FÆLLESSKABETS RAMMEBESTEMMELSER FOR STATSSTØTTE TIL SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (96/C 213/04)

(Tekst af betydning for EØS)

1. Indledning

1.1. Ifølge Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (1), der blev vedtaget af Kommissionen den 20. maj 1992, skal Kommissionen senest tre år efter deres offentliggørelse tage dem op til revision. Konklusionerne af denne revision, som er blevet forelagt medlemsstaterne, giver Kommissionen anledning til at foretage visse ændringer og præciseringer af retningslinjerne fra 1992. De minimis-reglen (2), der gælder uanset de støttemodtagende virksomheders størrelse, er nu omhandlet i en særskilt meddelelse, hvori den er gjort mere fleksibel. Støtte til fordel for immaterielle investeringer i form af teknologioverførsler vil fremover få samme positive behandling som støtte til materielle investeringer. Endelig er definitionen af små og mellemstore virksomheder (SMV) tilpasset den harmoniserede definition, som Kommissionen har vedtaget (3). Hovedformålet med disse ændringer er at foreslå regler, som er klarere og enklere at anvende, samt at tage hensyn til udviklingen i fællesskabspolitikken, herunder henstillingerne i hvidbogen »Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse«.

1.2. I konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Cannes i juni 1995 understreges SMV's afgørende rolle for jobskabelsen og mere generelt som en faktor, der skaber social stabilitet og en dynamisk økonomi. Det må imidlertid konstateres, at SMV står over for en række handicap, som kan bremse deres udvikling (4). Vanskelighederne ved at skaffe kapital og opnå lån er blandt de største af disse handicap; de vigtigste årsager hertil er de mangelfulde informationer, de finansielle markeders tilbageholdenhed over for risici samt de begrænsede garantier, SMV kan tilbyde. SMV's begrænsede ressourcer hæmmer ligeledes deres muligheder for adgang til informationer, bland andet om nye teknologier og potentielle markeder. Endelig betyder indførelsen af nye regler ofte, at de påføres større udgifter. De mangler ved markedet, der er til hinder for en socialt set ønskelig udvikling af SMV, berettiger den positive indstilling, Kommissionen traditionelt har haft til statsstøtte til SMV, for så vidt som støtten - i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c) - ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der står i misforhold til det bidrag, den yder til gennemførelsen af Fællesskabets målsætninger. Fællesskabet har selv ivæerksat et handlingsprogram til fordel for SMV (5).

1.3. Der bør være sammenhæng mellem Kommissionens konkurrencepolitik for så vidt angår støtte til SMV og Kommissionens øvrige politikker, navnlig dens virksomhedspolitik, dens politik vedrørende en styrkelse af industriens konkurrenceevne, dens politik vedrørende forskning og teknologisk udvikling og dens politik vedrørende økonomisk og social samhørighed. Med offentliggørelsen af nærværende rammebestemmelser får medlemsstaterne kendskab til de regler, Kommissionen anvender, når den i henhold til EF-traktatens artikel 92 og 93 undersøger støtten til SMV, og de ved således, hvad de kan vente sig af undersøgelsen; herved sikres det endvidere, at medlemsstaterne behandles ensartet. Medlemsstaterne skal på deres side sørge for, at den påtænkte støtte er gennemsigtig, samt at Kommissionen får adgang til alle nødvendige oplyninger, således at den kan vurdere støttens konkurrencemæssige virkninger. Reglerne i nærværende rammebestemmelser gælder uanset støttens form.

2. Forudsætninger for anvendelse af fællesskabskontrollen

2.1. EF-tratatens artikel 92, stk. 1, forbyder »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner«, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Der er dog fastsat undtagelser fra dette forbud. Statsstøtte til SMV opfylder normalt kriterierne i artikel 92, stk. 1. I modsætning til generelle foranstaltninger, der er til fordel for alle virksomheder, begunstiger statsstøtte til SMV kun visse virksomheder. Støtten kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, fordi mange SMV eksporterer en del af deres produktion til andre medlemsstater, og fordi SMV inden for de fleste industrigrene har styrket deres stilling på det nationale eller lokale marked, hvorved det er blevet vanskeligere for andre producenter i Fællesskabet at trænge ind på dette marked.

