*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 797/85

af 12. marts 1985

om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

Det er ikke muligt at naa de maal for den faelles landbrugspolitik, der er anfoert i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a) og b), uden at landbruget stoettes i sine bestraebelser paa fortsat at forbedre sine strukturer, navnlig i omraader hvor saerligt alvorlige problemer goer sig gaeldende;

denne forbedring af strukturerne er et noedvendigt element i udviklingen af den faelles landbrugspolitik; den boer derfor gennemfoeres ud fra et faellesskabssynspunkt og paa grundlag af faellesskabskriterier;

aarsagerne til og arten og omfanget af de strukturelle problemer i landbruget er vidt forskellige, og dette kan noedvendiggoere loesninger, som varierer efter omraaderne, og som kan tilpasses i tidens loeb; det er noedvendigt at medvirke til den samlede sociale og oekonomiske udvikling i hvert enkelt omraade; den bedste virkning kan opnaas, hvis medlemsstaterne ud fra et faellesskabssynspunkt og paa grundlag af faellesskabskriterier selv ivaerksaetter en faelles foranstaltning paa grundlag af egen lovgivning;

landbrugsstrukturen i Faellesskabet er kendetegnet ved et stort antal landbrugsbedrifter, hvor de strukturelle betingelser, som skulle goere det muligt at sikre en rimelig indkomst og levestandard, ikke er til stede;

i fremtiden vil kun de bedrifter, hvor landbrugeren har tilstraekkelige faglige kvalifikationer, hvor rentabiliteten paavises ved et regnskab, og hvor der foreligger en plan til konkret forbedring, kunne tilpasses den oekonomiske udvikling;

i den nuvaerende oekonomiske situation boer faellesskabsstoetten eller den nationale stoette koncentreres om de bedrifter, hvor arbejdsindkomsten er lavere end de hermed sammenlignelige indkomster, og hvor behovet for stoette derfor er stoerst;

en tilpasning af bedriftsstrukturerne gennem en oeget produktivitet, der giver sig udslag i en stoerre produktion, stoeder paa graenser, der paa grund af markedssituationen for en raekke landbrugsprodukter ikke kan overskrides; det har vist sig noedvendigt at koncentrere stoetten om investeringer, der goer det muligt at nedsaette produktionsomkostningerne og forbedre leve- og arbejdsvilkaarene, eller som tager sigte paa en omstilling af produktionen;

i oevrigt goer maalsaetningen vedroerende ligevaegt paa markederne i Faellesskabet det noedvendigt at fastsaette saerlige betingelser for ydelse af investeringsstoette inden for svinesektoren og maelkesektoren; denne maalsaetning goer det absolut paakraevet at forbyde investeringsstoerre inden for aeg- og fjerkraesektoren;

indroemmelse af saerlige fordele til unge landbrugere kan goere det lettere for dem ikke blot at etablere sig, men kan ligeledes fremme den strukturelle tilpasning af bedriften efter deres foerste etablering;

regnskabsfoering er et uundvaerligt middel til noejagtigt at vurdere bedrifternes finansielle og oekonomiske situation, saerlig i forbindelse med bedrifter, som moderniseres; en finansiel tilskyndelse kan fremme regnskabsfoering;

med henblik paa en rationel produktion og en forbedring af levevilkaarene er det ligeledes formaalstjenligt at fremme oprettelsen af sammenslutninger, som har til formaal at naa frem til et samarbejde mellem bedrifterne, en mere rationel faelles udnyttelse af landbrugsmateriellet eller en faelles drift;

i denne forbindelse er det ligeledes hensigtsmaessigt at fremme oprettelsen af landbrugsorganisationer, der har til formaal at tilbyde vikarordninger og driftskonsulentordninger;

Raadet har paa grundlag af Raadets direktiv 75/268/EOEF af 28. april 1975 om landbrug (1) i bjergomraader og visse ugunstigt stillede omraader, for hvilke der paa faellesskabsplan skal traeffes saerlige foranstaltninger, som er tilpasset situationen i de paagaeldende omraader, navnlig for at tage hensyn til de naturlige produktionsbetingelser og for at sikre landbrugerne i disse omraader en rimelig indkomst;

det kan vaere absolut paakraevet at yde en aarlig godtgoerelse som kompensation for de i direktiv 75/268/EOEF naevnte varige naturbetingede ulemper til de landbrugere, som udoever fast landbrugsvirksomhed i de ugunstigt stillede omraader, for at naa de maal, der er fastsat for landbruget i disse omraader; det boer overlades medlemsstaterne, inden for de graenser og paa de betingelser, der er fastlagt for de forskellige omraadetyper, at fastsaette denne godtgoerelse under hensyn til omfanget af de foreliggende ulemper, saavel hvad angaar beloebenes stoerrelse som de produktioner, der kan komme i betragtning;

desuden vil driftsstrukturernes effektivitet i disse omraader paa grund af de varige ulemper kun kunne forbedres, hvis investeringsstoetten oeges, og hvis denne kan tildeles til begraensede investeringer af turistmaessig eller haandvaerksmaessig art med mulighed for at kombinere landbrugsvirksomhed med aktiviteter i forbindelse med turisme og haandvaerk;

rationalisering af bedrifterne og noedvendigheden af at bevare det naturlige miljoe noedvendiggoer stoette til kollektive investeringer i foderproduktion og til forbedring og udlaegning af graesgange, herunder alpegraesgange;

visse omraader med specifikke ulemper, saasom natur- og nationalparker, i hvilke opretholdelsen landbrugsvirksomhed, landbrugsvirksomhed, i givet fald underlagt saerlige betingelser, er noedvendig for at sikre bevarelsen af miljoeet, maa derfor sidestilles med de i artikel 3, stk. 5, i direktiv 75/268/EOEF naevnte omraader;

der maa gives medlemsstaterne mulighed for at traeffe saerlige foranstaltninger i miljoemaessigt foelsomme omraader med henblik paa at bidrage til indfoerelse eller opretholdelse af produktionsmetoder i landbruget, der er forenelige med kravet om beskyttelse af det naturlige miljoe;

mange af de vanskeligt stillede omraader i Faellesskabet, blandt andet de omraader, der er fastlagt i henhold til direktiv 75/268/EOEF, er karakteriseret ved tilstedevaerelsen af saerlige problemer, der navnlig skyldes mangelfulde infrastrukturer, utilstraekkelige skovbrugsstrukturer eller endog uhensigtsmaessige boligforhold i landbruget, og afhjaelpning eller i det mindste formindskelse af disse problemer kan vaere en noedvendig forudsaetning for en forbedring af landbrugsstrukturerne; der boer skabes en ramme, inden for hvilken de saerlige foranstaltninger til loesning af naevnte problemer, der er saerlig tilspidsede i disse omraader, kan gennemfoeres;

markedssituationen for landbrugsprodukter og de graenser, som denne situation saetter for en tilpasning af landbrugsbedrifternes struktur, goer det noedvendigt, at landbrugsforanstaltningerne suppleres med visse saerlige skovbrugsforanstaltninger til fordel for disse landbrugsbedrifter, saasom tilplantning af produktive landbrugsarealer med skov, anlaeggelse af laehegn, brandbaelter og skovveje samt en bedre udnyttelse af skoverealer;

Skovbrugsforanstaltninger udgoer saedvanligvis en helhed og kan bidrage:

- til bevarelse og forbedring af jordbunden, dyrelivet og plantevaeksten samt overflade- og grundvandssystemet,

