ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende L 144/51

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 6. juni 2005

om tildeling af en ekstra dag til havs til Danmark og Det Forenede Kongerige i henhold til bilag IVa til Rådets forordning (EF) nr. 27/2005

(meddelt under nummer K(2005) 1657)

(Kun den danske og den engelske udgave er autentiske)

(2005/425/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 27/2005 af 22. december 2004 om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (1), særlig punkt 6, litra e), i bilag IVa, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I punkt 6, litra a), i bilag IVa til forordning (EF) nr. 27/2005 fastsættes det antal dage, som visse EF-fiskerfartøjer kan være til havs i de geografiske områder, som er fastsat i punkt 2 i samme bilag, fra 1. februar 2005 til 31. december 2005.

(2) Ifølge bilagets punkt 6, litra e), kan Kommissionen efter anmodning fra en medlemsstat tildele denne medlemsstat en ekstra dag, som et fartøj kan være til havs med fiskeredskaber om bord, der er omhandlet i punkt 4, litra a), med en maskestørrelse på over 120 mm, såfremt den pågældende medlemsstat har udviklet et system med automatiske suspenderinger af fiskerilicenser i tilfælde af overtrædelser.

(3) Danmark og Det Forenede Kongerige har indsendt en anmodning og udleveret oplysninger om et system med automatiske suspenderinger af fiskerilicenser i tilfælde af overtrædelser for fiskerfartøjer, der har bundtrawl, vod eller lignende trukne redskaber om bord med en maskestørrelse på over 120 mm undtagen bomtrawl.

(4) På baggrund af disse oplysninger bør Danmark og Det Forenede Kongerige have tildelt en ekstra dag for fiskerfartøjer, der har fiskeredskaber som nævnt i punkt 4, litra a), i bilag IVa til forordning (EF) nr. 27/2005 med en maskestørrelse på over 120 mm om bord —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Fartøjer fra Danmark og Det Forenede Kongerige, der har bundtrawl, vod eller lignende trukne redskaber om bord med en maskestørrelse på over 120 mm undtagen bomtrawl, tildeles hver kalendermåned en ekstra dag ud over det antal, der er fastsat i punkt 6, litra a), i bilag IVa til forordning (EF) nr. 27/2005.

Artikel 2

Et fartøj, der har fået tildelt en ekstra dag i henhold til artikel 1, må ikke overdrage denne dag til et andet fartøj, medmindre

a) modtagerfartøjet til enhver tid anvender et fiskeredskab med en maskestørrelse på over 120 mm

b) betingelserne i punkt 10 i bilag IVa til forordning (EF) nr. 27/2005 er opfyldt.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Danmark og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 6. juni 2005. På Kommissionens vegne Joe BORG Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 12 af 14.1.2005, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 70/19

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 2. marts 2005

om bemyndigelse af Estland, Letland, Litauen og Malta til at vedtage strengere krav vedrørende tilstedeværelsen af Avena fatua i sædekorn

(meddelt under nummer K(2005) 462)

(Kun den estiske, den lettiske, den litauiske og den maltesiske udgave er autentiske)

(EØS-relevant tekst)

(2005/200/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets direktiv 66/402/EØF af 14. juni 1966 om handel med sædekorn (1), særlig artikel 14, stk. 1 a,

under henvisning til anmodning fra Estland, Letland, Litauen og Malta, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Direktiv 66/402/EØF fastlægger tolerancer for tilstedeværelsen af Avena fatua i sædekorn.

(2) Estland, Letland, Litauen og Malta har søgt om tilladelse til at anvende strengere krav til markedsføring af sædekorn end dem, der er fastsat i direktiv 66/402/EØF.

(3) I Estland, Letland, Litauen og Malta er den indenlandske produktion af sædekorn omfattet af strengere krav end dem, der er fastsat i direktiv 66/402/EØF. Endvidere føres der en udryddelseskampagne mod Avena fatua i korn, der dyrkes i disse medlemsstater.