Visse SMV, herunder især visse mikrovirksomheder, udøver imidlertid aktiviteter, som ikke er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne (f.eks. tjenester i lokalmiljøet). Den støtte, de får tildelt for denne type aktiviteter, falder ikke ind under artikel 92, stk. 1.

2.2. De minimis-reglen

Selv om al støtte til virksomheder kan fordreje konkurrencevilkårene, er det klart, at ikke al støtte medfører en mærkbar påvirkning af samhandelen og konkurrencen mellem medlemsstaterne. Dette gælder især meget små støttebeløb, selv om disse generelt ikke udelukkende udbetales til SMV. En sådan støtte udbetales ofte i henhold til ordninger, der administreres af lokale eller regionale myndigheder.

Med henblik på en administrativ forenkling for såvel medlemsstaterne som for Kommissionens tjenestegrene - som bør kunne koncentrere deres ressourcer om sager af reel betydning på fællesskabsplan - og af hensyn til SMV har Kommissionen indført en såkaldt de minimis-regel (6), hvori det fastsættes, at støtte under et bestemt tærskelbeløb må antages ikke at falde ind under artikel 92, stk. 1, således at støtten ikke længere på forhånd skal anmeldes til Kommissionen i henhold til artikel 93, stk. 3.

3. Anvendelsesområde for rammebestemmelserne

3.1. Kommissionen vil overholde retningslinjerne i nærværende rammebestemmelser, når den undersøger, om undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), gælder for statsstøtte til SMV.

3.2. Definition af SMV

I de foreliggende rammebestemmelser defineres »SMV« i overensstemmelse med den henstilling om definition af SMV, som Kommissionen vedtog den 3. april 1996 (7). Ifølge den nugældende definition - hvis lofter for omsætningen og den samlede balance kan revideres hvert fjerde år, jf. artikel 2 i bilaget til denne henstilling - forstås ved SMV virksomheder, som

- har under 250 ansatte (8) og

- enten en årlig omsætning (9) på ikke over 40 mio. ECU eller en årlig samlet balance på ikke over 27 mio. ECU

- og som opfylder kriteriet om uafhængighed, som defineret nedenfor.

Hvis det er nødvendigt at sondre mellem små og mellemstore virksomheder, forstås ved »små virksomheder« virksomheder, som:

- har under 50 ansatte, og

- enten en årlig omsætning på ikke over 7 mio. ECU eller en årlig samlet balance på ikke over 5 mio. ECU,

- og som opfylder kriteriet om uafhængighed som defineret nedenfor.

Ved uafhængige virksomheder forstås virksomheder, hvor en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i fællesskab, der ikke opfylder definitionerne på en SMV eller en lille virksomhed, alt efter tilfældet, ikke besidder 25 % eller derover af kapitalen eller stemmerettighederne. Denne tærskel kan overskrides i følgende to tilfælde:

- hvis virksomheden ejes af offentlige investeringsselskaber, venture-kapitalselskaber eller institutionelle investorer, forudsat at de hverken kontrollerer virksomheden individuelt eller i fællesskab

- hvis kapitalen er spredt på en sådan måde, at det ikke er muligt at afgøre, hvem der ejer den, og virksomheden erklærer, at den med rette kan antage, at en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i fællesskab, der ikke opfylder definitionerne på en SMV eller en lille virksomhed, alt efter tilfældet, ikke ejer 25 % eller derover af den.

De tre kriterier (antal medarbejdere, omsætning eller balance, uafhængighed) er kumulative, dvs. at de alle tre skal være opfyldt. Uafhængighedskriteriet, hvorefter en stor virksomhed ikke må eje 25 % eller derover af SMV's kapital, er baseret på praksis i mange medlemsstater, hvor 25 % betragtes som den tærskel, hvorfra det er muligt at udøve kontrol. For kun at tilgodese virksomheder, der reelt er uafhængige SMV, er det nødvendigt at udelukke juridiske konstruktioner mellem SMV, som danner en økonomisk gruppe, der indtager en stærkere stilling end en lille eller mellemstor virksomhed. I forbindelse med beregningen af tærsklen for ansatte og den finansielle tærskel skal der derfor foretages en sammenlægning af tallene for den støttemodtagende virksomhed og for alle de virksomheder, hvor den direkte eller indirekte besidder 25 % eller derover af kapitalen eller stemmerettighederne.

