DA Den Europæiske Unions Tidende L 92/68

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/649

af 5. april 2017

om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse varmvalsede flade produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFORLØB

1.1. Midlertidige foranstaltninger

(1) Den 7. oktober 2016 indførte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en midlertidig antidumpingtold på importen til Unionen af visse varmvalsede produkter af jern, ulegeret stål eller andre former for legeret stål, også i oprullet stand (herunder »afkortede produkter« og »smalt båndjern«), kun varmvalsede, ikke pletterede, belagte eller overtrukne (»den pågældende vare«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) ved Kommissionens gennemførelsesforordning forordning (EU) 2016/1778 (2) (»forordningen om midlertidig told«).

(2) Undersøgelsen blev indledt den 13. februar 2016 (3) efter en klage indgivet den 4. januar 2016 af European Steel Association (»Eurofer« eller »klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 90 % af den samlede produktion i Unionen af visse varmvalsede flade produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål.

(3) Som anført i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2015 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af tendenser med relevans for vurderingen af skaden omfattede perioden fra den 1. januar 2012 til undersøgelsesperiodens slutning (»den betragtede periode«).

(4) Som nævnt i betragtning 3 i forordningen om midlertidig told indledte Kommissionen også følgende to undersøgelser: a) den 13. maj 2016 (4) en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina b) den 7. juli 2016 (5) en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Brasilien, Iran, Rusland, Serbien og Ukraine.

1.2. Registrering

(5) Som angivet i betragtning 4 i forordningen om midlertidig told indgav klageren den 5. april 2016 en anmodning om registrering af importen af den pågældende vare fra Kina. Den 2. juni 2016 opdaterede klageren sin anmodning ved at fremsende nyere finansielle data, men trak den tilbage igen den 11. august 2016.

1.3. Efterfølgende procedure

(6) Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre en midlertidig antidumpingtold (den foreløbige fremlæggelse af oplysninger), fremsatte adskillige interesserede parter skriftlige bemærkninger. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.

(7) Som nærmere angivet fra og med betragtning 135 nedenfor, opfordrede Kommissionens tjenestegrene én interesseret part til at kontakte høringskonsulenten i handelsprocedurer (»høringskonsulenten«) vedrørende nøjagtigheden af de midlertidige beregninger samt om hans ret til at få adgang til fortrolige oplysninger. Høringen fandt sted den 7. februar 2017.

(8) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. For at få mere omfattende data om Unionens produktionsomkostninger (pr. produkttype pr. kvartal i undersøgelsesperioden) blev EU-producenterne i stikprøven anmodet om at give yderligere oplysninger. Alle EU-producenter i stikprøven fremsendte de ønskede oplysninger.

(9) Kommissionen underrettede alle parter om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at indføre en endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare. Alle parter fik en frist til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger.

(10) De indkomne bemærkninger fra de interesserede parter blev gennemgået og taget i betragtning, hvor det var relevant.

1.4. Den pågældende vare og samme vare

(11) Betragtning 24 i forordningen om midlertidig told indeholder den foreløbige definition af den pågældende vare.

(12) Betragtning 29-35 i forordningen om midlertidig told beskriver påstanden fra en kinesisk eksporterende producent og en importør om, at værktøjsstål og hurtigstål burde udelukkes fra varedækningen, og årsagerne til, at Kommissionen foreløbigt udelukkede værktøjsstål og hurtigstål fra varedækningen.

(13) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog klageren sin bemærkning om, at denne påstand ikke var velbegrundet, og at der er risiko for omgåelse, hvis disse anmodninger blev accepteret af Kommissionen. Kommissionen konstaterede, at den allerede overvejede risikoen for omgåelse i den foreløbige fase. Som angivet i betragtning 34 i forordningen om midlertidig told fandt Kommissionen, at import af værktøjsstål og hurtigstål mængdemæssigt udgør omkring 1,25 % af den samlede kinesiske import i 2015, og at de også henhører under forskellige specifikke KN-koder. Endvidere modtog Kommissionen ikke nogen beviser, som peger i retning af en ændring i handelsmønstret efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger, som tyder på potentiel omgåelse.

(14) Af de årsager, der er angivet i betragtning 32-34 i forordningen om midlertidig told, og i mangel af nye oplysninger eller beviser, fastholdt Kommissionen sin beslutning om at udelukke værktøjsstål og hurtigstål fra varedækningen.

(15) Betragtning 36-37 i forordningen om midlertidig told beskriver en påstand fra en italiensk bruger om, at visse andre typer af den pågældende vare burde udelukkes fra varedækningen. Som angivet i betragtning 38 og 39 i forordningen om midlertidig told, afviste Kommissionen i første omgang denne anmodning, men ville fortsætte med at undersøge den. Efter den foreløbige fremlæggelse gentog den italienske bruger sin anmodning.

(16) Ved et kontrolbesøg på stedet hos virksomheden forsøgte Kommissionen at få præciseret denne brugers påstande.

(17) Brugeren fremlagde imidlertid ikke nogen nye oplysninger under disse drøftelser. Derfor afviste Kommissionen disse påstande og bekræftede sine konklusioner i betragtning 38 og 39 i forordningen om midlertidig told.

(18) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog den italienske bruger sin anmodning om at udelukke følgende typer af den pågældende vare: stål frit for mellemstrukturer, kulstofrigt stål og ikke-kornorienteret stål. Brugeren henviste til en drøftelse med Kommissionens undersøgelsesmedarbejdere, hvor Kommissionens tjenestemænd ifølge brugeren ville have accepteret, at der er en forskel i forhold til kemiske egenskaber og anvendelsesformål mellem »almindelige« typer af den pågældende vare og andre typer af den af høj kvalitet. Desuden henviste denne bruger til to andre undersøgelser, hvor Kommissionen ville have besluttet at udelukke visse varetyper. Den første sag var en sag om omgåelse vedrørende visse typer folie af aluminium fra Folkerepublikken Kina som følge af en mindre ændring af varen. I den sag blev en vis type folie af aluminium, som anvendes til videre forarbejdning, angiveligt udelukket fra forlængelsen for de let ændrede varer (6). Den anden sag vedrørte en undersøgelse af visse varer af rustbestandigt stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (7), hvor varedækningen udelukkede anvendelser til bilindustrien fra foranstaltningernes anvendelsesområde.

(19) Kommissionen afviste denne anmodning. For det første var mødet i virksomheden en drøftelse, der havde til formål at præcisere nogle spørgsmål, som brugeren havde. Brugeren kan ikke have nogen berettigede forventninger på grundlag af et sådant uformelt møde. I modsætning til det, brugeren gør gældende, har Kommissionens undersøgelsesmedarbejdere aldrig accepteret, at der var en forskel mellem visse typer af den pågældende vare med hensyn til kemiske egenskaber og anvendelsesformål. For det andet er det korrekt, at den nuværende beskrivelse af og KN-koderne for den pågældende vare omfatter mange forskellige typer kvaliteter. Produktionen af den pågældende vare af en type af høj kvalitet både af Unionen og de eksporterende producenter indgår i produktionsprocessen for den pågældende vare, og typer af højere kvalitet fremstilles af samme grundmateriale og på det samme produktionsudstyr. Dette argument er derfor ikke tilstrækkeligt til at føre til udelukkelse, som brugeren anmoder om. For det tredje er de to sager, som brugeren henviser til, begge i gang, og der er endnu ikke draget nogen endelige konklusioner. En af disse sager (sagen vedrørende den særlige type folie af aluminium) vedrører desuden en sag om omgåelse og er derfor ikke relevant. For det fjerde er det for de forskellige typer af den pågældende vare, herunder dem af høj kvalitet, ikke muligt at fastslå forskellen mellem de mange typer af den pågældende vare i en visuel inspektion, hvorfor det ville være umuligt for toldmyndighederne at håndhæve en udelukkelse. For det femte kan varerne i mange tilfælde ikke engang differentieres ved en kemisk analyse eller mikrostrukturprøver, idet sådanne særlige egenskaber først opstår senere i koldvalsningsprocessen. Konklusionen er, at disse typer af relativt højere kvalitet også fuldt ud opfylder definitionen af den pågældende vare, og at der ikke er blevet fremlagt noget overbevisende argument for, at de skal udelukkes fra varedækningen for den pågældende vare.

(20) Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til varedækningen og samme vare, bekræftedes alle andre konklusioner i betragtning 24-28 i forordningen om midlertidig told.

(21) Den pågældende vare defineres derfor som visse fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål eller andre former for legeret stål, også i oprullet stand (herunder »afkortede produkter« og »smalt båndjern«), kun varmvalsede, ikke pletterede, belagte eller overtrukne, med oprindelse i Kina. Den pågældende vare omfatter ikke: — produkter af rustfrit stål og kornorienteret silicium-elektrisk stål — produkter af værktøjsstål og hurtigstål — produkter, ikke oprullet, uden reliefmønster, af tykkelse over 10 mm og af bredde 600 mm og derover, samt — produkter, ikke oprullet, uden reliefmønster, af tykkelse 4,75 mm og derover men ikke over 10 mm og af bredde 2 050 mm og derover. Den pågældende vare er i øjeblikket henhørende under KN-kode 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 og 7226 91 99.

2. DUMPING

2.1. Normal værdi

(22) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger og efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anførte Chinese Iron & Steel Association (CISA), at forskellen mellem skades- og dumpingmargenerne skabte tvivl om, hvorvidt Kommissionens metode var nøjagtig. CISA skønnede, at den normale værdi i referencelandet var 61 % højere end målprisen for EU-erhvervsgrenen. Ifølge CISA er de normale værdier, der angives af en producent, der er forretningsmæssigt forbundet med klageren, som det er tilfældet i denne undersøgelse, nogle gange unormalt høje.

(23) Endvidere gjorde CISA gældende, at hvis dataene er faktuelt korrekte, bør Kommissionen i lyset af denne forskel ikke længere anvende USA som et gyldigt referenceland, justere dataene eller i stedet bruge EU-data.

(24) I henhold til EU-lovgivningen er Kommissionen berettiget til at bruge priserne fra virksomheder, der er forretningsmæssigt forbundet med EU-producenter, hvis referencelandet er passende. Dette var tilfældet for undersøgelser om armeringsstænger af stål med høj udmattelsesstyrke (Sydafrika) (8) og om koldvalsede flade produkter af stål (Canada) (9), som CISA selv nævner. At der er en forretningsmæssig forbindelse mellem producenten i referencelandet og en EU-producent, hverken afkræfter eller påvirker fastlæggelsen af den normale værdi, som er baseret på behørigt efterprøvede data.

(25) Beregningerne af den normale værdi blev udført og valideret i overensstemmelse med de gældende regler. De er faktuelt korrekte.

(26) USA er et konkurrencepræget marked med ti indenlandske producenter og betydelig import fra flere forskellige lande. Landet har antidumping- og udligningsforanstaltninger, således at dets virksomheder kan operere under normale konkurrencevilkår. Derfor ser Kommissionen ingen grund til ikke at anvende USA-priser. Desuden blev der ikke fremlagt nogen dokumentation, der berettiger til at foretage en justering.

(27) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en interesseret part igen valget af USA som et egnet referenceland i den foreliggende sag, idet den satte spørgsmålstegn ved pålideligheden af den normale værdi i landet, som den mente var alt for høj i forhold til prisen på EU-markedet. Da dataene fra producenten i referencelandet er blevet efterprøvet og fundet korrekte, blev dette argument afvist.

(28) Hvad angår forslaget vedrørende de priser, der faktisk er betalt eller skal betales, giver artikel 2, stk. 7, i grundforordningen kun mulighed for at anvende disse priser, når anvendelsen af disse priser i eller eksport fra et tredjeland med markedsøkonomi ikke er muligt. I lyset af at det er muligt at anvende USA-priser (referencelandsmetoden) i denne sag, blev dette forslag afvist.

(29) Kommissionen bekræftede derfor sine konklusioner med hensyn til den normale værdi.

2.2. Eksportpriser

(30) I den foreløbige fase foretog Kommissionen justeringer af transaktioner, hvis de eksporterende producenter eksporterer den pågældende vare til Unionen gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der fungerer som importører.

