den relevante TSO, skal som minimum angive aftalens titel, dato for underskrift samt ikrafttrædelsesdato foruden specifikationerne for det hovedanlæg, der skal bygges, samles eller købes.

En medlemsstat kan fastsætte, at det i nærmere fastlagte tilfælde er op til den regulerende myndighed at beslutte, om produktionsanlægget skal anses for at være et eksisterende produktionsanlæg eller et nyt produktionsanlæg.

3. Efter at have gennemført en offentlig høring i overensstemmelse med artikel 10 og med henblik på at forholde sig til væsentlige, faktuelle ændringer i omstændighederne, såsom udviklingen vedrørende systemkrav, herunder anvendelsen af vedvarende energikilder, intelligente net, decentral produktion eller reaktioner på efterspørgsel, kan den relevante TSO foreslå de berørte regulerende myndigheder eller, hvor det er relevant, medlemsstaten at udvide denne forordnings anvendelsesområde til at omfatte eksisterende produktionsanlæg.

Med henblik herpå gennemføres der en solid og gennemsigtig kvantitativ cost-benefit-analyse i overensstemmelse med artikel 38 og 39. Denne analyse skal omfatte:

a) de omkostninger, der følger af, at denne forordning kræves overholdt, for så vidt angår eksisterende produktionsanlæg

b) de socioøkonomiske fordele, der følger af, at kravene i denne forordning finder anvendelse, og

c) de potentielle alternative foranstaltninger, der kan træffes for at nå den krævede præstation.

4. Inden den kvantitative cost-benefit-analyse, der er omhandlet i stk. 3, gennemføres, skal den relevante TSO:

a) gennemføre en foreløbig kvalitativ sammenligning af omkostninger og fordele

b) indhente godkendelse fra den relevante regulerende myndighed eller, hvor det er relevant, medlemsstat.

5. Den relevante regulerende myndighed eller, hvor det er relevant, medlemsstaten træffer afgørelse om at udvide denne forordnings anvendelsesområde til at omfatte eksisterende produktionsanlæg senest seks måneder efter modtagelse af den i artikel 38, stk. 4, omhandlede rapport samt den relevante TSO's anbefaling. Den regulerende myndigheds eller, hvor det er relevant, medlemsstatens afgørelse offentliggøres.

6. Som en del af vurderingen af hvorvidt denne forordning skal finde anvendelse på eksisterende produktionsanlæg, tager den relevante TSO højde for anlægsejernes berettigede forventninger.

7. Den relevante TSO kan hvert tredje år vurdere, om eksisterende produktionsanlæg skal være omfattet af nogle eller alle bestemmelserne i denne forordning i overensstemmelse med kriterierne og procedurerne i stk. 3-5.

Artikel 5

Vigtige produktionsanlæg

1. Produktionsanlæg skal opfylde kravene med udgangspunkt i spændingsniveauet for deres tilslutningspunkt samt deres maksimaleffekt, jf. de i stk. 2 fastsatte kategorier.

2. Produktionsanlæg i følgende kategorier anses for vigtige:

a) tilslutningspunkt med et spændingsniveau under 110 kV og en maksimaleffekt på 0,8 kW eller mere (type A)

b) tilslutningspunkt med et spændingsniveau under 110 kV og en maksimaleffekt på eller over en tærskel, der foreslås af hver relevant TSO i henhold til proceduren i stk. 3 (type B). Denne tærskel må ikke være højere end de grænser for produktionsanlæg af type B, der er angivet i tabel 1

c) tilslutningspunkt med et spændingsniveau under 110 kV og en maksimaleffekt på eller over en tærskel, der fastsættes af hver relevant TSO i henhold til proceduren i stk. 3 (type C). Denne tærskel må ikke være højere end de grænser for produktionsanlæg af type C, der er angivet i tabel 1, eller

d) tilslutningspunkt med et spændingsniveau på eller over 110 kV (type D). Et produktionsanlæg er også type D, hvis tilslutningspunktet har et spændingsniveau under 110 kV og maksimaleffekten er på eller over den fastsatte tærskel, jf. stk. 3. Denne tærskel må ikke være højere end de grænser for produktionsanlæg af type D, der er angivet i tabel 1. Tabel 1 Grænser for tærsklerne for produktionsanlæg af type B, C og D Synkront område Grænse for den tærskel for maksimaleffekt, der kategoriserer et produktionsanlæg som type B Grænse for den tærskel for maksimaleffekt, der kategoriserer et produktionsanlæg som type C Grænse for den tærskel for maksimaleffekt, der kategoriserer et produktionsanlæg som type D Kontinentaleuropa 1 MW 50 MW 75 MW Storbritannien 1 MW 50 MW 75 MW Nordeuropa 1,5 MW 10 MW 30 MW Irland og Nordirland 0,1 MW 5 MW 10 MW De baltiske stater 0,5 MW 10 MW 15 MW

3. Forslag om tærskler for maksimaleffekt for produktionsanlæg af type B, C og D skal godkendes af den relevante regulerende myndighed eller, hvor det er relevant, medlemsstaten. Den relevante TSO koordinerer med tilstødende TSO'er og DSO'er i forbindelse med udarbejdelsen af forslagene og gennemfører en offentlig høring i overensstemmelse med artikel 10. Den relevante TSO kan tidligst fremsætte forslag om ændring af tærsklerne tre år efter det foregående forslag.

4. Anlægsejere bistår den relevante TSO i denne proces og stiller oplysninger til rådighed på dennes anmodning.

5. Hvis et produktionsanlæg som følge af ændringer af tærsklerne omklassificeres til en anden type, finder proceduren i artikel 4, stk. 3, vedrørende eksisterende produktionsanlæg anvendelse, før kravene til den nye type skal opfyldes.

Artikel 6

Anvendelse på produktionsanlæg, pumpelagringsenheder, kraftvarmeværker og industrielle anlæg

1. Offshore-produktionsanlæg, der er tilsluttet det sammenkoblede system, skal opfylde kravene til produktionsanlæg på land, medmindre den relevante systemoperatør tilpasser kravene til dette formål eller tilslutningen af elproducerende anlæg sker ved hjælp af en HVDC-forbindelse eller ved hjælp af et net, hvis frekvens ikke er synkront koblet til frekvensen i det primære sammenkoblede system (f.eks. ved hjælp af back-to-back-løsninger).

2. Pumpelagringsenheder skal opfylde alle de relevante krav i både produktionstilstand og pumpetilstand. Synkron kompensation i pumpelagringsenheder må ikke være begrænset i tid af produktionsanlæggenes tekniske konstruktion. Pumpelagringsenheder med variabel hastighed skal opfylde de krav, der gælder for synkrone produktionsanlæg, samt de krav, der er fastsat i artikel 20, stk. 2, litra b), hvis de kategoriseres som type B, C eller D.

3. Hvad angår produktionsanlæg, der er inkorporeret i nettet i industrielle anlæg, har anlægsejere, systemoperatører for industrielle anlæg og relevante systemoperatører, hvis net er tilsluttet et industrielt anlægs net, ret til at aftale betingelserne for afkoblingen af sådanne anlæg sammen med kritiske belastninger, der sikrer produktionsprocessen, fra den relevante systemoperatørs net. Udøvelsen af denne ret koordineres med den relevante TSO.

4. Med undtagelse af kravene i stk. 2 og 4 i artikel 13, eller medmindre andet er fastsat på national plan, gælder denne forordnings krav vedrørende evnen til at kunne opretholde konstant produktion af aktiv effekt eller til at modulere produktionen af aktiv effekt ikke for produktionsanlæg i kraftvarmeværker, der er inkorporeret i nettet i industrielle anlæg, hvis alle følgende kriterier er opfyldt:

a) værkets primære formål er at producere varme til brug i det industrielle anlægs produktionsproces

b) produktionen af varme og elektricitet er uløseligt forbundet, dvs. en ændring i varmeproduktionen resulterer i en utilsigtet ændring i produktionen af aktiv effekt og omvendt

c) produktionsanlægget er af type A, B, C eller, for så vidt angår det synkrone område Nordeuropa, type D, jf. artikel 5, stk. 2, litra a)-c).

5. Kraftvarmeværker vurderes i forhold til deres maksimaleffekt for el.

Artikel 7

Lovgivningsmæssige aspekter

1. Generelle krav, der skal fastsættes af relevante systemoperatører eller TSO'er i henhold til denne forordning, godkendes af den af medlemsstaten udpegede enhed og offentliggøres. Den udpegede enhed er den regulerende myndighed, medmindre medlemsstaten fastsætter andet.

2. Hvad angår anlægsspecifikke krav, der skal fastsættes af relevante systemoperatører eller TSO'er i henhold til denne forordning, kan medlemsstaten fastsætte, at disse skal godkendes af en udpeget enhed.

