++++

RAADETS BESLUTNING

af 14 . december 1981

om vedtagelse af aarsberetningen om den oekonomiske situation i Faellesskabet og fastlaeggelse af retningslinjerne for den oekonomiske politik i 1982

( 81/1056/EOEF )

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,

under henvisning til Raadets beslutning 74/120/EOEF af 18 . februar 1974 om gennemfoerelse af hoej grad af overensstemmelse inden for den oekonomiske politik i Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs medlemsstater ( 1 ) , aendret ved beslutning 75/787/EOEF ( 2 ) , saerlig artikel 4 ,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ,

under henvisning til udtalelse fra Europe-Parlamentet ( 3 ) ,

under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 4 ) , og

ud fra foelgende betragtning :

de fornoedne oplysninger med henblik paa fastlaeggelse af retningslinjerne for den oekonomiske politik , som Den hellenske Republik boer foelge i 1982 , foreligger ikke , og denne beslutning maa derfor suppleres snarest muligt ved fastsaettelse af saadanne retningslinjer ; beslutningen boer eventuelt ved samme lejlighed revideres -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING :

Artikel 1

Raadet vedtager den aarsberetning om den oekonomiske situation i Faellesskabet ( 1981 ) , som findes i bilagets punkt 2 og fastlaegger de retningslinjer , som medlemsstaterne boer foelge i den oekonomiske politik for 1982 , og som fremgaar af bilagets punkt 3 , 4 og 5 .

Artikel 2

Raadet supplerer snarest muligt denne beslutning ved fastsaettelse af de retningslinjer , som Den hellenske Republik boer foelge i sin oekonomiske politik i 1982 og reviderer eventuelt hele beslutningen i lyset af disse retningslinjer .

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne .

Udfaerdiget i Bruxelles , den 14 . december 1981 .

Paa Raadets vegne

G . HOWE

Formand

( 1 ) EFT nr . L 63 af 5 . 3 . 1974 , s . 16 .

( 2 ) EFT nr . L 330 af 24 . 12 . 1975 , s . 52 .

( 3 ) EFT nr . C 327 af 14 . 12 . 1981 , s . 39 .

( 4 ) Udtalelse afgivet den 25 . 11 . 1981 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .

BILAG

OEKONOMISK AARSBERETNING 1981-1982

1 . FORORD

Kommissionens forslag til " Oekonomisk aarsberetning " for 1981-1982 forelaegges Faellesskabets institutioner i overensstemmelse med Raadets beslutning fra 1974 ( 1 ) om gennemfoerelse af hoej grad af overensstemmelse inden for den oekonomiske politik i Det europaeiske Faellesskabs medlemsstater . Raadet skal hvert aar i loebet af fjerde kvartal , paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og Det oekonomiske og sociale Udvalg , vedtage en aarsberetning om Faellesskabets oekonomiske situation og fastlaegge de oekonomisk-politiske retningslinjer , som hver medlemsstat boer foelge .

2 . TILBAGEBLIK OG UDSIGTER

( i ) 1981 : Reaktionerne efter det andet olieprischok med en ustabil dollar

Det forekommer nu sandsynligt , at produktionen , udtrykt i maengde , i bedste fald i 1981 vil vaere stort set uaendret i forhold til 1980 sammenholdt med en stigning paa 0,6 % , forudsagt af Kommissionen i sidste aars aarsrapport ( se tabel 1 ) . Tilbageslaget varede to kvartaler laengere end forventet .

Den mest aabenlyse medvirkende faktor til denne forskel mellem prognose og faktiske tal har vaeret den staerke appreciering af den amerikanske dollar samt den tilknyttede stigning i rentesatserne over en bred front internationalt . I hypotesen bag sidste aars prognose indgik der en vis appreciering af den amerikanske dollar i forhold til ECU , men den 34 % stigning , der er sket i loebet af de tolv maaneder frem til september 1981 , har vaeret meget stoerre end forventet . Et fald i renterne var oprindelig forudset for 1981 .

Som foelge heraf vil Faellesskabets importpriser i 1981 sandsynligvis stige endnu staerkere end i 1980 ( 16,5 % mod 14,5 % ) , og ogsaa bytteforholdsforringelsen vil vaere stoerre ( 4 % imod 3 % ) . I denne henseende var dollarrevalueringens effekter af samme stoerrelsesorden som det andet olieprischok i 1980 ( selv om de i andre henseender , f.eks . med hensyn til efterspoergsels - og konkurrencevirkninger var helt forskellig .

Olieprisen stabiliseredes i 1981 paa gennemsnitlig ca . 35 dollars , hvilket stort set svarer til overslagene for et aar siden . Faellesskabet har paa trods af valutakurssvingningerne i et vist omfang kunnet nyde godt af stabiliseringen af oliepriserne : en svaekkelse af dollarren ville sandsynligvis ogsaa have mindsket presset for at stabilisere den nominelle oliepris .

Paa baggrund af de hurtigt stigende importpriser forventes forbrugerpriserne nu at stige betydelig hurtigere i 1981 end oprindelig forventet ( 11,3 % i forhold til 9,7 % ) paa trods af , at loenningerne kun er accelereret lidt . Der var saaledes ikke generelt noget fremskridt at spore med hensyn til en nedbringelse af inflationen i 1981 . Trykket paa husholdningernes indtaegter resulterede i en lav privat opsparing samt i et lille fald i det private forbrug sammenholdt med den vaekst paa 2 % , der havde vaeret ventet . Udviklingen af investeringerne og lageropbygningen var ligeledes svagere end ventet uden tvivl som resultat af det meget hoeje renteniveau .

TABEL 1

Faellesskabets oekonomi , 1960-1982

* Vaekst i BNP i faste priser * Produktivitetsstigning * Stigning i forbrugerpriser * Loen pr . ansat * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges finansielle underskud * Husholdningernes opsparingskvote * Vaekst i pengemaengden M2/M3 * Arbejdsloese i arbejdsstyrken *

* % ( 3 ) * % ( 4 ) * % ( 3 ) * % ( 3 ) * % BNP * % BNP * % * % ( 5 ) * % *

1960-1969 * 5,0 * 4,8 * 3,4 * 8,4 * 0,4 * - 0,4 * * 8,0 * 2,1 *

1970-1979 * 3,3 * 2,9 * 8,8 * 13,0 * 0,1 * - 2,4 * 13,8 * 13,8 * 3,8 *

1979 * 3,4 * 2,6 * 9,6 * 10,6 * - 0,5 * - 3,6 * 17,1 * 11,9 * 5,4 *

1980 * 1,1 * 0,9 * 11,8 * 13,4 * - 1,4 * - 3,5 * 16,3 * 10,5 * 6,0 *

1981 seneste beretning ( 1 ) * ( 0,6 ) * ( 0,9 ) * ( 9,7 ) * ( 10,3 ) * ( - 1,2 ) * ( - 3,9 ) * ( 16,9 ) * ( 9,0 ) * ( 6,8 ) *

1981 denne beretning * - 0,5 * 0,8 * 11,3 * 11,5 * - 1,2 * - 4,4 * 16,2 * 11,2 * 7,8 *

1982 ( 2 ) * 2,0 * 2,1 * 10,4 * 10,8 * - 0,9 * - 4,1 * 16,1 * 9,9 * 8,5 *

Halvaar * * * * * * * * * *

1981 I * - 0,2 * 1,3 * 12,1 * : * - 1,3 * : * : * : * 7,4 *

1981 II ( 2 ) * 1,1 * 2,3 * 11,1 * : * - 1,2 * : * : * : * 8,2 *

1982 I ( 2 ) * 2,2 * 2,0 * 10,8 * : * - 1,0 * : * : * : * 8,5 *

1982 II ( 2 ) * 2,7 * 2,2 * 9,8 * : * - 0,9 * : * : * : * 8,6 *

( 1 ) Pr . 15 . 10 . 1980 .

( 2 ) Prognose fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 3 ) Procentvis aendring i forhold til foregaaende periode .

( 4 ) Pr . beskaeftiget , oekonomien under ét .

( 5 ) Periodens udgang i forhold til tolv maaneder tidligere .

Den massive forbedring i Faellesskabets internationale konkurrenceevne medfoerte imidlertid et udlignende skift i efterspoergselsmoenstret , saaledes at eksporten til markeder uden for EF nu sandsynligvis vil stige , med 4,5 % for 1981 som helhed , sammenlignet med de 2,5 % som ventedes for et aar siden . Til trods for forringelsen i bytteforholdet vil underskuddet paa betalingsbalancens loebende poster forblive paa samme niveau som i 1980 ( 1,2 % af BNP ) .

Det lavere aktivitetsniveau og den oegende stigning i arbejdskraftudbudet har ogsaa medvirket til , at arbejdsloesheden er steget , men den arbejdsloeshedsprocent paa 7,8 , der nu forventes for 1981 som helhed , overstiger den tidligere prognose paa 6,8 % med en stoerre margen , end det kunne forventes med udgangspunkt i de historiske produktions/beskaeftigelsesrelationer .

For saa vidt angaar pengepolitikken , synes det nu at vaere sandsynligt , at pengeforsyningen vil vaere vokset med gennemsnitlig 11 % i Faellesskabet som helhed , i forhold til skoennet paa 9 % for 1981 i den seneste aarsberetning . Tyskland har holdt stigningen i pengemaengden inden for det tilsigtede interval , mens visse andre lande synes at overskride de i den seneste aarsrapport forventede stigningstakter .

For budgetpolitikkens vedkommende har den forsinkede bedring betydet en tendens til en automatisk stigning i underskuddet , som foelge af mindre skatteindtaegter og stoerre udgifter , typisk til arbejdsloeshedsunderstoettelse og hoejere renter . Disse faktorer ville normalt faa underskuddet paa statsbudgettet til at stige med ca . 1,5 % af BNP , men regeringerne har imidlertid truffet foranstaltninger for at begraense denne stigning i et omfang svarende til ca . 1 % af BNP ; det gennemsnitlige underskud er saaledes i oejeblikket paa 4,4 % af BNP i forhold til de 3,9 % , der forventedes i den forrige aarsberetning .

Det europaeiske monetaere System har fortsat fungeret tiltredsstillende i 1980-1981 , i og med at valutakursvariabiliteten er forblevet betydelig lavere end i forrige tiaar ( jf . tabel 2 ) . De to centralkursjusteringer , vedtaget henholdsvis den 22 . marts og den 4 . oktober 1981 ( jf . tabel 3 ) , har bekraeftet systemets evne til at gennemfoere ordnede justeringer i overensstemmelse med grundlaeggende oekonomiske kriterier , samt at forebygge tilfaeldige og irrationelle valutakursudsving .

Konvergensen med hensyn til de grundlaeggende oekonomiske forhold har imidlertid vaeret meget svagere og i realiteten ganske utilstraekkelig . Divergensen i inflationstakterne ( som maalt ved standardafvigelsen af stigningen i forbrugerpriserne ) er i 1980 og 1981 steget til et endnu hoejere niveau end det , der konstateredes i 1975/76 efter det foerste olieprischok . Der er inden for budgetpolitikken i 1980 og 1981 sket en foroegelse af divergensen ( som ogsaa indiceret i tabel 2 ved standardafvigelsen af statens underskud som en andel af BNP ) i forhold til gennemsnittet for de foregaaende tiaar , og denne divergens er endda meget stoerre , hvis man sammenligner med 60erne . Selv om det kan forventes , at der eksisterer strukturelle forskelle mellem medlemsstaternes budgetter , er det alligevel vanskeligt at forene de store forskelle , der hersker med hensyn til budgetpolitikkens tilpasning , til et chok som f.eks . olieprisstigningerne med den tilsigtede kursstabilitet inden for EMS . Der eksisterer stadigvaek forskelle i graden af tilpasning til det foerste olieprischok paa det reelle loenniveau .

TABEL 2

Indikatorer for konvergens og divergens i Faellesskabet 1960-1982

* BNP per capita variationskoefficient * Standardafvigelse i forbrugerpriser % aendring * Standardafvigelse i BNP deflator % aendring * Vekselkursaendringer ( gen . sn . ) ( 1 ) * Standardafvigelse i det offentliges nettolaantagning % af BNP * Standardafvigelse i pengeforsyning % aendring *

* Koebekraftparitet * Loebende valutakurs * * * Faellesskab af ti * Det europaeiske monetaere System * * *

1960-1970 * 12,4 * 18,8 * 1,4 * 1,7 * 1,1 * 1,0 * 1,9 * 3,3 *

1970-1980 14,6 * 26,4 * 3,6 * 4,3 * 4,0 * 3,7 * 3,7 * 5,1 *

1979 * 15,7 * 29,5 * 4,8 * 4,9 * 2,7 * 1,8 * 3,7 * 5,4 *

1980 * 15,2 * 23,6 * 6,2 * 6,2 * 4,6 * 2,4 * 3,9 * 4,9 *

1981 * 15,3 * 20,9 ( 3 ) * 6,0 * 6,1 * 3,2 ( 2 ) * 2,1 ( 2 ) * 4,4 * 3,9 *

1982 ( skoen ) * 15,8 * - * 5,5 * 5,6 * - * - * 4,4 * 3,8 *

( 1 ) Variationskoefficient ( standardafvigelse divideret med gennemsnit ) .