- til landbrugsarealernes produktivitet ved en forbedring af de naturlige betingelser for landbrugsproduktionen og til en bedre udnyttelse af arbejdskraften i landbruget;

udviklingen og specialiseringen af landbruget kraever en betydelig hoejnelse af den aktive landbrugsbefolknings uddannelsesniveau i almen, teknisk og oekonomisk henseende, navnlig med hensyn til nyorientering inden for driftsledelse, produktion og afsaetning samt unge, der oensker at etablere sig eller for nylig har etableret sig paa en landbrugsbedrift;

utilstraekkeligheden af de til raadighed staaende midler for erhvervsuddannelse samt efter- og videreuddannelse, navnlig af ledere og administratorer af kooperativer og sammenslutninger inden for landbruget, er i flere omraader en haemsko for bestraebelserne paa at gennemfoere den noedvendige tilpasning af landbrugsstrukturerne;

yderligere kan gennemfoerelsen af pilotprojekter, herunder foranstaltninger til udbredelse af viden fra arbejdsresultater og opnaaede erfaringer paa landbrugsstrukturomraadet, lette tilpasningen af landbruget i Faellesskabet;

alle de paataenkte foranstaltninger er af interesse for Faellesskabet og har til formaal at virkeliggoere de maal, der er anfoert i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a), herunder de strukturelle aendringer, som er noedvendige for, at det faelles marked kan fungere tilfredsstillende; disse foranstaltninger udgoer saaledes en faelles foranstaltning i henhold til artikel 6 i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (1); endvidere boer Faellesskabets finansiering styrkes for visse omraader og for visse foranstaltninger, for at de planlagte foranstaltninger kan blive saa effektive som muligt;

da Faellesskabet medvirker ved finansieringen af denne faelles foranstaltning, maa det vaere i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, der af medlemsstaterne traeffes til dens gennemfoerelse, bidrager til virkeliggoerelse af dens maal; der boer derfor fastsaettes en fremgangsmaade, som medfoerer et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for Den staaende Landbrugsstrukturkomité, der er nedsat ved artikel 1 i Raadets beslutning af 4. december 1962 om samordning af landbrugsstrukturpolitikken (2), og som for de finansielle aspekters vedkommende indebaerer hoering af den EUGFL-komité, der er omhandlet i artikel 11 til 15 i forordning (EOEF) nr. 729/70;

paa grundlag af en rapport, som Kommissionen skal forelaegge, boer Parlamentet og Raadet en gang om aaret gennemgaa resultaterne af Faellesskabets og de enkelte medlemsstaters foranstaltninger for at vurdere behovet for at supplere eller tilpasse den indfoerte ordning;

de paataenkte horisontale faellesskabsforanstaltninger goer det noedvendigt at tilpasse visse faelles foranstaltninger, som Raadet har vedtaget til fordel for bestemte omraader, til disse nye foranstaltninger -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. For at sikre en fortsat udvikling af landbruget i Faellesskabet indfoeres en faelles foranstaltning i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 729/70, som skal gennemfoeres af medlemsstaterne med henblik paa at forbedre bedrifternes effektivitet og bidrage til deres strukturelle udvikling samtidig med, at landbrugets naturlige ressourcer fortsat bevares. 2. I overensstemmelse med afsnit VIII ydes tilskuddet fra Den europaeiske udviklings- og garantifond for Landbruget, udviklingssektionen, i det foelgende benaevnt »fonden«, i forbindelse med den i stk. 1 omhandlede faelles foranstaltning til:

a) investeringer i landbrugsbedrifter og til etablering af unge landbrugere;

b) andre foranstaltninger til fordel for landbrugsbedrifter med henblik paa indfoerelse af regnskabsfoering samt til oprettelse og drift af sammenslutninger, tjenester og andre foranstaltninger omfattende flere bedrifter;

c) saerlige foranstaltninger til fordel for landbrug i bjergomraader og i visse ugunstigt stillede omraader;

d) skovbrugsforanstaltninger til fordel for landbrugsbedrifter;

e) tilpasning af erhvervsuddannelsen til kravene i det moderne landbrug.

AFSNIT I

Ordning med stoette til investeringer i landbrugsbedrifter

Artikel 2

1. For at bidrage til en forbedring af landbrugsindkomsterne og af leve-, arbejds- og produktionsvilkaarene paa landbrugsbedrifter indfoerer medlemsstaterne i henhold til den i artikel 1 omhandlede faelles foranstaltning en ordning med stoette til investeringer i landbrugsbedrifter, hvor landbrugeren:

a) har landbrug som hovederhverv;

b) er i besiddelse af tilstraekkelig faglig dygtighed;

c) opstiller en plan for konkret forbedring af bedriften; i denne plan skal det ved saerlige beregninger paavises, at investeringerne er berettigede under hensyn til situationen for bedriften og for dens oekonomi, og at planens gennemfoerelse vil medfoere en varig og vaesentlig forbedring af denne situation, herunder navnlig af arbejdsindkomsten pr. mandsarbejdsenhed (MAE) paa bedriften;

Medlemsstaterne kan dog ligeledes paa landbrugerens anmodning godkende en forbedringsplan, hvis det paavises, at planen er noedvendig for at opretholde det nuvaerende niveau for arbejdsindkomsten pr. MAE paa den paagaeldende bedrift; naar denne undtagelse finder anvendelse, nedsaettes det beloeb, hvormed fonden kan intervenere i henhold til artikel 26, stk. 2, med 20 %;

d) forpligter sig til at foere et forenklet regnskab, der mindst omfatter;

- bogfoering af indtaegter og udgifter med tilhoerende bilag,

- opstilling af en aarsbalance med oversigt over bedriftens aktiver og passiver.

I de ugunstigt stillede omraader, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 2 og 3 i direktiv 75/268/EOEF, kan dels Den hellenske Republik, dels Den italienske Republik for saa vidt angaar Mezzogiorno, herunder ogsaa oeerne, dog godkende forbedringsplaner, der i de foerste tre aar af den periode, den faelles foranstaltning varer, forelaegges af bedrifter, som ikke opfylder den i denne litra omhandlede betingelse, saafremt arbejdsmaengden paa bedriften ikke kraever mere, end hvad der svarer til en MAE, og saafremt de planlagte investeringer ikke overstiger 25 000 ECU.

2. Den i stk. 1 omhandlede stoetteordning begraenses til landbrugsbedrifter:

- hvor arbejdsindkomsten pr. MAE er lavere end den i stk. 3 omhandlede referenceindkomst;

- hvor den i stk. 1, litra c), omhandlede forbedringsplan ikke tager sigte paa en arbejdsindkomst, der er hoejere end 120 % af naevnte referenceindkomst.

3. Medlemsstaterne fastsaetter den i stk. 2 omhandlede referenceindkomst, idet den dog ikke maa overstige den gennemsnitlige bruttoloen for arbejdstagere uden for landbruget i omraadet.

4. Den i stk. 1 omhandlede forbedringsplan skal mindst indeholde:

- en redegoerelse for udgangssituationen,

- en redegoerelse for situationen ved planens afslutning, udarbejdet paa grundlag af et skoensmaessigt budget,

- en oversigt over de planlagte foranstaltninger og navnlig over de planlagte investeringer.

5. Medlemsstaterne definerer begrebet landbrug som hovederhverv med henblik paa denne forordning.

For fysiske personer skal definitionen mindst omfatte det krav, at den del af indkomsten, der kommer fra landbrugsbedriften, udgoer 50 % eller mere af landbrugerens samlede indkomst, og at den arbejdstid, som anvendes til aktiviteter uden for bedriften, udgoer mindre end halvdelen af landbrugerens samlede arbejdstid.

For ikke-fysiske personer definerer medlemsstaterne naevnte begreb under hensyn til de i foerste afsnit anfoerte kriterier.

6. Endvidere fastsaetter medlemsstaterne de kriterier, som skal danne grundlag for bedoemmelsen af landbrugerens faglige dygtighed, under hensyn til hans landbrugsfaglige uddannelsesniveau og/eller et vist minimum af erhvervserfaring.

Artikel 3

1. Den i artikel 2 omhandlede stoetteordning kan finde anvendelse for investeringer med henblik paa:

- en kvalitativ forbedring og omstilling af produktionen efter markedets behov;

- tilpasning af bedriften med det formaal at nedsaette produktionsomkostningerne, forbedre leve- og arbejdsvilkaarene eller gennemfoere energibesparelser;

- miljoebeskyttelses- og miljoeforbedringsforanstaltninger.

2. Ydelse af den i stk. 1 omhandlede investeringsstoette kan udelukkes eller begraenses, saafremt de paagaeldende investeringer foerer til en stigning i bedriftens produktion af produkter, som ikke har normale afsaetningsmuligheder paa markederne.

Raadet, der traeffer afgoerelse paa forslag af Kommissionen og efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de noedvendige foranstaltninger og fastsaetter navnlig produkterne med henblik paa foregaaende afsnit. 3. Medmindre andet bestemmes i senere afgoerelser truffet i henhold til stk. 2, kan den i stk. 1 omhandlede stoette ikke ydes til investeringer i maelkesektoren, som medfoerer overskridelse af den referencemaengde, der er fastsat i henhold til artikel 2, 3 og 6 i forordning (EOEF) nr. 857/84 (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 590/85 (2), dog bortset fra tilfaelde hvor en supplerende referencemaengde forud er ydet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), i naevnte forordning eller er overfoert i henhold til artikel 7, stk. 1, i samme forordning.

I saa fald er ydelse af stoette betinget af, at investeringen ikke bringer antallet af malkekoeer op paa mere end 40 koeer pr. MAE og mere end 60 koeer pr. bedrift, eller, hvis der paa bedriften er over 1,5 MAE, ikke foerer til en foroegelse af antallet af malkekoeer med mere end 15 %.

Raadet vedtager paa forslag af Kommissionen senest seks maaneder efter udloebet af forordning (EOEF) nr. 857/84 de betingelser, der skal gaelde efter udloebet af denne for ydelse af stoette til investeringer, som medfoerer en foroegelse af maelkeproduktionen.