(31) Disse justeringer blev foretaget med henvisning til de forretningsmæssigt forbundne importørers faktiske fortjeneste.

(32) Som følge af forbindelsen mellem disse eksporterende producenter og de forretningsmæssigt forbundne forhandlere/importører, skal de faktiske fortjenester for forretningsmæssigt forbundne importører imidlertid betragtes som upålidelige. Derfor bør undersøgelsesmyndigheden i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen fastsætte en passende fortjenstmargen på et rimeligt grundlag. Kommissionen vurderede, at en ikke forretningsmæssigt forbundet importørs fortjeneste udgør et rimeligt grundlag i denne situation.

(33) I lyset af at Kommissionen ikke samarbejdede med nogen ikke forretningsmæssigt forbundet importør i denne undersøgelse, anvendte den i stedet fortjenesten for en ikke forretningsmæssigt forbundet importør af en vare, der ligner. Derfor anvendte Kommissionen fortjenesten for en importør af koldvalsede flade produkter af stål, som i mange henseender svarer til den pågældende vare, som forklaret i betragtning 221 i forordningen om midlertidig told. Denne fortjeneste blev beregnet i undersøgelsen for de koldvalsede flade produkter af stål, der er nævnt i betragtning 24 ovenfor. Beregningen af eksportpriser blev justeret i overensstemmelse hermed.

2.3. Sammenligning

(34) Den eksporterende producent Jiangsu Shagang Group gjorde gældende, at Kommissionen ikke oplyste om alle de justeringer, den havde udført af Shagangs eksportpris, og henviste til én specifik justering. Kommissionen præciserede, at retsgrundlaget for denne justering var grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), idet den henviser til en avance, en forretningsmæssigt forbundet virksomhed, som har samme funktion som en agent, der arbejder på provisionsbasis, modtager. Shagang gjorde som svar gældende, at den burde betragtes som én økonomisk enhed sammen med sine forretningsmæssigt forbundne virksomheder, og at justeringen derfor ikke burde foretages. Den 16. november 2016 blev der på anmodning af Shagang afholdt en høring mellem Shagang og Kommissionens tjenestegrene, hvor dette spørgsmål blev drøftet nærmere. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev der endvidere den 12. januar 2017 afholdt en anden høring for bl.a. at drøfte denne justering.

(35) Shagang gentog, at dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (to forhandlere i Hong Kong og Singapore) kun beskæftiger sig med Shagangs produkter, for så vidt angår stålprodukter, og at den omstændighed, at de forretningsmæssigt forbundne forhandlere også er involveret i handelen med produkter (bortset fra stål), der ikke produceres af Shagang, er irrelevant for fastsættelsen af, om der er tale om én økonomisk enhed.

(36) Det følger af fast retspraksis, at Unionens institutioner skal tage hensyn til alle de faktorer, der er nødvendige for at afgøre, om den forretningsmæssigt forbundne forhandler har funktioner, som svarer til en fuldt ud integreret salgsafdelings hos producenten, og at disse faktorer ikke kan begrænses til den pågældende vare. EU-institutionerne har navnlig ret til at tage hensyn til faktorer som salg via en forretningsmæssigt forbundet forhandler af andre varer end den pågældende vare samt salg fra en sådan forhandler af varer, der leveres af andre producenter end den producent, den er forretningsmæssigt forbundet med. Derfor har Kommissionen analyseret en række faktorer og har bl.a. konstateret, at: i) den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Kina konsekvent opkrævede en avance fra sine forretningsmæssigt forbundne forhandlere i udlandet, ii) disse forhandleres hovedaktivitet, som udgjorde omkring 90 % af deres omsætning, bestod i at handle med andre varer end den pågældende vare, herunder handelsaktiviteter med ikke forretningsmæssigt forbundne parter, iii) i nogle tilfælde blev der betalt gebyrer og udgifter ved eksportsalg til Unionen, iv) ifølge nogle af disse forretningsmæssigt forbundne forhandleres erhvervslicenser var deres hovedaktiviteter »engroshandel på honorar- eller kontraktbasis, f.eks. kommissionærer«, v) baseret på den efterprøvede resultatopgørelse blev det fastslået, at de forretningsmæssigt forbundne forhandleres egen fortjeneste dækkede alle relevante kontorudgifter, som dermed ikke blev dækket af finansielle bidrag fra moderselskabet. Kommissionen fandt derfor, at de forretningsmæssigt forbundne forhandlere og Shagang ikke udgør én økonomisk enhed. Påstanden blev derfor afvist, og justeringen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), blev opretholdt.

2.4. Dumpingmargen

(37) Som følge af den korrektion, der blev foretaget i beregningen af eksportprisen som nævnt i betragtning 33 ovenfor, blev dumpingmargenen for to grupper af virksomheder genberegnet, hvilket resulterede i en mindre stigning. Denne stigning havde også betydning for dumpingmargenen for alle andre samarbejdsvillige og ikke samarbejdsvillige virksomheder, eftersom denne margen er baseret på margenerne for samarbejdsvillige virksomheder.

(38) De endelige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende: Tabel 1 Dumpingmargener, Kina Kinesiske eksporterende producenter Endelig dumpingmargen Bengang Steel Plates Co., Ltd. 97,3 % Hesteel Group Co., Ltd. 95,5 % Jiangsu Shagang Group 106,9 % Andre samarbejdsvillige virksomheder 100,5 % Alle andre virksomheder 106,9 %

3. SKADE

3.1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktionen

(39) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende definitionen af EU-erhvervsgrenen og EU-produktionen, blev konklusionerne i betragtning 62-66 i forordningen om midlertidig told bekræftet.

3.2. EU-forbruget

(40) Én interesseret part gjorde gældende, at det samlede EU-forbrug er blevet undervurderet, eftersom salg fra EU-producenter til forretningsmæssigt forbundne virksomheder på betingelser, der svarer til dem, der kan opnås på det frie marked, er blevet udelukket fra beregningen af EU-forbruget.

(41) Denne påstand blev afvist. Som angivet i betragtning 69 i forordningen om midlertidig told, er sondringen mellem det bundne og det frie marked relevant for skadesanalysen, fordi varer bestemt til bunden anvendelse ikke er udsat for direkte konkurrence fra importerede varer, og de interne afregningspriser er fastsat inden for grupperne i overensstemmelse med forskellige prispolitikker. Den produktion af varer, der er bestemt til det frie marked, er derimod i direkte konkurrence med importen af den pågældende vare, og priserne er frie markedspriser. For det andet omfatter EU-producenters samlede frie marked salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder og ikke bundne salg til forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Det er blevet undersøgt og bekræftet, at dette ikke bundne salg faktisk er salg til markedspriser, og at den forretningsmæssigt forbundne kunde havde frit valg af leverandør, uanset om denne leverandør var forretningsmæssigt forbundet eller ej. Derfor er EU-forbruget (frit marked) ikke blevet undervurderet.

(42) I denne henseende blev udviklingen i EU-forbruget på det bundne marked og det frie marked rapporteret og forklaret i tabel 2 og tabel 3 i forordningen om midlertidig told. Ved at kombinere disse to tabeller udviklede det samlede forbrug (både det bundne og det frie marked) sig som følger i den betragtede periode: Tabel 2 Samlet forbrug (bundne og frie marked) (ton) 2012 2013 2014 UP Samlet forbrug 72 181 046 74 710 254 76 026 649 77 427 389 Indeks (2012 = 100) 100 104 105 107 Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelse fra Eurofer.

(43) Det fremgår af ovenstående tabel, at det samlede forbrug er steget til et niveau, der var højere i undersøgelsesperioden end ved begyndelsen af den betragtede periode. Tendensen skyldes stigningen i det bundne forbrug, som var meget større end stigningen i forbruget på det frie marked i absolutte tal.

(44) Derfor bekræftede Kommissionen sine konklusioner i betragtning 67-74 i forordningen om midlertidig told om EU-forbrug.

3.3. Import fra det pågældende land

(45) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende mængde, markedsandel og priser på importen fra det pågældende land, bekræftede Kommissionen også sine konklusioner i betragtning 75-82 i forordningen om midlertidig told vedrørende disse emner.

3.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation

3.4.1. Generelle bemærkninger

(46) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger om denne del af forordningen om midlertidig told.

3.4.2. Makroøkonomiske indikatorer

(47) Efter foreløbige foranstaltninger gjorde én interesseret part gældende, at de fleste makroøkonomiske indikatorer for EU-erhvervsgrenen udviser en positiv tendens, og var ikke enig i Kommissionens konklusion om, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade.

(48) Denne påstand blev afvist. For det første anførte Kommissionen ikke i forordningen om midlertidig told, at EU-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade. Tværtimod anførte den i betragtning 119 i forordningen om midlertidig told, at EU-erhvervsgrenen befandt sig i en sårbar situation ved undersøgelsesperiodens afslutning, men ikke i et sådant omfang, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den betragtede periode, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5. For det andet henviste Kommissionen i denne henseende, jf. betragtning 117 i forordningen om midlertidig told, til at nogle makroøkonomiske indikatorer (såsom produktionsmængde og kapacitetsudnyttelsesgrad som følge af stigningen i det bundne og det frie marked) forblev positiv.

(49) Derfor bekræftede Kommissionen sine konklusioner i betragtning 87-103 i forordningen om midlertidig told om makroøkonomiske indikatorer.

3.4.3. Mikroøkonomiske indikatorer

(50) Den samme interesserede part bemærkede, at uanset mængden af import fra Kina (høj eller lav) var enhedsomkostningerne for EU-producenterne i stikprøven altid højere end deres salgspriser i den betragtede periode, med år 2014 som den eneste undtagelse. Den anførte også, at EU-producenterne i stikprøven stort set var urentable i den betragtede periode. Derfor anmodede denne interesserede part Kommissionen om at undersøge nærmere, hvorfor: a) EU-stålproducenterne i stikprøven led deres største tab i perioden 2012-2013, hvor de kinesiske importmængder var lave, og priserne på den kinesiske import var lig med eller lå over EU-erhvervsgrenens priser b) deres salgspriser i samme periode var lavere end deres enhedsproduktionsomkostninger.

(51) I denne henseende henviste Kommissionen først til betragtning 106 i forordningen om midlertidig told. Der anførte Kommissionen, at EU-erhvervsgrenens resultater blev negativt påvirket i 2012 og 2013 af eftervirkningerne af gældskrisen i eurozonen samt en faldende efterspørgsel efter stål i 2012. I 2014 samt i første halvår af 2015 begyndte EU-erhvervsgrenen at rejse sig igen. Denne midlertidige bedring i EU-erhvervsgrenens situation skyldtes dens indsats for at forblive konkurrencedygtig, navnlig ved at øge produktiviteten hos EU-erhvervsgrenens arbejdsstyrke. For det andet som nævnt i betragtning 107 i forordningen om midlertidig told forblev produktionsomkostningerne generelt højere end de faldende salgspriser, og for at begrænse tabet af markedsandel fulgte EU-producenterne den nedadgående prisspiral og reducerede deres salgspriser betydeligt, især i 2015. Kommissionen mente derfor, at den havde undersøgt og klarlagt disse elementer tilstrækkeligt.

(52) Den samme interesserede part fremførte også, at den, når den regnede tilbage på salgsmængden på grundlag af tabel 7 og 14 i forordningen om midlertidig told, konstaterede, at EU-producenterne i stikprøven kun tegner sig for 31 % af den samlede salgsmængde for EU-erhvervsgrenen, men at de ifølge betragtning 64 i forordningen om midlertidig told tegner sig for 45 % af den samlede EU-produktion. Denne interesserede part gjorde gældende, at en sådan en stor forskel rejser tvivl om stikprøvens repræsentativitet, og at en ændring i stikprøven kunne have ført til helt andre konklusioner vedrørende skade.

(53) Som nævnt i betragtning 64 i den midlertidige forordning blev den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden fastsat til ca. 74,7 mio. ton. Dette omfatter både det bundne og det frie marked. Derimod henviser tabel 7 og 14 i forordningen om midlertidig told klart kun til det frie marked. Det betyder, at de kun omfatter salg på det frie marked. Forskellen kan forklares ved, at den samlede produktion, der blev anvendt i denne interesserede parts sammenligning, omfattede det bundne salg, hvor den kun skulle have omfattet salg på det frie marked. Derfor er der ingen grund til at tvivle på stikprøvens repræsentativitet.