Gen . sn . = gennemsnitlig aendring i forhold til foregaaende aar af valutaer i forhold til ECU .

( 2 ) Aarets foerste halvdel .

( 3 ) Kurserne medio 1981 .

Kilde : Kommissionens tjenestegrene for De europaeiske Faellesskaber .

( ii ) 1982 : Udsigterne til et opsving

Tre faktorer er afgoerende for udviklingen for det kommende aar : arten af det konjunkturopsving , der sandsynligvis vil ske fra nu af og frem til midten af 1982 , arten af de betydelige risici , der knytter sig til disse udsigter for den umiddelbare fremtid , samt arten af det udviklingsmoenster paa mellemlangt sigt , som oekonomierne i Faellesskabet vil foelge efter udloebet af 1982 .

Der synes allerede nu at vaere et vist konjunkturopsving paa vej . Faellesskabets konjunkturundersoegelser tyder herpaa , selv om opsvinget stadig efter al sandsynlighed vil vaere af ret moderat hastighed . For 1982 som helhed vil BNP formodentlig stige ca . 2 % i forhold til 1981 men vaekstraten vil gradvis oeges til 2 1/2 til 3 % i loebet af aaret . Eksporten forventes at blive den mest dynamiske efterspoergselskomponent ( plus 6 % ) , medens den indenlandske efterspoergsel vil stige med kun 1,5 % . Stigningstakten for forbrugerpriserne forventes at aftage til ca . 10,5 % for aaret som helhed , og underskuddet paa betalingsbalancens loebende poster vil blive reduceret til 0,9 % af BNP . Pengeforsyningen vil stige i et noget aftagende tempo , mens det offentliges underskud paa basis af de hidtil kendte budgetplaner forventes at ville mindskes en smule til 4,1 % i gennemsnit af BNP . Arbejdsloesheden forventes at ville stabiliseres i anden halvdel af 1982 paa ca . 8,5 % .

Forudsat at man kan undgaa yderligere negative paavirkninger , vil der indtraede et konjunkturopsving i loebet af de kommende tolv maaneder ; spoergsmaalet er imidlertid , hvorvidt Faellesskabets oekonomi herefter vil have bevaeget sig ind i en vaekstfase , der baade vil vaere holdbar og tilstraekkelig staerk til at nedbringe arbejdsloesheden . Der findes langt fra noget entydigt svar herpaa . Det forrige konjunkturopsving ( 1978-1979 ) broed sammen efter to aar med en vaekst paa 3,5 % , og under denne opsvingsfase var det lige netop lykkedes at stabilisere arbejdsloesheden . Ganske vist var den umiddelbare aarsag til sammenbruddet det andet olieprischok , men det var ligeledes sandt , at udnyttelsesgraden for fysisk kapacitet inden for mange industrier var hoej , isaer som foelges op af fundamentale aendringer i strukturerne i den europaeiske oekonomi , og at der kraeves en betydelig indsats fra arbejdsmarkedets parter , saafremt den skal foere til en nedgang i arbejdsloesheden .

TABEL 3

Valutakursjusteringer i Det europaeiske monetaere System i 1981

Valuta * Revaluering ( + ) eller devaluering ( - ) af bilaterale centralkurser * AEndringer i de effektive valutakurser som foelge af aendringerne i centralkurserne ( 2 ) *

* 22 . marts 1981 * 4 . oktober 1981 * 22 . marts 1981 * 4 . oktober 1981 *

DM * 0 * + 5,5 * + 1,4 * + 5,9 *

Fl . * 0 * + 5,5 * + 0,6 * + 3,7 *

Dkr . * 0 * 0 * + 0,9 * - 2,5 *

Bfr./lfr . * 0 * 0 * + 0,6 * - 1,8 *

I Pund * 0 * 0 * + 0,6 * - 1,4 *

Ffr . * 0 * - 3 * + 1,8 * - 4,5 *

Lire * - 6 * - 3 * - 6,0 * - 4,6 *

( Pund ) ( 1 ) * ( + 22,7 ) * ( - 9,9 ) * - * - *

( 1 ) Pund sterling er medregnet i ECU , men deltager ikke i valutakursmekanismen i EMS . Af tekniske aarsager tilskrives pundet en fiktiv central kurs i systemet , og ved hver af de to kursjusteringer blev denne kurs bragt paa linje med pundets markedskurs i forhold til en referencevaluta sidste dag foer kursjusteringen ( fl . den 22 . marts og dkr . den 4 . oktober ) .

( 2 ) I forhold til valutaer , som deltager i valutakursmekanismen i EMS .

3 . HOVEDLINJERNE FOR DEN OEKONOMISKE POLITIK INDEN FOR FAELLESSKABET

Retningslinjerne for den oekonomiske politik inden for Faellesskabet i den kommende tid kan udstikkes paa tre omraader :

( i ) oejeblikkelige oekonomisk-politiske problemer knyttet til den valutariske udvikling og herunder isaer EMS kursjusteringen den 4 . oktober 1981 . Udover spoergsmaalet om den permanente styring af pengepolitikken omfatter dette beslutninger med hensyn til budgetterne og i adskillige tilfaelde fastsaettelsen af de pengepolitiske maalsaetninger for 1982 og , mere generelt , loenforhandlinger for den kommende overenskomstperiode ;

( ii ) spoergsmaalet om , hvorledes institutionernes struktur og principperne i den oekonomiske politik boer forbedres , navnlig med henblik paa at modvirke tendensen til oegede forskelle i medlemsstaternes finanspolitik og omkostningsudvikling ;

( iii ) spoergsmaalet om , hvorledes Faellesskabet i en aarraekke kan opfylde sit grundlaeggende behov for stoerre investeringer og oeget konkurrencedygtig beskaeftigelse .

( i ) De oejeblikkelige oekonomisk-politiske problemer efter EMS valutakursjusteringerne i oktober

Justeringen af EMS centralkurserne den 4 . oktober var et udtryk for en sund styring af systemet . Ganske vist maa de divergenser , som var aarsag til justeringen , modvirkes mere effektivt , men justeringen var i fuld overensstemmelse med systemets regler ; de deltagende lande er fortsat beskyttet mod tilfaeldige eller overdrevne indbyrdes valutakursbevaegelser . I den periode , som ligger umiddelbart forude , maa den oekonomiske politik tilpasses paa to maader :

a ) Faellesskabet maa laegge sig fast paa en strategi , som evner at fastholde sejlretningen under yderst urolige valutariske forhold ;

b ) den interne oekonomiske politik for 1982 maa udformes med henblik paa at drage fordel af valutakursaendringerne og bringe Faellesskabet ind i et staerkere oekonomisk opsving i loebet af det kommende aar .

For at opnaa sin maalsaetning maa den interne oekonomiske politik inden for Faellesskabet foeres paa en saadan maade , at den dels stoetter valutapolitikken og dels styrker sammenhaengen medlemsstaterne imellem efter EMS kursjusteringen med henblik paa noedvendigheden af en stigende konvergens .

I praksis er dette en yderst kompliceret opgave , som omfatter en raekke kontroversielle spoergsmaal . Noeglebeslutningerne traeffes i forbindelse med budgetforslagene for 1982 , som i visse tilfaelde allerede er forelagt de nationale parlamenter , i forbindelse med de stoerre medlemsstaters fastsaettelse af maal for pengepolitikken i 1982 ( dette sker i efteraaret ) , og i forbindelse med de kommende forhandlinger om overenskomster for den kommende periode - i visse tilfaelde for et aar , som f.eks . i Forbundsrepublikken Tyskland , i andre tilfaelde for op til tre aar som i Italien . Vanskelighederne hidroerer fra , at disse tre hovedvariabler i beslutningsprocessen - budgetter , penge og indkomster - i en optimal udformning af faellesskabspolitikken maa afstemmes noeje inden for de enkelte lande og mellem landene indbyrdes . Desuden er flere typer af beslutningsorganer naturligvis involveret paa disse tre omraader ( disse institutionelle spoergsmaal uddybes naermere i den efterfoelgende del ) .

Udsigterne for 1982 praeges foerst og fremmest af forholdet mellem finans - og pengepolitikken . Saafremt man gennem finanspolitikken tillader et voksende underskud , vil de aktivitetsfremmende virkninger af en nedbringelse af underskuddene gennem finanspolitikken sandsynligvis blive naesten udlignet af stigende rentesatser ; omvendt vil de kontraktive virkninger af en nedbringelse af underskuddene gennem finanspolitikken sandsynligvis blive udlignet af faldende rentesatser .

Desuden er det noedvendigt at lade den justering , der er forlagt inden for EMS , foelge op af justeringer i de enkelte landes politik . De revaluerende landes stabiliseringspolitik styrkes og udsigterne til en rentesaenkning for disse lande bedres , hvilket formodentlig vil understoette deres realoekonomiske udvikling . De devaluerende lande boer udnytte de nuvaerende muligheder for at foretage en hurtigere udenrigsoekonomisk justering , hvilket betyder , at de i hoejere grad maa bestraede sig paa at undgaa omkostningsstigninger , at der maa foeres en strammere finanspolitik , og at der maa foeres en saadan pengepolitik , at de nye centralkurser kan opretholdes .

Under de nuvaerende omstaendigheder kan den nedskaering af det tyske underskud , der sandsynligvis vil finde sted , bidrage betydeligt til en saenkning af det tyske realrenteniveau , der er hoejt . Virkningen paa renteniveauet , om end vanskelig at kvantificere , kan taenkes at blive saerlig kraftig som foelge af de allerede omtalte valutaforhold .

Men for at dette kan vaere tilfaeldet , skal andre betingelser vaere opfyldt :

i ) overdrivelser boer undgaas i stabiliseringen af de offentlige finanser ; og

ii ) konvergens i alle medlemsstaternes metoder , hvilket betyder ensartede , men ikke identiske politiske tilpasninger .

Der er risiko for overdreven stabilisering i det omfang , finanspolitiske foranstaltninger nedbringer efterspoergslen og medfoerer en afmatning i aktiviteten ; dette medfoerer automatisk en stigning i budgetunderskuddet , hvilket foerer til nye restriktive foranstaltninger , saaledes at de fastlagte maalsaetninger for budgetsaldoen kan opfyldes . Det kan naesten ikke undgaas , at en nedbringelse af budgetunderskuddene vil faa en kontraktiv virkning paa efterspoergslen , men dette kan udlignes af virkningerne af pengepolitikken og den udenlandske efterspoergsel . Der er stor risiko for afmatning , naar de finanspolitiske foranstaltninger er alt for omfattende i forhold til den oenskede rentesaenkning , eller naar de ledsages af betydelig overvurdering af valutaen , eller af omkostningsstigninger , der forringer konkurrenceevnen . Det er derfor ikke let at vurdere , om restriktive finanspolitiske foranstaltninger er deflatoriske . Meget afhaenger af de pengepolitiske forhold , og af spoergsmaalet om , hvorvidt arbejdsmarkedets parter stoetter eller modarbejder stabiliserings - og justeringspolitikken i deres overenskomster .

Medlemsstaternes finanspolitiske foranstaltninger maa vaere mere konvergerende , saafremt alle skal drage fordel af den oenskede rentesaenkning ; ellers vil fordelene , i bedste fald , blive ulige fordelt , og i vaerste fald vil hele planen risikere at blive ineffektiv , blandt andet ved , at der paa ny opstaar spaendinger mellem valutakurserne . For Nederlandenes vedkommende forekommer 1982-budgetforslaget i overenstemmelse med den tyske strategi med hensyn til budgetsaldoen , selv om beskatningen og de offentlige udgifter har et betydelig stoerre omfang i Nederlandene . I 1981 kunne der spores staerkt divergerende tendenser i Belgien , Danmark , Irland og Italien , hvor budgetunderskuddene blev ekstremt store . I 1982 skulle disse landes finanspolitik i det mindste begynde en tilbagevenden til mere moderate stoerrelser . De hidtil offentliggjorte budgetforslag er naeppe mere end et foerste skridt i denne retning . Regeringerne boer under ingen omstaendigheder overskride fastlagte graenser , saaledes som det skete i 1981 . Valutakursjusteringen goer det tvaertimod muligt at formulere mere ambitioese budgetstabiliseringsmaalsaetninger . Frankrig er i en ganske saerlig situation , idet det i 1980 var det eneste land , der havde en ubetydelig budgetsaldo . Siden er landets underskud steget hastigt , men det budgetterede underskud for 1982 er fortsat lavere end faellesskabsgennemsnittet , udtrykt som en andel af BNP . Regeringen maa meget noeje kontrollere raekkevidden af finanspolitiske aendringer . Ydermere goer EMS-justeringen det nu muligt for eksporten at udoeve en del af den efterspoergselsstimulans , som oprindelig antages at skulle udgaa fra 1982-budgettet .