4. Medmindre andet bestemmes i senere afgoerelser truffet i henhold til stk. 2, begraenses den i stk. 1 omhandlede stoette, der ydes til investeringer i svinesektoren, som medfoerer en foroegelse af produktionskapaciteten, for saa vidt angaar ansoegninger indgivet inden den 31. december 1986 til investeringer, der bringer antallet af pladser til fedesvin op paa 500 pr. bedrift, og for saa vidt angaar ansoegninger indgivet mellem 1. januar og 31. december 1987 til investeringer, der bringer antallet af pladser op paa 400.

Den noedvendige plads til en avlsso svarer til pladsen for 6,5 fedesvin.

Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, fastlaegger inden den 31. december 1987 den ordning, der skal gaelde for ansoegninger indgivet mellem 1. januar 1988 og 31. december 1989.

Hvis der ikke paa denne dato foreligger nogen afgoerelse fra Raadet, fastlaegger Kommissionen efter fremgangsmaaden i artikel 25:

- det maksimale antal pladser til svin pr. bedrift, hvortil der kan ydes den i stk. 1 omhandlede stoette, inden for en gaffel paa mellem 300 og 500 pladser pr. bedrift,

- det samlede loft over det maksimale antal pladser til svin inden for en gaffel paa mellem 600 og 800 pladser pr. bedrift.

Naar en forbedringsplan omfatter en investering inden for svinesektoren, stilles der endvidere som betingelse for at yde stoette til denne investering, at mindst 35 % af den fodermaengde, der forbruges af svinene, ved afslutningen af planen kan produceres paa bedriften.

5. Den i stk. 1 omhandlede investeringsstoette kan ikke ydes i aeg- og fjerkraesektoren.

Artikel 4

1. Investeringsstoetteordningen i henhold til artikel 3, stk. 1, omfatter stoette i form af kapitatilskud eller hertil svarende rentegodtgoerelse eller henstand med afdrag eller en kombination heraf til de noedvendige investeringer for gennemfoerelse af forbedringsplanen, bortset fra udgifter i forbindelse med koeb af:

- jord,

- levende svin og fjerkrae samt slagtekalve.

Ved koeb af levende dyr er det kun den i forbedringsplanen omhandlede foerste anskaffelse, der kan komme i betragtning.

Endvidere kan stoetteordningen omfatte garantier for optagne laan og renter, saafremt der ikke foreligger tilstraekkelig realsikkerhed eller personlig sikkerhed.

2. Det i stk. 1 omhandlede kapitaltilskud kan omfatte investeringer paa 60 000 ECU pr. MAE og 120 000 ECU pr. bedrift; medlemsstaterne kan fastsaette lavere beloeb.

Den i stk. 1 omhandlede stoette andrager 35 % og i de i artikel 2 og 3 i direktiv 75/268/EOEF omhandlede omraader 45 % af det hoejeste investeringsbeloeb i fast ejendom og henholdsvis 20 % og 30 % for andre former for investeringer.

Raadet kan paa forslag af Kommissionen og efter afstemningsproceduren i artikel 43, stk. 2, i traktaten tillade en medlemsstat i en bestemt periode at yde en hoejere stoette end den i andet afsnit fastsatte, hvis situationen paa kapitalmarkedet i medlemsstaten berettiger hertil.

I en periode paa 30 maaneder fra denne forordnings ikrafttraeden forhoejes den i andet afsnit omhandlede maksimale stoette dog med 10 % af investeringsbeloebet i Graekenland, Irland og Italien for investeringer, der indgaar i forbedringsplaner indgivet i loebet af denne periode.

(1) EFT nr. C 347 af 22. 12. 1983, s. 15.

(2) EFT nr. C 127 af 14. 5. 1984, s. 157.

(3) EFT nr. C 103 af 16. 4. 1984, s. 29.

(1) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1.

(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.

(2) EFT nr. 136 af 17. 12. 1962, s. 2892/62.

(1) EFT nr. L 90 af 1. 4. 1984, s. 13.

(2) EFT nr. L 68 af 8. 4. 1985, s. 1.

Artikel 5

Medlemsstaterne kan tildele den i artikel 4 omhandlede stoette til bedrifter, der efter gennemfoerelsen af en forbedringsplan fortsat opfylder de i artikel 2, stk. 1, omhandlede betingelser, saafremt de i artikel 3 fastsatte betingelser er overholdt. Antallet af planer pr. stoettemodtager, der kan godkendes over en periode paa seks aar er dog begraenset til to, og den samlede investering, der kan komme i betragtning ved refusion af stoette i henhold til artikel 28, er hoejst 60 000 ECU pr. MAE og 120 000 ECU pr. bedrift over samme periode.

Artikel 6

1. En forbedringsplan i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c), kan omfatte en enkelt bedrift eller flere sammensluttede bedrifter med henblik paa en fuldstaendig eller delvis sammenslutning af disse bedrifter.

2. Er der tale om en sammenslutning af bedrifter, omfatter forbedringsplanen sammenslutningen og i givet fald de dele af bedrifterne, der stadig drives af dens medlemmer.

3. Medlemsstaterne kan tildele den i artikel 4 omhandlede stoette til en sammenslutning af bedrifter, saafremt alle de landbrugere, der er medlemmer af sammenslutningen, opfylder de i artikel 2, stk. 1, omhandlede betingelser.

4. De i artikel 4, stk. 2, og i artikel 5 omhandlede lofter kan multipliceres med antallet af bedrifter, der er medlemmer af sammenslutningen. De i artikel 3, stk. 3 og 4, omhandlede lofter maa kun multipliceres med antallet af bedrifter, der er medlemmer, saafremt driften er en foelge af en fuldstaendig sammenslutning.

Disse lofter kan dog ikke overstige:

- 120 koeer

- tre gange det antal pladser til svin, der foelger af artikel 3, stk. 4

- en investering paa 360 000 ECU

pr. sammensluttet bedrift, herunder i givet fald de dele af bedrifterne, der stadig drives af medlemmerne af sammenslutningen.

5. Kommissionen kan efter den i artikel 25 omhandlede fremgangsmaade tillade, at en medlemsstat ogsaa tildeler den i artikel 4 omhandlede stoette paa de i stk. 4 i denne artikel fastsatte vilkaar til kooperativer, hvis eneste formaal er at drive en landbrugsbedrift. Samtidig fastsaetter den saerlige vilkaar for ydelse af stoette til disse kooperativer samt vilkaar og graenser for overskridelse af det i stk. 4 fastsatte investeringsomfang.

6. Medlemsstaterne fastsaetter de betingelser, som de sammensluttede bedrifter skal opfylde, navnlig:

- den retlige form

- korteste funktionstid, dog mindst seks aar

- tilvejebringelse af indskudskapital

- medlemmernes deltagelse i driftsledelsen.

Artikel 7

Medlemsstaterne kan tildele en saerlig stoette til unge landbrugere paa under 40 aar.

Denne stoette kan omfatte:

1. stoette med henblik paa unge landbrugeres foerste etablering paa en landbrugsbedrift, paa betingelse af at den unge landbruger etablerer sig med landbrug som hovederhverv og besidder tilstraekkelige faglige kvalifikationer ved etableringen eller senest to aar efter denne, og paa betingelse af at bedriften kraever en arbejdsindsats svarende til mindst 1 MAE.

Medlemsstaterne fastlaegger det niveau for erhvervsuddannelsen, som kraeves ved den foerste etablering eller inden to aar efter etableringen, for at EUGFL kan refundere praemien.

Etableringsstoetten kan omfatte:

a) en engangspraemie paa hoejst 7 500 ECU. Medlemsstaterne kan erstatte denne praemie med en tilsvarende rentegodtgoerelse,

b) en godtgoerelse af renterne af laan, som er optaget for at daekke udgifterne i forbindelse med denne etablering.

Rentegodtgoerelsen kan hoejst andrage 5 % i en periode paa 15 aar, og den kapitaliserede vaerdi af denne godtgoerelse kan ikke overstige 7 500 ECU.

Medlemsstaterne kan i form af et tilskud udbetale et beloeb svarende til den rentegodtgoerelse, stoettemodtageren er berettiget til under hensyn til stoerrelsen og loebetiden af de optagne laan. 2. en supplerende stoette til investeringer, svarende til hoejst 25 % af den i henhold til artikel 4, stk. 2, tildelte stoette, paa betingelse af at den unge landbruger inden for en frist paa fem aar fra den foerste etablering fremlaegger en forbedringsplan i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c), og opfylder de i stk. 1, foerste afsnit, omhandlede faglige kvalifikationskrav.