(54) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, blev konklusionerne i betragtning 104-116 i forordningen om midlertidig told bekræftet.

3.4.4. Konklusion vedrørende skade

(55) På baggrund af analysen af bemærkningerne, som opsummeret i betragtning 39-54, bekræftede Kommissionen sine konklusioner i betragtning 117-119 i forordningen om midlertidig told. Kommissionen konkluderede, at EU-erhvervsgrenen befandt sig i en sårbar situation ved undersøgelsesperiodens afslutning, men ikke i et sådant omfang, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den betragtede periode, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.

4. TRUSSEL OM SKADE

(56) EU-institutionerne har i henhold til retspraksis i nogle tilfælde ret til at tage hensyn til data fra perioden efter undersøgelsesperioden i forbindelse med antidumpingundersøgelser indledt på grundlag af påstande om trussel om skade. Faktisk gælder det ifølge retspraksis, at fastlæggelsen af, hvorvidt der er en trussel om skade, i sagens natur kræver en fremadrettet analyse. I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 9, skal en konstatering af, om der foreligger en trussel om væsentlig skade, desuden baseres på kendsgerninger, og ikke blot på påstande, formodninger eller fjerne muligheder, og den ændring i omstændighederne, der vil kunne skabe en situation, hvor den pågældende dumping vil forvolde skade, skal klart have kunnet forudses og være umiddelbart forestående.

(57) I henhold til retspraksis og som beskrevet i betragtning 122 i forordningen om midlertidig told fortsatte Kommissionen sin fremadrettede analyse af de foreløbige foranstaltninger, primært ved at indsamle dataene fra anden halvdel af 2016 for alle faktorer, som den foreløbigt havde undersøgt, og analysere, hvorvidt disse yderligere data kunne bruges til at bekræfte eller afkræfte de konklusioner, der var baseret på data fra undersøgelsesperioden.

(58) Kommissionen minder også om, at i henhold til grundforordningens artikel 6, stk. 1, som ligeledes finder anvendelse på undersøgelser indledt på grundlag af påstande om trussel om skade, skal de repræsentative resultater være baseret på en periode, der slutter før indledningen af proceduren. Formålet med dette princip er at sikre, at undersøgelsesresultaterne er repræsentative og pålidelige, ved at sikre, at de faktorer, som fastsættelsen af dumping og skade bygger på, ikke påvirkes af de pågældende producenters adfærd efter indledningen af antidumpingproceduren, således at den endelige told, der pålægges som følge af proceduren, kan afhjælpe den skade, dumpingen forårsager.

4.1. En betydelig forøgelse af stigningstakten i dumpingimporten til markedet i Unionen, som indebærer sandsynlighed for en væsentlig stigning i importen

4.1.1. Opdatering af data for perioden efter UP

(59) Som anført i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told steg importen fra det pågældende land betydeligt, dvs. fra 246 720 ton til 1 519 304 ton mellem 2012 og undersøgelsesperioden. Af samme betragtning fremgik det også, at mængden af import fra Kina steg yderligere med 8,5 % i første halvår af 2016 (773 275 ton) i forhold til første halvår af 2015 (712 390 ton).

(60) De tilgængelige data for den yderligere periode juli-september 2016 viser, at den kinesiske dumpingimport er begyndt at falde i forhold til UP (2015) og efter UP i perioden januar-juni 2016, udtrykt på grundlag af månedlige gennemsnit. Tabel 3 Udviklingen i den kinesiske importmængde (ton) 2014 UP (2015) Januar-juni 2016 Juli-september 2016 Importmængde fra Kina 592 104 1 519 304 773 275 296 267 Gennemsnitlig månedlig import fra Kina 49 342 126 608 128 879 98 756 Kilde: Eurostat.

(61) Kommissionen fandt således, at tendensen med stigende mængder er ophørt. I vurderingen af betydningen og pålideligheden af disse tal for bekræftelse eller afkræftelse af analysen af truslen om skade observerede Kommissionen imidlertid også følgende: a) De gennemsnitlige månedlige importmængder fra Kina i perioden juli til september 2016 er stadig dobbelt så høje som den gennemsnitlige månedlige import i 2014. b) Faldet i de gennemsnitlige månedlige importmængder fra Kina i juli-september 2016 (sammenlignet med 2015) kan forklares ved: — den afdæmpende virkning af klagerens anmodning om registrering den 5. april 2016 og opdateringen deraf i juni 2016 (som imidlertid først blev trukket tilbage i august 2016) — Kommissionens vedtagelse af gennemførelsesforordning (EU) 2016/1329 (10), i henhold til hvilken der for første gang blev opkrævet antidumpingtold — kendskabet til Kommissionens planer om at træffe beslutning om foreløbige foranstaltninger senest otte måneder efter indledningen (i stedet for ni måneder).

4.1.2. Bemærkninger fra interesserede parter efter forordningen om midlertidig told

(62) Én interesseret part fremførte, at Kommissionen primært havde baseret sin analyse på et datasæt fra slutningen af 2015, som dermed var mere end ni måneder gammel på tidspunktet for undersøgelsen, og som ikke kan give den mest pålidelige indikation af sandsynligheden for en betydelig stigning i importen. Endvidere gjorde den gældende, at en analyse af importtendenserne for en repræsentativ periode ville have vist, at importmængderne er faldende. Denne interesserede part mente derfor, at Kommissionens analyse af truslen om skade var mangelfuld.

(63) For det første bemærkede Kommissionen, at den havde fremlagt alle data, som den havde til rådighed på daværende tidspunkt, i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, både for den betragtede periode og perioden efter undersøgelsesperioden. For det andet har Kommissionen igen opdateret alle oplysninger vedrørende de kinesiske importmængder i betragtning 60. I denne opdatering bemærkede Kommissionen faktisk, at der er et fald i de gennemsnitlige månedlige importmængder fra Kina fra og med juli 2016. Dette fald kan imidlertid navnlig forklares af de grunde, der er nævnt i betragtning 61.

4.1.3. Bemærkninger fra interesserede parter efter den endelige fremlæggelse af oplysninger

(64) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hilste China Iron and Steel Association (CISA) på den ene side Kommissionens brug af supplerende oplysninger fra perioden efter undersøgelsesperioden velkommen, men anførte på den anden side, at Kommissionens vurdering af udviklingen i den kinesiske import siden juli 2016 var forkert. Denne interesserede part anførte ud fra et faktuelt synspunkt, at importmængden fra Kina begyndte at falde støt i begyndelsen af 2016. Endvidere hævdede den, at Kommissionen overtrådte princippet i grundforordningens artikel 3, stk. 9, ved at anføre, at den seneste nedgang i den kinesiske eksport sandsynligvis ville være et midlertidigt fænomen, eftersom en konstatering af, om der foreligger en trussel om væsentlig skade, »skal baseres på kendsgerninger, og ikke blot på påstande, formodninger eller fjerne muligheder«. Derfor bad den Kommissionen om at tage højde for de seneste data for perioden efter UP udelukkende på grundlag af kendsgerninger og at undlade at fortolke de seneste data for perioden efter UP ud fra fjerne muligheder eller ikke-underbyggede påstande. Kommissionen modtog lignende bemærkninger fra to andre kinesiske eksporterende producenter og fra den italienske bruger.

(65) Kommissionen var enig i, at tendensen med stigende mængder var ophørt, men primært fra og med juli 2016. Imidlertid konstaterede den også, at det absolutte niveau stadig var højt. Den kinesiske import i perioden januar-juni 2016 (773 275 ton for seks måneder) var lavere end i perioden juli-december 2015 (806 914 ton for seks måneder), men de gennemsnitlige importmængder i perioden januar-juni 2016 var stadig højere end for perioden januar-juni 2015 (712 390 ton for seks måneder) og for alle andre perioder på seks måneder før da. For det andet har Kommissionen ikke analyseret udviklingen i importmængderne som en enkeltstående faktor, men har anvendt en samlet tilgang. Den vægtede og vurderede både alle de faktorer, der er anført i grundforordningens artikel 3, stk. 9, andet afsnit, samt nogle yderligere faktorer som f.eks. ordretilgang og rentabilitet (se afsnit 4.2.-4.5. nedenfor), således at den har et solidt faktuelt grundlag for den samlede vurdering.

(66) Med hensyn til grunden til, at den kinesiske eksport primært faldt fra anden halvdel af 2016 og derefter, er Kommissionens forklaringer baseret på tre kendsgerninger, nemlig de offentlige udmeldinger i stålmeddelelsen, klagerens anmodning om registrering i denne sag samt beslutningen om opkrævning af told for visse koldvalsede flade produkter af stål med tilbagevirkende kraft: — Som følge af stålmeddelelsen fra Kommissionen af 16. marts 2016 (»Stål: Bevaring af holdbare jobs og vækst i Europa«) (11) var de kinesiske eksporterende producenter blevet gjort opmærksomme på Kommissionens hensigt om straks at udnytte de disponible margener til yderligere at fremskynde vedtagelsen af midlertidige foranstaltninger ved at fremskynde undersøgelsesproceduren med mindst en måned (fra ni til otte måneder). Derfor havde de som følge af indledningen af denne sag den 13. februar 2016 været bekendt med, at der kunne indføres midlertidige foranstaltninger i starten af oktober 2016. — Den 5. april 2016 indgav klageren en anmodning om registrering af importen af den pågældende vare fra Kina. Den 2. juni 2016 opdaterede klageren anmodningen med nyere oplysninger. Derfor vidste velinformerede eksporterende producenter og eksportører, at — hvis de leverede den pågældende vare fra anden halvdel af 2016 og fremefter — var der en risiko for, at de samme varer, de eksporterer, kunne blive pålagt told med tilbagevirkende kraft 90 dage før for den potentielle indførelse af midlertidig told i oktober 2016, dvs. inden juli 2016. — Den 29. juli 2016 vedtog Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2016/1329, i henhold til hvilken antidumpingtolden første gang blev opkrævet med tilbagevirkende kraft for visse koldvalsede produkter af stål, også et stålprodukt. Derfor blev risikoen for, at der ville blive indført foranstaltninger fra starten af juli 2016 i denne procedure, endnu mere sikker på grund af opkrævningen med tilbagevirkende kraft i denne sag, der omhandler et stålprodukt.

(67) Endvidere anførte CISA, at Kommissionens forklaringer på, hvorfor den kinesiske import faldt fra anden halvdel af 2016 og fremefter, er »fjerne muligheder eller ikke-underbyggede påstande«. Som vist ovenfor er Kommissionens forklaringer baseret på kendsgerninger. Kommissionen bemærker, at CISA ikke selv kom med en plausibel alternativ forklaring på, hvorfor den kinesiske eksport faldt.

(68) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger bekræftede Kommissionen sin konklusion om, at den seneste nedgang i den kinesiske eksport sandsynligvis er et midlertidigt fænomen som følge af de omstændigheder, der er beskrevet i betragtning 61, og som ikke afkræfter resultaterne af Kommissionens undersøgelse af, om der eksisterer en trussel om skade. Hvis der ikke bliver truffet foranstaltninger i den endelige fase, vil de kinesiske importmængder sandsynligvis stige igen, navnlig i lyset af den nuværende overkapacitet i Kina og den utilstrækkelige absorptionskapacitet i tredjelande eller Kina selv, som forklaret fra og med betragtning 70.

4.1.4. Konklusion

(69) Faldet i importmængderne fra Kina efter 2016 kan forklares ved den afdæmpende virkning af anmodningen om registrering og kendskabet til Kommissionens planer om at træffe beslutning om foreløbige foranstaltninger senest otte måneder efter indledningen. Endvidere er den absolutte importmængde fra Kina efter juli 2016 stadig meget høj i forhold til 2014. Af disse grunde er det sandsynligt, at dette fald i importmængderne kun vil være midlertidigt, og at denne tendens vil vende, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Det ændrede derfor ikke Kommissionens vurdering af, at der var en klar og umiddelbart forestående fare for skade i slutningen af undersøgelsesperioden.