3. Når denne forordning anvendes, skal medlemsstaterne, de kompetente enheder og systemoperatørerne:

a) anvende proportionalitetsprincippet og princippet om ikke-diskrimination

b) sikre gennemsigtighed

c) anvende princippet om optimering mellem den højeste samlede effektivitet og de laveste samlede omkostninger for alle involverede parter

d) respektere det ansvar, der er pålagt den relevante TSO med henblik på at sikre systemsikkerheden, herunder i henhold til kravene i national lovgivning

e) høre de relevante DSO'er og tage højde for eventuelle virkninger for deres systemer

f) tage højde for anerkendte europæiske standarder og tekniske specifikationer.

4. Den relevante systemoperatør eller TSO fremsender et forslag om de generelle krav eller de metoder, de anvender til at beregne eller fastsætte disse krav, til godkendelse hos den kompetente enhed senest to år efter denne forordnings ikrafttræden.

5. Hvis den relevante systemoperatør, den relevante TSO, anlægsejeren og/eller DSO'en i henhold til denne forordning skal nå til enighed, skal de tilstræbe at opnå dette senest seks måneder efter, at en af parterne har fremlagt det første forslag for de andre parter. Hvis de ikke når til enighed inden for denne frist, kan den enkelte part anmode den relevante regulerende myndighed om at træffe en afgørelse senest inden seks måneder.

6. De kompetente enheder træffer afgørelse om forslagene til krav og metoder senest seks måneder efter, at de har modtaget sådanne forslag.

7. Hvis den relevante systemoperatør eller TSO vurderer, at det er nødvendigt at ændre de krav eller metoder, der er fastsat og godkendt i henhold til stk. 1 og 2, gælder kravene i stk. 3-8 for den foreslåede ændring. Systemoperatører og TSO'er, der foreslår en ændring, tager højde for eventuelle berettigede forventninger, som anlægsejere, ejere af jævnstrømsforbundne elproducerende anlæg, udstyrsproducenter og andre interesseparter måtte have, og som var baseret på de oprindeligt fastsatte eller aftalte krav og metoder.

8. Enhver part, der ønsker at klage over en relevant systemoperatør eller TSO i forbindelse med den pågældende operatørs forpligtelser i henhold til denne forordning, kan indbringe en klage for den regulerende myndighed, som i sin egenskab af tvistbilæggelsesmyndighed skal træffe en afgørelse senest to måneder efter modtagelsen af klagen. Denne periode kan forlænges med yderligere to måneder, hvis den regulerende myndighed ønsker yderligere oplysninger. Den forlængede periode kan forlænges yderligere med klagerens samtykke. Den regulerende myndigheds afgørelse har bindende virkning, medmindre og indtil den underkendes efter påklage.

9. Hvis et krav i denne forordning skal fastsættes af en relevant systemoperatør, som ikke er TSO, kan medlemsstaten fastsætte, at TSO'en i stedet får ansvaret for at fastsætte det eller de pågældende krav.

Artikel 8

Mere end én TSO

1. I medlemsstater, hvor der er mere end én TSO, gælder denne forordning for alle TSO'erne.

2. I henhold til gældende nationale regler kan medlemsstaterne beslutte, at en TSO's ansvar for så vidt angår opfyldelse af én, flere eller alle forpligtelserne i denne forordning pålægges en eller flere specifikke TSO'er.

Artikel 9

Dækning af omkostninger

1. De omkostninger, som systemoperatører, der er underlagt regulering af nettariffer, har, og som følger af de forpligtelser, der er fastsat i denne forordning, vurderes af de relevante regulerende myndigheder. Udgifter, der vurderes at være rimelige, lønsomme og forholdsmæssige, dækkes ved hjælp af nettariffer eller andre passende mekanismer.

2. Hvis de relevante regulerende myndigheder anmoder herom, fremlægger de i stk. 1 omhandlede systemoperatører inden tre måneder efter fremsættelse af anmodningen de oplysninger, der er nødvendige for at foretage vurderingen af de påløbne omkostninger.

Artikel 10

Offentlig høring

1. De relevante systemoperatører eller relevante TSO'er hører interesseparterne, herunder de kompetente myndigheder i hver medlemsstat, om udkastene vedrørende udvidelsen af denne forordnings anvendelsesområde til eksisterende produktionsanlæg, jf. artikel 4, stk. 3, forslag til tærskler, jf. artikel 5, stk. 3, om den udarbejdede rapport, jf. artikel 38, stk. 3, og cost-benefit-analyser, jf. artikel 63, stk. 2. Høringen løber over en periode på mindst en måned.

2. De relevante systemoperatører eller relevante TSO'er tager behørigt hensyn til de synspunkter, som interesseparterne fremsætter i forbindelse med høringerne, inden forslaget om tærsklerne, rapporten eller cost-benefit-analysen fremlægges til godkendelse for de regulerende myndigheder eller, hvor det er relevant, medlemsstaten. I alle tilfælde udarbejdes en solid begrundelse for at indarbejde eller ikke at indarbejde interesseparternes synspunkter i forslaget, som vedlægges forslaget og offentliggøres inden for rimelig tid inden eller samtidig med offentliggørelsen af forslaget.

Artikel 11

Inddragelse af interesseparter

I tæt samarbejde med det europæiske net af elektricitetstransmissionssystemoperatører (i det følgende benævnt »ENTSO for elektricitet«) arrangerer Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (i det følgende benævnt »agenturet«), at interesseparterne involveres i krav til nettilslutning til det sammenkoblede elsystem for produktionsanlæg samt andre aspekter af gennemførelsen af denne forordning. Dette indebærer regelmæssige møder med interesseparterne med henblik på identifikation af eventuelle problemer og forslag til forbedringer, navnlig hvad angår krav til nettilslutning til det sammenkoblede elsystem for produktionsanlæg.

Artikel 12

Tavshedspligt

1. Enhver fortrolig oplysning, der modtages, udveksles eller videregives i medfør af denne forordning, er underlagt de vilkår om tavshedspligt, der er fastsat i stk. 2, 3 og 4.

2. Tavshedspligten gælder alle personer, regulerende myndigheder eller enheder, der er omfattet af bestemmelserne i denne forordning.

3. Fortrolige oplysninger, som de i stk. 2 omhandlede personer, regulerende myndigheder eller enheder modtager i forbindelse med deres hverv, må ikke videregives til andre personer eller myndigheder, uden at dette berører tilfælde, der er omfattet af national lovgivning, andre bestemmelser i denne forordning eller anden relevant EU-lovgivning.

4. Uden at dette berører tilfælde, der er omfattet af national eller EU-lovgivning, anvender de regulerende myndigheder, enheder eller personer, som modtager fortrolige oplysninger i medfør af denne forordning, udelukkende disse oplysninger i forbindelse med udøvelsen af deres hverv i henhold til denne forordning.

AFSNIT II

KRAV

KAPITEL 1

Generelle krav

Artikel 13

Generelle krav til produktionsanlæg af type A

1. Produktionsanlæg af type A skal opfylde følgende krav til frekvensstabilitet:

a) hvad angår frekvensintervaller: i) skal et produktionsanlæg kunne forblive tilkoblet nettet og opretholde driften inden for de frekvensintervaller og de tidsperioder, der er fastsat i tabel 2 ii) kan den relevante systemoperatør, hvis det kræves for at sikre eller genoprette systemsikkerheden, i samarbejde med den relevante TSO og anlægsejeren aftale udvidede frekvensintervaller, længere minimumsperioder for drift eller specifikke krav til kombinerede frekvens- og spændingsafvigelser for at sikre, at produktionsanlæggets tekniske kapacitet udnyttes bedst muligt iii) må anlægsejeren ikke uden rimelig grund nægte at anvende udvidede frekvensintervaller eller længere minimumsperioder for drift, hvis det er økonomisk og teknisk muligt at gennemføre dem