Artikel 8

1. Stoetten til investeringer i bedrifter, som opfylder betingelserne i artikel 2 og 6 maa ikke overstige de i artikel 4, stk. 2, fastsatte beloeb, i givet fald forhoejet med den stoette, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, dog bortset fra stoette til:

- opfoerelse af avlsbygninger,

- flytning af avlsbygninger i offentlighedens interesse,

- grundforbedring,

saafremt saadan stoette ydes i overensstemmelse med denne forordnings artikel 3 samt traktatens artikel 92 til 94.

2. Saafremt medlemsstaterne tildeler stoette til investeringer i bedrifter, som ikke opfylder betingelserne i artikel 2, skal denne stoette vaere mindst en fjerdedel lavere end stoetten i medfoer af artikel 4, bortset fra stoette:

- til gennemfoerelse af energibesparelser,

- til miljoebeskyttelse og -forbedring,

- til grundforbedring,

der kan andrage beloeb op til de i artikel 4, stk. 2, anfoerte.

Denne stoette kan ydes for et samlet investeringsbeloeb paa 60 000 ECU pr. MAE og 120 000 ECU pr. bedrift for en periode paa seks aar.

3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne tildele en overgangsstoette til investeringer i mindre bedrifter, som ikke opfylder de i artikel 2, stk. 1, anfoerte betingelser.

Denne overgangsstoette kan kun ydes for investeringsbeloeb paa op til 25 000 ECU, og den kan ikke tildeles paa betingelser, der er mere gunstige end de i artikel 4 fastsatte, i givet fald forhoejet med den i artikel 7, nr. 2, naevnte stoette.

4. Stoette til investeringer i bedrifter maa ikke ydes, saafremt disse investeringer ikke opfylder de i artikel 3 naevnte betingelser, eller saafremt det ikke er tilladt at yde stoette hertil i henhold til artikel 4.

Den i stk. 2 og 3, omhandlede stoette kan dog tildeles

- til investeringer inden for aeg- og fjerkraesektoren, der er en noedvendig foelge af forpligtelser eller krav, som offentlige myndigheder har paalagt med henblik paa miljoebeskyttelse og -forbedring, dersom de paagaeldende investeringer ikke medfoerer en udvidelse af produktionen;

- til investeringer i produktion af gaes og aender til produktion af »foie gras«;

- til koeb af husdyr, naar koebet kan tilskyndes efter artikel 4, stk. 1, uden at der er tale om en foerste anskaffelse.

For saa vidt angaar de i stk. 2 og 3 omhandlede bedrifter, fastsaettes det i artikel 3, stk. 3, omhandlede antal malkekoeer desuden til 40 pr. MAE og pr. bedrift.

5. Forbud og restriktioner i denne artikel gaelder ikke

- for foranstaltninger vedroerende stoette til koeb af jord,

- for driftskreditter med rentegodtgoerelse, hvis loebetid ikke overstiger et produktionsaar,

- for foranstaltninger vedroerende stoette til koeb af handyr til avl,

- for garantier for optagne laan, herunder renter af disse,

saafremt de er truffet i overensstemmelse med traktatens artikel 92 til 94.

AFSNIT II

Andre foranstaltninger til fordel for landbrugsbedrifter

Artikel 9

1. Medlemsstaterne kan indfoere en ordning til fremme af indfoerelse af regnskabsfoering i landbrugsbedrifter.

Denne ordning skal omfatte stoette til landbrugere, der har landbrug som hovederhverv, og som ansoeger derom, idet stoetten fordeles over mindst de fire foerste aar, i hvilke der foeres et driftsregnskab paa bedriften, forudsat at regnskaberne foeres i mindst fire aar.

Medlemsstaterne fastsaetter stoerrelsen af denne stoette inden for en gaffel paa mellem 700 og 1 050 ECU.

2. Den i stk. 1 naevnte regnskabsfoering skal:

a) omfatte:

- udarbejdelse af en aarlig aabnings- og afslutningsstatus,

- systematisk og regelmaessig registrering i loebet af regnskabsaaret af alle bevaegelser i penge og naturalier, der vedroerer bedriften, b) afsluttes med aarlig fremlaeggelse af:

- en beskrivelse af bedriftens generelle karakteristika, navnlig de anvendte produktionsfaktorer,

- en detaljeret balance (aktiver og passiver) og driftsregnskab (indtaegter og udgifter),

- de noedvendige oplysninger til vurdering af effektiviteten for saa vidt angaar driftsledelsen for bedriften som helhed, navnlig arbejdsindkomsten pr. MAE og landbrugerens indkomst, samt til vurdering af rentabiliteten i forbindelse med de vigtigste driftsgrene.

3. Udvaelges bedriften af myndigheder, der af medlemsstaterne er udpeget til at indsamle regnskabsmaessige oplysninger med henblik paa videnskabelig oplysning og undersoegelse, saerlig inden for rammerne af Faellesskabets informationsnet for landoekonomisk bogfoering, skal landbrugeren, saafremt han modtager den i stk. 1 omtalte stoette, forpligte sig til uden navns naevnelse at stille de regnskabsmaessige oplysninger vedroerende sin bedrift til raadighed for disse myndigheder.

Artikel 10

Efter ansoegning kan medlemsstaterne til anerkendte sammenslutninger, som har til formaal at naa frem til et samarbejde mellem bedrifterne, til en mere rationel faelles udnyttelse af landbrugsmateriellet eller en faelles drift, og som er oprettet efter denne forordnings ikrafttraeden, tildele en igangsaetningsstoette, der skal bidrage til daekning af udgifterne ved deres administration, dog hoejst i de foerste fem aar efter oprettelsen.

Medlemsstaterne fastsaetter stoerrelsen af denne stoette i forhold til antallet af deltagere og arten af den faelles aktivitet, idet beloebet dog hoejst kan vaere 15 000 ECU pr. anerkendt sammenslutning.

Endvidere fastsaetter medlemsstaterne disse sammenslutningers retlige form og betingelserne for samarbejdet mellem deres medlemmer.

Artikel 11

1. Efter ansoegning kan medlemsstaterne til landbrugsorganisationer, som har til formaal at oprette vikarordninger, tildele en igangsaetningsstoette, der skal bidrage til daekning af udgifterne til administration.

2. For at faa ret til den i stk. 1 omhandlede stoette skal vikarordningen vaere anerkendt af medlemsstaten og fuldtidsbeskaeftige mindst én vikar, der er fuldt ud kvalificeret til det arbejde, han skal udfoere.

3. Medlemsstaterne fastsaetter betingelserne for anerkendelse af de i stk. 1 omhandlede ordninger, og navnlig:

- deres retlige form,

- betingelserne i forbindelse med administration og regnskabsfoering,

- vikariattyper, som kan omfatte afloesning af landbrugeren, dennes aegtefaelle eller en voksen medhjaelper,

- minimum for deres varighed, som skal vaere mindst ti aar,

- minimum for antallet af tilsluttede landbrugere.

4. Medlemsstaterne fastsaetter den i stk. 1 omhandlede igangsaetningsstoette til 12 000 ECU pr. vikar, der er fuldtidsbeskaeftiget med det i stk. 2 omhandlede arbejde. Dette beloeb fordeles paa de foerste fem aar, hvor vikaren er beskaeftiget; det kan fordeles gradvis faldende i denne periode.

Artikel 12

1. Efter ansoegning kan medlemsstaterne til landbrugsorganisationer, som har til formaal at oprette driftskonsulentordninger, tildele en igangsaetningsstoette, der skal bidrage til daekning af udgifterne til administration.

2. Den i stk. 1 omhandlede stoette tildeles for arbejde udfoert af konsulenter, som skal analysere regnskabsresultater og andre oplysninger for landbrugerne.

3. For at faa ret til den i stk. 1 omhandlede stoette skal driftskonsulentordningen vaere anerkendt af medlemsstaten og fuldtidsbeskaeftige mindst én konsulent, der er kvalificeret til det i stk. 2 omhandlede arbejde.

4. Medlemsstaterne fastsaetter betingelserne for anerkendelse af de i stk. 1 omhandlede ordninger, og navnlig:

- deres retlige form,

- betingelserne i forbindelse med administration og regnskabsfoering;

- minimum for deres varighed, som skal vaere mindst ti aar,

- minimum for antallet af tilsluttede landbrugere. 5. Medlemsstaterne fastsaetter den i stk. 1 omhandlede igangsaetningsstoette til 12 000 ECU pr. konsulent, der er fuldtidsbeskaeftiget med det i stk. 2 omhandlede arbejde. Dette beloeb fordeles paa de foerste fem aar, hvor konsulenten er beskaeftiget; det kan fordeles gradvis faldende i denne periode.

