KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/51/EF af 18. oktober 1995 om ændring af direktiv 90/388/EØF med hensyn til afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af allerede liberaliserede teletjenester

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 90, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (1), ændret ved direktiv 94/46/EF (2), blev visse teletjenester, bortset fra taletelefonitjenester til offentligheden og de tjenester, der specifikt udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, åbnet for konkurrence, og medlemsstaterne blev anmodet om at træffe de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at alle tjenesteleverandører må levere sådanne tjenester; for så vidt angår taletelefonitjenester til offentligheden, indeholder direktivet mulighed for medlemsstaterne for at opretholde eksklusive eller særlige rettigheder; Rådet anerkender i sin resolution af 22. juli 1993 (3), at denne undtagelse kan bringes til ophør pr. 1. januar 1998 med en overgangsperiode for bestemte medlemsstater;

under den offentlige høring, som Kommissionen organiserede i 1992 om situationen i teletjenestesektoren, efter Kommissionens meddelelse af 21. oktober 1992, satte mange tjenesteleverandører og -brugere spørgsmålstegn ved effektiviteten af de foranstaltninger, der skal liberalisere telesektoren, samt især ved liberaliseringen af datakommunikation, telextjenester og tilrådighedsstillelse af data- og taletelefonitjenester for virksomheder og lukkede brugergrupper;

(2) den væsentligste årsag til, at der fortsat eksisterer en sådan flaskehalssituation, skal findes i de lovgivningsmæssige begrænsninger, der forhindrer brugen af en alternativ infrastruktur til levering af liberaliserede tjenester, og navnlig begrænsningerne i brugen af kabel-tv-net; potentielle tjenesteleverandører er på nuværende tidspunkt afhængige af transmissionskapacitet - lejede kredsløb - der leveres af teleselskaberne, som ofte tillige er konkurrenter på markedet for liberaliserede tjenester; for at løse dette problem opfordrede Europa-Parlamentet i beslutning af 20. april 1993 (4) Kommissionen til snarest muligt at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige, hvis man fuldt ud skal kunne udnytte potentialet i kabelnettenes eksisterende infrastrukturer til teletjenester, og snarest muligt at afskaffe medlemsstaternes begrænsninger af brugen af kabelnet til ikke-monopoliserede tjenester;

(3) efter forelæggelsen af nævnte beslutning har Kommissionen gennemført to undersøgelser af brugen af kabel-tv-net og alternative infrastrukturer til levering af de teletjenester, der allerede er blevet liberaliseret under EF-retten, nemlig »The effects of Liberalisation of Satellite, Infrastructure on the Corporate and Closed User Group Market«, Andalysis, 1994 og »L'impact de l'autorisation de la fourniture de services de télécommunications libéralisés par les câblo-opérateurs«, IDATE, 1994; de vigtigste resultater af disse undersøgelser viser tydeligt, at bl.a. kabel-tv-net potentielt set spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at rydde de bekymringer af vejen, der er fremført med hensyn til den langsommelighed, hvormed innovation finder sted, og den forsinkelse, hvormed liberaliserede tjenester udbredes inden for EF; en åbning af disse net vil være med til at fjerne de problemer, der er forbundet med det høje prisniveau og mangelen på brugbar kapacitet, der i stort omfang skyldes, at infrastrukturen i de fleste medlemsstater på nuværende tidspunkt stilles til rådighed på eksklusivt grundlag; ved hjælp af de net, der drives af godkendte kabel-tv-leverandører, kan man faktisk levere et øget antal tjenester, bortset fra tv-udsendelser, hvis der foretages yderligere investeringer heri; eksempler fra det amerikanske marked viser, at der opstår nye tjenester, der kombinerer billed- og telekommunikation, når visse lovgivningsmæssige hindringer fjernes;

(4) nogle medlemsstater har derfor fjernet tidligere begrænsninger i leveringen af bestemte data- og/eller ikke-monopoliserede telefontjenester via kabel-tv-net; en enkelt medlemsstat tillader taletelefoni; andre medlemsstater begrænser imidlertid fortsat kraftigt leveringen af andre tjenester end tv-udsendelse via disse net;

