31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 
REVISIONSRETTEN 
ANRA% 
Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber har på sit møde 
den 25. november 1982, i overensstemmelse med bestemmelserne 
i traktaten (EKSF: artikel 78f, stk. 4; EØF: artikel 206a stk 4-
Euratom: artikel 180a, stk. 4) og artikel 83 i finansforordningen af 
21. december 1977 vedtaget sin 
ÅRSBERETNING 
for regnskabsåret 1981 
Beretningen med institutionernes svar på Rettens bemærkninger 
er den 30. november 1982 i henhold til artikel 84 i 
finansforordningen tilstillet de dechargegivende myndigheder 
samt andre institutioner 
Pierre LELONG 
(Formand) 
Norman PRICE 
Michael N. MURPHY 
Paul GAUDY 
Albert LEICHT 
Arne K. JOHANSEN 
Aldo ANGIOI 
Marcel MART 
André MIDDELHOEK 
Georges VITALIS 

31. 12. 82 3 
INDHOLD 
Indledning  •  • • ^ 
Første  del 
Kapitel  1 — Generelle  betragtninger  7 
Kapitel  2 — Regnskaberne  12 
Kapitel  3 — Indtægter  18 
Kapitel  4 — Den  europæiske  Udviklings-  og Garantifond  for Landbruget, 
garantisektionen  28 
Kapitel  5 — Den  europæiske  Udviklings-  og Garantifond  for Landbruget, 
udviklingssektionen  44 
Kapitel  6 — Den  europæiske  Socialfond  og andre  udgifter  på det  sociale 
område  53 
Kapitel  7 — Den  europæiske  Fond  for Regionaludvikling  60 
Kapitel  8 — Forskning,  energi,  industri  osv 70 
Kapitel  9 — Samarbejde  med  udviklingslande  og tredjelande  78 
Kapitel  10 — Personaleudgifter  91 
Kapitel  11 — Driftsudgifter  99 
Kapitel  12 — Eksterne  organer  106 
Kapitel  13 — Ydelse  og optagelse  af lån og rentegodtgørelsesordninger  109 
Kapitel  14 — Foranstaltninger  til begrænsning  af Det  forenede  Kongeriges 
nettobidrag  til fællesskabsbudgettet  114 
Andendel  —  De europæiske  Udviklingsfonde  (EUF)  117 
4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
BILAG 
Bilag I — Ansvarsfordeling blandt Revisionsrettens medlemmer pr. 
30. november 1982 ;... 133 
Bilag II — Beretninger og udtalelser vedtaget af Revisionsretten i femårs­
perioden indtil 30. november 1982 135 
Bilag III — Finansielle oplysninger om De europæiske Fællesskabers almin­
delige budget og De europæiske Udviklingsfonde (1981) 143 
Bilag IV — Svar fra Europa-Parlamentet 175 
Bilag V — Svar fra Rådet 17g 
Bilag VI — Svar fra Kommissionen: 
Første del 
Kapitel 1 — Generelle betragtninger 180 
Kapitel 2 — Regnskaberne Igj 
Kapitel 3 — Indtægter 233 
Kapitel 4 — Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbru­
get, garantisektionen 186 
Kapitel 5 — Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbru­
get, udviklingssektionen I89 
Kapitel 6 — Den europæiske Socialfond og andre udgifter på det sociale 
område ^g\ 
Kapitel 7 — Den europæiske Fond for Regionaludvikling 194 
Kapitel 8 — Forskning, energi, industri osv j96 
Kapitel 9 — Samarbejde med udviklingslande og tredjelande 198 
Kapitel 10 — Personaleudgifter 202 
Kapitel 11 — Driftsudgifter 203 
Kapitel 12 — Eksterne organer 204 
Kapitel 13 — Ydelse og optagelse af lån og rentegodtgørelsesordninger .. 205 
Kapitel 14 — Foranstaltninger til begrænsning af Det forenede Kongeri­
ges nettobidrag til fællesskabsbudgettet 206 
Anden del — De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 207 
Bilag VII — Svar fra Domstolen 216 
Bilag VIII — Svar fra Det økonomiske og sociale Udvalg 217 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 
INDLEDNING 
Årsberetningen om regnskaberne for 1981 
1. Denne femte årsberetning fra Revisionsretten 
for De europæiske Fællesskaber er udarbejdet i hen­
hold til traktaterne l) og finansforordningen 2) og 
omhandler regnskaberne for regnskabsåret 1981. 
Kommissionen skal i henhold til traktaterne3) og 
finansforordningen4) udarbejde et bevillings- og 
driftsregnskab for Fællesskaberne for hvert regn­
skabsår og en status pr. 31. december i det forløbne 
regnskabsår og forelægge regnskab og status for Par­
lamentet, Rådet og Revisionsretten senest den 
1. juni det følgende år. Disse finansielle opgørelser 
anvendes af Retten til udarbejdelse af årsberetnin­
gen. Regnskaberne, der ledsages af Rettens årsberet­
ning og institutionernes svar på Rettens bemærknin­
ger, behandles af Parlamentet og Rådet i forbindelse 
med den decharge, som Parlamentet i overensstem­
melse med traktaterne 5) skal meddele Kommissio­
nen. 
2. Beretningen er opdelt i to dele. Første del 
vedrører Fællesskabernes almindelige budget og 
omfatter budgettet for Parlamentet, Rådet, Kommis­
sionen, Domstolen, Det økonomiske og sociale 
Udvalg, Publikationskontoret samt Det europæiske 
Kul- og Stålfællesskabs (EKSF) administrations-
budget. Første del omhandler endvidere lånetrans­
aktioner i henhold til EØF- og Euratom-traktaterne 
(kapitel 13). onsretten fra dens oprettelse til den 30. november 
1982 vedtagne beretninger. I bilag III gives en ana­
lyse af de regnskabsmæssige oplysninger i forbin­
delse med Fællesskabernes almindelige budget dg 
De europæiske Udviklingsfonde. 
5. Retten har udsendt særskilte beretninger til de 
pågældende dechargemyndigheder om 1981-regn­
skaberne for JET (Joint European Torus), Det 
europæiske Center for udvikling af Erhvervsuddan­
nelse (Berlin), Det europæiske Institut til forbedring 
af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin), Euratoms 
Forsyningsagentur og 1980-regnskaberne for Euro­
paskolerne. Kapitel 8 i denne beretning indeholder 
en sammenfatning af JET-beretningen, og sammen­
drag af de af Retten fremsatte bemærkninger om de 
andre organer er indeholdt i kapitel 12. Retten har 
endvidere i henhold til EKSF-traktatens artikel 78f 
stk.5, udarbejdet den særskilte beretning om 
EKSF's virksomhed. 
Udformningen af Fællesskabets 
regnskaber og Revisionsrettens 
årsberetning 
3. Anden del omhandler de fem europæiske udvik-
mgsfonde. Disse fonde, der yder bistand til udvik­
lingslande, forvaltes af Kommissionen, men indgår 
ikke i Fællesskabernes almindelige budget. 
4. Kapitel 1 behandler almindelige spørgsmål for­
anlediget af Rettens arbejde. Af bilag I fremgår for­
delingen af ansvarsområder mellem medlemmerne 
af Revisionsretten pr. 30. november 1982, og bilag II 
indeholder en fortegnelse over samtlige de af Revisi-
2) 
3) 
4) 
5) ^S9Fnirakttten,' artiki 78f' stL 4' EØF-traktaten, arti­st! 4 °8 Euratom-traktaten, artikel 180a, 
EEljr356af3112-1977, artikel 83. EKSF-traktaten, artikel 78d, EØF-traktaten, artikel 205a og Euratom-traktaten, artikel 179a Artikel 73 til 77. 
^KF"trnktate"' ait,ikel 788' EØF-traktaten, artikel 206b og Euratom-traktaten, artikel 180b. 6. Kommissionen forelagde den 27. maj 1982 regn­
skaberne for 1981. Revisionsretten sendte i henhold 
til finansforordningen sine bemærkninger til institu­
tionerne den 15. juli 1982. Samtlige de i første og 
anden del indeholdte bemærkninger blev sendt til 
Kommissionen. Uddrag af første dels kapitler 1 2 
10 og 11, der har betydning for de enkelte institutio­
ner, blev desuden sendt til Parlamentet, Rådet 
Domstolen og Det økonomiske og sociale Udvalg ' 
7. Finansforordningen indeholder en bestemmelse 
om, at alle institutioner sender deres svar til Revisi­
onsretten senest den 31. oktober. Inden afsendelsen 
af svarene blev der imidlertid afholdt samråd mel-
em institutionerne og Retten. Retten omtalte i ind-
edningen til sin beretning om regnskaberne for 
1980 6) visse vanskeligheder, der var opstået i anled-
6) EFTC344af31. 12. 1981, stk. 9. 
6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
ning af samrådsproceduren med Kommissionen. 
Retten skal med tilfredshed oplyse, at disse vanske­
ligheder blev løst ved bilaterale drøftelser, og proce­
duren er forløbet gnidningsløst i forbindelse med 
nærværende beretning. 
8. I henhold til den procedure, der var blevet enig­
hed om, blev der på uformelt grundlag sendt svarud­
kast i forbindelse med Rettens bemærkninger om 
regnskabsåret 1981, og svarudkastene gav et udmær­
ket grundlag for samråd. Disse foranstaltninger 
gjorde det muligt i givet fald at indføre ændringer 
både i Rettens bemærkninger og i svarene, for at 
teksten kunne gøres klarere og dermed være et mere 
hensigtsmæssig dokument for læserne. 
9. Den periode, hvor den egentlige samrådsproce­
dure kan finde sted, strækker sig fra medio juli til 
ultimo oktober, hvilket desuden giver institutio­
nerne lejlighed til om fornødent at indhente yderli­
gere oplysninger om Rettens bemærkninger. Det 
skulle herved tilsikres, at institutionerne ikke — som 
f.eks. nævnt i kommissionssvarene til kapitel 6 
(bilag VI, punkt 6.16) — mangler oplysninger, de 
måtte have brug for til udarbejdelsen af deres svar. 
10. Institutionerne indsendte de formelle svar 
senest 31. oktober, og efter en gennemgang heraf 
vedtog Retten beretningen i den endelige udform­
ning den 25. november 1982. I tilfælde, hvor Retten 
ikke har fremsat kommentarer til de enkelte svar, er 
det imidlertid ikke ensbetydende med, at Retten 
giver sin tilslutning hertil. I henhold til finansfor­
ordningens artikel 84 blev beretningen fremsendt til 
institutionerne den 30. november 1982, ledsaget af 
bilag IV-VIII med institutionernes svar. 
11. Retten ønsker endvidere her at fastslå, at de 
foranstaltninger, der gælder for årsberetningen, skal 
finde tilsvarende anvendelse på særberetninger, som 
Retten afgiver under udøvelse af sine beføjelser J), 
når den fremsætter bemærkninger til særlige spørgs­
mål. Den gældende finansforordning indeholder 
intet herom, og Retten og Kommissionen besluttede 
derfor efter nærmere aftale at indføre hensigtsmæs­
sige procedurer herfor. Den samme fremgangsmåde 
kan naturligvis udvides til at omfatte særberetninger 
i forbindelse med de andre institutioner. 
12. Retten skal understrege, at den tager sigte på 
med disse beretninger at give et afbalanceret og 
objektivt billede af de emner, der er under behand­ling. Der er bedre chance for at nå dette mål, hvis 
der kan foregå en fyldestgørende og fortrolig 
udveksling af synspunkter med den institution, der 
er revideret, inden beretningen afsluttes og gøres til­
gængelig, ledsaget af det formelle svar. 
13. Det bør desuden bemærkes, at de meningsfor­
skelle, der tidligere bestod mellem Retten og Kom­
missionen om procedurerne i forbindelse med revi­
sionsberetninger, kom til udtryk i Kommissionens 
forslag2) om ændring af finansforordningen. Den 
enighed, der senere blev opnået om disse spørgsmål, 
er i overensstemmelse med henstillingerne i Revisi­
onsrettens udtalelse 3) om kommissionsforslaget. 
Revisionsrettens medlemmer og 
opbygning 
14. Der er ikke efter forelæggelsen af den fjerde 
årsberetning sket nogen ændringer i medlemmernes 
status, men der er foretaget visse ændringer i forde­
lingen af ansvarsområder mellem medlemmerne (jf. 
bilag I vedrørende situationen pr. 30. november 
1982). 
Rettens budget og personale 
15. Rettens udgifter i 1980, herunder fremførsler til 
1981, androg ca. 10,9 mio ECU og udgifterne i 1981, 
herunder fremførsler til 1982, beløb sig til ca! 
12,8 mio ECU. Den betydeligste post, der indgår i 
disse beløb, vedrører lønninger og vederlag til med­
lemmerne og personalet, nemlig 8,8 mio ECU i 1980 
og 10,6 mio ECU i 1981. 
16. På budgetterne for 1980 og 1981 var der givet 
bevillinger til følgende antal stillinger: 
Personale i kategori A 
Personale i kategori LA 
Personale i kategori B 
Personale i kategori C 
Personale i kategori D 
lait 1980 
96 
22 
60 
60 
21 
259 1981 
100 
32 
61 
69 
22 
284 
!) EKSF-traktaten, artikel 78f, stk. 4, EØF-traktaten, arti-
- kel 206a, stk. 4 og Euratom-traktaten, artikel 180a 
stk. 4. 2) 
3) KOM(80) 760 endelig udi 
EFT C 232 af 11. 9. 1981. 
31.12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7 
Første del 
KAPITEL 1 
Generelle betragtninger 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Regnskaberne for regnskabsåret 1981 
Udnyttelse af bevillingerne 
Spørgsmål vedrørende regnskabsåret og status 
Uregelmæssigheder inden for landbrugssektoren 
Finansinspektørens nægtelse af påtegning 
Kommissionens bemyndigelser til Den europæiske Investe­
ringsbank (EIB) 
Regnskabsmæssige forordninger 1.0 
1.1 
1.2 
1.4 
1.9 
1.10 
1.11 
1.15 — 1.8 
og 1.3 
— 1.8 
— 1.14 
— 1.17 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
1.0 
a) 
b) 
c) 
d) 
e) De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er følgende: 
Når de fremførte, opdelte betalingsbevillinger udviser et 
reduceret beløb, skyldes dette i højere grad inføreisen af 
fremskyndede betalinger end, at de støttede projekter 
skrider hurtigere frem 
Der var ikke i henhold til finansforordningen noget 
grundlag for i januar 1982 at fremlægge et ændret drifts­
regnskab for 1980, og egne indtægter på regnskabet for 
1981 udviser 165 mio ECU for lidt 
Den tvivl, der består om den formelle rigtighed af visse 
transaktioner, berører de beløb, der fremgår af de til den 
dechargegivende myndighed fremsendte regnskaber 
Forsinkelser med regnskabsafslutningen for EUGFL 
giver fortsat anledning til ulemper 
De nationale myndigheder havde ikke altid, som det er 
bestemt i forordningen, givet oplysninger om uregelmæs­
sigheder i EUGFL, udviklingssektionen 1.3 
1.4 
1.6 
1.8 
1.9 
De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
f) Kommissionen har tilsidesat finansinspektørens nægtelse 
af påtegning i tilfælde, der i alt drejer sig om 166 mio 
ECU 1.10 
g) Når Kommissionen har delegeret opgaver til Banken, har 
det medført indskrænkninger i de oplysninger, der er til 
rådighed for Retten ved dens undersøgelser 1.11 — 1.13 
h) Retten henstiller indtrængende, at drøftelserne af udkast 
til nye gennemførelsesforanstaltninger og ændrigsforslag 
til finansforordningen af 1977 snarest muligt bringes til 
afslutning 1.16 og 1.17 
Regnskaberne for regnskabsåret 1981 Udnyttelse af bevillingerne 
1.1. Regnskaberne for De europæiske Fællesska­
bers almindelige budget for regnskabsåret 1981 blev 
af Kommissionen forelagt Revisionsretten den 
27. maj 1982 i et fem-binds dokument (KOM(82)270 
og 233-234). BindV (KOM(82)234) i dette doku­
ment omfatter det samlede driftsregnskab og status i 
samme udformning som den, der blev indført for 
regnskabsåret 1980. BindV indeholder desuden 
visse andre generelle oversigter over de enkelte insti­
tutioners resultater tillige med de principper, der 
blev anvendt ved uarbejdeisen af regnskaberne. 1.2. De samlede bevillinger til betalinger, til dæk­
ning af udgifter afholdt over regnskaberne i 1981 
beløb sig til 18 434 mio ECU, der kan opdeles såle­
des: 
Oprindeligt budget 19 327,6 
Ændringsbudget nr. 1 - 197,7 
Tillægs- og ændringsbudget nr. 2 - 695,9 
18 434,0 
Institutionernes udnyttelse af bevillingerne fremgår 
af tabel 1.1. 
Tabel 1.1 — 1981-bevillinger til betalinger og deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
Institution 
(1) 
• Kommissionen: 
Ikke-opdelte bevillinger 
Betalingsbevillinger 
(opdelte) 
Kommissionen i alt 
• Andre institutioner 
(ikke-opdelte bevillinger): 
Parlamentet 
Rådet (herunder Det økonomi­
ske og sociale Udvalg) 
Domstolen 
Revisionsretten 
lait 1981-budgettet: 
Endelige bevillinger til 
betalinger 
(2) 
15 564,7 
2 524,1 
18 088,8 
199,4 
113,1 
25,4 
14,8 
18 441,50 Betalinger afholdt 
i 1981 
(3) 
14 342,5 
2 084,2 
16 426,7 
155,6 
95,9 
21,8 
12,0 
16 712,0 Fremførsler 
til 1982 
(4) 
709,6 
434,0 
1 143,6 
16,3 
10,9 
1,2 
0,8 
1 172,8 Beløb afholdt over det 
samlede driftsregnskab 
(5) = (3)+ (4) 
15 052,1 
2 518,2 
17 570,3 
171,9 
106,8 
23,0 
12,8 
17 884,8 
1} nnSfi'fnT?'1?,™ £ette beløb °8 de samlede endelige bevillinger, der fremgår af punkt 1.2, skyldes tredjemands betaling for arbeide udført af Det fælles Forskningscenter (4,8 mio ECU) og en fremførsel fra 1980 til 1981 (2,7 mio ECU). Jcmdnus oeiaung tor arbejde 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 
1.3. For så vidt angår opdelte betalingsbevillinger 
omfattede det beløb, der blev debiteret regnskaberne 
for 1981, 434 mio ECU, der blev fremført til 1982, 
dvs. ca. 17% af de opdelte betalingsbevillinger for 
1981. Dette kan sammenholdes med 600 mio ECU 
(30 %), der fremførtes fra 1980 til 1981, og 1 000 mio 
ECU (60%) fra 1979 til 1980. Den tendens, der 
omtaltes under pkt. 1.5 i Rettens beretning for regn­
skabsåret 1980 !) fortsattes således i løbet af 1981. 
Retten fremsatte endvidere i sidste årsberetning 
bemærkninger om, at reduktionen af det beløb der 
fremførtes ved udgangen af 1980, til dels skyldes de 
af Kommissionen indførte fremskyndede betalingeb 
med henblik på omkostningerne ved de i medlems­
staterne støttede projekter (dvs., at Fællesskabets 
andel i finansieringen betales på et tidligere tids­
punkt i projektperioden). Dette er imidlertid ikke 
nødvendigvis udtryk for, at projekterne skrider hur­
tigere frem. Den sidste bemærkning synes fortsat at 
gælde for situationen ved udgangen af 1981. vet forøget med den indtægt, der var indgået i okto­
ber 1981. Regnskabsføringen af det omtvistede 
beløb var som følge heraf nødvendigvis i strid med 
budgetudformningen eller med finansforordningen 
(som nævnt i pkt. 1.4). Retten håber, at der ikke 
under udarbejdelsen af budgettet på ny vil blive 
truffet foranstaltninger, som uundgåeligt vil føre til 
en lignende konfliktsituation. 
1.6. Der er opstået forskellige andre spørgsmål i 
forbindelse med den formelle rigtighed af transakti­
onerne og hermed af de beløb, der er opført som 
indtægter og udgifter på regnskabet, der i medfør af 
traktaterne 2) forelægges de dechargegivende myn­
digheder. Disse spørgsmål er nærmere omtalt i dette 
og de følgende kapitler. De vigtigste tilfælde og de 
heraf berørte beløb er følgende: 
Spørgsmål vedrørende regnskabsåret og 
status 
!9480iyndewP^3;6 l Re"ens beretning for 
1980 i) og Pkt. 3.3-3.6 . denne beretning omtales de 
omstændigheder, under hvilke egne indtægter på 
165 rn.o ECU, der var forfaldne i 1980, blev tilbage­
holdt af tre medlemsstater indtil 1. oktober 1981 
uer er i finansforordningens artikel 5 en klar 
irfH ITf °m*'? bdøb SOm det Pågældende skal indtægtsføres på datoen for oppebørslen, og følgelig 
uXbe HT/0' 198L UanS6t denne besfemmelsf 
udarbejdede Kommissionen imidlertid den 18. januar 
980 hl ærdJet driftsregnskab ^r regnskabsåret 
1980, hvoraf det fremgik, at det pågældende beløb 
var modtaget , 1980. Kommissionen skal desuden i 
henhold t,l finansforordningens artikel 77 senest 
den 1. juni forelægge driftsregnskabet og status- der 
er ingen bestemmelse i forordningen om at Kom ssrs ski rrrændringer j «£, 
efter at det er forelagt de pågældende myndigheder 
Retten er derfor af den opfattelse, at der i status for 
1980 var opført 165 mio ECU for meget, og at ind-
foHTd?6 ! regnskabet for 1981 udviste 165 mio ECU 
I«H •Pr°^,emet Skyldtes endeligt tillægs- og 
ændringsbudget nr. 2 for 1981. Det fremgik heraf af 
saldoen for 1980 med tilbagevirkende^ var ble Punkt 
2.2 
2.4 
2.5 
2.7 
2.11 
3.4 
3.22 
3.35 
4.14 
4.21 
4.22 
5.6 
_ Beløb (Mio ECU) 
Indtægter 
0,1 
1,8 
29,0 
12,5 
4,5 Udgifter 
0,3 
0,5 
0,2 
3,9 
27,8 
135,2 
86,5 
18,1 
3,2 
1.7. Retten gjorde i pkt. 1.10 i sin beretning for 
r7n for?980 n t H ^J™ f°T ^^procedu­ren for 1980, opstod igen for 1981 i forbindelse med 
ovennævnte tilfælde; dechargemyndighederne vil 
nden der gives decharge, blive nødsaget at tage stil-
Ung til, om de beløb, der er opført i det samlede 
regnskab 0g på status for det år, bør reguleres Ret­
ten skal desuden understrege, at de nuværende for­
ordninger ikke indeholder nogen særlige bestemme -
') EFT C 344 af 31.12. 1981. 2) EKSF-traktatens artikel 78d og g 
Euratom-traktatens artikel 179a og 180b 
fcØF-traktatens artikel 205a og 206b 
10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
ser om behandling af beløb i forbindelse med ure­
gelmæssige transaktioner, og som er opført på 
fællesskabsregnskabetJ). 
1.8. Retten henviste i sine beretninger for regn­
skabsårene 1979 2) og 1980 3) til forsinkelserne i for­
bindelse med regnskabsafslutningen. I pkt. 4.23 — 
4.32 i denne beretning omtales regnskabsafslutnin­
gen for Den europæiske Udviklings- og Garantifond 
for Landbruget (EUGFL), garantisektionen, for 
1974 og 1975, samt de økonomiske konsekvenser, 
der giver sig udtryk i driftsregnskabet for 1981. For­
sinkelser i forbindelse med regnskabsafslutningen 
giver fortsat anledning til ulemper. 
Uregelmæssigheder inden for 
landbrugssektoren 
1.9. Retten har i tidligere beretninger omtalt de 
forordninger og procedurer, der gælder for indberet­
ning om og undersøgelse af svig og uregelmæssighe­
der, som medfører udgifter for EUGFL, garantisek­
tionen. Af bemærkningerne fremgik det især, at 
visse medlemsstater havde forsømt rettidigt at frem­
sende de i forordning nr. 283/724) omhandlede 
oplysninger, og at der var vanskeligheder ved for­
tolkningen af begrebet »uregelmæssigheder«. Under 
pkt. 5.7 — 5.10 i denne beretning omtales tilsvarende 
problemer for så vidt angår udviklingssektionen. 
Andre spørgsmål i forbindelse med procedurerne 
inden for garantisektionen behandles under 
pkt. 4.33-4.36. 
Finansinspektørens nægtelse af 
påtegning 
1.10. I henhold til finansforordningen skal forplig-
telsesforslag til udgifter og betalingsordrer have 
x) Jf. endvidere pkt. 4.6 i første del af Revisionsrettens 
udtalelse om Kommissionens forslag til ændring af 
finansforordningen — EFT C 232 af 11. 9. 1981. 
2) EFT C 342 af 31. 12. 1980. 
3) EFTC 344 af 31. 12. 1981. 
4) EFT L 36 af 10. 2. 1972. finansinspektørens forudgående påtegning. For 
kontrakter med tredjemand om vareleveringer og 
tjenesteydelser kræves ligeledes forudgående påteg­
ning. Den øverste myndighed i den pågældende 
institution kan træffe begrundet beslutning om at 
tilsidesætte en sådan nægtelse (undtagen hvor der er 
tvivl om bevillingernes tilstedeværelse). Finansfor­
ordningen indeholder en bestemmelse om, at Revi­
sionsretten skal have underretning om disse tilfælde 
hvert kvartal. Retten fik i løbet af 1981 meddelelse 
om seks tilfælde i Kommissionen og et tilfælde i 
Det økonomiske og sociale Udvalg, hvor der ikke 
blev taget hensyn til finansinpektørens nægtelse af 
påtegning. Under pkt. 3.4, 7.13 og 11.6 i denne 
beretning redegøres for de nærmere omstændighe­
der i forbindelse med tre tilfælde inden for Kom­
missionen, der berørte beløb på henholdsvis 
29,0 mio ECU, 135,2 mio ECU og 0,6 mio ECU. 
Kommissionens bemyndigelser til Den 
europæiske Investeringsbank (EIB) 
1.11. I nogle senere kapitler i denne beretning 
pkt. 9.31, 13.9 og 15.82) omtales nogle aftaler mel­
lem Kommissionen og Banken, i henhold til hvilke 
Banken, på Kommissionens vegne, varetager visse 
opgaver inden for rammerne af Fællesskabets lån og 
rentegodtgørelser. Disse aftaler har givet anledning 
til to problemer i forbindelse hermed. 
1.12. Det ser for Retten i første række ud til, at 
Kommissionen i visse tilfælde og i modstrid med de 
synspunkter, den selv har givet udtryk for i sit svar 
(Bilag VI), ikke fra EIB har modtaget (enten slet 
ikke eller ikke rettidigt) de oplysninger, som er nød­
vendige for varetagelsen af dens forvaltningsopga­
ver. Som følge af dette forhold har retten ikke ved 
sin revision af de pågældende aktiviteter kunnet 
kontrollere disse oplysninger, da de ikke forefindes i 
Kommissionens sagsakter. Arten af de oplysninger, 
som EIB meddeler Kommissionen, bør derfor tages-
op til fornyet overvejelse. 
1.13. Retten har endvidere bemærket, at der i de 
bilaterale overenskomster mellem Kommissionen og 
Banken er skabt hjemmel for, at transaktioner, som 
Banken udfører på Kommissionens vegne, revideres 
på Bankens foranstaltning. Disse bilaterale overens­
komster kan ikke anfægte Revisionsrettens forplig­
telser og rettigheder i henhold til traktaterne for så 
vidt angår revisionen af fællesskabsmidler. Det bør 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11 
derfor af overenskomsterne klart fremgå, at de ikke 
på nogen måde tilsidesætter traktaternes revisions­
bestemmelser. 