6. Medlemsstaterne kan i stedet for den i stk. 5 fastsatte igangsaetningsstoette tildele igangsaetningsstoette til indfoerelse af driftsledelse for landbrugsbedrifter til fordel for landbrugere, der har landbrug som hovederhverv, og som benytter sig af de i stk. 1 omhandlede driftskonsulentordninger.

I dette tilfaelde fastsaetter medlemsstaterne stoetten til hoejst 500 ECU, der fordeles over mindst to aar.

AFSNIT III

Saerlige foranstaltninger til fordel for landbrug i bjergomraader og i visse ugunstigt stillede omraader

Artikel 13

1. I de omraader, der er anfoert paa den faellesskabsliste over ugunstigt stillede landbrugsomraader, som er opstillet i henhold til artikel 2 og 3 i direktiv 75/268/EOEF, kan medlemsstaterne til fordel for landbrugsvirksomhed yde en aarlig udligningsgodtgoerelse, som fastsaettes i forhold til de varige naturbetingede ulemper, der er anfoert i naevnte direktivs artikel 3, inden for de graenser og paa de betingelser, der er fastsat i artikel 14 og 15 i naervaerende forordning.

2. Udligningsgodtgoerelse for varige naturbetingede ulemper, der overskrider disse graenser eller ikke opfylder disse betingelser, maa ikke ydes i de omraader, som er opfoert paa den liste, der er vedtaget efter fremgangsmaaden i artikel 2, stk. 2, direktiv 75/268/EOEF.

Artikel 14

1. Naar medlemsstaterne tildeler en udligningsgodtgoerelse, er saadanne landbrugere berettigede dertil, som dyrker mindst tre ha udnyttet landbrugsareal, og som forpligter sig til at udoeve landbrugsvirksomhed, der svarer til maalene i artikel 1 i direktiv 75/268/EOEF, i mindst fem aar fra den foerste udbetaling af en udligningsgodtgoerelse. Landbrugeren kan frigoeres fra denne forpligtelse, saafremt han ophoerer med landbrugsvirksomhed, og hvis den fortsatte drift af de paagaeldende arealer er sikret; han frigoeres fra denne forpligtelse i tilfaelde af force majeure, navnlig ekspropriation eller anden afstaaelse i det offentliges interesse; endvidere frigoeres en landbruger, som oppebaerer pension i henhold til en alderspensionsordning.

I Mezzogiorno, herunder ogsaa oeerne, i de oversoeiske departementer og i de graeske omraader fastsaettes minimum for udnyttet landbrugsareal pr. bedrift dog til to ha.

2. Udgifterne i forbindelse med udligningsgodtgoerelsen giver ikke anledning til refusion fra fonden i medfoer af artikel 26, naar landbrugeren oppebaerer pension i henhold til en alderspensionsordning.

3. Medlemsstaterne kan fastsaette supplerende eller indskraenkende betingelser for ydelse af udligningsgodtgoerelse.

Artikel 15

1. Medlemsstaterne fastsaetter beloebsstoerrelserne for udligningsgodtgoerelsen under hensyn til graden af de varige naturbetingede ulemper, som paavirker landbrugsvirksomheden, og inden for de nedenfor anfoerte graenser, uden at denne godtgoerelse dog kan vaere mindre end 20,3 ECU pr. storkreatur, eller i givet fald pr. ha. i de i artikel 3, stk. 3, i direktiv 75/268/EOEF naevnte omraader.

a) Naar det drejer sig om produktion af kvaeg, faar, geder eller enhovede dyr beregnes godtgoerelsen i forhold til besaetningens stoerrelse. Godtgoerelsen kan ikke overstige 101 ECU pr. storkreatur. Det samlede beloeb for tildelt godgoerelse kan ikke overstige 101 ECU pr. ha af en bedrifts samlede foderareal. Omregningstabellen for kvaeg, enhovede dyr, faar og geder til storkreaturer er anfoert i bilaget.

Koeer, hvis maelk er bestemt til afsaetning, kan kun tages i betragtning ved beregning af godtgoerelsen inden for de i artikel 3, stk. 3, i direktiv 75/268/EOEF fastlagte omraader, samt de i artikel 3, stk. 4, og 5, i samme direktiv fastlagte omraader, hvor maelkeproduktionen udgoer en vigtig del af bedrifternes produktion.

Naar medlemsstaterne goer brug af denne mulighed i de i artikel 3, stk. 4 og 5, i ovennaevnte direktiv fastlagte omraader, maa antallet af malkekoeer, der ved beregning af godtgoerelsen skal tages i betragtning pr. begunstiget landbruger, ikke overstige 20 enheder. b) Naar det drejer sig om anden produktion end af kvaeg, enhovede dyr, faar eller geder, beregnes godtgoerelsen i de i artikel 3, stk. 3, naevnte omraader i forhold til det udnyttede areal med fradrag af arealer med foderafgroeder, af arealer, der anvendes til dyrkning af hvede, samt af arealer, der er daekket af plantager med aeble-, paere- eller ferskentraeer, og som overstiger 0,5 ha pr. bedrift. Godtgoerelsen maa ikke overstige 101 ECU pr. ha.

2. Medlemsstaterne er frit stillet hvad angaar ydelse af udligningsgodtgoerelse for den produktion eller en del deraf, som er omfattet af den i stk. 1, litra b), omhandlede foranstaltning.

3. Saafremt modtageren af en udligningsgodtgoerelse foretager tilplantning med skov paa samtlige eller en del af de arealer, der er lagt til grund ved beregning af udligningsgodtgoerelsen, kan disse arealer i en periode paa hoejst 15 aar fra tilplantningstidspunktet fortsat laegges til grund ved beregning af godtgoerelsen.

Artikel 16

I de i artikel 13, stk. 1, omhandlede ugunstigt stillede omraader, der har turistmaessig eller haandvaerksmaessig virksomhed, kan den i artikel 2, stk. 1, litra c), omhandlede forbedringsplan foruden landbrugsmaessige investeringer ogsaa omfatte investeringer i landbrugsbedriften af turistmaessig eller haandvaerksmaessig art. I disse tilfaelde kan der i de i artikel 4 omhandlede investeringer indgaa turistmaessige og haandvaerksmaessige investeringer til et beloeb, der ikke overstiger 40 000 ECU pr. bedrift.

Artikel 17

1. I de i artikel 13, stk. 1, omhandlede omraader kan medlemsstaterne yde stoette til kollektiv investering i foderproduktion, herunder oplagring og fordeling af foder, til forbedring og udlaegning af graesgange, der drives i faellesskab, og i bjergomraader til vandreservoirer, direkte adgangsveje til graesgange og alpegraesgange samt laeskure til besaetningerne.

2. De i stk. 1 omhandlede arbejder kan, hvis det oekonomisk er berettiget, omfatte mindre vandforsyningsforanstaltninger til landbruget, som er forenelige med miljoebeskyttelsen, herunder mindre vandingsanlaeg samt opfoerelse eller reparation af de laeskure, der er noedvendige i forbindelse med saesonbestemt opflytning af besaetningerne.

3. Den i stk. 1 omhandlede stoette, der kan finansieres af fonden, maa ikke overstige 100 000 ECU pr. kollektiv investering, 500 ECU pr. forbedret eller udlagt ha graesgang eller alpegraesgang og 5 000 ECU pr. ha vandingsareal.

AFSNIT IV

Saerlige regionale foranstaltninger

Artikel 18

1. Med henblik paa at bidrage til fjernelse af saerligt alvorlige strukturelle eller infrastrukturelle ulemper for landbruget i visse omraader kan der traeffes saerlige foranstaltninger til fremme af det samlede landbrug i det paagaeldende omraade i harmoni med eventuelle udviklingsforanstaltninger, der samtidig gennemfoeres i sektorer uden for landbruget, og med kravet om miljoebeskyttelse.

2. Raadet traeffer paa forslag af Kommissionen afgoerelse om de i denne artikel fastsatte foranstaltninger efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 43.

AFSNIT V

National stoette i miljoemaessigt foelsomme omraader

Artikel 19

1. Med henblik paa at bidrage til indfoerelse eller opretholdelse af produktionsmetoder i landbruget, der er forenelige med kravet om beskyttelse af det naturlige miljoe, og for at sikre landbrugerne en rimelig indkomst kan medlemsstaterne indfoere saerlige nationale stoetteordninger i miljoemaessigt foelsomme omraader.

2. I denne artikel forstaas ved miljoemaessigt foelsomme omraader: omraader, hvis betydning isaer er anerkendt paa grund af de oekologiske og landskabsmaessige aspekter.

3. Stoetten kan tildeles landbrugere, som forpligter sig til at dyrke de i henhold til stk. 2 foelsomme omraader paa en saadan maade, at miljoeet bevares eller forbedres.