Inden for rammerne af de vedtagne budgetter for 1982 er det en faelles prioritet for samtlige medlemsstater , at der afsaettes bevillinger til de noedvendige udgifter til beskaeftigelsesprogrammer og til investeringsfremmende foranstaltninger . Dette vil kraeve aendringer i de nuvaerende programmer for loebende offentlige udgifter , for at undgaa overskridelse af de samlede finansielle rammer . Der kan foretages betydelige aendringer , uden at livsvigtige offentlige tjenester derved svaekkes . De demografiske aendringer , der er ved at ske , betyder for eksempel at der boer foretages en omfordeling af midlerne for skolevaesenet til faglig uddannelse , efterhaanden som puklen i generationsmoenstret skrider frem . Socialforsikringsbudgetterne boer imidlertid analyseres med henblik paa at begraense deres vaekst , overveje finansieringsmetoder og oege effektiviteten af daekningen .

Ved fastlaeggelsen af de pengepolitiske maalsaetninger for 1982 ville det i princippet vaere oenskeligt , at uddybe de konsultationer , der foeres inden for Faellesskabet , foer centralbankerne fastlaegger deres politik inden for rammerne af den nationale institutionelle rollefordeling . I 1981 vil mange centralbanker , med undtagelse af Bundesbank , overskride de fastlagte maal for penge - og kreditudvidelsen , eller de graenser , som Kommissionen forudsagde i sidste aars oekonomiske aarsoversigt . De pengepolitiske aggregater maa i 1982 holdes inden for saadanne graenser , at inflationstakten kan nedbringes , hvilket igen vil bidrage til en saenkning af de nominelle rentesatser uden at medfoere fare for de nye EMS-centralkurser .

Der er i Faellesskabet enighed om , at der omgaaende og afgoerende maa saettes ind for at nedbringe arbejdsloesheden . En finansiel strategi vil her vaere nyttig . Inden for denne finansielle strategi maa der foretages flere omfattende direkte indgreb paa arbejdsmarkedet , og disse behandles naermere nedenfor . Erfaringerne i Forbundsrepublikken Tyskland efter det foerste olieprischok og i Japan for nylig viser , hvorledes de stoerre oekonomiske problemer kan loeses , saafremt der sker en hurtig og omfattende tilpasning af loenomkostningerne til den nye situation . I den nuvaerende situation er Europa blevet meget mere konkurrencedygtigt som foelge af valutakursaendringer over for dollar og yen kombineret med en intern kursjustering inden for EMS . Dette frembyder en maerkbar fordel for den europaeiske industri samt for skabelsen af arbejdspladser . I de kommende overenskomstforhandlinger maa arbejdsmarkedets parter afgoere , om den forbedrede konkurrenceevne skal opretholdes , og bidrage til , at inflationen og renteniveauet bringes ned ; dette forudsaetter i flere lande , at man accepterer stigninger i realloennen , der for en periode ligger under vaeksten i produktiviteten , saaledes at oekonomien kan vende tilbage til forbedrede investerings - og vaekstresultater .

( ii ) Overvindelse af hindringer for bedre konvergens i penge - og finanspolitikken samt i indkomsterne

I de seneste to aar har udviklingen vaeret praeget af stabilitet i de nominelle valutakurser , men divergenser i finanspolitikken samt i pris - og omkostningsudviklingen . Disse modsaetningsforhold kan goere sig gaeldende i et stykke tid , men kun paa bekostning af stoerre oekonomiske forvridninger , for eksempel stoerre uligevaegt paa betalingsbalancen og stigende reale rentesatser i lande med store budgetunderskud eller af forsoeg paa kontrol med kapitalbevaegelser . Paa et vist stadium maa de dog udlignes af valutakursaendringer , som bekraeftet af de seneste erfaringer .

Manglen paa balanceret fremgang i stabiliseringspolitikken foranledigede Kommissionen til i sin meddelelse af 1 . juli at anbefale , at der i en raekke lande blev gennemfoert accelererede programmer for oekonomisk tilpasning med saerlig vaegt paa stabilisering af de offentlige finanser og af indkomsterne . Denne generelle meddelelse blev efterfulgt af en meddelelse om principperne for dyrtidsregulering og to henstillinger vedroerende den oekonomiske politik i Belgien og Italien .

Der er generel enighed om , at det er noedvendigt at stoette de faelles bestraebelser for at stabilisere pengeforholdene gennem en hoejere grad af konvergens med hensyn til finanspolitik og indkomstudvikling . Man maa derfor vaere mere opmaerksom paa , hvorledes institutionelle eller endog ledelsesmaessige faktorer paavirker den maade , hvorpaa oekonomien reagerer over for begivenheder , der kan saette divergensprocessen i gang , navnlig :

a ) arbejdsgivernes og arbejdstagernes reaktioner paa et prischok i deres loenforhandlinger ;

b ) de pengepolitiske myndigheders reaktioner paa oeget efterspoergsel efter kreditter ; og

c ) de finanspolitiske myndigheders reaktioner , saafremt de faktiske udfald har tendens til at afvige fra de oprindelige planer .

Hvad angaar loenninger anvendes der flere forskellige systemer inden for Faellesskabet : i nogle tilfaelde forhandles der om pengeloennen , der fastsaettes for mindst et aar , og i andre tilfaelde vil priserne slaa igennem i loenningerne med en frist paa ned til to maaneder som foelge af en automatisk dyrtidsreguleringsordning .

Med hensyn til dyrtidsregulering er det i den aarsberetning , som Raadet vedtog sidste aar , anfoert , at regeringerne stort set er enige om , at det maa undgaas , at olieprisstigningerne slaar igennem i indkomsterne . Nogle af de lande , der traditionelt anvender dyrtidsregulering , har taget visse skridt til at begraense den automatiske afsmitning af stigninger i olieprisen og i den indirekte beskatning ( Nederlandene , Danmark ) . Men i andre lande har man ikke aendret praksis ( jf . Kommissionens henstillinger til Belgien og Italien ) . Raadet bemaerker sig , at Det europaeiske Raad i marts gav udtryk for , at det naerede betaenkeligheder paa dette punkt , og at Kommissionen fulgte dette op med en generel meddelelse med foelgende fire konklusioner :

( i ) hvor princippet om dyrtidsregulering af loenningerne er i kraft , skal reguleringspristallet ikke omfatte virkningerne af faktorer , som virksomhederne ikke har kontrol over ( bytteforholdet , indirekte beskatning osv . ) ;

( ii ) loentilpasninger boer kun foretages med visse forsinkelser , og ikke mere end to gange aarligt ;

( iii ) i de tilfaelde , hvor inflationstakten ligger betydeligt over faellesskabsgennemsnittet , boer dyrtidsreguleringen begraenses til en bestemt sats , for eksempel den gennemsnitlige inflationstakt for Faellesskabet ;

( iv ) man kan paa en enkelt maade foretage en midlertidig tilpasning til en kraftig stigning i inflationen , nemlig ved ikke at lade et vist antal dyrtidsportioner komme til udbetaling .

Hvad angaar pengepolitik , straekker forskellene i holdningerne fra et system , hvor myndighederne forpligter sig til at opfylde specificerede maalsaetninger og forventes at opfylde disse , til systemer , hvor de pengepolitiske myndigheder - paa baggrund af erfaringer fra tidligere - stoetter virksomheder i vanskeligheder eller yder laan til regeringen , saafremt markedsforholdene er blevet vanskeligere . Problemer med hensyn til divergenser i pengepolitikken har hidtil vaeret forholdsvis begraensede , for saa vidt som de i EMS deltagende medlemsstater , der tidligere deltog i slangesamarbejdet , har indstillet sig paa at gennemfoere den noedvendige pengepolitiske disciplin . Problemerne for disse lande bestaar snarere i en effektiv pengepolitisk styring kombineret med virkningsloese bestraebelser paa loentilbageholdenhed og finanspolitisk styring . Men der findes ogsaa i Faellesskabet tilfaelde , hvor det er noedvendigt at afklare de pengepolitiske myndigheders ansvar , f.eks . Graekenland . I Italien er visse reformer nu under indfoerelse . Desuden maa det i den kommende tid forhindres , at den hidtidige pengepolitiske disciplin gaar i oploesning ( Frankrig ) .

Hvad angaar finanspolitikken er de faktorer , der medfoerer divergerende resultater , de mest komplicerede . De variable stoerrelser er her :

a ) den tid , der gaar , foer de vaesentlige statistiske oplysninger foreligger ;

b ) de finanspolitiske muligheder for kontrol af overskridelser ;

c ) de i lovgivningen fastsatte procedurer for styring og tilpasning ; og

d ) de politiske myndigheders vilje til klart at udtrykke de finanspolitiske maalsaetninger og goere dem trovaerdige .

I praksis har det stoerste problem i det seneste aar vaeret vurderingen af , hvornaar de saakaldte " automatiske stabilisatorer " skulle modvirkes gennem nedskaeringer i udgifterne eller lovgivningsmaessige aendringer . Dette udtryks normative egenskaber maa korrigeres , hvad angaar lande , hvis udgangsposition er en alvorlig finansiel uligevaegt , for eksempel lande med meget store offentlige underskud ( Belgien , Danmark , Italien , Irland ) . Det maa forudses , at der opstaar uligevaegt i oekonomier med store offentlige underskud , navnlig naar disse underskud ledsages af en hoej inflation eller hoeje reale rentesatser . De farer , der er forbundet med de " automatiske destabilisatorer " og navnlig den hastighed og lethed , hvormed budgetunderskuddene for nylig er steget betydeligt , understreger , hvor vigtigt det er , at en raekke lande aendrer deres systemer for budgetkontrol . I ovennaevnte fire lande , hvis offentlige underskud nu er naaet op paa eller er taet ved 10 % af BNP , er udviklingen afgoerende ude af trit med Faellesskabets gennemsnit .

( iii ) Kravet om at oege investeringer og beskaeftigelse

Stigningen i arbejdsloesheden til 8 % er nu det stoerste af EFs oekonomiske problemer . Det lave niveau for investeringerne , der er faldet ca . 2 % i forhold til BNP i aarene efter det foerste oliechok , sammenlignet med den forudgaaende femaarsperiode , og stigningen i den demografiske foroegelse af arbejdsstyrken til knap 1 % om aaret , bestemmer omfanget af opgaven med at oprette nye arbejdspladser for en betydelig andel af de arbejdsloese . Disse spoergsmaal har en central placering i forslaget til det femte program paa mellemlang sigt ( 1981-1985 ) som Kommissionen i juli fremsendte til Raadet ( 2 ) .

En nedgang i arbejdsloesheden i EF kan ikke ske tilfredsstillende uden en massiv fornyelse og udvidelse af den produktive kapital . Medens de forholdsvis hoeje rentesatser paa mellemlangt sigt vil kunne bevirke en gavnlig substitution af kapital , boer EFs strategi stadig gaa at foretage nye investeringer . Den eneste industristrategi , der kan kombineres med en lav investeringskvote , er en politik , der bestaar i at svaekke produktiviteten , det teknologiske niveau og indkomstniveauet i forhold til de udenlandske konkurrenter ; og det er ikke en politik , som EF oensker at foere .

Forbedring af investering og beskaeftigelse kraever anvendelse af adskillige politiske instrumenter og opfyldelsen af adskillige indirekte forudsaetninger . Det vil dog under alle omstaendigheder vaere en yderst vanskelig opgave at vende de nuvaerende investeringstendenser .

En foerste grundlaeggende faktor , nemlig loenomkostningerne i forhold til konkurrenternes , er blevet betydeligt aendret i det sidste aar som foelge af ECUens depreciering over for dollar og yen . Saaledes vil EFs gennemsnitlige loenomkostninger pr . produceret enhed ( i forhold til dets konkurrenter , udtrykt i dollar ) sandsynligvis falde 14 1/2 % i 1981 , hvorimod de vil stige 14 % i USA og 10 1/2 % i Japan ( jf . tabel 14 ) . EF maa nu benytte lejligheden til at opnaa en hurtig justering af betalingsbalancen . For at opnaa dette , maa den oegede konkurrenceevne for EFs producenter give sig udslag i en kraftig stigning af salget for at genvinde mistede markedsandele baade inden for EF og paa markeder i tredjelande . Oeget salg maa nu bidrage til at oege udbyttene og foere til en ny boelge af investeringer med henblik paa at oege kapaciteten og beskaeftigelsen . Det tager adskillige aar at gennemfoere hele denne proces .

Kapitalomkostningerne og mulighederne for at opnaa risikovillig kapital er en anden fundamental faktor . For at stimulere investeringerne er det vigtigt , at renteniveauet falder , men dette kan ikke ske enkelt eller ved paabud . Hvad angaar de meget hoeje realrenter , f.eks . af en stoerrelsesorden 5 til 9 % i nogle lande ( isaer Belgien , Danmark , Forbundsrepublikken Tyskland og Nederlandene ) , sammenlignet med et gennemsnit paa ca . 2 1/2 % over en laengere periode , maa disse reduceres betydeligt for at skabe grundlag for oegede investeringer . En nedbringelse af disse meget hoeje realrenter vil i foerste instans hidroere fra en normalisering af de internationale valutaforhold , men for nogle EF-lande vil dette kraeve en stoerre indsats med henblik paa at nedsaette budgetunderkuddene .