4.2. Tilstrækkelig ledig kapacitet

4.2.1. Opdatering af data for perioden efter UP

(70) Som nævnt i betragtning 133 og i tabellen i betragtning 185 i forordningen om midlertidig told var den faktiske produktion af den pågældende vare i i 2014 i Kina (317,4 mio. ton) ca. 5 gange så høj som den samlede produktion i Rusland, Ukraine, Iran og Brasilien (57,4 mio. ton). Dette vidner om den enorme produktionskapacitet for den pågældende vare i Kina. Som angivet i betragtning 140 og 139 i forordningen om midlertidig told fandt Kommissionen, at absorptionskapaciteten på det kinesiske marked var utilstrækkelig, og at det var meget usandsynligt, at tredjelande alene vil kunne absorbere den enorme mængde ledig kinesisk kapacitet.

(71) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger opdaterede Kommissionen tabellen i betragtning 185 i forordningen om midlertidig told på grundlag af de seneste tilgængelige data som følger: Tabel 4 Tredjelandes faktiske produktion af samme vare (i tusind ton) Land Anslået råstålskapacitet i 2015 (12) Råstålsproduktion i 2014 Råstålsproduktion i 2015 (13) Teoretisk overskudskapacitet i 2015 (13) Faktisk produktionsmængde af varmvalsede flade produkter af stål i 2014 Faktisk produktionsmængde af varmvalsede flade produkter af stål i 2015 Rusland 90 000 71 461 70 898 19 102 26 898 27 509 Kina 1 153 098 822 750 803 825 349 273 317 387 322 259 Ukraine 42 500 27 170 22 968 19 532 7 867 6 314 Iran 28 850 16 331 16 146 12 704 8 276 7 872 Brasilien 49 220 33 897 33 256 15 964 14 229 13 388 Ovennævnte opdaterede produktionstal for 2015 for samme vare viser, at det pågældende land langt overgår alle andre store eksporterende lande. Ovennævnte opdaterede tal for 2015 for råstålskapacitet viser også, at det kun er Kina, der har en enorm overkapacitet (på næsten 350 millioner ton i 2015 i forhold til 317 millioner ton in 2014, som vist i tabellen i betragtning 185 i forordningen om midlertidig told). Derfor gentog Kommissionen, at overkapaciteten i stålproduktionen i Kina udgør en vigtig indikator for, at der er en trussel om en umiddelbart forestående skade på EU-erhvervsgrenen.

(72) Endvidere viste de oplysninger og prognoser om den kinesiske råstålskapacitet og den pågældende vare, der blev tilgængelige efter juli 2016, samme uoverensstemmelser: a) På den ene side modtog Kommissionen uofficielle oplysninger om, at Kina tilsyneladende er begyndt at reducere sin overkapacitet: I denne henseende rapporterede EU-delegationen i Beijing, at en vicedirektør for China Iron & Steel Association (CISA) havde erklæret, at Kina sandsynligvis vil skære 70 millioner ton stål af sin overkapacitet i løbet af 2016 (den 28. oktober 2016). Desuden meddelte Baosteel Group og Wuhan Steel Group også, at de allerede havde gennemført deres planlagte reduktioner i kapaciteten for 2016 i oktober 2016 (den 24. oktober 2016). b) På den anden side fremgår det af OECD's seneste overslag (14), at den kinesiske kapacitet vil stige endnu mere i 2016, 2017 og 2018. Den kinesiske side undgik fortsat at deltage i en bilateral platform mellem Unionen og Kina for at overvåge overkapaciteten af stål. Endvidere antages det i den 13. femårsplan i »Steel industry adjustment and upgrading plan« (2016-2020), at råstålproduktionsmængden vil være 750-800 millioner ton i 2020, og at råstålproduktionskapaciteten vil falde med 100-150 millioner frem til 2020. Den tilskynder også stålvirksomheder, der er i en god position til at etablere stålproduktion samt forarbejdnings- og distributionscentre i udlandet. Sammenfattende anerkender de kinesiske myndigheder problemet vedrørende overkapacitet i stålsektoren i Kina, og på trods af nogle tilkendegivelser efter den 30. juni 2016 er det ikke sandsynligt, at det vil blive løst i nær fremtid. Den kinesiske overkapacitet er så enorm, at den realistisk set ikke kan forsvinde på kort eller mellemlang sigt.

(73) De data vedrørende Kinas absorptionskapacitet, der blev tilgængelige efter juli 2016, er begrænsede. Kommissionen fandt ikke desto mindre, at prognoserne for den indenlandske kinesiske efterspørgsel efter stål »er lav til ingen vækst« i de kommende 4-5 år (2015-2020), fordi der ikke investeres meget (f.eks. i bygge- og anlægssektoren), hvilket vil få en betydelig indvirkning på Kinas indenlandske forbrug af færdige stålprodukter. (15).

(74) Dataene vedrørende tredjelandes absorptionskapacitet, der blev tilgængelige efter juli 2016, antydede, at: a) På den ene side afsluttede Malaysia i januar 2016 en beskyttelsesundersøgelse med hensyn til varmvalsede bredbånd over for Kina og visse andre lande i januar 2016, hvorimod Tyrkiet i april 2016 afsluttede en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af varmvalsede bredbånd fra Kina, Frankrig, Japan, Rumænien, Rusland, Slovakiet og Ukraine. b) På den anden side indførte Indien for nylig endelige afgifter i en beskyttelsesundersøgelse af varmvalsede flade produkter og plader af legeret og ulegeret stål. Endvidere indledte Brasilien en antisubsidieundersøgelse af importen af varmvalset fladt kulstofstål. Endelig har tyrkiske producenter indgivet nye klager over antidumpingtold og udligningstold mod import af varmvalsede bredbånd, der bl.a. hidrører fra Kina. I denne forbindelse underrettede én interesseret part efter den endelige fremlæggelse af oplysninger Kommissionen om, at de tyrkiske myndigheder i mellemtiden havde indledt en ny antidumpingundersøgelse den 21. december 2016 om tykke plader og visse typer af varmvalsede flade produkter af stål. På grundlag af disse opdaterede oplysninger er det usandsynligt, at tredjelande vil kunne absorbere den stigende kinesiske eksport som følge af den store mængde ledig kinesisk kapacitet. Selv om status quo i den kinesiske eksport til andre tredjelande blev opretholdt, hvis der ikke blev indført foranstaltninger, forventes EU-markedet fortsat at være blandt de primære mål for kinesisk dumpingeksport.

4.2.2. Bemærkninger fra interesserede parter efter forordningen om midlertidig told og den endelige fremlæggelse af oplysninger

(75) Efter forordningen om midlertidig told henviste klageren til, at Kina siden 2008 har bebudet flere planer til håndtering af ståloverkapaciteten, men at ingen af disse er lykkedes. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog klageren, at Kinas tidligere forsøg på at begrænse overkapaciteten for stål på hjemmemarkedet også er mislykkedes. Som følge heraf vil den kinesiske regering sandsynligvis ifølge denne interesserede part ikke kunne afhjælpe den store overkapacitet, der har påvirket stålindustrien i mange år, og som den forgæves har forsøgt at finde en løsning på mange gange før.

(76) På den anden side nævnte en anden interesseret part efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, at den kinesiske regering for nyligt bebudede, at den havde opfyldt sine mål for reduktion af kapaciteten i stålsektoren i 2016, og at den er fast besluttet på yderligere at reducere kapaciteten i stålsektoren.

(77) Med hensyn til argumentet om, at den kinesiske regering på intet tidspunkt har været i stand til at reducere den massive overkapacitet for stål, er Kommissionen forpligtet til at foretage en fremadrettet analyse i en sag om trussel om skade. Derfor mener den, at klagerens udsagn er irrelevante, fordi de vedrører fortiden og ikke kan bruges til at ekstrapolere den kinesiske regerings fremtidige adfærd.

(78) Hvad angår det modsatte argument om reduktion af den kinesiske kapacitet fra en anden interesseret part, gentog Kommissionen, at de oplysninger og prognoser, der er til rådighed om den kinesiske kapacitet for så vidt angår råstål og den pågældende vare, ikke stemmer overens. Selv om Kommissionen ikke bestrider, at den kinesiske regering ønsker at reducere kapaciteten, er faktum dog, at den eksisterende kinesiske overkapacitet, som vist i tabel 20 i forordningen om midlertidig told, er så massiv, at det ikke er realistisk, at den forsvinder på kort eller mellemlang sigt.

(79) Vedrørende tredjelandes absorptionskapacitet henviste én interesseret part til, at Malaysia og Tyrkiet har afsluttet to undersøgelser af varmvalsede bredbånd mod Kina. Den interesserede part konkluderede derfor, at den påståede risiko for en omdirigering af handelen til Unionen er aftaget.

(80) Disse påstande blev afvist: Som nævnt i betragtning 74, er det sandsynligt, at andre lande vil træffe foranstaltninger, hvilket gør det usandsynligt, at tredjelande selv vil begynde at absorbere den enorme kinesiske kapacitet.

(81) Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra interesserede parter om Kinas absorptionskapacitet.

4.2.3. Konklusion

(82) Afslutningsvis bekræfter dataene fra perioden efter UP Kommissionens foreløbige analyse: I lyset af de begrænsede fremskridt med hensyn til at reducere den massive overkapacitet i 2016 er det sandsynligt, at betydelige mængder af den eksisterende massive overkapacitet af stål, herunder for samme vare, fortsat ville blive rettet mod EU-markedet, hvis der ikke blev truffet foranstaltninger. Den nuværende overkapacitet og den utilstrækkelige absorptionskapacitet i både tredjelande og Kina viser sandsynligheden for en betydelig stigning i den kinesiske eksport til Unionen, hvis der ikke blev truffet nogen foranstaltninger i den endelige fase.

4.3. Prisniveauet for import

4.3.1. Opdatering af data for perioden efter UP

(83) Med hensyn til prisniveauet for import er det anført i betragtning 142 i forordningen om midlertidig told, at de gennemsnitlige importpriser fra det pågældende land faldt med 33 %, fra 600 EUR/ton i 2012 til 404 EUR/ton i 2015. Endvidere viste tabellen i betragtning 145 i forordningen om midlertidig told en fortsat nedgang i de kinesiske enhedspriser i perioden efter undersøgelsesperioden (januar-juni 2016), når varerne indføres på EU-markedet.

(84) De tilgængelige data vedrørende prisniveauet for import for perioden juli-september 2016 viser, at de gennemsnitlige kinesiske importpriser steg: Tabel 5 Gennemsnitlige kinesiske importpriser efter undersøgelsesperioden Januar 2016 Juni 2016 Juli 2016 August 2016 September 2016 Gennemsnitlig kinesisk importpris (EUR/ton) 326 308 371 367 370 Kilde: Eurostat.

(85) Den seneste tids stigning i de kinesiske importpriser skal ses i følgende kontekst: a) De kinesiske importpriser var ikke de eneste, der steg efter den 30. juni 2016. Importpriserne i andre vigtige eksportlande til Unionen steg også efter den 30. juni 2016. b) Niveauet i de seneste tre måneder (juli-september 2016) lå stadig under de gennemsnitlige produktionsomkostninger for EU-erhvervsgrenen (ca. 431 EUR/ton ved udgangen af undersøgelsesperioden, som vist i tabel 11 i betragtning 104 i forordningen om midlertidig told). På trods af de øgede prisniveauer står det enorme prisfald derfor stadig tilbage, hvilket placerer EU-erhvervsgrenen i en uholdbar situation. c) En af de vigtigste grunde til disse globale prisstigninger for den pågældende vare er stigningen i råvarepriserne. Navnlig er priserne på kokskul næsten fordoblet (til ca. 200 EUR pr. ton) i oktober 2016 i forhold til priserne i første halvdel af 2016. Dette skyldtes den kombinerede virkning af obligatoriske arbejdstidsnedsættelser for kinesiske kulminer samt en række afbrydelser i de australske miner. I denne forbindelse skal det bemærkes, at Kina og Australien er blandt de lande, der har den største produktion af kokskul i verden. Den voldsomme prisstigning for kokskul er vist i nedenstående figur (16). Figur 1 Udviklingen i prisen på kokskul Derfor kan det antages, at priserne for den pågældende vare vil begynde at falde igen, når virkningerne af disse usædvanlige omstændigheder for kokskul er ebbet ud.