3.3. Sektormæssig dækning

Disse rammebestemmelser gælder for støtte til SMV inden for alle sektorer, der ikke er undergivet særlige fællesskabsregler for statsstøtte i henhold til EF- og EKSF-traktaterne. Al støtte til SMV inden for disse sektorer er undergivet de relevante regler for den pågældende sektor. For øjeblikket gælder der sådanne særlige regler for støtte til stålindustrien, kulindustrien, skibsbygningsindustrien, kunstfiberindustrien, motorkøretøjsindustrien (10), fiskeri og transport samt for udgifter i forbindelse med landbrugs- og landbrugsfødevareaktiviteter (produkter anført i bilag II til EF-traktaten).

4. Kriterier for vurdering af støtten

4.1. Generelle principper

Som forenelig med fællesmarkedet, jf. EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), kan Kommissionen betragte »støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene . . ., når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. For at kunne falde ind under denne undtagelse skal en statsstøtte derfor først og fremmest have karakter af et incitament: den må under ingen omstændigheder kun føre til en vedvarende eller periodisk reduktion af de omkostninger, som virksomheden normalt skal afholde, samtidig med at status quo opretholdes, således som det er tilfældet med driftsstøtte (11), og den skal være nødvendig for at nå målsætninger, som ikke kan nås ved hjælp af markedskræfterne alene. Disse målsætninger skal være af fællesskabsinteresse. Endelig skal støtten stå i forhold til de handicap, der skal overvindes for at opnå de socioøkonomiske fordele, der er ønsket ud fra et fællesskabssynspunkt. Disse positive virkninger skal være mere tungtvejende end støttens negative indvirkning på konkurrencen og samhandelen.

4.2. Støtteformål og tilladt støtteintensitet

4.2.1. Støtte til materielle investeringer

Rammebestemmelserne fra 1992 indeholder ikke en definition af de investeringer, der er omfattet af tærsklerne i rammebestemmelsernes punkt 4.1. I praksis har Kommissionen - af hensyn til sammenhængen - benyttet investeringsdefinitionen i samordningsprincipperne for støtteordninger med regionalt sigte (12), ifølge hvilken der skal være tale om investering i anlægsaktiver

- »i forbindelse med oprettelse af en ny virksomhed, udvidelse af en bestående virksomhed eller igangsættelse af en aktivitet, der medfører en gennemgribende ændring i en bestående virksomheds produkt eller produktionsproces (i form af rationalisering, omstrukturering eller modernisering)«

eller

- »i form af overtagelse af en virksomhed, der er lukket, eller som vil være lukket, såfremt en sådan overtagelse ikke havde fundet sted«

Beregningsgrundlaget for intensiteten omfatter reelle udgifter til grunde, bygninger og udstyr. Er der tale om overtagelse, skal der tages hensyn til udgifterne til køb af disse aktiver.

I henhold til undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), kan Kommissionen tillade, at der ydes støtte til SMV, som er beliggende uden for områder, der er berettigede til national regionalstøtte (13), når intensiteten i bruttosubventionsækvivalent (14) i forhold til disse udgifter ikke ovestiger:

- 15 % for små virksomheder

- 7,5 % for andre SMV, dvs. mellemstore virksomheder.

I støtteberettigede områder kan Kommissionen godkende støtte til SMV, som overstiger det regionalstøtteniveau for investeringer, den har godkendt for store virksomheder i det pågældende område,

- med 10 procentpoint brutto i områder, der er omfattet af artikel 92, stk. 3, litra c), forudsat at den samlede støtte ikke overstiger 30 % netto

- med 15 procentpoint brutto i områder, der er omfattet af artikel 92, stk. 3, litra a), forudsat at den samlede støtte ikke overstiger 75 % netto.