1.14. De pågældende beløb andrager i alt lidt over 
1 100 mio ECU, der fordeler sig således: 
(imioECU) 
Finansprotokoller med tredjelande 
(jf.pkt.9.31) 410 
Fællesskabslån og -rentegodtgørelser 
Uf-pkt. 13.12) 521 
EUF-lån og -rentegodtgørelser 
(jf.pkt. 15.82) 2026 
Regnskabsmæssige forordninger 
1.15. Revisionsretten omtalte under pkt. 1.33-
1.36 i sin beretning for regnskabsåret 1980 ») de for­
anstaltninger, der er i gang for at ajourføre finans­
forordningen af 21. december 1977 2) og gennemfø­
relsesforanstaltningerne af 30. juni 1975 3). 
1.16. Kommissionen fremsatte i 19804) forslag til 
ændring af finansforordningen af 1977 og Retten 
afgav sin udtalelse om forslaget den 27. maj 
1981 5). Forslaget og Rettens udtalelse behandles for øjeblikket i Parlamentet. Retten fremhævede i sin 
udtalelse og i sin beretning om en undersøgelse af 
Fællesskabernes budget- og regnskabssystemer6), 
hvor vigtig finansforordningen er for forvaltningen 
af Fællesskabernes anliggender og for Rettens 
arbejde. Retten skal indtrængende henstille, at alle 
institutionerne giver afslutningen af dette spørgsmål 
højeste prioritet. 
1.17. Kommissionen fremsendte den 5. august 
1980 forslag til nye gennemførelsesbestemmelser til 
samtlige institutioner til udtalelse. Retten frem­
sendte den 6. februar 1981 sin udtalelse om forsla­
get, men beklager, at der i november 1982 endnu 
ikke var vedtaget nye gennemførelsesbestemmelser. 
Som en følge heraf finder gennemførelsesbestem­
melserne af 1975 fortsat anvendelse, skønt deres 
juridiske grundlag må anfægtes, idet 1973-forord-
ningen, hvorpå de bygger, blev ophævet i 1977 
uden at der blev vedtaget nogen undtagelsesbestem­
melser. Retten skal derfor indtrængende henstille at 
behandlingen af dette spørgsmål ligeledes afsluttes, 
så nye gennemførelsesbestemmelser snarest kan 
træde i kraft. Gennemførelsesbestemmelserne bør 
fremover underkastes en revision samtidig med 
finansforordningen, således at retsakter, der er ind­
byrdes forenelige og overensstemmende kan fore­
lægges samtidig. 
') 
2) 
3) 
4) 
5) EFT C 344 af 31.12. 1981 
EFTL356af31.12. 1977 
EFT L 170 af 1.7. 1975 
KOM(80) 760 endelig ude 
EFT C 232 af 11. 9. 1981 
6) EFT C 342 af 31.12. 1981. 
12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
KAPITEL 2 
Regnskaberne 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Parlamentet 
Rådet 
Kommissionen 
Domstolen 
Fællesskabernes statusregnskab 2.0 
2.1 
2.2 
2.3 og 2.4 
2.5 — 2.12 
2.13 
2.14 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
2.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
Parlamentet 
a) Statusregnskabet pr. 31. december 1981 er ikke tilfreds­
stillende 2.2 
Rådet 
b) Der er over for Rådets generalsekretariat fremsat forslag 
til forbedring af regnskabssystemerne og -principperne 
c) I stautsregnskabet pr. 31. december 1981 er hverken faste 
anlægsaktiver eller forskud til Publikationskontoret 
opført 2.3 
2.4 
Kommissionen 
d) Bankafstemningerne er foretaget alt for sent til, at trans­
aktionerne kan opføres korrekt. Det medfører visse fejl 
og uregelmæssigheder 2.5 
31. 12. 82 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13 
e) I forbindelse  med  en postering  i regnskabet  på 4,2 mio 
ECU  til udligning  af en forskel  på EKSF-kontoen,  mang-
ler der et regnskabsbilag,  der skal  begrunde  posteringens 
rigtighed.  Desuden  bør  reguleringen  af fællesskabsorga-
nernes  mellemregningskonti  foretages  mere  systematisk  2.6 
f) En  bogføringsfejl  på 3,8  mio  ECU  har  medført,  at 
EUGFL-forskuddene  er blevet  sat for højt  og valutatabet 
for lavt 2.7 
g) Omregningskurserne  er uensartede,  og en nærmere  over-
vejelse  af dette  forhold  er påkrævet  2.10 
h) Der  er afholdt  udgifter  (kurstab,  bankomkostninger) 
uden,  at der var bevillingsmæssig  dækning  herfor,  trods 
manglende  nødvendige  overførsler  2.11 
i) Beløb,  som  er opført  som  forskud,  er i realiteten  dispo-
nible  midler  og udgifter  2.12 
Domstolen 
j) Der  er ikke  blevet  foretaget  en afstemning  mellem  inven-
tar- og materielfortegnelsen  og den  faktiske  beholdning. 
Desuden  er udgifter,  som  skulle  have  været  bogført  i 
regnskabsåret  1981,  blevet  bogført  i regnskabsåret  1982  2.13 
Fælleskabernes  statusregnskab 
k) Det  fremgår  ikke  klart,  hvordan  overskuddet  i regnskabs-
året 1980,  som  er opført  i bind  V af Forvaltningsregnskab 
og status,  er opstået.  Desuden  kan  de forklarende  noter  i 
bind  V forbedres.  Der  vil i den  forbindelse  blive  fremsat 
forslag  herom  til Kommissionen.-Endelig  er opstillingen 
af det samlede  statusregnskab  ikke  tilfredsstillende  2.14 
Indledning 
2.1. I dette  kapitel  behandles  dels  spørgsmål 
vedrørende  hovedbogholderiet,  som  gør  det muligt 
at registrere  kontantbevægelser  og at opstille  institu-
tionernes  statusregnskab,  dels  indeholder  det  en 
gennemgang  af institutionernes  statusregnskab  og af 
Fællesskabernes  samlede  statusregnskab. Parlamentet 
2.2. Parlamentets  statusregnskab  pr. 31. december 
1981  giver  anledning  til følgede  bemærkninger: 
a) Anlægsaktiverne  (ca.  4,2 mio  ECU)  er ikke  ble-
vet afstemt  med  de faktiske  beholdninger. 
14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
Denne konto omfatter desuden et beløb på 
0,5 mio ECU for kontorartikler, som burde være 
opført under kontoen driftsomkostninger. 
Endelig fremgår værdien af kontorinventaret 
ikke klart af status. 
Afstemning af inventar- og materielfortegnelsen 
med den faktiske beholdning, som i øvrigt kræ­
ves i henhold til finansforordningen, er den ene­
ste sikkerhed for, at fortegnelsen og de beløb, 
som er opført under anlægsaktiver i status, er 
rigtige. 
Revisionsretten skal derfor anmode Parlamentet 
om hurtigst at afstemme inventar- og materiel­
fortegnelsen med den faktiske beholdning og at 
foretage de nødvendige posteringer. 
b) Et kurstab på 307 801,86 ECU er opført under 
aktiver på grund af manglende bevillinger. 
Denne postering er ikke korrekt, og de nødven­
dige overførsler til dækning af dette kurstab 
over budgettet burde have været foretaget i rette 
tid. 
c) På grund af uregelmæssigheder, der er konstate­
ret i forbindelse med forvaltningen af »Medlem­
mernes kasse«, hvilket er blevet meddelt Parla­
mentet *), kan det beløb, der er opført i status 
som »afholdte, men ikke bogførte udgifter« ikke 
betragtes som rigtigt. 
d) To konti »debitorer, ansatte« (saldo ca. 52 000 
ECU) og »regulering af forskud« (saldo ca. 
492 000 ECU) omfatter beløb, som Parlamentet 
har til gode, men som ikke er blevet inddrevet 
siden 1979 for de ældste kravs vedkommende. 
Retten anmoder om, at der hurtigst muligt træf­
fes de nødvendige foranstaltninger til inddrivel­
sen af disse beløb. 
Rådet 
2.3. Som led i revisionen af Rådets statusregnskab 
pr. 31. december 1981 har Revisionsretten analyseret 
i) Jf. særberetning (bemærkninger) vedrørende Europa-
Parlamentet — Medlemmernes kasse, EFT C 202 af 
5.8. 1982. Rådets regnskabssystemer og -principper. Der blev 
ved denne lejlighed foreslået visse forbedringer af 
regnskabssystemerne og -principperne over for 
Rådets generalsekretariat, som overvejer iværksæt­
telsen heraf. 
2.4. I forbindelse med Rådets status pr. 31. decem­
ber 1981 kan der desuden fremsættes følgende 
bemærkninger: 
a) Rådets anlægsaktiver (4 192 741,45 ECU ved 
udgangen af 1976, som er det sidst opgivne tal) 
er ikke opført i statusregnskabet. Hvis man 
havde opstillet status som de andre institutioner 
gør, burde dette tal have været opført. Retten 
skal i den forbindelse henlede opmærksomhe­
den på, at det udover inventar- og materielfor­
tegnelsen ville være hensigtsmæssigt at føre et 
specialregnskab for således bedre at kunne fore­
tage en regnskabsmæssig kontrol af anlægsakti­
verne. Føringen af en sådan specialkonto vil 
sætte regnskabsafdelingen i stand til at arbejde 
med ajourførte tal. 
b) Forskud, ydet til Publikationskontoret 
(463 606,84 ECU) til forskudsmidler, der er nød­
vendige for kontorets drift, er heller ikke opført i 
status. Forskuddene til Publikationskontoret er 
nemlig blevet betragtet som udgifter og finansi­
eret over budgettet. Disse forskud skal opføres 
efter aftale med Kommissionens regnskabsfører. 
Beløbene opføres derefter på aktivsiden i status. 
Kommissionen 
Kommissionens status pr. 31. december 1981 giver 
anledning til følgende bemærkninger: 
Bankkonti 
2.5. I sin årsberetning for regnskabsåret 1980 
havde Retten konstateret, at der pr. 30. april 1981 
endnu var 7 bankkonti, for hvilke der endnu ikke 
var foretaget en afstemning mellem bankens kon­
toudtog pr. 31. december 1980 og regnskabsbøgerne. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15 
Alle bankafstemninger er foretaget pr. 31. december 
1981. Afstemningerne er imidlertid foretaget for sent 
til, at alle de posteringer, som er nødvendige for en 
korrekt opstilling, kan foretages. Således 
a) er indtægter på 13 bankkonti, til et samlet beløb 
på 110 577,74 ECU, endnu ikke gennemgået og 
bogført; 
b) er transaktioner, der vedrørte regnskabsåret 1981 
fejlagtigt bogført i regnskabsåret 1982: 
— 184 499,70 ECU i diverse udgifter, 
— 1758 971,04 ECU i indtægter (renter af 
kapital); 
c) er andre transaktioner ikke korrekt bogført: 
— beholdningskontiene og medlemsstaternes 
tilgodehavender udviser saldi, der er ca. 
205 mio ECU for høje (transaktioner, som 
er foretaget i 1981, men bogført i 1982), 
— lejen for det første halvår af 1982, som blev 
betalt i 1981 (ca. 12 900 000 ECU), er ikke 
bogført på en interimskonto således, at 
beholdningskontiene udviser en for stor 
saldo, 
— ca. 1 900 000 ECU, som i 1981 blev overført 
til ESA's 0 konto, står ved en fejltagelse 
opført under igangværende betalinger. 
Det er kun transaktionerne under a) og b) som har 
indvirkning på budgettet. 
Disse eksempler viser tydeligt, at det for Kommissi­
onens vedkommende er nødvendigt at foretage en 
bedre forberedelse af regnskabsafslutningen og ikke 
vente til december. 4,2 mio ECU mellem EKSFs konti i Kommissi­
onens bøger og Kommissionens konti i EKSFs 
bøger, for hvilken der ikke var gjort rede. Denne 
difference er blevet betragtet som svarende til 
en difference på et næsten tilsvarende beløb 
(4 248 205,04 ECU), der er konstateret mellem 
Kommissionens ECU-konti. Denne transaktion, 
hvorved en difference udlignes med en andenø 
forekommer uacceptabel, da regnskabsafdelin­
gerne ikke er i stand til at fremlægge bilag som 
dokumentation. 
b) Retten har i sin årsberetning for regnskabsåret 
1980 understreget nødvendigheden af, at Kom­
missionen systematisk foretager en afstemming 
af fællesskabsorganernes mellemregningskonti. 
Pr. 31. december 1981 var dette ikke sket i føl­
gende tilfælde: 
— Saldiene på henholdsvis kantinens og 
supermarkedets konti i Kommissionens 
bøger stemmer ikke overens med saldiene 
på Kommissionens konto i kantinens og 
supermarkedets bøger. 
— Endelig var tre beløb (på ca. 11 000 ECU), 
som indgik i saldoen på Parlamentets konti 
i Kommissionens bøger, men ikke i saldoen 
på Kommissionens konti i Parlamentets 
bøger, af Kommissionen blevet overført til 
en anden konto, hvilket er i strid med hen­
sigten. 
Retten skal endnu en gang anmode om, at der fore­
tages en systematisk afstemning således, at eventu­
elle fejl kan rettes og regnskabet opstilles så korrekt 
som muligt. 
Forskud under EUGFL 
Fællesskabsorganernes mellemregningskonti 2.7. På grund af en bogføringsfejl (ved omregnin­
gen til ECU) er forskuddene under EUGFL til For­
bundsrepublikken Tyskland og Frankrig sat 
3 861 020,18 ECU for højt. Denne fejl har indvirk­
ning på budgettet, da kurstabene er sat tilsvarende 
for lavt. 
2.6. 
a) Retten kontaterede i sin årsberetning for regn 
skabsåret 1980, at der forelå en difference på ca Kontoen »feriekolonier« 
x) Det europæiske Samarbejdsagentur. 2.8. Kontoen »feriekolonier«, hvorpå opføres de 
udgifter, som skal tilbagebetales af tjenestemænd, er 
ikke ført behørigt: 
16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 12. 82 
— der  er ikke  gjort  rede  for  et beløb  på 
19 142,03  ECU,  som  indgår  i saldoen  på denne 
konto, 
— tilbagebetalingen  af de forskud,  der er udbetalt 
til tjenestemændene,  foregår  alt for  langsomt 
(ca. 9 måneder  efter,  at forskuddene  er ydet). b) Regnskabsårets  løbende  transaktioner  bogføres 
ligeledes  på grundlag  af forskellige  omregnings-
kurser,  hvilket  medfører  kunstige  kursforskelle 
og vanskeliggør  bogføringen  bl. a. i tilfælde  af 
annullering  i måned  M af en transaktion,  som  er 
bogført  i måned  M-l. 
Den uensartede  anvendelse  af omregningskurserne 
blev allerede  omtalt  i årsberetningen  for regnskabså-
ret 1978.  Retten  skal  anmode  Kommissionen  om at 
tage spørgsmålet  op til grundig  overvejelse. 
Kontoen  »genopførte  overførsler« 
2.9. Undertiden  kan  Kommissionens  bankoverfør-
sler til tredjemand  ikke  foretages  af bankerne  på 
grund  af fejlagtige  oplysninger  om  modtagernes 
bankforbindelser.  De overførsler,  som  ikke  er foreta-
get, posteres  derfor  på en tredjemandskonto,  kon-
toen  »genopførte  overførsler«,  på passivsiden  i sta-
tus. Denne  konto  (ca.  212 000 ECU)  er ikke  blevet 
underkastet  behørig  kontrol  i betragtning  af såvel 
transaktionernes  antal  og omfang,  som  det forhold, 
at kontoen  omfatter  skyldige  beløb. Manglende  disponible  bevillinger 
2.11. 
a) Et  valutatab  pr.  31.  december  1981  (se  kapi-
tel 14, pkt.  14.7)  på i alt 27 753 851,07  ECU  er 
opført  i driftsregnskabet  med  fradrag  af regn-
skabsårets  resultat.  Tabet  er opført  på denne 
måde,  da der  ikke  på budgettet  for  1981  var 
opført  bevillinger  til sådanne  transaktioner. 
Omregningskurser 
2.10. b) Bankomkostninger,  som  andrager  31  301,50 
ECU  er opført  i status  under  »afholdte,  men 
ikke bogførte  udgifter«,  da der mangler  de nød-
vendige  bevillinger,  for at de kan  afholdes  over 
budgettet  for 1981.  Disse  udgifter,  som  savner 
bevillingsmæssig  dækning,  er  uretmæssigt 
afholdt. 
a) Kommissionens  status  pr. 31. december  1981  er 
udarbejdet  på grundlag  af forskellige  omreg-
ningskurser: 
— valutabeholdningen  i kassen  i Luxembourg 
er omregnet  til kursen  i november  1981, Kommissionen  kunne  og burde  have  sørget  for til-
stedeværelsen  af bevillinger  ved  i tide  at foretage 
overførsler. 
— forskuddene  til medlemsstaterne,  som  er 
ydet under  EUGFL,  er omregnet  til kursen 
pr. 20. oktober  1981, 
— forskuddene,  som  er ydet  som  fødevarebi-
stand,  er omregnet  til kursen  pr. 20. novem-
ber 1981, 
— gæld  og fordringer  over  for  medlemssta-
terne  som  følge  af tillægs-  og ændringsbud-
get nr. 2 er omregnet  til kursen  for  januar 
1982, 
— de  øvrige  poster  er omregnet  til kursen  for 
december  1981. Forskud 
2.12.  Et  beløb  på 860  000 ECU  til finansiering  af 
udviklingsforanstaltninger  i henhold  til protokoller 
med middelhavslande  er opført  i Kommissionens 
status  under  »forskud«.  I virkeligheden  omfatter 
dette  beløb  både  disponible  midler  og udgifter,  der 
skal afholdes.  Denne  postering  som  forskud  er ikke 
korrekt.  Disponible  midler  pr.  31. december  skal 
opføres  som  kontantbeholdning,  afholdte  udgifter 
som udgifter  eller  som  »afholdte,  men  ikke  bogførte 
udgifter«. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17 
Domstolen 
2.13. En gennemgang af Domstolens status pr 
31. december 1981 giver anledning til følgende 
bemærkninger: a) 
a) 
b) 
c) Anlægsaktiverne (ca. 3 mio ECU) er ikke blevet 
afstemt med statusbøgerne og den faktiske 
beholdning. En sådan afstemning, som desuden 
er foreskrevet i finansforordningen, er, når den 
foretages regelmæssigt, den eneste sikkerhed 
for, at statusbøgerne og de tal, som er opført 
under anlægsaktiver i statusregnskabet, er rig­
tige. Revisionsretten henstiller derfor, at der 
hurtigt træffes de nødvendige foranstaltninger 
til denne afstemning. 
Et beløb på 57 051,18 ECU, som udgør renter af 
kapital, er i januar 1982 indsat på Domstolens 
bankkonto pr. 31. december 1981. Dette beløb 
er fejlagtigt blevet opført på budgettet for 1982. 
I henhold til finansforordningen skulle beløbet 
faktisk have været opført under indtægter i 
regnskaberne for det år, renterne er oppebåret 
dvs. i 1981. vv 
Nogle abonnementsudgifter (21 235,03 ECU) til 
tidsskrifter, som er betalt i 1981, og som gælder 
abonnementer for 1982, er ikke opført på bud­
gettet for 1981, men opført på en udlignings-
konto og dernæst tilbageført til 1982 for at blive 
opført på budgettet for 1982. Denne fremgangs­
måde er ,kke i overensstemmelse med bestem­
melserne , finansforordningen. Abonnements­
udgifterne skulle således have været opført i det 
regnskabsår, hvor betalingerne har fundet sted 
Fællesskabernes statusregnskab 
2.14. Fællesskabernes samlede driftsregnskab og 
statusregnskab >), sådan som det er opstillet i bind V 
at Forvaltningsregnskab og status *), som er offentlig-
bTmæfkn^ngen551011611' **" "***>** til føl*ende b) 
c) Under indtægter i driftsregnskabet står der 
under »Disponible overskud« 791 mio ECU 
for regnskabsåret 1980. I den forklarende 
note 3.5 om dette beløb, opgives »det disponible 
overskud fra det foregående regnskabsår« til 
246 mio ECU, mens det beløb, som er anført i 
bind V: »Forvaltningsregnskab og status«, som 
er offentliggjort af Kommissionen pr. 1. juni 
1981, kun andrager 82 mio ECU. Der henvises 
hverken til det ændrede driftsregnskab eller til 
de transaktioner, der har gjort det muligt fra et 
overskud på 82 mio ECU for 1980, at nå et over­
skud på 246 mio ECU. 
De forklarende noter i bind V af »Forvaltnings­
regnskab og status« kan forbedres. Kommissio­
nen vil få forelagt en række forslag herom. 
Opstillingen af De europæiske Fællesskabers 
samlede statusregnskab pr. 31. december 1981 er 
ikke tilfredsstillende: 
- posten »driftsmidler« mangler i statusregn­
skabet, selv om den bør omfatte betydelige 
beløb (forskningscentrenes lagre, Publikati-
onskontorets lager af papir og brochurer 
kontorartikler), 
- posten »diverse debitorer« omfatter både 
Fællesskabernes faktiske fordringer og 
udgifter, der skal afvikles, dvs. udgifter for 
regnskabsåret, som er opført i statusregn­
skabet af administrative grunde, men som 
ikke er et fællesskabsaktiv, 
- gæld og fordringer mellem institutionerne 
som skulle være faldet bort som følge af 
sammenfatningen, er opført i statusregnska-
- forpligtelser, der ikke skal opføres i status­
regnskabet, er ikke omtalt (lejemål, finansi­
ering af transaktioner foretaget over flere år 
sikkerhedsstillelse og kaution eta), 
- bemærkningerne vedrørende de enkelte 
institutioners statusregnskab (pkt 2 2 til 
2.13) har ligeledes indflydelse på det sam­
lede statusregnskab. 
I°rJ?er lkke er tale om et citat< anvendes på dansk udtrykket »samlet« i stedet for »konsolideret« <? a) 
Z?r* teJT taIe om et citat' anvendes på dansk 
»dnftsregnskab« , stedet for »forvaltningsregnskab« 
18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
KAPITEL 3 
Indtægter 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Merværdiafgift 
Budgetuenighed i 1980 og 1981 
Regnskabsføring af restancer i 1980 
Beregning af momsgrundlaget 
Generelt 
Metode B 
Metode A 
Finansielle kompensationer 
Konklusioner 
Medlemsstaternes angivelser i 1980 
Told 
Grækenland 
Dobbeltsystem for afgiftsopkrævningen 
Intern revision 
Revision af edb-regnskabsføring 
Toldafgiftsfritagelser 
Afgiftsfrie butikker 
»Smørskibe« 
Retslige aspekter 
Landsbrugsimportafgifter 
Generelt 
Koordiniering 
Italien 
Grækenland 
Meddelelse om afgiftssatserne 
Tilbagesendelse af bevillingerne 
Uregelmæssigheder i kødsektoren 
Sukkeroplagringsafgifter og sukkerproduktionsafgifter 
Generelt 
Undersøgelser på stedet 
Diverse indtægter 3.0 
3.1 
3.2 
3.3 
3.3 
3.6 
3.7 
3.7 
3.8 
3.9 
3.10 
3.11 
3.12 
3.13 
3.13 
3.13 
3.14 
3.16 
3.18 
3.20 
3.22 
3.23 
3.24 
3.24 
3.25 
3.25 
3.28 
3.29 
3.30 
3.33 
3.36 
3.36 
3.37 
3.40 — 
— 
— 
— 
— 
og 
og 
— 
og 
— 
— 
— 
— 
— 
•— 
— 
og 3.12 
3.6 
3.11 
3.23 
3.15 
3.15 
3.17 
3.23 
3.21 
3.35 
3.28 
3.27 
3.32 
3.35 
3.39 
3.39 
3.41 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
3.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) ^Tmhsionen har frafaldet krav på renter til 29 mio 
ECU af for sent indbetalte egne indtægter 
b) Fællesskabsreglerne for beregning af momsindtægterne er 
indviklede og upræcise, hvilket medfører, at medlemssta­
terne anvender dem på forskellig måde 
c) Der er behov for en forbedring af metoderne til beregning 
at a contobetalmgerne af momsindtægterne 
d) Den interne revision, der gennemføres af det græske told­
væsen, omfatter endnu ikke egne indtægter 
C) tnwJfT rTnC, har 6ndnU ikke taget skridt lil at ^gulere oldafglftsfntageI fQr fæIlesskabsrejsende . alnf. e 
lighed og »smørskibe« i særdeleshed 
0 £eLCr k°nState[et yderligere eksempler på manglende 
koordinering ved admmistrationen af landbrugsimportaf-
gifterne mellem interventionsorganerne og toldmyndighe-
g> Nedeerlwk0mT °mfattende bedragerier i kødsektoren i 
s^Ingef " 8mnd af utilstrækkeI^ kontrolforan-
h) Der er kun konstateret en ringe forbedring af Kommissio­
nens inddnvelsessystem af diverse indtægter °mmiSS,° 3.3 — 3.5 
3.7 - 3.11 
3.12 
3.14 og 3.15 
3.18 — 3.23 
3-25 - 3.32 
3.33 - 3.35 
3.40 og 3.41 
Indledning 
3.1. Dette kapitel vedrører de af De europæiske 
Fællesskabers indtægter, der er omfattet af de? A i 
stltnT ge^Udget- Disse indtægter be*tår for 
r Ide '"FJ^'rK"16"^ af 6gne indtægter> d-
n TO/^/EKS?8^6 CV6d RådetS afg0re,Se Inn , KSF' EØF' Euratom af 21 aoril 
lull urolig ,andbrugsi"fgifter, herunde 
sukkerproduktions- og sukkeroplagringsafgifter 
samt merværdiafgift (moms), der ikke må foverste 
lesskabe ^.^^"^undlag for hele Fafl-
^sskabet. Indtil Grækenland har indført det fælles 
7bZT? K^" Grækenland i »tedet et finans ! elt bidrag, der beregnes efter dets bruttonationalpro-
XøJ™ ' ' artikd 4' Stk- 2' ! °venn«Eite - bidrag fra visse medlemsstater til Euratoms 
forskningsprogrammer; ms 
- en del af indtægterne fra EKSF-afgifter der 
S^ 8leaSprilhe,n9h6?,d.* art,ikel 2° * ^onStatt 
ar 8. april 1965 til dækning af administrations­
omkostninger i EKSF, der afholdes over De 
europæiske Fællesskabers almindelige budget; 
~~ mengt;nSbidra8 °g *" trukket f P^onaleløn-
— bøder m. v. 
kL^r^ *upplement liI budgetfinansieringen kommer fra diverse indtægter såsom: 
') EFTL94af28. 4. 1970. Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
3.2. Fællesskabernes indtægter i 1980 oe 1981 fremgår af tabel 3.1. g iy81 
20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Tabel 3.1. — Samlede indtægter i 1980 og 1981 
(Mio ECU) 
Indtægtsart 
Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Indtægter fra merværdiafgift 
Finansielle bidrag (BNI) 
Regulering af momsindtægter i 
1980 
Regulering af momsindtægter 
og finansielle bidrag i 1979 
Diverse indtægter (herunder 
EKSF- og Euratom-bidrag) 
Saldo fra det foregående år 
lait 1980 
Faktisk indtægt 
(1) 
5 905,7 
1 535,4 
466,9 
7 258,50 
— 
261,1 
182,2 
455,9 
16 065,7 Oprindeligt 
budget 
(2) 
6 274,0 
1 902,0 
571,1 
10251,1 
168,8 
160,6 
— 
19 327,6 Endeligt budget 
(3) 
6 366,0 
1 310,2 
463,5 
9 190,2 
151,3 
559,3 
13,2(-) 
160,6 
246,1 
18 434,0 1981 
Faktisk indtægt 
(4) 
6 392,4 
1 264,2 
482,5 
9 187,8 
151,4 
558,2 
13,2(-) 
179,0 
246,1») 
18 449,1 Ændring 
(4)-(2) 
(5) 
+ 
-
-
-
+ 
+ 
+ 
-118,4 
637,1 
88,6 
1 063,3 
17,4 
558,2 
13,2 
18,4 
246,1 
878,5 (+ 1,9%) 
(-33,5%) 
(-15,5%)' 
(-10,4%) 
(-10,3%) 
(+11,5%) 
(- 4,5%) 
l) Omfatter restancer på 165 mio ECU betalt i oktober 1981 (se pkt. 3.6). 