4.3.2. Bemærkninger fra interesserede parter efter forordningen om midlertidig told

(86) Én interesseret part nævnte, at Kommissionens analyse er begrænset til juni 2016, hvorimod priserne på importen af den pågældende vare har været støt stigende efter juni 2016. Den anmodede Kommissionen om at tage hensyn til disse nyeste data. En anden interesseret part nævnte også, at importpriserne for nyligt er begyndt at stige.

(87) Kommissionen bekræftede, som beskrevet i tabellen i betragtning 84, at de kinesiske importpriser steg i perioden juli-september 2016. Disse interesserede parter nævner imidlertid ikke, at priserne steg globalt som følge af en stigning i råvarepriserne, navnlig for kokskul, som beskrevet i betragtning 85 ovenfor.

4.3.3. Bemærkninger fra interesserede parter efter den endelige fremlæggelse af oplysninger

(88) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde China Iron and Steel Association (CISA) igen gældende, at Kommissionen tilsidesatte det almindelige princip i grundforordningens artikel 3, stk. 9, eftersom en konstatering af, om der foreligger en trussel om væsentlig skade skal »baseres på kendsgerninger og ikke blot på påstande, formodninger eller fjerne muligheder«. Den henviste i denne forbindelse til »en særlig sammenhæng, som udelukkende består af muligheder«. For det andet gjorde den gældende, at Kommissionens udtalelse om, at den gennemsnitlige importpris i den seneste periode juli-september 2016 var lavere end EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger ved udgangen af UP, er misvisende, da en sådan sammenligning er baseret på to forskellige perioder, og den derfor sammenligner to forskellige ting. Kommissionen modtog lignende bemærkninger fra en italiensk bruger og fra andre kinesiske eksporterende producenter. En af de kinesiske eksporterende producenter anførte, at importpriserne faldt med 13,5 % mellem januar 2016 og september 2016.

(89) En anden kinesisk eksporterende producent bemærkede også, at en tendens med stigende importpriser er en indikation på, at der ikke er nogen trussel om skade, og henviste i den forbindelse til retspraksis.

(90) Hvad angår påstanden om, at Kommissionen har tilsidesat det almindelige princip i grundforordningens artikel 3, stk. 9, gentager Kommissionen for det første, at den har baseret sin afgørelse på kendsgerninger og ikke på påstande, formodninger eller fjerne muligheder. Kommissionen tog hensyn til forhold som dataene i tabel 5 og fortolkede disse data, hvor der var registreret et prisfald frem til juni 2016, og derefter en stigning, hvilket primært skyldtes en stigning råvarepriserne, jf. betragtning 85 ovenfor. For det andet kom CISA ikke selv med en plausibel alternativ forklaring på udviklingen i de kinesiske importpriser. For det tredje har Kommissionen ikke analyseret udviklingen i de kinesiske priser som en enkeltstående faktor, men har anvendt en samlet tilgang. Den vægtede og vurderede både alle de faktorer, der er anført i grundforordningens artikel 3, stk. 9, andet afsnit, samt nogle yderligere faktorer som f.eks. ordretilgang og rentabilitet (se afsnit 4.5. nedenfor), således at den har et solidt faktuelt grundlag for den samlede vurdering.

(91) Hvad angår påstanden om, at Kommissionen bevidst har vildledt de interesserede parter ved at sammenligne den gennemsnitlige importpris i perioden juli-september 2016 med EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger ved udgangen af UP, har Kommissionen klart skelnet mellem de to perioder. I denne forbindelse er det endvidere vigtigt at fremhæve, at dataene om EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger ved udgangen af UP var de nyeste tilgængelige oplysninger i denne sag, eftersom dataene om perioden efter UP om EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger ikke er indsamlet. Under alle omstændigheder gælder det, at selv hvis EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger hypotetisk set var faldet i den seneste periode, ville det ikke være et bevis for, at det kinesiske prisniveau i september 2016 ikke stadig lagde et enormt pres på EU's stålindustri.

(92) Hvad angår påstanden om, at Kommissionen ikke fulgte retspraksis, bemærkede Kommissionen, at dette argument er irrelevant, idet Kommissionen i denne sag faktisk har analyseret udviklingen i priserne på råvarer i perioden efter undersøgelsesperioden, jf. betragtning 85. Denne påstand afvises derfor.

4.3.4. Konklusion

(93) Selv med de stigende priser på kinesisk import fra juli 2016 og fremefter og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, afkræfter dataene for perioden efter UP ikke konklusionen om, at de kinesiske prisfald har ført til en trussel om skade. Denne trussel om skade blev ikke fjernet efter de nylige kinesiske importprisstigninger fra juli 2016 og fremefter. Som angivet i betragtning 85, stopper selv dette øgede prisniveau ikke det enorme prisfald, der bringer EU-erhvervsgrenen i en uholdbar situation, ved sammenligning af de øgede kinesiske priser med EU-producenternes produktionsomkostninger ved udgangen af undersøgelsesperioden. Endelig konkluderede Kommissionen, at stigende importpriser muligvis kun er en midlertidigt tendens, som sandsynligvis vil stoppe, når årsagerne til råvareprisstigningerne efterhånden er forsvundet. De kinesiske eksporterende producenter havde en aggressiv prisfastsættelse på EU-markedet, navnlig i anden halvdel af 2015 og første halvdel af 2016. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, og under hensyntagen til den massive eksisterende overkapacitet af stål i Kina, herunder den pågældende vare, kunne de kinesiske eksporterende producenter opretholde deres aggressive prisstrategi og sænke deres salgspriser til et minimum.

4.4. Lagerbeholdningernes størrelse

4.4.1. Opdatering af data for perioden efter UP

(94) Hvad angår lagerbeholdningerne, nævnte betragtning 147 i forordningen om midlertidig told, at Kommissionen fandt, at denne faktor ikke var særlig betydningsfuld for analysen, navnlig fordi EU-producenterne hovedsageligt fremstiller efter ordre, hvilket gør dem i stand til at holde deres lagerbeholdninger på så lavt et niveau som muligt.

(95) Med hensyn til lagerbeholdningerne i Kina var Kommissionen ikke i stand til at finde omfattende oplysninger om perioden efter undersøgelsesperioden, hvad angår lagre, til trods for anmodninger herom til samarbejdsvillige kinesiske producenter samt egne undersøgelser.

(96) Ikke desto mindre fandt Kommissionen, at lagrene af stål i varelagrene i 40 større kinesiske byer angiveligt faldt til 8,89 millioner ton i slutningen af oktober 2016 fra 9,41 millioner ton i slutningen af september 2016. Endvidere udgjorde lagerbeholdningerne af stål for omkring 80 større værker i Kina 13,46 millioner ton i slutningen af september 2016 (17) sammenlignet med 16,07 millioner ton i slutningen af september 2015.

4.4.2. Bemærkninger fra interesserede parter efter forordningen om midlertidig told og den endelige fremlæggelse af oplysninger

(97) Der blev ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter vedrørende lagerbeholdningernes størrelse.

4.4.3. Konklusion

(98) Som konklusion var lagrene af stål i Kina på omkring samme niveau efter den 30. juni 2016 som angivet i betragtning 150 i forordningen om midlertidig told. Kommissionen bekræftede derfor sin konklusion i betragtning 151 i forordningen om midlertidig told.

4.5. Andre forhold: Rentabilitet og ordretilgange i Unionen for EU-erhvervsgrenen

4.5.1. Opdatering af data for perioden efter UP

(99) Som angivet i betragtning 155 i forordningen om midlertidig told faldt ordretilgangen. Endvidere viste undersøgelsen en yderligere forværring af rentabiliteten for klagerne, som tegner sig for omkring 90 % af EU-erhvervsgrenens samlede produktion. De tilgængelige data for perioden juli 2015 frem til juni 2016 viser en yderligere forværring i rentabiliteten, trods en mere positiv tendens (i forhold til 2015) for ordretilgangen som følger: Tabel 6 Udviklingen i klagernes rentabilitet og ordretilgang Betegnelse 2013 2014 2015 April 2015 — marts 2016 Juli 2015 — juni 2016 Rentabilitet – 4,86 % – 1,28 % – 3 til – 5 % > 5 % til – 7 % – 7 til – 9 % Ordretilgang 16 631 630 16 677 099 15 529 155 15 636 444 15 944 183 Kilde: Eurofer, alle kontrolleret bortset fra sidste kolonne.

4.5.2. Bemærkninger fra interesserede parter efter den endelige fremlæggelse af oplysninger

(100) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde China Iron and Steel Association (CISA) gældende, at fordi ordretilgangen er steget i perioden efter UP, har EU-producenterne modtaget flere ordrer, hvilket betyder, at EU-erhvervsgrenen har en positiv fremtid.

(101) Kommissionen var enig i, at ordretilgangen var steget lidt, men henviste samtidig til de rekordstore tab, som klagerne havde lidt, og som også fremgik af denne samme tabel. Selv om der muligvis var en fremgang for EU-producenterne i den seneste periode efter UP, ville en sådan fremgang derfor ikke opveje de dramatisk stigende tab i samme periode.

4.5.3. Konklusion

(102) Som konklusion og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, fandt Kommissionen en yderligere forværring af klagernes rentabilitet i den seneste periode. Derfor er vurderingen af, at der eksisterede en trussel om en umiddelbart forestående skade i slutningen af 2015, ikke blevet afkræftet. Den yderligere forværring i rentabiliteten i hele første halvdel af 2016 bekræftede snarere rigtigheden af Kommissionens vurdering af denne indikator.

4.6. Ændring i omstændighederne, som kan forudses og er umiddelbart forestående

(103) I grundforordningens artikel 3, stk. 9, hedder det: »Den ændring i omstændighederne, der vil kunne skabe en situation, hvor den pågældende dumping vil forvolde skade, skal klart have kunnet forudses og være umiddelbart forestående.«

(104) Som angivet i betragtning 157 i forordningen om midlertidig told er alle ovennævnte faktorer blevet undersøgt og efterprøvet hvad angår undersøgelsesperioden. Især faldt rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven til et uholdbart niveau på – 10 % i fjerde kvartal 2015, hvor det kinesiske pristryk var på sit højeste.

(105) Endvidere viste oplysningerne fra perioden efter undersøgelsesperioden, at denne negative tendens i EU-rentabiliteten, som begyndte i andet halvår af 2015, fortsatte i første halvår af 2016.

(106) De tilgængelige data for perioden juli-september 2016 viste et blandet billede. Selv om importmængderne fra Kina faldt, udgjorde overkapaciteten fortsat en trussel. For så vidt angår stigningen i de kinesiske priser i den samme periode, gælder det, at selv hvis EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger hypotetisk set var faldet i den seneste periode, er det et faktum, at det kinesiske prisniveau i september 2016 stadig lagde et enormt pres på EU's stålindustri. Det følger heraf, at truslen om skade var umiddelbart forestående og kunne forudses efter udgangen af undersøgelsesperioden.

(107) Kommissionen bekræftede derfor, at der var en ændring i omstændighederne, som kunne forudses og var umiddelbart forestående ved udgangen af undersøgelsesperioden, hvilket ville have skabt en situation, hvori dumpingen ville havet forårsaget skade.

4.7. Konklusioner vedrørende trussel om skade

(108) Som nævnt i betragtning 158 i forordningen om midlertidig told, gælder det, at selv om EU-erhvervsgrenen begyndte at rejse sig igen i løbet af 2014 og i det første halvår af 2015, begyndte næsten alle skadesindikatorer at falde drastisk i andet halvår af 2015. Undersøgelsen viste, at denne negative tendens, som begyndte i andet halvår af 2015, ikke blev stoppet i første halvår af 2016. Som følge heraf peger alle faktorer, som er vurderet inden for rammerne af grundforordningens artikel 3, stk. 9, især den betydelige stigning i dumpingimporten til stadigt faldende priser, den enorme overskudskapacitet i Kina og den negative udvikling i EU-erhvervsgrenens rentabilitet, i samme retning.

(109) De tilgængelige data for perioden juli-september 2016 viser et blandet billede. De kinesiske importmængder faldt, men overkapaciteten udgjorde stadig en trussel, og priserne var fortsat lavere end EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger på trods af den seneste stigning.