b) hvad angår evnen til at modstå frekvensændringer, skal et produktionsanlæg kunne forblive tilkoblet nettet og opretholde driften ved frekvensændringer op til en værdi, der fastsættes af den relevante TSO, medmindre afkoblingen udløses af frekvensændringstypen »Beskyttelse som detekterer netudfald«. Den relevante systemoperatør definerer i samarbejde med den relevante TSO frekvensændringstypen »Beskyttelse som detekterer netudfald«. Tabel 2 Minimumsperioder, i hvilke et produktionsanlæg skal kunne arbejde ved forskellige frekvenser, der afviger fra den nominelle værdi, uden at blive frakoblet nettet Synkront område Frekvensinterval Tidsperiode for drift Kontinentaleuropa 47,5 Hz — 48,5 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 30 minutter 48,5 Hz — 49,0 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum samme periode som for frekvensintervallet 47,5 Hz — 48,5 Hz 49,0 Hz — 51,0 Hz Ubegrænset 51,0 Hz — 51,5 Hz 30 minutter Nordeuropa 47,5 Hz — 48,5 Hz 30 minutter 48,5 Hz — 49,0 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 30 minutter 49,0 Hz — 51,0 Hz Ubegrænset 51,0 Hz — 51,5 Hz 30 minutter Storbritannien 47,0 Hz — 47,5 Hz 20 sekunder 47,5 Hz — 48,5 Hz 90 minutter 48,5 Hz — 49,0 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 90 minutter 49,0 Hz — 51,0 Hz Ubegrænset 51,0 Hz — 51,5 Hz 90 minutter 51,5 Hz — 52,0 Hz 15 minutter Irland og Nordirland 47,5 Hz — 48,5 Hz 90 minutter 48,5 Hz — 49,0 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 90 minutter 49,0 Hz — 51,0 Hz Ubegrænset 51,0 Hz — 51,5 Hz 90 minutter De baltiske stater 47,5 Hz — 48,5 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 30 minutter 48,5 Hz — 49,0 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum samme periode som for frekvensintervallet 47,5 Hz — 48,5 Hz 49,0 Hz — 51,0 Hz Ubegrænset 51,0 Hz — 51,5 Hz Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 30 minutter

2. Hvad angår LFSM-O-tilstand, gælder følgende som fastsat af den relevante TSO for dennes systemområde i samarbejde med de andre TSO'er i samme synkrone område, med henblik på at sikre minimal virkning for naboområderne:

a) produktionsanlægget skal kunne aktivere frekvensresponsen for aktiv effekt, jf. figur 1, ved en frekvenstærskel og statikindstillingerne for negativ hældning, der fastsættes af den relevante TSO

b) i stedet for kravet i litra a) kan den relevante TSO inden for sit systemområde vælge at tillade automatisk afkobling og genindkobling af produktionsanlæg af type A ved tilfældige frekvenser, der ideelt set distribueres ligeligt, over en frekvenstærskel som fastsat af den relevante TSO, hvis det i samarbejde med anlægsejerne kan godtgøres over for den relevante regulerende myndighed, at anlægget har begrænset grænseoverskridende virkning og opretholder samme driftssikkerhedsniveau i alle systemtilstande

c) frekvenstærsklen skal ligge i intervallet fra og med 50,2 Hz til og med 50,5 Hz, begge frekvenser inklusive

d) statikindstillingerne for negativ hældning skal ligge mellem 2 % og 12 %

e) produktionsanlægget skal kunne aktivere en frekvensrespons med en indledende forsinkelse, der er så kort som mulig. Hvis denne forsinkelse er længere end to sekunder, skal anlægsejeren fremlægge en begrundelse, der understøttes af teknisk dokumentation, for den relevante TSO

f) den relevante TSO kan kræve, at produktionsanlægget, når det rammer den nedre grænse for regulering, enten skal kunne: i) fortsætte driften på dette niveau eller ii) yderligere reducere den aktive effekt

g) produktionsanlægget skal kunne fungere stabilt i LFSM-O-tilstand. Når LFSM-O-tilstand er aktiveret vil referencepunktet for LFSM-O-tilstand have forrang for ethvert andet referencepunkt for aktiv effekt. Figur 1 Frekvensresponsen for aktiv effekt for et produktionsanlæg i LFSM-O-tilstand Pref er referenceværdien for den aktive effekt, som ΔΡ relaterer til, og kan være fastsat forskelligt for henholdsvis synkrone produktionsanlæg og elproducerende anlæg. ΔΡ er ændringen i den aktive effekt, der leveres af produktionsanlægget. fn er den nominelle frekvens (50 Hz) i nettet, og Δf er frekvensafvigelsen i nettet Ved overfrekvenser, hvor Δf er større end Δf1 , skal produktionsanlægget levere en negativ ændring i den aktive effekt i henhold til statikken (negativ hældning) S2 .

3. Produktionsanlægget skal kunne opretholde en konstant produktion ved sin målværdi for aktiv effekt uanset ændringer i frekvensen, undtagen i tilfælde hvor produktionen følger de ændringer, der er fastsat i henhold til stk. 2 og 4 i denne artikel eller i artikel 15, stk. 2, litra c) og d), alt efter omstændighederne.

4. Den relevante TSO fastsætter for sit eget systemområde den tilladte reduktion i den aktive effekt ved faldende frekvens i forhold til maksimaleffekten beskrevet som en procentvis reduktion inden for de fastsatte grænser illustreret ved de fuldt optrukne linjer i figur 2:

a) under 49 Hz falder produktionen med en reduktion på 2 % af maksimaleffekten på 50 Hz for hvert fald i frekvens på 1 Hz

b) under 49,5 Hz falder produktionen med en reduktion på 10 % af maksimaleffekten på 50 Hz for hvert fald i frekvens på 1 Hz.

5. Den tilladte reduktion i den aktive effekt i forhold til maksimaleffekten skal:

a) tydeligt fastsætte de gældende omgivende betingelser

b) tage højde for produktionsanlægs tekniske kapacitet. Figur 2 Den maksimale effektreduktion ved faldende frekvens Diagrammet illustrerer de grænser, inden for hvilke den relevante TSO kan fastsætte denne evne.

6. Produktionsanlægget skal være udstyret med en logisk grænseflade (inputport) med henblik på at kunne standse produktionen af aktiv effekt, senest fem sekunder efter at den har modtaget en kommando ved inputporten. Den relevante systemoperatør har ret til at fastsætte krav til udstyret, således at denne funktion kan fjernstyres.

7. Den relevante TSO fastsætter de betingelser, på hvilke et produktionsanlæg automatisk kan tilkoble sig nettet. Disse betingelser skal omfatte:

a) frekvensintervaller, inden for hvilke automatisk tilkobling er tilladt, og en tilhørende tidsforsinkelse og

b) den maksimalt tilladte stigningsgrad for produktionen af aktiv effekt.

Automatisk tilkobling er tilladt, medmindre den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO fastsætter andet.

Artikel 14

Generelle krav til produktionsanlæg af type B

1. Produktionsanlæg af type B skal opfylde kravene i artikel 13, med undtagelse af stk. 2, litra b).

2. Produktionsanlæg af type B skal desuden opfylde følgende krav til frekvensstabilitet:

a) for at kunne kontrollere produktionen af aktiv effekt, skal produktionsanlægget være udstyret med en grænseflade (inputport) med henblik på at kunne reducere produktionen af aktiv effekt, efter at den har modtaget en kommando ved inputporten, og

b) den relevante systemoperatør har ret til at fastsætte kravene til yderligere udstyr, således at produktionen af aktiv effekt kan fjernstyres.

3. Produktionsanlæg af type B skal også opfylde følgende krav til robusthed:

a) hvad angår produktionsanlæggets tolerance over for spændingsfejl: i) skal hver TSO fastlægge en spænding-tid-profil, jf. figur 3, for fejlsituationer ved tilslutningspunktet, som beskriver de forhold, under hvilke produktionsanlægget kan forblive tilkoblet nettet og fortsat køre stabilt, efter at elsystemet har været forstyrret af bortkoblede fejl i transmissionssystemet ii) skal spænding-tid-profilen beskrive en nedre grænse for fase-til-fase-spændingernes faktiske kurs på nettets spændingsniveau ved tilslutningspunktet under en symmetrisk fejl som en funktion af tid før, under og efter fejlen iii) skal den nedre grænse, der er omhandlet i nr. ii), fastsættes af den relevante TSO ved hjælp af de parametre, der er fastsat i figur 3, og inden for de intervaller, der er vist i tabel 3.1 og 3.2 iv) skal hver TSO fastsætte start- og slutkonditionerne for tolerancen over for spændingsfejl og gøre dem offentligt tilgængelige, herunder: — beregningen af minimumseffekten for kortslutning ved tilslutningspunktet før fejlen — produktionsanlæggets driftspunkt for aktiv og reaktiv effekt ved tilslutningspunktet og spændingen ved tilslutningspunktet før fejlen og — beregningen af minimumseffekten for kortslutning ved tilslutningspunktet efter fejlen v) skal den relevante systemoperatør på anmodning fra en anlægsejer fremlægge de start- og slutkonditioner, som skal tages i betragtning for så vidt angår tolerancen over for spændingsfejl, som resultatet af en beregning ved tilslutningspunktet, jf. nr. iv), for så vidt angår: — minimumseffekten for kortslutning ved hvert tilslutningspunkt før fejlen udtrykt i MVA — produktionsanlæggets driftspunkt før fejlen udtrykt i aktiv og reaktiv effekt ved tilslutningspunktet samt spændingen ved tilslutningspunktet og — minimumseffekten for kortslutning ved hvert tilslutningspunkt efter fejlen udtrykt i MVA. Alternativt kan den relevante systemoperatør stille generiske værdier udledt af typiske tilfælde til rådighed Figur 3 Profil for tolerancen over for spændingsfejl for et produktionsanlæg Diagrammet illustrerer en spænding-tid-profils nedre grænse for spændingen ved tilslutningspunktet udtrykt som forholdet mellem dens faktiske værdi og referenceværdien 1 pu før, under og efter en fejl. Uret er den tilbageholdte spænding ved tilslutningspunktet før en fejl, og tclear er det øjeblik, hvor fejlen er blevet rettet. Urec1, Urec2, trec1, trec2 og trec3 specificerer bestemte nedre grænser for spændingens tilbagevenden efter rettelse af fejlen. Tabel 3.1 Parametrene for figur 3 for tolerancen over for spændingsfejl for synkrone produktionsanlæg Spændingsparametre [pu] Tidsparametre [sekunder] Uret: 0,05 — 0,3 tclear: 0,14 — 0,15 (eller 0,14 — 0,25, hvis systembeskyttelsen og sikker drift kræver det) Uclear: 0,7 — 0,9 trec1: tclear Urec1: Uclear trec2: trec1 — 0,7 Urec2: 0,85 — 0,9 og ≥ Uclear trec3: trec2 — 1,5

