Kommissionens forordning (EF) nr. 1612/2001

af 3. august 2001

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af ferromolybden med oprindelse i Folkerepublikken Kina

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22, december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2) særlig artikel 7,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Indledning

(1) Den 9. november 2000 offentliggjorde Komissionen en meddelelse (i det følende benævnt "indledningsmeddelelsen") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3), om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af ferromolybden med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(2) Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i september 2000 af ferrolegeringsindustriens forbindelsesudvalg (Euroalliages) (i det følgende benævnt "klageren") på vegne af producenter, som tegner sig for en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af ferromolybden (FeMo). Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

2. Undersøgelse

(3) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, importører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, og deres sammenslutninger, repræsentanterne for det pågældende eksportland, de klagende EF-producenter og andre EF-erhvervsdrivende om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(4) En række eksporterende producenter i det pågældende land, producenter og brugere i Fællesskabet og deres sammenslutninger samt importørere og forhandlere i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed for at blive hørt mundtligt.

(5) I betragtning af det store antal eksporterende producenter i det pågældende eksportland og i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EF) nr. 384/96 ("grundforordningen") fandtes det hensigtsmæssigt at undersøge, om der burde anvendes stikprøver. For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det rent faktisk ville være nødvendigt at udtage en stikprøve og i bekræftende fald at udvælge en stikprøve, blev eksporterende producenter i henhold til artikel 17, stk. 2, i grundforordningen anmodet om at give sig til kende senest to uger efter indledningen af proceduren og give oplysninger om deres produktion, omsætning og eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne selskaber og disse selskabers aktiviteter.

(6) 14 kinesiske selskaber afgav disse grundlæggende oplysninger. Et af de fjorten selskaber besluttede at indstille sit samarbejde umiddelbart efter besvarelsen af stikprøvespørgsmålene.

(7) For at gøre det muligt for eksporterende producenter at anmode om markedsøkonomisk behandling og/eller individuel behandling sendte Kommissionen ansøgningsskema herom til alle eksporterende producenter, som den vidste var berørt, eller som gav sig til kende. Ti selskaber anmodede om markedsøkonomisk og/eller individuel behandling i henhold til artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen.

(8) Da kun en eksporterende producent blev indrømmet markedsøkonomisk behandling (se betragtning 19), besluttedes det, at det ikke var nødvendigt at udtage en stikprøve.

(9) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle andre parter, der vidstes at være berørt, og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget svar fra 11 kinesiske selskaber, to producenter i Fællesskabet, to erhvervsdrivende i Fællesskabet, en ikke-forretningsmæssigt forbundet importør og fem brugere af ferromolybden.

(10) En eksporterende producent gav sig til kende og besvarede spørgeskemaet en måned efter den frist, der var fastsat i punkt 6, litra a) nr. ii) i indledningsmeddelelsen. Da disse oplysninger blev indgivet længe efter fristen, blev de ikke godtaget.

(11) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina:

i) kontrol vedrørende markedsøkonomisk behandling:,

- Tianjin The Leader Group Co. Ltd, Tianjin

og den hermed forretningsmæssigt forbundne producent Tianjin Defu Ferroalloy Co. Ltd, Tianjin

- Xuzhou Huanyu Special Alloy Co. Ltd, Xuzhou

- Jinzhou Sing Horn Enterprise Co. Ltd, Jinzhou

og den hermed forretningsmæssigt forbundne forhandler, Sing Horn Import Export Co. Ltd

- Jinzhou Sanda Ferro-Alloys Co. Ltd, Jinzhou

og den hermed forretningsmæssigt forbundne indenlandske producent Jinzhou Chengguang Ferro-Alloys-Industry, Jinzhou

- Fushun Shunkang Molybdenum Industry Co. Ltd, Fushun

ii) kontrol vedrørende markedsøkonomisk behandling og besvarelse af spørgeskemaet:

- Nanjing Metalink International Co. Ltd, Nanjing

og det hermed forretningsmæssigt forbundne selskab Xinzyuan Co. Ltd, Nanjing

b) Producenter i referencelandet (USA):

- Bear Metallurgical Co., Butler, Pennsylvania

- Thompson Creek Metals Company, Englewood, Colorado

c) Producenter i Fællesskabet:

- Climax Molybdenum UK Ltd, Stowmarket, Det Forenede Kongerige

- Treibacher Industrie AG, Treibach-Althofen, Østrig

d) Andre erhvervsdrivende i Fællesskabet:

- Sadaci NV, Gent, Belgien

e) Brugere:

- Krupp Thyssen Nirosta, Krefeld, Tyskland

- Georgsmarienhütte GmbH, Georgsmarienhütte, Tyskland.

(12) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 1999 til den 30. september 2000 ("undersøgelsesperioden"). For så vidt angår den udvikling, der blev lagt til grund for skadesvurderingen, analyserede Kommissionen oplysninger vedrørende perioden fra den 1. januar 1997 til den 30. september 2000 (i det følgende benævnt "den betragtede periode").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(13) Den pågælden ferromolybden (FeMo) fremstillet i Folkerepublikken Kina og eksporteret til Fællesskabet. FeMo er en jernlegering, der sædvanligvis indeholder mellem 45 % og 80 % molybden, mens den resterende del er jern og mindre mængder urenheder ("ferromolybden" eller "den pågældende vare"). Den faktiske molybdenindhold i FeMo er variabelt og udtrykkes i procent af den samlede vægt. Den pågældende vare tariferes i øjeblikket under KN-kode 7202 70 00. Denne KN-kode angives kun til orientering.

(14) De to vigtigste produktionsprocesser, der benyttes i forbindelse med fremstilling af FeMo, er den termiske og den elektrolytiske proces. I begge disse processer reduceres molybdentrioxid (MoO3) af teknisk kvalitet med en tilstedeværelse af jern. Af praktiske årsager i forbindelse med det smeltningsudstyr, der benyttes til processen, de reducerede fremstillingsomkostninger og den naturlige ulempe ved at tilføre FeMolegeringen et højt kulstoifindhold er den termiske proces stort set den eneste benyttede produktionsmetode. I den termiske proces benyttes aluminium og siliciummetaller til at reducere en blanding af MoO3 og jernoxid.

(15) Den vigtigste praktiske anvendelse af FeMo er tilføjelsen af molybdenmetal i smeltemassen ved fremstilling af legeret stål og støbejern, hvor molybdenet forbedrer nogle nødvendige egenskaber, såsom resistens over for korrosion og varme.

(16) Det fremgik af undersøgelsen, at den pågældende vare findes i flere kvaliteter alt efter indholdet af molybden og urenheder. Alle kvaliteter har imidlertid samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål. De betragtes derfor som en og samme vare i forbindelse med denne antidumpingprocedure.

2. Samme vare

(17) Kommissionen fandt ferromolybden importeret fra Folkerepublikken Kina har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål som den vare, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet. Det fandtes også, at FeMo fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Folkerepubliken Kina er identisk med FeMo med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som eksporteres til Fællesskabet. Desuden var FeMo fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i USA, der valgtes som analogt land for Folkerepublikken Kina, identisk med FeMo fremstillet i Folkerepublikken Kina og eksporteret til Fællesskabet. Det konkluderedes derfor, at FeMo fremstillet i Folkerepublikken Kina og eksporteret til Fællesskabet, FeMo fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Folkerepublikken Kina, FeMo fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i USA samt FeMo fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet er samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

C. DUMPING

1. Markedsøkonomisk behandling

(18) I henhold til artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Folkerepublikken Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1 til 6 for de producenter, der kan bevise, at de opfylder kriterierne i artikel 2, stk. 7, litra c), nemlig at de fremstiller og sælger den pågældende vare på markedsøkonomiske vilkår.

(19) Der blev modtaget krav om markedsøkonomisk behandling fra ti eksporterende producenter. Disse krav blev analyseret på grundlag af de fem kriterier, der er fastsat i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen. Fire af disse selskaber afgav ufuldstændige og mangelfulde svar, der ikke indeholdt tilstrækkelige oplysninger eller beviser til at foretage en korrekt vurdering af kravenes berettigelse. Navnlig fremlagde selskaberne ikke revisionsrapporter, regnskaber eller oplysninger om de vigtigste anlægsaktivers købsværdi og nuværende bogførte værdi. Deres krav om markedsøkonomisk behandling blev derfor afvist. Det fandtes, at de resterende seks krav om markedsøkonomisk behandling burde undersøges yderligere, og der blev aflagt kontrolbesøg hos de pågældende selskaber.