Landbrugeren skal mindst forpligte sig til ikke at intensivere landbrugsproduktionen yderligere og til at paase, at kvaegtaetheden og landbrugsproduktionens intensitet er forenelige med det paagaeldende omraades saerlige miljoemaessige behov. 4. Medlemsstaterne forelaegger Kommissionen forslag til alle saadanne saerlige ordninger sammen med en fortegnelse over omraader, hvortil der taenkes ydet stoette under en saadan ordning.

Bestemmelserne i traktatens artikel 92 til 94 finder anvendelse. Kommissionen traeffer afgoerelse om hele den planlagte stoetteordning, herunder de omraader, hvortil der taenkes ydet stoette, senest tre maaneder efter, at den har faaet meddelelse om ordningen, og efter hoering af Den staaende Landbrugsstrukturkomité. Artikel 29 finder anvendelse paa de saerlige ordninger i denne artikel.

AFSNIT VI

Skovbrugsforanstaltninger paa landbrugsbedrifterne

Artikel 20

1. Medlemsstaterne kan tildele stoette til landbrugsbedrifter, der opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 1, litra a), til tilplantning af landbrugsarealer med skov, samt til investering i forbedring af skovarealer, saasom anlaeggelse af laehegn, brandbaelter, vandreservoirer og af skovveje paa bedrifterne.

Udgifter til landbrugsmateriellets tilpasning til skovbrugsarbejder er omfattet af disse investeringer.

2. De udgifter, der i henhold til stk. 1 faktisk er afholdt af medlemsstaterne, refunderes af fonden med indtil

- 80 % af omkostningerne til tilplantning med skov og anlaeggelse af skovveje paa bedrifterne,

- 60 % for de oevrige arbejder, der er naevnt i stk. 1,

og med et maksimalt investeringsbeloeb paa 40 000 ECU pr. bedrift, dog hoejst 10 000 ECU for saa vidt angaar investering i forbedring af skovarealer, samt op til foelgende refusionsberettigede maksimumsbeloeb:

- 1 400 ECU pr. ha for tilplantning med skov,

- 300 ECU pr. ha for forbedring af skovarealer og anlaeggelse af laehegn,

- 90 ECU pr. ha forsynet med brandbaelter og vandreservoirer,

- 14 400 ECU pr. km for skovveje.

AFSNIT VII

Tilpasning af erhvervsuddannelsen til kravene i det moderne landbrug

Artikel 21

1. Medlemsstaterne kan uafhaengigt af de foranstaltninger, som de kan forelaegge socialfonden, i de omraader, hvor det viser sig noedvendigt indfoere en saerlig stoetteordning med henblik paa at forbedre erhvervsuddannelsen inden for landbruget.

Denne ordning kan omfatte:

- erhvervsuddannelses- samt efter- og videreuddannelseskurser og praktikanttjeneste for landbrugere, medhjaelpende familiemedlemmer og ansatte inden for landbruget, som er ude over den skolepligtige alder;

- uddannelseskurser for ledere og bestyrere af producentsammenslutninger og kooperativer, for saa vidt som det er noedvendigt for at forbedre producenternes oekonomiske organisation og forarbejdningen og afsaetningen af landbrugsprodukter fra det paagaeldende omraade;

- supplerende uddannelseskurser, der er noedvendige for at opnaa det i artikel 7, stk. 1, omhandlede niveau for erhvervsuddannelsen, og som er af en varighed paa mindst 150 timer.

2. Den i stk. 1 omhandlede stoetteordning omfatter ydelse af stoette:

a) til deltagelse i kurser eller praktikanttjeneste,

b) til tilrettelaeggelse og gennemfoerelse af kurser og praktikanttjeneste,

c) i givet fald, til oprettelse af landbrugsuddannelsescentre til fordel for ugunstigt stillede omraader i henhold til artikel 13, stk. 1, som ikke allerede raader over saadanne centre, saafremt oprettelsen af de paagaeldende centre ikke berettiger til anden faellesskabsstoette, med op til et refusionsberettiget maksimumsbeloeb fra fonden paa 400 000 ECU pr. center.

3. De af medlemsstaterne afholdte udgifter ved ydelse af stoette i henhold til stk. 2, litra a) og b), kan refunderes af fonden, dog hoejst med 4 500 ECU pr. person, som har deltaget i et komplet kursus eller praktikantophold. Foranstaltninger, til hvilke der er modtaget tilskud fra socialfonden, kommer dog ikke i betragtning ved udbetaling af stoette i henhold til denne artikel.

Foranstaltningerne i henhold til denne artikel omfatter ikke kurser og praktikanttjeneste, der indgaar i normale programmer og ordninger inden for landbrugsuddannelse paa sekundaer- eller universitetsniveau.

Artikel 22

1. Faellesskabet kan gennem fondens ressourcer finansiere:

- gennemfoerelsen af pilotprojekter, som skal vise landbrugerne de reelle muligheder i produktionssystemer, -metoder og -teknikker, der svarer til maalene for den stoetteordning, som er omhandlet i artikel 3, stk. 1;

- de foranstaltninger, der er noedvendige for udbredelsen paa faellesskabsplan af arbejdsresultater og erfaringer vedroerende forbedring af landbrugsstrukturerne;

- gennemfoerelse af undersoegelser med henblik paa vurdering af den oekonomiske virkning af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger.

2. Der traeffes afgoerelse om den i stk. 1 omhandlede finansiering efter fremgangsmaaden i artikel 25.

AFSNIT VIII

Generelle og finansielle bestemmelser

Artikel 23

1. Den paataenkte periode for gennemfoerelse af den faelles foranstaltning udloeber den 31. december 1994.

2. Ved udloebet af en periode paa fem aar fra denne forordnings ikrafttraeden tager Raadet paa forslag af Kommissionen forordningens bestemmelser op til fornyet behandling.

3. Fondens samlede udgifter til den faelles foranstaltning i de foerste fem aar anslaas til 1 988 mio ECU.

Artikel 24

1. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om:

- forslag til love og administrative bestemmelser, som de paataenker at vedtage i henhold til denne forordning, herunder bestemmelser i forbindelse med artikel 8;

- allerede eksisterende bestemmelser, som goer det muligt at anvende denne forordning.

2. Ved fremsendelsen af de forslag til love og administrative bestemmelser og de allerede gaeldende bestemmelser, der er omhandlet i stk. 1, forelaegger medlemsstaterne en redegoerelse for den forbindelse, der paa regionalt plan bestaar mellem paa den ene side den paagaeldende foranstaltning og paa den anden side landbrugets oekonomiske situation og dets saerlige strukturforhold.

3. For saa vidt angaar de forslag, der meddeles i henhold til stk. 1, foerste led, undersoeger Kommissionen, under henvisning til deres overensstemmelse med denne forordning og under hensyntagen til dennes maalsaetninger og den noedvendige sammenhaeng mellem de forskellige foranstaltninger, om betingelserne for Faellesskabets finansielle deltagelse i den i artikel 1 omhandlede faelles foranstaltning er opfyldt. Senest to maaneder efter meddelelsen afgiver Kommissionen udtalelse herom efter hoering af Den staaende Landbrugsstrukturkomité.

4. Medlemsstaterne fremsender til Kommissionen teksten til de i stk. 3 omhandlede love og administrative bestemmelser umiddelbart efter deres vedtagelse.

Artikel 25

1. For saa vidt angaar de bestemmelser, der meddeles i henhold til artikel 24, , stk. 1, andet led, og stk. 4, undersoeger Kommissionen, under henvisning til deres overensstemmelse med denne forordning og underhensyn til dennes maalsaetninger og den noedvendige sammenhaeng mellem de forskellige foranstaltninger, om betingelserne for Faellesskabets finansielle deltagelse i den i artikel 1 omhandlede faelles foranstaltning er opfyldt. Senest to maaneder efter meddelelsen forelaegger Kommissionens repraesentant Den staaende Landbrugsstrukturkomité et udkast til beslutning herom efter hoering af EUGFL-komiteen om de finansielle aspekter.

2. Komiteen afgiver udtalelse inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det forelagte spoergsmaal haster. Udtalelsen vedtages med et flertal paa 45 stemmer, idet medlemsstaternes stemmer tildeles den vaegt, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. Kommissionen vedtager beslutningen. Saafremt denne imidlertid ikke er i overensstemmelse med komiteens udtalelse, meddeles den omgaaende til Raadet. Kommissionen kan da udsaette anvendelsen i hoejst en maaned fra denne meddelelse.

Raadet kan efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, inden for en frist paa en maaned traeffe anden afgoerelse.

Artikel 26

1. De af medlemsstaterne afholdte udgifter i forbindelse med foranstaltningerne i henhold til artikel 3 til 7, 9 til 17 samt 20 og 21 kan refunderes af fonden.