Tabel 3.2 Parametrene for figur 3 for tolerancen over for spændingsfejl for elproducerende anlæg Spændingsparametre [pu] Tidsparametre [sekunder] Uret: 0,05 — 0,15 tclear: 0,14 — 0,15 (eller 0,14 — 0,25, hvis systembeskyttelsen og sikker drift kræver det) Uclear: Uret — 0,15 trec1: tclear Urec1: Uclear trec2: trec1 Urec2: 0,85 trec3: 1,5 — 3,0 vi) skal produktionsanlægget kunne forblive tilkoblet nettet og fortsat køre stabilt, når fase-til-fase-spændingernes faktiske kurs på nettets spændingsniveau ved tilslutningspunktet under en symmetrisk fejl, under de i stk. 3, litra a), nr. iv) og v), beskrevne start- og slutkonditioner, holder sig over den nedre grænse, der er fastsat i stk. 3, litra a), nr. ii), medmindre beskyttelsesmekanismen mod interne elektriske fejl kræver, at produktionsanlægget afkobles nettet. Beskyttelsesmekanismerne og indstillingerne for interne elektriske fejl må ikke bringe tolerancen over for spændingsfejl i fare vii) skal anlægsejeren, uden at det berører stk. 3, litra a), nr. vi), fastsætte underspændingsbeskyttelsen (enten tolerancen over for spændingsfejl eller minimumsspændingen fastsat ved tilslutningspunktets spænding) ud fra produktionsanlæggets størst mulige tekniske kapacitet, medmindre den relevante systemoperatør kræver mere restriktive indstillinger, jf. stk. 5, litra b). Indstillingerne begrundes af anlægsejeren i overensstemmelse med dette princip

b) tolerancen over for spændingsfejl i tilfælde af asymmetriske fejl fastsættes af hver enkelt TSO.

4. Produktionsanlæg af type B skal også opfylde følgende krav til genoprettelse af systemet:

a) den relevante TSO fastsætter de betingelser, på hvilke et produktionsanlæg kan genoprette koblingen til nettet efter en tilfældig afkobling forårsaget af en netforstyrrelse, og

b) installation af automatiske genoprettelsessystemer er underlagt såvel forhåndsgodkendelse af den relevante systemoperatør som de genoprettelsesbetingelser, som den relevante TSO fastsætter.

5. Produktionsanlæg af type B skal opfylde følgende generelle krav til systemforvaltning:

a) hvad angår kontrolordninger og indstillinger: i) skal de ordninger og indstillinger for produktionsanlæggets forskellige kontrolanordninger, der er nødvendige for transmissionssystemets stabilitet og nødforanstaltninger, koordineres og aftales mellem den relevante TSO, den relevante systemoperatør og anlægsejeren ii) skal enhver ændring af de ordninger og indstillinger, der er omhandlet i nr. i), for produktionsanlæggets forskellige kontrolanordninger koordineres og aftales mellem den relevante TSO, den relevante systemoperatør og anlægsejeren, navnlig hvis de finder anvendelse i de tilfælde, der er omhandlet i nr. i)

b) hvad angår elektriske beskyttelsesmekanismer og indstillinger: i) skal den relevante systemoperatør fastlægge de ordninger og indstillinger, der er nødvendige for at beskytte nettet, under hensyntagen til produktionsanlæggets karakteristika. De beskyttelsesmekanismer, der er nødvendige for produktionsanlægget og nettet, samt de indstillinger, der er relevante for produktionsanlægget, skal koordineres og aftales mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren. Beskyttelsesmekanismerne og indstillingerne for interne elektriske fejl må ikke bringe et produktionsanlægs ydeevne i fare, jf. kravene i denne forordning ii) har elektrisk beskyttelse af produktionsanlægget forrang for driftskontrol under hensyntagen til systemets sikkerhed, de ansattes og offentlighedens sundhed og sikkerhed samt afbødning af eventuelle skader på produktionsanlægget iii) kan beskyttelsesmekanismer omfatte følgende elementer: — ekstern og intern kortslutning — asymmetrisk belastning (omvendt faserækkefølge) — overbelastning af stator og rotor — over-/undermagnetisering — over-/underspænding ved tilslutningspunktet — over-/underspænding ved generatorterminalerne — svingninger mellem områder — startstrøm — asynkron drift (polslip) — beskyttelse mod ikke-tilladte akselvridninger (f.eks. subsynkron resonans) — ledningsbeskyttelse i produktionsanlæg — transformerbeskyttelse — backup i tilfælde af svigt i beskyttelses- eller koblingsudstyr — overmagnetisering (U/f) — modsatrettet effekt — frekvensændringer og — forskydning af nulpunktsspændingsreference iv) skal ændringer til de beskyttelsesmekanismer, der er nødvendige for produktionsanlægget og nettet, samt for de indstillinger, der er relevante for produktionsanlægget, aftales mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren, og aftalen skal indgås, før ændringerne træder i kraft

c) anlægsejeren disponerer sine beskyttelses- og kontrolanordninger i overensstemmelse med følgende prioriterede liste (oppefra og ned): i) beskyttelse af net og produktionsanlæg ii) kunstig inerti, hvor det er relevant iii) frekvensregulering (tilpasning af aktiv effekt) iv) effektbegrænsning og v) effektgradientbegrænser

d) hvad angår informationsudveksling: i) skal elværker kunne udveksle informationer med den relevante systemoperatør eller den relevante TSO i realtid eller periodisk med tidsstempling som fastsat af den relevante systemoperatør eller den relevante TSO ii) fastsætter den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO indholdet af informationsudvekslingen, inkl. en præcis liste over de data, som elværket skal fremsende.

Artikel 15

Generelle krav til produktionsanlæg af type C

1. Produktionsanlæg af type C skal opfylde kravene i artikel 13 og 14, med undtagelse af artikel 13, stk. 2, litra b), artikel 13, stk. 6, og artikel 14, stk. 2.

2. Produktionsanlæg af type C skal desuden opfylde følgende krav til frekvensstabilitet:

a) hvad angår den aktive effekts kontrollerbarhed og reguleringsområdet, skal produktionsanlæggets kontrolsystem kunne justere referencepunktet for aktiv effekt i henhold til de instrukser, som den relevante systemoperatør eller den relevante TSO giver anlægsejeren. Den relevante systemoperatør eller den relevante TSO fastsætter den periode, inden for hvilken referencepunktet for aktiv effekt skal nås. Den relevante TSO fastsætter en tolerance (afhængig af drivmotorkildens tilgængelighed), der gælder for det nye referencepunkt, og den periode, inden for hvilket det skal nås

b) manuelle, lokale foranstaltninger er tilladt, i tilfælde hvor de automatiske fjernstyringsenheder er ude af drift. Den relevante systemoperatør eller den relevante TSO meddeler den regulerende myndighed, hvor lang tid der kræves for at nå referencepunktet, samt tolerancen for aktiv effekt