(5) medlemsstaternes nuværende begrænsning af brugen af kabel-tv-net til levering af andre tjenester end tv-udsendelse skal forhindre, at offentlig taletelefoni leveres via andre net end det offentlige koblede telefonnet for dermed at beskytte teleselskabernes primære indtægtskilde;

man har indrømmet de fleste teleselskaber i EF eksklusive rettigheder til at levere offentlig taletelefoni for at sikre dem de økonomiske midler, der er nødvendige for at etablere og drive et universelt tilgængeligt net, dvs. at det skal være landsdækkende, og at enhver tjenesteleverandør eller bruger skal gives adgang hertil inden for et rimeligt tidsrum, når der anmodes herom;

(6) da disse begrænsninger i brugen af kabel-tv-net er indført af staten og har til formål på de enkelte nationale markeder, hvor de findes, at favorisere teleselskaberne, som medlemsstaterne ejer, og som de har indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, skal de vurderes ud fra EF-traktatens artikel 90, stk. 1; i henhold til denne artikel må medlemsstaterne i forbindelse med sådanne virksomheder ikke træffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med formålet med traktatens bestemmelser, herunder navnlig konkurrencereglerne; den indeholder et forbud mod i forbindelse med teleselskaber at opretholde foranstaltninger, der begrænser den frie levering af tjenester inden for EF og resulterer i et misbrug af en dominerende stilling til ulempe for brugerne af en given tjeneste;

(7) hvis teleselskaberne indrømmes eksklusive rettigheder til at stille transmissionskapacitet til rådighed til levering af teletjenester til offentligheden, vil disse rettigheder og de deraf følgende lovgivningsmæssige begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til andre formål end udsendelse af radio og tv-programmer, herunder især til nye tjenester som interaktivt tv og bestillings-tv samt multimedietjenester inden for EF, som ellers ikke kan leveres, nødvendigvis begrænse friheden til at levere sådanne tjenester til eller fra andre medlemsstater; sådanne lovgivningsmæssige begrænsninger kan ikke begrundes ud fra overordnede offentlige interesser eller ufravigelige hensyn, dvs. væsentlige krav, idet sidstnævnte - navnlig med hensyn til samspillet mellem net ved sammenkobling af kabel-tv-net og telenet - kan dækkes ind ved hjælp af mindre restriktive foranstaltninger som objektive, ikke diskriminerende og gennemsigtige anmeldelses- og godkendelsesprocedurer;

(8) de foranstaltninger, hvorved teleselskaberne indrømmes eksklusive rettigheder til levering af transmissionskapacitet, samt de deraf følgende lovgivningsmæssige begrænsninger i brugen af kabel-tv-infrastrukturen til andre allerede liberaliserede teletjenester er således i strid med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 59; det forhold, at begrænsningerne gælder uden forskel for alle andre virksomheder end de pågældende teleselskaber, er ikke tilstrækkeligt til, at favoriseringen af sidstnævnte falder uden for artikel 59's anvendelsesområde; det er faktisk ikke nødvendigt, at alle selskaber i en medlemsstat favoriseres i forhold til udenlandske selskaber; det er tilstrækkeligt, at visse nationale tjenesteleverandører drager fordel af favoriseringen;

(9) i henhold til traktatens artikel 86 er én eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf uforenelig med fællesmarkedet og forbudt;

(10) teleselskaberne indtager på de enkelte pågældende nationale markeder en dominerende stilling i forbindelse med levering af transmissionskapacitet til teletjenester, idet de er de eneste selskaber med et offentligt telenet, der dækker hele de pågældende medlemsstaters område; en anden faktor i forbindelse med denne dominerende stilling vedrører markedets særlige karakteristika og især dets særdeles kapitalintensive karakter; da de investeringer, der skal foretages, hvis der skal etableres et nyt net ved siden af et gammelt, er betydelige, er man i høj grad afhængig af at kunne anvende eksisterende net; det styrker de pågældende teleselskabers strukturelle dominans og udgør en potentiel hindring for adgangen til markedet; teleselskaberne drager for det tredje som følge af deres markedsandel fordel af at have detaljerede oplysninger om telekommunikationsstrømme, som nye tjenesteleverandører ikke har adgang til; det drejer sig bl.a. om oplysninger om abonnenternes forbrugsmønster, der er nødvendige, hvis man skal henvende sig til specifikke brugergrupper, og om priselasticiteten i efterspørgslen inden for hver enkelt markedssegment og landsdel; endelig bidrager de pågældende teleselskabers eksklusive rettigheder til at levere taletelefoni til at øge deres dominans på det tilstødende, men særskilte marked for telekapacitet;