2. Fonden refunderer medlemsstaterne 25 % af de refusionsberettigede udgifter inden for rammerne af de i artikel 3 til 7 og 13 til 17 og 20 omhandlede foranstaltninger. Denne refusionssats forhoejes til:

- 50 % for den i artikel 3 og 4 omhandlede investeringsstoette til ugunstigt stillede omraader i det vestlige Irland, Graekenland og Mezzogiorno i Italien, herunder ogsaa oeerne;

- 50 % for den saerlige stoette til landbrugere under 40 aar, der omhandles i artikel 7;

- 50 % for den i artikel 14 omhandlede udligningsgodtgoerelse til de graeske, irske og italienske omraader samt de franske oversoeiske departementer;

- 50 % for den i artikel 17 omhandlede stoette, i de omraader i henhold til artikel 13, stk. 1, der er beliggende i Graekenland og Italien samt i de franske oversoeiske departementer.

Herudover kan fonden refundere medlemsstaterne op til 25 % af refusionsberettigede udgifter inden for rammerne af de i artikel 9 til 12 og 21 omhandlede foranstaltninger.

3. Gennemfoerelsesbestemmelserne til stk. 2 vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 13 i forordning (EOEF) nr. 729/70.

Artikel 27

1. De foranstaltninger, som medlemsstaterne vedtager, kan kun komme i betragtning til Faellesskabets finansielle deltagelse, hvis de paagaeldende bestemmelser har vaeret genstand for en positiv beslutning i henhold til artikel 25.

2. Faellesskabets finansielle deltagelse vedroerer refusionsberettigede udgifter i forbindelse med stoette, som ydes i medfoer af en beslutning, der er vedtaget efter datoen for denne forordnings ikrafttraeden.

Artikel 28

1. Refusionsansoegningerne vedroerer udgifter, som medlemsstaterne har afholdt i loebet af et kalenderaar, og indgives til Kommissionen inden 1. juli det foelgende aar.

2. Beslutningen om ydelse af bidrag fra fonden traeffes i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 729/70.

3. Forskud kan ydes med Kommissionens samtykke.

4. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter framgangsmaaden i artikel 13 i forordning (EOEF) nr. 729/70.

Artikel 29

Inden den 1. august hvert aar behandles gaeldende faellesskabsforanstaltninger og nationale foranstaltninger i tilknytning til denne forordning i en aarsrapport, som Kommissionen forelaegger Parlamentet og Raadet, og til hvis udarbejdelse medlemsstaterne til Kommissionen fremsender alle noedvendige oplysninger.

Raadet vurderer resultatet af disse foranstaltninger under hensyn til det tempo, i hvilket strukturudviklingen skal foregaa, hvis maalsaetningerne i den faelles landbrugspolitik skal virkeliggoeres, og til de paagaeldende foranstaltningers virkning paa Faellesskabets produktionsmaal, deres betydning for en harmonisk udvikling i Faellesskabets omraader og deres finansielle foelger.

I givet fald traeffer Raadet efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 43 saadanne bestemmelser, som maatte vaere noedvendige.

Artikel 30

Medlemsstaterne kan fastsaette supplerende betingelser for gennemfoerelsen af de i denne forordning fastsatte stoetteforanstaltninger.

Artikel 31

Medmindre andet er fastsat i artikel 8 og 13, beroerer denne forordning ikke medlemsstaternes ret til paa det omraade, der er omfattet af denne forordning, at ivaerksaette supplerende stoetteforanstaltninger, hvis betingelser eller regler for ydelse afviger fra de heri fastsatte, eller hvis beloeb overstiger de heri fastsatte lofter, under forudsaetning af at disse foranstaltninger traeffes i overensstemmelse med traktatens artikel 92 til 94.

Artikel 32

1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige foranstaltninger i kraft for at efterkomme bestemmelserne i denne forordning inden for en frist paa seks maaneder fra datoen for dens ikrafttraeden.

Samtidig soerger de for gennemfoerelse af en effektiv kontrol af beregningsgrundlaget for udbetaling af stoette, som kan refunderes af fonden.

2. De i artikel 3 og artikel 8, stk. 3, omhandlede forbud og restriktioner gaelder dog for ansoegninger, der er indgivet efter denne forordnings ikrafttraeden. AFSNIT IX

Afsluttende bestemmelser

Artikel 33

1. Med virkning fra den 1. januar 1985 aendres datoen den 31. december 1984 til den 30. september 1985 i foelgende bestemmelser:

- artikel 16, stk. 1, i Raadets direktiv 72/159/EOEF af 17. april 1972 om modernisering af landbrugsbedrifter (1);

- artikel 7, stk. 1, i Raadets direktiv 72/160/EOEF af 17. april 1972 om stoette til ophoer af landbrugsvirksomhed og til anvendelse af udnyttet landbrugsareal til strukturforbedringsformaal (2);

- artikel 9, stk. 1, i Raadets direktiv 72/161/EOEF af 17. april 1972 om social og erhvervsmaessig vejledning og om faglige kvalifikationer hos de personer, som arbejder i landbruget (3);

- artikel 4 i Raadets beslutning 76/402/EOEF af 6. april 1976 om stoerrelsen af den i direktiv 72/159/EOEF om modernisering af landbrugsbedrifter fastsatte rentegodtgoerelse , som skal anvendes i Italien (4);

- artikel 5 i Raadets beslutning 81/598/EOEF af 27. juli 1981 om den ved direktiv 72/159/EOEF om modernisering af landbrugsbedrifter fastsatte rentegodtgoerelses stoerrelse i Irland (5);

- artikel 3 i Raadets beslutning 82/438/EOEF af 24. juni 1982 om tilladelse til visse medlemsstater til at foroege den ved direktiv 72/159/EOEF om modernisering af landbrugsbedrifter hjemlede rentegodtgoerelse (6).

2. Medmindre andet er fastsat i artikel 32, stk. 2, ophoerer gyldigheden fra udloebsdatoen for den i artikel 32 omhandlede overgangsperiode af:

- direktiv 72/159/EOEF;

- direktiv 72/160/EOEF;

- direktiv 72/161/EOEF;

- artikel 4 til 17 i direktiv 75/268/EOEF;

- Raadets forordning (EOEF) nr. 1945/81 af 30. juni 1981 om begraensning af stoette til investeringer i sektoren for svineproduktion (7);

- Raadets forordning (EOEF) nr. 1946/81 af 30. juni 1981 om begraensning af stoette til investeringer i sektoren for maelkeproduktion (8)

for ansoegninger, der er indgivet efter denne dato.

3. I direktiv 75/268/EOEF foretages foelgende aendringer:

a) Artikel 1, stk. 1, slutningen , affattes saaledes:

». . . . bemyndiges medlemsstaterne til at indfoere den i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*) omhandlede saerlige stoette til fremme af landbrugsvirksomheden og forbedring af landbrugernes indkomst i disse omraader.

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1.«;

b) Artikel 3, stk. 5, affattes saaledes:

»5. Begraensede omraader, med saerlige ulemper, hvor bevarelse af landbrugsvirksomhed , i givet fald paa visse saerlige betingelser, er noedvendig for at sikre bevarelsen af miljoeet, opretholdelsen af det naturlige miljoe, omraadernes turistmaessige muligheder eller gennemfoerelsen af kystbeskyttelse , kan sidestilles med omraader, der i henhold til denne artikel er ugunstigt stillede. Disse omraaders samlede areal kan i en medlemsstat ikke overstige 4 % af denne stats samlede areal.«.

Artikel 34

1. Raadets forordning (EOEF) nr. 1820/80 af 24. juni 1980 om fremme af landbrugets udvikling i de ugunstigt stillede omraader i det vestlige Irland (9) senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3073/82 (10), aendres saaledes:

a) Artikel 10, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Som led i den saerlige foranstaltning tildeles der investeringsstoette til landbrugere,

a) som opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*), og hvis plan for konkret forbedring af bedriften laegger hovedvaegten paa opdraet af koedkvaeg og/eller faareavl,

b) som foerer et forenklet regnskab fra tidspunktet for ivaerksaettelsen af den i litra a) omhandlede forbedringsplan.

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1.«;

b) Artikel 10, stk. 2, ophaeves.

c) Artikel 11, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Den i artikel 10, stk. 1, omhandlede stoette er omfattet af bestemmelserne i artikel 3 til 6, i artikel 7, nr. 2, og i artikel 8, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 797/85. Ydelsen af den i artikel 8, stk. 1, i denne forordning omhandlede stoette kommer ikke i betragtning ved refusion i henhold til artikel 22.«.