Imidlertid er meget lave eller endog negative realrenter ikke en god recept for at fremme investeringer og vaekst . Opsparingen maa foroeges og i stigende grad kanaliseres mod risikovillig anvendelse snarere end mod statsobligationer , der i oejeblikket dominerer mange kapitalmarkeder .

Regeringerne boer undersoege mulighederne for en tilpasning af bestemmelserne for beskatning af erhvervslivet , kapitalmarkederne og stoetteordninger for investeringer og opsparing . Ydermere goer inflationen det vanskeligt at foretage en korrekt vurdering af kapitalomkostningerne og effektiviteten af stoetteordninger og skattelettelser . F.eks . er vaerdien af et investeringsincitament forringet inden for omraader , hvor loensomheden er lille eller endog negativ og udsigterne ringe , isaer hvad angaar de saerlige skattemaessige afskrivninger . Efterhaanden som inflationen er steget , er vaerdien af de ekstra afskrivninger blevet mindre . Endvidere har inflationen og den lave loensomhed haft en tendens til at virke begraensende paa udbudet af risikovillig kapital , der er noedvendig for at oege beskaeftigelsen . Fremgangsmaaderne vedroerende investeringsstoette er for komplicerede og for forskellige fra land til land til , at der kan opstilles enkle generaliseringer . Ikke desto mindre synes der at vaere grundlag for at kunne fremsaette to teser . For det foerste boer , paa baggrund af den nuvaerende prioritering af behovet for at foretage store investeringer , de nuvaerende finansielle incitamenter til kapitaldannelse og innovation mindst opretholdes i faste priser . Men det har for det andet vist sig , at mange stoetteordninger med forskellige politiske maalsaetninger er en kilde til modsaetningsforhold og ineffektivitet . Besparelser opnaaet ved at hoejne udbyttet af de penge , der anvendes til investeringsstoette , er en lovende opgave for de paagaeldende myndigheder .

Nedgangen i arbejdsloesheden maa isaer hidroere fra skabelse af arbejdspladser i nye vaekstfremmende industrier og servicesektorer . I mange af de nyeste og mest lovende industrier , f.eks . mikroelektronik , er EFs internationale stilling ikke saa staerk , som den burde vaere . For at opbygge et ny industrielt grundlag maa virksomhederne , regeringerne og Faellesskabet arbejde sammen inden for rammerne af en omfattende strategi , omfattende forskning og udvikling , erhvervslivets strukturer og udenrigshandelspolitik og det offentliges indkoebspolitik . Der findes allerede eksempler paa succes som f.eks . Airbus' genvinding af betydelige andele af verdensmarkedet inden for sit omraade af luftfartsindustrien . EF maa foersteprioritere en stimulering af kapaciteten i den europaeiske industri , saaledes at den i de kommende ti aar kan komme til at spille en hovedrolle paa verdensmarkederne inden for den vigtigste avancerede teknologi .

EFs industripolitik maa gaa ud paa at opnaa det , de enkelte medlemsster ikke kan opnaa alene , i sammenligning med De forenede Stater og Japan . Udnyttelsen af Europas kontinentale dimension boer ikke noedvendigvis afhaenge af offentlig intervention paa EF-niveau . Det boer imidlertid sikres , at denne proces lettes gennem alle EFs relevante politiske ansvarsomraader . Foerst er det noedvendigt med en yderligere forbedring af det internationale markeds aabenhed . For det andet maa anvendelsen af statsstoette kontrolleres for at forhindre en opdeling af markedet og national forskelsbehandling . For det tredje boer EF , hver gang det er noedvendigt , stimulere opbygningen af en avanceret europaeisk industrikapacitet . For det fjerde boer EFs egne finansieringsmuligheder fortsat tilvejebringe stoette til investeringer og strukturelle tilpasninger i de omraader , som EF har givet en fortrinsstilling . Dette beroerer baade laanemidler og de strukturelle fonde , der er opfoert paa EFs budget , og hvis politik i oejeblikket er til ny behandling . EF boer endvidere fremme udviklingen af smaa og mellemstore virksomheder , tildels ved at lette deres adgang til at opnaa finansiering fra EF ved anvendelsen af globallaan til passende kreditformidlende organer .

I medlemsstaterne er der nu ved at blive taget mange detaljeret udformede initiativer for at fremme skabelsen af arbejdspladser i smaa enheder . Denne velsete udviklingstendens boer bygge paa det bidrag som forskellige virksomhedstyper , herunder ogsaa kooperative virksomheder , kan yde til beskaeftigelsen , isaer gennem udnyttelsen af lokale aktivitetsmuligheder . Herved aabnes et nyt spillerum for en fleksibel tilpasning af oekonomien til nye markeder .

Behovene for en mere vaegtig energipolitik i EF tilvejebringer en vigtig bestanddel i strategien med henblik paa at oege investeringer og beskaeftigelse . Et omfattende udkast er senest blevet foreslaaet af Kommissionen i meddelelsen " Udviklingen af en energipolitik for Faellesskabet " ( KOM(81 ) 540 , 23 . september 1981 ) . Raadet bemaerker sig , at Kommissionen foreslaar foelgende vigtigste prioriteter for en EF-aktion :

( i ) at sikre et passende investeringsniveau baede for alternativerne til olie og i en mere rationel energiudnyttelse . Prognoser over investeringer , der vedroerer energisektoren , tyder paa , at omfanget heraf vil stige fra ca . 1,6 % af BNP i dag til 2,2 % i gennemsnit i det kommende tiaar , hvilket svarer til 9 til 10 % af de samlede investeringer eller udgifter paa ca . 500 mia ECU . Kommissionen tvivler paa , at disse prognoser kan realiseres uden gennemfoerelsen af nye aktioner inden for EF . Men selv om de kan , vil energiinvesteringsniveauet stadig kun vaere forholdsvis halvt saa stort som De forenede Staters og 2/3 af Japans ( i alle tilfaelde maalt paa grundlag af energiinvesteringernes andel af BNP ) ;

( ii ) udviklingen af et faelles tiltag til energipriser og -beskatning . Kommissionen er paa det sidste omraade fremkommet med mere detaljerede forslag i en meddelelse vedroerende " beskatning af olieprodukter " ( KOM(81 ) 511 , 9 . september 1981 ) , hvori der foreslaas principper for et samordnet tiltag , der omfatter opstillingen af maalzoner for skattetrykket paa de vigtigste olieprodukter , og principperne for afskaffelsen af undtagelser , subsidier eller nedsatte satser for saerlige brugere . En konstruktiv anvendelse af energibeskatningen kunne blive et af de bedste politiske midler til at fremme de beskaeftigelsesskabende investeringer i oekonomien ;

( iii ) gennemfoerelsen af trovaerdige foranstaltninger med henblik paa at administrere olieforsyningen i EF under kriser ;

( iv ) forstaerke den faelles politik inden for omraaderne forskning , udvikling og teknologi ;

( v ) en yderligere udvikling af faelles initiativer vedroerende eksterne energiforbindelser , isaer i relation til udviklingslandene .

Der vil gaa lang tid , inden der vil vise sig virkninger af de grundlaeggende oekonomiske midler til at afhjaelpe beskaeftigelsen .

Der er imidlertid allerede gjort skridt i EF i retning at en erkendelse af raekkevidden for et faelles og konstruktivt tiltag , bl.a . paa moedet mellem finans - og socialministrene i det faelles raad i juni dette aar . Formandskabets konklusioner fra dette moede var i overensstemmelse med Kommissionens synspunkter om , at det er noedvendigt med et omfattende politisk svar paa den dobbelte udfordring om at skulle nedsaette inflationen og arbejdsloesheden . Der var f.eks . enighed om behovet for at oege beskaeftigelsen paa omraader med teknologisk innovation og i energisektoren og inden for smaa enheder . Den finansielle byrde for arbejdsgiverne hidroerende fra visse metoder til finansiering af den sociale sikring boer overvejes , og en mere gennemskuelig og konsistent analyse af de offentlige udgifters virkning paa beskaeftigelsen og vaeksten er paakraevet . Der er ogsaa enighed om behovet for direkte aktioner for at mindske arbejdsloesheden .

Hvad angaar det saerlig akutte problem med ungdomsarbejdsloeshed , har Kommissionen foert debatten et trin videre ved at foreslaa en faelles maalsaetning i sit forord til det femte program paa mellemlangt sigt : i de kommende fem aar at indfoere foranstaltninger og ordninger , som goer det muligt at sikre alle unge , der forlader skolen , enten et loennet arbejde eller adgang til en erhvervsuddannelse eller kombination af begge dele . Raadet bemaerker sig , at Kommissionen isaer foreslog :

( i ) at sammenligne de erfaringer , der er indhoestet paa nationalt plan paa dette omraade ;

( ii ) at stille krav om , at nationale programmer forelaegges for Faellesskabet inden en bestemt dato ;

( iii ) at der traeffes afgoerelse om Den europaeiske Socialfonds deltagelse i den delvise finansiering af saadanne programmer ;

( iv ) at der med jaevne mellemrum foretages en undersoegelse af de opnaaede resultater .

En omlaegning af arbejdstiden kan ogsaa hjaelpe til at lette arbejdsloeshedsproblemet , samtidig med at der sker en tilpasning i forbindelse med de samfundsmaessige krav om mere fleksible ordninger , f.eks . deltidsarbejde , foertidspensionering , osv . Det maa imidlertid omhyggeligt undgaas , at der sker aendringer i arbejdsvilkaarene , der vil kunne medfoere en betydelig stigning i arbejds - eller kapitalomkostningerne pr . time , og at der udvikler sig staerkt forskellige tendenser i de forskellige medlemsstater , isaer paa en saadan maade , at det vil kunne paavirke konkurrencevilkaarene .

4 . DEN OEKONOMISKE POLITIK I MEDLEMSSTATERNE

I Belgien forvaerredes den oekonomiske situation i 1981 ; afsvaekkelsen af den oekonomiske aktivitet og nedgangen i beskaeftigelsen ledsagedes af en tiltagende stigning i forbrugerpriserne og en forringelse af betalingsbalancens loebende poster .

Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber fandt denne situation foruroligende og rettede den 22 . juli 1981 en henstilling til den belgiske regering om at ivaerksaette foranstaltninger med det formaal at forbedre den valuta - , budget - og indkomstmaessige udvikling .

I begyndelsen af august 1981 vedtog de belgiske myndigheder nogle retningslinjer for udarbejdelsen af statsbudgettet for 1982 , som i overensstemmelse med Kommissionens oenske tilsigter en begraensning af underskuddet paa driftsbudgettet til 200 mia bfr . i 1982 . Disse bestemmelser skulle foere til en mindskelse af den offentlige sektors samlede nettounderskud fra 15,5 % af BNP i 1981 til 13,5 % i 1982 .

De seneste oplysninger vedroerende 1981-budgettets gennemfoerelse tyder paa , at finansieringsbehovet vil blive langt stoerre end angivet i de foreloebige skoen , som blev udarbejdet ved aarets midte . I oevrigt tyder de af de belgiske myndigheder fastlagte retningslinjer paa en kraftigere foroegelse af skatte - og afgiftsbyrden og en mindre reduktion af udgifterne , end Kommissionen havde foreslaaet i sin henstilling .

Under disse omstaendigheder maa det - paa baggrund af ovennaevnte begraensninger og prioriteringer - tilstraebes at holde udgifterne paa 1982-budgettet inden for de fastsatte rammer og forvalte budgettet med en smidighed , der er tilstraekkelig til at foretage udligninger inden for det samlede budget .

I oevrigt har de politiske begivenheder hidtil lagt sig hindrende i vejen for en ivaerksaettelse af de nye retningslinjer for budgetpolitikken og for en fortsaettelse af forhandlingerne med arbejdsmarkedets parter om loentilbageholdenhed og indfoerelse af en smidigere indeksreguleringsordning for visse indkomster , saaledes som Kommissionen havde foreslaaet .

Af hensyn til en varig forbedring af beskaeftigelsessituationen boer en genoptagelse af forhandlingerne snarest foere til et konkret resultat .

De vigtigste forudsaetninger for en styrkelse af Belgiens konkurrenceevne , som er den foerste betingelse for fornyet fremgang , er en nedbringelse af omkostningsniveauet i forhold til de vigtigste konkurrenter samt en omstrukturering af produktionsapparatet , hvilket kraever en kraftig foroegelse af investeringerne . Justeringen af centralkurserne i Det europaeiske monetaere System den 4 . oktober 1981 , aendrer ikke ved den kendsgerning , at hovedvaegten maa laegges paa en intern tilpasning af den belgiske oekonomi .

TABEL 4

Belgien : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

Aar * Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote * Stigning i pengemaengden ( M2H ) ( 4 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 4,8 * 4,0 * 2,2 * 3,2 * 7,6 * + 0,2 * - 1,5 * 13,0 * 8,2 *

1970-1979 * 3,4 * 3,1 * 4,9 * 6,5 * 12,3 * + 0,4 * - 4,3 * 16,8 * 10,9 *

1979 * 2,3 * 1,4 * 8,6 * 3,9 * 6,0 * - 2,9 * - 6,8 * 14,8 * 6,0 *

1980 * 2,4 * 2,6 * 9,3 * 6,4 * 8,8 * - 5,2 * - 9,1 * 15,6 * 2,7 *

1981 ( 1 ) * - 1,0 * 1,4 * 11,6 * 7,5 * 8,8 * - 7,2 - 12,4 * 16,1 * 6,1 *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 4 ) Ved aarets slutning . Indtil 1978 : " Beholdning af penge og finansielle aktiver med en loebetid paa hoejest et aar hos overvejende monetaere institutter " . Siden 1979 : Harmoniseret M2 ( M2H ) .