(11) det er ikke i sig selv uforeneligt med artikel 86 at skabe en dominerende position på et givet marked ved at indrømme eksklusive rettigheder; en medlemsstat må imidlertid ikke opretholde et lovbeskyttet monopol, når den pågældende virksomhed bliver tvunget eller foranlediget til at misbruge sin dominerende stilling på en måde, der må forventes at påvirke samhandelen mellem medlemsstater;

(12) forbuddet mod at anvende anden infrastruktur, og herunder navnlig kabel-tv-net, til levering af teletjenester har animeret teleselskaberne til at kræve høje priser, sammenlignet med priserne i andre lande, selv om innovation inden for virksomheders funktionsspecialisering via net i Europa og levering af konkurrencedygtige tjenester samt implementeringen af de applikationer, der foreslås i rapporten om Europa og det globale informationssamfund i kritisk grad er afhængig af, at infrastrukturen, herunder især lejede kredsløb, står til rådighed til faldende priser; EF-taksterne for højkapacitetsinfrastruktur er gennemsnitligt ti gange så høje som priserne for en tilsvarende kapacitet over tilsvarende afstande i USA; da der ikke foreligger nogen begrundelse herfor, f.eks. i form af højere omkostninger, må disse takster betragtes som udtryk for misbrug i henhold til artikel 86, litra a);

de høje priser inden for EF er en direkte konsekvens af medlemsstaternes begrænsninger af brugen af andre infrastrukturer end teleselskabernes, herunder især af kabel-tv-leverandørernes, til levering af teletjenester; de høje priser kan ikke blot forklares med de underliggende omkostninger, da der forekommer betydelige forskelle i taksterne mellem medlemsstater, hvor man må forvente omtrent samme omkostningsstrukturer;

(13) de statsforanstaltninger, der hindrer kabel-tv-leverandørerne i at tilbyde transmissionskapacitet til levering af liberaliserede tjenester i konkurrence med teleselskaberne, begrænser desuden det samlede udbud af kapacitet på markedet og fjerner ethvert incitament for teleselskaberne til hurtigt at øge deres nets kapacitet, reducere de gennemsnitlige omkostninger og sænke taksterne; de høje takster, som teleselskaberne følgelig opkræver for brugen af den grundlæggende infrastruktur, som selskaberne stiller til rådighed i for lille et omfang, og som andre selskaber må anvende, når de tilbyder liberaliserede tjenester, har forsinket en bred udvikling af højhastighedsvirksomhedsnet, erhvervslivets og lokale brugeres fjernkonsultering af databaser samt ibrugtagning af innovative tjenester som telebanktjeneste, fjernundervisning, computerstøttet marketing osv., se Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 25. oktober 1994 »Grønbog om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net, første del«; teleselskabernes net kan for øjeblikket ikke dække markedets potentielle efterspørgsel efter transmissionskapacitet til levering af disse teletjenester, hvilket både tjenestebrugere og -leverandører har fremhævet, se Meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om høring med henblik på en vurdering af situationen i teletjenestesektoren af 28. april 1993, side 5, punkt 2; resultaterne af vurderingen viste således, at man ikke kunne undgå en begrænsning af adgangen til teletjenestemarkederne og en begrænsning af brugernes frie valg ved blot at forpligte teleselskaberne til at stille lejede kredsløb til rådighed efter ønske;

på grund af de nuværende begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af sådanne tjenester opstår der således en situation, hvor teleselskabernes blotte udøvelse af deres eksklusive rettigheder til at levere transmissionskapacitet til offentlige teletjenester i sig selv forsinker fremkomsten af især nye applikationer som taxameterbetalt tv »pay per view«, interaktivt tv og bestillings-tv samt multimedietjenester inden for EF ved en kombination af audiovisuel kommunikation og telekommunikation, som ofte ikke kan stilles til rådighed i tilstrækkeligt omfang via teleselskabernes net, jf. traktatens artikel 86, litra b);