(20) For tre eksporterende producenter konstateredes der en betydelig grad af statslig indblanding. Denne indblanding havde forskellige former, der varierede fra direkte indflydelse på selskabernes ledelse til begrænsninger af friheden til at drive virksomheden og skabelse af forvridninger af omkostningerne til de vigtigste produktionsfaktorer. Disse selskaber kunne derfor ikke påvise, at deres erhvervsmæssige beslutninger blev truffet som reaktion på markedets signaler om udbud og efterspørgsel. Kriteriet i artikel 2, stk. 7, litra c), første led, i grundforordningen var derfor ikke opfyldt.

(21) Fem eksporterende producenter kunne ikke påvise, at de havde et klart sæt grundlæggende regnskaber, som var revideret i overensstemmelse med internationale standarder for revision. De opfyldte derfor ikke kriteriet om regnskabsstandarder i artikel 2, stk. 7, litra c), andet led, i grundforordningen. De pågældende eksporterende producenter er blevet underrettet om de specifikke og detaljerede resultater af undersøgelsen af deres regnskaber, som førte til denne konklusion.

(22) For tre selskaber konstateredes der en række mangler med hensyn til aktiver og forvridninger overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system. Navnlig var produktionsomkostningerne og den finansielle situation fordrejet på grund af den vilkårlige vurdering af aktiver og for et selskab en praksis med byttehandel. Disse selskaber opfyldte derfor ikke kriteriet i artikel 2, stk. 7, litra c), tredje led, i grundforordningen.

(23) Kommissionen underrettede selskaberne og den EF-erhvervsgren, der havde indgivet klagen, om resultaterne af undersøgelsen og gav dem mulighed for at fremsætte bemærkninger. Nogle eksporterende producenter og klageren fremsatte bemærkninger til resultaterne af undersøgelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling. Disse bemærkninger er blevet udførligt behandlet i de oplysningsdokumenter, der er sendt til de berørte parter.

(24) Endelig konkluderede Kommissionen, at følgende eksporterende producent opfyldte betingelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundbeslutningen for indrømmelse af markedsøkonomisk behandling:

- Nanjing Metalink International Co. Ltd, Nanjing.

(25) Det rådgivende udvalg blev hørt og støttede enstemmigt Kommissionens konklusioner. De resterende eksporterende producenter blev underrettet om, at deres ønsker om markedsøkonomisk behandling ikke kunne imødekommes.

2. Individuel behandling

(26) Det er Kommissionens politik at beregne en enhedstold for lande uden markedsøkonomi og for lande, som kan drage fordel af reglerne i artikel 2, stk. 7, litra b) og c) i grundforordningen, men hvor selskabet ikke opfylder betingelserne for indrømmelse af markedsøkonomisk behandling, undtagen i de tilfælde hvor selskaber kan påvise, at deres eksportaktiviteter er fri for statslig indblanding, og at de har en grad af retlig og reel uafhængighed af staten, så der ikke er risiko for omgåelse af enhedstolden.

(27) De ni kinesiske eksporterende producenter, som ikke opfyldte kriterierne for indrømmelse af markedsøkonomisk behandling, anmodede alternativt om individuel behandling. Kommissionen indhentede og efterprøvede de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om, hvorvidt de pågældende selskaber skulle indrømmes individuel behandling.

(28) Som anført i betragtning 18 var fire selskabers anmodninger om markedsøkonomisk eller individuel behandling ufuldstændige og mangelfulde, og de blev derfor ikke taget i betragtning ved den yderligere analyse af spørgsmålet om markedsøkonomisk behandling. Endvidere havde manglerne i disse anmodninger en sådan størrelse og art, at det var umuligt at vurdere, om anmodningerne om individuel behandling var velbegrundede. Det blev derfor besluttet ikke at indrømme disse selskaber individuel behandling.

(29) Tre eksporterende producenter kunne påvise, at deres eksportaktiviteter er fri for statslig indblanding, og at de har en grad af retlig og reel uafhængighed af staten, der fjerner risikoen for omgåelse af enhedstolden for landet, og de opfyldte derfor kriterierne for at blive indrømmet individuel behandling:

- Jinzhou Sing Horn Enterprise Co. Ltd, Jinzhou

- Jinzhou Sanda Ferro-Alloys Co. Ltd, Jinzhou

- Fushun Shuntrang Molybdenum Industry Co. Ltd, Fushun

De resterende to selskaber opfyldte ikke betingelserne for indrømmelse af individuel behandling. I et tilfælde udgjorde arten af den statslige indblanding en risiko for omgåelse, hvis selskabet blev indrømmet individuel behandling. For så vidt angår det andet selskab fandtes koncernens produktionsafdeling også at fremstille varer for andre selskaber end eksportøren, hvilket medførte risiko for, at andre producenter kunne benytte dette selskabs individuelle toldsats til at kanalisere den pågældende vare ind i Fællesskabet.

3. Normal værdi

3.1. Fastsættelse af den normale værdi for eksporterende producenter, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling

3.1.1. Referenceland

(30) I henhold til artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen blev den normale værdi for eksporterende selskaber, som ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsat på grundlag af priserne i et passende referenceland for varer, som var sammenlignelige med de varer, der solgtes af de kinesiske eksporterende producenter til Fællesskabet.

(31) I indledningsmeddelelsen foreslog Kommissionen USA som et passende valg af tredjeland med markedsøkonomi med henblik på fastsættelse af den normale værdi for Folkerepublikken Kina.

(32) Nogle eksporterende producenter gjorde indsigelse mod dette forslag inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. De foreslåede alternativer var Chile, Mexico, Iran, Indien og Sydafrika.

(33) Kommissionen undersøgte disse muligheder og fandt, at Mexico, Iran, Indien og Sydafrika kun har en meget lav eller slet ingen produktion. Disse lande kunne derfor ikke betragtes som passende alternative referencelande.

(34) For så vidt angår Chile fastslog Kommissionen, at produktionsmængden i dette land er betydelig. De chilenske producenter blev derfor kontaktet og anmodet om at samarbejde. De afviste imidlertid at samarbejde med Kommissionen i forbindelse med denne procedure.

(35) En indvending mod valget af USA som referenceland var, at en af klagerne er forretningsmæssigt forbundet med en producent i USA. Det blev hævdet, at denne forbindelse kunne have en forstyrrende virkning på de afgivne oplysninger. Disse påstande fandtes imidlertid at være unøjagtige og ubegrundede. Kommissionen undersøgte ved et kontrolbesøg, om forbindelsen havde nogen forvridende virkning på den amerikanske producents priser, produktionsomkostninger og rentabilitet. Der fandtes ingen tegn på sådanne forvridninger, og Kommissionen fandt det godtgjort, at de oplysninger, der var afgivet i forbindelse med proceduren, var nøjagtige og pålidelige.

(36) En anden indvending mod valget af USA var, at kravene til miljøbeskyttelse er strengere i USA end i Kina. Selskaberne i USA har derfor højere miljøbeskyttelsesomkostninger end de kinesiske producenter. I denne forbindelse skal det bemærkes, at Kina i undersøgelsesperioden havde miljøbeskyttelsesregler, som blev overholdt af de undersøgte selskaber. Dette argument blev derfor ikke i sig selv betragtet som en gyldig grund til at afvise valget af USA som referenceland. Kommissionens tjenestegrene vil imidlertid fortsat analysere dette spørgsmål, og der vil i procedurens endelige fase blive taget behørigt hensyn til eventuelle forskelle, som hævdes at påvises at påvirke prissammenligneligheden i denne forbindelse

(37) I betragtning af ovenstående bekræftede Kommissionen valget af USA som et passende referenceland.

3.1.2. Fastsættelse af den normale værdi

(38) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen blev den normale værdi for de eksporterende producenter, som ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsat på grundlag af kontrollerede oplysninger fra producenter i USA. Det fandtes, at det amerikanske hjemmemarkedssalg af ferromolybden var repræsentativt i forhold til den mængde af den pågældende vare, der fremstilledes i Folkerepublikken Kina og eksporteredes til Fællesskabet.