Merværdiafgift 
Budgetuenighed i 1980 og 1981 
3.3. Budgetuenigheden vedrørende vedtagelsen af 
tillægsbudget nr. 2 i 1980 blev omtalt i punkt 3.6 i 
årsberetningen for regnskabsåret 1980 *)• Frankrig, 
Forbundsrepublikken Tyskland og Belgien havde 
tilbagebetalt et samlet beløb på 165 mio ECU, idet 
de ikke baserede deres momsbidrag på tillægsbud­
gettet som vedtaget, men på det af Rådet godkendte 
budgetforslag. Denne uenighed gjaldt også 1981-
budgettet, og i perioden indtil og inklusive septem­
ber 1981 tilbageholdt Frankrig og Forbundsrepub­
likken Tyskland (men ikke Belgien) yderligere beløb 
til i alt 11 mio ECU. De tilbageholdte beløb blev 
endeligt betalt efter vedtagelse den 17. september 
1981 af ændringsbudget nr. 1. 3.4. Skyldig rente i henhold til artikel 11 i Rådets 
forordning nr. 2891/77 2) beløb sig til ca. 29 mio 
ECU. Fordi uenigheden var blevet bilagt ved et glo­
balt kompromis mellem budgetmyndighedens to 
afdelinger, blev det pågældende rentetilsvar frafal­
det ved Kommissionens beslutning, der tilsidesatte 
finansinspektørens nægtelse af godkendelse. Dette 
er i tråd med lignende kommissionsbeslutninger i de 
foregående år. 
3.5. Disse beslutninger strider mod de klare 
bestemmelser i Rådets forordning nr. 2891/77, der 
ikke giver Kommissionen bemyndigelse til at give 
afkald på renter. Dette vil yderligere medvirke til at 
overbevise de medlemsstater, der er uenige med 
Fællesskabet om, at den finansielle bod ikke vil 
finde anvendelse. Da Parlamentet gav decharge for 
1979-regnskabet3), gav det i sine bemærkninger 
udtryk for, at der i princippet ikke fremover bør 
gives afkald på renter. Selv om den anvisningsberet-
tigede i henhold til artikel 24 i finansforordningen 
af 21. december 1977 kan afstå fra at oppebære en 
') EFTC344af31. 12. 1981. EFTL336af27. 12. 1977. 
EFTC 172 af 13.7. 1981, s. 82. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21 
konstateret fordring, såfremt dette afkald er retmæs­
sigt og i overensstemmelse med principperne om 
forsvarlig økonomisk forvaltning, er Retten af den 
opfattelse, at disse betingelser ikke er opfyldt i det 
foreliggende tilfælde. 
Regnskabsføring af restancer i 1980 
3.6. De i punkt 3.3 omtalte restancer på 165 mio 
ECU blev omsider betalt af de tre pågældende med­
lemsstater i oktober 1981. I overensstemmelse med 
artikel 5 i finansforordningen i) burde disse beløb 
have været bogført i regnskaberne for 1981 fordi de 
blev indbetalt i dette regnskabsår. Kommissionen 
bogførte dem imidlertid i regnskaberne for finanså­
ret 1980 ved at lade dem indgå i de reviderede regn­
skaber for dette år, der forelå den 18. januar 1982 
Som følge heraf er momsindtægterne blevet bogført 
med 165 mio ECU for lidt i driftsregnskaberne for 
1^81, og posten »overskud til rådighed fra det fore­
gående regnskabsår« er tilsvarende blevet bogført 
med et for stort beløb B ningselement (det vejede gennemsnit af de natio­
nale momssatser) ved en detaljeret analyse af natio­
nalregnskabsstatistikkerne. Disse statistikkers påli­
delighed og sammenlignelighed er ikke blevet grun­
digt undersøgt af Kommissionen eller Revisionsret­
ten på grund af retslige problemer vedrørende den 
statistiske tavshedspligt, som påberåbes af medlems­
staterne. I nogle tilfælde er momsmyndighederne 
faktisk selv blevet forment adgang til de grundlig­
gende data. Det er imidlertid en kendt sag, at der i 
medlemsstaterne er væsentlige forskelle på de 
anvendte datas beskaffenhed og alder. Et andet for­
hold, som varierer, er omfanget af samarbejdet mel­
lem de nationale momsmyndigheder og de statisti­
ske myndigheder. Nogle har et nært samarbejde, 
mens andre er tilbøjelige til at arbejde hver for sig. I 
mangel af samarbejde går det ofte ud over den skat­
temæssige analyse af de grundliggende statistiske 
oplysninger, og Kommissionen har faktisk fundet 
betydelige fejl i Nederlandene, hvis virkninger på 
momsgrundlaget er genstand for en undersøgelse 
Da revisionsmyndighederne ikke har fuld adgang til 
de grundliggende data, kan andre fejl være gået 
upåagtet hen. 
Beregning af momsgrundlaget 
Generelt 
Metode A 
3.7. Den i Rådets forordning nr. 2892/77 2) fast 
satte ordning^ er både kompliceret og i visse vig-" 
uge henseender upræcis. 
Metode B 
3.8. Ved brug af metode B, der anvendes af de fle­
ste medlemsstater, fremkommer et væsentligt bereg-
') EFTL 356 af 31. 12. 1977 
2) EFTL 336 af 27. 12. 1977." 
3) £?f i o^? l årsberetningen for 1980-regnskabsåret (pkt. 3.9-3.15). 3.9. For så vidt angår metode A, der anvendes af 
to medlemsstater, opstår der færre problemer i Dan­
mark på grund af dets enkle momssystem, men 
problemet med tilbageholdelse af den del af dets 
tttJo^V" Tlalt * årsberet™gen for regnskabs­
året 1980 (punkt 3.16) er stadig ikke løst. Selv om 
beregningsgrundlaget i Irland hovedsagelig er skat­
teydernes momsangivelser, var det imidlertid nød­
vendigt at ty til statistiske kilder på grund af to fak­
torer. For det første, da de fleste landmænd anven­
der et enhedssatssystem, som giver fritagelse for 
momsangivelser, må oplysningerne for denne sektor 
10 /o af grundlaget), tages fra landbrugsstatistikken 
således som der er hjemmel for i forordningen. For^ 
f29 2ao/ % ^ J tHl; d6r Vedrører Sal* U1 nulsats 
(29,2 o/o af grundlaget), og som omfattes af momsan­
givelserne, af de irske myndigheder anset for upåli-
de ige hvorfor der i virkeligheden blev anvendt 
data, der var baseret på nationalregnskabsstatistik-
22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
Finansielle kompensationer Medlemsstaternes angivelser i 1980 
3.10. De mange overgangsfravigelser fra det ensar­
tede beregningsgrundlag giver anledning til statisti­
ske vanskeligheder ved beregningen af de finansi­
elle kompensationer, medlemsstaterne skal foretage. 
Foruden en relativ mangel på harmoniserede stati­
stiske oplysninger og i nogle tilfælde deres upålide­
lighed, må den kendsgerning også tages i betragt­
ning, at nogle af de retslige bestemmelser ikke for­
tolkes på samme måde af medlemsstaterne. 
Konklusioner 
3.11. Revisionsretten finder, at revisionen af 
Rådets forordning nr. 2892/77, der for øjeblikket 
finder sted i Kommissionen, bør anvendes til at gen­
nemføre en forbedring af de i øjeblikket utilfreds­
stillende forhold. 3.12. De angivelser, der ligger til grund for det 
endelige momsgrundlag for 1980 og de finansielle 
kompensationer i forbindelse med de foretagne 
månedlige a contobetalinger i det pågældende år, 
blev fremsendt af samtlige medlemsstater. Angivel­
serne viste, at de månedlige a contobetalinger var 
7,7 % mindre end det endelige resultat. Tabel 3.2 
viser de enkelte beløb for hver medlemsstat. De til­
svarende tal for 1979, som dog ikke omfattede For­
bundsrepublikken Tyskland, Irland eller Luxem­
bourg, var 3,6 %. Størrelsen af forskellene for 1980 
og den kendsgerning, at udligningsbetalinger først 
forfalder den 1. august i det efterfølgende år, under­
streger, at det er nødvendigt at forbedre de af Kom­
missionen og medlemsstaterne anvendte bereg­
ningsmetoder. 
Tabel 3.2 — Merværdiafgift for 1980 
(Mio ECU) 
Medlemsstater 
Belgien 
Danmark 
Forbundsrepublikken 
Tyskland 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Det forenede Kongerige 
lait Månedlige a conto­
betalinger 1980, 
i alt 
(1) 
329,1 
189,9 
2 373,9 
1 788,9 
62,1 
789,1 
14,6 
438,5 
1 272,4 
7 258,53) Forpligtelse ifølge medlemsstater­
nes oversigtsregnskaber 
(2) 
330,4 
16731) 
2 425,3 
1 823,6 
59,5 
1 034,4 
17,62) 
443,4 
1 516,3 
7 817,8 Difference 
(2)-(l) 
(3) 
+ 1,3 (+ 0,4%) 
- 22,6 (-11,9%) 
+ 51,4 (+ 2,2%) 
+ 34,7 (+ 1,9%) 
- 2,6 (- 4,2%) 
+ 245,3 ( + 31,1%) 
+ 3,0 ( + 20,5%) 
+ 4,9 (+ 1,1 %) 
+ 243,9 (+19,2%)4) 
+ 559,3 (+ 7,7%) 
) Eksklusive 1,5 mio ECU fastlagt, men ikke betalt (se pkt. 3.9). 
) Inklusive 1,1 mio ECU betalt i januar 1982. 
) Inklusive 165,0 mio ECU i restance betalt i oktober 1981 (se pkt. 3.6). 
) Denne difference skyldes hovedsagelig valutakurssvingninger. 
Told 
Grækenland 
Dobbeltsystem for afgiftsopkrævningen 
3.13. Ved sin tiltrædelse den 1. januar 1981 
begyndte Grækenland at betale egne indtægter til Fællesskabet. I en overgangsperiode er der imidler­
tid i tiltrædelsestraktaten fastsat særlige bestemmel­
ser, der gælder for ordningen. Grækenland vil såle­
des for eksempel fortsat over en femårig periode og 
for et vist antal produkter anvende dets egne natio­
nale toldsatser, selv om disse vil blive tilnærmet den 
fælles toldtarif (FTT). Egne indtægter, der skal beta­
les af Grækenland, skal imidlertid fra begyndelsen 
baseres på de i FTT fastsatte satser. Som følge deraf 
medfører indførselsanmeldelser for disse produkter 
to afgiftsberegninger. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23 
Intern revision 
3.14. Revisionsretten beskæftigede sig ved dens 
første revision af det græske system særligt med de 
fremgangsmåder, der benyttes til kontrol og under­
søgelse af disse indviklede ordninger. Ordningerne 
omfatter en indledende kontrol af indførselsanmel-
delserne og regnskabsføringen af de konstaterede 
egne indtægter, som foretages af toldvæsenet; told­
inspektoratet under finansministeriet gennemfører 
såvel en kontrol som særlige undersøgelser af disse 
beregninger, og revisionsafdelingen under general­
direktoratet for toldvæsenet foretager en efterføl­
gende revision. Nogle af disse fremgangsmåder blev 
undersøgt med virkning fra 1. januar 1981 ud fra 
hensynet til Fællesskabets interesser. Ordningen for 
oppebørsel og regnskabsføring synes efter Rettens 
opfattelse at virke tilfredsstillende. De af revisions­
afdelingen foretagne undersøgelser haltede imidler­
tid alvorligt bagefter. 
3.15. Da Retten foretog sin revision (december 
1981), var man ved undersøgelsen af bilag ikke nået 
længere end til 1977. Denne gennemgang havde 
bragt betydelige yderligere indtægter for dagen. Ret­
ten er imidlertid bekymret over, at værdien i forbin­
delse med transaktioner, som giver anledning til 
egne indtægter vil blive meget forringet, såfremt der 
ikke sker en væsentlig indhentelse af forsinkelserne 
Da skyldige toldafgifter kan vise sig uinddrivelige i 
henhold til Rådets forordning nr. 1697/79 *), hvis de 
ikke meddeles debitor inden den foreskrevne frist 
på tre år, giver dette forhold anledning til yderligere 
bekymring. 
Revisionsretten vil fortsat have sin opmærksomhed 
henledt på dette forhold. centrale bogføring for hele landet at efterspore de af 
de enkelte toldkamre konstaterede fællesskabsind-
tægter. Som følge heraf kan hverken de danske revi­
sionsorganer eller Retten bekræfte rigtigheden af de 
centrale regnskaber. Retten har henledt de danske 
myndigheders opmærksomhed på dette problem ved 
to tidligere lejligheder og givet udtryk for det syns­
punkt, at der bør træffes foranstaltninger til at 
efterkomme Rettens revisionskrav. De danske myn­
digheder meddelte, at administrative vanskeligheder 
og budgetvanskeligheder har forhindret dem i at 
træffe de nødvendige foranstaltninger, men at de 
løbende overvejer deres indførelse. 
3.17. Retten erkender værdien af at benytte 
moderne edb-systemer, men forlanger, at de bør 
indrettes på en sådan måde, at de kan kontrolleres 
revisionsmæssigt og derved muliggøre en tydelig 
adskillelse - på alle trin - af egne indtægter og 
nationale indtægter. 
Toldafgiftsfritagelser 
3.18. Fællesskabets lovgivning har siden 1969 
været gældende for toldafgiftsfritagelser for rejsende 
og omfatter både fritagelse for indførselstold på 
varer, der indføres i de rejsendes personlige bagage 
i^Æi^ ^ tredJ'e,ande (Rådets forordning 
nr. 1544/69 *) som ændret), samt fritagelser for mer 
værdiafgiften og forbrugsafgifter på tilsvarende 
varer, der indføres af rejsende ved indrejse fra tred­
jelande eller fra andre medlemsstater (Rådets direk­
tiv nr. 69/169 EØF 3) som ændret) 
Revision af edb-regnskabsføring 
3.16. I Danmark blev revisionsarbejdet hæmmet af 
visse forhold i forbindelse med det elektroniske 
databehandlingssystem (edb), der anvendes til cen­
tralisering af data vedrørende egne indtægter. I sin 
nuværende form gør systemet det ikke muligt i den 3.19. Fritagelserne og lettelserne er underkastet 
mængdemæssige eller værdimæssige begrænsninger 
som er mindre fordelagtige for rejsende, der kommer' 
tra tredjelande (»tredjelandsrejsende«) end for rej­
sende inden for Fællesskabet (»fællesskabsrej-
sende«). For så vidt angår fællesskabsrejsende, bør 
merværdiafgifts- og forbrugsafgiftsfritagelser nor-
!) EFTL197af3. 8. 1979. 2) EFTL191af9. 8. 1969 
3) EFTL133af4.6. 1969. 
24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
malt kun gælde for varer der er købt under et med­
lemslands skattesystem !). Når en fællesskabsrej-
sende derimod rejser gennem et tredjeland eller 
begynder sin rejse i et medlemslands skatteenklave, 
f.eks. Campione d'Italia, er han kun berettiget til 
den mindre merværdiafgifts- og forbrugsafgiftsfrita­
gelse, der gælder for tredjelandsrejsende, medmin­
dre det godtgøres, at købet fandt sted under med­
lemsstatens normale skattebetingelser. 
Afgiftsfrie butikker 
3.20. Artikel 6, stk. 1, i direktivet forbyder eftergi­
velse af afgift på salg af varer til rejsende, hvis 
domicil, sædvanlige bopæl eller arbejdssted er belig­
gende i en medlemsstat, og som nyder fordel af 
ovennævnte ordninger. Til trods herfor fortsatte 
medlemsstaterne med at give afgifts- og toldlettelser 
i visse havne og lufthavne og i skibe og fly i regel­
mæssig fart mellem medlemsstaterne. Bortset fra rej­
ser foretaget inden for Benelux anvender alle med­
lemsstaternes toldmyndigheder fritagelser for rejser 
foretaget inden for Fællesskabet uden at have 
opmærksomheden henledt på disse lettelser. Som 
følge heraf kan varer, der er købt i afgiftsfrie butik­
ker og er fritaget for merværdi- og forbrugsafgifter, 
og for så vidt angår varer af tredjelandsoprindelse 
fritaget for told og landbrugsimportafgifter, indføres 
inden for visse begrænsninger til en anden med­
lemsstat uden erlæggelse af told og afgifter. Nogle 
medlemsstater begrænser mængden af toldfrie varer 
til den, der er gældende for rejser fra tredjeland, 
mens andre ikke skelner i så henseende. 
3.21. Hverken Kommissionen eller Revisionsretten 
har kunnet bestemme størrelsen af de fællesskabs-
indtægter (told, landbrugsimportafgifter og en del af 
merværdiafgiften), der indgår i denne form for han­
del, men det antages, at det drejer sig om betydelige 
beløb. 
»Smørskibe« 
3.22. De såkaldte »smørskibe« er en variant af de 
afgiftsfrie butikker. De foretager korte sejladser fra 
') Medlemsstaterne kan i visse tilfælde fortsat lade deres 
nationale lovbestemmelser gælde for rejsende, der har 
deres bopæl uden for Europa. Endvidere kan med­
lemsstaterne under visse forhold anvende større 
begrænsninger end dem, der er fastsat på fællesskab­
splan. visse tyske havne i Østersøen og Nordsøen udeluk­
kende eller hovedsagelig med henblik på toldfrie 
salg om bord. Skibene returnerer enten uden at 
lægge til i et tredjelands havn eller foretager kun et 
symbolsk anløb der. Nogle af varerne, f.eks. smør og 
kød, sælges med fællesskabseksportrestitution. Ved 
tilbagekomsten må passagerne indføre deres køb 
inden for de grænser, der er fastsat i Rådets forord­
ning nr. 3023/77 2). Der foreligger ikke en fuldstæn­
dig statistik, men det årlige salg af smør og kød 
anslås til henholdsvis ca. 6 000 tons og 1 000 tons 3). 
hvilket for eksempel vil sige, at der gives afkald på 
landbrugsimportafgifter til et muligt beløb på i alt 
12,5 mio ECU. 
Retslige aspekter 
3.23. I juli 1981 belyste Domstolen den retslige 
stilling i en dom 4), som bl.a. erklærede Rådets for­
ordning nr. 3023/77 ugyldig. Det hed faktisk heri, at 
fritagelse for told og landbrugsimportafgifter inden 
for de fastsatte begrænsninger kun kunne gives til 
rejsende, der kommer fra tredjelande. En passager, 
hvis rejse påbegyndes i en medlemsstat, og som ikke 
besøger et tredjeland, eller hvis besøg kun er af sym­
bolsk art, er ikke berettiget til fritagelse. 
Under udarbejdelsen af denne beretning har ingen 
af medlemsstaterne taget skridt til at efterkomme 
Domstolens afgørelse, selv om Kommissionen er 
begyndt at foretage retsforfølgning for overtrædelse 
i henhold til artikel 169 i EØF-traktaten. 
Landbrugsimportafgifter 
Generelt 
3.24. Revisionsretten henviste i sin årsberetning 
for regnskabsåret 1979 5) til de problemer, der skyl-
2) EFTL 358 af 31. 12. 1977. 
3) Overslag stillet til Domstolens rådighed af Kommissi­
onen. 
4) Sag nr. 158/80. EFT C 191 af 31. 7. 1981, s. 5. 
5) EFT C 342 af 31.12. 1980 (pkt. 3.26-3.33). 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 
des arbejdsdelingen mellem interventionsorganerne 
og toldvæsenet ved administrationen af landbrugs-
importafgifterne. Årsberetningen for regnskabsåret 
1980 l) indeholder en beskrivelse af forudfastsættel-
sen af landbrugsimportafgifterne og henleder 
opmærksomheden på mangelen på en systematisk 
krydsrevision (undtagen i tilfælde af åbenlys tvivl) 
mellem interventionsorganerne og toldvæsenet, der 
har til opgave at finde uregelmæssigheder eller 
bedragerier. Yderligere bemærkninger til systemet, 
der skyldes Rettens fortsatte undersøgelse, er anført 
nedenfor. 3.27. Det er Rettens opfattelse, at der bør være en 
pålidelig udveksling af oplysinger i det mindste på 
grundlag af en stikprøvekontrol mellem de tre invol­
verede parter. Dette ville bidrage til at sikre, at regn­
skabsmæssige og andre data, der er indeholdt i de af 
de udstedende myndigheder originale licenser, sta­
dig er de samme som de data, der benyttes til 
opkrævning af toldmyndighederne. 
Grækenland 
Koordinering 
Italien 
3.25. I Italien findes der tre administrationer, der 
behandler mdførselslicenser med henblik på forud-
fastsættelsen af afgifterne, nemlig handelsministe­
riet, finansministeriet og toldmyndighederne 
Importørerne skal fremsende en anmodning om for-
udfastsættelse til handelsministeriet, som udarbejder 
rammen for licensen. Derefter sendes licensen til 
færdigbehandling af dens væsentlige del til finans­
ministeriet, hvor afgiftssatsen anføres, og licensen 
overgives til den handlende. Omregningen af afeif-
en, udtrykt i ECU, til LIT foretages af finansmini­
steriets tekniske afdeling, men der findes ikke et 
internt kontrolorgan til at kontrollere denne sats før 
licensen udstedes. Licensen gives til toldvæsenet, 
der bekræfter at mængden af de indførte varer er rig­
tig. & 
3.26. Finansministeriet giver ikke meddelelse om 
satsen til handelsministeriet. Når den benyttede 
hcens sendes tilbage fra importøren, efter at indfør­
slen har fundet sted, har handelsministeriet ikke 
noget selvstændigt bevis for den sats, der oprinde­
ligt blev fastsat af finansministeriet udover den i 
den tilbagesendte licens anførte sats. Der foreligger 
intet bevis for, at en efterfølgende revision omfatter 
en krydsrevision mellem den forud fastsatte sats og 
den sats, der faktisk anvendes af toldvæsenet 3.28. I Grækenland findes der tilsyneladende et 
behov for større koordination mellem interventions­
organet og toldvæsenet. Toldvæsenet syntes ikke i 
tilstrækkelig grad underrettet om de indviklede 
landbrugsforordninger især vedrørende produkter 
hvis indførsel til Grækenland ganske vist ikke er af 
stort omfang. 
Revisionsretten har henledt de græske myndighe­
ders opmærksomhed på nødvendigheden af, at told­
væsenet får fuldstændige oplysninger om alle rele­
vante fællesskabsbestemmelser, også de bestemmel­
ser, der anvendes i forholdsvis få tilfælde 
Meddelelse om afgiftssatserne 
3.29. I Irland konstateredes nogle eksempler på 
anvendelse af ukorrekte afgiftssatser for indførsel af 
foderstoffer. Fejlen opstod efter en ændring af den 
grønne kurs *) og skete ifølge de irske myndigheder 
på følgende måde. 
Når afgiftssatserne modtages fra Kommissionen (i 
ECU), omregnes de af landbrugsministeriet til irske 
pund. Derefter kontrolleres beløbene og sendes pr 
telex til de forskellige toldkamre. Når den nye 
afgiftssats , dette tilfælde ikke blev anvendt, skyld-
r.et'/Ve,eXmedde,elsen tiJ toldkamrene kun 
omfattede de tilfælde, hvor satsen udtrykt i ECU var 
bevet ændret, dvs. i langt de fleste tilfælde. De få 
tilfælde, hvor ECU-værdien var den samme, blev 
kke meddelt , det fra Kommissionen modtagne 
telex. En skrivefejl i landbrugsministeriet medførte 
at disse satser ikke blev omregnet til irske pund ved 
benyttelsen af den nye grønne kurs, og ai de ikke 
blev sendt til toldkamrene 
») EFTC344af31. 12. 1981 (pkt. 3.23-3.27). 2) hSSSSS^t^ dCr anVCndes for den f*"*s 
26 De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende 
Selv om fejlen  ikke  gav  anledning  til større  tab i 
dette  tilfælde,  og de irske  myndigheder  har  taget 
skridt  til at forhindre  en gentagelse,  bør Kommissio-
nen i betragtning  af sagens  mulige  alvorlige  art over-
veje,  hvilke  yderligere  forklarende  oplysninger  der 
kunne  meddeles  i dens  telextelegrammer  til med-
lemsstaterne,  når der sker  ændringer  i de faktorer, 
der bestemmer  afgiftssatserne. 31. 12. 82 
fællesskabsforordning  !), der indeholder  bestemmel-
ser om fritagelse  for landbrugsimportafgifter  på fros-
set kød,  der indføres  til forarbejdning  i konservesin-
dustrien.  For  at opfylde  betingelserne  for fritagelse 
skal bearbejdningsfirmaet  stille  sikkerhed  ved  ind-
førslen.  Sikkerhedsstillelsen  frigives,  når det godtgø-
res, at kødet  er blevet  behørigt  bearbejdet. 
Tilbagesendelse  af bevillingerne 
3.30.  I de  fleste  tilfælde  er indførselslicenser 
underkastet  en kaution,  som  kun  frigives,  når licen-
sen sendes  tilbage  til interventionsorganet,  efter  at 
indførsel  har fundet  sted.  Når  en licens  ikke  tilbage-
sendes,  fortabes  sikkerhedsstillelsen. 
3.31.  I de fleste  medlemsstater  erfaredes  det, at der 
ikke foretages  kontrol  for at sikre,  at der ikke  er sket 
svigagtig  anvendelse  af licenserne,  når de ikke  tilba-
gesendes. 3.34.  Det  blev  konstateret,  at der ikke  blev  indsat 
tilstrækkelige  ressourcer  til at kontrollere  bearbejd-
ningsfirmaernes  erklæringer  og attestere  frigivelsen 
af sikkerhedsstillelsen.  Da  Retten  henledte  de 
nederlandske  myndigheders  opmærksomhed  på de 
risici,  der er forbundet  med  en koncentration  af kon-
trolansvaret,  fik Retten  oplyst,  at kontrollen  med 
bearbejdningsfirmaerne  var  overdraget  til land-
brugsministeriets  almindelige  kontrolorgan. 
3.35.  I sin årsberetning  for 1981  giver  den  neder-
landske  revisionsret  nogle  oplysninger  om resultatet 
af de nye  kontrolforanstaltninger.  I de første  seks 
måneder,  hvor  de har været  i kraft,  blev  der foreta-
get kontrol  hos  23 af 45 involverede  firmaer,  og der 
blev konstateret  bedragerier  i 17 tilfælde,  der omfat-
tede egne  indtægter  til et anslået  beløb  på mellem  4 
og 4,5 mio  ECU.  Kontrollen  udvides  nu til alle  de 
involverede  firmaer.  Revisionsretten  vil følge  sagen 
og afvente  undersøgelsernes  afslutning. 