(110) I lyset af denne analyse konkluderede Kommissionen, at der var en trussel om en ændring i omstændighederne, som kan forudses og er umiddelbart forestående, for EU-erhvervsgrenen ved udgangen af undersøgelsesperioden. Denne vurdering blev ikke afkræftet af udviklingen efter UP, som blev analyseret ovenfor.

(111) Desuden afviste Kommissionen CISA's påstande — efter den endelige fremlæggelse af oplysninger — om, at Kommissionens vurdering ikke var i overensstemmelse med retspraksis, ved at bemærke følgende to forskelle mellem sin tilgang i denne sag og den, der førte til vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 926/2009 (18): — For det første, som nævnt i betragtning 119 i forordningen om midlertidig told, blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen befandt sig i en sårbar situation ved undersøgelsesperiodens afslutning, men ikke i et sådant omfang, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den betragtede periode, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5. — For det andet har Kommissionen grundigt analyseret og vurderet data fra perioden efter UP i denne sag for at bekræfte eller afkræfte sine konklusioner, hvilket er i overensstemmelse med retspraksis.

5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

(112) En interesseret part gentog, at Rusland i undersøgelsesperioden havde den største importmængde til Unionen, og at markedsandelen for den kinesiske import var stigende i hele den betragtede periode, men stadig lå på et meget lavt niveau, nemlig omkring 4 %. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger bemærkede en anden interesseret part også, at en markedsandel på blot 4 % for den kinesiske import betød, at der ikke kunne være en årsagssammenhæng.

(113) Disse påstande er allerede blevet behandlet i betragtning 177-188 i forordningen om midlertidig told. Endvidere blev det i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told vedrørende markedsandelen anført, at den samlede markedsandel for importen fra Kina til Unionen blev mere end femdoblet i den betragtede periode.

(114) Ifølge klageren ville det være korrekt, at kumulere virkningen af dumpingimporten fra Kina med dumpingimporten fra fem andre lande omfattet af en igangværende undersøgelse. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog klageren dette.

(115) Kommissionen mente ikke, at det var muligt at kumulere dumpingimporten ved at slå de to undersøgelser sammen i denne sag. Det, at importen »samtidig [er] omfattet af antidumpingundersøgelser« i henhold til artikel 3, stk. 4, i grundforordningen, kræver enten import, som er omfattet af samme undersøgelse, eller import, der er omfattet af to forskellige undersøgelser, der kører samtidig, og som har samme eller stort set overlappende undersøgelsesperioder. I denne sag har begge undersøgelser forskellige undersøgelsesperioder og overlapper kun seks måneder med UP.

(116) På baggrund af ovenstående bekræftede Kommissionen sine konklusioner i betragtning 197-198 i forordningen om midlertidig told.

6. UNIONENS INTERESSER

6.1. EU-erhvervsgrenens interesser

(117) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens interesser, blev konklusionerne i betragtning 203 i forordningen om midlertidig told bekræftet.

6.2. Importørernes interesser

(118) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende importørernes interesser, bekræftede Kommissionen konklusionerne i betragtning 204 i forordningen om midlertidig told.

6.3. Brugernes interesser

(119) Efter den foreløbige fremlæggelse hævdede nogle brugere, at det ikke ville være i Unionens interesse at indføre antidumpingforanstaltninger over for det pågældende land. De gjorde gældende, at indførelsen af foranstaltninger ville være i strid med brugernes interesser, fordi de ville: a) have en konkurrencebegrænsende adfærd og b) medføre større importmængder af varer i efterfølgende produktionsled fremstillet i tredjelande.

(120) Påstanden om, at antidumpingforanstaltninger ville have en konkurrencebegrænsende virkning blev allerede behandlet i betragtning 205-212 i forordningen om midlertidig told. Påstanden om, at antidumpingforanstaltninger over for den pågældende vare ville føre til større importmængder af varer i efterfølgende produktionsled fremstillet i tredjelande, blev ikke underbygget af væsentlige supplerende oplysninger. Kommissionen afviste derfor denne påstand.

(121) Den italienske bruger, som samarbejdede under undersøgelsen, gjorde gældende, at betragtning 210 i forordningen om midlertidig told burde suppleres med en angivelse af virkningen af antidumpingforanstaltninger på dens fortjenstmargen. I denne forbindelse nævnte den italienske bruger, at fortjenesten før skat ville falde med 2,3 procentpoint under forudsætning af en antidumpingtold på 22,6 %. Derfor konkluderede den, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger ville have en væsentlig indvirkning på dens rentabilitet og navnlig på de andre, mindre ikke forretningsmæssigt forbundne brugere, som er aktive i forarbejdningen af den pågældende vare. Kommissionen erkendte, at antidumpingtold ville have en negativ indvirkning på den italienske brugers rentabilitet. Ikke desto mindre bemærkede Kommissionen også, at brugeren ikke udelukkende var afhængig af kinesisk import, men at denne i undersøgelsesperioden også købte den pågældende vare fra EU-producenter og fra andre producenter i tredjelande. Endvidere ville brugerens rentabilitet forblive positiv, dog på et lavere niveau.

(122) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at denne italienske brugers resultater i form af vækst og fortjeneste står i stærk kontrast til EU-producenterne, der har lidt store tab. Kommissionen fandt ikke, at dette argument ændrede analysen af indvirkningen på brugerne. Tværtimod er EU-producenternes interesser allerede blevet taget i betragtning som beskrevet i punkt 6.1.

(123) Endelig kunne Kommissionen ikke vurdere virkningen af indførelsen af foranstaltninger over for andre brugere, eftersom de ikke samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse.

(124) På baggrund af ovenstående og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, bekræftede Kommissionen sin konklusion i betragtning 213 i forordningen om midlertidig told.

6.4. Konklusion vedrørende Unionens interesser

(125) Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende Unionens interesser, bekræftedes konklusionerne i betragtning 214-217 i forordningen om midlertidig told.

7. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

7.1. Skadestærskel

(126) Kommissionen valgte foreløbigt at fastslå en målfortjeneste på 7 % baseret på en OECD-undersøgelse, som simulerede, hvordan EU-erhvervsgrenens genrejsning efter den økonomiske afmatning som følge af den økonomiske og finansielle krise i 2009 kunne have udviklet sig. Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger og som nævnt i betragtning 224 i forordningen om midlertidig told undersøgte Kommissionen dette emne yderligere, ikke kun ud fra de bemærkninger, der blev modtaget efter fremlæggelsen af oplysninger, men også ved at anmode om og analysere flere oplysninger i denne forbindelse.

(127) Efter den foreløbige og endelige fremlæggelse af oplysninger fremsendte flere parter bemærkninger om målfortjenesten på 7 %. Én interesseret part gjorde gældende, at den var alt for lav, mens en anden interesseret part mente, at den var for høj.

(128) Eurofer fandt, at målfortjenesten på 7 % var alt for lav. For det første fastholdt den, at den mest korrekte metode til at bestemme fortjenstmargenen var enten at anvende data fra den tidligere undersøgelse af varmvalsede flade produkter (i 2000) eller at anvende den rentabilitet, som stålindustrien opnåede i 2008. Hvis målfortjenesten blev baseret på fortjenesten i 2000, ville det give en målfortjeneste på 12,9 %, hvorimod den ville være 14,4 %, hvis den blev baseret på fortjenesten i 2008. Eurofer gjorde gældende, at det ville være korrekt at anvende fortjenesten i 2000, fordi der ikke havde været nogen teknologiske eller finansielle ændringer i Unionen siden 2000. Det ville være en anden mulighed at anvende fortjenesten i 2008, eftersom Kommissionen efterprøvede rentabilitetsdata for en periode på 10 år, herunder 2008, som var året før begyndelsen af finanskrisen. Eurofer tilføjede, at målfortjenesten ikke bør stamme fra år, der enten er påvirket af den økonomiske krise eller af dumpingimporten fra det pågældende land. Hvis Kommissionen afviste begge fremgangsmåder, fremførte Eurofer for det andet, at målfortjenesten, som blev underbygget af OECD's undersøgelse fra 2013, burde justeres i lyset af de faktiske resultater, som EU-erhvervsgrenen for varmvalsede flade produkter opnåede under UP. Dette ville dermed give en rimelig fortjenstmargen på 10 %.

(129) Som forklaret i betragtning 220 i forordningen om midlertidig told blev det i undersøgelsen fastlagt, at det ikke er en rimelig mulighed at basere målfortjenesten på fortjenesten i 2000. Selv under den usandsynlige antagelse, at der, som Eurofer gør gældende, ikke var sket nogen teknologiske og finansielle ændringer i Unionen siden 2000, er der i det mindste sket nogle ændringer på EU-markedet siden 2000 som følge af det stigende antal medlemsstater i perioden 2000-2016. Af de grunde, der forklares i betragtning 222 i forordningen om midlertidig told, er det for det andet heller ikke en hensigtsmæssig mulighed at basere målfortjenesten på fortjenesten i 2008, primært fordi en sag vedrørende trussel om skade i stedet kræver en fremadrettet analyse. Endelig var Eurofers anmodning om at hæve målfortjenesten fra 7 % til 10 % — hvis målfortjenesten ikke ville blive baseret på hverken 2000 eller 2008 — ikke tilstrækkeligt underbygget.

(130) Den kinesiske eksporterende producent Hebei Iron & Steel Group (19) og dens forretningsmæssigt forbundne importør Duferco S.A. gjorde gældende, at det ville være overdrevet, upassende og forkert at anvende en målfortjeneste på 7 % af følgende grunde: For det første afspejler det et skøn over indtjeningen, som er behæftet med usikkerhed, og hvor de underliggende parametre har ændret sig i mellemtiden. For det andet afspejler det den rentabilitet, som er nødvendig for hele EU-stålindustrien, og ikke bare EU-stålproducenterne af den pågældende vare. Eftersom Kommissionen foreløbigt havde fastslået, at importen blev dumpet i 2015, var der for det tredje derimod ingen dumping i 2012-2014, hvor der blev opnået en fortjeneste i den sidstnævnte periode på mellem – 3,3 % (underskud) og 0,4 % (overskud). Alternativt gælder det, at hvis det antages, at der var dumping i 2012-2014, er det seneste år, hvor der ikke er noget bevis for dumpingimport af den pågældende vare, 2011, hvor der i gennemsnit blev opnået en fortjeneste på 3,11 %. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde den samme kinesiske eksporterende producent endvidere gældende, at denne tilgang var i åbenbar strid med Domstolens retspraksis, da den tog hensyn til andre faktorer end dumping og snarere havde til formål at sikre Unionens stålindustris overlevelse.

(131) For det første mener Kommissionen ikke, at den interesserede part underbyggede sine påstande om, at de underliggende parametre for den undersøgelse, der blev brugt til fastlæggelse af målfortjenesten på 7 %, havde ændret sig i mellemtiden.

(132) For det andet fremførte den interesserede part også, at undersøgelsen afspejler den rentabilitet, som er nødvendig for hele EU-stålindustrien, og ikke bare EU-stålproducenterne af den pågældende vare. I denne henseende, som allerede nævnt i betragtning 223 i forordningen om midlertidig told, overførte Kommissionen i mangel af andre pålidelige data disse tal for stålindustrien som helhed til den pågældende vare, da varmvalsede flade produkter af stål udgør en stor andel af produktionen af råstål.

(133) For det tredje synes det ikke at være passende, at bruge rentabilitetsdataene fra perioden 2012-2014 eller fra 2011. Denne målfortjeneste er den pris, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne påregne under normale konkurrencevilkår uden dumpingimport. Som nævnt i betragtning 106 i forordningen om midlertidig told kan 2012, 2013 og 2014 ikke anses for at være under normale konkurrencevilkår på grund af eftervirkningerne af gældskrisen i eurozonen og den faldende efterspørgsel efter stål i 2012. Endvidere gælder det, som konstateret i sagen om koldvalsede flade produkter (20), at data fra 2011 ikke kan anvendes om følge af indvirkningen af finanskrisen i 2009, som stadig påvirkede rentabilitetsdataene to år senere.