(39) Kommissionen undersøgte, om det amerikanske salg af den pågældende vare kunne anses for at have fundet sted i normal handel, dvs. at salget ikke havde været tabsgivende. Med henblik herpå blev de gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden sammenlignet med den gennemsnitlige pris for salgstransaktionerne i den pågældende periode. Det konstateredes, at hele hjemmemarkedssalget for de to samarbejdsvillige selskaber, som tegnede sig for langt hovedparten af den amerikanske produktion af ferromolybden, var tabsgivende og derfor ikke havde fundet sted i normal handel.

(40) Som følge heraf beregnedes den normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 3, i grundforordningen ved at lægge en rimelig fortjenstmargen til producenternes produktionsomkostninger. Det skal også bemærkes, at da et af de samarbejdsvillige amerikanske selskaber var et selskab, som forarbejdede varen mod betaling, blev dette selskabs produktionsomkostninger fundet ved at anvende dets forarbejdningsomkostninger på det andet samarbejdsvillige selskabs råvareomkostninger og andre omkostninger. Da der ikke var nogen fortjeneste på det amerikanske salg af ferromolybden i undersøgelsesperioden, konkluderedes det desuden, at 5 % i dette tilfælde var en rimeligt anslået realistisk fortjenstmargen. Dette tal blev derfor benyttet i forbindelse med beregningen af den normale værdi i dette tilfælde.

3.2. Fastsættelse af den normale værdi for eksporterende producenter, der blev indrømmet markedsøkonomisk behandling

(41) For den eksporterende producent, der blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, undersøgte Kommissionen først, om det samlede salg af den pågældende vare på hjemmemarkedet målt i mængde var repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. om dette salg udgjorde mere end 5 % af den salgsmængde, der eksporteredes til Fællesskabet.

(42) Kommissionen undersøgtes derefter for denne eksporterende producent, om det samlede salg på hjemmemarkedet af hver kvalitet udgjorde mindst 5 % af de solgte mængder af samme type, som eksporteredes til Fællesskabet.

(43) Det blev også undersøgt, hvorvidt hjemmemarkedssalget for hver kvalitet kunne anses for at have fundet sted i normal handel, idet andelen af rentable salg af den pågældende kvalitet til uafhængige kunder blev fastsat. I tilfælde, hvor mængden af ferromolybden solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende kvalitet svarede til eller lå over produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransktioner på hjemmemarkedet, der havde fundet sted i undersøgelsesperioden, uanset om disse havde været rentable eller ej. I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af ferromolybden udgjorde mindre end 80 %, men 10 % eller derover af det samlede salg, baseredes den normale værdi på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af de rentable salgstransaktioner.

(44) I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst kvalitet ferromolybden udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg, fandt Kommissionen, at denne bestemte kvalitet solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne give et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(45) I tilfælde, hvor hjemmemarkedsprisen på en bestemt kvalitet solgt af den eksporterende producent ikke kunne benyttes til at fastsætte den normale værdi, blev den beregnede normale værdi benyttet. Den normale værdi blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen beregnet på grundlag af produktions omkostningerne plus en rimelig margen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA & G) samt fortjeneste. I denne forbindelse skal det bemærkes, at SA & G-omkostningerne blev beregnet på grundlag af producentens egne tal.

(46) Denne eksporterende producents besvarelse indeholdt oplysninger om et forretningsmæssigt forbundet salgsselskabs salg på hjemmemarkedet. Da den eksporterende producent også solgte på hjemmemarkedet gennem dette forretningsmæssigt forbundne selskab, og i betragtning af fordelingen af funktioner mellem den eksporterende producent og det indenlandske salgsselskab fandtes det nødvendigt at fastsætte den normale værdi på grundlag af de priser, der betaltes i normal handel af uafhængige kunder i Kina.

(47) Den normale værdi for denne samarbejdsvillige eksporterende producent blev derfor fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne ved salg til uafhængige kunder for fem kvaliteter af den pågældende vare, mens der beregnedes en normal værdi for de resterende tre kvaliteter.

4. Eksortpris

(48) Eksportpriserne beregnedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundbeslutningen, dvs. på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare af den første uafhængige kunde.

5. Sammenligning

(49) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

(50) På dette grundlag blev der foretaget justeringer for omkostninger til provisioner, land- og søtransport, forsikring, fragt i EF, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, når dette fandtes at være berettiget. Navnlig baseredes justeringen for landtransportomkostninger på omkostningerne i referencelandet, da de eksporterende producenters omkostninger hertil ikke fandtes pålidelige.

6. Dumpingmargen

6.1. Generelt

(51) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi med den vejede gennemsnitlige eksportpris i samme handelsled. Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik de pågældende eksporterende producenter. De foreløbige dumpingmargener blev udtrykt i procent af cif prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, for de pågældende eksporterende producenter.

6.2. Dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der blev indrammet markedsøkonomisk eller individuel behandling

(52) De individuelle dumpingmargener er:

>TABELPOSITION>

6.3. Dumpingmargener for andre eksporterende producenter

(53) To af de ti kinesiske eksporterende producenter, hvis eksport udgjorde en begrænset del af den samlede eksport til Fællesskabet, og som i begyndelsen udviste samarbejdsvilje, indstillede samarbejdet i løbet af proceduren. De resterende otte samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter tegnede sig for omkring 34 % af den samlede kinesiske eksport af den pågældende vare til Fællesskabet.

(54) Kommissionen beregnede dumpingmargenen for landet på grundlag af eksportsalget til Fællesskabet fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke var indrømmet markedsøkonomisk eller individuel behandling. Kommissionen fastsatte først det vejede gennemsnit af de dumpingmargener, der var konstateret for disse samarbejdsvillige selskaber. For så vidt angår de eksporterende producenter, der ikke besvarede Kommissionens spørgeskema, ikke gav sig til kende eller på anden måde ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, blev dumpingmargenen fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til artikel 18 i grundforordningen. I betragtning af den begrænsede samarbejdsvilje og for ikke at belønne manglende samarbejde konkluderedes det, at de mest relevante oplysninger ville være dumpingmargenen for den kvalitet med den højeste dumpingmargen, der solgtes i repræsentative mængder, blandt alle de kvaliteter, som eksporteredes af de samarbejdsvillige kinesiske producenter, som ikke var indret enten individuel eller markedsøkonomisk behandling.

(55) På dette grundlag blev der fastsat en dumpingmargen for Folkerepublikken Kina som helhed på 43,5 %.

D. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

1. Produktionen i Fællesskabet

(56) Den pågældende vare produceres i Fællesskabet af fire selskaber. To selskaber, Climax Molybdenum Ltd og Treibacher Industrie AG, på hvis vegne klagen blev indgivet, samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.

(57) De to andre erhvervsdrivende i Fællesskabet, Ferro Alloys and Metals Ltd. og Sadaci NV, afgav visse grundlæggende oplysninger uden dog at besvare spørgeskemaet fuldt ud, men modsatte sig ikke proceduren ("de øvrige EF-erhvervsdrivende").

(58) Det blev undersøgt, om disse selskaber kunne anses for at tegne sig for produktionen i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen. Det fremgik af undersøgelsen, at en klagende fællesskabsproducent importerede og videresolgte FeMo med oprindelse i Folkerepublikken Kina i undersøgelsesperioden. Det fandtes, at selskabet havde foretaget denne import for at forsvare sig mod dumpingimport til lave priser og for at bevare sin markedsandel. Endvidere ændrer denne handelsaktivitet ikke, at dette selskabs vigtigste interesse var fremstilling af FeMo. Den samlede import udgjorde mindre end 5 % af de EF-erhvervsdrivendes produktion af FeMo i den betragtede periode.