c) foruden kravene i artikel 13, stk. 2, finder følgende krav anvendelse på produktionsanlæg af type C for så vidt angår LFSM-U-tilstand: i) produktionsanlægget skal kunne aktivere frekvensresponsen for aktiv effekt ved en frekvenstærskel og en statik for negativ hældning, der fastsættes af den relevante TSO i samarbejde med de andre TSO'er i samme synkrone område, som følger: — frekvenstærsklen, der fastsættes af TSO'en, skal ligge i intervallet fra og med 49,8 Hz til og med 49,5 Hz — statikindstillingerne for negativ hældning, der fastsættes af TSO'en, skal være på mellem 2 % og 12 % dette er illustreret grafisk i figur 4 ii) den faktiske levering af frekvensresponsen for aktiv effekt i LFSM-U-tilstand tager højde for: — de omgivende betingelser, der gør sig gældende, når responsen aktiveres — produktionsanlæggets driftsbetingelser, navnlig begrænsninger for driften tæt på maksimaleffekten ved lave frekvenser og de respektive virkninger af de omgivende betingelser, jf. artikel 13, stk. 4 og 5, og — tilgængeligheden af de primære energikilder iii) produktionsanlæggets aktivering af frekvensresponsen må ikke være unødigt forsinket. Hvis en forsinkelse er længere end to sekunder, skal anlægsejeren begrunde dette over for den relevante TSO iv) i LFSM-U-tilstand skal produktionsanlægget kunne øge effekten op til maksimaleffekten v) den stabile drift af produktionsanlægget i LFSM-U-tilstand skal sikres Figur 4 Frekvensresponsen for aktiv effekt for et produktionsanlæg i LFSM-U-tilstand Pref er referenceværdien for den aktive effekt, som ΔΡ relaterer til, og kan være fastsat forskelligt for henholdsvis synkrone produktionsanlæg og elproducerende anlæg. ΔΡ er ændringen i den aktive effekt, der leveres af produktionsanlægget. fn er den nominelle frekvens (50 Hz) i nettet, og Δf er frekvensafvigelsen i nettet. Ved underfrekvenser, hvor Δf er mindre end Δf1 , skal produktionsanlægget levere en positiv ændring i den aktive effekt i henhold til statikken (negativ hældning) S 2.

d) foruden kravene i stk. 2, litra c), finder følgende krav kumulativ anvendelse, når produktionsanlægget er i FSM-tilstand: i) produktionsanlægget skal kunne aktivere frekvensresponsen for aktiv effekt i henhold til de parametre, som hver relevant TSO fastsætter inden for intervallerne i tabel 4. Ved fastsættelsen af disse parametre tager den relevante TSO højde for følgende: — i tilfælde af overfrekvens er frekvensresponsen for aktiv effekt begrænset til den nedre grænse for regulering — i tilfælde af underfrekvens er frekvensresponsen for aktiv effekt begrænset til maksimaleffekten — den faktiske levering af frekvensresponsen for aktiv effekt afhænger af driftsbetingelserne og de omgivende betingelser, der gør sig gældende, når responsen aktiveres, navnlig begrænsninger af driften tæt på maksimaleffekten ved lave frekvenser jf. artikel 13, stk. 4 og 5, og de tilgængelige primære energikilder Tabel 4 Parametre for frekvensresponsen for aktiv effekt i FSM-tilstand (forklaring til figur 5) Parametre Intervaller Interval for aktiv effekt i forhold til maksimaleffekten 1,5 — 10 % Frekvensresponsufølsomhed 10 — 30 mHz 0,02 — 0,06 % Dødbånd for frekvensrespons 0 — 500 mHz Statik (negativ hældning) s 1 2 — 12 % Figur 5 Frekvensresponsen for aktiv effekt for et produktionsanlæg i FSM-tilstand ved et dødbånd på nul og ufølsomhed Pref er referenceværdien for den aktive effekt, som ΔΡ relaterer til. ΔΡ er ændringen i den aktive effekt, der leveres af produktionsanlægget. fn er den nominelle frekvens (50 Hz) i nettet, og Δf er frekvensafvigelsen i nettet. ii) dødbåndet for frekvensrespons for frekvensafvigelser samt statikken (negativ hældning) skal kunne genvælges gang på gang iii) i tilfælde af ændringer i frekvenstrin skal produktionsanlægget kunne aktivere fuld frekvensrespons for aktiv effekt ved eller over den fuldt optrukne linje i figur 6 i henhold til de parametre, som hver TSO har fastsat (og som skal søge at forhindre svingninger af aktiv effekt for det pågældende produktionsanlæg) inden for de i tabel 5 angivne intervaller. Kombinationen af de valgte parametre, som TSO'en fastsætter, skal tage højde for eventuelle teknologirelaterede begrænsninger iv) produktionsanlæggets krævede indledende aktivering af frekvensresponsen må ikke være unødigt forsinket. Hvis den indledende aktivering af frekvensresponsen for aktiv effekt er længere end to sekunder, skal anlægsejeren fremlægge teknisk dokumentation for, hvorfor der er brug for længere tid. Hvad angår produktionsanlæg uden inerti, kan den relevante TSO fastsætte et tidsrum, der er kortere end to sekunder. Hvis anlægsejeren ikke kan opfylde dette krav, skal denne fremlægge teknisk dokumentation for, hvorfor der er brug for længere tid til den indledende aktivering af frekvensresponsen for aktiv effekt. Figur 6 Frekvensresponsen for aktiv effekt. Pmax er den maksimaleffekt, som ΔΡ relaterer til ΔΡ er ændringen i den aktive effekt, der leveres af produktionsanlægget. Produktionsanlægget skal levere aktiv effekt ΔΡ op til punktet ΔΡ1 i overensstemmelse med tiderne t1 og t2 , idet værdien forΔΡ1 , t1 og t2 fastsættes af den relevante TSO i henhold til tabel 5. t1 er den indledende forsinkelse. t2 er tiden frem til fuld aktivering. v) produktionsanlægget skal kunne levere fuld frekvensrespons for aktiv effekt i en periode på mellem 15 og 30 minutter som fastsat af den relevante TSO. Ved fastsættelsen af denne periode tager TSO'en den aktive effekts belastningsevne samt produktionsanlæggets primære energikilde i betragtning vi) inden for de tidsgrænser, der er fastsat i nr. v), må reguleringen af den aktive effekt ikke have nogen negativ indvirkning på produktionsanlæggets frekvensrespons for aktiv effekt vii) de parametre, der fastsættes af den relevante TSO i henhold til nr. i), ii), iii) og v), meddeles den relevante regulerende myndighed Denne meddelelses udformning fastlægges i henhold til gældende nationale bestemmelser. Tabel 5 Parametre for fuld aktivering af frekvensresponsen for aktiv effekt som følge af ændringer i frekvenstrin (forklaring til figur 6) Parametre Intervaller eller værdier Interval for aktiv effekt i forhold til maksimaleffekten (frekvensresponsinterval) 1,5 — 10 % Den maksimalt tilladte indledende forsinkelse for produktionsanlæg med inerti t 1, medmindre andet begrundes i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, litra d), nr. iv) 2 sekunder Den maksimalt tilladte indledende forsinkelse for produktionsanlæg uden inerti t 1, medmindre andet begrundes i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, litra d), nr. iv) som fastsat af den relevante TSO Maksimalt tilladte valg af tid frem til fuld aktivering t 2, medmindre den relevante TSO tillader længere aktiveringstider af hensyn til systemets stabilitet 30 sekunder

e) hvad angår frekvensgenoprettelseskontrol, skal produktionsanlægget have funktionaliteter, der overholder specifikationer, som er fastsat af den relevante TSO, og som sigter mod at genoprette frekvensen til nominel værdi eller opretholde flowet i udvekslingen af elektricitet mellem systemområder ved den planlagte værdi

f) hvad angår afkobling som følge af underfrekvens, skal elværker, der er bygget til at kunne agere som efterspørgselsenheder, herunder pumpelagringsanlæg, kunne afkoble deres last i tilfælde af underfrekvens. De i dette litra omhandlede krav finder ikke anvendelse på hjælpeforsyninger

g) hvad angår realtidsovervågning af FSM-tilstand: i) skal kommunikationsgrænsefladen for at overvåge driften af frekvensresponsen for aktiv effekt være udstyret således, at det i realtid og på sikker vis som minimum kan overføre følgende signaler fra elværket til den relevante systemoperatørs eller den relevante TSO's netkontrolcenter på anmodning fra den relevante systemoperatør eller den relevante TSO: — statussignal for FSM-tilstand (slået til/slået fra) — planlagt aktiv effekt — faktisk værdi for aktiv effekt — faktiske parameterindstillinger for frekvensresponsen for aktiv effekt — statik (negativ hældning) og dødbånd ii) fastsætter den relevante systemoperatør og den relevante TSO, hvilke andre signaler elværket skal levere til brug for overvågnings- og registreringsenheder med henblik på verificering af de deltagende produktionsanlægs ydeevne for så vidt angår frekvensresponsen for aktiv effekt.