(134) På grundlag af ovenstående bekræftede Kommissionen, at målfortjenesten på 7 % var det mest hensigtsmæssige grundlag i denne sag om trussel om skade. Dette er i overensstemmelse med Domstolens dom (21) om, at analysen af, hvorvidt der er en trussel om skade, i sagens natur kræver en fremadrettet analyse.

7.2. Endelige foranstaltninger

7.2.1. Adgang til fortrolige data

(135) Den juridiske repræsentant for en kinesisk eksporterende producent gjorde gældende, at de oplysninger, der indgår i den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, ikke giver ham mulighed for at kommentere på rigtigheden og relevansen af Kommissionens konklusioner vedrørende dumpingmargenen, indvirkningerne på prisen og beregningen af skadesmargenen, herunder hvorvidt underbuds- og målprisunderbudsberegningerne tog højde for alle EU-producenterne i stikprøvens salg eller kun dem, hvor det var salg af sammenlignelige varetyper af de kinesiske eksporterende producenter. I denne forbindelse anmodede den kinesiske importerende producent den 8. november 2016 om uddybninger. Den 8. november 2016 og efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anmodede den kinesiske eksporterende producent også om adgang til visse fortrolige oplysninger. Den foreslog, at det kun var de juridiske producenter, der skulle få adgang til disse fortrolige oplysninger, eller alternativt at høringskonsulenten blev inddraget.

(136) Kommissionens tjenestegrene svarede den 8. december 2016, at underbuds- og målprisunderbudsberegningerne kun tog højde for de sammenlignelige varetyper for at sammenligne salgsdata for den kinesiske eksporterende producent med salgsdata fra EU-producenter. Under alle omstændigheder udgjorde mængden af sammenlignelige produkter solgt af EU-erhvervsgrenen 62 % af dens samlede eksportmængde. I denne forbindelse kunne de produkter, der eksporteres til Unionen af denne specifikke eksporterende producent, sammenlignes med en lignende EU-vare. Endvidere underrettede de den juridiske repræsentant for den part om, at denne anmodning om adgang til fortrolige oplysninger ikke kunne imødekommes, eftersom Kommissionen er forpligtet til at beskytte fortroligheden af andre interesserede parters data. Eftersom der i henhold til gældende lovgivning ikke er andre midler til at beskytte fortroligheden og samtidig give parterne adgang til de ønskede oplysninger, opfordrede Kommissionens tjenestegrene ham til at kontakte høringskonsulenten for at få denne til at kontrollere de fortrolige oplysninger.

(137) I denne forbindelse bemærkede klageren efter den endelige fremlæggelse, at Kommissionen er juridisk forpligtet til at beskytte de fortrolige oplysninger indsendt af alle interesserede parter. Den afslog dermed at give afkald på beskyttelsen af sine fortrolige data i henhold til grundforordningens artikel 19.

(138) I henhold til den gældende EU-lovgivning som fortolket i retspraksis er det ikke juridisk muligt at give adgang til fortrolige data, der er indsendt af en interesseret part, til nogen anden part, medmindre det sker med samtykke fra afsenderen af oplysninger eller i forbindelse med en sag ved EU-domstolene. Det eneste alternativ er den kontrolmekanisme, der fremgår af artikel 15 i Kommissionens formands afgørelse af 29. februar 2012 om høringskonsulentens funktion og beføjelser i visse handelsprocedurer (22). En høring under overværelse af høringskonsulenten, hvor de retlige rammer for adgang til fortrolige data blev drøftet, fandt sted den 7. februar 2017.

7.2.2. Anmodning om yderligere oplysninger efter den endelige fremlæggelse af oplysninger

(139) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev den retlige repræsentant for den samme kinesiske eksporterende producent hørt den 12. januar 2017 for at drøfte de ønskede præciseringer nærmere. Efter mødet gentog han i sit skriftlige indlæg af samme dato sin anmodning om at få forelagt oplysninger om beregningerne af skade »for at forstå arten og omfanget af de indvirkninger på prisen, der angiveligt sker«.

(140) Den 18. januar 2017 gav Kommissionens tjenestegrene i et separat brev alle nærmere oplysninger i det omfang, det var muligt — dvs. uden at overtræde den retlige forpligtelse i grundforordningen til beskyttelse af fortrolige data, den retlige repræsentant for denne kinesiske eksporterende producent havde anmodet om. Kommissionen bemærkede endvidere, at der er 100 % overensstemmelse mellem de 10 typer af den pågældende vare, som sælges af den kinesiske eksporterende producent, og dem, der sælges af EU-producenterne. Derudover udgør bare én af de 10 varetyper ca. 75 % af den samlede salgsmængde i Unionen i UP.

7.2.3. Medtagelse af en såkaldt »importørmargen« i beregningen af underbuds- og målprisunderbudsmargener

(141) Efter den foreløbige og endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en kinesisk eksporterende producent den måde, Kommissionen havde beregnet skadesmargenen på. Den interesserede part hævdede, at de kinesiske salgspriser skal justeres med en såkaldt »importørmargen«, dvs. inklusive fortoldning, behandling, finansiering, SA&G og fortjeneste (på 5 %). Importørens pris ab lager ville som sådan omfatte flere omkostningselementer, der ligner EU-erhvervsgrenens tilsvarende salgspris ab fabrik. Endvidere gjorde den interesserede part gældende, at Kommissionen blot anvendte en hjemtagningspris (dvs. uden justering for SA&G og fortjeneste), som ikke er tilstrækkelig til at foretage en korrekt sammenligning mellem de respektive priser for kinesiske eksporterende producenter og EU-producenter til underbuds- og målprisunderbudsberegninger. Den interesserede part henviste til støtte herfor til to forordninger om midlertidig told, som begge er over 20 år gamle. Denne kinesiske eksporterende producent fremførte også, at Kommissionen havde set bort fra den omstændighed, at eksportprisen, Unionens grænse, ville blive påvirket af forholdet mellem eksportøren og importøren. På den måde ville Kommissionen ende med at bruge afregningsprisen mellem de forretningsmæssigt forbundne virksomheder som grundlag for en sammenligning med EU-erhvervsgrenens priser ab fabrik.

(142) Kommissionen afviste påstanden af følgende årsag: Formålet med at beregne en skadesmargen er at fastslå, hvorvidt det at indføre en lavere toldsats (end den, der er baseret på dumpingimporten) for eksportprisen for dumpingimporten ville være tilstrækkeligt til at eliminere den skade, som dumpingimporten har forvoldt. Vurderingen bør foretages på grundlag af eksportprisen, Unionens grænse, som anses for at være et niveau, der kan sammenlignes med EU-erhvervsgrenens pris ab fabrik. Den metode, Kommissionen anvender til at sammenligne data for kinesiske eksporterende producenter og EU-producenter til underbuds- og målprisunderbudsberegninger sikrer tværtimod, at alle disse producenter behandles lige: Kommissionen var af den opfattelse, at fastlæggelse af den relevante importpris til underbuds- og målprisunderbudsberegninger ikke bør påvirkes af, om eksporten foregår til forretningsmæssigt forbundne eller ikke forretningsmæssigt forbundne aktiviteter i Unionen. Med henblik herpå er den relevante pris, der skal tages i betragtning, den pris, til hvilken den pågældende vare sælges til Unionen, og ikke den pris, til hvilken de importerede materialer videresælges af importerende EU-producenter. Endvidere henviser Kommissionen til denne forordnings betragtning 144. Derfor mente Kommissionen, at denne fremgangsmåde var korrekt.

7.2.4. Anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 9, analogt

(143) Klageren bemærkede, at Kommissionen burde anvende grundforordningens artikel 2, stk. 9, ved fastsættelsen af eksportpriser for salg foretaget gennem forretningsmæssigt forbundne importører i forbindelse med beregningen af fortjenstmargen. Denne interesserede part bemærkede også, at den foreløbige fremlæggelse af oplysninger i modsætning til sagen om koldvalsede flade produkter ikke udtrykkeligt bekræftede, at denne metode blev brugt.

(144) Kommissionen bekræftede, at formålet med at beregne en skadesmargen er at fastslå, hvorvidt det at indføre en lavere toldsats (end den, der er baseret på dumpingimporten) for eksportprisen for dumpingimporten ville være tilstrækkeligt til at eliminere den skade, som dumpingimporten har forvoldt. Vurderingen bør foretages på grundlag af eksportprisen, Unionens grænse, som anses for at være et niveau, der kan sammenlignes med EU-erhvervsgrenens pris ab fabrik. Ved salg gennem forretningsmæssigt forbundne importører beregnes eksportprisen på grundlag af videresalgsprisen til den første uafhængige kunde behørigt justeret i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. Da eksportprisen er et nødvendigt element i forbindelse med beregning af skadesmargenen, og da denne bestemmelse i grundforordningen er den eneste, der fastlægger beregningen af eksportprisen, er anvendelsen af denne bestemmelse altså berettiget.

(145) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger angav CISA, at den var overrasket over, at Kommissionen anvendte grundforordningens artikel 2, stk. 9, analogt. Den hævdede, at en sådan anvendelse var i strid med selve grundforordningens artikel 2, stk. 9, og udtryk for et åbenbart urigtigt skøn. Den påstod også, at mindst én af de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven eksporterede via forretningsmæssigt forbundne importører, og at dens endelige told derfor ville blive sat for højt.

(146) For det første gentog Kommissionen, at grundforordningens artikel 2, stk. 9, er den eneste bestemmelse i grundforordningen, der omtaler beregningen af eksportprisen. Derfor er det berettiget at anvende den ved beregningen af en skadesmargen. For det andet er det i modsætning til det, der påstås, Kommissionens praksis i nyere sager konsekvent (23) at anvende grundforordningens artikel 2, stk. 9, analogt ved beregningen af en skadesmargen. For det tredje er formålet med skadesmargenberegningerne ikke at måle, i hvor stort omfang de forretningsmæssigt forbundne importørers salg forvolder skade for EU-producenterne, men snarere om eksporten fra de kinesiske eksporterende producenter har en sådan effekt ved hjælp af underbud og målprisunderbud i forhold til EU-producenternes priser. Med henblik herpå er den relevante pris, der skal tages i betragtning, den pris, til hvilken den pågældende vare sælges til Unionen, og ikke den pris, til hvilken de importerede materialer videresælges af importerende EU-producenter. Som konklusion bekræftede Kommissionen, at den har brugt denne metode i fastlæggelsen af eksportpriser for salg foretaget gennem forretningsmæssigt forbundne importører.

7.2.5. Periode, der skal anvendes ved beregningen af skadesmargen i en sag om trussel om skade

(147) Klageren kritiserede, at Kommissionen foreløbigt havde anvendt en standardmetode for væsentlig skade, hvor den brugte den gennemsnitlige skadesmargen i hele UP (dvs. 2015). Den gjorde gældende, at dette ikke er en korrekt fremgangsmåde, eftersom margenen for truslen om skade skal afspejle truslen, og hvis truslen bliver til virkelighed senere i UP, skal skadesmargenen afspejle truslens konkrete indvirkning. For at kunne fjerne indvirkningen af truslen om skade bør Kommissionen se på de dele af UP, hvor truslen om skade begyndte at slå igennem. I denne forbindelse henviste klageren til, at truslen om skade begyndte at påvirke EU-stålindustrien fra anden halvdel af 2015 og fremefter. Derfor er det kun anden halvdel af 2015, der bør anvendes ved beregningen af underbuds- og målprisunderbudsmargenerne. Klageren nævnte også, at sager om trusler om skade har til formål at sætte Kommissionen i stand til at handle effektivt og præventivt, før truslen om skade har forårsaget skade. Hvis Kommissionen ikke vil ændre sin metode til beregning af skadesmargen (eller margenen for truslen om skade), ville producenterne skulle vente længere, indtil de har lidt væsentlig skade i et helt år, før de anmoder om beskyttelse mod dumpingimport for at opnå en realistisk skadesmargen. Dette ville være på bekostning af arbejdspladser og industrielle aktiviteter på EU-markedet, ligesom det ville underminere formålet med klagerne om truslen om skade.