(59) Alle de ovennævnte erhvervsdrivende tegner sig derfor for produktionen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

2. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

(60) De to samarbejdsvillige klagende EF-producenter, Climax Molybdenum Ltd og Treibacher Industrie AG, opfylder betingelserne i artikel 5, stk. 4, i grundforordningen, da de tegner sig for en væsentlig del af den samlede produktion af FeMo i Fællesskabet, nemlig 58 %. De anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet (i det følgende benævnt "EF-erhvervsgrenen") i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

E. SKADE

1. Forbrug i Fællesskabet

(61) For at beregne det samlede åbenbare forbrug af FeMo på fællesskabsmarkedet lagde Kommissionen EF-erhvervsgrenens og de øvrige EF-erhvervsdrivendes salg på fællesskabsmarkedet sammen med den samlede import til Fællesskabet som oplyst af Eurostat under KN-kode 7202 70 00. Alle mængder blev desuden justeret, så de svarede til molybdenindholdet.

(62) Det fremgår heraf, at det åbenbare forbrug i Fællesskabet steg med 12 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden, idet forbruget udgjorde 24035 tons i 1997, 26707 tons i 1998, 23652 tons i 1999 og 26912 tons i undersøgelsesperioden.

(63) Det åbenbare forbrug steg med 11 % mellem 1997 og 1998, faldt med 11 % mellem 1998 og 1999 og steg igen med 14 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Denne stigning i forbruget i Fællesskabet på 12 % i den betragtede periode, navnlig mellem 1999 og undersøgelsesperioden, kan tilskrives udviklingen i jern- og stålindustrien.

2. Importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina

(a) Importens omfang og markedsandel

(64) Udtrykt i mængde steg importen til Fællesskabet af FeMo fra Folkerepublikken Kina ifølge Eurostat med 70 % i løbet af den betragtede periode: importen steg fra 7782 tons i 1997 til 9083 tons i 1998, 9434 tons i 1999 og 13257 tons i undersøgelsesperioden. Importen steg med 17 % mellem 1997 og 1998 og steg svagt med 4 % mellem 1998 og 1999, skønt fællesskabsmarkedet blev 11 % mindre i samme periode; den steg betydeligt, nemlig med 41 %, mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvorimod forbruget kun steg med 14 % i samme periode.

(65) Markedsandelen i Fællesskabet for dumpingimporten fra Folkerepublikken Kina steg støt fra 32,4 % i 1997 til 34 % i 1998, 39,9 % i 1999 og 49,3 % i undersøgelsesperioden.

(b) Dumpingimportens priser

(i) Prisudvikling

(66) De ufortoldede cif gennemsnitspriser på importen af FeMo med oprindelse i Folkerepublikken Kina faldt ifølge Eurostat med 24 % i løbet af den betragtede periode. Priserne på den fra Kina importerede vare udviklede sig fra 9,20 EUR/kg i 1997 til 8,60 EUR/kg i 1998, 6,80 EUR/kg i 1999 og 7,00 EUR/kg i undersøgelsesperioden.

(ii) Prisunderbud

(67) Der blev foretaget en sammenligning mellem de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser (eksklusive rabatter og skatter) til ikke i forretningsmæssigt forbundne kunder i samme handelsled. EF-erhvervsgrenens priser var ab fabrik. De kinesiske eksporterende producenters cif priser, Fællesskabets grænse, blev justeret for told og omkostninger efter importen på grundlag af oplysninger fra den eneste samarbejdsvillige ikke-forretningsmæssigt forbundne importør.

(68) Det fremgik af denne sammenligning, at FeMo med oprindelse i Kina i undersøgelsesperioden blev solgt i Fællesskabet til priser, der lå mellem 3,1 % og 16,2 % under EF-erhvervsgrenens priser. Den vejede gennemsnitlige underbudsmargen for hele landet udgjorde 14,4 %.

3. EF-erhvervsgrenens situation

(a) Indledende bemærkningerr

(69) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation. Som ovenfor nævnt er alle oplysninger om mængder blevet justeret, så de svarer til et molybdenindhold på 100 %.

(70) Da EF-erhvervsgrenen kun består af to selskaber, er oplysningerne vedrørende EF-erhvervsgrenen blevet indekseret af fortrolighedshensyn, jf. artikel 19 i grundforordningen.

(b) Produktionskapacitet, faktisk produktion og kapacitetsudnyttelse

(71) Produktionskapaciteten steg med 11 % mellem 1997 og 1998 og var derefter stabil. Denne stigning skyldtes ikke nye investeringer i nye produktionslinjer, men afspejler resultaterne af de rationaliseringer af produktionsfaciliteterne, som en af de klagende EF-producenter har foretaget.

(72) EF-erhvervsgrenens produktion udviklede sig målt i indekstal fra 100 i 1997 til 154 i 1998, 148 i 1999 og 120 i undersøgelsesperioden. Produktionen voksede betydeligt mellem 1997 og 1998, hvilket faldt sammen med en stigning i det åbenbare forbrug; den faldt derefter. Det største fald fandt sted mellem 1999 og undersøgelsesperioden, mens forbruget i dette tidsrum steg med 14 %.

(73) Vurderet i lyset af produktions- og kapacitetsudviklingen steg kapacitetsudnyttelsen med 7 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Kapacitetsudnyttelsen udviklede sig målt i indekstal fra 100 i 1997 til 138 i 1998, 133 i 1999 og 107 i undersøgelsesperioden. Det største fald i kapacitetsudnyttelsen fandt sted mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvilket faldt sammen med et brat fald i produktionen.

(c) Lagre

(74) Lagerbeholdningerne var stabile i den betragtede periode. De udviklede sig målt i indekstal fra 100 i 1997 til 79 i 1998, 143 i 1999 og igen 100 i undersøgelsesperioden. Ved analysen af lagerbeholdningerne skal det bemærkes, at FeMo sædvanligvis fremstilles på bestilling, og at lagerbeholdningerne derfor er varer, der afventer forsendelse til kunderne. I denne forbindelse forekommer det derfor ikke relevant at vurdere udviklingen i lagrene i forbindelse med undersøgelsen af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation.

(d) Salgsmængde og markedsandel

(75) Salget af FeMo til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet steg med 25 % i den betragtede periode. Salget udviklede sig målt i indekstal fra 100 i 1997 til 161 i 1998, 151 i 1999 og 125 i undersøgelsesperioden.

(76) EF-erhvervsgrenens markedsandel i Fællesskabet udviklede sig fra [mellem 17 % og 19 %] i 1997 til [mellem 26 % og 28 %] i 1998, [mellem 28 % og 30 %] i 1999 og mellem [20 % og 22 %] i undersøgelsesperioden.

(77) Denne udvikling skal ses i lyset af, at EF-erhvervsgrenen over for lavprisimporten med oprindelse i Folkerepublikken Kina havde valget mellem enten at opretholde salgspriserne med en negativ udvikling i salg og markedsandel til følge eller at sænke salgspriserne og følge tendensen for den pågældende import til skade for rentabiliteten. Mellem 1997 og 1999 sænkede EF-erhvervsgrenen sine salgspriser og øgede således sit salg og sin markedsandel. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden øgede EF-erhvervsgrenen sine priser i et forsøg på at bevare rentabiliteten; resultatet heraf var faldende salg og markedsandel.

(e) Vækst

(78) Som ovenfor nævnt steg forbruget i Fællesskabet med 12 % i løbet af den betragtede periode, mens EF-erhvervsgrenens salg målt i mængde steg med 25 % og den pågældende import med 70 %.

(79) Mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvor forbruget i Fællesskabet steg med 14 %, faldt EF-erhvervsgrenens salg imidlertid med 17 %. Væksttendensen på markedet blev derfor ikke omsat i en øget markedsandel for EF erhvervsgrenen. Dens markedsandel faldt tværtimod med [mellem 7 og 9 procentpoint] mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvorimod den pågældende imports markedsandel steg med 9,4 procentpoint i samme periode. EF-erhvervsgrenen kunne således ikke drage fordel af markedets vækst mellem 1999 og undersøgelsesperioden.

(f) Salgspriser og faktorer, som påvirker priserne

(80) De vejede gennemsnitlige priser på FeMo solgt af EF-erhvervsgrenen faldt med 24 % i løbet af den betragtede periode. De indekserede salgspriser udviklede sig fra 100 i 1997 til 86 i 1998, 71 i 1999 og 76 i undersøgelsesperioden.