da kabel-tv-leverandørerne kun må tilbyde et begrænset antal tjenester, udskyder disse på den anden side ofte investeringer i deres net og især i indførelsen af optiske fibre, som ville kunne betale sig, hvis investeringerne kunne afskrives over et større antal tjenester; en begrænsning i brugen af kabel-tv-net til levering af andre tjenester end radio- og tv-udsendelser resulterer som følge heraf også i, at udviklingen af nye teletjenester og multimedietjenester forsinkes, hvormed de tekniske fremskridt på området bremses;

(14) Som EF-Domstolen udtaler i dom af 19. marts 1991, sag C-202/88, Frankrig mod Kommissionen (5), forudsætter et marked med frie konkurrencevilkår, som omhandlet i traktaten, at de forskellige erhvervsdrivende er sikret lige muligheder; det har imidlertid vist sig, at når man giver et enkelt selskab, der markedsfører teletjenester, til opgave at levere det uundværlige råmateriale, dvs. transmissionskapacitet, til alle andre selskaber, der tilbyder teletjenester, giver man faktisk det pågældende selskab mulighed for vilkårligt at afgøre, hvilke tjenester dets konkurrenter må tilbyde, til hvilke omkostninger og i hvilke perioder, samt for at overvåge dets kunder og den trafik, konkurrenterne skaber, hvilket giver det pågældende selskab en klar fordel i forhold til dets konkurrenter;

(15) de eksklusive rettigheder, som et teleselskab får tildelt med henblik på levering af transmissionskapacitet til teletjenester til offentligheden, samt de heraf følgende begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af liberaliserede tjenester, er derfor uforenelige med traktatens artikel 90, stk. 1, sammenholdt med artikel 86; i henhold til traktatens artikel 90, stk. 2, kan artikel 86 fraviges i tilfælde hvor anvendelsen af sidstnævnte retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet teleselskaberne; Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med denne bestemmelse konsekvenserne af at liberalisere brugen af kabelnet til levering af teletjenester og multimedietjenester;

i henhold til direktiv 90/388/EØF må medlemsstaterne frem til en bestemt dato fortsat forbeholde de nationale teleselskaber retten til at levere taletelefoni med henblik på at sikre tilstrækkelige indtægter til etableringen af et universelt tilgængeligt telefonnet; taletelefonitjeneste defineres i artikel 1 i direktiv 90/388/EØF som kommerciel udnyttelse i almenhedens interesse af tidstro fremføring af tale og opkobling heraf gennem det offentlige koblede net, hvorved brugeren har mulighed for ved hjælp af udstyr tilkoblet et nettermineringspunkt at kommunikere med et andet termineringspunkt; i de tilfælde, hvor kabel-tv-net omdannes til koblede net, hvorover der leveres taletelefoni til en abonnent, skal nettene anses for også at være offentlige koblede net og deres termineringspunkter for at være termineringspunkter i sådanne net; den relevante tjeneste bliver således taletelefoni, som medlemsstaterne i henhold til artikel 2 i direktiv 90/388/EØF kan forbyde leveret via kabel-tv-net;

et sådant midlertidigt forbud mod levering af taletelefoni via kabel-tv-net kan tilsyneladende begrundes på samme måde, som når levering sker via telenet; når der omvendt leveres koblet taletelefoni til lukkede brugergruppe og/eller åben transmissionskapacitet i form af lejede kredsløb via kabel-tv-net, udgør disse net ikke offentlige koblede net, og medlemsstaterne må ikke begrænse de pågældende tjenester, ej heller hvis der anvendes et indkoblingspunkt på det offentligt koblede telefonnet;

der kan ikke begrundes andre begrænsninger i leveringen af liberaliserede tjenester under artikel 90, stk. 2, end begrænsningerne i forbindelse med taletelefoni, især ikke når der tages hensyn til, hvor lidt de tjenester, der på nuværende tidspunkt leveres via teleselskabernes egne net, men som kan omdirigeres til kabel-tv-nettene, bidrager til teleselskabernes omsætning; det bør erindres, at der i forbindelse med foranstaltningerne til liberalisering af taletelefoni skal tages hensyn til det behov, der er for at finansiere en universel tjeneste - også i den form, den måtte få i fremtiden, se i den forbindelse punkt V.2 i meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 3. maj 1995;

