*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3811/86

af 11. december 1986

om aendring af forordning (EOEF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, og af forordning (EOEF) nr. 574/72 om regler til gennemfoerelse af forordning (EOEF) nr. 1408/71

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 51 og 235,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, udarbejdet efter hoering af Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale Sikring (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

Det er noedvendigt at foretage visse aendringer i forordning (EOEF) nr. 1408/71 (4) og nr. 574/72 (5), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse og ved forordning (EOEF) nr. 513/86 (6),

i artikel 14c, stk. 1, litra a), i forordning (EOEF) nr. 1408/71 er det fastsat, at den lovgivning, der skal finde anvendelse paa personer, som har loennet beskaeftigelse paa én medlemsstats omraade og selvstaendig beskaeftigelse paa en anden medlemsstats omraade, er lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har loennet beskaeftigelse; i artikel 14c, stk. 1, litra b), bestemmes det imidlertid, at den paagaeldende i de i bilag VII omhandlede tilfaelde er omfattet af lovgivningen i hver af de paagaeldende medlemsstater, for saa vidt angaar beskaeftigelsen paa deres omraade;

i artikel 14c er der ikke opstillet regler for det tilfaelde, hvor vedkommende har mere end to former for loennet og selvstaendig beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade; denne mangel boer afhjaelpes ved indsaettelse af supplerende bestemmelser i artikel 14c;

der boer endvidere fastsaettes saavel gennemfoerelsesbestemmelser til den nuvaerende artikel 14c, stk. 1, litra b), i henhold til stk. 2 i naevnte artikel som de for forordningen noedvendige bestemmelser for tilfaelde, hvor vedkommende har mere end to former for loennet og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade;

der boer tilsvarende foretages aendringer i forordning (EOEF) nr. 574/72 med henblik paa at fastsaette regler til gennemfoerelse af den saaledes reviderede artikel 14c -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EOEF) nr. 1408/71 foretages foelgende aendringer:

1. Artikel 14c affattes saaledes:

»Artikel 14c

Saerlige regler, der finder anvendelse paa personer, som samtidig har loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade.

En person, der samtidigt har loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade, er:

a) med forbehold af litra b) omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har loennet beskaeftigelse, eller, hvis vedkommende har saadan beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade, af den lovgivning, som fastsaettes i henhold til artikel 14, nr. 2 eller 3,

b) i de i bilag VII omhandlede tilfaelde omfattet af:

- lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har loennet beskaeftigelse, idet denne lovgivning fastsaettes i overensstemmelse med artikel 14, nr. 2 eller 3, hvis vedkommende har en saadan beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade, og af

- lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade vedkommende har selvstaendig beskaeftigelse, idet denne lovgivning fastsaettes i overensstemmelse med artikel 14a, nr. 2, 3 eller 4, hvis vedkommende har saadan beskaeftigelse paa to eller flere medlemsstaters omraade.«

2. Artikel 14d aendres saaledes:

a) i stk. 1 udgaar udtrykket »stk. 1« efter »artikel 14c«;

b) foelgende indsaettes som stk. 2:

»2. Den i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede person anses med henblik paa fastsaettelse af satsen for bidrag fra selvstaendige erhvervsdrivende i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade den paagaeldende har selvstaendig beskaeftigelse, som om vedkommende havde sin loennede beskaeftigelse paa samme medlemsstats omraade.«

c) stk. 2 bliver herefter stk. 3.

3. I overskriften til bilag VII udgaar udtrykket »stk. 1«.

Artikel 2

I forordning (EOEF) nr. 574/72 foretages foelgende aendringer:

1. I artikel 8 indsaettes foelgende som 3:

»3. Dersom en person eller et af hans familiemedlemmer i de i forordningens artikels 14c, litra b), omhandlede tilfaelde har ret til naturalydelser ved sygdom eller moderskab efter to af de paagaeldende lovgivninger, gaelder foelgende regler:

a) hvis mindst én af disse lovgivninger indeholder bestemmelser om, at ydelserne tilkendes i form af refusion til ydelsesmodtageren, afholdes ydelserne udelukkende af institutionen i den medlemsstat, paa hvis omraade de er blevet udredt;

b) hvis ydelserne er blevet udredt paa en anden end de to implicerede medlemsstaters omraade, afholdes de udelukkende af institutionen i den medlemsstat, af hvis lovgivning den paagaeldende er omfattet i kraft af sin loennede beskaeftigelse.«

2. I artikel 9 indsaettes foelgende som stk. 3:

»3. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2 bevares retten til begravelseshjaelp, der er erhvervet efter lovgivningen i begge de i bilag VII omhandlede medlemsstater, i de i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede tilfaelde.«

3. Artikel 12a aendres saaledes:

a) i overskriften og indledningen udgaar udtrykket »stk. 1, litra a)« efter »artikel 14c«;

b) i nr. 7, litra a), udgaar udtrykket »stk. 1« efter »artikel 14c«;

c) foelgende indsaettes som nr. 8:

»8. Saafremt en person, som samtidig har loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse paa forskellige medlemsstaters omraade i henhold til forordningens artikel 14c, litra b), er omfattet af lovgivningen i to medlemsstater, finder bestemmelserne i stk. 1, 2, 3 og 4, for saa vidt angaar den loennede beskaeftigelse, og i stk. 1, 2, 3, 5 og 6, for saa vidt angaar den selvstaendige beskaeftigelse, tilsvarende anvendelse.