(148) Efter en detaljeret analyse af klagerens argumenter mindede Kommissionen om, at den foreløbigt havde konkluderet, at der var en ændring i omstændighederne, som kan forudses og er umiddelbart forestående ved udgangen af undersøgelsesperioden, hvilket ville skabe en situation, hvori dumpingen vil forårsage skade. I denne forbindelse henviste Kommissionen bl.a. til betragtning 157, 159 og 198 i forordningen om midlertidig told: »Selv om EU-erhvervsgrenen begyndte at rejse sig igen i løbet af 2014 og i det første halvår af 2015, begyndte næsten alle skadesindikatorer at falde drastisk i andet halvår af 2015. Undersøgelsen viste, at denne negative tendens, som begyndte i andet halvår af 2015, ikke blev stoppet i første halvår af 2016.« Og videre i betragtning 163 i forordningen om midlertidig told: »I lyset af det tidsmæssige sammenfald mellem på den ene side den fortsatte vækst i dumpingimporten til konstant faldende priser og på den anden side EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele og prisfald, der førte til yderligere tab, særlig fra andet halvår af 2015 og fremefter, konkluderede Kommissionen, at dumpingimporten havde en negativ virkning på EU-erhvervsgrenens situation.«

(149) Hvad angår sagens realitet, konkluderede Kommissionen for det andet, som anført i betragtning 157 i forordningen om midlertidig told, at den negative tendens startede i anden halvdel af 2015 og førte til en ændring i omstændighederne, som klart kan forudses og er umiddelbart forestående, i slutningen af undersøgelsesperioden, hvilket ville skabe en situation, hvor dumpingen ville forårsage skade, hvis der ikke blev truffet nogen foranstaltninger. Dette er i overensstemmelse med det, Kommissionen anførte i betragtning 113 i forordningen om midlertidig told om, at EU-producenterne delvist kunne »rejse sig i løbet af 2014 og første halvår af 2015«. Derfor afspejler anden halvdel af 2015 bedre den faktiske virkning af truslen om skade for EU-erhvervsgrenen, som bør fjernes.

(150) For det tredje har Domstolen fastslået, at analyse af data fra perioden efter undersøgelsesperioden er særligt relevant i en undersøgelse for at vurdere, hvorvidt der er en trussel om skade, som i sagens natur kræver en fremadrettet analyse. For Kommissionen synes anden halvdel af 2015 at opfylde dette krav bedre, eftersom det er tættere på den fremtidige udvikling end den fulde UP.

(151) For det fjerde ville en beregning baseret på en fuld undersøgelsesperiode, uanset om der var tegn på negative tendenser, underminere målet om, at man i en sag om trussel om skade skal handle effektivt og præventivt, før truslen om skade har forårsaget skade.

(152) Af alle de ovenstående grunde accepterede Kommissionen synspunktet om, at perioden for beregning af skadesmargenerne i denne sag burde være baseret på anden halvdel af 2015 og ikke på hele undersøgelsesperioden.

(153) Derfor anmodede Kommissionen om yderligere data fra de samarbejdsvillige producenter. Den modtog yderligere kvartalsvise UP-data om produktionsomkostningerne pr. varetype fra EU-producenterne i stikprøven og efterprøvede derefter disse data. Efterprøvningen drejede sig udelukkende om de supplerende oplysninger, som der ikke var anmodet om før, og den sikrede, at de oplysninger, som Kommissionen til sidst baserede sine konklusioner på, var pålidelige.

(154) Da der var en høj grad af samarbejdsvilje blev den endelige skadesmargen for Kina, der er gældende for ikke-stikprøveudtagne samarbejdsvillige eksporterende producenter, beregnet som gennemsnittet af de tre eksporterende producenter/grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven. Den endelige skadesmargen for Kina, der er gældende for ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, blev fastsat til niveauet for den højeste margen blandt de tre samarbejdsvillige virksomheder/grupper af virksomheder.

(155) CISA hævdede efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, at hele UP blev anvendt til beregning af EU-erhvervsgrenens målenhedspris, mens kun seks måneder af UP blev anvendt til at beregne enhedssalgsprisen i fri omsætning i EU for de kinesiske eksporterende producenter i Shagang Group. Som følge heraf anmodede CISA Kommissionen om at foretage en ny beregning af begge elementer ved hjælp af de tilgængelige data for samme periode.

(156) Denne bemærkning viste sig i en analyse at være ukorrekt. Kommissionen genberegnede derfor EU-erhvervsgrenens målenhedspris for de kinesiske eksporterende producenter i Shagang Group ved hjælp af data om produktionsomkostninger for den samme periode (anden halvdel af 2015) som den periode, der blev anvendt til beregningen af enhedssalgsprisen i fri omsætning i EU for alle kinesiske eksporterende producenter.

(157) Den reviderede beregning førte til, at skadesmargenerne for virksomhederne i Shagang Group faldt fra 36,6 % til 35,9 %.

(158) Derudover gennemgik Kommissionen de første beregninger af skadesmargenerne for de to andre kinesiske eksporterende producenter. Den oprindelige beregning for Hebei blev vurderet at være korrekt, mens beregningen for Bengang Plates Steel Co., Ltd., viste, at den indeholdt følgende skrivefejl: — Én varetype var uretmæssigt blevet udelukket fra den oprindelige beregning. Den reviderede beregning omfattede dermed denne varetype, da denne varetype både blev solgt af EU-producenterne og af Bengang Plates Steel Co., Ltd. — Nogle værdier i dataene fra EU-erhvervsgrenen var fejlagtigt blevet forbundet i beregningsarket. Som følge af ovennævnte steg skadesmargenen for denne kinesiske eksporterende producent til 28,1 % (i stedet for 25,5 %).

(159) Den reviderede beregning af EU-erhvervsgrenens målenhedspris blev meddelt både Shagang Group og Bengang Steel Plates Co., Ltd. den 16. januar 2017. Eftersom det eneste, der blev ændret i forhold til Kommissionens endelige fremlæggelse af oplysninger den 22. december 2016, var EU-erhvervsgrenens målpris, blev begge interesserede parter bedt om at kommentere på disse begrænsede yderligere oplysninger inden den 18. januar 2017. Den modtog imidlertid ikke nogen bemærkninger inden denne dato.

(160) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger bemærkede en kinesisk eksporterende producent også, at den ikke var overbevist af de anførte grunde, fordi det ville afspejle truslens indvirkning bedre kun at bruge data for anden halvdel af 2015. Det blev også gjort gældende, at enhver selektiv brug af perioden ved beregningen af skadesmargenen ville gøre en sammenligning af dumping- og skadesmargenerne med henblik på »reglen om lavest mulig told« ulogisk og fordrejende og føre til højere margener, end hvis hele 2015 var blevet brugt. Den anmodede derfor Kommissionen om at anvende en periode på 12 måneder til at beregne skadesmargenen, hvilket svarer til den periode, der blev anvendt til at beregne dumpingmargenerne. Der blev modtaget tilsvarende bemærkninger fra den italienske bruger, der tilføjede, at den selektive brug af oplysninger vedrørende en del af UP ikke giver mulighed for en objektiv vurdering af skadestærsklen i den foreliggende sag.

(161) Kommissionen modtog en lignende bemærkning fra CISA og to kinesiske eksporterende producenter, som begge gjorde gældende, at valget af en periode på seks måneder er en tilsidesættelse af retssikkerheden og de berettigede forventninger. Den anden kinesiske eksporterende producent gjorde i denne forbindelse navnlig gældende, at det at begrænse datasættet til kun seks måneder ikke kan betragtes som positivt bevismateriale som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 2, mens CISA henviste til punkt 5.1 i indledningsmeddelelsen, hvoraf det fremgik, at undersøgelsen af dumping og skade ville omfatte perioden fra 1. januar 2015 til 31. december 2015, og retspraksis.

(162) Endvidere nævnte én kinesiske eksporterende producent også, at det er Kommissionens faste praksis at afstå fra at bruge data, der kun dækker en del af undersøgelsesperioden, og at den metode, der er anvendt i denne sag, ikke er i overensstemmelse med WTO's antidumpingudvalgs anbefaling om, at dataindsamlingsperioden bør omfatte hele dataindsamlingsperioden for undersøgelsen af dumping.

(163) Kommissionen har afvist alle disse argumenter som følger: For det første baseres konstateringen af dumping og skade på en undersøgelsesperiode og en betragtet periode, der fastsættes i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i grundforordningen og oplyses i indledningsmeddelelsen. På den anden side foreskriver grundforordningen ikke en bestemt metode til beregning af skadesmargenen med henblik på anvendelse af reglen om den lavest mulige told. For det andet indeholder grundforordningen heller ikke nogen specifikke kriterier for fastlæggelsen af den periode, i løbet af hvilken parametrene for beregningen af skadesmargenen vurderes. I den foreliggende sag fandt Kommissionen, at den valgte periode afspejler de særlige forhold i sagen og er relevant inden for rammerne af en fremadrettet analyse. Endvidere har Kommissionen i beregningen af skadesmargenen brugt den samme periode på seks måneder til at sammenligne eksportprisen og målprisen for at sikre en objektiv vurdering.

(164) I lyset af de spørgsmål, der er nævnt ovenfor i betragtning 135 til 163, og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, blev de endelige skadesmargener genberegnet under anvendelse af data for anden halvdel af 2015. Disse endelige margener, udtrykt i procent af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende. De endelige toldsatser vises også her. Tabel 7 Endelige margener og toldsatser Kinesiske eksporterende producenter Endelig dumpingmargen Endelig skadesmargen Endelig toldsats Bengang Steel Plates Co., Ltd. 97,3 % 28,1 % 28,1 % Hesteel Group Co., Ltd. 95,5 % 18,1 % 18,1 % Jiangsu Shagang Group 106,9 % 35,9 % 35,9 % Andre samarbejdsvillige virksomheder 100,5 % 27,3 % 27,3 % Alle andre virksomheder 106,9 % 35,9 % 35,9 %

(165) Ovennævnte skadestærskler er rundet ned og, hvor det var relevant, til den nærmeste tiendedel af et tal som følge af bemærkninger fra en eksporterende producent efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.

(166) De individuelle virksomhedsspecifikke antidumpingtoldsatser, der er anført i denne forordning, er fastsat på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der blev konstateret vedrørende disse virksomheder i løbet af undersøgelsen. Disse toldsatser anvendes (i modsætning til den landsdækkende told, der anvendes for så vidt angår »alle andre virksomheder«) derfor kun for så vidt angår import af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, og som er fremstillet af virksomhederne og dermed af de nævnte specifikke retlige enheder. Når den pågældende vare er fremstillet af en anden virksomhed, hvis navn ikke er specifikt opført i den dispositive del af nærværende forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt opførte virksomheder, bør den ved import ikke drage fordel af disse satser, men være omfattet af den toldsats, der anvendes for så vidt angår »alle andre virksomheder«.

(167) Enhver anmodning om anvendelse af disse antidumpingtoldsatser for individuelle virksomheder (for eksempel efter ændring af enhedens navn eller efter etablering af nye produktions- eller salgsenheder) bør rettes til Kommissionen (*1) med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion, salg på hjemmemarkedet eller eksportsalg i forbindelse med — for eksempel — den pågældende navneændring eller den pågældende ændring vedrørende produktions- eller salgsenhederne. Hvis det er relevant, vil nærværende forordning blive ændret gennem opdatering af listen over virksomheder, der nyder fordel af individuelle toldsatser.

(168) »Hebei Iron & Steel Group Co., Ltd« ændrede sit navn til »Hesteel Group Co., Ltd.« i løbet af undersøgelsen. Nogle af de forretningsmæssigt forbundne virksomheder har også ændret deres navne. Kommissionen anerkendte disse navneændringer og tilpassede artikel 1, stk. 2.

(169) Med henblik på at minimere risikoen for omgåelse vurderes der i dette tilfælde at være behov for særlige foranstaltninger for at sikre en korrekt anvendelse af antidumpingforanstaltningerne. Disse særlige foranstaltninger omfatter følgende: fremlæggelse for medlemsstaternes toldmyndigheder af en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i nærværende forordnings artikel 1, stk. 3. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den dumpingtold, der anvendes for så vidt angår alle andre virksomheder.

7.3. Frigivelse af midlertidig told

(170) Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger påstod én interesseret part, at Kommissionen ikke endeligt kan opkræve den midlertidige told i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 2, medmindre det er påvist, at der ville være opstået væse