(16) selv om de nuværende begrænsninger i brugen af kabel-tv-net i forbindelse med levering af tjenester fjernes, kan man indføre de samme godkendelses- eller anmeldelsesprocedurer, som gælder for levering af samme tjenester via det offentlige telenet;

(17) spredningen af audiovisuelle programmer, der er rettet til offentligheden, via disse net samt indholdet af sådanne programmer vil fortsat være underlagt særlige regler, som medlemsstaterne indfører i overensstemmelse med EF-retten, og dermed ikke underkastet bestemmelserne i dette direktiv;

(18) når medlemsstaterne indrømmer et enkelt selskab ret til at etablere både kabel-tv- og telenet, bringer de det pågældende selskab i en situation, hvor det ikke har noget incitament til at tiltrække brugere til det net, der er bedst egnet til levering af den pågældende tjeneste, så længe der er overskudskapacitet på det andet net; selskabet har i så fald tværtimod en interesse i at forlange for meget for brugen af kabelinfrastrukturen til levering af ikke-monopoliserede tjenester for at øge trafikken på dets telenet; når der skal indføres fair konkurrence, vil der ofte skulle træffes bestemte foranstaltninger og i den forbindelse tages hensyn til de særlige omstændigheder, der gør sig gældende på det pågældende marked; da disse omstændigheder varierer fra medlemsstat til medlemsstat, er de nationale myndigheder bedst selv i stand til at vurdere, hvilke foranstaltninger der bør træffes, og om det er nødvendigt at holde de to aktiviteter adskilt fra hinanden; i de indledende faser af en liberalisering er det af afgørende betydning, at der føres nøje kontrol med krydssubsidiering og sikres stor gennemsigtighed i regnskabsaflæggelsen; for at kunne kontrollere om der eventuelt finder misbrug sted, skal medlemsstaterne i det mindste kræve, at regnskaberne for de to aktiviteter føres separat, selv om en fuldstændig strukturel adskillelse vil være at foretrække;

(19) for at muliggøre kontrol med eventuel ulovlig krydssubsidiering mellem kabel-tv-leverandørernes radio- og tv-opgaver, som udføres på grundlag af eksklusive rettigheder i et givet område, og deres aktiviteter som leverandører af kapacitet til teletjenester, skal medlemsstaterne garantere gennemsigtighed, så det fremgår, om en leverandør anvender midler fra én af aktiviteterne til at udvide den dominerende stilling til også at omfatte det andet marked; da netleverandørernes regnskaber er særdeles komplekse, er det yderst vanskeligt at afgøre, om der finder krydssubsidiering sted mellem de monopoliserede aktiviteter og de tjenester, der leveres på konkurrencevilkår; det må derfor kræves, at disse kabel-tv-leverandører fører separate regnskaber, hvori de omkostninger og indtægter, der hidrører fra leveringen af de tjenester, der falder ind under deres eksklusive rettigheder, og de tjenester, der leveres på konkurrencevilkår, anføres særskilt, når deres telekommunikationsaktiviteter resulterer i, at de opnår en betydelig omsætning i det godkendte område; for indeværende bør en omsætning på over 50 mio. ECU betragtes som en betydelig omsætning; i tilfælde hvor et sådant krav vil udgøre en urimelig stor byrde for den pågældende virksomhed, kan medlemsstaterne give virksomheden udsættelse i begrænsede perioder under forudsætning af, at begrundelsen herfor på forhånd meddeles Kommissionen;

de pågældende leverandører bør anvende et omkostningsberegningssystem, som kan kontrolleres af revisorer og sikrer, at de fremkomne tal er pålidelige;

i de ovenfor anførte separate regnskaber bør som minimum anvendes principperne i artikel 10, stk. 2, i Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb (6), ændret ved Kommissionens beslutning 94/439/EF (7); i forbindelse med hybridtjenester, der er sammensat af elementer fra både monopoliserede og konkurrenceprægede tjenester, skal der sondres mellem omkostninger for de enkelte elementer;