(4) Estland, Letland, Litauen og Malta bør derfor bemyndiges til at vedtage strengere krav end dem, der er fastsat i direktiv 66/402/EØF, til markedsføringen af sædekorn med oprindelse i andre lande.

(5) De i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Frø og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Estland, Letland, Litauen og Malta bemyndiges til at foreskrive, at sædekorn, som skal markedsføres på deres område, ledsages af et officielt certifikat, jf. artikel 11 i direktiv 66/402/EØF, der attesterer, at betingelserne i artikel 2 i Kommissionens direktiv 74/268/EØF (2) er opfyldt.

Artikel 2

Estland, Letland, Litauen og Malta meddeler Kommissionen, fra hvilken dato og på hvilken måde de vil anvende bemyndigelsen i artikel 1.

Når Estland, Letland, Litauen og Malta træffer foranstaltninger i henhold til bemyndigelsen i artikel 1, underretter de straks Kommissionen om disse foranstaltninger og den dato, fra hvilken de finder anvendelse.

Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Republikken Estland, Republikken Letland, Republikken Litauen og Republikken Malta.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2005. På Kommissionens vegne MARKOS KYPRIANOU Medlem af Kommissionen

(1) EFT 125 af 11.7.1966, s. 2309/66. Senest ændret ved direktiv 2004/117/EF (EUT L 14 af 18.1.2005, s. 18).

(2) EFT L 141 af 24.5.1974, s. 19. Ændret ved direktiv 78/511/EØF (EFT L 157 af 15.6.1978, s. 34).
(47)

Det kan konstateres, at på disse tre markeder er Moulinex’ stilling blevet væsentligt svækket i tidsrummet 2000-2002. Markedsandelene er faldet fra [5-15] %* til under 5 % og endda nul, når Moulinex har trukket sig ud (apparater til uformelle måltider). Selv om Seb sidder på væsentlige markedsandele ([30-35] % for dampkogere, [25-35] % for elektriske frituregryder og [10-15] % for apparater til uformelle måltider), bliver disse således ikke større som følge af fusionen. Virksomheden står på hvert af disse markeder over for konkurrenter med uomgængelige mærker, samtidig med at fusionen ikke giver den et supplerende mærke. Der er i øvrigt kommet nye producenter til på disse markeder, bl.a. markedet for dampkogere: Russel Hobbs, Hinari og Magimix. De har straks fået et salg, der er større end Moulinex’ salg i 2000. På markedet for elektriske frituregryder har en analyse pr. priskvartil bekræftet konklusionerne for det samlede marked; nemlig at distributørernes egne mærker befinder sig på de nederste kvartiler.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 134/46

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 19. januar 2005

om en sag i henhold til EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1

(COMP/C.2/37.214 — Fælles salg af medierettighederne til Deutsche Bundesliga)

(meddelt under nummer K(2005) 78)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2005/396/EF)

Beslutningen vedrører den tyske fodboldsammenslutning Liga-Fußballverband e.V. (ligaforeningen). Sagen omhandler den centrale tildeling af medierettighederne til de Bundesligakonkurrencer, som Fußball-Bundesligaens og 2. Fußball-Bundesligas herrehold deltager i. Kommissionen har ved en foreløbig vurdering konstateret, at det faktum, at de kommercielle rettigheder udelukkende er blevet solgt gennem ligaforeningen, kunne virke begrænsende på konkurrencen mellem klubberne og kapitalselskaberne i Bundesligaen og i 2. Bundesliga i henhold til EF-traktatens artikel 81.

Efter Kommissionens foreløbige vurdering, og uden at sagens sammenhæng har været undersøgt til bunds, synes ligaforeningens tilsagn at åbne op for konkurrence mellem ligaen og klubberne i forbindelse med salget af rettighederne til Bundesligaen og 2. Bundesliga og at give klubberne mulighed for at udvikle nye tilbud, herunder specielt tilbud med klubbernes eget mærke. Tilsagnene mindsker omfanget og længden af fremtidige udnyttelsesaftaler og indfører en gennemsigtig og ikke-diskriminerende udnyttelsesprocedure. De gør udbydernes adgang til indhold lettere på fjernsyns- og radioområdet samt inden for de nye medier, de sikrer, at markedet får tilført flere rettigheder og bidrager derved til innovationen, og de mindsker koncentrationstendenserne på mediemarkederne.