Støtteloftet vil gælde, uanset om støtten udelukkende er national eller medfinansieres af Fællesskabet gennem strukturfondene, navnlig Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

Når de af medlemsstaterne påtænkte finansieringer angår udgifter, som ikke indgår i det ovenfor definerede grundlag for støtteberettigede udgifter, skal den planlagte støtte genberegnes i forhold til dette grundlag (15). I forbindelse med udgifter, der ikke er støtteberettigede i henhold til definitionen i de foreliggende rammebestemmelser, kan medlemsstaterne ligeledes frit yde støtte inden for de grænser, der er tilladt i henhold til de minimis-reglen.

4.2.2. Støtte til immaterielle investeringer i form af teknologioverførsler

I Kommissionens hvidbog »Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse« understreges betydningen af - som led i en samlet politik til styrkelse af konkurrenceevnen - at fremme de immaterielle investeringer, og der anbefales en revision af kriterierne for godkendelse af støtte til industrien for at eliminere favoriseringen af materielle investeringer. Der er således grund til, at Kommissionens positive holdning til støtte til forskning og udvikling, uddannelse og konsulentbistand udvides til også at omfatte støtte, der tager sigte på at tilskynde SMV til at benytte avanceret teknologi, som de ikke selv har været i stand til at udvikle, ved at tillade begrænset støtte til teknologioverførsler fra forskningslaboratorier og andre virksomheder til SMV. Den manglende ligevægt i oplysninger om ny teknologi mellem licensgivere og licenstagere og andre former for markedsrelaterede skævheder i forbindelse med teknologioverførsler samt de manglende muligheder for at indtjene udgifterne til erhvervelse af specifik teknologi eller knowhow kan endvidere berettige en offentlig intervention til fordel for denne type SMV-udgifter, samtidig med at der sker en begrænsning af sådanne interventioners konkurrencemæssige virkning. I forbindelse med de SMV, som er beliggende uden for områder, der er berettigede til national regionalstøtte kan Kommissionen derfor tillade, at der ydes støtte, som ikke overstiger nedenstående bruttointensitet i procent af udgifterne til erhvervelse af patentrettigheder, licenser, knowhow eller koncession af ikke-patenteret teknisk viden (16):

- 15 % for små virksomheder,

- 7,5 % for andre SMV, dvs. mellemstore virksomheder.

For så vidt angår SMV, der er beliggende i støtteberettigede områder, kan Kommissionen godkende, at der i forbindelse med disse teknologioverførsler ydes støtte, som overstiger det regionalstøtteniveau for investeringer, den har godkendt for store virksomheder i det pågældende område

- med 10 procentpoint brutto i områder, der er omfattet af artikel 92, stk. 3, litra c), forudsat at den samlede støtte ikke overstiger 30 % netto

- med 15 procentpoint brutto i områder, der er omfattet af artikel 92, stk. 3, litra a), forudsat at den samlede støtte ikke overstiger 75 % netto.

Som i punkt 4.2.1 vil støtteloftet gælde, uanset om støtten udelukkende er national eller medfinansieres af Fællesskabet gennem strukturfondene, navnlig Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

4.2.3. Støtte til konsulentbistand, uddannelse og formidling af viden

Der tillades normalt støtte på højst 50 % brutto i forbindelse med bistand og rådgivning fra eksterne konsulentfirmaer til nye og etablerede små og mellemstore virksomheder samt uddannelse af deres personale inden for virksomhedsledelse, finansielle spørgsmål, ny teknologi (især informationsteknologi), forureningsbekæmpelse, beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og lignende eller vurdering af nye projekters gennemførlighed. Den enkelte ordning vurderes imidlertid på grundlag af den interesse, den frembyder, idet der lægges særlig vægt på, hvor fjerne aktiviterne er fra markedet, eventuelle begrænsninger i udgifter pr. virksomhed, mulighederne for kumulering samt andre relevante faktorer. Under ganske særlige omstændigheder kan Kommissionen tillade støtte på over 50 %. Dette gælder i de støtteberettigede områder. I det omfang støtte til generelle oplysningskampagner falder ind under artikel 92, stk. 1, kan der ligeledes tillades en højere intensitet, såfremt den enkelte virksomhed kun har beskeden finansiel fordel heraf.