Danmark formaaede i 1980 og 1981 at nedbringe det loebende betalingsbalanceunderskud betydeligt trods en markant forringelse af bytteforholdet og stigende udgifter til renter og afdrag paa udlandsgaelden . Den gunstige udvikling kan tilskrives en forbedring af konkurrenceevnen , men prisen har vaeret vigende indenlandsk efterspoergsel , der isaer har ramt det private forbrug og boligbyggeriet . Den oekonomiske aktivitet er derfor aftaget og har i 1981 bragt arbejdsloesheden op paa 8,2 % af arbejdsstyrken .

Udsigterne for 1982 antyder et markant opsving i den oekonomiske aktivitet ( vaeksten i BNP vil muligvis naa op paa 3 % paa aarsbasis ) og bekraefter noedvendigheden af fortsat at foere en stram finanspolitik i overensstemmelse med det fleraarige handlingsprogram , der blev vedtaget i slutningen af 1979 . Stigningen i udgifterne vedroerende arbejdsloeshedsbekaempelse , foroegelsen af den offentlige rentebyrde og den relative svaekkelse i skatteindtaegterne som foelge af den oekonomiske afmatning rejser paatraengende budgetpolitiske problemer . Statens laanebehov er vokset fra 17 900 mio dkr . i 1980 til 31 900 mio dkr . i 1981 eller fra 4,8 % til 7,9 % af bruttonationalproduktet og vil i henhold til finanslovforslaget for 1982 formentlig stige til 39 900 mio dkr . eller 8,8 % af BNP . Det vil fremover blive stadig vanskeligere at finansiere et underskud af denne stoerrelse , og rente - og afdragsbyrden vil i stigende grad belaste statens budget . En yderligere foroegelse af budgetunderskuddet vil goere det saerdeles vanskeligt at genoprette balancen over for udlandet . Regeringen boer , for saa vidt angaar de offentlige udgifter , noeje fastholde de retningslinjer , som fastlagdes i forbindelse med det fleraarige handlingsprogram , og ved gennemfoerelsen af finansloven for 1982 goere sit yderste for ikke at oege det nu imoedesete underskud ogsaa i tilfaelde af en mindre gunstig udvikling i det oekonomiske forloeb .

Den offentlige sektors oegede laanebehov og noedvendigheden af at tiltraekke udenlandsk kapital for at finansiere det loebende betalingsbalanceunderskud saetter meget snaevre graenser for pengepolitikkens raaderum .

Den nuvaerende pengepolitik boer viderefoeres , saaledes at vaeksten i den indenlandske likviditet holdes under noeje kontrol , og renteniveauet holdes relativ hoejt .

AEndringerne i dyrtidsreguleringen siden 1979 og tilbageholdenheden i overenskomstkravene paa arbejdsmarkedet har bevirket , at stigningen i pengeindkomsterne er aftaget noget . Fastholdes denne udvikling ikke fremover , kan myndighederne meget vel blive tvunget til at foretage en yderligere stramning af hensyn til den indre og ydre stabilitet .

TABEL 5

Danmark : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

* Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote ( 4 ) * Stigning i pengemaengden M2 ( 5 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 5,1 * 3,8 * 1,2 * 5,3 * 10,2 * - 2,0 * ( 1,4 ) * : * 10,1 *

1970-1979 * 2,8 * 2,2 * 3,3 * 9,4 * 11,6 * - 2,8 * ( + 0,9 ) * 21,3 * 11,0 *

1979 * 3,0 * 2,4 * 5,3 * 9,6 * 9,1 * - 4,5 * - 3,3 * 21,8 * 9,9 *

1980 * - 0,2 * - 0,0 * 6,2 * 11,9 * 9,0 * - 3,8 * - 6,1 * 22,8 * 10,9 *

1981 ( 1 ) * 0,0 * 1,1 * 8,2 * 11,2 * 9,9 * - 3,3 * - 9,8 * 24,6 * 9,3 *

( 1 ) Foreloebigt skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 4 ) Den private sektor .

( 5 ) Ved aarets slutning .

Forbundsrepublikken Tyskland har relativ gode muligheder for at genskabe indre og ydre oekonomisk ligevaegt og opnaa oekonomisk vaekst , som efter et stykke tid vil goere det muligt at vende den ugunstige beskaeftigelsesudvikling . Der har tidligere vaeret en markant forvaerring af baade udenrigsoekonomien og de offentlige budgetter , idet baade den samlede offentlige sektors og forbundsregeringens underskud har ligger langt over det forventede niveau , men der er nu betydelige forbedringer paa vej . Som foelge heraf skulle raaderummet nu vaere stoerre , eftersom betalingsbalancen sandsynligvis vil blive bedret betydeligt og vil vaere den stoerste medvirkende faktor til en vaekst paa 1 til 2 % i 1982 ; vaekstraten skoennes at ville stige i loebet af aaret . Disse udviklingstendenser skulle styrke det allerede lagte grundlag for en bedring af den oekonomiske vaekst og beskaeftigelsessituationen paa mellemlang sigt .

For saa vidt angaar udenrigsoekonomien , har den betydelige svaekkelse af DM frem til midten af 1981 styrket den tyske industris konkurrenceevne , og i 1982 ventes en stor eksportfremgang ; dette er den vaesentligste aarsag til , at den tyske oekonomi kan komme ud af den nuvaerende nedgangsfase . Den seneste styrkelse af DM som led i tilpasningen af centralkurserne inden for EMS , samt DMs staerke stilling over for den amerikanske dollar vil medvirke til at bringe udgifterne til olie og andre importvarer ned ; som foelge heraf ventes inflationspresset at stilne af i 1982 ( til ca . 5 % ) og underskuddet paa betalingsbalancens loebende poster vil blive vaesentligt forbedret i 1982 .

For at skabe oeget tillid og undgaa for stor konkurrence om de knappe midler paa de indenlandske kapitalmarkeder har regeringen truffet foranstaltninger til at reducere den offentlige sektors underskud .

Disse foranstaltninger tager sigte paa at nedbringe forbundsregeringens nettofinansieringsbehov i 1982 til 26,5 mia DM , sammenlignet med et forventet budgetunderskud i 1981 paa ca . 37 mia DM . Dette fald i laanebehovet skyldes hovedsagelig formindskede udgifter og reducerede skattefradrag samt overfoersel af Bundesbanks overskud til forbundsbudgettet . Der foreslaas ligeledes en beskeden skatteforhoejelse . En saadan politik goer det muligt at undgaa for hurtige justeringer , og den er i overensstemmelse med det nye raaderum for pengepolitikken , som der er aabnet mulighed for ved den seneste opskrivning af DM . Under de nuvaerende omstaendigheder kan forudses et fald i den offentlige sektors finansieringsbehov fra over 4 % af BNP i 1981 til 3,5 % af BNP i 1982 .

Bundesbank boer tilstraebe en vaekst i pengemaengden i den oeverste halvdel af det tilkendegivne spillerum ( 4 til 7 % ) , for saa vidt forbedringen af betalingsbalancen fastholdes , inflationstakten saenkes , og denne politik stoettes af udviklingen i de offentlige finanser og loenningerne . Det boer saaledes vaere muligt at udnytte den oparbejdede margen til at saenke renteniveauet . Dette vil faa positiv indvirkning paa de europaeiske kapitalmarkeder og generelt forbedre investeringsklimaet . Udsigterne til lavere rentesatser ville vaere betydelig lysere , saafremt arbejdsmarkedets parter kunne godtage regeringens seneste afgoerelser om loenforhoejelserne i den offentlige lige sektor som generelle retningslinjer for de kommende loenforhandlinger .

De fundamentale omvaeltninger , som det andet olieprischok har foraarsaget , lader formode , at de kommende aars underliggende vaekstrate sandsynligvis vil vaere beskeden sammenlignet med tidligere tiders normer , og at arbejdsloesheden kan forventes at holde sig paa et relativ hoejt niveau , delvis som foelge af en fortsat ugunstig demografisk udvikling i de kommende aar .

Selv om Forbundsrepublikken Tyskland har disse problemer til faelles med andre EF-lande , forventes resultaterne paa laengere sigt , for saa vidt angaar vaekst og inflation , stadig at blive bedre end i de oevrige lande , og dette kunne foere til stoerre divergens mellem medlemslandene . Ikke desto mindre vil en forbedret vaekst for Forbundsrepublikken Tyskland klart vaere til fordel ogsaa for Europa , og dette understreger betydningen af , at der fortsat tages fat paa de mere langsigtede problemer i Forbundsrepublikken Tysklands oekonomi . Energiregningen forventes saaledes fortsat at udgoere en betydelig begraensning i nogen tid frem . En yderligere spredning af energikilderne med henblik paa at mindske afhaengigheden af udenlandske forsyninger , navnlig af olie , er derfor af den allerstoerste betydning . Myndighederne boer sikre et sundt og stabilt klima for virksomhederne og boer saette flere kraefter ind paa at fjerne usikkerheden omkring de fremtidige energiinvesteringer . Der boer satses yderligere paa energisparende foranstaltninger , fortrinsvis paa omraader , hvor disse foranstaltninger er noedvendige med henblik paa at fremme en teknisk udvikling , som skal foeres videre af markedskraefterne , naar foerst de er blevet rentable .

De noedvendige tilpasninger af industristrukturen afhaenger af , om der foretages nye investeringer , der kan sikre , at kapitalapparatet er produktivt , rentabelt og fleksibelt . Analyser af den seneste udvikling i Forbundsrepublikken Tysklands kapitalapparat synes at tyde paa , at mulighederne for at sikre oekonomisk vaekst og bedre beskaeftigelse vil vaere utilstraekkelige i de kommende aar , ligesom analyserne fremhaever noedvendigheden af en hurtig tilpasning i baade kvantitativ og kvalitativ forstand . Den stoerste impuls til en betydelig vaekst i de faste investeringer med henblik paa at udvide og omstrukturere kapitalapparatet boer udgaa fra forbedrede udbudsbetingelser . Den oekonomiske politiks vigtigste maal maa vaere at skabe en bedre generel ramme for oekonomien , saaledes at den fremmer ressourceallokeringen til fordel for investeringerne . Det er ogsaa vigtigt , at de forskellige hindringer for gennemfoerelsen af nye projekter fjernes . I visse tilfaelde er der imidlertid - navnlig hvor investeringerne indebaerer en hoej grad af risiko , men betydelige samfundsoekonomiske fordele ( external benefits ) - meget , der taler for saerlig strukturpolitiske foranstaltninger med henblik paa at faa de industrier , som formodes at ville bidrage til den fremtidige vaekst , til at paatage sig saadanne udgifter . Der er ligeledes behov for at forbedre smaa og mellemstore virksomheders investeringsmuligheder , eftersom disse er meget vigtige instrumenter for tilpasningen , men ofte er handicappede , naar det gaelder om at gennemfoere nye aktiviteter .

Hovedmaalet i Frankrigs nye oekonomiske politik er at mindske arbejdsloesheden og dernaest at skabe en mindre skaev indkomstfordeling . For at naa disse maal soeges den oekonomiske politik tilrettelagt paa en saadan maade , at der ikke opstaar konflikt mellem vaekstmaalsaetningen og inflationsbekaempelsen .

De aktivitetsstimulerende foranstaltninger , der gennemfoeres i overensstemmelse med denne politik , understoetter paa kort sigt det oekonomiske opsving , der begynder at aftegne sig . I begyndelsen af sommeren 1981 blev de foerste foranstaltninger ivaerksat . De vigtigste var en vaesentlig forhoejelse af de laveste loenninger og af visse sociale ydelser , stoette til virksomhederne med henblik paa at afboede virkningerne af omkostningsstigningerne i en i forvejen vanskelig konjunktursituation og en mindre lempelse af kreditkontrollen . Paa trods af den i tillaegsbudgettet fra juli indeholdte forhoejelse af skatterne , saerlig for de hoeje indkomster , vil der som foelge af de naevnte foranstaltninger fremkomme et langt stoerre underskud paa de offentlige finanser i 1981 , end man tidligere havde forudset ; der kan blive tale om en stigning i underskuddet paa lidt over to points af BNP . Desuden forventes disse foranstaltninger at resultere i en foroegelse af pengemaengden paa 13 % i aarets loeb .