3.32.  Som  i tidligere  årsberetninger  skal  Revisions-
retten  give  udtryk  for  sin betænkelighed  ved  de 
svagheder  i licenssystemet,  der skyldes  manglende 
krydsrevision.  Den  er klar  over,  at muligheden  for 
systematisk  kontrol  af anvendelse  af ikke  tilbage-
sendte  licenser  for  at opspore  eventuel  svigagtig 
anvendelse  overvejes  af Fællesskabets  ekspert-
gruppe  for handelsordninger,  hvor  der  allerede  er 
enighed  om,  at medlemsstaterne  skal  give  Kommis-
sionen  oplysninger  om ikke-tilbagesendte  eller  bort-
komne  bevillinger. Sukkeroplagringsafgifter  og 
sukkerproduktionsafgifter 
Generelt 
Uregelmæssigheder  i kødsektoren 3.36.  Sukkeroplagringsafgifter  og sukkerprodukti-
onsafgifter  bogføres  som  egne  indtægter.  Oplag-
ringsafgifterne,  som  pålægges  sukker,  der leveres  fra 
de enkelte  sukkerfabrikker,  er bestemt  til at finansi-
ere fællesskabstilskud  til oplagring  af sukker.  Suk-
kerproduktionsafgifterne  pålægges  sukkerproduk-
tionen  udover  den  grundliggende  produktionskvota, 
men inden  for  maksimumkvotaen.  Sukkerproduk-
3.33.  Ved  en revision  foretaget  af Revisionsretten  i 
et af interventionsorganerne  i Nederlandene  var 
Retten  især  opmærksom  på gennemførelsen  af en *) Kommissionens  forordning  nr. 572/78,  (EFT  L 78 af 
22. 3. 1978). 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27 
tionen udover maksimumkvotaen kræves udført til 
aftagere uden for Fællesskabet. I modsat fald 
pålægges den en afgift. Beregningen af afgifterne er 
baseret på mængdeangivelser fra fabrikkerne af suk­
ker, der produceres og sælges. kræves hyppigere lageroptællinger og har henledt de 
tyske myndigheders opmærksomhed herpå. 
Diverse indtægter 
Undersøgelser på stedet 
3.37. I 1981 blev der foretaget undersøgelser i 
medlemsstaterne for at kontrollere systemerne og 
vilkårene for afgiftsbelægning af produceret og solgt 
sukker og isoglucose og sikre, at de opkrævede 
afgifter blev behørigt centraliseret og stillet til rådig­
hed for Fællesskabet. I det følgende anføres de vig­
tigste bemærkninger i denne forbindelse. 
3.38. I to sukkerfabrikker i Forbundsrepublikken 
Tyskland fandt Retten, at der var foretaget en fysisk 
lageroptælling i 1975 og 1980 (i begge tilfælde). I 
henhold til tysk lovgivning bør lageroptælling fore­
tages mindst hvert tredje år. Lageropgørelsen viste, 
at differencen mellem den fysiske lagerbeholdning i 
1980 og lagerfortegnelserne var ca. 4 000 tons i alt. 
3.39. Selv om produktionsafgiften på dette over­
skud blev bogført som egne indtægter i 1980/1981-
kampagnen, finder Revisionsretten det vigtigt, at der 3.40. I årsberetningen for 1980 henledte Revisions­
retten opmærksomheden *) på visse svagheder i 
Kommissionens forskrifter for fastsættelse og inkas­
sering af diverse indtægter. De har været behandlet i 
den syvende beretning 2) fra Kommissionens finans-
inspektør. Af den ottende beretning fremgår det, at 
der er sket en generel forværring af forholdet, for så 
vidt angår antallet af tilfælde, selv om de pågæl­
dende beløb er mindre, hvilket fremgår af tabel 3.3. 
3.41. Efter forslag fra Revisionsretten fremsat i tid­
ligere årsberetninger, ændrede Kommissionen den 
praksis, hvorved inddrivelse af bøder blev udsat 
under en verserende appelsag ved Domstolen. For 
fremtiden vil Kommissionen forfølge inddrivelse i 
sådanne sager bortset fra de tilfælde, hvor appellan­
ten forud indvilliger i at betale renter af det endelige 
skyldige beløb og stiller en tilfredsstillende garanti 
for betaling af bøden og renter. Revisionsretten 
udtrykker sin tilfredshed med denne forbedring, 
men konstaterer med bekymring, at der ikke er truf­
fet yderligere foranstaltninger til at gennemføre den 
nødvendige reform af Kommissionens inddrivelses-
system. 
O Årsberetningen for 1980-regnskabsåret, pkt. 3.36-3.43 2) Udarbejdet i henhold til artikel 24, stk. 3, i finansfor­ordningen. 
Tabel 3.3 — Uddrag af finansinspektørens beretninger 
Sagernes art 
Konstaterede tilgodehavendeordrer, men for­
dringerne er ikke inkasseret 
Ikke-konstaterede tilgodehavendeordrer heraf: retsgebyrer 
fødevarehjælp m.v. 
Indbetalte beløb, men tilgodehavendeordrer 
er ikke konstateret 
') Ikke beregnet. Antal sager 
7. beretning 
283 
53 
36 
17 
213 8. beretning 
412 
95 
38 
57 
187 Beløb (Mio ECU) 
7. beretning 
8,0 
l) 
1,1 
1,9 8. beretning 
8,5 
l) 
0,4 
0,7 
28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
KAPITEL 4 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
garantisektionen (EUGFL, garantisektionen) 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 4.0 
Indledning 4.1 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 4.2 — 4.4 
Årsregnskaberne 4.5 4.12 
Udviklingen i EUGFL, garantisektionens udgifter efter 
markeder 4.6 4.7 
Opgørelse af de faktiske udgifter for EUGFL, garantisek­
tionen 4 8 
Monetære udligningsbeløb 4.9 4.11 
Monetære enheder 4.12 
Forvaltning af de samlede bevillinger (Forskud) 4.13 4.15 
Ekstraordinære forskud 4.13 414 
Medlemsstaternes udnyttelsesgrad af fællesskabsforskud-
dene 4.15 
Medlemsstaternes beholdningskonti 4.16 
Forskel mellem de af medlemsstaterne og Kommissionen 
bogførte beholdninger 4J6 
Forvaltningen af specificerede bevillinger 4.17 4.19 
Direkte forvaltning og automatiske fremførsler 4.17 
Ikke-automatiske bevillingsfremførsler 4.18 
Forvaltning af støtten til de katastroferamte i Syditalien 4.19 
Førtidig nedskrivning af offentlige lagre i 1981 4.20— 4.22 
EUGFL, garantisektionen: Regnskabsafslutningen 4.23— 4.32 
Budgetmæssige følger for 1981-regnskaberne af beslut­
ningerne om regnskabsafslutning for 1974 til 1975 4.24 4.27 
Berettigelsen af de beløb, der er anført i beslutningerne 
om regnskabsafslutning 1974/1975 4.28 og 4.29 
Regnskabsafslutning og national støtte 4.30 
Sagsanlæg i forbindelse med regnskabsafslutningen 4.31 
Forsinkelser i forbindelse med regnskabsafslutningen 4.32 
31- 12-82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29 
4.33 — 4.36 Svig og uregelmæssigheder 
Vanskelig adgang til vigtige sagsakter — uinddrivelige 
beløb 433 
Kommissionens statistikker 4 34 
Gennemførelse af bestemmelser, der har til formål at 
sikre en bedre forebyggelse og bekæmpelse af svig og 
uregelmæssigheder 4 35 Qg ^ 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
4.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) Driftsregnskabet viser en nedgang i de samlede udgifter i 
forhold til 1980. Nedgangen skyldes hovedsagelig sekto­
ren mælk og mejeriprodukter. Udgifterne for de andre 
vigtigste markeder er stigende 
b) De faktiske udgifter i regnskabsåret efter berigtigelser 
især for negative bevillinger viser i øvrigt atter svag stig­
ning fra det ene regnskabsår til det andet 
c) Den fortsatte anvendelse af de monetære udligningsbe­
løb og , visse tilfælde stigningerne i kurserne ansporer til 
svigagtige fortjenester v 
d> uL^f^ virknin§er af budgetkurser, der er forskel­
lige fra de repræsentative ECU-kurser, tages ikke altid i 
C) ^evrilUde"ubegrUnde,Se Udbeta,t ekstraordinære forskud til visse medlemsstater 
0 Udnyttelsesgraden af fællesskabsforskuddene ligger sta­
nto3\ rtder Se,S b°rt fra t0 medlemsstater, hvor dette 
på grund af konjunkturmæssige forhold ikke er tilfældet 
g) 1^tH°.dSKf07iSSeuf0lrbedringer er der stadfg forskel mel­lem den bogførte beholdning i medlemsstaterne og de til­svarende bogførte beløb i Kommissionen 
h) Som følge af Kommissionens direkte forvaltning af visse 
udgjfer, hvilket er i strid med reglerne for forvfltningen 
at EUGFL, garantisektionen, har sidstnævnte måttet 
llTsLTsriske fremførs,er af bevi,linger tJ1 «»-
0 ste af Ff fr PT StØITeISen f dC ikke-a«tomatiske fremfør­
sler, at EUGFL, garantisektionens finansieringssystem er 
uhensigtsmæssigt i forbindelse med forvaltningen af 
sZT' I110"6'' °g- ? d6r 6r ulemPer ved at formålsbe-stemme .ndtægterne , forbindelse med medansvarsafgif-ten, da der ikke findes særlige regler herfor 4.5 — 4.7 
4.8 
4.9 — 4.11 
4.12 
4.13 og 4.14 
4.15 
4.16 
4.17 
4.18 
30 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 12. 82 
j) Hjælpen  til de katastroferamte  i Italien  blev  oprindeligt 
finansieret  af midler  fra  EUGFL,  garantisektionen,  og 
ikke  over  de refusionsberettigede  udgifter  til støtte  for 
katastroferamte  befolkninger  i Fællesskabet  4.19 
k) Der  er foretaget  en skønsmæssig  og umetodisk  førtidig 
nedskrivning  af lagrene,  som  i 1981  har  ført  til en fravi-
gelse  fra den  grundlæggende  regel  om etårige  budgetter  4.20  og 4.21 
1) Finansieringen  af en vederlagsfri  leverance  af oksekød  til 
Polen  blev  ved  en faktisk  førtidig  nedskrivning  foretaget 
over  interventionsbevillingerne  af anden  kategori,  som 
var bestemt  for transaktioner  på det interne  marked  ,  4.22 
m) Resultatet  af beslutningerne  om  afslutning  af regnska-
berne,  som  for regnskabsårene  1974  og 1975  blev  truffet  i 
1981,  er opført  i nettotal  i driftsregnskabet,  uden  at der  er 
tilføjet  forklarende  noter.  Den  sene  tilbagebetaling  af de 
pågældende  beløb  har  medført  en kunstig  forøgelse  af 
medlemsstaternes  disponible  midler  i 1981  4.23  — 4.27 
n) Beslutningerne  om  regnskabsafslutning  forelægges  ikke 
på en ensartet  måde,  hvilket  gør  det  vanskeligt  at følge 
dem,  især  hvis  der senere  skal  fremsættes  forbehold  4.28  og 4.29 
o) Medregningen  af den  nationale  støtte  ved  afslutningen  af 
regnskaberne  indebærer  en snæver  koordinering  af de 
fremgangsmåder,  der gælder  henholdsvis  for kontrol  med 
støtte  og revision  med  henblik  på regnskabsafslutningen  4.30 
p) De  forsinkelser,  der  er konstateret  i forbindelse  med 
beslutningerne  om  regnskabsafslutning,  er ikke  blevet 
indhentet  og ligger  stadig  på en fem  til seks  år 4.31  og 4.32 
q) Kommissionen  var  i 1981  stadig  ikke  i stand  til at træffe 
beslutning  om,  hvorvidt  Fællesskaberne  endeligt  skal 
afholde  de uretmæssigt  udbetalte  beløb,  som  medlems-
staterne  har erklæret  for uinddrivelige  4.33  — 4.36 
Indledning 
4.1. Grækenlands  indtræden  i Det  europæiske 
Fællesskab  har  haft  afgørende  indflydelse  på for-
valtningen  i regnskabsåret  1981  for  så vidt  angår 
EUGFL,  garantisektionen.  Visse  bemærkninger  i det 
følgende  bl. a. vedrørende  udviklingen  i bevillin-
gerne  eller  udgifterne  skal  således  fortolkes  på bag-
grund  af denne  overgang  til ti medlemsstater.  Lige-
ledes  kan  visse  uregelmæssigheder,  som  Retten  har 
påpeget,  tillægges  de uundgåelige  startproblemer, 
som man  stilles  over  for i en sådan  situation. Med  forbehold  af denne  bemærkning  er forvaltnin-
gen af EUGFL,  garantisektionen,  i 1981  blevet  gen-
nemført  i overensstemmelse  med  uændrede  gene-
relle  bestemmelser,  som  dog  er meget  specifikke  i 
forhold  til reglerne  for det almindelige  budget.  Ret-
ten har  givet  en udførlig  beskrivelse  af disse  gene-
relle  bestemmelser  i de foregående  beretninger  J). 
») EFTC  313 af 30. 12. 1978,  s. 13 og 14. 
EFTC326  af 31. 12. 1979,  s. 11. 
EFTC  342 af 31. 12. 1980,  s. 47 og 48. 
EFTC  344 af 31. 12. 1981,  s. 43. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger Kommissionens direkte udbetalinger for fradrag af 
beløb som følge af afslutningen af tidligere regn­
skabsår, androg 11 140,4 mio ECU. 
Disponible bevillinger 
4.2. De oprindelige bevillinger til EUGFL, garanti­
sektionen, som androg 12 702,5 mio ECU, er ved to 
ændringsbudgetter blevet beskåret med henholdsvis 
365,0 og 725,0 mio ECU og ved tre overførsler med i 
alt 42,0 mio ECU. 
De endelige disponible bevillinger androg således 
11 570,5 mio ECU, hvoraf 428,6 mio ECU bortfaldt. Årsregnskaberne 
4.5. Størrelsen af det beløb, for hvilket der er ind­
gået forpligtelse i regnskabsåret 1981, nemlig 
11 141,9 mio ECU, viser, at der er sket en væsentlig 
nedgang i udnyttelsen af bevillingerne til EUGFL 
garantisektionen. Nedgangen er på 173,0 mio ECU i 
forhold til de forpligtelser, der blev indgået i regn­
skabsåret 1980 (11 314,9 mio ECU) og på 1 560,6 
mio ECU i forhold til de oprindelige bevillinger for 
regnskabsåret 1981 (12 702,5 mio ECU). 
Forpligtelser Denne udvikling skal dog bedømmes dels ud fra 
fordelingen af udgifterne på de enkelte markeder og 
dels ud fra en vurdering af EUGFL, garantisektio­
nens faktiske udgifter. 
4.3. Forskellen mellem de disponible bevillinger 
og bortfaldne bevillinger er på 11 141,9 mio ECU og 
udgør regnskabsårets forpligtelser. Forskellen svarer 
til de beløb, som er stillet til rådighed for medlems­
staterne som samlede foreløbige forpligtelser (for­
skud), og som andrager 11 408,1 mio ECU. Herfra er 
trukket de forpligtelser, der er direkte indgået af 
Kommissionen, og som andrager 0,9 mio ECU og 
det beløb, der er anvendt til frigørelsen af den posi­
tive saldo for de i medlemsstaterne disponible 
beløb, som andrager 267,1 mio ECU. Udviklingen i EUGFL, garantisektionens udgift 
efter markeder er 
4.6. Udviklingen i EUGFL, garantisektionens 
udgifter fordelt på markeder (jf. tabel 4.2) bør ikke 
kun ses på baggrund af regnskabsårets oprindelige 
bevillinger. En sammenligning med de tilsvarende 
udgifter i 1980 viser, at der undertiden har været en 
stigende tendens, ja endog kraftige stigninger, som i 
tilfældet med vin og fedtstoffer. 
Betalinger 
4.4. Et samlet beløb på 10 979,4 mio ECU er ble­
vet opført som betalinger. De beløb, for hvilke der 
er indgået forpligtelse, men som ikke er udgiftsført 
er blevet fremført. 0,8 mio ECU blev fremført auto­
matisk, medens 161,7 mio ECU (100 mio ECU 
vedrørende medansvarsprogrammet for mejerisekto­
ren og 61,7 mio ECU vedrørende salg til Polen) blev 
fremført efter stiltiende godkendelse fra budgetmyn­
digheden i) i overensstemmelse med finansforord­
ningens artikel 6, stk. 3. Betalingsposteringer sva­
rende til medlemsstaternes anmeldte udgifter og 
') Jf. punkt 4.18. Det er mejerisektoren, som målt i absolutte tal har 
noteret den kraftigste nedgang i udgifterne (1 409 2 
mio ECU mindre end i 1980). Det skal imidlertid 
bemærkes, at dette forhold hovedsageligt er kon­
junkturbestemt. Den gunstige udvikling i verdens­
markedspriserne muliggjorde en nedsættelse af resti-
tutionssatserne samtidig med at eksporten steg 
Denne udvikling forstærkedes af dollarens udvik­
ling,-da priserne på mejeriprodukter er udtrykt i dol­
lar på verdensmarkedet. Stigningen i eksporten fik 
en gunstig virkning på hjemmemarkedet og resulte­
rede i et fald i udgifterne til intervention 
4.7. Det skal desuden påpeges, at stigningen i 
udgifterne normalt ville have været lidt større hvis 
Grækenland allerede i 1981 havde foretaget de beta­
linger, som er repræsentative for et løbende år. Men 
32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Tabel 4.1 — Almindelig oversigt over 1981 — regnskaberne 
Disponible bevillinger 
Automatisk fremførsel fra 
1980: 8,7 
Oprindelige bevillinger: 
12 702,5 
Første ændringsbudget: 
-365,0 
Andet ændringsbudget: 
-725,0 
Budgetbevillinger: 
Overførsler til: 
— artikel 950 
— konto 8312 
— artikel 810 
Disponible 
bevillinger: 
Bortfaldne 
bevillinger: 
Anvendte 
bevillinger: 11 612,5 
-20,0 
- 9,0 
-13,0 
11570,5 
-428,6 
11 141,9 Forpligtelser 
— 
Disponible restbeløb 
i medlemsstaterne 
pr. 1.1.1981: 158,1 
Forskudsbeløb ydet til med­
lemsstaterne for: 
— januar 1 028,3 
— februar 889,9 
— marts 906,6 
— april 906,3 
— maj 935,6 
— juni 733,4 
— juli 561,2 
— august 727,0 
— september 780,0 
— oktober 1 127,5 
— november 1 059,2 
— december 992,6 
10 647,6 
Ekstraordinære forskud for: 
— august (NL, UK) 199,5 
— september (UK, D) 172,4 
— november (F) 25,3 
— december (NL, GR, 
D, IRL, I, L) 213,4 
610,6 
Kursforskelle: -8,2 
Forskud i alt: 11408,1 
Udgifter, hvorfor 
Kommissionen har indgået 
direkte forpligtelse: 0,9 
11 409,0 
Disponible restbeløb 
i medlemsstaterne 
frigjort 
pr. 31. 12. 1981: -267,1 
Forpligtelser i alt: 11 141,9 Medlemsstaternes udgifter 
(artikel 3, stk. 2, litra b), 
i forordning nr. 380/78) 
De af medlemsstaterne 
anmeldte udgifter: 
— januar 927,7 
— februar 954,3 
— marts 926,9 
— april 872,7 
— maj 730,5 
— juni 799,7 
— juli 852,1 
— august 807,6 
— september 993,3 
— oktober 1 095,3 
— november 1 094,1 
— december 1 086,1 
Medlemsstaternes samlede 
udgifter: 11 140,3 (Mio ECU) 
Betalingspostering og fremførsel 
Betalinger på fremførsel fra 
1980: 8,7 
Betalingsposteringer for: 
— januar 925,7 
— februar 953,8 
— marts 925,5 
— april 874,1 
— maj 728,9 
— juni 795,7 
— juli 695,9 
— august 981,6 
— september 993,0 
— oktober 1 098,7 
— november 1 093,5 
— december 1 082,9 
11 149,3 
Frigjort beløb Italien: - 9,0 
lait: 11140,3 
Udgifter, der er afholdt 
direkte af Kommissionen: 0,1 
Bruttobetalingsposteringer 
i alt: 11 140,4 
Beslutninger om afslut­
ning af regnskaberne 
1974/1975: -161,0 
Nettobetalingsposteringer 
i alt: 10 979,4 
Fremførsler til 1982: 
— automatisk 0,8 
— ikke-automatisk 161,7 
Total: 11 141,9 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 
Tabel 4.2 — Udviklingen i anvendelsen af regnskabsårets bevillinger 33 
Budgetposter 
Korn 
Ris 
Mælk og mejeri­
produkter 
Fedtstoffer 
Sukker 
Oksekød 
Svinekød 
Fårekød 
Æg og fjerkræ 
Frugt og grønsager 
Vin 
Tobak 
Fiskerivarer 
Andre markedsord­
ninger 
Produkter uden for 
bilag II 
Markederne i alt 
Tiltrædelsesudlig-
ningsbeløb 
Monetære udlig­
ningsbeløb 
I alt for regnskabs­
året 
Foreløbige bevil­
linger/regnskabs­
afslutning 
Reguleret total Første og 
andet æn­
drings­
budget Oprinde­
lige bevil­
linger 
(2) 
2 205,0 - 274,0 
62,7 - 30,7 
4 312,9 - 637,9 
976,1 - 18,1 
739,9 - 39,9 
i 353,4 + 143,6 
127,4 + 34,6 
258,7 - 68,7 
101,9 + 2,1 
730.1 - 15,1 
456,7 + 161,3 
333.2 - 6,2 
27,5 + 5,0 
193,1 -
294,0 + 
12 172,6 
24,5 -
250,9 -1 051,8 
12 448,0 
254,5 - 294,5 — 11610,5 4 938,5 4 912,5 1 051,8 
0) Sførsler. SpCC'ficerede ^telser inklusive de forp.igtelser, der (Mio ECU) 
lait 1981 
(10) = (6) 
+ (7) + 
(8)+ (9) Ændringer i udgif­
terne i forhold til 
1980 
I absolutte 
tal 
(11) 
12 702,5 -.090,0 -42,0 1.570,5 4 938,5 4 9,2,5 ,05,,, I pro­
cent 
(12) 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
— 
~ 
— 
— 
0,1 
238,3 
238,4 
161,0 
77,4 1 921,3 
21,7 
3 342,8 
1 025,4 
767,5 
1 436,9 
154,6 
191,5 
83,9 
641,1 
459,4 
361,8 
28,1 
184,3 
282,5 
10 902,8 
0,1 
238,3 
11 141,2 
-161,0 
10 980,2 + 252,4 
- 37,0 
-1 409,2 
+ 338,1 
+ 192,3 
+ 73,6 
+ 39,0 
+ 138,0 
1,6 
- 46,2 
+ 159,9 
+ 52,5 
+ 5,1 
+ 68,5 
+ 61,2 
- 113,4 
- 60,2 
- 173,6 
- 161,0 
- 334,6(2) +15 % 
-63% 
- 30% 
+ 49% 
+ 13% 
+ 5% 
+ 34% 
- 2% 
- 7% 
+ 53% 
+ 17% 
+ 22% 
+ 40% 
+ 28% 
- 1% 
-20% 
- 2% 
- 3% 
fremførsler." r--6— ...,wuS1ve ae forpligtelser, der er direkte indeået af Knmm- • 
C» D-b-p. -334,mioECU„Samme„saIafcnudgifUslig„in8pa +l„££7TT '" + aU'°ma"Ske 
8P 0'6m,OECUo«enudg^nedgang på-1715,2 mio ECU. 
medens udgifterne i forbindelse med handel med 
redjelande (restitutioner, tiltrædelsesudligningsbe-
10b) kunne afholdes i begyndelsen af regnskabsåret 
blev _ visse mterventionsudgifter udskudt, enten af 
administrative grunde (korn, frugt og grønsager) 
eU«?på grund af en fordeling af udgiffern" s'om 
?1 af, stø"f "^betalingsordningen (olivenolie, 
tobak) eller endelig fordi de udelukkende vedrørte 
senere høstår (tobak, hård hvede) 5rmmiS10"en havd* ^r denne medlemsstats ved­
kommende beregnet udgifterne til 242 mio ECU i) 
Grækenlands udgifter i 1981 var imidlertid kun på 
146,2 mio ECU (1,3 % af EUGFL, garanttktionens 
l) Kommissionens dokument nr VI/Qn/an t „A 
^"overslag for EUGFL^ ZZZL^Z 
34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
samlede udgifter), hvoraf 43,6 mio ECU til oliveno­
lie (9,8 % af de samlede udgifter til dette produkt) og 
54,9 mio ECU til bomuld (100% af udgifterne til 
dette produkt). 
Opgørelse af de faktiske udgifter for EUGFL, 
garantisektionen der til regnskabsårets udgifter lagt de beløb, som i 
driftsregnskabet er opført som negative beløb 
og/eller modregnet udgifterne, og hvor det i virke­
ligheden drejer sig om indtægter. De udgifter, som 
er blevet fremrykket eller udsat, er blevet opført 
under deres oprindelige regnskabsår. 
4.8. Revisionsretten har opgjort de faktiske udgif­
ter i regnskabsåret ved at anvende en fremgangs­
måde, der nu er fast etableret*). I henhold hertil er 
l) Jf. årsberetningen for regnskabsåret 1979, pkt. 4.36, 
EFT C 342 af 31. 12. 1980, og for regnskabsåret 1980, 
pkt. 4.4, EFT C 344 af 31. 12. 1981. I tabel 4.3 vises de således regulerede regnskaber for 
regnskabsårene 1977 til 1981. Opgørelsen af de vir­
kelige udgifter for regnskabsåret 1981 viser igen en, i 
øvrigt svag stigning i udgifterne fra det ene regn­
skabsår til det andet. 
Tabel 4.3 — EUGFL, garantisektionen: Regulerede regnskaber for 1977 til 1981 
(Mio ECU) 
Betalinger i henhold til 
driftsregnskab (over regn­
skabsårets bevillinger + 
ikke automatiske fremfør­
sler) 
Faktiske udgifter (efter 
regulering) 
Reguleringer 
Negative bevillinger: 
— medansvarsafgift for 
mælk 
— monetære udlignings­
beløb 
— tilbageholdelser oli­
venolie 
— tilbageholdelse hør og 
hamp 
Regnskabsafslutningen 
Nedskrivning af lagrene: 
— finansiel (R 1883/78) 
— Polen 
Bevillingsoverskridelser 
Tilbagebetalinger 
lait 1977 
Beløb 
(1) 
6 830,4 
7 262,9 
+ 24,0 
+ 408,5 
— 
— 
+ 432,5 1978 
Beløb 
(2) Forskel 
1977/78 
(%) 
(3) 
8 672,8 +27,0% 
8 991,1 +23,8% 
+137,4 
+ 487,1 
— 
-306,2 
+ 318,3 1979 
Beløb 
(4) Forskel 
1978/79 
(%) 
(5) 
10 434,5 +20,3% 
11352,7 +26,3% 
+ 94,2 
+ 278,2 
+ 36,1 
+ 306,2 
+ 203,5 
+ 918,2 1980 
Beløb 
(6) 
11 314,9 
11 609,9 
+ 222,9 
+ 337,6 
+ 3,6 
+ 0,1 
— 
- 65,7 
-203,5 
+ 295,0 Forskel 
1979/80 
(%) 
(7) 
+ 8,4% 
+ 2,2% 1981 
Beløb 
(8) i Forskel 
1980/81 
(%) 
(9) 
10 979,4 -3,0% 
12 029,1 + 3,6% 
+ 478,5 
+ 453,0 
+ 3,4 
+ 0,2 
+ 161,0 
- 86,5 
(+ 65,7 
i- 18,1 
7,5 
+1 049,7 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 35 
Monetære udligningsbeløb 
4.9. Efter at størrelsen af de monetære udlignings­
beløb indtil 1979 var steget betydeligt, blev der fra 
1980 truffet foranstaltninger med henblik på at 
afskaffe de monetære udligningsbeløb på længere 
sigt. Der blev i 1981 foretaget en nedsættelse af kur­
sen i Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland og 
Luxembourg. Der er endog blevet anvendt nulkurser 
i Danmark, Grækenland, Frankrig og Irland. 