De institutioner, der er udpeget af de kompetente myndigheder i de to medlemsstater, hvis lovgivning endeligt finder anvendelse, underretter gensidigt hinanden herom.«

4. I artikel 15, stk. 1, litra a), slutningen, aendres sidste semikolon til et punktum, og foelgende indsaettes:

»I de i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede tilfaelde medregner de paagaeldende institutioner imidlertid ligeledes forsikrings- eller bopaelsperioder, der er tilbagelagt efter en tvungen forsikringsordning i henhold til lovgivningen i to medlemsstater, og som falder sammen.«

5. I artikel 46, stk. 1, foerste afsnit, aendres udtrykket »artikel 15, stk. 1, litra b), c) og d),« til »artikel 15, stk. 1, litra a), sidste punktum, samt litra b), c) og d)«.

6. Efter artikel 119 indsaettes foelgende som artikel 119a:

»Artikel 119a

Overgangsbestemmelser vedroerende pensioner og renter i forbindelse med anvendelse af artikel 15, stk. 1, litra a), in fine, i gennemfoerelsesforordningen

1. Ligger tidspunktet for sikringsbegivenhedens indtraeden forud for den 1. januar 1987, og er fastsaettelse af ydelsen paa grundlag af pensions- eller rentebegaeringen endnu ikke sket inden denne dato, skal der foretages en dobbelt fastsaettelse af ydelsen, for saa vidt der paa grundlag af sikringsbegivenheden skal tilkendes ydelser for et tidsrum, der ligger forud for denne dato:

a) for saa vidt angaar tiden forud for den 1. januar 1987, i overensstemmelse med reglerne i forordningen eller i overenskomster, der er i kraft mellem de paagaeldende medlemsstater;

b) for saa vidt angaar tiden fra den 1. januar 1987, i overensstemmelse med reglerne i forordningen.

Saafremt det beloeb, der fremkommer ved beregningen efter litra a), er hoejere end det, som fremkommer ved beregningen efter litra b), skal den paagaeldende dog fortsat modtage det i henhold til litra a) beregnede beloeb. 2. Indgivelse fra den 1. januar 1987 til en institution i en medlemsstat af en begaering om ydelser ved invaliditet, alderdom, eller til efterladte medfoerer automatisk, at ydelser, der af institutionen eller af institutionerne i en eller flere andre medlemsstater allerede er fastsat foer dette tidspunkt, for det samme tilfaelde, omberegnes paa grundlag af bestemmelserne i forordningen, dog med forbehold af bestemmelserne i artikel 3.

3. De rettigheder, der tilkommer personer, som inden den 1. januar 1987 i den paagaeldende medlemsstat har faaet tillagt en pension eller rente, kan efter den paagaeldendes anmodning tages op til revision under hensyn til bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 3811/86 af (1).

4. Fremsaettes den i stk. 3 omhandlede anmodning inden for en frist paa et aar fra den 1. januar 1987, erhverves rettigheder i medfoer af forordning (EOEF) nr. 3811/86 med virkning fra den 1. januar 1987, eller fra datoen for erhvervelse af ret til pension eller rente, saafremt retten til disse ydelser er erhvervet senere end den 1. januar 1987, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller foraedelse af rettigheder kan goeres gaeldende over for den paagaeldende.

5. Fremsaettes den i stk. 3 omhandlede anmodning efter udloebet af en frist paa et aar fra den 1. januar 1987, erhverves rettigheder i medfoer af forordning (EOEF) nr. 3811/86 som ikke er bortfaldet eller foraeldet, fra datoen for anmodningens fremsaettelse, medmindre der efter en medlemsstats lovgivning gaelder gunstigere regler.

(1) EFT nr. L 355 af 16. 12. 1986, s. 5.«

Artikel 3

Denne forordning beroerer ikke rettigheder, som inden ikrafttraedelsen er erhvervet i henhold til forordning (EOEF) nr. 1408/71 og nr. 574/72.

Artikel 4

Denne forordning traeder i kraft paa datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 1987.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. december 1986.

Paa Raadets vegne

K. CLARKE

Formand

(1) EFT nr. C 103 af 30. 4. 1986, s. 5.

(2) EFT nr. C 227 af 8. 9. 1986, s. 152.

(3) EFT nr. C 207 af 18. 8. 1986, s. 27.

(4) EFT nr. L 230 af 22. 8. 1983, s. 8.

(5) EFT nr. L 230 af 22. 8. 1983, s. 86.

(6) EFT nr. L 51 af 28. 2. 1986, s. 44.