2. Raadets forordning (EOEF) nr. 1939/81 af 30. juni 1981 om et integreret udviklingsprogram for de vestskotske oeer (Outer Hebrides) (1), aendres saaledes:

a) Artikel 1, stk. 3, ophaeves;

b) Artikel 5, stk. 2, foerste led, affattes saaledes:

»- betingelserne og kriterierne for de planlagte stoetteforanstaltninger; er der fastlagt foranstaltninger vedroerende investeringsstoette til landbrugsbedrifter, er disse foranstaltninger omfattet af bestemmelserne i artikel 3 til 6 samt i artikel 7, nr. 2, og i artikel 8, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*). Ydelsen af den i artikel 8, stk. 1, i denne forordning omhandlede stoette kommer ikke i betragtning ved refusion i henhold til artikel 7.

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1.«;

c) Artikel 5, stk. 3, tredje og fjerde linje, affattes saaledes:

». . . . tilpasning efter fremgangsmaaden i artikel 25 i forordning (EOEF) nr. 797/85, og efter at Den staaende Landbrugsstrukturkomité . . .«.

3. Raadets forordning (EOEF) nr. 1940/81 af 30. juni 1981 om et integreret udviklingsprogram for departementet Lozère (2) aendres saaledes:

a) Artikel 1, stk. 3, ophaeves;

b) Artikel 5, stk. 2, andet led, affattes saaledes:

»- betingelserne og kriterierne for de planlagte stoetteforanstaltninger; er der fastlagt foranstaltninger vedroerende investeringsstoette til landbrugsbedrifter, er disse foranstaltninger omfattet af bestemmelserne i artikel 3 til 6 samt i artikel 7, nr. 2, og i artikel 8, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*). Ydelsen af den i artikel 8, stk. 1, i denne forordning omhandlede stoette kommer ikke i betragtning ved refusion i henhold til artikel 7.

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1.«;

c) Artikel 5, stk. 3, tredje og fjerde linje, affattes saaledes:

». . . tilpasning efter fremgangsmaaden i artikel 25 i forordning (EOEF) nr. 797/85, og efter at Den staaende Landbrugsstrukturkomité . . .«.

4. Raadets forordning (EOEF) nr. 1942/81 af 30. juni 1981 om fremme af landbrugets udvikling i de ugunstigt stillede omraader i Nordirland (3) aendres saaledes:

a) Artikel 10, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Som led i den saerlige foranstaltning, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, tildeles der investeringsstoette til landbrugere:

a) som opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*), og hvis plan for konkret forbedring af bedriften laegger hovedvaegten paa opdraet af koedkvaeg og/eller faareavl;

b) som foerer et forenklet regnskab lige fra tidspunktet for ivaerksaettelsen af den i litra a) omhandlede forbedringsplan.

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1«;

b) Artikel 10, stk. 2, ophaeves;

c) Artikel 11, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Den i artikel 10, stk. 1, omhandlede stoette er omfattet af bestemmelserne i artikel 3 til 6 samt i artikel 7, nr. 2, og i artikel 8, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 797/85. Ydelsen af den i artikel 8, stk. 1, i denne forordning omhandlede stoette kommer ikke i betragtning ved refusion i henhold til artikel 14.«.

5. Raadets forordning (EOEF) nr. 1944/81 af 30. juni 1981 om en faelles foranstaltning med henblik paa tilpasning og modernisering af strukturen i produktionen af okse-, faare- og gedekoed i Italien (1) aendres saaledes:

a) Artikel 2, stk. 1, ophaeves;

b) Artikel 2, stk. 3, affattes saaledes:

»3. Programmerne og eventuelle tilpasninger heraf gennemgaas og godkendes efter fremgangsmaaden i artikel 25 i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*).

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1«;

c) Artikel 3, stk. 1, litra a), affattes saaledes:

»a) stoette til modernisering, rationalisering og opfoerelse af staldbygninger paa landbrugsbedrifter, som opfylder bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 797/85, og hvis plan for konkret forbedring viser,

- at den del af salget, der hidroerer fra produktionen af oksekoed og den samlede produktion af faare- og gedekoed ikke formindskes i forhold til bedriftens samlede salg og vil udgoere mere end 40 % af det samlede salg fra bedriften, naar forbedringsplanen er gennemfoert,

- at staldbygningerne opfylder de hygiejniske og sundhedsmaessige krav, der fremgaar af faellesskabsbestemmelserne.«;

d) Artikel 3, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Den i stk. 1, litra a) og b), omhandlede stoette er omfattet af bestemmelserne i artikel 3 til 6 samt i artikel 7, nr. 2, og i artikel 8, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 797/85. Ydelsen af den i artikel 8, stk. 1, i denne forordning omhandlede stoette kommer ikke i betragtning ved refusion i henhold til artikel 6.«.

6. Raadets direktiv 81/527/EOEF af 30. juni 1981 om udvikling af landbruget i de franske oversoeiske departementer (2) aendres saaledes:

a) Artikel 1, stk. 2, ophaeves;

b) Artikel 2, stk. 2, tredje og fjerde linje, affattes saaledes:

». . .fremgangsmaaden i artikel 25 i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*) og efter hoering af Komiteen for Den europaeiske udviklings- og garantifond for Landbruget.

(*) EFT nr L 93 af 30. 3. 1985, s. 1«.

7. Raadets forordning (EOEF) nr. 1975/82 af 19. juli 1982 om fremskyndelse af udviklingen af landbruget i visse omraader i Graekenland (3) aendres saaledes:

a) Artikel 10, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Den i stk. 1, litra a) og b), naevnte stoette og saadan stoetteindkoeb af avlsdyr, som omhandlet i litra c), der foretages af individuelle landbrugere, ydes til bedrifter, som opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 1, litra a), b), c), og stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*) og hvis plan for konkret forbedring viser,

- at de paagaeldende investeringer beloeber sig til mindst 2 500 ECU pr. bedrift;

- at den del af salget, der hidroerer fra produktionen af oksekoed og den samlede produktion af faare- og gedekoed ikke formindskes i forhold til bedriftens samlede salg og vil udgoere mere end 40 % af det samlede salg fra bedriften, naar forbedringsplanen er gennemfoert,

- at staldbygningerne opfylder de hygiejniske og sundhedsmaessige krav, der fremgaar af faellesskabsbestemmelserne.

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1«;

b) Artikel 10, stk. 3, affattes saaledes:

»3. Den i stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede stoette er omfattet af bestemmelse i artikel 3 til 6 samt i artikel 7, nr. 2, og i artikel 8, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 797/85. Ydelsen af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede stoette, kommer ikke i betragtning ved refusionen i henhold til artikel 18.«.

8. De i stk. 1 til 7 omhandlede aendringer af forordninger og direktiver gaelder for stoette, der ydes i medfoer af en beslutning, som er vedtaget efter datoen for denne forordnings ikrafttraeden.

9. Artikel 6, stk. 1, litra f), foerste afsnit, i Raadets forordning (EOEF) nr. 355/77 af 15. februar 1977 om en faelles foranstaltning til forbedring af vilkaarene for forarbejdning og afsaetning af landbrugs- og fiskeriprodukter (1) affattes saaledes:

»f) med forbehold af en afgoerelse i henhold til artikel 5, stk. 2, at hoeste raavarer fra jorden, idet der ikke kan ydes finansielt bidrag fra Faellesskabet til det paagaeldende udstyr i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (*), og for saa vidt der baade er tale om:

(*) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1«.

Artikel 35

Denne forordning traeder i kraft den 1. april 1985.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. marts 1985.

Paa Raadets vegne

F.M. PANDOLFI

Formand

(1) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 1.

(2) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 9.

(3) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 15.

(4) EFT nr. L 108 af 26. 4. 1976, s. 39.

(5) EFT nr. L 220 af 6. 8. 1981, s. 27.

(6) EFT nr. L 193 af 3. 7. 1982, s. 39.

(7) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 31.

(8) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 32.

(9) EFT nr. L 180 af 14. 7. 1980, s. 1.

(10) EFT nr. L 325 af 20. 11. 1982, s. 1.

(1) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 6.

(2) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 9.

(3) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 17.

(1) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 27.

(2) EFT nr. L 197 af 20. 7. 1981, s. 38.

(3) EFT nr. L 214 af 22. 7. 1982, s. 1.

(1) EFT nr. L 51 af 23. 2. 1977, s. 1.

BILAG

Omregningstabel for kvaeg, enhovede dyr, faar og geder til storkreaturer

(omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra a))

1.2 // Tyre, koeer og andet kvaeg over to aar, enhovede dyr over seks maaneder // 1,0 storkreatur // Kvaeg fra seks maaneder til to aar // 0,6 storkreatur // Faar // 0,15 storkreatur // Geder // 0,15 storkreatur

Koefficienterne for hundyr af faar og geder finder anvendelse paa de i artikel 15, stk. 1, anfoerte maksimums- og minimumsbeloeb pr. storkreatur.