Kommissionens forordning (EF) nr. 2241/2002

af 16. december 2002

om fastsættelse af eksportrestitutionerne inden for oksekødssektoren

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2345/2001(2), særlig artikel 33, stk. 12, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til artikel 33 i forordning (EF) nr. 1254/1999 kan forskellen mellem verdensmarkedspriserne og priserne inden for Fællesskabet for de produkter, som er nævnt i artikel 1 i forordningen, udlignes ved en eksportrestitution.

(2) Betingelserne for ydelse af særlige eksportrestitutioner for visse former for oksekød og visse former for konserves blev fastsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 32/82(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 744/2000(4), (EØF) nr. 1964/82(5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2772/2000(6), og (EØF) nr. 2388/84(7), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3661/92(8).

(3) Anvendelsen af disse regler og kriterier på den forventede markedssituation inden for oksekødssektoren fører til fastsættelse af restitutionen som nedenfor angivet.

(4) Den nuværende markedssituation inden for Fællesskabet og afsætningsmulighederne, særlig i visse tredjelande, bevirker, at der bør ydes eksportrestitutioner dels for dyr af kvægrace til slagtning med en levende vægt på over 220 kg, men højst 300 kg, dels for voksne dyr af kvægrace med en levende vægt på mindst 300 kg.

(5) Der bør ydes restitutioner ved eksport til visse bestemmelseslande for visse former for fersk eller kølet kød, der er nævnt i bilaget under KN-kode 0201, for visse former for frosset kød, der er nævnt i bilaget under KN-kode 0202, og for visse former for slagteaffald anført i bilaget under KN-kode 0206 samt for visse andre produkter, tilberedte eller konserverede, med indhold af kød eller slagteaffald, der er nævnt i bilaget under KN-kode 1602 50 10.

(6) Da produkterne under produktkode 0201 20 90 97/00 og 0202 20 90 91/00, som anvendes i forbindelse med restitutioner, har højst forskellige karakteristika, bør restitutionen kun udbetales for stykker, hvor vægten af ben ikke udgør over en tredjedel.

(7) For oksekød, udbenet, saltet og tørret, er der traditionelle handelsforbindelser med Schweiz. I det omfang, det er nødvendigt at opretholde denne handel, bør restitutionen fastsættes til et beløb, som dækker forskellen mellem priserne på det schweiziske marked og medlemsstaternes eksportpriser.

(8) For visse andre produkter, tilberedte eller konserverede, med indhold af kød eller slagteaffald, der er nævnt i bilaget under KN-kode 1602 50 31 til 1602 50 80, kan Fællesskabets deltagelse i den internationale handel opretholdes ved ydelse af en restitution, hvis beløb beregnes under hensyntagen til den restitution, som hidtil er blevet ydet til eksportører.

(9) For de øvrige produkter inden for oksekødssektoren bør der på grund af Fællesskabets ringe deltagelse i verdenshandelen ikke fastsættes en restitution.

(10) Nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter blev fastsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3846/87(9), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1007/2002(10).

(11) For at forenkle eksportformaliteterne for de erhvervsdrivende bør restitutionsbeløbene for alle former for frosset kød tilpasses de beløb, der ydes for fersk eller kølet kød, bortset fra kød fra voksne handyr.

(12) For at forbedre kontrollen med produkter under KN-kode 1602 50 bør det fastsættes, at der for visse af disse produkter kun kan ydes restitution ved fremstilling i forbindelse med den ordning, der er omhandlet i artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 af 4. marts 1980 om forudbetaling af eksportrestitutioner for landbrugsprodukter(11), ændret ved forordning (EØF) nr. 2026/83(12).

(13) For at undgå misbrug ved udførsel af visse racerene avlsdyr bør der foretages en differentiering af restitutionen for hundyr efter dyrenes alder.

(14) Der er muligheder for at eksportere andre kvier end slagtekvier til visse tredjelande, men for at undgå misbrug bør der fastsættes kontrolkriterier, så det kan fastslås, at det drejer sig om dyr på under 36 måneder.

(15) Ifølge artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1964/82 nedsættes den særlige restitution, hvis den mængde udbenet kød, der skal udføres, udgør under 95 %, men mindst 85 % af den samlede vægt af de stykker, der stammer fra udbeningen.

(16) De forhandlinger om vedtagelse af yderligere indrømmelser, der føres inden for rammerne af Europaaftalerne mellem Det Europæiske Fællesskab og de associerede central- og østeuropæiske lande, tager navnlig sigte på at liberalisere handelen med produkter henhørende under den fælles markedsordning for oksekød. Afskaffelse af restitutionerne må dog ikke medføre, at der anvendes differentierede restitutioner for udførsler til andre lande.

(17) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Fortegnelsen over de produkter, ved hvis udførsel den i artikel 33 i forordning (EF) nr. 1254/1999 omhandlede eksportrestitution ydes, samt restitutionsbeløbene og destinationerne fastsættes som angivet i bilaget til nærværende forordning.