TABEL 6

Forbundsrepublikken Tyskland : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

Aar * Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote * Stigning i pengemaengden ( M3 ) ( 4 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 5,2 * 4,3 * 0,9 * 2,6 * 7,6 * + 0,8 * + 0,7 * 10,8 * 10,6 *

1970-1979 * 3,2 * 3,6 * 2,5 * 5,3 * 9,5 * + 0,9 * - 1,4 * 13,8 * 10,1 *

1979 * 4,4 * 2,9 * 3,4 * 4,2 * 5,5 * - 0,7 * - 3,0 * 13,1 * 6,0 *

1980 * 1,9 * 1,0 * 3,3 * 5,4 * 6,5 * - 2,0 * - 3,5 * 13,3 * 6,2 *

1981 ( 1 ) * - 0,3 * 0,7 * 4,7 * 5,8 * 5,6 * - 1,5 * - 4,0 * 14,1 * 5,4 *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 4 ) Ved aarets slutning .

NB : Tallene indtil 1979 i de foerste fire kolonner er beregnet paa grundlag af ENS-definitionerne .

Den oekonomiske politik for 1982 tager sigte paa at forene gennemfoerelsen af konjunkturstimulerende foranstaltninger - hvis tyngdepunkt dog skal flyttes fra forbruget til investeringerne - med serioese bestraebelser for at daempe inflationen , hvilket er blevet endnu mere noedvendigt efter valutatilpasningen den 4 . oktober 1981 . Statsbudgettet for 1982 udviser som foelge af direkte og indirekte beskaeftigelsesfremmende foranstaltninger en kraftig udgiftsstigning , og det vil - ogsaa selv om nogle udgifskraevende foranstaltninger udsaettes - resultere i et stoerre underskud end i 1981 , fordi skattetrykket som helhed vil forblive uaendret , selv om skatten oeges paa formuer og hoeje indkomster . Der er imidlertid truffet beslutning om at oege bidragene til de sociale sikringsordninger som foelge af en forventet kraftig stigning i de sociale udgifter og at holde kreditgivningen til virksomhederne paa et niveau , der er foreneligt med regeringens bestraebelser for at reducere likviditetskoefficienten .

Regeringen har desuden bebudet , at den gennemsnitlige loenstigning i 1982 ikke boer vaere kraftigere end den gennemsnitlige prisstigning , og der er i denne forbindelse indfoert et midlertidigt prisstop for visse varer og tjenesteydelser for at daemme op for prisstigningerne .

Denne politik forventes at resultere i en maerkbar stigning i den indenlandske efterspoergsel , som sammen med den gunstige udvikling i den udenlandske efterspoergsel skulle danne grundlag for en real BNP-vaekst paa ca . 0,5 % i 1981 og paa 3 % i 1982 . Desuden sigter myndighederne paa en kraftigt faldende prisstigningstakt , som ifoelge planerne skal bringes ned paa 10 % i slutningen af 1982 .

Der hersker dog stadig en vis usikkerhed med hensyn til resultaterne af denne politik . Det er for det foerste ikke sikkert , at den forventede forbedring af virksomhedernes selvfinansieringsevne og regeringens budgetpolitiske foranstaltninger , hvor omfattende de end maatte vaere , er tilstraekkelige for at faa erhvervslivet til at aendre kurs og oege investeringerne , som fortsat vil vaere praeget af , at den finansielle udgangssituation var meget daarlig . Det er heller ikke sikkert , at det indenlandske produktionsudbud , der muligvis er begraenset paa grund af den svage vaekst i produktionskapaciteten i de senere aar , vil vaere i stand til at tilfredsstille efterspoergslen i tilstraekkeligt omfang . Man kan derfor ikke se bort fra den mulighed , at underskuddet over for udlandet atter vil vokse , og at inflationsspaendingerne vil blive voldsommere end ventet . Og situationen ville blive endnu mere alvorlig , hvis inflationsforventningerne bevirkede en utilsigtet stor forbrugsudvidelse .

Det ser saaledes ud til , at en vellykket gennemfoerelse af regeringens politik afhaenger af , om den inflationsdaempende strategi tilstraekkelig hurtigt foerer til genoprettelse af virksomhedernes finansielle situation - og dermed til oeget investeringsaktivitet - og til en afdaempning af forbruget . Med henblik herpaa er det noedvendigt , at den nye politik med hensyn til indkomstdannelsen - isaer loenninger - efterleves noeje af oekonomiens og arbejdsmarkedets parter i det oejemed gradvist af afskaffe indekseringen af den franske oekonomi .

Med hensyn til priserne boer de midlertidige undtagelser fra princippet om den frie prisdannelse afskaffes til fordel for frivillige tilsagn om tilbageholdenhed . Bestraebelserne for at mindske oekonomiens likviditet boer fortsaettes , og det er en forudsaetning herfor , at stigningen i pengemaengden holdes paa et vaesentlig lavere niveau end realvaeksten i BNP . Dette forudsaetter , at de offentlige finanser - inden for de givne rammer - styres ret stramt for at begraense den offentlige sektors finansieringsbehov til ca . 2,5 % af BNP med henblik paa at undgaa en forvaerring af erhvervslivets finansieringsmuligheder , og at der traeffes passende foranstaltninger til at fremme husholdningernes opsparing .

En varig tilbagevenden til stabil vaekst vil afhaenge af , om oekonomien er i stand til at tilpasse sig til de eksterne bindinger derved , at inflationens skadelige virkning paa konkurrenceevnen bringes til ophoer , og at de noedvendige aendringer af produktionsapparatet fremskyndes . Forudsaetningen for at bringe inflationen til ophoer er , at regeringen foerer en forsigtig pengepolitik , fjerner inflationsforventningerne og reformerer visse strukturer , der giver mulighed for uoenskede situationsbestemte fordele .

Maalene for tilpasningen af produktionsstrukturerne boer ikke aendres fundamentalt . Saaledes boer regeringen fortsaette og endog intensivere de igangvaerende bestraebelser for at spare paa energien og erstatte olien med alternativ energi med det formaal at mindske afhaengigheden af olie , men der boer ikke ske stoerre principielle aendringer . Paa samme maade boer erhvervspolitikken i overensstemmelse med Faellesskabets konkurrencebestemmelser hovedsagelig vaere baseret paa markedskraefterne . Inden for disse rammer boer der traeffes generelle foranstaltninger til fremme af investeringerne eller forskningen , ivaerksaettes specifikke foranstaltninger med henblik paa en reorganisering af kriseramte sektorer og paa udvikling af hoejteknologiske industrier samt indfoeres nye kreditmuligheder for de smaa og mellemstore virksomheder med henblik paa at daempe virkningen af den utilstraekkelige finansiering , som haemmer deres udvikling .

Sideloebende hermed boer der udfoldes store bestraebelser inden for uddannelserne for at sikre en bedre overensstemmelse mellem arbejdskraftens kvalifikationer og den forventede udvikling i erhvervslivets behov . Dette vil oege mulighederne for at fremme virksomhedernes konkurrencedygtighed og dermed bane vej for en vaekst i beskaeftigelsen .

Forudsaetningen for , at den nuvaerende tendens til oeget arbejdsloeshed kan brydes definitivt , er , at hele dette kompleks af aktioner lykkes . I det omfang de administrative myndigheder indfoerer foranstaltninger til at mindske arbejdsloesheden ved direkte midler - som hovedsagelig bestaar i forskellige former for fordeling af det eksisterende arbejde - med sigte paa at mildne de oejeblikkelige sociale virkninger , boer de drage omsorg for , at ivaerksaettelsen af disse foranstaltninger hverken direkte eller indirekte foerer til en yderligere foroegelse af omkostningerne .

TABEL 7

Frankrig : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

Aar * Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote * Stigning i pengemaengden ( M2 ) ( 4 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 5,7 * 5,1 * 0,8 * 4,2 * 9,6 * + 0,3 * + 0,4 * 14,8 * 12,9 *

1970-1979 * 4,0 * 3,2 * 3,3 * 8,6 * 13,5 * - 0,3 * - 0,2 * 17,9 * 15,4 *

1979 * 3,3 * 3,9 * 6,0 * 10,5 * 13,2 * + 0,1 * - 0,8 * 16,7 * 14,4 *

1980 * 1,3 * 1,3 * 6,3 * 13,2 * 14,7 * - 1,4 * + 0,4 * 14,8 * 9,7 *

1981 ( 1 ) * 0,5 * 0,6 * 7,6 * 13,5 * 15,6 * - 1,4 * - 2,1 * 14,8 * 13,0 *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 4 ) Ved aarets slutning .

Hovedformaalet for den oekonomiske politik i Irland har i en aarraekke vaeret industrialisering af den irske oekonomi , saaledes at landbrugets og andre traditionelle erhvervs rolle er blevet tilsvarende formindsket . For at fremme denne omstilling har skiftende regeringer lagt stor vaegt paa at tiltraekke direkte investeringer fra udlandet og gennemfoere investeringer i infrastruktur finansieret af det offentlige . Vaeksten i den irske eksport , som er betydelig stoerre end vaeksten i verdenshandelen , viser klart , at denne politik har baaret frugt . Da den irske oekonomi er meget aaben , har landet vaeret saerdeles saarbart over for det internationale oekonomiske tilbageslag og den internationale inflationsudvikling efter det andet olieprischok . Forudsaetningen for det ambitioese offentlige investeringsprogram har altid vaeret et relativ stort underskud paa statens budget , men det internationale oekonomiske tilbageslag i forbindelse med en raekke diskretionaere regeringsindgreb har foert til en kraftig foroegelse af disse underskud og til et alvorligt underskud paa betalingsbalancen . Situationen er blevet forvaerret , da det er gaaet relativ daarligt med at bekaempe inflationen , der er begyndt at paavirke landets konkurrencestilling . De problemer , som myndighederne staar over for i den oekonomiske politik , er at bringe inflationen under kontrol og bevare statens aktive rolle , for saa vidt angaar investeringerne .

Det er en absolut forudsaetning for en forbedring af betalingsbalancen og en nedbringelse af den indenlandske inflation , at udviklingen i pengemaengden ikke foerer til alt for stor efterspoergselsudvidelse . De pengepolitiske myndigheder har derfor lagt et loft paa 15 % over vaeksten i bankernes udlaan til den private sektor i en tolvmaanedersperiode , der slutter midt i februar 1982 . Med en forventet vaekst i BNP i loebende priser paa over 19 % i kalenderaaret 1981 synes dette maal at vaere foreneligt med kravet om en vis tilbageholdenhed i den indenlandske efterspoergsel . Om det lykkes at holde udlaansvaeksten inden for disse rammer vil primaert afhaenge af det betydelige statsunderskuds indvirkning paa kreditskabelsen og af myndighedernes holdning til de stigende indenlandske rentesatser . Et loft over kreditudvidelsen i lighed med det , der er gaeldende i 1981 , vil formentlig ogsaa vaere hensigtsmaessigt i 1982 , hvor stigningen i BNP i loebende priser skoennes at blive omkring 21 % .

Foer det foerste olieprischok var underskuddet i den offentlige sektor fortrinsvis en foelge af de offentlige investeringsudgifter . I de seneste aar er der imidlertid opstaaet et betydeligt underskud paa driftsbudgettet . Det skyldes dels de automatiske stabilisatorers indvirkning , dels diskretionaere indgreb fra statens side og dels loenudviklingen i den offentlige sektor . Det samlede underskud skal ogsaa ses i sammenhaeng med det betydelige underskud paa betalingsbalancen , der forventes at naa op paa 14,8 % af BNP i 1981 . Hertil kommer faren for , at driftsbudgettet sluger ressourcer paa bekostning af anlaegsbudgettet . Endvidere bevirker den foroegede gaeldsaetning i forbindelse med disse underskud , at regeringens manoevrefrihed til at rette op paa driftsbudgettet indsnaevres , og at der laegges en tung byrde over paa de fremtidige skatteydere . Det er paa hoeje tid , at tendensen til oegede underskud - isaer paa driftsbudgettet - vendes , men det kraever , at regeringen griber drastisk ind med udgiftsnedskaeringer saavel som med skatteforhoejelser . Den helhedsloesning , som den ny regering fremlagde i juli kun én maaned efter sin tiltraedelse , og som har til formaal at forhindre en yderligere forvaerring af situationen i 1981 , er et skridt i den rigtige retning . Denne politik boer styrkes i 1982 , saaledes at statens finansieringsbehov reduceres til 13 til 14 % af BNP . Samtidig skulle underskuddet paa driftsbudgettet falde til et niveau , der er i overensstemmelse med regeringens maal om at fjerne underskuddet i loebet af en fireaarig periode . Det vil vaere vanskeligt at opfylde disse maalsaetninger , samtidig med at anlaegsbudgettet tilpasses med henblik paa at forbedre beskaeftigelsen , hvis der herudover ivaerksaettes en gennemgribende tilpasning af indkomstbeskatningen i 1982 . Der boer derfor ved udarbejdelsen af skatteforslagene for 1982 tages passende hensyn til det presserende behov , der er for at forbedre den finansielle ligevaegt .

Den irske oekonomis saarbarhed over for hoej inflation i udlandet , forringelsen af bytteforholdet efter det andet olieprischok , manglen paa tilbageholdenhed under loenforhandlinger og statens kasseunderskud har bevirket , af inflationen ligger langt over gennemsnittet for EF . Saaledes ventes deflatoren for det private forbrug at ville stige med 20 % i 1981 . Hvis den irske oekonomi skal bevare sin konkurrencemaessige stilling , er det af afgoerende betydning , at inflationstakten hurtigst muligt nedbringes . Dette forudsaetter , at de indenlandske omkostninger holdes nede . Med henblik herpaa kan regeringen spille en afgoerende rolle for resultatet af de kommende loenforhandlinger gennem sin holdning til loenstigninger i den offentlige sektor , der beskaeftiger omkring en femtedel af alle loenmodtagere .