Kommissionen er dog nu nået frem til den opfattelse, at der, i lyset af ligaforeningens tilsagn efter den foreløbige vurdering og de af interesserede tredjeparter fremsatte bemærkninger, ikke er grund til at skride ind i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (1). Tilsagnene er bindende for ligaforeningen indtil den 30. juni 2009.

Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål har afgivet en positiv udtalelse den 6. december 2004.

(1) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 411/2004 (EUT L 68 af 6.3.2004, s. 1).
(8)

Selv om eksporten fortsatte efter indførelsen af forbuddet, enten på grundlag af importlicenser, som stadig cirkulerede, eller som følge af visse importørers indbringelse af sager for de brasilianske domstole, er det åbenlyst, at markedet gradvis blev lukket for de europæiske eksportører. Mange af EF-eksportørerne var siden i stand til at finde nye markeder, men kunne dog ikke kompensere for det, der havde været en stor andel af deres eksportindtægter. Ikke alle EF-eksportører havde held med at finde nye markeder eller skabe nye linjer af regummierede dæk til specialkøretøjer (firehjulstrukne køretøjer, sportsbiler osv.), og forbuddet medførte derfor sammen med andre faktorer (forsinket betaling fra den brasilianske importør, valutakurssvingninger), at visse EF-producenter gik i betalingsstandsning.
10.3.

Hvilke foranstaltninger er der truffet for at sikre, at de relevante internationale kriterier og retningslinjer, herunder dem der er indeholdt i World Commission on Dams Final Report fra 2000, overholdes under udviklingen af projektaktiviteter for vandkraftanlæg med en produktionskapacitet på over 20 MW?
(17)

Kommissionen indledte derimod proceduren i relation til tre andre elementer ved den nye ordning for koordinationscentre. For det første fandt Kommissionen, at koordinationscentrene og de grupper, de indgik i, så ud til at opnå særlige fordele i kraft af fritagelser for rente- og udbytteskat, der var mere omfattende, end hvad andre virksomheder kan opnå med de almindelige skatteregler. For det andet fandt Kommissionen, at koordinationscentrenes særlige fritagelse for de proportionale kapitaltilførselsafgifter forekom at give dem en økonomisk fordel i forhold til de virksomheder, der under tilsvarende omstændigheder er underlagt denne afgift. Og for det tredje fandt Kommissionen, at den manglende medregning af de ekstraordinære fordele, centrene nød godt af, ved beregningen af koordinationscentrenes beskatningsgrundlag ud over resultatet af anvendelsen af cost plus-metoden så ud til at give dem en særlig fordel i forhold til de virksomheder, hvis skattegrundlag beregnes efter den almindelige analytiske metode (indtægter minus udgifter).
(85)

Kommissionen konstaterer, at den samlede støtte omfatter såvel kontant som ikke-kontant støtte. Den ikke-kontante støtte består af de aktiver, der er overført til den nye virksomhed — dels anlægs-, dels omsætningsaktiver — sammen med de ligeledes overtagne, men forholdsvis mindre forpligtelser. Den måde, hvorpå støtten udbetales, er imidlertid ikke afgørende for en udbetalings karakter af støtte. Kommissionen godkendte i sine to beslutninger i alt 380,9 mio. EUR (745 mio. DEM) i driftsstøtte, og en del af denne støtte blev udbetalt kontant og en anden del ikke-kontant. De to beslutninger blev ikke anfægtet af Tyskland eller støttemodtageren. De har følgelig bindende virkning for Tyskland, for støttemodtageren og for Kommissionen. Det må også anføres, at det samlede beløb for den kontant ydede støtte klart ligger over det anfægtede beløb på 60,988 mio. EUR (119,284 mio. DEM). Støttemodtageren skulle have anfægtet disse beslutninger inden for to måneder, hvis den anså vurderingen for forkert, jf. EF-traktatens artikel 230, stk. 5.
(11)