(81) Denne prisudvikling skal ses i forhold til udviklingen i EF-erhvervsgrenens omkostninger. Mellem 1997 og 1998 faldt EF-erhvervsgrenens omkostninger med 14 % på grund af faldende priser på råvarer (MoO3) og forbedret kapacitetsudnyttelse. Priserne faldt også med 14 %, og rentabiliteten var derfor uændret. Mellem 1998 og 1999 faldt EF-erhvervsgrenens omkostninger med 18 %, hovedsagelig på grund af faldende råvarepriser, mens EF-erhvervsgrenens salgspriser faldt med 17 %. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg EF-erhvervsgrenens omkostninger med 8 %, mens dens priser kun steg med 7 %, hvilket påvirkede rentabiliteten i negativ retning. EF-erhvervsgrenen var således ude for et pristryk mellem 1999 og undersøgelsesperioden.

(g) Beskæftigelse

(82) EF-erhvervsgrenens beskæftigelse i forbindelse med produktionen af FeMo steg med 4 % i løbet af den betragtede periode. Antallet af beskæftigede steg fra 89 i 1997 til 92 i undersøgelsesperioden. Det forholdsvis lave antal ansatte kan forklares ved, at produktionen af FeMo er langt mere kapitalintensiv end arbejdskraftintensiv.

(h) Produktivitet

(83) EF-erhvervsgrenens produktivitet i forbindelse med fremstillingen af FeMo steg med 15 % i løbet af den betragtede periode, målt i produktionen pr. ansat. Produktiviteten udviklede sig målt i indekstal fra 100 i 1997 til 133 i 1998, 131 i 1999 og 115 i undersøgelsesperioden.

(i) Lønninger

(84) Lønningerne pr. ansat steg med 10 % i løbet af den betragtede periode. Ved analysen af lønningerne skal det tages i betragtning, at arbejdskraftomkostningerne udgør en minimal del af EF-erhvervsgrenens samlede omkostninger, da FeMo-produktionen er kapitalintensiv.

(j) Investeringer

(85) EF-erhvervsgrenens samlede investeringer udviklede sig målt i indekstal fra 100 i 1997 til 1 SS i 1998, 208 i 1999 og 49 i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at investeringerne i hele den betragtede periode udgjorde mindre end 2 % af EF-erhvervsgrenens omsætning.

(k) Rentabilitet

(86) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i afkastet af nettosalget før skat var stabil mellem 1997 og 1998 og udgjorde [mellem 0 % og 2 %]. Det lave rentabilitetsniveau i 1997 faldt sammen med den økonomiske afmatning i stålindustrien, der er den vigtigste bruger af ferromolybden. Rentabiliteten forbedredes til [mellem 1 % og 3 %] i 1999 som følge af en mere effektiv udnyttelse af produktionsanlæggene, hvilket faldt sammen med en øget produktion hos stålindustrien. Trods det øgede forbrug af FeMo i undersøgelsesperioden forværredes rentabiliteten til [mellem 0 % og 2 %] i undersøgelsesperioden som følge af faldet i produktionen og salget, der øgede EF-erhvervsgrenens omkostninger.

(l) Likviditet, afkast af investeringer og evnen til at tilvejebringe kapital

(87) Det skal for det første bemærkes, at oplysningerne om likviditet og afkast af investeringer blev afgivet for selskaberne som helhed. I denne forbindelse udviklede den indekserede nettolikviditet fra driftsaktiviteter sig fra 100 i 1997 til 367 i 1998, 182 i 1999 og 40 i undersøgelsesperioden.

(88) Afkastet af aktiverne udviklede sig målt i indekstal fra 100 i 1997 til 129 i 1998, 47 i 1999 og 40 i undersøgelsesperioden.

(89) Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen ikke havde problemer med at tilvejebringe kapital.

(m) Dumpingmargens størrelse

(90) For så vidt angår virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske dumpingmargen kan de ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra Folkesrepublikken Kina.

4. Konklusion om skade

(91) Mellem 1997 og undersøgelsesperioden steg dumpingimporten af FeMo med oprindelse i Folkerepubliken Kina betydeligt målt i mængde, nemlig med 70 %, og dens markedsandel i Fællesskabet øgedes fra 32,4 % i 1997 til 49,3 % i undersøgelsesperioden. Den største vækst fandt sted mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvor dumpingimportens mængde forøgedes med 41 % og dens markedsandel med 9,4 procentpoint. Gennemsnitspriserne på dumpingimporten med oprindelse i Folkerepubliken Kina var, undtagen i 1998, konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. Endvidere lå dumpingimportens priser i undersøgelsesperioden 14,4 % under EF-erhvervsgrenens priser.

(92) Undersøgelsen af de ovennævnte faktorer viser, at EF-erhvervsgrenens situation forværredes mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Selv om EF-erhvervsgrenen øgede sin produktion og sit salg i den betragtede periode, fulgte den ikke væksten i forbruget i Fællesskabet. Dette førte til en stagnerende markedsandel for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Udviklingen i EF-erhvervsgrenens økonomiske situation var særlig negativ i perioden mellem 1999 og undersøgelsesperioden: produktionen faldt med 19 %, salgsmængden med 17 %, markedsandelen med [mellem 7 og 9] procentpoint og beskæftigelsen med 8 %. Rentabiliteten forværredes fra [mellem 1 % og 3 %] i 1999 til [mellem 0 % og 2 %] i undersøgelsesperioden og nåede et niveau, som ikke er tilstrækkeligt til at sikre EF-erhvervsgrenens levedygtighed på lang sigt.

(93) I betragtning af ovenstående og særlig faldet i salget, markedsandelen og produktionen samt den lave rentabilitet har Kommissionen derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.

F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(94) I henhold til artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten af FeMo med oprindelse i Folkerepublikken Kina har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.

2. Dumpingimportens følgevirkninger

(95) Den væsentlige stigning i dumpingimportens mængde med 70 %, dvs. fra 7782 tons i 1997 til 13257 tons i undersøgelsesperioden, og i dens tilsvarende markedsandel i Fællesskabet, nemlig fra 32,4 % i 1997 til 49,3 % i undersøgelsesperioden, samt det konstaterede prisunderbud (14,4 % i undersøgelsesperioden) faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens situation. Denne indtrængning på markedet var særlig betydelig mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvor den importerede mængde steg med 41 % og dumpingimportens markedsandel med 9,4 procentpoint.

(96) Det konstateredes også, at EF-erhvervsgrenen i samme periode tabte salg (- 17 %) og markedsandel ([mellem 7 og 9] procentpoint), var udsat for pristryk og så sin rentabilitet forværret fra ] [mellem 1 % og 3 %] til [mellem 0 % og 2 %]. Denne udvikling skal ses på baggrund af et øget forbrug af FeMo på fællesskabsmarkedet, der udgjorde 12 % i løbet af den betragtede periode og 14 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Dette faldt sammen med en opgangstid for stålindustrien.

(97) Desuden lå de kinesiske priser under EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode undtagen i 1998 og udøvede et tryk på dem, som forhindrede EF-erhvervsgrenens priser i at stige med samme takt som stigningen i produktionsomkostningerne mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvorved EF-erhvervsgrenens allerede lave rentabilitet blev yderligere reduceret. I denne forbindelse er det værd at bemærke, at mens omkostningerne til det vigtigste råmateriale steg med 8 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden, steg de kinesiske priser kun med 3 %. Markedet for FeMo er prisfølsomt og gennemsigtigt og er en globalt råvaremarked, hvor priserne følges og offentliggøres af en række fagpublikationer. I betragtning af markedets prisfølsomhed betød stigningen i importen fra Kina til lave dumpingpriser, som kendtes af EF-erhvervsgrenens potentielle kunder, at EF-erhvervsgrenens priser blev trykket.

(98) Kommissionen finder derfor, at presset fra den pågældende dumpingimport, hvis mængde og markedsandel voksede betydeligt, og hvis priser - således som det fremgik af det prisunderbud, der konstateredes - var lave, forårsagede et prisfald for EF-erhvervsgrenen som førte til en forværring af dens finansielle situation.