TABEL 8

Irland : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

Aar * Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote ( 4 ) * Stigning i pengemaengden ( M3 ) ( 5 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 4,5 * 4,2 * 4,5 * 3,9 * 9,3 * - 1,9 * - 2,5 * 10,2 * 9,6 *

1970-1979 * 3,8 * 3,7 * 7,1 * 12,8 * 18,1 * - 4,2 * - 6,3 * 19,5 * 18,3 *

1979 * 1,9 * 0,6 * 7,4 * 13,2 * 16,6 * - 10,1 * - 11,9 * 23,1 * 19,0 *

1980 * 0,9 * - 0,1 * 8,3 * 18,2 * 20,5 * - 8,3 * - 13,1 * 19,7 * 16,9 *

1981 ( 1 ) * 1,7 * 2,4 * 10,4 * 20,0 * 18,4 * - 14,8 * - 14,3 * 19,2 * 14,3 *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 4 ) Den private sektor .

( 5 ) Ved aarets slutning .

NB : Tallene indtil 1979 : kolonne 1 , 2 , 5 og 6 er beregnet paa grundlag af ENS-definitionerne .

I Italien har den oekonomiske politik overvejende taget sigte paa at kontrollere inflationen , som gennem mange aar har haft en oedelaeggende virkning , og ikke blot vaeret en konstant aarsag til manglende konjunkturmaessig stabilitet og til valutarisk usikkerhed , men ogsaa til en uhensigtsmaessig ressourceallokering .

Denne politik blev fortsat i 1981 , og er blevet stoettet ved Kommissionens henstilling af 1 . juli 1981 i forbindelse med den italienske regerings anvendelse af beskyttelsesklausulen i traktatens artikel 109 . Den har givet sig udslag i en stramning af kreditpolitikken , i ikke fuldt gennemfoerte principbeslutninger om at begraense det strukturelle offentlige underskud , i et samordnet forsoeg paa at stabilisere forbrugerpriserne , og i forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter om en tilpasning af dyrtidsreguleringen .

Valutakursjusteringen den 4 . oktober 1981 goer det endnu mere noedvendigt , at denne nye oekonomiske politik hurtigst muligt giver konkrete resultater . Kurstilpasningen finder i oevrigt sted under gunstige konjunkturforhold , praeget af en betydelig stigning i den udenlandske efterspoergsel , et moderat opsving i den indenlandske efterspoergsel og en sandsynligvis fortsat svagere prisudvikling . Bruttonationalproduktet , der gik en smule tilbage i 1981 , forventes at stige igen i 1982 , medens prisstigningen antages at falde til under 17 % . Denne situation synes gunstig til en definitiv ivaerksaettelse af den paataenkte plan til nedbringelse af inflationen , der inden to aar ventes at ville have nedsat denne til omtrent samme takt som hos handelspartnerne , samtidig med at den potentielle vaeksttendens i oekonomien paa mellemlangt sigt opretholdes .

Den oekonomiske politik for 1982 boer saaledes foerst og fremmest centreres omkring inflationsbekaempelsen , og dermed en samtidig stramning af pengepolitikken og en afdaempning af omkostningerne . Det er derfor noedvendigt at soege oekonomiens likviditetsgrad yderligere nedsat , dels ved at begraense den samlede kreditgivning , dels ved at reducere den finansielle opsparings likvide omfang . Den stoerste vanskelighed , der her skal overvindes , bliver at begraense det offentlige underskud til 50 000 mia lire for den udvidede offentlige sektors nettolaanoptagelse og myndighedernes finansieringsbehov til ca . 9 % af bruttonationalproduktet , hvilket imidlertid er noedvendigt , hvis man ikke vil paalaegge virksomhederne meget strenge kreditbegraensninger . Finanspolitikken i 1982 boer derfor tage sigte paa at tilvejebringe nye indtaegter og isaer at begraense udgifterne , idet den automatiske udvikling i budgettet ellers ville bevirke en betydelig overskridelse af maalsaetningen . Men det er ogsaa noedvendigt , at der opnaas afgoerende resultater i de bestraebelser , der gennem mange maaneder har vaeret gjort for at bryde pris - og omkostningsspiralen . Dette er muligt , saafremt regeringens initiativer med henblik paa at frembringe et yderligere fald i forbrugerprisstigningerne giver sig udslag i loentilbageholdenhed ved fornyelsen af de mange vigtige overenskomster , der udloeber med udgangen af 1981 , og saafremt forhandlingsparterne kan opnaa enighed om at goere dyrtidsreguleringsordningen mere smidig .

En fjernelse af inflationen vil ud over denne konjunkturpolitiske indsats forudsaette ivaerksaettelse af permanente foranstaltninger med henblik paa at sikre , at det offentlige underskud ikke medfoerer en alt for kraftig likviditetsudvidelse fremover . Hertil kraeves to saet af foranstaltninger , dels vedroerende underskuddets finansiering og dels vedroerende selve underskuddet . For saa vidt angaar finansieringen , maa det foerst sikres , hvilket allerede er ved at ske , at statens laaneoptagelse paa det private marked udelukkende varetages af en enkelt offentlig finansforvaltning og endvidere , at centralbankens automatiske interventioner i forbindelse med emission af offentlige vaerdipapirer foerer til en bedre kontrol med den primaere pengemaengde . Selve underskuddet boer nedbringes , og bestraebelserne herpaa boer foerst og fremmest koncentreres om driftsbudgettet . Bestraebelserne skal navnlig gaa ud paa foelgende : bedre kontrol med det offentliges driftsudgifter ; indfoerelse af en pligt til balance i sektorer med et strukturelt budgetunderskud - det gaelder saerlig sundheds - og pensionsvaesenet ; aendring af den automatik , hvorefter de offentlige indtaegter kanaliseres ud til regionale og lokale myndigheder , og genindfoerelse af regionale og lokale skatteindtaegter .

De oevrige noedvendige inflationsbekaempende foranstaltninger - f . eks . afskaffelse af saedvaner og regler , der virker omkostningsforoegende inden for distribution samt bygge - og anlaegsvirksomhed - vedroerer udbudssiden , og er som foelge heraf led i de indgreb , der kan fremme strukturtilpasningen med henblik paa at skabe en konkurrencedygtig oekonomi .

Den mest noedvendige og presserende af disse foranstaltninger vedroerer energiomraadet , hvor situationen som foelge af en forsinket indsats med henblik paa energibesparelser og energisubstitution er karakteriseret ved en fortsat yderst hoej afhaengighed af importeret olie . I de kommende aar maa der derfor goeres en kraftig indsats for at fremme energibesparelserne , de nationale energikilder , udviklingen af kernekraft og omstillingen til kul . Det er i oevrigt noedvendigt at fremme en industriel omlaegning , saaledes at tyngdepunktet flyttes bort fra traditionel industri og svaerindustri , der er haardt ramt af den internationale konkurrence , over mod teknologisk avancerede industrier med hoej vaerditilvaekst , hvilket desuden paa laengere sig ogsaa vil bidrage til at forbedre landets handelsbalance med hensyn til teknologisk avancerede produkter . En styrkelse af erhvervsstrukturerne forudsaetter endelig , at bestraebelserne paa at forbedre det miljoe , hvori virksomhederne arbejder , intensiveres . Disse bestraebelser boer bl.a . tage sigte paa oeget effektivitet i den offentlige sektor , en mere omfattende inddragelse af de sydlige regioner , en generel indsats for at tilpasse produktionsstrukturerne og en bedre , behovsorienteret tilrettelaeggelse af erhvervsuddannelserne .

TABEL 9

Italien : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

Aar * Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote ( 4 ) * Stigning i pengemaengden ( M2 ) ( 5 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % ( 3 ) * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 5,9 * 6,3 * 5,5 * 3,5 * 10,3 * + 1,7 * - 1,9 * : * 13,9 *

1970-1979 * 3,3 * 2,5 * 5,6 * 13,2 * 17,8 * + 0,2 * - 9,1 * 25,2 * 19,6 *

1979 * 5,0 * 4,0 * 7,5 * 14,9 * 17,9 * + 1,6 * - 9,4 * 26,1 * 20,3 *

1980 * 4,0 * 3,0 * 8,0 * 20,3 * 22,0 * - 2,5 * - 7,8 * 24,3 * 12,0 ( 6 ) *

1981 ( 1 ) * - 0,3 * - 0,6 * 8,6 * 19,5 * 19,3 * - 2,3 * - 9,0 * 23,5 * 3,2 ( 6 ) *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Definitioner . De europaeiske Faellesskabers statistiske Kontor .

( 4 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 5 ) Ved aarets slutning .

( 6 ) M3 = 1980 : 16,9 ,

M3 = 1981 : 17,5 .

I Luxembourg forventes BNP at falde med 3 % i 1981 , og det vil sandsynligvis blive mindsket yderligere i 1982 , hvilket vil medfoere en forvaerring af beskaeftigelsesstituationen , som hidtil ellers har vaeret ret tilfredsstillende . Behovet for en omstrukturering af produktionsapparatet traenger sig derfor staerkere paa , ligesom det er noedvendigt at soege at forhindre en foroegelse af produktionsomkostningerne . I denne forbindelse forventes gennemfoerelsen af de aftaler , som regeringen indgik med arbejdsmarkedets parter i maj maaned , og som bl.a . omfattede en aendring af dyrtidsreguleringen , at ville kunne yde et vaesentligt bidrag , hvilket paa baggrund af de oegede stigninger i forbrugerpriserne vil vaere yderst tiltraengt .

Den stramning af udgiftspolitikken , som regeringen har bebudet i finanslovforslaget for 1982 , har til formaal ikke at begraense regeringens manoevrefrihed i forbindelse med moderniseringen af produktionsapparatet samt at forhindre en foroegelse af beskatningen . Det er derfor vaesentligt , at den fastsatte graense for nettounderskuddet paa statsbudgettet ikke overskrides ( 2,6 mia lfr . eller 1,9 % af BNP ) .

TABEL 10

Luxembourg : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

Aar * Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote * Stigning i pengemaengden ( M2-M3 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 3,9 * 3,8 * 0,1 * 2,3 * 6,2 * 7,1 * + 1,7 * : * : *

1970-1979 * 3,1 * 1,6 * 0,2 * 6,6 * 10,4 * 18,5 * + 2,6 * : * : *

1979 * 3,6 * 2,5 * 0,7 * 4,9 * 6,2 * 28,7 * + 0,1 * : * : *

1980 * 0,4 * - 0,6 * 0,7 * 6,3 * 8,2 * 22,8 * - 1,3 * : * : *

1981 ( 1 ) * - 3,3 * - 3,6 * 1,0 * 7,9 * 9,0 * 18,6 * - 3,0 * : * : *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

I Nederlandene kan der ifoelge prognoserne for 1982 forventes en forholdsmaessig forbedring af den oekonomiske situation i sammenligning med de fleste andre EF-lande . Produktionen vil vaere stigende , og inflationen vil forblive paa et moderat niveau . Overskuddet paa betalingsbalancens loebende poster , som i 1981 bliver paa omkring 5 mia fl . vil antagelig vokse til 13 mia fl . i 1982 , isaer som foelge af prisforhoejelser paa den eksporterede naturgas og paa grund af den svage investeringsrytme .

Denne opmuntrende udvikling paa kort sigt overskygges imidlertid af en mindre gunstig udvikling paa mellemlang sigt ; ifoelge de officielle prognoser skulle vaeksten i bruttonationalproduktet kun blive paa 1 % aarligt fra 1981 til 1985 .

De nederlandske myndigheder sigter derfor paa at befaeste erhvervslivets konkurrenceevne . Realiseringen af dette maal forudsaetter , er der foretages en tilpasning af den industrielle struktur , der bl.a . resulterer i en formindskelse af energiforbruget i betragtning af , at produktionen af naturgas vil stabilisere sig i loebet at 80erne .

En anden betingelse er , at der udvises en fortsat loentilbageholdenhed , baade for at kunne nedsaette produktionsomkostningerne og for at sikre en tilstraekkelig rentabilitet af de for strukturtilpasningen noedvendige investeringer .

Justeringen af centralkurserne inden for Det europaeiske monetaere System , der besluttedes den 4 . oktober 1981 , og som medfoerer en effektiv opskrivning af gylden paa 3,5 % over for de oevrige EMS-valutaer , kan ligeledes bidrage til gennemfoerelsen af denne maalsaetning ved afdaempningen af importomkostningerne , ved bytteforholdsforbedringens gunstige virkning paa realindkomsterne , og gennem oegede muligheder for at saenke renten .