2. Produkterne skal opfylde de krav om sundhedsmærkning, der fastsættes i:

- bilag I, kapitel XI, til Rådets direktiv 64/433/EØF(13)

- bilag I, kapitel VI, til Rådets direktiv 94/65/EF(14)

- bilag B, kapitel VI, til Rådets direktiv 77/99/EØF(15).

Artikel 2

Der udbetales kun restitution for produkter henhørende under kode 0102 90 59 90/00 i restitutionsnomenklaturen ved eksport til tredjelande 075 som nævnt i bilaget til denne forordning på betingelse af, at der ved afslutningen af toldformaliteterne ved eksport forelægges original og en kopi af veterinærcertifikatet, som er underskrevet af en embedsdyrlæge, og som attesterer, at det rent faktisk drejer sig om kvier på under 36 måneder. Originalen af certifikatet gives tilbage til eksportøren, og kopien, som toldmyndighederne har bekræftet er i overensstemmelse med originalen, vedlægges restitutionsansøgningen.

Artikel 3

I det tilfælde, der omhandles i artikel 6, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EØF) nr. 1964/82, nedsættes restitutionssatsen for produkter henhørende under KN-kode 0201 30 00 91/00 med 14,00 EUR/100 kg.

Artikel 4

Den manglende fastsættelse af en eksportrestitution for Estland, Litauen, Letland og Ungarn betragtes ikke som en differentieret restitution.

Artikel 5

Denne forordning træder i kraft den 18. december 2002.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2002.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.

(2) EFT L 315 af 1.12.2001, s. 29.

(3) EFT L 4 af 8.1.1982, s. 11.

(4) EFT L 89 af 11.4.2000, s. 3.

(5) EFT L 212 af 21.7.1982, s. 48.

(6) EFT L 321 af 19.12.2000, s. 35.

(7) EFT L 221 af 18.8.1984, s. 28.

(8) EFT L 370 af 19.12.1992, s. 16.

(9) EFT L 366 af 26.12.1987, s. 1.

(10) EFT L 153 af 13.6.2002, s. 8.

(11) EFT L 62 af 7.3.1980, s. 5.

(12) EFT L 199 af 22.7.1983, s. 12.

(13) EFT 121 af 29.7.1964, s. 2012/64.

(14) EFT L 368 af 31.12.1994, s. 10.

(15) EFT L 26 af 31.1.1977, s. 85.

BILAG

til Kommissionens forordning af 16. december 2002 om fastsættelse af eksportrestitutionerne inden for oksekødssektoren

>TABELPOSITION>

NB:

Produktkoderne samt koderne for bestemmelsessteder i serie "A" er fastsat i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 3846/87 (EFT L 366 af 24.12.1987, s. 1).

De numeriske koder for bestemmelsessteder er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2020/2001 (EFT L 273 af 16.10.2001, s. 6).

De øvrige bestemmelsessteder er fastsat som følger:

B00: alle bestemmelsessteder (tredjelande, andre territorier, proviantering og bestemmelsessteder, der sidestilles med udførsel fra Fællesskabet), undtagen Estland, Litauen, Letland og Ungarn

B02: B08, B09 og bestemmelsessted 220

B03: Ceuta, Melilla, Island, Norge, Færøerne, Andorra, Gibraltar, Vatikanstaten, Polen, Tjekkiet, Slovakiet, Rumænien, Bulgarien, Albanien, Slovenien, Kroatien, Bosnien-Hercegovina, Jugoslavien, Makedonien, kommunerne Livigno og Campione d'Italia, Helgoland, Grønland, Cypern, proviantering og bunkring (bestemmelsessteder som omhandlet i artikel 36 og 45 og eventuelt i artikel 44 i Kommissionens ændrede forordning (EF) nr. 800/1999 (EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11)

B08: Malta, Tyrkiet, Ukraine, Belarus, Moldova, Rusland, Georgien, Armenien, Aserbajdsjan, Kasakhstan, Turkmenistan, Usbekistan, Tadsjikistan, Kirgisistan, Marokko, Algeriet, Tunesien, Libyen, Libanon, Syrien, Irak, Iran, Israel, Vestbredden/Gazastriben, Jordan, Saudi-Arabien, Kuwait, Bahrain, Qatar, De Forenede Arabiske Emirater, Oman, Yemen, Pakistan, Sri Lanka, Myanmar (Burma), Thailand, Vietnam, Indonesien, Filippinerne, Kina, Nordkorea, Hongkong

B09: Sudan, Mauretanien, Mali, Burkina Faso, Niger, Tchad, Kap Verde, Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Liberia, Côte d'Ivoire, Ghana, Togo, Benin, Nigeria, Cameroun, Den Centralafrikanske Republik, Ækvatorialguinea, São Tomé og Príncipe, Gabon, Republikken Congo, Den Demokratiske Republik Congo, Rwanda, Burundi, Saint Helena og tilhørende områder, Angola, Etiopien, Eritrea, Djibouti, Somalia, Uganda, Tanzania, Seychellerne og tilhørende områder, britiske områder i Det Indiske Ocean, Mozambique, Mauritius, Comorerne, Mayotte, Zambia, Malawi, Sydafrika, Lesotho.