3. Virkninger af andre faktorer

(a) Andre EF-erhvervsdrivendes resultater

(99) Som allerede nævnt i betragtning 57 fremstiller to andre selskaber FeMo i Fællesskabet. Disse to erhvervsdrivendes situation forværredes kraftigt i løbet af den betragtede periode: Produktionen faldt med 44 %, salget faldt med 42 %, og deres markedsandel i Fællesskabet faldt fra [mellem 40 % og 42 %] i 1997 til [mellem 20 % og 22 %] i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at den betydelige forværning af de øvrige EF-erhvervsdrivendes økonomiske situation faldt sammen med en stigning i importen af kinesisk FeMo til faldende priser.

(100) I betragtning af forværringen af de øvrige EF-erhvervsdrivendes situation konkluderes det, at disse erhvervsdrivende ikke bidrog til den væsentlige skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

(b) Global overforsyning

(101) Det blev fremført, at enhver skade forvoldt EF-erhvervsgrenen skyldtes klagernes manglende evne til at tilpasse sig til den fremherskende overforsyning med FeMo på verdensmarkedet. Især blev det hævdet, at verdensmarkedet for FeMo har et strukturelt problem med tilstedeværelsen af for store mængder molybdenprodukter, og at markedet derfor har oplevet et globalt pristryk, der ikke kan tilskrives FeMo med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(102) Mellem 1997 og 1998 forøgedes EF-erhvervsgrenens kapacitet med 11 %, dog ikke som følge af nye investeringer i flere produktionslinjer, men blot på grund af rationalisering af de eksisterende produktionsfaciliteter. Mellem 1998 og undersøgelsesperioden forblev EF-erhvervsgrenens kapacitet uændret. Endvidere kan den påståede overforsyning med FeMo på verdensmarkedet ikke forklare EF-erhvervsgrenens tab af salg og markedsandel på fællesskabsmarkedet mellem 1999 og undersøgelsesperioden, især i betragtning af stigningen i det åbenbare forbrug i samme periode.

(103) Det konkluderes derfor, at en eventuel global overforsyning ikke kan være årsag til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

(c) Udviklingen i råvarepriserne

(104) Det blev også overvejet, om den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, kunne være forårsaget af udsving i råvarepriserne i den betragtede periode.

(105) Den vigtigste råvare, der anvendes til fremstilling af ferromolybden, er MoO3. Det fremgik af undersøgelsen, at priserne på MoO3 faldt med 28 % i den betragtede periode. Nærmere bestemt faldt de med 16 % mellem 1997 og 1998 og med yderligere 20 % i 1999, før de steg med 8 % i undersøgelsesperioden.

(106) I samme periode fulgte EF-erhvervsgrenens salgspriser råvarepriserne. Mellem 1997 og 1999 var EF-erhvervsgrenen i stand til at afspejle udsvingene i råvarepriserne i sine salgspriser. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden kunne EF-erhvervsgrenen imidlertid ikke hæve salgspriserne for at dække de øgede omkostninger som følge af stigningen i råvarepriserne og faldet i kapacitetsudnyttelsen. Det skal bemærkes, at priserne på den kinesiske import i samme periode lå 14,4 % under EF-erhvervsgrenens priser, hvilket forhindrede EF-erhvervsgrenen i at øge priserne for at dække sine stigende omkostninger.

(107) Det konkluderes derfor, at udsvingene på verdensmarkedet for MoO3 har haft indflydelse på udviklingen af EF-erhvervsgrenens salgspriser, men ikke har kunnet bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten med oprindelse i Folkerepublikken Kina og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

(d) Import fra andre tredjelande

(108) Ifølge oplysninger fra Eurostat steg den samlede import af FeMo fra andre tredjelande end Folkerepublikken Kina med 22 % fra 1974 tons i 1997 til 2414 tons i undersøgelsesperioden, og dens markedsandel steg fra 8,2 % i 1997 til 9,0 % i undersøgelsesperioden. Denne imports vejede gennemsnitspriser faldt med 24 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Det skal imidlertid bemærkes, at priserne på importen fra andre tredje lande undtagen i 1999 var højere end de vejede gennemsnitlige priser på importen fra Kina i den betragtede periode.

(109) I undersøgelsesperioden havde kun importen fra tre andre lande end Folkerepublikken Kina en markedsandel i Fællesskabet på over 1 %, nemlig Chile, Armenien og Iran.

(110) Importen af FeMo med oprindelse i Chile faldt fra 1008 tons i 1997 til 887 tons i undersøgelsesperioden, og denne imports markedsandel i Fællesskabet faldt fra 4,2 % i 1997 til 3,3 % i undersøgelsesperioden. De gennemsnitlige importpriser har altid været højere end priserne på importen fra Kina, og de lå ikke under EF-erhvervsgrenens salgspriser i undersøgelsesperioden. Kommissionen finder derfor, at importen fra Chile også blev påvirket negativt af dumpingimporten fra Folkerepublikken Kina og ikke har bidraget væsentligt til den skade, der er forvoldt EFD-erhvervsgrenen.

(111) Importen af FeMo med oprindelse i Armenien steg fra 145 tons i 1997 til 917 tons i undersøgelsesperioden, og denne imports markedsandel i Fællesskabet steg fra 0,6 % i 1997 til 3,4 % i undersøgelsesperioden. De gennemsnitlige priser på importen med oprindelse i Armenien steg med 17 % mellem 1997 og 1998, faldt med 15 % mellem 1998 og 1999 og steg med 3 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at gennemsnitspriserne på importen med oprindelse i Armenien lå under EF-erhvervsgrenens priser, men på samme niveau som priserne på importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina i 1999 og undersøgelsesperioden.

(112) Importen af FeMo fra Iran steg fra 32 tons i 1997 til 489 tons i undersøgelsesperioden, og dens markedsandel i Fællesskabet steg fra 0,1 % i 1997 til 1,8 % i undersøgelsesperioden. Priserne på FeMo med oprindelse i Iran lå undtagen i 1997 under priserne på importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(113) Det konkluderes, at det ikke kan udelukkes at andre faktorer end dumpingimporten fra Folkerepublikken Kina, især importen med oprindelse i Armenien og Iran, kan have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen. Selv om denne import bidrog til den skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen, er dette bidrag fortsat dog kun marginalt i betragtning af denne imports begrænsede mængde og markedsandel i forhold til importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Desuden gav hverken klageren eller de eksporterende producenter, som påstod forskelsbehandling, oplysninger, som kunne tyde på, at denne import kunne have fundet sted til dumpingpriser. Importen med oprindelse i andre tredjelande end Folkerepublikken Kina kan derfor ikke bryde årsagssammenhængen mellem importen fra Folkerepublikken Kina og den væsentlige skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

(e) FeMo forhandlet af EF-erhvervsgrenen

(114) Det overvejedes også, om EF-erhvervsgrenen havde forvoldt sig selv skade gennem sit videresalg af FeMo med oprindelse i Kina.

(115) Det fandtes, at EF-erhvervsgrenens videresalg af FeMo i undersøgelsesperioden udgjorde en ubetydelig del af dens samlede salg og svarede til mindre end 5 % af den samlede import af den pågældende vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Dette kan anses for at være normal kommerciel adfærd for at modvirke stigningen i lavprisimporten med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Det fandtes, at EF-erhvervsgrenens salgspriser for forhandlet FeMo var på samme niveau som priserne på FeMo med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(116) Det konkluderedes derfor foreløbigt, at EF-erhvervsgrenens videresalg af Femo med oprindelse i Folkerepublikken Kina ikke bidrog til den skade, som var forvoldt EF-erhvervsgrenen.

4. Konklusion om årsagssammenhæng

(117) Der kan ikke udelukkes, at andre faktorer end dumpingimporten, navnlig importen med oprindelse i Armenien og Iran, kan have bidraget til EF-erhvervsgrenens situation. Disse faktorer kunne imidlertid ikke bryde årsagssammenhængen mellem den fastslåede skade og den pågældende import som vist af det pristryk og prisunderbud, der kan tilskrives importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina, samt den kinesiske lavprisimports mængde og markedsandel, der havde negative følger for EF-erhvervsgrenens situation, navnlig med hensyn til produktion, salgsmængde og markedsandel.

(118) Det konkluderes derfor foreløbigt, at dumpingimporten med oprindelse i Folkerepublikken Kina isoleret set har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.