På grund af disse foranstaltninger og udviklingen i 
det engelske pund i), er de udgifter, der skal afhol­
des af EUGFL, garantisektionen, faldet væsentligt i 
1980. Denne tendens svækkedes i 1981, hvor udgif­
terne til de monetære udligningsbeløb nåede op på 
238,3 mio ECU netto, hvilket er anført i driftsregn­
skabet, mod 298,5 mio ECU i 1980, svarende til 
2,1 % af EUGFL, garantisektionens samlede udgif­
ter I brattotal, dvs. efter medregning af opkrævede 
beløb, der er opført med negativt fortegn, androg 
udgifterne til monetære udligningsbeløb 691,3 mio 
ECU mod 636 mio ECU i 1980 
4.10. Opmærksomheden henledes på, at opsynet 
ved visse grænser inden for Fællesskaberne bl a 
mellem Beneluxlandene eller mellem Irland og 
Nordirland, ofte er mindre end ved andre grænser 
Når de monetære udligningsbeløb kun finder 
anvendelse , den ene af grænsestaterne, medfører 
denne situation, at der spekuleres i import og eks­
port af de varer, for hvilke der udbetales monetære 
udligningsbeløb. Disse transaktioner bevirker at 
afgiftspligtige varer unddrages beskatning, når de 
monetære udligningsbeløb sidestilles med skatter 
og at der sker en stigning i de tilskudsberettigede' 
Z7\når deJnonctere udligningsbeløb sidestilles 
med støtten. Der opstår således et tab og en tilsva­
rende forøgelse af Fællesskabernes udgifter 
Sådanne transaktioner har kunnet finde sted i 1981 
især med svin og kvæg. For så vidt angår Irland og 
Det forenede Kongerige er der afholdt flere arbeids 
mr0nperhme,d ^T?i0nen herom' °S medlemssta­
terne har truffet beslutning om at skærpe toldkon­
trollen. Kommissionen har til gengæld endnu ikke 
rnTA* M^ ? at få8tSætte Særli^ bestemmelser med henblik på at udelukke enhver mulighed for svigagtige fortjenester. 4.11. Den høje kurs på det engelske pund har 
bevirket, at der i Det forenede Kongerige ydes posi­
tive monetære udligningsbeløb, som betales ved 
eksport, og som derfor bør lægges til de restitutio­
ner, der ydes i forbindelse med handelen med tred­
jelande. Disse beløb skal opføres særskilt i regnska­
bet under konto 7811, og medlemsstaterne bør udar­
bejde en særskilt erklæring herom. Siden de mone­
tære udligningsbeløb blev indført og især i løbet af 
regnskabsåret 1981, har Det forenede Kongerige 
ikke kunnet regnskabsføre beløbene særskilt på 
grund af problemer med programmeringen af det 
udbetalende organs edb-anlæg. Fordelingen af 
denne medlemsstats udgifter for 1981 mellem bud­
getposterne vedrørende eksportrestitutioner og 
konto 7811 måtte foregå på grundlag af et overslag 
som uanset den pågældende metodes pålidelighed 
ikke kan sikre den grad af nøjagtighed, som kræves i 
driftsregnskabet. 
^ fe? A ,aPj;brugsvarer til Det forenede Kongerige 
hvortil der tidligere blev ydet tilskud, har Sden stfe' 
mæssige indtægter fra de monetære udligningsbeløb. Monetære enheder 
?no2/ uTr°ds indførelsen af ECU i forbindelse med 
1981-budgettet, findes der stadig to omregningskur­
ser nemlig budgetkursen, der anvendes i forbindelse 
med intægter og udgifter på budgettet, og den 
repræsentative kurs (den grønne kurs), der anvendes 
i forbindelse med den fælles landbrugspolitik. Som 
følge heraf er omkostningerne i forbindelse med de 
landbrugspolitiske foranstaltninger forskellige, alt 
etter om de er beregnet på grundlag afden ene eller 
den anden kurs. De finansielle følger af den dob­
belte omregning, nemlig til nationale valutaer efter 
de repræsentative kurser af beløb, som er fastsat i 
ECU, og til ECU efter budgetkurserne af medlems­
staternes udgifter, fremgår ikke længere hverken af 
budgettet el er af driftsregnskabet, da de er indreg­
net i de forskellige udgiftsposter. Alligevel foretage 
Kommissionens tjenestegrene stadig et overslag af 
disse følger I forbindelse med budgetoverslagene 
^regnskabsåret 1981 blev de anslået til 202,6 mio 
Der foretages imidlertid ikke noget overslag over de 
medT C HfningCi; af dobbe,tk™en i forbindelse 
med de andbrugspohtiske foranstaltninger, der har 
finansielle følger, men som foregår uden for budget­
proceduren. I disse tilfælde kendes de nøjagfige 
omkostninger på budgettet i forbindelse med foran 
staltningen ikke, selv om de skal tages med i 
betragtning, når den endelige beslutning træffes 
2) gKervSlt0rEUre^Sd0kumen! nn VI/90/80 (bud­getoverslag tor EUGFL, garantisektionen for 1981). 
36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Når de repræsentative kurser er højere end budget­
kurserne, hvilket generelt har været tilfældet siden 
1981, viser disse omkostninger sig at være højere 
end anslået i finansieringsoversigten. 
Forvaltning af de samlede bevillinger 
(Forskud) 4.14. I 1981 modtog og efterkom Kommissionen 
17 anmodninger om ekstraordinære forskud, hvoraf 
det ene blev udbetalt samtidigt med det normale 
forskud for den efterfølgende måned. Ifølge Kom­
missionen har anmodningerne hver gang været 
behørigt beg;rundet. Der var imidlertid kun skriftlige 
bilag til tolv af anmodningerne. For så vidt angår 5 
af anmodningerne, svarende til ekstraordinære for­
skud for et samlet beløb på 135,2 mio ECU2), 
hvorom der blev truffet beslutning den 18. decem­
ber 1981, har det ikke været muligt uden bilag at 
afgøre under hvilke omstændigheder, medlemssta­
ternes behov er blevet konstateret og vurderet. 
Ekstraordinære forskud 
4.13. Er der risiko for, at de finansielle midler, der 
månedligt stilles til rådighed for medlemsstaterne, 
opbruges før tidspunktet for den næste betaling, kan 
Kommissionen på grundlag af en af medlemsstaten 
fremsat begrundet anmodning herom yde ekstraor­
dinære forskud i henhold til artikel 5 i Kommissio­
nens forordning (EØF) nr. 380/78 af 30. januar 
1978 O-Medlemsstaternes udnyttelsesgrad af 
fællesskabsforskuddene 
4.15. Udnyttelsesgraden af forskuddene for regn­
skabsåret 1981 fremgår af tabel 4.4. 
2) Specifikation over forskuddene: 
Grækenland: 25,3 mio ECU 
0 EFTL 56 af 27. 2. 1978, s. 51. Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 10,2 mio ECU 
77.2 mio ECU 
0,2 mio ECU 
22.3 mio ECU. 
Tabel 4.4 — Forskudsbeløbenes udnyttelsesgrad i 1981 
Medlemsstat 
(1) Månedsgennemsnit i løbet af året 1981 
Gennemsnitlige disponible 
forskud pr. måned 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Det forenede Kon­
genge 
lait 52,0 
46,7 
195,5 
30,6 
301,6 
38,8 
174,9 
0,3 
122,1 
145,8 
1 108,3 Mio ECU 
(2) national valuta Gennemsnitlige restbeløb 
efter de månedlige udgifter 
Mio ECU 
(3) 
(BFR) 
(DKR) 
(DM) 
(DR) 
(FF) 
(IRL) 
(LIT) 2 142,8 
369,4 
493,9 
1 887,4 
1 810,4 
28,9 
217 500,0 
(LFR) 
(HFL) 
(UKL) 13,0 
340,8 
80,5 (4) 
10,5 
4,8 
29,4 
18,5 
40,8 
5,6 
2,0 
0,0 
24,4 
57,4 
193,4 national valuta 
(5) 
(BFR) 
(DKR) 
(DM) 
(DR) 
(FF) 
(IRL) 428,5 
38,2 
74,0 
138,6 
245,4 
3,8 
(LIT) 2 000 
(LFR) 1,0 
(HFL) 68,3 
(UKL) 31,2 Udnyttelses­
grad 
(i%) 
(2)-(4) 
(2) 
(6) 
79,8 
89,7 
85,0 
39,6 
86,4 
85,6 
98,9 
95,1 
80,0 
60,6 
82,5 Pr. 31. 12. 1981 
Samlede for­
skud, der er 
stillet til 
rådighed 
Mio ECU 
(7) 
505,4 
534,5 
2 082,4 
161,4 
3 298,5 
460,2 
2 074,2 
4,3 
1 185,6 
1 101,6 
11 408,1 Anmeldte 
udgifter 
Mio ECU 
(8) 
500,0 
513,6 
2 058,0 
146,1 
3 146,8 
441,0 
2 065,1 
4,0 
1 179,5 
1 086,2 
11 140,3 Udnyttelses­
grad pr. 
31. 12. 1981 
(i%) 
(8) 
'(7) 
(9) 
98,9 
96,1 
98,8 
90,5 
95,4 
95,8 
99,6 
93,0 
99,5 
98,6 
97,6 
*L, garantisektionen, og for 60 % vedkommende forskud i forbindelse med »præmier for ikke-i 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 37 
Den gennemsnitlige udnyttelsesgrad af forskuddene 
var pr. 31. december 1981 på 97,6%. Ingen med­
lemsstater har i regnskabsåret overskredet loftet for 
de forskud, de har fået stillet til rådighed. De fleste 
medlemsstaters gennemsnitlige månedlige udnyttel­
sesgrad svinger mellem 80,0 og 98.9 %. Undtagelser 
er Grækenland og Det forenede Kongerige. Medlemsstaternes beholdningskonti 
Forskel mellem de af medlemsstaterne og 
Kommissionen bogførte beholdninger 
a) For Grækenlands vedkommende er betalings-
tempoet oprindeligt sat for højt. Pr. 30. april, da 
Grækenland efter anmodning allerede havde 
modtaget 35,8 mio ECU som forskud, havde det 
kun udbetalt 3,1 mio ECU. Derefter blev der 
foretaget en nedskærig af størrelsen af de til­
delte forskud. De samlede finansielle midler, 
der blev stillet til rådighed for Grækenland i 
1981, beløb sig til 161,4 mio ECU, mens udgif­
terne androg 146,2 mio ECU. 
b) For så vidt angår Det forenede Kongerige skyl­
des forholdet en strejke blandt edb-operatørerne 
hos det udbetalende organ, som bevirkede, at 
udbetalingerne blev standset. 4.16. Ved udgangen af 1981 forekom der stadig 
visse afvigelser mellem visse medlemsstaters regn­
skaber over de fællesskabsbeholdninger, de havde 
til rådighed, og Kommissionens bogføring i na­
tionale valutaer. Tabel 4.5 giver en detaljeret over­
sigt herover. Det fremgår, at forskellene angår For­
bundsrepublikken Tyskland, Frankrig, Italien, Lux­
embourg og Nederlandene. Kommissionen har fun­
det frem til årsagerne til afvigelserne vedrørende 
Forbundsrepublikken Tyskland, Luxembourg og 
Nederlandene. Ifølge planen skal disse medlemssta­
ter foretage de nødvendige berigtigelser i 1982. 
Kommissionen fortsætter sin undersøgelse for at 
finde frem til de beholdningsforskelle, der er konsta­
teret for Italiens og Frankrigs vedkommende. 
Table 4.5 - Forskel mellem de af medlemsstaterne og Kommissionen bogførte beholdninger 
Medlemsstat 
(1) 
Belgien (Mio BFR) 
Danmark (Mio DKR) 
Tyskland (Mio DM) 
Grækenland (Mio DR) 
Frankrig (Mio FF) 
Irland (Mio IRL) 
Italien (Mio LIT) 
Luxembourg (Mio LFR) 
Nederlandene (Mio HFL) 
Det forenede Kongerige 
(Mio UKL) Beholdning 
ifølge 
medlemssta­
ten ') 
(2) Pr. 31. 12. 1980 
Beholdning 
ifølge 
Kommissionen 
(3) 
038,4 
106,4 
138,0 
57,1 
12,2 
*(2) 
2,7 
60,4 
-1,1 1 038,4 
114,7 
82,8 
84,9 
8,7 
41 841,9 
-1,6 
62,7 
-1,6 Forskel 
(4) = (2)-(3) 
0 
- 8,3 
55,2 
-27,8 
3,5 
*(2) 
4,3 
2,3 
0,5 Pr. 31. 12. 1981 (Mio national valuta) 
Beholdning 
ifølge 
medlemssta­
ten !) 
(5) Beholdning 
ifølge 
Kommissionen 
(6) Forskel 
(7) = (5)-(6) 
212,1 
149,4 
87,4 
937,6 
865,8 
13,0 
*(2) 
14,1 
14,5 
' 8,7 212,1 
149,4 
56,0 
937,6 
894,1 
13,0 
11 695,9 
, 11,8 
16,8 
8,7 0 
0 
31,4 
0 
-28,3 
0 
*(2) 
2,3 
- 2,3 
0 
S Kr £5J^rMS»' r^S^^„^oveXhenSyn '" ^ " KOmmiSSi°"e" O™- -"***'• 
38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Forvaltningen af specificerede 
bevillinger 
Direkte forvaltning og automatiske fremførsler 
4.17. Som i regnskabsåret 1980 (jf. årsberetningen 
for regnskabsåret 1980, pkt. 4.25 til 4.27)»), har 
Kommissionen fortsat udført direkte forvaltnings­
opgaver. Dette gælder for olivenoliesektoren og hør­
sektoren, for hvilke Kommissionen har indgået for­
pligtelser for hendholdsvis 299 323 og 546 727 ECU 
med henblik på betalinger til private. Kommissio­
nen har i løbet af regnskabsåret ikke foretaget nogen 
betalinger inden for hørsektoren og har kun foreta­
get en delvis betaling på 141 514 ECU inden for oli­
venoliesektoren. Således er 157 808,95 ECU for oli­
venoliesektoren og 546 727 ECU for hørsektoren 
blevet fremført automatisk. 
Sådanne automatiske fremførsler, som ville være 
utænkelige ved en normal forvaltning af EUGFL, 
garantisektionen, hvor beløb, for hvilke der er ind­
gået specificerede forpligtelser, skal svare nøje til de 
posterede betalinger, belyser yderligere de ulemper, 
der opstår, som følge af udviklingen af den direkte 
forvaltning inden for EUGFL, garantisektionen. 
Retten har i øvrigt kritiseret princippet heri, da 
denne forvaltningsform ikke er i overensstemmelse 
med bestemmelserne i afsnit VIII i finansforordnin­
gen. 
Disse bestemmelser gælder ikke kun for de af garan­
tisektionens udgifter, som afholdes af medlemssta­
terne, men i medfør af artikel 95 ligeledes for alle de 
udgifter, som finansieres af EUGFL, garantisektio­
nen, i overensstemmelse med Rådets forordning nr. 
729/70 af 21. april 19702). Enhver form for direkte 
forvaltning er derved udelukket. Retten skal deri­
mod minde om, at foranstaltninger på landbrugsom­
rådet, som, uden at være direkte garantiforanstalt­
ninger, dog er knyttet til forvaltningen af EUGFL, 
garantisektionen, kan finansieres direkte efter reg­
lerne for det almindelige budget. I 1981 var de hertil 
svarende bevillinger opført under kapitel 31 i bud­
gettet. 
Ikke-automatiskebevillingsfremførsler 
4.18. Det samlede bevillingsbeløb, som Kommissi­
onen den 26. marts 1982 har anmodet budgetmyn-
») EFTC 344 af 31. 12. 1981. 
2) EFTL 94 af 28. 4. 1970, s. 13. digheden om at måtte fremføre, andrager 161,7 mio 
ECU. Der er tale om en fremførsel af 100 mio i for­
bindelse med programmet vedrørende medansvars-
afgiften inden for mejerisektoren og en fremførsel 
på 61,7 mio i forbindelse med salg til Polen. Frem­
førslen af 100 mio ECU i forbindelse med medan-
svarsafgiften er baseret på Europa-Parlamentets 
beslutning af 9. november 19813), hvori der frem­
sættes anmodning om fremførsel af de uudnyttede 
bevillinger fra 1981 til regnskabsåret 1982. Parla­
mentet er blevet hørt af Rådet den 1. april 1982 om 
disse anmodninger om fremførsel. Da Rådet ikke 
efter henstillingen fra De faste repræsentanters 
Komité (Coreper) den 23. april 1982 havde truffet 
anden beslutning, kunne Kommissionen betragte 
fremførslerne som godkendt. Disse fremførsler, hvis 
relevans ikke skal behandles her, viser, at EUGFL, 
garantisektionens finansieringssystem er uhensigts­
mæssigt i forbindelse med forvaltningen af plan­
lagte foranstaltninger, og at der er ulemper ved at 
formålsbestemme indtægterne i forbindelse med 
medansvarsafgiften, da der ikke findes særlige regler 
herfor. 
Forvaltningen af støtten til de katastroferamte i 
Syditalien 
4.19. Som følge af jordskælvet den 23. november 
1980 har Kommissionen truffet beslutning om at 
levere gratis fødevarer fra interventionslagrene til de 
karastroferamte i Italien. 
Disse foranstaltninger blev oprindeligt finansieret 
over EUGFL, garantisektionens midler4) og ikke 
over de refusionsberettigede udgifter i henhold til 
artikel 590 »støtte til katastroferamte befolkninger i 
Fællesskabet«. Den tilsvarende økonomiske byrde, 
som andrager 9 040 154,02 ECU, er således opført 
under konto 6023, 6315 og 6513 i budgettet. 
Kommissionen foretog senere, i oktober 1981, en 
budgetmæssig regulering af transaktionen ved at 
annullere udgifterne ved en negativ postering under 
udgifterne for EUGFL, garantisektionen, og ved at 
3) EFT C 327 af 14. 12. 1981, s. 34, pkt. 6. 
4) Kommissionens beslutninger: 
Nr. 80/1151/EØFaf 28. 11. 1980, EFTL341 af 16. 12 
1980, s. 38. 
Nr. 80/1152/EØFaf28. 11. 1980, EFTL 341 af 16 12 
1980, s. 39. 
Nr. 80/1162/EØF af 1. 12. 1980, EFT 343 af 18. 12 
1980, s. 48. 
Nr. 81/706/EØF af 18.9. 1981, EFT L 254 af 9.9 
1981, s. 22. 
31.12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 39 
genopføre dem i artikel 590. Skønt denne frem­
gangsmåde gjorde det muligt for Kommissionen 
allerede fra den 26. november at handle med den 
nødvendige hurtighed, er det sket i modstrid med de 
for udgifter under artikel 590 gældende regler og på 
grund af manglende bevillinger på denne post, da 
beslutningerne blev truffet. 
Førtidig nedskrivning af offentlige 
lagre i 1981 
4.20. Retten har allerede tidligere set sig foranledi­
get til uforbeholdent at kritisere ») Kommissionens 
anvendelse af bestemmelserne i artikel 8 i Rådets 
forordning (EØF) nr. 1883/78 af 2. august 1978 2) I 
henhold til stk. 1 i denne artikel skal de mængder af 
oplagrede produkter, som skal overføres til det føl­
gende regnskabsår, i almindelighed vurderes til 
deres opkøbspris. Ifølge stk. 2, kan denne pris 
erstattes med en anden for — inden for visse græn­
ser—at tage hensyn til de anslåede priser ved 
afslutningen af interventionen, som ligger væsentligt 
under den værdi, der er beregnet på grundlag af 
opkøbspnsen. 6 
4.21 Denne mulighed er faktisk blevet benyttet en 
enkelt gang, hvor der blev foretaget en førtidig regn­
skabsføring af udgifter under regnskabsåret 1978 
inden for rammerne af de resterende disponible 
bevillinger, efter at de udgifter, som medlemssta­
terne havde anmeldt for dette regnskabsår, var taget 
i betragtning. Denne transaktion, som af Retten er 
blevet betegnet som førtidig nedskrivning af 
lagrene, blev ikke gentaget i 1979 og heller ikke i 
1980, under forbehold af nedenstående bemærknin­
ger om støtten til Polen. Den blev imidlertid genta­
get i 1981, hvilket medførte udgifter for dette regn­
skabsår på 86,5 mio ECU for afsætningsforanstalt-
ninger, som først vil træde i kraft i 1982. 
Retten skal gentage sin kritik af den handlefrihed 
der gives i henhold til forordning 1-883/78, til på for­
skud at betale udgifter, der skal regnskabsføres i et 
bestemt regnskabsår, og således at omgå den grund­
læggende regel om etårige budgetter. Retten skal ligeledes kritisere den tilfældige måde, hvorpå Kom­
missionen har anyendt denne forordning i løbet af 
de sidste fire regnskabsår. 
4.22. Retten havde allerede i sin foregående årsbe­
retning 3) gjort opmærksom på, at posteringen af de 
beløb, man var nået frem til ved værdiansættelsen af 
lagrene pr. 31. december 1980 efter de særlige salgs­
priser, der var anvendt over for Polen, for endnu 
ikke leverede varer, var meget tvivlsom. Denne 
transaktion var, skønt Kommissionen har bestridt 
det, en førtidig nedskrivning med henblik på at 
finansiere fødevarehjælpeprogrammet for Polen af 
interventionsbevillinger af anden kategori, som 
skulle anvendes til transaktioner på det interne mar­
ked. 
Gennemgangen af værdiansættelsen af lagrene pr. 
31. december 1981 viser, at der er foretaget en lig­
nende transaktion efter samme mønster i forbin­
delse med afståelsen af 8 0001 oksekød til nulpris 4) 
til Polen. Denne transaktion er endnu ikke afsluttet 
på nuværende tidspunkt. Den samme kritik kunne 
finde tilsvarende anvendelse på denne nye tilslørede 
førtidige nedskrivning. Det drejer sig her om et 
beløb på 18,1 mio ECU. 
Retten har i det hele taget søgt at opstille en finans-
oyersigt over omkostningerne for de støtteaktioner 
til fordel for Polen, som blev finansieret over 
EUGFL, garantisektionen, i 1980 og 1981 skønt 
disse aktioner er blevet gennemført efter de gæl­
dende finansieringsordninger for den fælles land­
brugspolitik, uden at der blev oprettet særlige bud­
getposter, er det ikke desto mindre nødvendigt at 
toretage yderligere særlige undersøgelser 
EUGFL, garantisektionen : 
regnskabsafslutningen 
fo2s3i' i«KKmmiSSi0nen Vedtog den 16. november 
IVSI 18 beslutninger om afslutning af de af med­
lemsstaterne forelagte regnskaber over de udgifter 
for regnskabsårene 1974 og 1975, der er finansieret 
neTZ^y F> ^ran^ektionen s). Kommissio­
nen havde forinden, den 9. juli 1981, rådført sig med 
Fondskomiteen såvel om de 18 beslutningsforslag 
Il |EIC326af31121979'S-24og25. 2) EFTL216af5.8. 1978, s. 1. 3) EFTC344af31. 12. 1981, pkt. 4.33. 
) Kommissionens forordning (EØF) nr 3563/81 af 
^ 10. 12. 1981, EFT L 356 af 11. 2 1981 "s 5 
5) EFT L 375 af 30. 12. 1981, s. 5. 
40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
som om en kort redegørelse for de forskellige berig­
tigelser, den havde til hensigt at foretage. 
Budgetmæssige følger for 1981-regnskaberne af 
beslutningerne om regnskabsafslutning for 1974 til 
1975 
4.24. I henhold til artikel 99 i finansforordningen 
skal de eventuelle forskelle mellem de af medlems­
staterne anmeldte udgifter for et regnskabsår og de 
udgifter, som er godkendt til afholdelse over 
EUGFL, garantisektionen, ved regnskabsafslutnin­
gen, opføres som forøgede eller formindskede udgif­
ter under det regnskabsår, hvor afslutningen finder 
sted. 
Indtil 1979 blev denne postering foretaget ved, at 
alle berigtigelser for en udgiftskategori blev opført i 
den tilsvarende budgetpost. Denne fremgangsmåde 
blev kritiseret af Retten J), da den ikke gav mulighed 
for klart at påvise de budgetmæssige følger af regn­
skabsafslutningen, og da den direkte påvirkede stør­
relsen af de forskellige udgifter, som skulle afholdes 
i løbet af et regnskabsår, i hvilket der blev foretaget 
en regnskabsafslutning. 
Siden 1980 er der oprettet en selvstændig post på 
budgettet, artikel 792 i budgettet for 1981, med hen­
blik på at sikre en særskilt postering af regnskabsaf­
slutningens resultat. Det har imidlertid vist sig, at 
denne post ikke er blevet anvendt rigtigt. 
4.25. Rådet opførte i ændringsbudget nr. 1 et »del­
vis skøn« over indtægter i form af en negativ bevil­
ling på 40 mio ECU. Kommissionen afviste dette 
overslag ved vedtagelsen af ændringsbudget nr. 2 
den 21. december 1981. Allerede cten 9. juli, da 
EUGFL-komiteen blev rådspurgt, havde Kommissi­
onen imidlertid foreslået at vedtage beslutninger om 
berigtigelser til ca. 160 mio ECU, og den 21. decem­
ber 1981, da ændrigsbudgettet blev vedtaget, havde 
beslutningerne været vedtaget i over en måned. Da 
der er tale om godtgørelsesoverslag, ville det efter 
Revisionsrettens opfattelse have været logisk at 
undlade at opføre beløb i et forslag til ændringsbud-
J) Årsberetning for regnskabsåret 1979, pkt. 4.46, EFT 
C 342 af 31. 12. 1980. get, før disse beløb var blevet fastsat nøjagtigt, samt 
at påse, at det ændrede budget faktisk indeholdt den 
endelige indtægt. 
4.26. Ved posteringen af udgiftsberigtigelserne har 
Kommissionen samlet under artikel 792 opført 
161 mio ECU, som svarer til samtlige berigtigelser 
for regnskabsårene 1974 og 1975. Det nettobeløb, 
som fremkommer, når der kun indføres en artikel, 
gør det ikke muligt at anslå hvor meget henholdsvis 
de forøgede og de formindskede udgifter, som er 
omtalt i artikel 99 i finansforordningen, udgør. Da 
disse berigtigelser ikke er specificeret i de forkla­
rende noter til driftsregnskabet, hvilket Revisionsret­
ten har anmodet om. i sin årsberetning for 
regnskabsåret 1979 2), er det desuden ikke muligt for 
hver enkelt post og for hver enkelt medlemsstat at 
vurdere den faktiske betydning af resultaterne af 
regnskabsafslutningen. 
Retten mener, at posteringen burde foretages på to 
særskilte konti, den ene for samtlige positive berigti­
gelser og den anden for samtlige negative berigtigel­
ser, og at de forskellige former for berigtigelser for 
det enkelte regnskabsår, den enkelte konto og med­
lemsstat bør fremgå af de forklarende noter til drifts­
regnskabet. Ved hjælp af disse oplysninger bør det 
desuden være muligt direkte at genopstille det 
oprindelige regnskab efter regnskabsafslutningen. 
4.27. De finansielle følger af beslutningerne om 
regnskabsafslutning, der blev truffet den 16. novem­
ber 1981 har været til fordel for de beslutninger, der 
blev truffet den 18. december 1981 om forskud til 
dækning af udgifterne for januar måned 1982. 
Tilbagebetalingen af de 161 mio ECU skulle være 
sket af de bevillinger, som var stillet til medlemssta­
ternes rådighed for 1931, dvs. enten i november ved 
udbetalingen af forskuddet for december eller ved 
en ad-hoc ændringsbeslutning. 
Resultatet var en kunstig forøgelse af det beløb, som 
var stillet til rådighed for medlemsstaterne i 1981. 