Det er vigtigt at præcisere, at følgende former for støtte ikke er omfattet af disse foranstaltninger:

- støtte vedrørende investeringer, der vil kunne opføres på aktivsiden på en virksomheds balance som immaterielle aktiver (F& U-udgifter, koncessioner, patenter, licenser osv.), jf. punkt 4.2.2 og 4.2.5.

- vedvarende eller periodisk støtte, der ikke fungerer som et incitament, og som ydes til en virksomheds sædvanlige driftsudgifter (rutinemæssig skatterådgivning, regelmæssig juridisk bistand, reklameudgifter osv.).

4.2.4. Støtte til overdragelse af SMV

I sin henstilling af 7. december 1994 vedrørende overdragelse af små og mellemstore virksomheder (17) understreger Kommissionen risikoen for, at SMV - navnlig familieforetagender - tvinges til at lukke på grund af uoverstigelige vanskeligheder i forbindelse med overdragelsen. Når den overtagende virksomhed er en SMV, kan den få støtte til overtagelsen under de omstændigheder og på de betingelser, der er beskrevet i punkt 4.2.1 om støtte til materielle investeringer.

4.2.5. Støtte til miljøbeskyttelse

Støtte til fordel for miljøbeskyttelse vil blive undersøgt efter der kriterier, der er fastlagt i fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (18). Miljøstøtte til SMV kan forhøjes med 10 procentpoint brutto i forhold til de satser, der normalt tillades for store virksomheder.

4.2.6. Støtte til forskning og udvikling

Støtte til forskning og udvikling vil blive undersøgt efter de kriterier, der er fastlagt i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling (19). Forsknings- og udviklingsstøtte til SMV kan forhøjes med 10 procentpoint brutto i forhold til de satser, der normalt tillades for store virksomheder.

4.2.7. Beskæftigelsesstøtte

Støtte til beskæftigelse vil blive undersøgt efter de kriterier, der er fastlagt i retningslinjerne for beskæftigelsesstøtte (20). Kommissionen vil navnlig se positivt på støtte til oprettelse af nye arbejdspladser i SMV.

4.2.8. Støtte til andre formål

De fleste af de anmeldte støtteordninger for SMV er omfattet af ovennævnte kategorier. Kommissionen kan dog tillade andre former for berettiget støtte til SMV, som f.eks. støtte til fremme af samarbejde mellem SMV eller støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i Fællesskabet på en måde, der strider mod den fælles interesse.

5. Procedurer

5.1. Denne tekst træder i stedet for Fællesskabets rammebestemmelser af 20. maj 1992 (21). Den anvendes fra datoen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

5.2. Disse rammebestemmelser berører ikke medlemsstaternes forpligtelser i medfør af EF-traktatens artikel 93, stk. 3, til at anmelde alle støtteordninger til fordel for SMV og alle ændringer af sådanne ordninger, bortset fra de minimis-støtteordninger. For at lette arbejdet for såvel medlemsstaterne som Kommissionens tjenestegrene har Kommissionen ved skrivelse af 22. februar 1992 sendt medlemsstaterne en standardiseret anmeldelsesformular (22). Kommissionen har ligeledes indført en forenklet formular og hurtig godkendelsesprocedure for støtteordninger, hvor støttebeløbet eller -intensiteten er lav (23).

5.3. Rammebestemmelserne berører ikke ordninger, der allerede er godkendt på tidspunktet for rammebestemmelsernes offentliggørelse, dog med forbehold af muligheden for fornyet undersøgelse i henhold til artikel 93, stk. 1.

5.4. Efter tre års forløb vil der blive gennemført en ny undersøgelse af rammebestemmelsernes anvendelse, der om fornødent kan give anledning til en ændring af dem.

(1) EFT nr. C 213 af 19. 8. 1992, s. 2.

(2) Jf. Kommissionens meddelelse om de minimis-reglen, EFT nr. C 68 af 6. 3. 1996, s. 9.

(3) Jf. Kommissionens henstilling om definition af små og mellemstore virksomheder (SMV) af 3. april 1996, EFT nr. L 107 af 30. 4. 1996, s. 4.