De franske bryggeriers distributionsnet udgør en af de hovedmuligheder, udenlandske bryggerier, der ikke har sådanne net i Frankrig, har for at komme ind på markedet. Under disse forhold kan våbenhvileaftalen, der tager sigte på at skabe ligevægt på nationalt plan mellem Heineken NV/Heineken France SA's og Groupe Danone/Brasseries Kronenbourg SA's integrerede distributionsnet, påvirke udenlandske bryggeriers muligheder for at komme ind på udskænkningsmarkedet og derved importens størrelse. Interbrew France, der er den største importør af øl i Frankrig, afhang og afhænger desuden stadig af Heineken France SA's og Brasseries Kronenbourg SA's distributionsnet for at distribuere store mængder af sin vare på udskænkningsmarkedet i Frankrig. En aftale, der tager sigte på at begrænse konkurrencen mellem sidstnævnte virksomheders distributionsnet, kan således påvirke de handelsvilkår, disse virksomheder tilbyder Interbrew France for at distribuere dets produkter.
(1)

Beslutning 2000/439/EF fastsætter de betingelser, der skal være opfyldt, for at medlemsstaterne kan få EF-støtte til de udgifter, de har afholdt i forbindelse med de nationale programmer, der gennemføres i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1543/2000 af 29 juni 2000 om fastlæggelse af en EF-ramme for indsamling og forvaltning af fiskeridata, der er nødvendige til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik (2). I henhold til nævnte beslutning træffer Kommissionen hvert år på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne afgørelse om, i hvilket omfang medlemsstaternes forventede udgifter er støtteberettigede, og hvor meget der skal ydes i EF-støtte for det følgende år.
(2)

Det fremgår af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1222/2004, at Kommissionen kan bevilge en undtagelse på højst et år, for så vidt angår den første indberetning af kvartalsdata, såfremt de nationale statistiske systemer kræver større ændringer.
(2)

Antidumpingproceduren blev indledt som følge af en klage indgivet den 28. juni 2004 af Defence Committee of the Steel Butt-welding Fittings Industry of the European Union (i det følgende benævnt »klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen (i dette tilfælde over 60 %) af Fællesskabets produktion af disse fittings, i henhold til artikel 5 i antidumpinggrundforordningen. Klagen indeholdt tilstrækkelige beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt grundlag til at begrunde indledningen af en antidumpingprocedure.
(1)

Som omhandlet i direktiv 89/106/EØF kan det, for at tage hensyn til forskelle i beskyttelsesniveauet for bygværker på nationalt, regionalt eller lokalt plan, være nødvendigt i basisdokumenterne at opstille klasser, der svarer til byggevarernes ydeevne med hensyn til hvert af de væsentlige krav. Disse dokumenter er offentliggjort i »Meddelelse fra Kommissionen om basisdokumenterne til Rådets direktiv 89/106/EØF om byggevarer« (2).
(84)

Men ifølge SMVP’s egne bemærkninger er det overvejende sandsynligt, om ikke sikkert, at projektet ikke ville være blevet iværksat uden Symbios deltagelse i denne form. Dette tyder på, at Symbio ikke kunne have været erstattet af en privat investor, selv ikke på samme vilkår (ingen risiko kombineret med et mindre afkast). Kommissionen finder, at dette ikke nødvendigvis er i strid med resultatet af Rise Conseils undersøgelse, for det er muligt, at staten råder over særlige retsmidler, der giver den mulighed for at gribe ind under betingelser, som private aktører ikke kan opnå.
(3)

I sin oprindelige beslutning 93/82/EØF (2) fastslog Kommissionen bl.a., at Cewal og to andre linjekonferencer, nemlig Cowac og Ukwal, og de rederier, der var medlemmer af disse konferencer, havde overtrådt EF-traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, som er den betegnelse, der benyttes i det følgende). Ved desuden at have gjort sig skyldig i tre forskellige former for misbrug af en dominerende stilling havde Cewals medlemmer også overtrådt EF-traktatens artikel 82. Virksomhederne fik pålæg om at bringe overtrædelserne til ophør.
(46)