3. Hvad angår spændingsstabilitet, skal produktionsanlæg af type C automatisk kunne afkoble sig nettet, når spændingen ved tilslutningspunktet når et bestemt niveau, der fastsættes af den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO.

Omstændighederne og indstillingerne for produktionsanlæggets automatiske afkobling fastsættes af den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO.

4. Produktionsanlæg af type C skal også opfylde følgende krav til robusthed:

a) i tilfælde af effektsvingninger skal produktionsanlægget opretholde statisk stabilitet ved et hvilket som helst driftspunkt i P-Q-diagrammet

b) med forbehold for artikel 13, stk. 4 og 5, skal produktionsanlægget kunne forblive tilkoblet nettet og fortsat fungere, uden at effekten reduceres, så længe spænding og frekvens forbliver inden for de i henhold til denne forordning fastsatte grænser

c) produktionsanlægget skal kunne forblive tilkoblet nettet under enfaset eller trefaset automatisk genindkobling på formaskede netlinjer, hvis det er relevant for det net, de er tilkoblet. De nærmere detaljer vedrørende denne evne koordineres og er underlagt aftalerne om beskyttelsesmekanismer og indstillinger, jf. artikel 14, stk. 5, litra b).

5. Produktionsanlæg af type C skal også opfylde følgende krav til genoprettelse af systemet:

a) hvad angår evnen til start fra dødt net: i) er evnen til start fra dødt net ikke et krav, uden at det berører medlemsstatens ret til at indføre krav herom med henblik på at sikre systemsikkerheden ii) fremlægger anlægsejere på anmodning fra den relevante TSO et tilbud på levering af evnen til start fra dødt net. Den relevante TSO kan fremsætte en sådan anmodning, hvis denne skønner, at systemsikkerheden er i fare som følge af mangel på evne til start fra dødt net i dennes systemområde iii) skal et produktionsanlæg med evne til start fra dødt net kunne starte op efter en nedlukning uden nogen form for forsyning af ekstern elektrisk energi og inden for en tidsramme, der fastsættes af den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO iv) skal et produktionsanlæg med evne til start fra dødt net kunne synkronisere inden for de frekvensgrænser, der er fastsat i artikel 13, stk. 1, litra a), og, hvor det er relevant, de spændingsgrænser, der er fastsat af den relevante systemoperatør eller i artikel 16, stk. 2 v) skal et produktionsanlæg med evne til start fra dødt net automatisk kunne regulere spændingsdyk, der forårsages af efterspørgselstilslutning vi) skal et produktionsanlæg med evne til start fra dødt net: — kunne regulere store blokke af efterspørgselsforbindelser — kunne køre i LFSM-O-tilstand og LFSM-U-tilstand, jf. stk. 2, litra c), og artikel 13, stk. 2 — inden for hele intervallet for aktiv effekt regulere frekvensen i tilfælde af overfrekvens og underfrekvens inden for spændet mellem den nedre grænse for regulering og maksimaleffekten samt på blok-ø-niveau — kunne køre parallel drift af nogle få produktionsanlæg inden for én ø og — automatisk regulere spændingen, mens systemet genoprettes

b) hvad angår evnen til at deltage i ø-drift i) skal et produktionsanlæg, hvis den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO kræver det, kunne deltage i ø-drift, idet — frekvensgrænserne for ø-drift skal være de i artikel 13, stk. 1, litra a), fastsatte — spændingsgrænserne for ø-drift skal være de i henhold til artikel 15, stk. 3, eller i artikel 16, stk. 2, fastsatte, hvor det er relevant ii) skal produktionsanlægget kunne køre i FSM-tilstand under ø-drift som fastsat i stk. 2, litra d). I tilfælde af effektoverskud skal produktionsanlægget kunne reducere produktionen af aktiv effekt fra et forudgående driftspunkt til et nyt driftspunkt inden for P-Q-diagrammet. I den forbindelse skal produktionsanlægget kunne reducere produktionen af aktiv effekt, så meget som det i sagens natur er teknisk muligt, dog til minimum 55 % af dets maksimaleffekt iii) skal den metode, der benyttes til at fastslå et skifte fra sammenkoblet drift til ø-drift, aftales mellem anlægsejeren og den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO. Den aftalte metode må ikke udelukkende tage udgangspunkt i positionssignalerne fra systemoperatørens koblingsudstyr iv) skal produktionsanlægget kunne køre i LFSM-O-tilstand og LFSM-U-tilstand under ø-drift som fastsat i stk. 2, litra c), og i artikel 13, stk. 2

c) hvad angår evnen til hurtig gensynkronisering: i) skal produktionsanlægget i tilfælde af afkobling fra nettet hurtigt kunne gensynkronisere i overensstemmelse med den beskyttelsesstrategi, der er aftalt mellem den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO og elværket ii) skal et produktionsanlæg med en minimumstid for gensynkronisering på mere end 15 minutter være konstrueret til efter frakobling fra en ekstern energiforsyning at overgå til blok-ø-drift fra et hvilket som helst driftspunkt i P-Q-diagrammet. I dette tilfælde må konstateringen af blok-ø-drift ikke udelukkende tage udgangspunkt i positionssignalerne fra systemoperatørens koblingsudstyr iii) skal et produktionsanlæg kunne opretholde driften ved overgang til blok-ø-drift, uden hensyntagen til en eventuel hjælpeforbindelse til et eksternt net. Minimumsdriftsperioden fastsættes af den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO under hensyntagen til den primære energikildes teknologis særlige karakteristika.

6. Produktionsanlæg af type C skal opfylde følgende generelle krav til systemforvaltning:

a) hvad angår tab af vinkelstabilitet eller tab af kontrol, skal et produktionsanlæg automatisk kunne afkoble fra nettet med henblik på at bevare systemsikkerheden eller forebygge skader på produktionsanlægget. Anlægsejeren og den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO aftaler kriterierne for konstatering af tab af vinkelstabilitet eller tab af kontrol

b) hvad angår instrumentering: i) skal elværker være udstyret med en funktion, der registrerer fejl og muliggør dynamisk systemadfærdsovervågning. Denne funktion skal registrere følgende parametre: — spænding — aktiv effekt — reaktiv effekt og — frekvens. Den relevante systemoperatør har ret til at fastsætte parametre for forsyningskvalitet, som skal overholdes, forudsat at der gives rimelig varsel herom ii) skal indstillingerne for fejlregistreringsudstyret, herunder udløsningskriterier og samplinghastighed, aftales mellem anlægsejeren og den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO iii) skal den dynamiske systemadfærdsovervågning omfatte en svingningsudløser, der opfanger dårligt dæmpede svingninger, og som defineres nærmere af den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO, med henblik på at detektere dårligt dæmpede effektsvingninger iv) skal funktionerne vedrørende forsyningskvalitet og dynamisk systemadfærdsovervågning omfatte ordninger, der faciliterer anlægsejerens, den relevante systemoperatørs og den relevante TSO's adgang til informationerne. Kommunikationsprotokollen for de registrerede oplysninger aftales mellem anlægsejeren, den relevante systemoperatør og den relevante TSO

c) hvad angår simuleringsmodeller: i) skal anlægsejeren på anmodning fra den relevante systemoperatør eller den relevante TSO stille simuleringsmodeller til rådighed, som på korrekt vis afspejler produktionsanlæggets adfærd både i statisk tilstand, ved dynamiske simuleringer (50 Hz-komponent) eller ved transiente elektromagnetiske simuleringer. Anlægsejeren skal sikre, at modellerne er verificeret mod resultaterne af de i afsnit IV, kapitel 2, 3 og 4, omhandlede overensstemmelsesprøvninger, og meddele den relevante systemoperatør eller den relevante TSO resultaterne af denne verifikation. Medlemsstaterne kan kræve, at en sådan verifikation udføres af et godkendt certificeringsorgan ii) skal de modeller som anlægsejeren stiller til rådighed omfatte følgende delmodeller, afhængig af om de individuelle komponenter forefindes: — modeller vedrørende vekselstrømsgenerator og drivmotor — modeller vedrørende hastigheds- og effektregulering — modeller vedrørende spændingsregulering, herunder hvor det er relevant dæmpetilsats og magnetiseringskontrolsystem — modeller vedrørende beskyttelse af produktionsanlæg som aftalt mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren og — modeller vedrørende vekselrettere til elproducerende anlæg iii) skal den relevante systemoperatørs anmodning, jf. nr. i), koordineres med den relevante TSO. Anmodningen skal indeholde: — det format, som modellerne skal udarbejdes i — dokumentation vedrørende den pågældende models struktur og blokdiagrammer — et skøn over mindstekravet og maksimumskravet til kortslutningseffekt ved tilslutningspunktet, udtrykt i MVA som netækvivalent iv) skal anlægsejeren på anmodning fremlægge registreringer af produktionsanlæggets præstation for den relevante systemoperatør eller den relevante TSO. Den relevante systemoperatør eller den relevante TSO kan fremsætte en sådan anmodning med henblik på at sammenligne modellernes reaktion med disse registreringer

d) hvad angår installeringen af anordninger til systemdrift og systemsikkerhed, og såfremt den relevante systemoperatør eller den relevante TSO finder, at det er nødvendigt at installere yderligere anordninger i elværket for at bevare eller genoprette systemdrift eller systemsikkerhed, skal den relevante systemoperatør eller den relevante TSO og anlægsejeren undersøge dette og blive enige om en passende løsning

e) den relevante systemoperatør fastsætter i samarbejde med den relevante TSO minimums- og maksimumsgrænser for ændringer i aktiv effekt (rampingbegrænsninger) i både opadgående og nedadgående retning for ændringer i aktiv effekt for et produktionsanlæg under hensyntagen til den primære energikildes teknologis særlige karakteristika

f) ordninger om jordforbindelse i nulpunktet på netsiden af transformere til optransformering skal overholde den relevante systemoperatørs specifikationer.