») EFT C 342 af 31. 12. 1980: Rettens kommentar til 
Kommissionens svar på pkt. 4.47 — jf. også udtalelse 
fra Revisionsretten af 21. maj 1981 om artikel 73, 
stk. 3, i finansforordningen, EFT C 232 af 11. 9. 1981 
s. 48 og 49. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 41 
Berettigelsen af de beløb der er anført i beslutningerne 
om regnskabsafslutning 1974/1975 mange forberedende dokumenter, svarer de 
anviste beløb enten: 
4.28. Kommissionens beslutninger om regnskabs­
afslutning, som er truffet for hver enkelt medlems­
stat, indeholder de udgifter, som afvises, og fastsætter 
de samlede udgifter, der godkendes til afholdelse 
over EUGFL, garantisektionen, for hvert enkelt af 
de pågældende regnskabsår. Disse oplysninger er 
mangelfulde, da der ikke findes: 1) en specifikation 
over størrelsen og arten af de foretagne berigtigelser, 
2) en henvisning til betalingsposteringen for 
regnskabsåret og 3) en henvisning til de regnskaber 
de enkelte medlemsstater fremsender med henblik 
på regnskabsafslutningen. Det er på denne bag­
grund vanskeligt at vurdere beslutningernes kon­
krete følger. ii) til de samlede negative berigtigelser og 
positive berigtigelser *). Det er sædvanlig­
vis tilfældet. 
eller kun til de samlede negative berigti­
gelser, som f.eks. beslutningen vedrø­
rende Nederlandene og Irland for 1975. 
Tabel 4.6: Regnskabsafslutning for Irland og Nederlandene 
1975 
(1 000 ECU) (i) 
4.29. Det fremgår desuden af de forberedende 
dokumenter, at de samlede beløb, som beslutnin­
gerne vedrører, ikke er opstillet efter en fast frem­
gangsmåde. 
a) De midlertidigt afviste beløb på 87,8 mio 
fnfUt} Cr K ,enh°Id tU bugtningerne, der er antørt i beslutningerne for 1974 og 1975 
mf8neU dC endeli^ afviste beløb på 
IIÅTM UUX menS dette ikke var tilf*ldet ved de tidligere beslutninger for 1971 og 1972. Negative berigtigelser i alt 
Positive berigtigelser i alt 
lait 
Afvist beløb (beslutning) 
i1) Kurs pr. 18. 9. 1981. Irland 
-1 104 
+ 3 499 
+ 2 395 
-1 104 
Regnskabsafslutning og national støtte Nederlandene 
- 367 
+ 1 014 
+ 647 
- 367 
b) De beløb som blev foreløbigt afvist i 1973 og 
IZ ! ^l6V ^n^^1 VCd ««nskabsafslutain-
tuln. FrrT°g l975 - det dreJ'er sifi om IW 
tusinde ECU - betragtes af Kommissionen, når 
det modsatte ikke er direkte anført, som endeligt 
afviste hvorimod hele udgiftssektorer, som blev 
omt f 8trdk6ndt * 19?3' °* SOm ikk* blev ?£< r? re8nskabsafslutningen i 1974 og ivo, at Kommissionens tjenestegrene fortsat 
betragtes som udgifter, der kan tages op til for­
nyet undersøgelse. 
c) Ifølge de afsluttede regnskaber og under henvis­
ning til de berigtigelser, der er registreret i de 
spæ^m&'^jxsz o* 1Q7 w • • lafsIutnineen af regnskaberne i 1974 
og 1975 afviste Kommissionen, at udgifter i forbin­
delse med støtte til vindestillation i Frankrig skulle 
afholdes over EUGFL, garantisektionen, for sTvidt 
som denne medlemsstat havde iværksat en nationa 
ordmng vedrørende fællesskabsfinansiering, som 
blev anset for at være i uoverensstemmelse med den 
fælles markedsordning. Ved den lejlighed gentog 
afslutni1"10"^611 be!,Utning' den havde *>*M afslutningen af regnskaberne i 1971 og 1972 hvori den havde fået medhold ved Domstolen 3)'Se 
Z\ctmttnmr in,dgår * 6n generel P°Iitik in­hold t de »retningslinjer for det europæiske land­brug« «), som er udarbejdet for opfyldelsen af man-
Retten har udtrykt forbehold med hensyn til beerehet 
i™'Ssionens "okumenl nr. KOM(81) 608 endelig 
42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
datet af 30. maj 1980, og hvori Kommissionen har 
meddelt, at den har til hensigt i lignende tilfælde at 
afslå, at de pågældende udgifter afholdes over 
EUGFL, garantisektionen. En sådan politik kunne 
give beslutningerne om regnskabsafslutning en ny 
dimension, men den indebærer en snæver koordine­
ring af de fremgangsmåder, der gælder henholdsvis 
for kontrol med national støtte og revision med hen­
blik på regnskabsafslutning, som i øjeblikket henhø­
rer under forskellige tjenestegrene i Kommissionen. 
Sagsanlæg i forbindelse med regnskabsafslutningen 
4.31. Som følge af beslutningerne om afslutning af 
regnskaberne for 1974 og 1975 anlagde tre medlems­
stater, Nederlandene, Forbundsrepublikken Tysk­
land og Italien sag ved Domstolen for De europæi­
ske Fællesskaber om de beslutninger, som angik 
dem 1). 
Forsinkelser i forbindelse med regnskabsafslutningen 
4.32. Der forekommer stadig forsinkelser i forbin­
delse med afslutningen af regnskaberne, og kun 
Kommissionens overslag viser tegn på en bedring i 
situationen. De beslutninger, som blev truffet i løbet 
af regnskabsåret 1981, og som blev vedtaget den 
16. november 1981, vedrører 1974- og 1975-regnska-
berne. Forsinkelserne er altså på 5 til 6 år. På nuvæ­
rende tidspunkt, hvor udgifterne for ti regnskabsår 
(58 085,2 mio ECU) burde have været endeligt 
undersøgt, er dette kun sket for udgifterne for fem 
regnskabsår (15 026,6 mio ECU). Retten vedtog den 
12. oktober 1982 en særberetning, hvori årsagerne til 
disse forsinkelser blev analyseret, og hvori der blev 
fremsat en række forslag til løsningen af dette pro­
blem 2). 
Svig og uregelmæssigheder 
Vanskelig adgang til vigtige sagsakter — uindrivelige 
beløb 
4.33. I sin beretning om regnskabsåret 1980 bekla­
gede Revisionsretten, at den ikke kunne få adgang 
') Sag nr. 45/82 Nederlandene, 46/82 Forbundsrepu­
blikken Tyskland, 61/82 og 62/82 Italien. 
Jf. EFTC72af23. 3. 1982, EFT C 62 af 12. 3. 1982 og 
EFTC67af 16. 3. 1982. 
2) Jf. EFT C 313 af 29. 11. 1982. 
Et udkast til særberetningen blev tilstillet Kommissio­
nen den 7. april 1982. til de vigtigste uafsluttede sager om »svig og uregel­
mæssigheder« i forbindelse med tilbagebetaling af 
uretmæssigt udbetalte beløb. Der er nu i princippet 
fundet en løsning på dette problem, men spørgsmå­
let om de uberettiget udbetalte beløb, som er blevet 
erklæret uinddrivelige, står stadig åbent. Disse beløb 
udgør siden 1970 1,6 mio ECU. Der må på kort sigt 
regnes med yderligere 7,5 mio ECU. For så vidt 
angår disse beløb, som i princippet skal afholdes af 
Fællesskabet, er der i henhold til artikel 8, stk. 2, i 
Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 
19703), hjemmel til at lade medlemsstaten afholde 
disse beløb, hvis denne har udvist forsømmelse eller 
kan gøres ansvarlig for uregelmæssigheden. 
Kommissionen var i 1981 ikke altid i stand til at 
træffe endelige afgørelser om disse beløb. 
Kommissionens statistikker 
4.34. Den oplysningspligt, der i henhold til arti­
kel 3 og 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 283/72 af 
7. februar 19724) påhviler medlemsstaterne (medde-
Tabel 4.7 — Anmeldte uregelmæssigheder og tilbagebetalte 
beløb 
Ar 
1971 
1972 
1973 
1974 
1975 
1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 
lait Anmeldte tilfælde 
Antal 
8 
20 
49 
87 
128 
223 
147 
105 
112 
239 
242 
1360 Beløb 
(Mio ECU) 
11,986 
2,296 
1,281 
4,288 
2,886 
5,834 
9,254 
3,016 
2,163 
20,729 
16,112 
79,844 Tilbagebetalinger 
Antal 
7 
16 
43 
70 
104 
145 
84 
65 
81 
120 
73 
808 Beløb 
(Mio ECU) 
11,855 
1,055 
0,677 
0,958 
1,341 
2,728 
2,521 
1,175 
1,443 
1,879 
1,588 
27,220 
Kilde: EUGFL's ellevte finansberetning, 1981. Dokument 
KOM(82) 439 end. 
3) EFT L 94 af 28. 4. 1970, s. 13 (dansk specialudgave 
1970 (I), s. 196). 
4) EFT L 36 af 10. 2. 1972, s. 1. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 43 
lelse fra medlemsstaterne om påviste uregelmæssig­
heder og iværksat administrativ og retslig forfølg­
ning og opnåede resultater) viste, som i 1980, en 
aktivitet, der ligger en del over gennemsnittet for de 
foregående år. Dette skyldes hovedsagelig de mange 
anmeldelser (92) om ufuldstændig eller uregelmæs­
sig gennemførelse af programmerne for omstilling af 
kvægbesætningerne eller ikke-markedsføring af 
mælk. 
Tabel 4.8 viser, efter hovedrubrikker, fordelingen på 
lande af de i 1981 anmeldte tilfælde og dem, hvor 
der er sket tilbagebetaling. 
Gennemførelse af bestemmelser, der har til formål at 
sikre en bedre forebyggelse og bekæmpelse af svig og 
uregelmæssigheder 
4.35. Det har taget lang tid at iværksætte Rådets 
direktiv (EØF) nr. 77/435 af 27. juni 1977 i) om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, 
der indgår i ordningen for finansiering gennem 
EUGFL, garantisektionen, et forhold Retten alle­
rede tidligere har konstateret2). Men det synes imid­
lertid nu at være trådt i kraft. Retten er ved at fore­
tage en vurdering af, hvordan ordningen fungerer. 
4.36. Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81 af 
19. maj 1981 3) om gensidig bistand mellem med­
lemsstaternes administrative myndigheder og om 
samarbejde mellem disse og Kommissionen med 
henblik på at sikre den rette anvendelse af told- og 
landbrugsbestemmelserne, som trådte i kraft pr. 
l.juli 1981, supplerer hele den ordning, der pålæg­
ger medlemsstaterne det primære ansvar i forbin­
delse med bekæmpelsen af uregelmæssighederne. 
Denne forordning skal bidrage til at forbedre kon­
trollen med fællesskabsmidlerne inden for land­
brugssektoren. 
!) EFTL 172 af 27. 7. 1977, s. 17. 2> cliTaf3"r812f°f regnskabsåret 1980> Pkt-4.38, EFT 
3) EFTL 144 af 2. 6. 1981, s. 1. 
Table 4.8 — Anmeldte tilfælde af uregelmæssigheder i 1981 
Belgien 
Danmark 
FR Tyskland 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Det forenende Kongerige 
lait 
Af,/*. EUGFL s ellevte finansberetning 1981. Dofiiiieni: KOM(82) 439 end. 
44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
KAPITEL 5 
5.7 — 
5.7 — 
5.11 — 
5.11 — 
5.16 — 5.26 
5.10 
5.19 
5.15 
5.19 Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, 
udviklingssektionen (EUGFL, udviklingssektionen) 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 5.0 
Indledning 5.1 og 5.2 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 5.3 — 5.5 
Bemærkninger foranlediget af de regnskabsmæssige oplys­
ninger 5.6 
Bemærkninger foranlediget af undersøgelsen af ordningen for 
ydelse af forvaltning af støtte 
Uregelmæssigheder 
Rådets direktiv nr. 72/159/EØF om modernisering af 
landbrugsbedrifter 
Iværksættelse af udviklingsplanerne 
Investeringer inden for svinesektoren 
Nye foranstaltninger med henblik på sanering af frugtavlen 5.20 — 5.23 
Udbedring af skader forårsaget afjordskælvet i Friuli-
Venezia-Giulia 5.24 — 5.26 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
5.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er følgende: 
a) Bibeholdelse i regnskabet af forpligtelser, for hvilke der 
ikke foreligger juridisk forpligtelse 5.6 
b) De nationale administrationer har ikke givet meddelelse 
om uregelmæssighederne, således som krævet i forord­
ningerne 5.7 — 5.10 
c) Utilstrækkelig kontrol med gennemførelsen af udvik­
lingsplanerne i henhold til direktiv nr. 72/159/EØF 5.11 — 5.15 
d) Medlemsstaterne har ikke overholdt det ved direktiv 
nr. 72/159/EØF fastsatte loft for investeringer inden for 
svinesektoren 5.16 5.19 
e) Gennemførelsen af forordning nr. 794/76 om sanering af 
frugtavlen bør forbedres 5.20 — 5.23 
0 Anvendelsen af bevillinger til udbedring af jordskælvs-
skader i Friuli-Venezia-Giulia-området var præget af for­
sinkelser og dækkede i visse tilfælde nye investeringer, 
som faldt uden for forordningernes målsætning 5.24 — 5.26 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 45 
Indledning (Mio ECU) 
5.1. EUGFL, udviklingssektionen, som er oprettet 
i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 25/62 af 
4. april 1962 i) og forordning (EØF) nr. 17/64 af 
5. februar 19642), finansierer de fælles foranstalt­
ninger, der er vedtaget med henblik på at virkelig­
gøre de formål, der er fastsat i artikel 39, stk. 1, 
litra a), i EØF-traktaten, herunder de strukturæn­
dringer, der er nødvendige, for at fællesmarkedet 
kan virke bedst muligt. Udviklingssektionens inter­
ventioner omfatter foranstaltninger »i forbindelse 
med projekter«, hvorved der ydes støtte til modta­
gere med henblik på gennemførelse af særlige refu­
sionsberettigede investeringer, samt foranstaltninger 
«i forbindelse med refusion af udgifter«, hvorved 
medlemsstaterne kan få refunderet en del af de 
udgifter, de har afholdt til transaktioner, der opfyl­
der betingelserne i fællesskabsbestemmelserne. nye tildelinger for 1981: 
bevillinger opført under kapitel 80-86 
i det oprindelige budget 
bevillinger opført i ændringsbudgettet 
bevillinger overført fra kapitel 100 
bevillinger, overført fra kapitel 62 
bevillinger, der henstår fra regnskabsåret 
1980 629,6 
50,0 
33,0 
22,0 
80,4 
I alt 815,05) 
5.2. Ved Rådets forordning (EØF) nr 929/79 af 
8. maj 1979 3) fik EUGFL, udviklingssektionen, til­
delt 3 600 mio ECU til interventioner i perioden 
Il V^ Ved MdetS foror<ining (EØF) nr. 3509/ 
80 af 22 december 1980«) blev denne tildeling som 
følge af Grækenlands tiltrædelse af Fællesskabet 
forhøjet til 3 755 mio ECU. Regnskabsårets forpligtelser og betalinger 
5.4 I tabel 51 gives en oversigt over regnskabs­
årets forpligtelser og betalinger samt disponible 
bevillinger. For så vidt angår kapitel 80-86 under 
f: "^forpligtelserne 695,1 mio ECU i 1981, dvs 
f»i f a[Qd0e.d,sP°nible tildelingers). De tilsvarende 
tal for 1980 var henholdsvis 624,5 mio ECU og 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 5.5 Betalingerne androg i 1981 576,4 mio ECU 
mod 601,3 mio ECU i det foregående regnskabsår 
nemlig: • ' 
Disponible forpligtelsesbevillinger i 1981 460,4 mio ECU over regnskabsårets betalingsbe­
villinger, 
5.3. De disponible forpligtelsesbevillinger i 
for EUGFL, udviklingssektionen, omfatter: 1981 30,4 mio ECU over betalingsbevillinger fremført fra 1980, 
EFT30af20.4. 1962, s 991 
EFT34af27.2. 1964, s. 586." 
EFT LI 17 af 12. 5. 1979 s 4 
EFTL367af31. 12. 1980, s. 87 85,6 mio ECU over ikke-opdelte bevillinger 
fremført fra regnskabsårene før 1977. 
5) Jf. tabel 5.1, og dennes fodnote 3). 
46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
Tabel 5.1 — Disponible bevillinger i 1981 og deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
Budgetartikel 
A — Projekter til forbedring af landbrugsstruktu­
rerne (3) 
800 Enkeltprojekter 
801 Afsætning 
802 Infrastruktur 
I alt A 
B — Generelle socio-strukturelle foranstaltninger 
810 Modernisering 
811 Ophør 
812 Uddannelse 
I alt B 
C — Foranstaltninger til støtte for ugunstigt stillede 
områder 
820 Landbrug i bjergområder 
821 Skovbrug i middelhavsområder 
822 Regioner—Italien 
823 Regioner — Frankrig 
824 Regioner—Irland 
825 Regioner—Danmark 
826 Regioner — Det forenede Kongerige 
827 Regioner—Belgien 
I alt C 
D — Strukturforanstaltninger i forbindelse med de 
fælles markedsordninger 
830 Producentsammenslutninger 
831 Mælk og kød 
832 Vin 
833 Frugt 
I alt D 
E — Fælles foranstaltninger inden for fiskerisektoren 
860 Kystfiskeri 
862 Producentsammenslutninger 
8 300 Torskefiskeri 
(konto for budget for 1975) 
I alt F 
Samlet total Opdelte bevillinger 
Forpligtelsesbevillinger 
Endelige, 
disponible 
bevillinger 
i 1981 (i) 
3,2 
178,5 
36,5 
218,2 
114,9 
0,9 
5,0 
120,8 
110,5 
50,9 
55,8 
15,4 
14,7 
— 
3,0 
1,0 
251,3 
3,8 
135,5 
32,2 
7,8 
179,3 
45,3 
0,1 
— 
45,4 
815,0 Forpligtel-
' ?98l 
— 
169,7 
28,7 
198,4 
110,4 
0,7 
4,9 
116,0 
' 106,7 
44,3 
53,4 
13,0 
13,2 
— 
1,6 
— 
232,2 
1,1 
108,2 
13,1 
6,7 
129,1 
19,3 
0,1 
—• 
19,4 
695,1 Betalingsbevillinger 
Endelige, 
disponible 
bevillinger 
i 1981 (2) 
33,3 
61,2 
13,0 
107,5 
116,7 
0,9 
5,0 
122,6 
110,5 
20,8 
16,0 
15,3 
14,7 
— 
— 
— 
177,3 
3,8 
135,5 
18,6 
7,2 
165,1 
13,9 
0,1 
— 
14,0 
586,5 Betalinger i 
1981 
31,7 
55,5 
6,5 
93,7 
110,4 
0,7 
4,9 
116,0 
106,7 
9,1 
— 
13,0 
13,2 
— 
— 
— 
142,0 
1,1 
108,2 
13,1 
6,7 
129,1 
9,9 
0,1 
— 
10,0 
490,8 Ikke-opdelte bevillinger 
før 1977 
Fremførte 
bevillinger Betalingeri 
1981 
305,1 85,6 
305,1 85,6 
0,1 — 
0,1 -
305,2 85,6 
i1) Under hensyntagen til overførsler, frigørelser og bevillinger, der henstår fra 1980. 
(2) Under hensyntagen til overførsler og fremførsler fra 1980. 
(3) 25,4 mio ECU blev frigjort og genanvendt i 1981 i overensstemmelse med forordning nr. 3171/75. Disse genforpligtelser og betalingerne er 
regnskabsført under ikke-opdelte bevillinger. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 47 
Af disponible betalingsbevillinger på i alt 586,5 mio 
ECU fra budgettet for 1981 samt fremførsler fra 
1980 er der altså blevet anvendt 490,8 mio ECU eller 
83,7%. De tilsvarende tal for 1980 var 479,4 mio 
ECU til betalinger svarende til 90 % af tildelingerne. ordning nr. 729/70 af 21. april 19705), indeholder en 
række bestemmelser, der pålægger medlemsstaterne 
såvel som Kommissionen at føre en skærpet kurs 
over for uregelmæssigheder og for tilbagebetaling af 
uberettiget udbetalte beløb. 
Bemærkninger foranlediget af de 
regnskabsmæssige oplysninger 
5.6. Som en undtagelse fra reglen om etårige bud­
getter er det i Rådets forordning (EØF) nr. 3171/75 
af 3. december 1975 ») fastsat, at i tilfælde af hel 
eller delvis frigørelse af beløb vedrørende projekter 
omfattet af Rådets forordning nr. 17/64 2), kan en 
bevilling, som således er gjort disponibel, anvendes 
til. finansiering af nye projekter (jf. ligeledes arti­
kel 6, stk. 6, i finansforordningen af 21. december 
1977) 3). Da der ikke foreligger regler for, hvordan 
bevillinger, der igen er blevet disponible, skal regn­
skabsføres opføres de fortsat i forpligtelsesregnska-
bet, indtil der træffes nye beslutninger om finansie­
ring Alene for de projekter, som går forud for regn­
skabsåret 1976, kan det samlede beløb anslås til 
cirka 32 mio ECU, et beløb der pr. 31. december 
1981 stadig er opført i Kommissionens regnskaber 
som en forpligtelse, der skal afvikles, skønt der ikke 
længere er tale om nogen egentlig forpligtelse Der er i artikel 2 i forordning nr. 283/72 en særlig 
bestemmelse om, at medlemsstaterne omgående 
underretter Kommissionen om de administrativt 
eller ved lov fastsatte bestemmelser, som de har ved­
taget for at sikre den faktiske gennemførelse og den 
formelle rigtighed af de gennem EUGFL finansie­
rede transaktioner, for at forebygge og bekæmpe 
uregelmæssigheder samt for at tilbagesøge beløb, 
der er udbetalt uretmæssigt på grund af uregelmæs­
sigheder eller forsømmelser. 
5.8. Regelmæssige meddelelser i henhold til oven­
nævnte artikel 2, om nationale bestemmelser med 
særligt henblik på bekæmpelse af urgelmæssigheder 
og lettelser af tilbagebetalingen af beløb i forbin­
delse med forskellige foranstaltninger, som er finan­
sieret gennem EUGFL, udviklingssektionen, er sta­
dig ikke gennemført. 
Kommissionen bøder på den manglende regelmæs­
sige underretning om bestemmelserne vedrørende 
uregelmæssighederne ved at indhente oplysninger 
om fremgangsmåderne og de nationale revisions-
ordninger under reviosionsbesøg på stedet eller ved 
gennemgang af anmodningerne om tilbagebetaling 
Bemærkninger foranlediget af 
undersøgelsen af ordningen for ydelse 
og forvaltning af støtte Sådanne initiativer er afgjort nyttige, men det bør 
eT heeTe/^latHde 6r "^"^^ssige, da de ikke er helt dækkende og under alle omstændigheder opstår for sent, hvilket gør det umuligt for Kommis-
ai°ourLae Fåf °Ver fu,dstænd^ og regelmæs^t ajourførte oplysninger om de nationale lovgivninger om uregelmæssigheder. 8 
Uregelmæssigheder 
5.7 Rådets forordning (EØF) nr. 283/72 af 
7. februar 1972 <) i medfør af artikel 8, stk. 3, i for-
') 
2) 
3) 
4) EFTL315af5.12. 1975, s. 1. 
EFT34af27. 2. 1964,s.586. 
EFTL356af31.12. 1977 s 1 
EFTL36af 10.2. 1972 sY 5.9. Artikel 3 og 5 i forordning nr. 283/72 foreskri­
ver at medlemsstaterne har pligt til hvert kvartal at 
underrette Kommissionen om de uregelmæssighe­
der, om hvilke der foreligger en rapport som det for­
lem „ ' 'l? administrativ e»er retslig forfølgning, 
M Z ,admmistratlv °g retslig forfølgning, der er 
indledt til gennemførelse af tilbagebetaling af beløb 
der uberettiget er udbetalt, samt om forløbet og 
udgangen af disse sager. s 
5) EFTL94af28.4. 1970, s. 13. 
48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Denne forpligtelse opfyldes heller ikke regelmæs­
sigt. Det er endda konstateret , at fællesskabsbe­
stemmelserne om indsendelse af oplysninger i visse 
medlemsstater ikke var behørigt bekendtgjort, og at 
der på administrativt plan ikke var givet de nødven­
dige instrukser om iværksættelsen af et effektivt 
kommunikationssystem. 
Dette forhold skyldes det begrænsede antal natio­
nale myndigheder, der var berørt af forvaltningen af 
de strukturforanstaltninger, der blev truffet beslut­
ning om i årene umiddelbart efter vedtagelsen af 
forordning nr. 283/72, men også fordi begrebet ure­
gelmæssigheder var tilstrækkelig klart, for så vidt 
angår disse foranstaltninger. 
Nødvendigheden af, at fællesskabsforskrifterne nøje 
overholdes, understreges imidlertid stadig kraftigere 
af stigningen i antallet af strukturforanstaltninger 
(hvoraf det i visse tilfælde ikke klart fremgår, om der 
er tale om uregelmæssigheder) og af den stærkt 
udvidede administration, som skal forvalte dem. 
Det henstilles indtrængende, at de lande, som ikke 
overholder bestemmelserne, får en formel påmin­
delse om, at de har pligt til, dels at underrette Kom­
missionen om konstaterede uregelmæssigheder, og 
dels at give Kommissionen omgående meddelelse 
om den retslige forfølgning, der er indledt til gen­
nemførelse af tilbagebetalingen, samt om forløbet 
og udfaldet heraf. 
5.10. Til trods for de bestræbelser, der er gjort fra 
Kommissionens og medlemsstaternes side, er der 
stadig afvigende fortolkninger af begrebet uregel­
mæssigheder. Spørgsmålet om en ensartet eller i det 
mindste en overenstemmende fortolkning af begre­
bet uregelmæssigheder for de forskellige medlems­
stater og foranstaltninger hænger nøje sammen med 
spørgsmålet om et effektivt informationsnet, som 
skal oprettes og varetages imellem de pågældende 
organer. 
Rådets direktiv 72/159/EØFom 
modernisering af landbrugsbedrifter 
Iværksættelse af udviklingsplanerne 
5.11. Direktiv 72/159 ]) er et led i en helhed, der 
omfatter de fire direktiver med socio-strukturelle 
*) EFTL96af23.4. 1972, s. 1. formål, som Rådet vedtog i 1972 og 1975. Rettens 
foregående beretning indeholder bemærkninger om 
to af disse direktiver, nemlig direktiv nr. 72/160 2) 
om støtte til ophør af landbrugsvirksomhed og til 
anvendelse af udnyttet landbrugsareal til struktur-
forbedringsformål samt direktiv nr. 72/161 3) om 
social og erhvervsmæssig vejledning og om faglige 
kvalifikationer hos de personer, som arbejder i land­
bruget (pkt. 5.10-5.16 i beretningen for 1980)4). I 
forbindelse med et tredje direktiv (nr. 75/268)5), om 
landbrug i bjergområder og i visse ugunstigt stillede 
områder, er der udarbejdet en særberetning6). 
Det bør bemærkes, at når et direktiv vælges som 
middel til at gennemføre den fælles landbrugsstruk­
turpolitik, giver det, i modsætning til en forordning, 
medlemsstaterne større handlefrihed, hvorved de 
kan tage hensyn til, hvilke og hvor store struktur­
problemer der findes inden for landbruget fra region 
til region inden for Fællesskabet. 
5.12. I henhold til direktiv nr. 72/159 de anslåede 
omkostninger hertil for en femårig periode udgjorde 
432 mio ECU, mens betalingerne for hele perioden 
1972-1981 har andraget 305 mio ECU) skal med­
lemsstaterne indføre en selektiv støtteordning for 
landbrugsbedrifter med udviklingsmuligheder, som 
har til formål på visse betingelser at fremme disse 
bedrifters virksomhed og udvikling. 
Som landbrugsbedrifter med udviklingsmuligheder 
anses sådanne, hvis driftsleder: 
a) udøver landbrugsvirksomhed som hoveder­
hverv, 
b) er i besiddelse af tilstrækkelig faglig dygtighed, 
c) opstiller en udviklingsplan for virksomheden, 
som skal påvise, at den under modernisering 
værende bedrift ved planens afslutning mindst 
vil kunne frembringe en arbejdsindkomst sva­
rende til den, som kan opnås ved ikke-land-
brugsmæssig beskæftigelse i samme område. 