(20) hvis den pågældende medlemsstat ikke tillader konkurrerende fremføringssystemer til hjemmet, vil Kommissionen på ny overveje, om en opdeling af regnskaberne vil være tilstrækkeligt til at hindre misbrug og vurdere, om en sådan kombineret levering ikke vil resultere i en begrænsning af det potentielle udbud af transmissionskapacitet på bekostning af tjenesteleverandørerne i det pågældende område eller om der er behov for at træffe yderligere foranstaltninger;

(21) medlemsstaterne skal afstå fra at træffe nye foranstaltninger, som kan bringe virkeliggørelsen af dette direktivs mål i fare -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I direktiv 90/388/EØF foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 1, ændres således:

a) Femte led affattes således:

»- »teletjenester«: tjenester, hvis ydelse helt eller delvis består i transmission og/eller rutning af signaler gennem et telenet«, og

b) følgende led indsættes efter sidste led:

»- »kabel-tv-net«: enhver jordbaseret infrastruktur, som en medlemsstat har godkendt til levering eller spredning af radio- og tv-signaler til offentligheden.

Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke de særlige bestemmelser, som medlemsstaterne i overensstemmelse med EF-retten har vedtaget vedrørende spredning af audiovisuelle programmer til offentligheden og indholdet i sådanne programmer«.

2) I artikel 4 indsættes følgende som tredje afsnit:

»Medlemsstaterne skal

- fjerne alle begrænsninger på levering af transmissionskapacitet via kabel-tv-net og tillade, at kabel-tv-net anvendes til levering af teletjenester, bortset fra taletelefoni

- sikre, at en sammenkobling af kabel-tv-net og offentlige telenet godkendes til sådanne formål, især en sammenkobling af kabel-tv-net og lejede kredsløb, og at alle begrænsninger af kabel-tv-leverandørers direkte sammenkobling af kabel-tv-net fjernes.«

Artikel 2

Når medlemsstaterne fjerner begrænsninger på brugen af kabel-tv-net, træffer de alle nødvendige foranstaltninger til at sikre regnskabsmæssig gennemsigtighed og forebygge diskriminerende adfærd i de tilfælde, hvor en leverandør har en eksklusiv ret til at stille både offentlig telenetinfrastruktur og kabel-tv-netinfrastruktur til rådighed, navnlig til at kræve en opdeling af regnskaberne på de enkelte net og dets aktiviteter som leverandør af teletjenester.

Når leverandører har en eksklusiv ret til at levere kabel-tv-netinfrastruktur i et givet område, sikrer medlemsstaterne tillige, at disse tjenesteleverandører fører separate regnskaber for deres aktiviteter som leverandører af netkapacitet til teletjenester, når de på det relevante geografiske område opnår en omsætning på over 50 mio. ECU på markedet for teletjenester, bortset fra radio- og tv-spredning. I tilfælde hvor et sådant krav udgør en urimeligt stor byrde for den pågældende virksomhed, kan medlemsstaten indrømme virksomheden udsættelse i begrænsede perioder, forudsat at begrundelsen herfor på forhånd meddeles Kommissionen.

Kommissionen vil inden 1. januar 1998 foretage en generel vurdering af, hvilke konsekvenser det vil få i forhold til målet med dette direktiv, hvis en enkelt leverandør leverer begge net eller begge tjenester, jf. første afsnit.

Artikel 3

Senest ni måneder efter ikrafttrædelsen af dette direktiv giver medlemsstaterne Kommissionen oplysninger, der gør muligt for den at fastslå, at bestemmelserne i artikel 1 og 2 er overholdt.

Artikel 4

Dette direktiv træder i kraft den 1. januar 1996.

Artikel 5

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. oktober 1995.

På Kommissionens vegne

Karel VAN MIERT

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 10.

(2) EFT nr. L 268 af 19. 10. 1994, s. 15.

(3) EFT nr. C 213 af 6. 8. 1993, s. 1.

(4) EFT nr. C 150 af 31. 5. 1993, s. 39.

(5) Sml. (1991) s. I-1271, præmis 51.

(6) EFT nr. L 165 af 19. 6. 1992, s. 27.

(7) EFT nr. L 181 af 15. 7. 1994, s. 40.