Den svenske regering hævder, at der kræves et rimeligt tidsrum til at indføre et nyt energiafgiftssystem, som er foreneligt med rammebestemmelserne. For det første er der gået 2 1/2 år mellem tidsfristen for at tilpasse støtteordningen, så den blev forenelig med rammebestemmelserne, og ikrafttrædelsen af et revideret energiafgiftssystem. Selv om Kommissionen indrømmer, at energibeskatning er et kompliceret emne, finder den, at en periode på 2 1/2 år er urimeligt lang. For det andet udnyttede den svenske regering ikke muligheden for at forlænge tidsfristen for gennemførelse af rammebestemmelserne for visse foranstaltninger, hvilket både Frankrig og Tyskland gjorde (17). Tværtimod accepterede de svenske myndigheder i et brev af den 16. marts 2001 de foranstaltninger, som Kommissionen foreslog. Hvis den svenske regering havde problemer med at ændre støtteordningen inden for den fastsatte tidsfrist, kunne den have accepteret de foreslåede foranstaltninger med undtagelse af anvendelsen på den foreliggende ordning.
(38)

Da den investering, som støtten skal bidrage til, vil få følger for produktionskapaciteten, mener Kommissionen ikke, at støtten opfylder de vigtigste kriterier for forenelighed med fællesmarkedet, således som de fremgår af rammebestemmelserne, da den vil føre til en væsentlig forøgelse af den relevante produktionskapacitet. Det er derfor ikke nødvendigt at tage stilling til de to andre kriterier i rammebestemmelserne (situation på det pågældende marked, det omhandlede produkts innovative karakter). Kommissionen bemærker under alle omstændigheder, at det ikke er klart fastslået, at markedet for det omhandlede produkt er præget af et strukturelt underskud på udbudssiden i betragtning af de oplysninger, der er modtaget fra interesserede parter (IRSFC og Profibra) om kapacitetssituationen i Fællesskabet, og de oplysninger, Belgien har fremsendt i den oprindelige anmeldelse om de to år forud for anmeldelsen (kapacitetsudnyttelsesgrad på under 90 %).
(15)

Kommissionen har allerede tidligere truffet foranstaltninger over for BPB og Lafarge i kartelsager: BPB De Eendracht NV (4) (et selskab, der indgår i den koncern, der ledes af BPB, som denne beslutning er stilet til) er blevet pålagt bøder for at have deltaget i et ulovligt kartel i kartonsektoren, og Lafarge SA (5) (på det tidspunkt Lafarge Coppée SA) er blevet pålagt bøder for at have deltaget i et ulovligt kartel i cementsektoren.
(1)

Kommissionen gik i sin henstilling 2003/556/EF af 23. juli 2003 om retningslinjer for udvikling af nationale strategier og bedste praksis for sameksistens mellem genetisk modificerede afgrøder og konventionelt og økologisk landbrug (1) ind for, at det overlades til medlemsstaterne at udvikle og gennemføre forvaltningsforanstaltninger for sameksistens. Kommissionen ville i den forbindelse arbejde på at lette udvekslingen af oplysninger om igangværende og planlagte forskningsprojekter på nationalt og EF-plan.
(6)

Undersøgelserne har i flere medlemsstater påvist aviær influenzavirus af undertyperne H5 og H7. Selv om den nuværende prævalens af aviær influenzavirus kan betegnes som forholdsvis lav, er det vigtigt at fortsætte og forbedre overvågningen for at opnå en større indsigt i epidemiologien vedrørende lavpatogen aviær influenzavirus og forebygge, at viraene cirkulerer ubemærket i fjerkræpopulationen. Resultaterne af medlemsstaternes undersøgelser har vist sig at være meget nyttige i overvågningen af forekomsten af de undertyper af aviær influenzavirus, der kan udgøre en væsentlig risiko, hvis de muterer til en mere virulent form. På baggrund af de opnåede resultater og den aktuelle sygdomssituation i Fællesskabet bør det samlede EF-tilskud øges for at sikre fortsat overvågning.
(4)

