KOMMISSIONENS BESLUTNING af 22. maj 1985 om et fransk stoetteprojekt vedroerende naturlige braendevine (Kun den franske tekst er autentisk)

(85/379/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 337/79 (1) af 5. februar 1979 om den faelles markedsordning for vin, senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 798/85 (2),

efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, jf. EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Den 3. oktober 1983 anmeldte den franske regering i henhold til EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3 et stoetteprojekt vedroerende naturlige braendevine (dvs. braendevine, som ikke er rektificeret); dette projekt ville blive ivaerksat med forbehold af Kommissionens godkendelse.

Kommissionen anmodede ved telex af 6. oktober 1983 den franske regering om yderligere oplysninger og sendte ved telex af 17. november 1983 en paamindelse om denne anmodning.

Ved skrivelse af 7. december 1983 sendte den franske regering Kommissionen nogle af de oenskede oplysninger.

Den 31. januar 1984 anmodede Kommissionen paa ny den franske regering om supplerende oplysninger.

Ved skrivelse af 13. marts 1984 og ved telex af 30. marts 1984 anmodede den franske regering Kommissionen om at forlaenge fristen for besvarelse.

Den franske regering sendte ved telex af 11. april 1984 Kommissionen en raekke supplerende oplysninger, men gjorde dog i denne forbindelse opmaerksom paa, at de naermere betingelser for visse dele af stoetten endnu ikke var fastsat.

Projektet omfatter en stoette paa 12 mio ffr. til armagnac- og calvadosproducenter med henblik paa oplagring og lagring. Denne stoette skal ydes i en periode paa tre aar.

Den franske regering har isaer begrundet denne stoette med, at de paagaeldende producenter staar over for struktur- og konjunkturbestemte problemer.

II

Armagnac og calvados er produkter, som konkurrerer med braendevine og alkoholiske drikkevarer, der fremstilles i andre medlemsstater, bl.a. whisky, forskellige cognactyper og gin. I 1982 udgjorde samhandelen med alle disse produkter inden for EF ca. 800 mio ECU.

I de senere aar er der i de fleste medlemsstater konstateret et faldende forbrug af disse produkter.

Dette skyldes dels den generelle oekonomiske krise, dels de stigende afgifter paa disse produkter.

I Frankrig faldt salget af alkoholiske drikkevarer, bortset fra vin og oel, i 1983 med 4 % i forhold til 1980. I samme periode faldt salget af cognac, armagnac og calvados med henholdsvis 26,5 %, 17 % og 32 %. Til gengaeld steg salget af kornbraendevine (whisky, gin osv.) med 41 %. Det betydelige fald i salget af cognac, armagnac og calvados skyldes foerst og fremmest forhoejelsen af afgifterne paa disse produkter.

Armagnacproduktionen er afhaengig af vinproduktionen i det paagaeldende omraade og varierer undertiden kraftigt fra det ene aar til det andet.

Eksporten til de oevrige EF-medlemsstater udgoer ca. 50 % af salget paa det franske marked.

Som det er tilfaeldet med armagnacproduktionen, varierer ogsaa calvadosproduktionen kraftigt fra det ene aar til det andet, afhaengigt af aeblehoesten i Normandiet.

I 1982 udgjorde eksporten til de oevrige medlemsstater ca. 30 % af salget paa det franske marked og 84 % af den samlede calvadoseksport.

III

I henhold til EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3, foretog Kommissionen en undersoegelse af stoetteprojektet paa grundlag af en markedsanalyse for de paagaeldende produkter og under hensyntagen til de franske myndigheders supplerende oplysninger, og besluttede den 30. maj 1984 at indlede proceduren efter EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til stoetten til privat oplagring og lagring af armagnac og calvados, fordi denne stoette paavirkede samhandelen mellem medlemsstaterne. Der var afsat 12 mio ffr. til finansiering af foranstaltningerne.

Som led i proceduren efter EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, gav Kommissionen den franske regering og de oevrige medlemsstater samt andre interesserede parter end medlemsstaterne en frist til at fremsaette deres bemaerkninger.

Da den franske regering den 1. august 1984 besvarede den skrivelse af 8. juni 1984, hvorved Kommissionen havde givet den en frist til at fremsaette sine bemaerkninger, anfoerte den bl.a. med hensyn til stoetten til privat oplagring af armagnac og calvados, at disse produkter fremstilles efter traditionelle metoder i landzoner, hvilket medfoerer en hoej kostpris for de paagaeldende producenter.

Blandt de medlemsstater, der fremsatte deres bemaerkninger som led i proceduren i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, stoettede bl.a. den britiske regering Kommissionens holdning; den understregede isaer, at de britiske braendevinsproducenter staar over for alvorlige vanskeligheder med hensyn til eksport af deres produkter, og at den franske stoette skaber konkurrencefordrejning inden for sektoren for braendevin og tilsvarende produkter.

Af andre interesserede parter end medlemsstaterne gav bl.a. »The Scotch Whisky Association« i sin skrivelse af 28. februar 1984 udtryk for de samme betaenkeligheder.

IV

Den franske regering anmeldte sit stoetteprojekt vedroerende braendevine betids og har dermed overholdt den forpligtelse, der paahviler den i henhold til EOEF-traktatens artikel 93, stk. 3.