De øvrige bestemmelser i direktivet vedrører blandt 
andet indførelse af en støtteordning til fremme af 
2) EFTL 96 af 23. 4. 1972, s. 9. 
3) EFTL 96 af 23. 4. 1972, s. 15. 
4) EFT C 344 af 31. 12. 1981, s. 69. 
5) , EFTL 128 af 19. 5. 1975, s. 1. 
6) EFT C 358 af 31.12. 1980, s. 1. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 49 
regnskabsføring i landbrugsbedrifter, ydelse af en 
igangsætningsstøtte til anerkendte sammenslutnin­
ger, som har til formål at nå frem til et samarbejde 
mellem bedrifterne, en mere rational fælles udnyt­
telse af landbrugsmaskiner eller en fælles drift, samt 
indførelse af en støtteordning for overrislings- og 
sammenlægningsarbejder. 
EUGFL, udviklingssektionen, afholder 25 % af de 
refusionsberettigede beløb. Medlemsstaternes støtte 
på det af direktivet omfattede område er underka­
stet begrænsninger; visse former for støtte er endda 
forbudt. kendelsen af planen, og der aflægges som regel 
besøg på virksomheden. De administrative følgefor­
anstaltninger og især tilsynet med en tilfredsstil­
lende udførelse af projekterne gennemføres langt 
mindre systematisk. Myndighederne henviser til, at 
lokale medarbejdere eller tekniske, rådgivere, som 
det er pålagt at føre tilsyn med gennemførelsen af 
planerne, har direkte kendskab til bedrifterne. Det er 
imidlertid beklageligt, at der foreligger så lidt doku­
menteret om, hvorledes disse administrative medar­
bejdere eller tekniske rådgivere varetager denne 
opgave, og at de væsentligste resultater af deres 
besøg på bedrifterne ikke bliver registreret. 
5.13. Retten har i løbet af regnskabsåret foretaget 
kontrol af gennemførelsen af direktiv nr. 72/159 i 
fem medlemsstater (Tyskland, Danmark, Frankrig 
Nederlandene og Det forenede Kongerige), og del­
tog i en revision, som Kommissionen foretog i Ita­
lien. Under gennemførelsen af planen begrænser det 
administrative arbejde sig for ofte til gennemgang af 
udgiftsbilag, fremsendt af modtagerne, uden at der 
lægges vægt på, om disse investeringer faktisk er 
foretaget, hvorledes de stiller sig, og hvordan de er 
anvendt, da de undertiden er spredt over hele 
bedriften. I Nederlandene har der i visse tilfælde 
ikke kunnet fremlægges nøjagtige bilag for de fakti­
ske omkostninger til udstyr og bygninger. 
En af de første betingelser for at yde støtte til gen­
nemførelse af udviklingsplanerne er, at arbejdsind­
komsten pr. mandetime ved begyndelsen af udvik­
lingsplanen er lavere end den arbejdsindkomst, som 
kan opnås ved ikke-landbrugsmæssig beskæftigelse 
i samme område. 
I Nederlandene blev det konstateret, at mandeti­
merne ikke beregnes på grundlag af den arbejds­
kraft, som faktisk var beskæftiget i bedriften ved 
planens begyndelse, men ud fra en arbejdsmængde 
der fastsættes på basis af det antal timer, som er teo­
retisk nødvendigt til udførelse af forskellige opgaver 
på bedriften. Bedriftens samlede indkomst kan såle­
des divideres med et antal mandetimer, som kan 
være højere end antallet af mandetimer for de fak­
tisk beskæftigede, således at enhedsindkomsten pr 
mandetime bliver lavere end den sammenlignelige 
indkomst. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at få 
præciseret beregningen af mandetimer med henblik 
på at opnå mere virkelighedsnære resultater 5.15. Der er ligeledes væsentlige problemer med at 
følge udviklingsplanerne økonomisk op og især med 
at vurdere, hvilke forbedringer planen har gjort det 
muligt at gennemføre på landbrugsbedriften Til 
trods for den indsats, der er gjort af de nationale 
myndigheder og de faglige organisationer for at 
bevidstgøre modtagerne af planerne over for de øko­
nomiske resultater af deres bedrift, har der indtil nu 
ikke kunnet udarbejdes en egentlig metode til bereg-
rTsf »eZ f ^ Pl,anemeS hddiSe gennemfø­relse. Det er , reglen muligt at fastslå, om beregnin-
nenn%f Ti^V henh°ld * ^"eiserne /pla­
nen. Strækker planen sig imidlertid over flere år 
kan de i planen fastsatte tal ikke længere være 
repræsentative for de udviklingsmål, der fr sat. Da 
de indkomstmål, der skal nås ved planens afslut­
ning, ikke tager højde for inflationen, er deTvanske-
hgt at sammenligne dem med de faktiske resultater 
ved planens afslutning, som afspejler inflationssat-
sen; især i de tilfælde, hvor indkomstudviklmgen på 
landbrugsområdet afviger fra udviklingen på de 
øvrige områder. B p e 
5.14. I de fleste medlemsstater lægges hovedvæg­
ten på det administrative tilsyn i planens udarbej-
delsesfase. Bedriftens hovedaktiviteter og særlige 
arbejdsområder undersøges dernæst af de myndig­
heder, som samarbejder om udarbejdelsen og god- Udviklingen i bedriftens arbejdsindkomster påvir­
kes desuden af ydre faktorer, som ikke er forudset i 
50 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 12. 82 
planen,  og som  er medvirkende  til, at en vurdering 
af resultatet  heraf  bliver  usikker.  En sammenligning 
mellem  resultaterne  og planens  målsætning  kunne 
lettes  ved  en regelmæssig  gennemgang  af de års-
regnskaber,  der er pligt  til at føre  for at kunne  mod-
tage støtte  til gennemførelse  af en udviklingsplan. 
Det har  ved  Rettens  revision  desværre  vist  sig,  at 
sådanne  sammenligninger  i reglen  ikke  bliver  foreta-
get af medlemsstaternes  kompetente  myndigheder. 
Det er mest  hensigtsmæssigt,  på det tidspunkt,  hvor 
planen  er afsluttet,  at foretage  en opgørelse  over, 
hvilke  ændringer  der er sket  i landbrugsbedriften,  og 
at klarlægge  grundene  hertil.  Direktivet,  som  sigter 
på en ændring  af landbrugernes  økonomiske  indstil-
ling,  er ikke  helt  gennemført,  medmindre  der gøres 
en indsats  for  en planlægning  og opfølgning  af 
udviklingsplanen. 5.17.  De  begrænsninger,  som  er fastsat  ved direkti-
vet, er generelt  blevet  overskredet  af medlemsstater-
nes myndigheder. 
5.18.  I alle  de medlemsstater,  hvor  der er foretaget 
kontrol,  er der givet  en meget  snæver  fortolkning  af 
begrebet  investeringer  inden  for svinesektoren.  For 
at undgå  at overskride  det i direktivet  fastsatte  loft 
på 40 000 ECU,  har medlemsstaterne  kun  betragtet 
selve  opførelsen  af avlsbygninger  og en del  af de 
tekniske  installationer  som  investeringer  af denne 
art. 
De hermed  forbundne  omkostninger,  såsom  udgifter 
ved tilslutning  til drikkevandsforsyning  og kloake-
ring og til elforsyning,  samt  ved  jordarbejder,  tilkør-
selsveje,  fodringsanlæg  og kornlagre  holdes  som 
regel  udenfor.  Denne  fremgangsmåde  er angribelig 
med henblik  på begrebet  svineproduktionsenhed,  da 
produktionen  af svin  kun  kan  foregå  ved  hjælp  af 
integrerede  anlæg,  hvor  alle  elementer  medvirker  til 
gennemførelsen  heraf. 
Investeringer  inden  for svinesektoren 
5.16.  I artikel  9 i direktiv  nr. 72/159  vedrørende 
modernisering  af landbrugsbedrifter  er det bestemt, 
at når  udviklingsplanen  forudser  en investering 
inden  for  svinesektoren,  er ydelse  af støtten  til 
denne  investering  blandt  andet  betinget  af, at inve-
steringen  er på mindst  10 000 ECU  og højst  40 000 
ECU  (den  1. januar  1981  forhøjet  til henholdsvis 
13 309 ECU  og 67 466 ECU).  Der  kan  i medfør  af 
artikel  14, stk.  3, litra  b), i direktivet,  ikke  ydes 
støtte,  som  ikke  opfylder  betingelserne  i artikel  9. 
Formålet  med  minimumsbeløbet  er at dæmpe  svine-
avl af utilstrækkeligt  omfang.  De øvrige  bestemmel-
ser (bl.a.  maksimumbeløbet  og anden  støtte,  som 
ikke må ydes)  skal  udelukke  opførelse  af svinepro-
duktionsfabrikker  uden  forbindelse  med  jordtillig-
gendet,  som  set ud fra en økonomisk  og miljømæs-
sig synsvinkel  er uacceptabel. 5.19.  Det  forenede  Kongerige  har i den forbindelse 
indført  to lofter.  Det  ene  gælder  som  led i udvik-
lingsplanerne,  og det andet,  som  i øvrigt  kun  er gæl-
dende  for to år, vedrører  national  støtte  inden  for 
svinesektoren,  som  ydes  uanset  bestemmelserne  i 
artikel  14, stk. 3, i direktivet. 
På spørgsmålet,  om  sådanne  forholdsregler  var 
berettigede,  fastslog  den  pågældende  nationale 
myndighed,  at der med  virkning  fra 1. februar  1980 
ikke længere  var mulighed  for to lofter,  men  at den 
ikke havde  til hensigt  at tage  de tilskud,  som  var 
ydet  i den foregående  periode,  op til fornyet  overve-
jelse  eller  at søge  dem  tilbagebetalt,  da de var udbe-
talt i god  tro.  Retten  konstaterer  i øvrigt,  at Kom-
missionen,  da denne  beretning  blev  fremsendt  den 
15. juli 1982,  ikke  havde  taget  initiativ  til at gørp 
antallet  af overskridelser  op eller  eventuelt  at søge 
tilbagebetaling  af den  uretmæssigt  udbetalte  støtte. 
Investeringsordningen  inden  for svinesektoren  blev 
ændret  ved  Rådets  forordning  (EØF)  nr. 1945/81  af 
30. juni  1981  *), som  blev  udvidet  ved  Kommissio-
nens  forordning  (EØF)  nr.  2180/81  af 30.  juli 
1981  2). De følgende  bemærkninger  vedrører  gen-
nemførelsen  af den  ordning,  der  var  gældende  før 
ændringen. Nye foranstaltninger  med  henblik  på 
sanering  af frugtavlen 
5.20.  Til  trods  for gennemførelsen  af saneringsfor-
anstaltningerne  i henhold  til Rådets  forordning 
(EØF)  nr. 2517/69  3), er der stadig  uligevægt  mellem 
0 EFTL  197  af 20. 7. 1981,  s. 31. 
2) EFT  L 211 af 31. 7. 1981,  s. 28. 3) EFTL.318af  18. 12. 1969,  s. 15. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 51 
udbud og efterspørgsel på Fællesskabets marked for 
æbler og pærer. Dette forhold hidrørte især fra et 
overskud af æbler af sorterne »Golden Delicious« 
»Starking Delicious« og »Imperatore« og af pærer af 
sorten »Passe Crassane«. Rådet vedtog derfor den 
6. april 1976 forordning (EØF) nr. 794/76 *), om 
udbetaling af den præmie for rydning af frugttræer 
af de pågældende sorter. 
Pr. 31. december 1981 androg de samlede udbetalin­
ger til medlemsstaterne i henhold til denne forord­
ning 6 054 984 ECU hvoraf 50% til Frankrig 
(3 041 461 ECU) og 30 % til Italien (1 788 610 ECU). 
Retten foretog en kontrol, som gav anledning til føl­
gende bemærkninger. 
5.21. I henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning 
nr. 794/76 forpligter den støtteberettigede sig til i en 
periode på fem år at give afkald på at foretage 
nyplantninger af æble-, pære- og ferskentræer inden 
tor sin bedrift udover de nyplantninger, som foreta­
ges med henblik på normal fornyelse af den del af 
frugtplantagen, der er tilbage efter rydningen 
Retten har undersøgt, hvilke foranstaltninger der var 
truffet for at sikre, at denne bestemmelse blev over­
holdt i tilfælde af salg, udleje eller anden overdra­
gelse af området. 
Det ser ud til, at Kommissionen ikke havde påtænkt 
nogen særlig foranstaltning i den forbindelse Kom­
missionen, som er af den opfattelse, at de nærmere 
bestemmelser om gennemførelsen påhviler med­
lemsstaterne, meddelte Retten, at den havde til hen­
sigt at henlede medlemsstaternes opmærksomhed på 
den kontrol, som skal foretages, og på nødvendighe­
den af, at Kommissionen får underretning om resul­
taterne heraf. dvs. i dette tilfælde den 1. juli 1978. Selv om rydnin­
gerne fandt sted inden for den fastsatte frist, udbe­
talte de italienske myndigheder støtten til de begun­
stigede med forsinkelser på op til 18 måneder. 
Endvidere var det, først efter at Italien, den 
22. november 1980, med en forsinkelse på over to år 
indgav ansøgning om godtgørelse af 1,8 mio ECU 
at Kommissionen den 18. december 1981, og efter at 
bevillingerne var overført, kunne tage' stilling til 
betalingen. 
5.23. Rådet har ved forordning (EØF) nr. 1153 
78 |) ændret artikel 4 i forordning 2517/69, hvorved 
torbudet mod, at medlemsstaterne yder støtte til for­
nyelse af æble-, pære- og ferskenplantager, ophæve­
des. Denmod er nationale tilskud, som er beregnet 
til at fremme oprettelse eller udvidelse af æble­
pære- eller ferskenplantager, forsat ikke tilladt. Den 
franske ordning om støtte til fornyelse af plantager 
foreskriver blot, at der på nationalt plan skal skabes 
ligevægt mellem nyplantninger og rydninger. Her­
ved bortfalder alle restriktioner for bedriften, og det 
bliver vanskeligt af fastslå, om det i forordningen 
nævnte forbud generelt bliver overholdt 
Udbedring af skader forårsaget af 
jordskælvet i Friuli- Venezia-Giulia 
5.24 Som følge af jordskælvet i 1976 i området 
Fnuli-Venezia-Giulia i Italien vedtog Rådet for De 
europæiske Fællesskaber den 21. juni 1976 to for 
ordninger (EØF) nr. 1505 og 1506/76 3) om Fælles­
skabets bidrag til udbedring af de skader, der er for-
t£X:lZd:kæhetpå henholdsvis landbru*et °« 
5.22. I henhold til artikel 2 skal rydningen foreta­
ges inden 1. april 1977, og i artikel 3 bestemmes det 
at præmien udbetales senest tre måneder efter at 
ansøgeren ved attestering fra den pågældende myn­
dighed har godtgjort, at han har foretaget rydningen 
Ifølge artikel 8 forelægges Kommissionen ansøgnin­
gerne om refusion inden I. juli i det følgende år, På tillægsbudget nr. 1 for 1976«) er der i den forbin­
et' Ke,Tdei k?pitel 58 * ******* »støtte fra Fælles­
skabet ,1 det katastroferamte Friuli-område« opført 
toi bevillinger på henholdsvis 45 mio ECU og 15 mio 
ECU som er blevet anvendt til finansiering af 96 
landbrugsprojekter og 11 infrastrukturprojekter 
') EFTL93af8.4. 1976, s. 3. ?SL144af3,-51978,s.4. 
3) EFTL168af28.6. 1976 s 9 
4) EFTL205af30.7. 1976'sY 
52 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 12. 82 
På grundlag  af de oplysninger,  der forelå  ved vedta-
gelsen  af denne  beretning,  er stillingen  for landbrugs-
projekterne  som  følger: 
— 60 projekter  var afsluttet,  og overdragelse  har 
fundet  sted 
— 28 projekter  var afsluttet  og afventer  overdra-
gelse 
— 5 projekter  var under  udførelse 
— 3 projekter  var på stadiet  for indgåelsen  af afta-
len. 
5.25.  Selv  om der  er indgået  forpligtelser  for det 
fulde  beløb,  manglede  der  pr. 31. december  1981 
stadig  betalinger  på cirka  50 % af fællesskabsstøtten 
til disse  projekter.  Rettens  revision  har bekræftet  de 
bemærkninger,  der  allerede  blev  fremsat  under 
pkt. 5.23  i beretningen  for 1979  !) om varigheden  af 
godkendelsesproceduren  for  projekterne  på natio-nalt plan.  Der  går gennemsnitligt  over  to år fra tids-
punktet  for  principbeslutningen  til det  tidspunkt, 
hvor  arbejdet  påbegyndes.  I visse  tilfælde  har dette 
interval  endda  andraget  42 måneder. 
Til trods  for  de langsommelige  procedurer  er. de 
nationale  regler  for licitation  ikke  altid  nøje  over-
holdt.  I visse  tilfælde  er den  fornødne  ministerielle 
eller regionale  tilladelse  først  givet  efter  iværksættel-
sen af de pågældende  aktioner. 
5.26.  Ifølge  forordning  nr. 1505/76  bidrager  Fæl-
lesskabet  til at genoprette  og forbedre  dels  produkti-
onsvilkårene  inden  for  landbruget  eller  på land-
brugsbedrifterne,  dels  anlæg  til afsætning  eller  forar-
bejdning  af landbrugsvarer. 
Begreberne  »genoprette«  og »forbedre«  fortolkes 
undertiden  ret bredt,  da visse  af de finansierede  pro-
jekter  (især  opførelsen  af ostemejerier)  i overvejende 
grad  forekommer  at være  nyopførelser. 
») EFT  C 342 af 31. 12. 1980,  s. 87. 
31- 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 53 
Kapitel 6 
Den europæiske Socialfond og andre udgifter på det sociale område 
INDHOLD 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
6.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) Betydelige forpligtelser fra 1981 og 1980 blev annulleret i 
reglen uden egnede oplysninger om grundene til med-
oTnTT^anglende udnyttelse- Forpligtelser fra før 1980 blev ligeledes annulleret, hvilket har givet anledning til, at bevillinger er bortfaldet 
Pr. 31. december 1981 henstår det et betydeligt beløb til 
betaling over forpligtelser indgået i 1975 og 1976 
b) Det er nødvendigt at forbedre behandlingen af anmod­
ninger om støtte og betaling samt metoden for indhen­
telse af oplysninger om de nationale fremgangsmåder 
C) SeLfegenr ^^ * f°™<^,seme og Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 6 0 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Bemærkninger foranlediget af de regnskabsmæssige oplys-
Genanvendelse af frigjorte beløb 
Frigørelser af forpligtelser for regnskabsårene før 1980 6.8 
Afvikling af sager fra 1975 og 1976 
Bemærkninger om den økonomiske forvaltning 
Bemærkninger foranlediget af opfølgningen af forundersøgel­ser og modelforsøg 6 6.1 
6.2 — 6.5 
6.6 — 6.11 
6.6 og 6.7 
6.8 
6.9 — 6.11 
6.12 — 6.16 
6.17 — 6.20 
6.6 — 6.8 
6.9 — 6.11 
6.12 — 6.16 
6.17 — 6.20 
54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Indledning 
6.1. Udgifterne til Den europæiske Socialfond 
omfattes af budgettets kapitel 50 til 52. Andre soci­
ale udgifter er opført i kapitel 59 (støtte til katastro­
feramte befolkninger i Fællesskabet). 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
Den europæiske Socialfond (Kapitel 50, 51 
og 52) Det oprindelige budget, som var lidt højere end 
budgettet for det foregående regnskabsår, andrager 
963 mio ECU. Dertil kommer de bevillinger, som 
henstår fra 1980, (6,9 mio ECU), de beløb, der er 
frigjort af forpligtelser indgået i 1980, (99,8 mio 
ECU) og de beløb, som er frigjort som følge af 
anvendelsen af den nye ECU-kurs for forpligtel­
serne for regnskabsårene før 1981, (38,7 mio ECU). 
De frigørelser af forpligtelser for 1980, som kan 
genanvendes, udgør et stort beløb, nemlig omkring 
100 mio ECU eller 10% af det oprindelige budget 
mod 1,7% i 1980. De indgåede forpligtelser andra­
ger 996,2 mio ECU eller 89,9 % af de disponible 
bevillinger, når der tages hensyn til ECU-kursæn-
dringerne. Tre lande har modtaget tre fjerdedele af 
forpligtelserne (Frankrig, Italien og Det forenede 
Kongerige). 
6.2. I tabel 6.1 gives en oversigt over de disponible 
forpligtelsesbevillinger og deres udnyttelse. 
Tabel 6.1 — Disponible forpligtelsesbevillinger i 1981 og deres udnyttelse 
(Mio ECU) 
Landbrug + 
tekstilindustri Budgetpost 
(1) 
Unge — erhvervsuddannelse 
Unge — beskæftigelse 
Erhvervshæmmede 
Vandrende arbejdstagere 
Kvinder 
Kapitel 50 i alt 
Forbedring af beskæftigelsen 
Erhvervshæmmede 
Industriel omstilling 
Kapitel 51 i alt 
Kapitel 52 
Modelforsøg og forundersøgelser 
lait Budget 
(efter 
ændrings-
og tillægs­
budgetter) 
(2) Forpligtel­
sesbevillin­
ger, der 
henstår 
500 
5010 
5011 
502 
503 
505 
510 
511 
512 18,0 
264,0 
108,0 
— 
30,0 
22,0 
442,0 
428,0 
90,0 
p. m. 
518,0 
3,0 
963,0 (3) 
0,8 
0,5 
0,2 
1,6 
5,2 
5,2 
0,1 
6,9 Bevillings­
overførsler 
(4) 
-0,7 
+ 0,7 
-0,3 
+ 0,3 Bevillin­
ger, der er 
frigjort 
af for­
pligtelser 
.indgået i 
1980 og 
genan­
vendt 
(5) Endelige 
bevillinger: 
(2) +(3) + 
(4) +(5) + 
ændringer 
som følge 
af ECU 
(6) Forpligtel­
ser indgået 
i 1981 
(7) Forpligtel­
sesbevillin­
ger, der 
henstår ved 
afslutnin­
gen af 1981 
(8) = 
(6)-(7) 
4,4 
26,5 
7,0 
0,1 
3,4 
41,4 
55,1 
3,2 
58,3 
— 24,8 
300,3 
118,2 
31,1 
25,5 
500,0 
510,4 
94,5 
604,9 
3,5 20,8 
269,8 
104,0 
30,6 
22,6 
447,8 
456,3 
88,9 
545,1 
3,2 4,1 
30,5 
14,2 
0,5 
2,9 
52,2 
54,1 
5,6 
59,7 
0,3 
— 99,8 1 108,4 996,2 112,2 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 55 
6.3. I tabel 6.2 gives en oversigt over de disponible 
betalingsbevillinger og deres udnyttelse. Budgettet 
er på 620,4 mod 700,7 mio ECU i 1980. Betalinger 
afholdt over bevillingerne for regnskabsåret beløber 
sig til 547,4 mio ECU, svarende til en udnyttelse på 
88,2 %. Udnyttelsen har for de fleste artiklers ved­
kommende i reglen været tilfredsstillende, med und­
tagelse af artikel 510 og kapitel 52. I det sidst­
nævnte tilfælde er der ikke foretaget nogen betaling. 
Tre lande (Frankrig, Italien og Det forenede Konge­
rige) har modtaget tre fjerdedele af de samlede beta­
linger (kolonne 9). betaling ved begyndelsen af regnskabsåret 1981 
(1 399,9 mio ECU), er der betalt 454,9 mio ECU 
(svarende til 32,5 %). 
6.4. Med hensyn til afviklingen af de forpligtelser, 
der henstod til betaling for regnskabsårene før 1980, 
er der blevet frigjort i alt 116,1 mio ECU, og beløbet 
er således bortfaldet. Heraf vedrørte 31 % Frankrig, 
20% Tyskland, 18% Italien og 15% Det forenede 
Kongerige. 
Betalinger af forpligtelser, der blev indgået i 1981, 
udgør i gennemsnit knap 30 %, med et minimum på 
ca. 20% (Frankrig og Nederlandene) og et maksi­
mum på 45 % (Irland og Danmark). For Luxem­
bourgs vedkommende er der ikke foretaget nogen 
betaling. Af de samlede forpligtelser, der henstod til En analyse af afviklingen af de forpligtelser, der 
henstod til betaling for regnskabsårene 1975, 1976 
og 1977 giver anledning til følgende bemærkninger: 
a) frigørelserne er for samtlige landes vedkom­
mende klart større end betalingerne, 
Tabel 6.2 — Disponible betalingsbevillinger og deres udnyttelse 
Budgetpost 
(1) 
Landbrug + tekstilindus 
Unge — 
erhvervsuddannelse 
Unge — beskæftigelse 
Erhvervshæmmede 
Vandrende arbejdstagere 
Kvinder 
Kapitel 5.0 i alt 
Forbedring 
af beskæftigelsen 
Erhvervshæmmede 
Industriel omstilling 
Kapitel 5.1 i alt 
Kapitel 5.2 
Modelforsøg 
og forundersøgelser 
lait tri 500 
5010 
5011 
502 
503 
505 
510 
511 
512 A. 
Oprinde­
ligt budget 
(2) 
11,0 
172,2 
69,6 
1,0 
21,0 
12,0 
286,8 
286,8 
44,8 
p. m. 
331,6 
2,0 
620,4 Betalingsbevillinger på budgettet for 1981 
Bevillings­
overførsler 
(3) 
2,0 
-0,8 
-9,0 
14,0 
-6,2 
— 
-15,0 
15,0 
— 
— Endelige 
bevillinger 
(4) = 
(2) + (3) 
13,0 
171,4 
60,6 
1,0 
35,0 
5,8 
286,8 
271,8 
59,8 
p. m. 
331,6 
2,0 
620,4 Afholdte 
betalinger 
(5) 
12,5 
171,2 
60,5 
0,3 
34,8 
5,8 
285,1 
202,6 
59,8 
262,3 
547,4 Fremfør­
sler til 1982 
(6) = 
(4)-(5) 
0,5 
0,2 
0,1 
0,7 
0,2 
1,8 
69,2 
69,3 
2,0 
73,0 B. Fremført fra 1980 
Bevillinger 
fremført 
fra 1980 
(7) 
1,7 
22,4 
21,6 
0,1 
3,9 
49,7 
144,4 
2,6 
147,0 
1,9 
198,7 Afholdte 
betalinger 
(8) 
1,7 
22,4 
21,6 
0,1 
3,9 
49,7 
144,4 
2,6 
147,0 
1,7 
198,5 C. Sam­
lede beta­
linger 
afholdt i 
1981 
(9) = 
(5)+ (8) 
14,2 
193,6 
82,1 
0,3 
34,9 
9,7 
334,8 
349,4 
62,4 
409,4 
1,7 
745,9 
56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
b) af de forpligtelser, der henstod til betaling for 
regnskabsåret 1975 (10,3 mio ECU pr. 1. januar 
1981), og som vedrørte fire lande, er for Italiens 
og Det forenede Kongeriges vedkommende til­
nærmelsesvis hele beløbet frigjort. For Frankrigs 
vedkommende, hvor de største beløb henstod til 
betaling, blev næsten halvdelen frigjort, og der 
afholdtes betalinger på 2 %. For Irlands ved­
kommende, hvor der henstod et ret beskedent 
beløb til afvikling, blev en tredjedel heraf betalt, 
c) for 1976 (der henstod forpligtelser til betaling 
pr. 1. januar 1981, som androg 28,5 mio ECU), 
blev der frigjort særlig store beløb, således at der 
ved udgangen af regnskabsåret 1981, når der ses 
bort fra Italien, ikke længere henstod større 
beløb. Hvad angår Italien, henstår der stadig ca. 