Samtykket gives for et begrænset tidsrum.
(7)

Der kan følgelig sondres mellem tre forskellige produktmarkeder, nemlig et marked for avancerede PMC-produkter, et marked for garnhylstre og et marked for mindre avancerede hylstre. Der er her ikke taget stilling til, om coatede foliehylstre enten indgår i et af disse markeder eller udgør et særskilt marked, eftersom det ikke har nogen betydning for den konkurrenceretlige vurdering.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 154/32

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 13. juni 2005

om bemyndigelse af Belgien til kun at foretage to svineundersøgelser om året

(meddelt under nummer K(2005) 1747)

(Kun den franske og den nederlandske udgave er autentiske)

(EØS-relevant tekst)

(2005/445/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets direktiv 93/23/EØF af 1. juni 1993 om statistiske undersøgelser af svineproduktionen (1), særlig artikel 1, stk. 2, 3 og 4, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til direktiv 93/23/EØF kan Kommissionen bemyndige medlemsstaterne til kun at foretage to svineundersøgelser om året og/eller til at anvende administrative kilder i stedet for undersøgelser af bestanden, såfremt de opfylder betingelserne i nævnte direktiv.

(2) Ved Kommissionens beslutning 2002/442/EF (2) har Belgien allerede fået en bemyndigelse for en periode på tre år.

(3) Ved brev af 7. december 2004 anmodede Belgien om forlængelse af den bemyndigelse, der blev givet ved beslutning 2002/442/EF; Belgien har ligeledes forelagt den rapport, der er foreskrevet i nævnte beslutning.

(4) Belgien har forelagt dokumentation for, at det anvender metoder, som i henhold til direktiv 93/23/EØF garanterer den fortsatte kvalitet af produktionsprognoserne.

(5) Belgien bør have bemyndigelse til kun at foretage to undersøgelser om året, med seks måneders mellemrum, nemlig i maj/juni og i november/december, og til at anvende oplysninger fra den administrative database Sanitel.

(6) Denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Landbrugsstatistiske Komité, der er nedsat ved Rådets afgørelse 72/279/EØF (3) —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Belgien bemyndiges til kun at foretage to undersøgelser om året, med seks måneders mellemrum, nemlig i maj/juni og i november/december.

Artikel 2

Belgien bemyndiges til at anvende oplysninger fra den administrative database Sanitel til beregning af prognoser for den indenlandske bruttoproduktion. Belgien skal dog sikre, at kvaliteten af prognoserne for den indenlandske bruttoproduktion opretholdes ved at sammenholde prognoserne for den indenlandske bruttoproduktion med den faktiske indenlandske bruttoproduktion og ved eventuelt at justere metoden for beregning af prognoser.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Belgien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juni 2005. På Kommissionens vegne Joaquín ALMUNIA Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 149 af 21.6.1993, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

(2) EFT L 152 af 12.6.2002, s. 29.

(3) EFT L 179 af 7.8.1972, s. 1.
(37)

En konstatering som denne af, at antallet af konkurrenter om et tilbud, og hvem de er, ikke synes at påvirke en virksomheds adfærd, beviser ikke i sig selv, at fusionen ikke vil få skadelige virkninger for kunderne. Der kan være en lang række årsager til, at en sådan virkning ikke slår igennem i dataene. På grundlag af de foreliggende oplysninger synes det ikke at være muligt at nå til en endelig konklusion om, hvilken årsag der er den tungestvejende. Det er dog ikke nødvendigt for Kommissionen at nå til en konklusion om dette spørgsmål, da det står klart, at konkurrencens manglende betydelige påvirkning af Oracles adfærd indebærer, at dataene om tilbuddene ikke er egnede som bevis for fusionens konkurrencebegrænsende virkning.