G. FÆLLESSKABETS INTERESSER

(119) Med henblik på at vurdere Fællesskabets interesser gennemførte Kommissionen en undersøgelse af de sandsynlige følger for de berørte erhvervsdrivende af en eventuel indførelse af foranstaltninger. Der blev sendt spørgeskemaer til alle interesserede parter, der vidstes at være berørt af sagen på tidspunktet for indledningen af proceduren, nemlig EF-erhvervsgrenen, importører, forhandlere og industrielle brugere. Andre interesserede parter, som gav sig til kende, blev også opfordret til at afgive oplysninger om de sandsynlige følger, hvis der indførtes, henholdsvis ikke indførtes, antimpingforanstaltninger.

1. EF-erhvervsgrenens interesser

(a) EF-erhvervsgrenens karakter og struktur

(120) EF-erhvervsgrenen består af to mellemstore virksomheder i Østrig og Det Forenede Kongerige. En af dem tilhører et globalt organiseret selskab med hjemsted i USA, men dets fortjenstcenter, som tager sig af fremstilling og salg af den pågældende vare, er beliggende i Fællesskabet. En af dem er leverandørintegreret og fremstiller MoO3 delvist med henblik på anvendelse i sin senere produktion af FeMo og med henblik på salg til tredjeparter. Produktionen af FeMo er kapitalintensiv, og EF-erhvervsgrenen beskæftigede i alt 510 ansatte, hvoraf 92 havde direkte forbindelse med produktionen af FeMo i undersøgelsesperioden. Den arbejdsstyrke (71 ansatte), der beskæftiger sig med produktionen af det vigtigste råmateriale (MoO3), som benyttes til fremstilling af FeMo, skal også tages i betragtning.

(121) Trods konklusionen om, at der foreligger væsentlig skade, er EF-erhvervsgrenen levedygtig og konkurrencedygtig og kan fortsat være aktiv med hensyn til denne vare, hvis redelige markedsvilkår genskabes. Det skal bemærkes, at EF-erhvervsgrenen også beskæftiger sig med andre varer, hvor afkastet af salget er højere end afkastet for den pågældende vare.

(b) Virkningerne for EF-erhvervsgrenen af en eventuel indførelse af foranstaltninger

(122) Efter en indførelse af foranstaltninger forventes det, at importen af den pågældende vare fra Kina til Fællesskabet vil falde. Dette vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde tabte markedsandele og med øget kapacitetsudnyttelse mindske produktionsomkostningerne pr. enhed og øge rentabiliteten. Endvidere vil EF-erhvervsgrenens priser sandsynligvis stige noget, om end ikke med samme niveau som antidumpingtolden, da der stadig vil være konkurrence mellem de EF-erhvervsdrivende indbyrdes og med importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina og importen med oprindelse i andre tredjelande. Konkluderende kan det forventes, at stigningen i produktionen og salgsmængden på den ene side og det yderligere fald i enhedsomkostningerne på den anden side, eventuelt kombineret med en beskeden prisstigning, vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at forbedre sin finansielle situation.

(123) Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at den negative udvikling vil fortsætte for EF-erhvervsgrenen. EF-erhvervsgrenen er især kendetegnet ved tab af salg og markedsandel samt utilstrækkelig rentabilitet. I betragtning af det faldende salg, navnlig siden 1999, og den væsentlige skade, der blev forvoldt i undersøgelsesperioden, er det klart, at EF-erhvervsgrenens finansielle situation vil blive yderligere forværret, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Dette kan i sidste ende føre til lukning af visse produktionslinjer og/eller endda lukning af hele anlæg og derfor true beskæftigelsen og investeringerne i Fællesskabet. Hvis den negative udvikling fortsætter, vil det desuden ikke blot være produktionen af FeMo, der bliver påvirket, men også produktionen af MoO3 i Fællesskabet.

(c) Konklusion

(124) Det konkluderes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen. efter den konstaterede skadevoldende dumping.

2. Andre EF-erhvervsdrivendes interesser

(125) Oplysningerne fra de to øvrige EF-erhvervsdrivende tyder ikke på, at de foreslåede foranstaltninger vil have andre følger for deres situation end for EF-erhvervsgrenen. På den anden side fremgår det, at andre EF-erhvervsdrivende også har lidt under den øgede import af FeMo til lave priser. Deres produktion er allerede faldet med 44 % og deres markedsandel med 49 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden, og deres situation vil fortsat forværres, hvis der ikke indføres foranstaltninger. En EF-erhvervsdrivende indstillede produktionen kort efter undersøgelsesperioden på grund af sin uholdbare finansielle situation. Den anden fremførte, at det fortsatte pristryk gør aktiviteterne i forbindelse med FeMo urentable, således som det fremgår af det stærke fald i rentabiliteten mellem 1997 og undersøgelsesperioden, og det kan derfor komme på tale at lukke en FeMo-fabrik.

3. Ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importtørers og forhandleres interesser

(126) Det er kendetegnende for distributionen af FeMo i Fællesskabet, at der er et forholdsvis lille antal importører og forhandlere, som handler med mange andre varer.

(127) Der blev sendt spørgeskemaer til 14 kendte importører og forhandlere i Fællesskabet. Der blev kun modtaget svar fra en forhandler inden for den fastsatte frist:

- Grondmet Metall- und Rohstoff Vertriebs GmbH, Düsseldorf, Tyskland.

(128) Denne forhandler tegnede sig for under 10 % af den samlede import af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Denne lave grad af samarbejdsvilje kan berettige den konklusion, at resultatet af undersøgelsen sandsynligvis ikke vil have væsentlige følger for importørerne og forhandlerne, da disse selskaber også handler med andre varer, som ikke er berørt af denne procedure.

(129) Hvis der indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina vil falde, og at EF-erhvervsgrenen følgelig vil genvinde salg og markedsandel. Det kan endvidere ikke udelukkes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil føre til begrænsede prisstigninger på FeMo i Fællesskabet, der vil påvirke importørernes og forhandlernes økonomiske situation.

(130) Enhver antidumpingtolds indvirkning på importørernes og forhandlernes situation skal imidlertid ses på baggrund af, at handelen med FeMo kun udgør en begrænset del af deres samlede aktiviteter. Det fremgik af oplysningerne fra den eneste samarbejdsvillige importør og forhandler, at FeMo tegnede sig for mindre end 15 % af dette selskabs samlede omsætning. Derfor vil enhver foranstaltning få begrænsede virkninger for denne forhandlers samlede virksomhed. Endvidere vil virkningerne på importører og forhandlere af stigningen i de kinesiske priser på FeMo afhænge af deres evne til at videregive prisstigninger til deres kunder. Oplysninger fra samarbejdsvilige brugere tyder på, at priserne på importeret FeMo har svinget i løbet af perioden, og det er således sandsynligt, at importører og forhandlere overvælter prisstigninger på FeMo på brugerne.

(131) På dette grundlag har Kommissionen foreløbigt konkluderet, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil have alvorlige negative følger for importørerne og forhandlerne i Fællesskabet.

4. Brugereindustriens interesser

(a) Brugerindustriens karakter og struktur

(132) De vigtigste brugere af FeMo i Fællesskabet er stålindustrien og støberier. Disse brugere anslås at tegne sig for omkring 80 % af forbruget i Fællesskabet af alle molybdenprodukter, idet stålindustrien tegner sig for omkring 70 % og støberier for omkring 10 %. Efterspørgslen efter FeMo afhænger derfor primært af produktionen af stål og støbejern, hvor ferromolybden anvendes til at tilføje molybdenmetal til smeltemassen ved fremstilling af legeret stål og støbejern for at forbedre nogle nødvendige egenskaber, såsom resistens over for korrosion og varme.

(133) Der blev sendt spørgeskemaer til 20 brugere af FeMo. Endvidere blev to vigtige brugersammenslutninger, nemlig Foreningen af Europæiske Stålproducenter (Eurofer) og Udvalget for Europæiske Støberisammenslutninger (CAEF), opfordret til at fremsende kopier af spørgeskemaet for brugere til de af deres medlemmer, der var berørt af undersøgelsen. Der blev modtaget svar fra følgende fem stålproducenter:

- Edelstahl-Witten-Krefeld GmbH, Witten, Tyskland

- Krupp Edelstahlprofile GmbH, Siegen, Tyskland

- Krupp Thyssen Nirosta, Krefeld, Tyskland

- Georgsmarienhütte GmbH, Georgsmarienhütte, Tyskland

- Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH, Duisburg, Tyskland.