Artikel 16

Generelle krav til produktionsanlæg af type D

1. Ud over at opfylde kravene i artikel 13, med undtagelse af stk. 2, litra b), samt stk. 6 og 7, artikel 14, med undtagelse af stk. 2, og artikel 15, med undtagelse af stk. 3, skal produktionsanlæg af type D opfylde kravene i denne artikel.

2. Produktionsanlæg af type D skal desuden opfylde følgende krav til spændingsstabilitet:

a) hvad angår spændingsintervallet: i) skal produktionsanlægget, uden at det berører artikel 14, stk. 3, litra a), og stk. 3, litra a), i denne artikel kunne forblive tilkoblet nettet og fungere inden for nettets spændingsinterval ved tilslutningspunktet, udtrykt i spænding ved tilslutningspunktet i forhold til referenceværdien 1 pu spænding, og den fastsatte tidsperiode, jf. tabel 6.1 og 6.2 ii) kan den relevante TSO fastsætte kortere tidsperioder, i hvilke produktionsanlæg skal kunne forblive tilkoblet nettet, i tilfælde af samtidig overspænding og underfrekvens eller samtidig underspænding og overfrekvens iii) Uanset bestemmelserne i nr. i) kan den relevante TSO i Spanien kræve, at produktionsanlæg skal kunne forblive tilkoblet nettet inden for spændingsintervallet 1,05 pu — 1,0875 pu i en ubegrænset periode. iv) er referenceværdien 1 pu lig 400 kV for 400 kV-nettets spændingsniveau (alternativt også almindelig kendt som 380 kV-niveauet), mens referenceværdien 1 pu spænding for andre netspændingsniveauer kan være forskellig for forskellige systemoperatører i samme synkrone område v) kan de relevante TSO'er i det synkrone område De baltiske stater, uanset bestemmelserne i nr. i), kræve, at produktionsanlæg skal kunne forblive tilkoblet 400 kV-nettet inden for de spændingsintervaller og i de tidsperioder, der gælder for det synkrone område Kontinentaleuropa Tabel 6.1 Synkront område Spændingsinterval Tidsperiode for drift Kontinentaleuropa 0,85 pu — 0,90 pu 60 minutter 0,90 pu — 1,118 pu Ubegrænset 1,118 pu — 1,15 pu Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 20 minutter og maksimum 60 minutter Nordeuropa 0,90 pu — 1,05 pu Ubegrænset 1,05 pu — 1,10 pu 60 minutter Storbritannien 0,90 pu — 1,10 pu Ubegrænset Irland og Nordirland 0,90 pu — 1,118 pu Ubegrænset De baltiske stater 0,85 pu — 0,90 pu 30 minutter 0,90 pu — 1,118 pu Ubegrænset 1,118 pu — 1,15 pu 20 minutter Tabellen viser de minimumsperioder, i hvilke et produktionsanlæg skal kunne fungere ved spændinger ved tilslutningspunktet, der afviger fra referenceværdien 1 pu, uden at frakoble sig nettet, hvor basisspændingen for pu-værdier ligger på mellem 110 kV og 300 kV. Tabel 6.2 Synkront område Spændingsinterval Tidsperiode for drift Kontinentaleuropa 0,85 pu — 0,90 pu 60 minutter 0,90 pu — 1,05 pu Ubegrænset 1,05 pu — 1,10 pu Fastsættes af hver enkelt TSO, dog minimum 20 minutter og maksimum 60 minutter Nordeuropa 0,90 pu — 1,05 pu Ubegrænset 1,05 pu — 1,10 pu Fastsættes af hver enkelt TSO, dog maksimum 60 minutter Storbritannien 0,90 pu — 1,05 pu Ubegrænset 1,05 pu — 1,10 pu 15 minutter Irland og Nordirland 0,90 pu — 1,05 pu Ubegrænset De baltiske stater 0,88 pu — 0,90 pu 20 minutter 0,90 pu — 1,097 pu Ubegrænset 1,097 pu — 1,15 pu 20 minutter Tabellen viser de minimumsperioder, i hvilke et produktionsanlæg skal kunne fungere ved spændinger ved tilslutningspunktet, der afviger fra referenceværdien 1 pu, uden at frakoble sig nettet, hvor basisspændingen for pu-værdier ligger på mellem 300 kV og 400 kV.

b) udvidede spændingsintervaller eller længere minimumsperioder for drift kan aftales mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren i samarbejde med den relevante TSO. Hvis udvidede spændingsintervaller eller længere minimumsperioder for drift er økonomisk og teknisk gennemførlige, må anlægsejeren ikke nægte at indgå en sådan aftale

c) uden at det berører litra a), har den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO ret til at fastsætte spændinger ved tilslutningspunktet, ved hvilke produktionsanlægget automatisk skal kunne koble fra. Omstændighederne og indstillingerne for automatisk afkobling aftales mellem den relevante systemoperatør og anlægsejeren.

3. Produktionsanlæg af type D skal også opfylde følgende krav til robusthed:

a) hvad angår tolerancen over for spændingsfejl: i) skal produktionsanlægget kunne forblive tilkoblet nettet og fortsat køre stabilt, efter at elsystemet har været forstyrret af bortkoblede fejl. Denne evne skal være i overensstemmelse med en spænding-tid-profil for fejlsituationer ved tilslutningspunktet, som fastsættes af den relevante TSO. Spænding-tid-profilen skal beskrive en nedre grænse for fase-til-fase-spændingernes faktiske kurs på nettets spændingsniveau ved tilslutningspunktet under en symmetrisk fejl som en funktion af tiden før, under og efter fejlen. Denne nedre grænse fastsættes af den relevante TSO ved hjælp af de parametre, der er fastsat i figur 3, og inden for de intervaller, der er fastsat i tabel 7.1 og 7.2 for produktionsanlæg af type D, der er tilkoblet ved eller over 110 kV-niveauet. Denne nedre grænse fastsættes også af den relevante TSO ved hjælp af de parametre, der er fastsat i figur 3, og inden for de intervaller, der er fastsat i tabel 3.1 og 3.2 for produktionsanlæg af type D, der er tilkoblet under 110 kV-niveauet ii) skal hver TSO fastsætte de i artikel 14, stk. 3, litra a), nr. iv), omhandlede start- og slutkonditioner for tolerancen over for spændingsfejl. De fastsatte start- og slutkonditioner for tolerancen over for spændingsfejl, gøres offentligt tilgængelige Tabel 7.1 Parametrene for figur 3 for tolerancen over for spændingsfejl for synkrone produktionsanlæg Spændingsparametre [pu] Tidsparametre [sekunder] Uret: 0 tclear: 0,14 — 0,15 (eller 0,14 — 0,25, hvis systembeskyttelsen og sikker drift kræver det) Uclear: 0,25 trec1: tclear — 0,45 Urec1: 0,5 — 0,7 trec2: trec1 — 0,7 Urec2: 0,85 — 0,9 trec3: trec2 — 1,5

Tabel 7.2 Parametrene for figur 3 for tolerancen over for spændingsfejl for elproducerende anlæg Spændingsparametre [pu] Tidsparametre [sekunder] Uret: 0 tclear: 0,14 — 0,15 (eller 0,14 — 0,25, hvis systembeskyttelsen og sikker drift kræver det) Uclear: Uret trec1: tclear Urec1: Uclear trec2: trec1 Urec2: 0,85 trec3: 1,5 — 3,0

b) den relevante systemoperatør skal på anmodning fra en anlægsejer fremlægge de start- og slutkonditionerne, som skal tages i betragtning for så vidt angår tolerancen over for spændingsfejl, som resultatet af en beregning ved tilslutningspunktet, jf. artikel 14, stk. 3, litra a), nr. iv), for så vidt angår: i) minimumseffekten for kortslutning ved hvert tilslutningspunkt før fejlen udtrykt i MVA ii) produktionsanlæggets driftspunkt før fejlen udtrykt i aktiv og reaktiv effekt ved tilslutningspunktet samt spændingen ved tilslutningspunktet og iii) minimumseffekten for kortslutning ved hvert tilslutningspunkt efter fejlen udtrykt i MVA

c) tolerancen over for spændingsfejl i tilfælde af asymmetriske fejl fastsættes af hver enkelt TSO.