(4) Jf. Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd i Madrid, CSE(95) 2087, s. 3 ff.

(5) Jf. f.eks. »Fællesskabsaktioner til fordel for SMV og håndværksfagene: 1. Kommissionens fjerde aktivitetsrapport om erhvervspolitik - året 1993 - 2. Kommissionens rapport om koordinering af aktiviteter til fordel for små og mellemstore virksomheder«, KOM(94) 221 endelig udg. af 7. september 1994.

(6) Den nugældende regel er beskrevet i Kommissionens ovennævnte meddelelse om de minimis-støtteordninger, jf. fodnote 2.

(7) Jf. fodnote 3.

(8) Antallet af ansatte svarer til antallet af årsarbejdsenheder (ÅAE), dvs. antallet af fuldtidsansatte i et år, idet deltidsarbejde og sæsonarbejde udgør dele af ÅAE. Det år, der skal tages i betragtning, er det seneste afsluttede regnskabsår.

(9) Omsætningen skal forstås i henhold til artikel 28 i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF vedrørende årsregnskaberne for visse selskabsformer (EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 11), senest ændret ved direktiv 94/8/EF (EFT nr. L 82 af 25. 3. 1994, s. 33), dvs. nettoomsætningen, der omfatter »provenu fra salg af produkter og tjenesteydelser, der henhører under selskabets ordinære virksomhed, med fradrag af herpå ydede prisnedslag samt af merværdiafgift og anden skat, der er direkte forbundet med omsætningen«

(10) Disse bestemmelser gælder kun, så længe der gælder rammebestemmelser inden for de to sidstnævnte sektorer.

(11) Under ganske særlige omstændigheder tillades der driftsstøtte i regioner, der er berettiget til regionalstøtte i henhold til artikel 92, stk. 3, litra a). Jf. Kommissionens meddelelse vedrørende metoden for anvendelse af artikel 92, stk. 3, litra a) og c), på regionalstøtte (EFT nr. C 212 af 12. 8. 1988, s. 2), særlig punkt I.6.

(12) EFT nr. C 31 af 3. 2. 1979, s. 9.

(13) Jf. Kommissionens meddelelse vedrørende metoden for anvendelse af artikel 92, stk. 3, litra a) og c), på regionalstøtte (EFT nr. C 212 af 12. 8. 1988, s. 2), som ændret ved Kommissionens meddelelse i EFT nr. C 364 af 20. 12. 1994, s. 8.

(14) Det vil sige den nominelle værdi (før skat) af statstilskud og nutidsværdien (før skat) af rentegodtgørelse, set i forhold til investeringsomkostningerne. Nettobeløb er efter skat.

(15) Denne bestemmelse angår ikke de udgifter, der er støtteberettigede i henhold til de nedenfor beskrevne støttetyper.

(16) Nedenstående bestemmelser angår ikke udgifter til erhvervelse af patentrettigheder, licenser osv., som indgår i de støtteberettigede udgifter til et forsknings- og udviklingsprojekt hos støttemodtageren i henhold til EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling (EFT nr. C 45 af 17. 2. 1996, s. 5), og som kan få fordel af de tilladte satser til den type forsknings- og udviklingsprojekt, som de indgår i.

(17) EFT nr. L 385 af 31. 12. 1994, s. 14. Se også Kommissionens meddelelse vedrørende denne henstilling, EFT nr. C 400 af 31. 12. 1994, s. 1.

(18) Den nugældende tekst er offentliggjort i EFT nr. C 72 af 10. 3. 1994, s. 3

(19) Den nugældende tekst er offentliggjort i EFT nr. C 45 af 17. 2. 1996, s. 5.

(20) Den nugældende tekst er offentliggjort i EFT nr. C 334 af 12. 12. 1995, s. 4.

(21) Jf. fodnote 1.

(22) SG(94) D/2472.

(23) Den nugældende tekst er Kommissionens meddelelse om den hurtige godkendelsesprocedure for støtteordninger til SMV og ændringer i eksisterende støtteordninger, EFT nr. C 213 af 19. 8. 1992, s. 10.