(134) Desuden fremsatte det tyske stålindustriforbund (Wirtschaftsvereinigung Stahl) påstande vedrørende de mulige virkninger af antidumpingforanstaltninger på stålindustrien, der blev støttet af den tyske støberisammenslutning (Deutcher Giessereiverband) og CAEF.

(135) De sandsynlige virkninger af en eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger blev undersøgt på grundlag af de oplysninger, der blev modtaget fra de samarbejdsvillige parter. Hverken CAEF eller individuelle støberier fremsatte underbyggede bemærkninger, selv om de udtrykkelig blev opfordret hertil, men der er ingen grund til at antage, at de følgende konklusioner ikke også med de nødvendige ændringer vil gælde for støberiindustrien.

(b) Brugernes økonomiske situation

(136) De samarbejdsvillige brugere tegnede sig for omkring 7 % af forbruget af FeMo i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Deres samlede omsætning lå mellem 277 mio. EUR og 1760 mio. EUR i undersøgelsesperioden, og deres samlede vejede gennemsnitlige rentabilitet steg fra 3,4 % i 1998 til 4,4 % i undersøgelsesperioden. Disse selskaber beskæftigede i alt omkring 13000 ansatte, og omkring 50 personer var beskæftiget i forbindelse med den pågældende vare.

(c) Virkningerne af en eventuel indførelse af foranstaltninger

(137) På grundlag af oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere fandtes det, at FeMo i gennemsnit udgjorde 0,6 % af råvareomkostningerne i undersøgelsesperioden og i gennemsnit udgjorde 0,4 % af de samlede omkostninger. En indførelse af antidumpingtold vil derfor kun have ubetydelige følger for brugernes omkostninger og finansielle situation.

(138) Brugerne fandtes at have en betydelig købekraft, og der findes alternative forsyningskilder, der ikke er genstand for foranstaltninger. Som nævnt i betragtning 122 er det endvidere usandsynligt, at EF-erhvervsgrenen vil hæve sine priser med hele antidumpingtoldbeløbet, da den også vil opnå fordele af reducerede omkostninger som følge af et øget salg. I visse begrænsede tekniske processer i stålværker og støberier kan FeMo desuden delvis erstattes af MoO3, alt efter de forskellige Moholdige produkters disponibilitet og relative priser.

(139) Hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil brugerne fortsat drage fordel af de eksisterende lave priser på FeMo på fællesskabsmarkedet, som er resultatet af en uredelig handelspraksis, der er skadelig for EF-erhvervsgrenen. Det skal desuden bemærkes, at hvis EF-erhvervsgrenen indskrænkes eller forsvinder, vil de disponible forsyningskilder også blive begrænset med følgende negative konsekvenser for brugerne. I denne forbindelse finder Kommissionen, at tilstedeværelsen af alternative leveringskilder er afgørende for at sikre en betydelig grad af konkurrence på fællesskabsmarkedet samt en rimelig adgang til råvarer.

(d) Konklusion

(140) I betragtning af ovenstående og navnlig ferromolybdens begrænsede betydning for brugernes samlede omkostninger konkluderes det foreløbigt, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil have følger for situationen for brugerne af Fælesskabet.

5. Følgerne for konkurrencen på fællesskabsmarkedet

(141) Den eneste samarbejdsvillige forhandler og Wirtschaftsvereinigung Stahl modsatte sig antidumpingforanstaltningerne og fremførte i generelle vendinger, at EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet ikke kunne dække efterspørgslen.

(142) For så vidt angår konkurrencemiljøet på fællesskabsmarkedet skal det bemærkes, at enhver antidumpingforanstaltnings mål ikke er at forhindre importerede varer i at komme ind på fællesskabsmarkedet, men at genskabe redelige konkurrencevilkår på markedet. I betragtning af størrelsen af den foreslåede told og de ovenfor beskrevne virkninger af en prisstigning på aftagerindustrierne er det desuden sandsynligt, at kinesiske eksporterende producenter vil fortsætte med at eksportere til Fællesskabet, om end til ikke-dumpede priser.

(143) Da der ikke er kvalitetsmæssige forskelle mellem den pågældende vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina og med oprindelse i andre tredjelande, vil det desuden ikke være vanskeligt for importørerne og brugerne i Fællesskabet at fremskaffe FeMo fra andre kilder og fra Folkerepublikken Kina, især da der ikke er forsyningsmangel på verdensmarkedet. Tværtimod vil fjernelsen af den uredelige handelspraksis forhindre yderligere forværnng af EF-erhvervsgrenens situation og derved bidrage til at bevare et bredt udvalg af forsyningskilder og endda styrke konkurrencen mellem eksisterende producenter.

(144) For så vidt angår EF-erhvervsgrenens manglende evne til at dække efterspørgslen fremgår det af oplysninger fra EF-erhvervsgrenen, at den har tilstrækkelig overskydende kapacitet til at dække den øgede efterspørgsel på fællesskabsmarkedet. EF-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelsesgrad i undersøgelsesperioden var på omkring 50 %.

(145) Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, vil EF-erhvervsgrenens og de øvrige EF-erhvervsdrivendes situation højst sandsynligt forværres yderligere, hvilket i sidste ende vil føre til, at produktionen af FeMo i Fællesskabet indstilles. Det kan derfor ikke udelukkes, at antallet af aktører på fællesskabsmarkedet vil falde med deraf følgende negative konsekvenser for konkurrencen, hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger.

(146) Det konkluderes derfor foreløbigt, at det er meget usandsynligt, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil føre til forsyningsproblemer for FeMo i Fællesskabet i betragtning af omfanget af EF-erhvervsgrenens uudnyttede kapacitet, størrelsen af de foreslåede antidumpingforanstaltninger og tilstedeværelsen af alternative forsyningskilder.

6. Konklusion om Fællesskabets interesser

(147) På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at der for så vidt angår Fællesskabets interesser ikke foreligger tvingende årsager til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger.

H. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

(148) I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at dumpingimporten for er yderligere skade for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.

1. Skadestærskel

(149) De midlertidige antidumpingforanstaltninger bør være af tilstrækkeligt omfang til afhjælpe den skade, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige de konstaterede dumpingmargener. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde dens omkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes på salget af samme vare i Fællesskabet under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.

(150) På grundlag af de foreliggende oplysninger fandtes det foreløbigt, at en fortjenstmargen på 5 % af omsætningen kunne anses for en passende minimumsfortjeneste, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå, hvis der ikke forekom skadelig dumping, og under hensyntagen til den fortjeneste, der blev opnået på salget af andre varer af samme type fremstillet af EF-erhvervsgrenen.

(151) Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning i samme handelsled mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i j forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på FeMo, der sælges af EF-erhvervsgrenen på Fællesskabets marked. Den ikke skadevoldende pris er blevet beregnet ved at justere EF-erhvervsgrenens salgspris med den nævnte rimelige fortjenstmargen på 5 %. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif importværdi.

2. Midlertidige foranstaltninger

(152) På baggrund af ovenstående er det Kommissionens opfattelse, at der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør indføres en midlertidig antidumpingtold på importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som bør svare til de konstaterede skadesmargener eller dumpingmargener, alt efter hvad der er lavest.

(153) For så vidt angår den resttold, der skal anvendes på de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, konkluderedes det i betragtning af den lave grad af samarbejdsvilje og for ikke at belønne manglende samarbejdsvilje, at resttolden skulle fastsættes på grundlag af den metode, der er beskrevet i betragtning 54.

(154) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder således (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land, som er fremstillet af det nævnte selskab og således af den nævnte specifikke retlige enhed. Importerede varer fremstillet af alle andre selskaber, der ikke er udtrykkeligt nævnt med navn og adresse i den relevante del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af satsen for "alle andre selskaber".

(155) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(156) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på endelige foranstaltninger -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af ferromolybden henhørende under KN-kode 7202 70 00 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

2. Tolden fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber:

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

1. Parterne kan inden for en frist på en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.

2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 3. august 2001.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.

(3) EFT C 320 af 9.11.2000, s. 3.