Et sidste element , der indgaar i strategien til forbedring af konkurrenceevnen , er nedskaeringen af de offentlige udgifter og nedbringelsen af budgetunderskuddet . Finanslovforslaget for 1982 , der blev fremsat i september , og som indebaerer en reduktion af den offentlige sektors nettofinansieringsbehov fra 7 3/4 % af nationalindkomsten i 1981 til 6 1/2 % i 1982 , er udarbejdet med dette maal for oeje . Budgettet omfatter vaesentlige besparelser , hvad angaar sociale overfoersler , tjenestemandsloenninger samt udgifter til sundhedsvaesenet . De aendringer , som den nye regering har foretaget i budget-forslaget , betyder at underskuddet vil vaere uaendret , idet nye udgifter bl.a . til fordel for beskaeftigelsen ( 2,5 mia fl . ) vil betyde kompensation paa budgettet . En nedbringelse af budgetunderskuddet , som angivet ovenfor , fjerner ikke faren for en inflationsskabende underskudsfinansiering og aendrer ikke det forhold , at skattetrykket i Nederlandene fortsat vil vaere et af de hoejeste i Europa .

Der er nu tegn paa en stigning af produktionen i Det forenede Kongerige , efter at BNP er faldet knap 6 % siden anden halvdel af 1979 : fra midten af 1979 til midten af 1981 faldt den samlede industriproduktion mere end 14 % . Som foelge af denne nedgang uden fortilfaelde er arbejdsloesheden steget kraftigt og udgoer i oejeblikket mere end 11 % af arbejdsstyrken . Derimod er der sket et markant fald i den underliggende inflation , der stort set er halveret siden 1980 .

TABEL 11

Nederlandene : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

* Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 3 ) * Husholdningernes opsparingskvote ( 4 ) * Stigning i pengemaengden ( M2 ) ( 5 ) *

* % ( 2 ) * % ( 2 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 5,5 * 3,8 * 0,9 * 4,1 * 10,4 * + 0,5 * - 0,6 * : * 8,7 *

1970-1979 * 3,5 * 3,0 * 3,0 * 7,5 * 11,7 * + 1,3 * - 0,8 * 17,6 * 11,6 *

1979 * 2,2 * 0,4 * 4,1 * 4,4 * 7,8 * - 1,3 * - 3,7 * 14,5 * 7,6 *

1980 * 0,5 * 0,2 * 4,9 * 6,9 * 5,8 * - 1,4 * - 3,7 * 13,3 * 3,6 *

1981 ( 1 ) * - 1,1 * 0,4 * 7,3 * 7,5 * 4,3 * + 0,6 * - 4,1 * 13,1 * 6,6 *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 4 ) Den private sektor .

( 5 ) Ved aarets slutning .

Det nu imoedesete opsving vil blive af meget beskeden stoerrelse sammenlignet med opsvinget i Faellesskabet som helhed og navnlig afhaenge af et omsving i lagerdannelsen . Den seneste depreciering af sterling vil dog stimulere eksporten og saaledes understoette et eventuelt opsving . Endvidere kan der i 1982 trods deprecieringen forventes en yderligere nedgang i inflationen , som dog fortsat vil vaere tocifret .

Siden 1979 har den oekonomiske politik navnlig vaeret indrettet paa at bringe den indenlandske inflation under kontrol . Myndighederne har foert en stram penge - og finanspolitik som led i en oekonomisk strategi paa mellemlang sigt , der gaar ud paa at begraense de offentlige udgifter og den offentlige laantagning i procent af BNP over en vis aarraekke i overensstemmelse med regeringens politik , som gaar ud paa at soerge for en stadig begraensning af pengemaengden , uden at dette dog skal foere til overdrivelser .

Selv om der ved fastlaeggelsen af denne strategi blev taget hoejde for , at den paa kort sigt ville skabe en raekke problemer , er det klart , at stigningen i arbejdsloesheden har vaeret langt stoerre og af laengere varighed end forventet . Den oekonomiske politik maa derfor tilrettelaegges ud fra to hensyn . Paa den ene side er det noedvendigt at bringe de inflationsskabende faktorer under kontrol og sikre stabilitet paa kapitalmarkederne . Paa den anden side boer der tilrettelaegges en klar strategi med henblik paa at oege den samlede produktionskapacitet og mindske de sociale omkostninger , som tilpasningsprocessen foraarsager , isaer paa arbejdsmarkedet . Et skridt i denne retning var de foranstaltninger , der for nylig blev bebudet for at oege de unges beskaeftigelses - og uddannelsesmuligheder sammen med regeringens oevrige politik i retning af at oege effektiviteten , tilskynde til oeget produktion og forbedre konkurrenceevnen i de nationaliserede industrier og i erhvervslivet i oevrigt .

Med den nuvaerende finanspolitik skulle det vaere muligt at begraense den offentlige sektors finansieringsbehov i 1981-1982 , saa det stort set kommer til at svare til de 10 500 mio Pund , som der regnes med i den foer omtalte oekonomiske strategi ; det svarer til et markant fald paa et enkelt aar , og den offentlige sektors finansieringsbehov forventes da ogsaa at ville falde til 4,3 % af BNP i 1981-1982 mod 6 % i sidste finansaar . Derimod vil vaeksten i sterling M3 formentlig blive noget stoerre end maalintervallet paa 6 til 10 % .

Ifoelge myndighedernes nuvaerende oekonomisk-politiske maalsaetning vil den offentlige sektors finansieringsbehov i 1982-1983 falde noget i absolutte tal og naerme sig langtidstendensen i den oekonomiske strategi paa mellemlangt sigt ( 3,2 % af BNP ) . Det offentliges udgiftsplanlaegning , som blev fremlagt den 2 . december 1981 ( herunder en stigning paa 5 mia Pund sterling i 1982-1983 , dvs . mindre end 5 % nominelt ) er i overensstemmelse med denne maalsaetning .

For at styrke den loendaempende virkning af saadanne finanspolitiske tiltag er det vigtigt , at myndighederne bevarer grebet om loenudviklingen i den offentlige sektor . Dette vil lette den overordnede kontrol med de offentlige udgifter og saette regeringen bedre i stand til at traeffe foranstaltninger som de ovenfor naevnte til imoedegaaelse af eksisterende problemer .

Den seneste tids markante nedgang i pundets vaerdi har ganske vist forbedret den britiske industris konkurrenceevne , men det centrale maal for den oekonomiske politik er at nedbringe inflationen . De britiske myndigheder maa derfor ved tilrettelaeggelsen af den oekonomiske politik tage kensyn til valutakursaendringer og det kortfristede renteniveau . Med en forbedret finanspolitisk stilling og en underliggende pris - og omkostningsudvikling , der ikke laengere afviger vaesentligt fra EF-gennemsnittet , vil en saadan valutakurspolitiks trovaerdig og gennemfoerlighed blive stoettet af en forbedret kursstabilitet .

Den kraftige konkurrence , som Det forenede Kongerige er blevet udsat for i den senere tid , har uden tvivl foert til en vaesentlig forbedring af effektiviteten i britisk oekonomi . Det vil imidlertid fortsat kraeve en betydelig indsats at overvinde de strukturelle problemer , der goer sig gaeldende paa lidt laengere sigt , og som isaer haenger sammen med :

- et relativ hoejt realloensniveau , lav arbejdskraftproduktivitet og lav rentabilitet ;

- en produktionsstruktur , der , selv om den forbedres , stadig ikke er tilstraekkelig konkurrencedygtig .

Ved at daempe loenstigningstakten i Det forenede Kongerige paa lidt laengere sigt til underkanten af stigningerne i andre vigtige industrilande og ved at forbedre den allerede realiserede produktivitetsfremgang , vil investeringernes rentabilitet forment-lig kunne forbedres baade absolut og i forhold til andre lande . Samtidig vil den britiske eksports konkurrenceevne blive styrket . Hoejere rentabilitet og forbedret konkurrenceevne paa eksportmarkederne vil stimulere de investeringer , der er noedvendige for at oege arbejdskraftproduktiviteten yderligere og tillade en omlaegning af den industrielle struktur paa lidt laengere sigt . Dette vil igen forbedre vaeksten og beskaeftigelsesudsigterne paa laengere sigt .

Dette forloeb kraever imidlertid en vaesentlig omfordeling af nationalindkomsten , saaledes at loenandelen mindskes til fordel for kapitalindkomsterne . Dette vil i sig selv afspejle en noedvendig omlaegning af ressourcer fra forbruget , der er steget kraftigt i de seneste aar , over mod investeringer og eksport .

TABEL 12

Det forenede Kongerige : Vigtigste oekonomiske aggregater 1960-1981

Aar * Vaekst i BNP i faste priser * Vaekst i BNP i faste priser pr . beskaeftiget * De arbejdsloeses andel af arbejdsstyrken * Stigning i forbrugerpriserne * Loensum pr . loenmodtager * Betalingsbalancens loebende poster * Det offentliges budgetsaldo ( 4 ) * Husholdningernes opsparingskvote ( 5 ) * Stigning i pengemaengden ( M3 ) ( 6 ) *

* % ( 2 ) ( 3 ) * % ( 2 ) ( 3 ) * % * % ( 2 ) * % ( 2 ) * % BNP * % BNP * % * % *

1960-1969 * 3,1 * 1,8 * 1,8 * 3,5 * 6,1 * - 0,3 * - 1,0 * 8,1 * 5,2 *

1970-1979 * 2,2 * 2,7 * 4,0 * 12,3 * 15,1 * - 0,9 * - 2,4 * 11,3 * 13,8 *

1979 * 0,9 * 0,4 * 5,3 * 12,5 * 15,7 * - 1,2 * - 3,3 * 14,1 * 12,7 *

1980 * - 1,4 * 0,4 * 6,9 * 15,5 * 19,6 * 1,2 * - 3,5 * 15,1 * 18,6 *

1981 ( 1 ) * - 1,2 * 2,5 * 10,2 * 11,8 * 12,1 * 1,2 * - 2,2 * 13,0 * 11,5 *

( 1 ) Foreloebige skoen fra Kommissionens tjenestegrene paa basis af den nuvaerende eller forventede politik .

( 2 ) Procentvis aendring i forhold til den foregaaende periode , paa aarsbasis .

( 3 ) Paa grundlag af de skoennede nationale udgifter .

( 4 ) Som angivet i nationalregnskabet , idet der dog ses bort fra laan , forskud og andele ( netto ) .

( 5 ) Paa grundlag af Det forenede Kongeriges nationalregnskaber .

( 6 ) Sterling M3 .

I 1979 og 1980 er statistikkerne over pengemmaengden paavirket af kontrolsystemet ( " corset " ) og dets ophaevelse midt i 1980 . Hvis disse fordrejninger bliver korrigeret , skulle stigningstakten blive paa ca . 14,6 % i 1979 og 1980 .

NB : Tallene er beregnet paa grundlag af ENS-definitionerne 1979 .

5 . KONKLUSIONER

Industrilandene har naesten uden undtagelse vaeret ramt af strukturelle forskydninger i verdensoekonomien , konsekvenserne af de to olieprischok , ustabilitet paa rente - og valutaomraadet og uligevaegt i de offentlige budgetter og betalingsbalancerne . Baade industri - og udviklingslandene er inde i en vanskelig og vedvarende tilpasningskrise .

Nogle industrilande , som f.eks . USA og navnlig Japan , har imidlertid haft mere held med at klare 70ernes tilpasningsproblemer . I perioden 1974-1980 har USA foroeget den samlede beskaeftigelse med 12 mio personer , medens der for Faellesskabet har vaeret tale om en foroegelse paa blot 118 000 . Siden 1976 har der vaeret en aarlig vaekst i Japans oekonomi paa 5,3 % , hvilket skyldes landets konkurrenceevne og dynamisme paa eksportomraadet . I den seneste tid har baade USA og Japan haft overskud paa deres loebende poster ( jf . tabel 14 ) .

Oven i denne strukturkrise er recessionen nu kommet , der blev fremkaldt af den anden olieprisforhoejelse og dollarens ustabilitet . Den har vaeret mere vanskelig at klare for Europa og har paafoert de europaeiske oekonomier mere skade end Japan og USA . I 1981 vil der for Faellesskabet som helhed vaere en mindre nedgang i BNP i volumen . Antallet af registrerede arbejdsloese i Faellesskabet er fra begyndelsen af 1980 indtil i dag vokset med ca . 3 mio til over 9 mio , over 8 % af arbejdsstyrken . Det er kun i begraenset omfang lykkedes at holde inflationen nede , og divergenserne i omkostnings - og pris-trenden mellem medlemsstaterne oeges . Betalingsbalanceunderskuddene og rentesatserne har naaet rekordagtige niveauer .

Konjunkturen er nu i faerd med at vende sig til det bedre i Europa . Udfordringen , som Faellesskabet

staar over for , bestaar i at sikre , at det moderate opsving , som nu er forudset for 1982 , slaar om i en periode med varig vaekst og oekonomisk stabilitet med skabelse af nye arbejdspladser og nedbringelse af arbejdsloesheden i et klima med lav inflation . Denne eksportbaserede genoprejsning er imidlertid stadig skroebelig og afhaengig af et optimalt samspil mellem en gunstig ekspansion i verdenshandelen , forbedret og opretholdt konkurrenceevne i medlemsstaterne og et faldende renteniveau . Det boer styrkes internt gennem forbedret rentabilitet i virksomhederne , mere effektive og arbejdsfremmen