4. Produktionsanlæg af type D skal opfylde følgende generelle krav til systemforvaltning:

a) hvad angår synkronisering må anlægsejeren, når produktionsanlægget startes op, først udføre denne, når den relevante systemoperatør har givet tilladelse hertil

b) produktionsanlægget skal være udstyret med de nødvendige synkroniseringsfunktioner

c) synkronisering af produktionsanlægget skal være mulig ved frekvenser, der ligger inden for de i tabel 2 fastsatte intervaller

d) den relevante systemoperatør og anlægsejeren skal blive enige om indstillingerne for synkroniseringsanordningerne, inden produktionsanlægget tages i brug. Denne aftale skal dække: i) spænding ii) frekvens iii) interval for fasevinkel iv) faserækkefølge v) spændings- og frekvensafvigelse.

KAPITEL 2

Krav til synkrone produktionsanlæg

Artikel 17

Krav til synkrone produktionsanlæg af type B

1. Synkrone produktionsanlæg af type B skal opfylde kravene i artikel 13, med undtagelse af stk. 2, litra b), og artikel 14.

2. Synkrone produktionsanlæg af type B skal desuden opfylde følgende yderligere krav til spændingsstabilitet:

a) hvad angår reaktiv effekt, skal den relevante systemoperatør have ret til at fastsætte et synkront produktionsanlægs evne til at levere reaktiv effekt

b) hvad angår spændingsreguleringssystemet, skal et synkront produktionsanlæg være udstyret med et permanent, automatisk magnetiseringskontrolsystem, der stabilt kan levere konstant generatorterminalspænding ved et valgbart referencepunkt i hele produktionsanlæggets driftsinterval.

3. Hvad angår robusthed, skal et synkront produktionsanlæg af type B kunne genoprette den aktive effekt efter en fejl. Den relevante TSO fastsætter omfanget af og tiden frem til genoprettelse af den aktive effekt.

Artikel 18

Krav til synkrone produktionsanlæg af type C

1. Synkrone produktionsanlæg af type C skal opfylde kravene i artikel 13, 14, 15 og 17 med undtagelse af artikel 13, stk. 2, litra b), artikel 13, stk. 6, artikel 14, stk. 2, og artikel 17, stk. 2, litra a).

2. Synkrone produktionsanlæg af type C skal desuden opfylde følgende yderligere krav til spændingsstabilitet:

a) hvad angår evnen til at levere reaktiv effekt, kan den relevante systemoperatør fastsætte, at der skal leveres supplerende reaktiv effekt, hvis et synkront produktionsanlægs tilslutningspunkt hverken er placeret ved højspændingsterminalen for den transformer, der sørger for optransformering til tilslutningspunktets spændingsniveau, alternativt ved generatorterminalerne i tilfælde, hvor der ikke findes en transformer til optransformering. Denne supplerende reaktive effekt skal kompensere efterspørgslen på reaktiv effekt i højspændingsledningen eller -kablet mellem højspændingsterminalerne for den transformer i produktionsanlægget, der sørger for optransformering, alternativt generatorterminalerne i tilfælde, hvor der ikke findes en transformer til optransformering, og tilslutningspunktet og leveres af den ejer, der er ansvarlig for ledningen eller kablet.

b) hvad angår reaktiv effekt ved maksimaleffekt: i) fastsætter den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO kravene til levering af reaktiv effekt for forskellige spændingsniveauer. Med henblik herpå fastlægger den relevante systemoperatør en U-Q/Pmax-profil, inden for rammerne af hvilken det synkrone produktionsanlæg skal kunne levere reaktiv effekt ved maksimaleffekten. Den fastlagte U-Q/Pmax-profil kan antage en hvilken som helst form under hensyntagen til de potentielle omkostninger ved at kunne levere produktion af reaktiv effekt ved høj spænding og forbruge reaktiv effekt ved lav spænding ii) fastlægger den relevante systemoperatør U-Q/Pmax-profilen i samarbejde med den relevante TSO i overensstemmelse med følgende principper: — U-Q/Pmax-profilen må ikke ligge uden for rammen for U-Q/Pmax-profilen som illustreret ved den indvendige ramme i figur 7 — dimensionerne for U-Q/Pmax-profilrammen (Q/Pmax-intervallet og spændingsintervallet) skal ligge inden for det interval, der er fastsat for hvert synkront område, i tabel 8, og — U-Q/Pmax-profilrammens position skal ligge inden for den fastsatte udvendige rammes grænser, jf. figur 7 Figur 7 U-Q/Pmax-profilen for et synkront produktionsanlæg Diagrammet illustrerer grænserne for en U-Q/Pmax-profilramme ved spændingen ved tilslutningspunktet, udtrykt ved forholdet mellem den faktiske værdi og referenceværdien 1 pu sat over for forholdet mellem den reaktive effekt (Q) og maksimaleffekten (Pmax). Den indvendige rammes position, størrelse og form er vejledende. Tabel 8 Parametre for den indvendige ramme i figur 7 Synkront område Maksimumsinterval for Q/Pmax Maksimumsinterval for spændingsniveauet i statisk tilstand i PU Kontinentaleuropa 0,95 0,225 Nordeuropa 0,95 0,150 Storbritannien 0,95 0,225 Irland og Nordirland 1,08 0,218 De baltiske stater 1,0 0,220 iii) gælder kravet om levering af reaktiv effekt ved tilslutningspunktet. For profiler, der har en anden form end rektangulær, repræsenterer spændingsintervallet de højeste og laveste værdier. Det forventes således ikke, at det fulde interval for reaktiv effekt er til rådighed på tværs af alle intervaller for spænding i statisk tilstand iv) skal det synkrone produktionsanlæg kunne bevæge sig til et hvilket som helst driftspunkt i U-Q/Pmax-profilen inden for et passende tidsrum med henblik på at nå de værdier, som den relevante systemoperatør anmoder om

c) hvad angår levering af reaktiv effekt under maksimaleffekt, skal et synkront produktionsanlæg, når det kører ved en aktiv effekt under maksimaleffekten (P < Pmax), kunne fungere ved ethvert tænkeligt driftspunkt i det pågældende synkrone produktionsanlægs vekselstrømsgenerators P-Q-diagram, som minimum ned til det laveste stabile driftsniveau. Selv ved reduceret aktiv effekt skal forsyningen af reaktiv effekt ved tilslutningspunktet svare fuldt ud til det pågældende synkrone produktionsanlægs vekselstrømsgenerators P-Q-diagram under hensyntagen til hjælpestrømforsyning og i givet fald tab af aktiv og reaktiv effekt i transformeren til optransformering.

Artikel 19

Krav til synkrone produktionsanlæg af type D

1. Synkrone produktionsanlæg af type D skal opfylde kravene i artikel 13, med undtagelse af stk. 2, litra b), samt stk. 6 og 7, artikel 14, med undtagelse af stk. 2, artikel 15, med undtagelse af stk. 3, artikel 16, artikel 17, med undtagelse af stk. 2, og artikel 18.

2. Synkrone produktionsanlæg af type D skal desuden opfylde følgende yderligere krav til spændingsstabilitet:

a) parametrene og indstillingerne for komponenterne i spændingsreguleringssystemet aftales mellem anlægsejeren og den relevante systemoperatør i samarbejde med den relevante TSO

b) den i litra a) omhandlede aftale skal dække specifikationerne for en automatisk spændingsregulator samt dennes ydeevne for så vidt angår spænding i statisk tilstand og kortvarig spændingsregulering samt specifikationerne for magnetiseringskontrolsystemet og dettes ydeevne. Sidstnævnte skal omfatte: i) båndbreddebegrænsning af udgangssignalet med henblik på at sikre, at den højeste frekvensrespons ikke kan udløse vridningssvingninger på andre produktionsanlæg, der er koblet til nettet ii) en undermagnetiseringsbegrænser, som forhindrer, at den automatiske spændingsregulator reducerer vekselstrø