Inden for sektoren for alkoholiske drikkevarer, saerlig braendevine, er der en betydelig samhandel mellem medlemsstaterne, og konkurrencen er haard, dels fordi der er tale om overskudskapacitet, dels fordi forbruget af disse produkter er stagnerende eller faldende. Naar virksomheder, hvis produkter indgaar i samhandelen mellem medlemsstaterne, modtager statsstoette, som styrker deres konkurrencemaessige stilling, maa stoetten anses for at paavirke denne samhandel. I det foreliggende tilfaelde vil den paataenkte stoette, der nedbringer de stoettemodtagende virksomheders omkostninger eller oeger deres indtaegter, kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkaarene ved at begunstige visse virksomheder som omhandlet i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1, hvor det er fastsat, at en saadan stoette er uforenelig med faellessmarkedet.

Undtagelserne fra denne bestemmelse kan ikke anvendes i det foreliggende tilfaelde paa grund af den paataenkte stoettes art, og fordi stoetten ikke tager sigte paa at opfylde de i undtagelserne fastsatte betingelser.

I EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, er det fastsat, hvilke former for stoette der kan betragtes som forenelige med faellesmarkedet. Hvorvidt stoetten er forenelig med faellesmarkedet, skal vurderes ud fra Faellesskabets og ikke den enkelte medlemsstats interesser.

For at sikre, at faellesmarkedet fungerer tilfredsstillende, og under hensyntagen til princippet i EOEF-traktatens artikel 3, litra f), skal de i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3 omhandlede undtagelser fra artikel 92, stk. 1, fortolkes snaevert i forbindelse med undersoegelsen af alle former for stoette.

De kan navnlig kun anvendes, naar Kommissionen kan fastslaa, at de begunstigede virksomheder ikke uden en saadan stoette ville blive foranlediget af markedsforholdene til at traeffe dispositioner, der kan bidrage til virkeliggoerelsen af et af de i undtagelserne omhandlede maal.

Anvendes undtagelsesbestemmelserne paa stoetteforanstaltninger, der ikke bidrager til virkeliggoerelsen af et saadant maal, eller er stoetten ikke noedvendig for at naa dette maal, vil det give visse medlemsstaters industrier eller virksomheder uberettigede fordele. Det vil blot forbedre deres finansielle situation og medfoere, at samhandelen mellem medlemsstaterne paavirkes og konkurrencevilkaarene fordrejes, uden at dette paa nogen maade er begrundet i hensynet til Faellesskabets interesse, jf. EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3.

Som foelge af stoetten til oplagring og lagring af armagnac og calvados ville de stoettemodtagende virksomheder blive fritaget for at afholde visse af de dermed forbundne omkostninger. Lagring og oplagring skal nemlig goere det muligt senere at saelge et produkt af hoejere kvalitet til en hoejere pris. Dette betyder, at producenten giver afkald paa en oejeblikkelig indkomst og paatager sig visse udgifter, der dog paa laengere sigt daekkes ved en stoerre indtaegt. Saavel i Frankrig som i de oevrige medlemsstater foretages der dog lagring og oplagring af braendevine, som konkurrerer med armagnac og calvados, uden at disse braendevinsproducenter modtager stoette til daekning af en del af omkostningerne.

Hvis en saadan stoette kun blev udbetalt til armagnac- og calvadosproducenter, vil det vaere ensbetydende med, at deres konkurrenter blev stillet daarligere, kvilket kunne give sig udslag i en urimelig tilbagegang i deres afsaetning.

Denne stoette maa betragtes som driftsstoette, da den ikke er betinget af hverken sanering, omstilling eller innovation.

V

I betragtning af ovenstaaende kan der ikke indroemmes en undtagelse fra forbudet i artikel 92, stk. 1, i henhold til samme artikels stk. 2, da det er indlysende, at disse undtagelsesbestemmelser ikke kan finde anvendelse i det foreliggende tilfaelde.

Stoetten til privat oplagring og lagring af armagnac og calvados opfylder heller ikke betingelserne for at vaere omfattet af en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3.

Hvad angaar undtagelsesbestemmelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c), vedroerende stoette til fremme af udviklingen i visse omraader, maa det bemaerkes, at levestandarden i Armagnac- og Calvadosomraadet ikke er usaedvanligt lav, og at der ikke hersker en alvorlig underbeskaeftigelse som omhandlet i litra a).

Hvad angaar undtagelsesbestemmelsen i litra c), vil den driftsstoette, som den franske regering paataenker at yde, ikke kunne fremme udviklingen af visse oekonomiske regioner som omhandlet i bestemmelsen.

Hvad angaar undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra b), er det indlysende, at den paagaeldende stoette ikke har til formaal at fremme et projekt af faelleseuropaeisk interesse eller at afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i Frankrigs oekonomi.

Hvad angaar undtagelsesbestemmelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), vedroerende stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, kan den paagaeldende stoette, der tager sigte paa at daekke nogle af deres driftsudgifter, ikke fremme udviklingen som omhandlet i bestemmelsen. Det kan heller ikke fastslaas, at stoetten ikke aendrer samhandelsvilkaarene paa en maade, der er i strid med den faelles interesse, idet en betydelig del af de produkter, hvortil der kan ydes stoette, eksporteres til de oevrige medlemsstater.

Den paataenkte stoette opfylder derfor ikke betingelserne for at kunne vaere omfattet af en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den stoette til privat oplagring og lagring af armagnac og calvados, der blev anmeldt til Kommissionen ved skrivelse af 29. september 1983, er uforenelig med faellesmarkedet, og Frankrig kan derfor ikke ivaerksaette den.

Artikel 2

Frankrig underretter inden for en maaned fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, som den har truffet for at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Den franske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. maj 1985.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 1.(2) EFT nr. L 89 af 29. 5. 1985, s. 1.