5 mio ECU til betaling, efter frigørelser af ca. 
15 % og betalinger på 1 %. 
Betalingerne har i reglen ikke været særlig store, 
når der ses bort fra Det forenede Kongerige, 
hvor de androg ca. 26 %, 
d) for 1977 (der henstod forpligtelser til betaling 
pr. 1. januar 1981, som androg 104,3 mio ECU), 
er der ligeledes betydelige forskelle fra land til 
land med hensyn til afviklingen heraf. 
Taget under ét er der for de seneste år (1978 til 1980) 
sket afvikling af henved halvdelen af det beløb, som 
henstod til betaling (1 256,8 mio ECU pr. 1. januar 
1981). Der er stadig forskel på forholdene i de 
enkelte lande. 
Nødhjælp til katastroferamte befolkninger i 
Fællesskabet (kapitel 59). 
6.5. De disponible bevillinger androg 61 mio ECU. 
a) Af de 21 mio ECU, som er opført på budgettet 
for 1981, er der indgået forpligtelser for og 
afholdt betalinger på 18,5 mio ECU, heraf 
15 mio ECU i forbindelse med jordskælvet i 
november 1980 i Syditalien, 3 mio ECU i for­
bindelse med jordskælvet i Grækenland 
(februar/marts 1981) og 0,5 mio ECU som følge 
af stormskader i Danmark (november 1981). Et beløb på 2,5 mio ECU er således stadig disponi­
belt ved udgangen af regnskabsåret, 
b) af de 40 mio ECU, for hvilke der som sikker­
hedsforanstaltning blev indgået forpligtelse ved 
udgangen af regnskabsåret 1980 — efter jord­
skælvet i Syditalien — og som er fremført til 
regnskabsåret 1981, afholdtes betalinger på 
39,9 mio ECU. 
Bemærkninger foranlediget af de 
regnskabsmæssige oplysninger 
Genanvendelse af frigjorte beløb 
6.6. I løbet af regnskabsåret 1981 genanvendtes fri­
gjorte beløb på 114,2 mio ECU. Disse bevillinger 
blev gjort disponible ved frigørelse af 99,8 mio ECU 
vedrørende forpligtelser for 1980 og 14,4 mio ECU 
vedrørende forpligtelser for 1981. 
6.7. Sidstnævnte beløb vedrører ca. 50 sager, og i 
13 tilfælde, som Retten har undersøgt særlig nøje, 
androg frigørelserne over 80 % af de oprindelige for­
pligtelser. Der foreligger i reglen ikke nogen begrun­
delse for, at de frigjorte beløb ikke er udnyttet, da 
medlemsstaterne normalt fremsender meddelelse 
om disse frigørelser i form af en fortegnelse over 
beløbene med henvisning til de tilsvarende sager. 
Det er kun, når der fremsendes meddelelse for hver 
enkelt sag, at der undertiden gives en begrundelse 
for frigørelsen. Det ville imidlertid generelt være 
hensigtsmæssigt med en redegørelse for grundene til 
frigørelserne, så Kommissionen kan tage hensyn 
hertil, når den udarbejder sine overslag. 
Det kan ligeledes konstateres, at Kommissionen 
ikke altid har taget hensyn til ændringer, der er 
opstået, inden der træffes beslutning. I to tilfælde 
har Kommissionens kompetente tjenestegrene såle­
des ikke taget hensyn til nye oplysninger, der forelå 
inden beslutningen blev truffet. 
I et af tilfældene medførte de nye oplysninger, at 
grundlaget for støtteanmodningen blev ændret, og i 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 57 
et andet tilfælde medførte meddelelsen om nye 
oplysninger, at anmodningen blev trukket tilbage. 
Det blev derfor nødvendigt at foretage tilsvarende 
frigørelser, efter at beslutningerne om godkendelse 
var truffet. Disse transaktioner kunne let have været 
undgået. Afvikling af sager fra 1975 og 1976 
6.9. Retten har især været opmærksom på forplig­
telserne for 1975 og 1976, som henstod pr 
31. december 1981, for at finde frem til årsagerne til 
at så gamle forpligtelser stadig henstod. 
Frigørelser af forpligtelser for 
regnskabsårene før 1980 
6.8. De beløb, som blev frigjort i 1981 vedrørende 
forpligtelser, der henstod fra regnskabsårene før 
1980, androg 116,1 mio ECU. De forpligtelsesbevil­
linger, for hvilke der ikke var indgået forpligtelse 
ved udgangen af det regnskabsår, hvor de var opført 
på budgettet, hvorfor de først blev disponible det 
følgende regnskabsår1), bortfaldt således. For så 
vidt angår forpligtelserne for 1978 og 1979, blev der 
i forbindelse med ca. 30 projekter frigjort beløb på 
over 300 000 EC U pr. projekt. 
Det fremgår af de undersøgelser, der foretoges med 
henblik på at klarlægge årsagerne til forsinkelser i 
forbindelse med frigørelserne, at de skyldes-
a) at Kommissionen alt for sent modtager medde­
lelse om aktioner, der ikke bliver gennemført, 6.10. I det store og hele er disse sager blevet god­
kendt på grundlag af et treårigt program (eller mere 
når der er tale om en udskydelse). Disse sager 
omfatter ofte flere underprojekter, som ikke arkive­
res systematisk, hvilket vanskeliggør og sinker 
undersøgelsen og øger fejlmulighederne. Retten har 
i flere tilfælde ikke kunnet fastslå, om Kommissio­
nen eller modtageren igennem flere år har foretaget 
henvendelser; meddelelse om ikke-anvendelse, som 
går tilbage til 1979, er ikke fulgt op, og i et enkelt 
Vi-f c Cr en anmodning °m endelig betaling fra 1976 først kommet til udbetaling i 1979. 
Beslutningerne om at udskyde afslutningen af for­
anstaltningerne kan ganske rigtigt forklare, at der i 
forbindelse med visse sager fra 1975 og 1976 endnu 
henstår beløb til betaling. Denne begrundelse kan 
imidlertid langt fra anvendes på hver sag. 
6.11. Det har i flere sager vedrørende disse år vist 
sig at betalingsforslaget ikke var vedlagt sagen eller 
endda at selve betalingsordren manglede 
b) 
c) at det først ved anmodningen om betaling af 
restbeløbet viser sig, at omkostningerne, der lig­
ger til grund for overslagene, i virkeligheden er 
betydelig lavere. I reglen kunne modtageren 
som oftest allerede ved begyndelsen af aktionen 
have ajourført sine beregninger, 
den tid, det tager Kommissionen at frigøre 
beløb på grundlag af medlemsstaternes medde­
lelser og de uudnyttede restbeløb, som opstår i 
orbindelse med anmodninger om endelig beta­
ling. Der kan gå flere måneder, endda mere end 
et år. Blandt de sager, som er arkiveret som afsluttede, har 
Retten i en række tilfælde konstateret, at der hen­
stod betydelige forpligtelser i centralbogholderiet 
Under disse forhold har det været vanskeligt for 
Retten at gennemføre en tilfredsstillende kontrol af 
forpligtelserne. 
Disse forhold medfører, at der under beløb, der hen­
står til betaling, opretholdes alt for mange forpligtel­
ser, som ikke længere er berettigede. Bemærkninger om den økonomiske 
forvaltning 
FsT/fT!?^ artikd6' StL2' Htraa>' EFT 6.12. Undersøgelsen i ni medlemsstater af de nati­
onale ordninger for anmodninger om støtte og beta­
ling samt af forvaltningsordningerne for de foran-
58 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
stakninger, som medfinansieres af ESF, giver anled­
ning til følgende bemærkninger om den økonomiske 
forvaltning i regnskabsåret 1981. a) Der er i flere tilfælde konstateret betalinger, som 
ikke er i overensstemmelse med de i beslutnin­
gerne fastsatte mål: 
6.13. I to tilfælde af godkendte anmodninger er 
det konstateret, at beslutningerne om tilskud fra et 
fransk finansieringsinstitut var blevet nedskåret 
(april 1981), uden at de nationale instanser, som er 
ansvarlige for indgivelsen af anmoningerne om til­
skud !), var blevet underrettet herom, og følgen var, 
at der ved Kommissionens beslutning om godken­
delse (juli 1981) blev tildelt de pågældende modta­
gere alt for store støttebeløb. 1. i en tysk sag, hvor det oprindelige formål 
var ungdomsoplysning, blev en del af udgif­
terne anvendt til istandsættelse af lokaler, 
2. i en anden tysk sag sigter beslutningen på 
faglig uddannelse, medens betalingerne 
vedrører en socio-pædagogisk oplysningsse-
rie. 
I et andet tilfælde i Frankrig konstateredes det, at 
der i et budgetoverslag, fremsendt til de ovennævnte 
myndigheder, i en godkendt anmodning om støtte 
var indeholdt (ikke-refusionsberettigede) renteudgif­
ter. 
I flere andre tilfælde (bl.a. i Irland og Nederlan­
dene) har det vist sig umuligt at finde frem til bereg­
ningsgrundlaget for udgiftsoverslagene. 
Disse forhold understreger nødvendigheden af, at 
ESF's tjenestegrene holder sig systematisk underret­
tet om de nationale fremgangsmåder for indgivelse 
af støtteanmodninger, og at de forbedrer deres egen 
forretningsgang ved forundersøgelsen af sagerne. 
6.14. Med hensyn til forskudsbetalinger er det 
konstateret, at Nederlandene i 1981 foretog en tilba­
gebetaling til fællesskabsbudgettet, da de udbetalte 
forskud — som vedrørte forpligtelserne for 1979 — 
viste sig at være højere end de beløb, som ved 
afslutningen af aktionerne faktisk var skyldige på 
grundlag af de refusionsrettigede udgifter. Disse til­
bagebetalinger blev afholdt ved en nedskæring af en 
anmodning om et restbeløb, som vedrørte en anden 
transaktion. b) Efter Rettens opfattelse er visse udgifter, som er 
godkendt af ESF, vanskeligt forenelige med for­
ordningerne og retningslinjerne. Dette gælder: 
1. bidrag til afskedigelsesgodtgørelse, hvor 
grundprincippet for refusionsberettigelse 
imidlertid er omkostningerne ved foranstalt­
ningen, 
2. underskud i den daglige forvaltning af en 
uddannelsesinstitution, 
3. 
4. udgifter til en foranstaltning til fordel for 
vandrende arbejdstagere, hvoraf en del af 
udgifterne ikke er refusionsberettigede i 
henhold til forordningen, 
udgifter til en foranstaltning til fordel for 
erhvervshæmmede, herunder personer med 
tilpasningsvanskeligheder, 
5. udgifter i forbindelse med erhvervshæm­
mede, som ikke kommer fra prioriterede 
områder, som bestemt i Kommissionens 
beslutning, 
6. udgifter til skoleuddannelse. Hertil er udgif­
terne aldrig refusionsberettigede. 
Dette viser en manglende nøjagtighed ved de natio­
nale instansers attestering, når de skal give begrun­
delse for anmodninger om forskud. c) I et tilfælde har beregningsgrundlaget for en 
anmodning om betaling end ikke kunnet tilveje­
bringes. 
6.15. ESF's undersøgelse af betalingen af restbeløb 
giver anledning til følgende bemærkninger. 
Det er disse myndigheder, som senere skal attestere 
den faktiske og regnskabsmæssige rigtighed af de 
afgivne oplysninger. 6.16. I et system, hvor ansvaret for forvaltningen er 
delt, som tilfældet er i ESF, er det derfor vigtigt, at 
Kommissionen, gennem egnede forbindelser, i 
højere grad påser, at der er et reelt grundlag for atte­
steringerne, for så vidt angår udgifternes refusions-
berettigelse. Det skal i denne forbindelse bemærkes, 
at ud af samtlige udbetalinger af restbeløb i 1981 
har ESF foretaget kontrol på stedet i 17 tilfælde. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 59 
Bemærkninger foranlediget af 
opfølgningen af forvaltningen af 
forundersøgelser og modelforsøg 
6.17. Pkt. 6.14-6.30 i Rettens årsberetning for 
regnskabsåret 1980 J) indeholdt konklusionerne af 
en undersøgelse af forundersøgelser og modelfor­
søg. 
6.18. I 1981 blev der, som følge af bemærknin­
gerne i beretningen, indført et spørgeskema, som 
specielt var udarbejdet til forundersøgelser og 
modelforsøg. Denne metode er mere systematisk. 
Det pågældende organ skal give oplysninger om 
sine aktiviteter, målsætninger, sit finansierings- og 
kontrolsystem, specialiseringsniveau og detaljerede 
oplysninger om den foreslåede forundersøgelse eller 
det modelforsøg, der er påtænkt. Kommissionen har ligeledes i de oplysninger, som fremsendes til orga­
net, præciseret, hvilke omkostninger der kan betrag­
tes som refusionsberettigede. Dette gælder bl.a. 
administrationsomkostninger, hvoraf fremtidig op 
til 20 % af de samlede omkostninger kan godkendes. 
6.19. For så vidt angår det i pkt. 6.20 i årsberetnin­
gen for 1980 omtalte tilfælde — hvor et organ, som 
kun havde opfyldt en lille del af sine forpligtelser, 
ikke kunne give dokumentation for omkring en 
tredjedel af de af ESF udbetalte forskud — har Ret­
ten fået oplyst, at Kommissionen fik forelagt et nyt 
projektforslag, og at det, dersom det bliver god­
kendt, vil blive gennemført uden ny finansiering fra 
Fælleskabet. 
6.20. Det er blevet betydelig lettere af få adgang til 
sagsakterne, og der er truffet visse foranstaltninger i 
forbindelse med forvaltningen af denne sektor 
]) EFTC 344 af 31. 12. 1981. 
60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
KAPITEL 7 
Den europæiske Fond for Regionaludvikling 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Forpligtelsesbevillinger og deres anvendelse 
Betalingsbevillinger og deres anvendelse 
Bemærkninger om de regnskabsmæssige oplysninger 
Overskridelser af visse af de for medlemsstaterne fastsatte 
kvoter 
Uregelmæssigheder i proceduren for forpligtelser 
' Udviklingen i fondens interventioner på infrastrukturom­
rådet 
Bemærkninger til undersøgelsen af ordningen for bevilling og 
forvaltning af støtten på fællesskabsplan og på nationalt plan 
Bemærkninger om sammenhængen mellem de investerin­
ger, der har fået støtte, og de regionale udviklingspro­
grammer og andre fællesskabsformål 
Bemærkninger om projekternes rentabilitet og beregning 
af støtten 
Ordningen med fremrykkede udbetalinger har ikke frem­
skyndet projekternes gennemførelse 7.0 
7.1 og 7.2 
7.3 — 7.9 
7.3 — 7.5 
7.6 — 7.9 
7.10 — 7.16 
7.10 — 7.13 
7.14 og 7.15 
7.16 
7.17 — 7.39 
7.17 — 7.25 
7.26 — 7.32 
7.33 — 7.39 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
7.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) Visse medlemsstater har ikke udnyttet deres kvoter 
Støtte bevilges undertiden på betingelse af bevillinger 
der bhver disponible, og der forekommer uregelmæssig­
heder i forbindelse med proceduren for forpligtelser b) 
c) 
d) Der er sket en stigning i den del af investeringsstøtten, 
der ydes til infrastrukturer 
Visse af de støttede projekter knytter sig ikke til regional­
udviklingsprogrammerne 7.10 — 7.13 
7.14 og 7.15 
7.16 
7.17 — 7.21 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 61 
e) Undertiden mangler der sammenhæng og samordning 
mellem de forskellige fællesskabsinterventioner 
f) Støtteforholdet er ikke altid relevant, og der er uregel­
mæssigheder i beregningsgrundlaget for støtten til visse 
projekter 
g) Ordningen med fremrykkede udbetalinger har ikke ført 
til, at gennemførelsen af projekterne fremskyndes 7.22 — 7.25 
7.26 — 7.32 
7.33 — 7.39 
Indledning 
7.1. Den europæiske Fond for Regionaludvikling 
blev oprettet i henhold til Rådets forordning (EØF) 
nr. 724/75 af 18. marts 1975 l) senere ændret ved 
Rådets forordning (EØF) nr. 214/79 af 6. februar 
1979 2) 0g nr. 3325/80 af 16. december 1980 3), med 
henblik på at afhjælpe de væsentligste regionale 
skævheder inden for Fællesskabet, især hvor disse 
skyldes landbrugets dominerende stilling, industri­
elle forandringer og en strukturel underbeskæfti­
gelse. 
Bestemmelserne heri indebærer, 
a) at 95 % af fondens tildeling går til fællesskabs­
aktioner til støtte for de af medlemsstaterne 
vedtagne regionalpolitiske foranstaltninger og 
fordeles på landene efter kvoter, og 
') EFT L 73 af 21. 3. 1975, s. 1 
2) EFT L 35 af 9. 2. 1979 s 1 
3) EFT L 349 af 23. 12. 1980, s. 10 b) at de resterende 5 % anvendes til særlige, kvo­
tafri fællesskabsaktioner med henblik på regio­
naludvikling. 
7.2. Kommissionen forelagde den 26. oktober 
19814) Rådet et forslag til forordning, der indehol­
der vigtige ændringer af de gældende bestemmelser, 
og som var under behandling ved udarbejdelsen af 
disse bemærkninger. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
Forpligtelsesbevillinger og deres anvendelse 
7.3. I tabel 7.1 gives en oversigt over udviklingen i 
og anvendelsen af de forpligtelsesbevillinger, som 
Kommissionen disponerede over til EFRU i 1981. 
4) EFT C 336 af 23. 12. 1981, s. 60. 
Tabel 7.1 _ Udviklingen i disponible forpligtelsesbevillinger i mger i 1981 og deres anvendelse 
(Mio ECU) 
Kvotabestemte 
foranstaltninger 
(kapitel 55) 
Kvotafri foranstaltninger 
(kapitel 56) 
lait 1 463,0 +34,0 31,9 
77,0 -34,0 58,2 
1540,0 — 90,1 25,5 
25,5 60,8 1615,2 1596,2 l9,0 
— 101,2 40,6 60,6 
60,8 1716,4 1636,8 79,6 
62 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
7.4. For kapitel 55 og 56 blev der tilsammen 
anvendt 95,4 % af de disponible forpligtelsesbevil­
linger mod 92,7 % i 1980 og 95,2 % i 1979. Indgåede 
forpligtelser androg i 1981 1 636,8 mio ECU, dvs. en 
stigning på 499 mio ECU i forhold til 1980 ( + 
43,9 %), hvoraf henved halvdelen (248,3 mio ECU) 
hidrører fra støtteforanstaltninger til Grækenland. 
Regnskabsårets forpligtelser vedrører hovedsagelig 
kapitel 55 (kvotabestemte foranstaltninger), hvoraf 
98,8 % af tildelingerne er anvendt (97,3 % i 1980 og 
99,6 % i 1979). Der er ydet støtte fra fonden til kvo­
tabestemte foranstaltninger til 2 763 projekter (4 stu­
dieprojekter, 700 projekter inden for industri-, hånd­
værks- og servicevirksomhed og 2 059 infrastruktur­
projekter), hvilket svarer til forventede investeringer 
på i alt ca. 13 992 mio ECU. Det samlede antal 
finansierede projekter siden oprettelsen af EFRU 
andrager ca. 14 500. Opstillingen i tabel 7.2 viser, 
fordelt efter lande, de forpligtelser i regnskabsåret, der vedrører kvotabestemte foranstaltninger og end­
videre betalingerne i 1981 samt restbeløb, der skal 
betales pr. 31. december 1981. 
7.5. I 1981 er der desuden for første gang indgået 
forpligtelser for særlige fællesskabsforanstaltninger 
med henblik på regionaludvikling (kapitel 56 i bud­
gettet — kvotafrie foranstaltninger), som fastsat i 
artikel 13 i ændringsforordningen om EFRU. 
Rådet vedtog den 7. oktober 1980 fem forordninger 
(nr. 2615-2619/80)J) om særlige fællesskabsaktio­
ner, der skal løbe over fem år. Den samlede støtte til 
disse aktioner i 1981 andrager 166 mio ECU. I hen­
hold til bestemmelserne i Rådets forordninger af 
7. oktober 1980 er der i 1981 kun indgået forpligtel­
ser for det beløb, der svarer til den første årlige tran-
che, dvs. 40,6 mio ECU. 
•) EFTL271 af 15. 10. 1980, s. 1. 
Tabel 7.2 — Forpligtelser og betalinger i 1981 pr. medlemsstat (kvotabestemte foranstaltninger — kapitel 55 i budgettet) 
(Mio ECU) 
Modtagerstat 
(1) 
Belgien 
Danmark 
Forbundsrepublik­
ken Tyskland 
Grækenland 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Det forenede Kon­
gerige 
lait Restancer, 
der skal 
' betales 
pr. 31. 12. 
1980 
23,6 
13,7 
78,2 
286,9 
69,8 
686,0 
1,0 
32,9 
337,2 
1 529,3 Forpligtelser 
indgået i 1981 
(3) 
2,6 
19,4 
57,6 
248,3 
151,3 
105,2 
649,4 
1,6 
12,9 
347,9 (0,2 %) 
(1,2%) 
(3,6 %) 
(15,5%) 
(9,5 %) 
(6,6 %) 
(40,7 %) 
(0,1 %) 
(0,8 %) 
(21,8%) 
596,2 (100,0 %) Betal 
Af rest­
beløb, der 
skal be­
tales pr. 
31. 12. 1980 
(4) 
9,0 
10,7 
24,8 
— 
41,4 
33,9 
138,0 
— 
5,7 
122,4 
385,9 nger afholdt 
Af forplig­
telser for 
1981 
(5) 
0,1 
— 
11,4 
122,0 
20,7 
45,4 
72,2 
1,0 
— 
132,7 
405,5 1981 
lait 
(6) = 
(4) + (5) 
9,1 
10,7 
36,2 
122,0 
62,1 
79,3 
210,2 
1,0 
5,7 
255,1 
791,4 Frigørelser 
(7) 
0,2 
0,0 
2,3 
— 
3,2 
1,0 
4,6 
— 
— 
14,2 
25,5 Tilpasnin­
ger af rest­
beløb af 
forpligtel­
ser efter 
ECU-kurs-
svingnin-
ger 
(8) 
- 0,2 
- 0,2 
+ 2,9 
— 
-11,6 
- 0,5 
-50,3 
- 0,0 
+ 1,0 
- 2,0 
-60,8 Restbeløb, 
der skal 
betales 
pr. 31. 12. 
1981 
(9) = (2) 
+ (3)-(6) 
-(7) + (8) 
16,7 
22,2 
100,2 
126,3 
361,3 
94,2 
1 070,2 
1,6 
41,2 
413,8 
2 247,7 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 63 
Betalingsbevillinger og deres an v endelse 
7.6. I tabel 7.3 gives en oversigt over de betalings­
bevillinger, som Kommissionen har disponeret over 
i 1981, og anvendelsen heraf. 
7.7. De samlede betalinger androg 798,7 mio ECU 
mod 726,7 mio ECU i 1980 og 513,1 mio ECU i 
1979. Betalingerne i 1981 svarer til en udnyttelse på 
95,7 % af de betalingsbevillinger, som Kommissio­
nen har disponeret over til kapitel 55 og 56 i budget­
tet, sammenlignet med 97,9% i 1980 oe 60 2% i 
1979. ' 7.9. For de samlede forpligtelser, der henstod til 
betaling for kvotabestemte og kvotafrie aktioner, var 
stillingen pr. 31. december 1981 således: 
— regnskabsårene 1975-1977 
— regnskabsåret 1978 
— regnskabsåret 1979 
— regnskabsåret 1980 
— regnskabsåret 1981 
eller i alt 75,8 mio ECU 
108,8 mio ECU 
255,8 mio ECU 
616,6 mio ECU 
1 224,0 mio ECU 
2 281,0 mio ECU 
7.8. Betalingerne til de kvotabestemte aktioner 
vedrører de i 1981 indgåede forpligtelser og forplig­
telser fra tidligere regnskabsår på henholdsvis 
405,5 mio ECU og 385,9 mio ECU. En sådan forde­
ling, sammenlignet med den på henholdsvis 
249,2 mio ECU og 550 mio ECU, der fremgik af den 
forventede forfaldsplan for betalinger under budget­
tets kapitel 55 (jf. anmærkningerne til ændringsbud­
get nr. 1 for regnskabsåret 1981)]), viser en stigning 
i betalingerne, der henhører under regnskabsårets 
forpligtelser, en stigning, der for størstedelens ved­
kommende skyldes fremgangsmåden med fremryk­
kede betalinger, medens afviklingstakten for forplig­
telser, der henstod fra tidligere regnskabsår, har 
været langsommere end beregnet. 
') EFTL 305 af 26. 10. 1981, s. 61. Bemærkninger om de 
regnskabsmæssige oplysninger 
Overskridelser af visse af de for 
medlemsstaterne fastsatte kvoter 
7.10. I tabel 7.4 vises en oversigt over forpligtelses­
bevillinger til kvotabestemte aktioner, som henstår 
uudnyttede ved regngskabsårets udgang, opdelt 
efter medlemsstat. 
7.11. For Belgien, der i 1981 blev tildelt forpligtel­
ser til et beløb af 2,6 mio ECU, svarer de disponible 
bevillinger til over halvanden gang landets tildeling 
inden for regnskabsåret. 
Tabel 7.3 — Disponible betalingsbevillinger i 1981 og deres anvendelse 
Budgetkapitel 
(1) 
Kvotabestemte foranstalt­
ninger 
(kapitel 55) 
Kvotafri foranstaltninger 
(kapitel 56) 
lait Endelige 
bevillin­
ger 
(2) 
799,2 
20,0 
819,2 Budget 1981 
Betalinger 
(3) 
783,4 Fremfør­
sler 
til 1982 
(4) = 
(2)-(3) 
15,8 
— 20,0 
783,4 35,8 (Mio ECU) 
Fremførte 
bevillin­
ger 
(5) Fremførsler fra 1980 
Overfør­
sler 
(6) Endelige 
bevillin­
ger 
(7) = 
(5)+ (6) Betalinger 
(8) I alt 
Dispo­
nible 
bevillin­
ger, i alt 
(9)= , 
(2) + (7) Betalinger 
afholdt, i 
alt 
(10) = 
(3) + (8) 
4,7 
10,6 
15,3 + 3,3 8,0 
-3,3 7,3 
— 15,3 8,0 
7,3 
15,3 807,2 791,4 
27,3 7,3 
834,5 798,7 
64 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
Tabel 7.4 — Forpligtigelsesbevillinger der henstod ved udgangen af 1981 — pr. medlemsstat 
Bevillinger, der hen­
stod: 
— MioECU 
— I % af landets 
tildeling for 1981 Belgien 
24,7 
152% Dan­
mark 
0,5 
3% For-
bundsre-
publik-
ken 
Tysk­
land 
16,4 
24% Græken­
land 
-58,1 
-31% Frank­
rig 
80,4 
40% Irland 
-14,4 
-17% Italien 
-61,6 
-12% Luxem­
bourg 
0,1 
6% Neder­
landene 
4,8 
27% Det for­
enede 
Konge­
rige 
26,2 
8% lait 
19,0 
1% 
7.12. I forhold til de tildelinger, der er afsat til lan­
dene, var der endvidere et stort restbeløb disponibelt 
for Frankrig og i mindre omfang for Forbundsre­
publikken Tyskland og Nederlandene, idet disse 
lande ikke inden udgangen af regnskabsåret havde 
indgivet tilstrækkelige, berettigede anmodninger om 
støtte til at kunne udnytte deres kvoter for 1981. Selv om det er forståeligt, at Kommissionen kun 
modvilligt lod forpligtelsesbevillinger af betydeligt 
omfang henstå uudnyttet på grund af manglende, 
berettigede anmodninger om støtte for visse med­
lemsstater, skal det dog fastslås, at beslutningen 
afviger fra vilkårene i den gældende forordning. 
7.13. Kommissionen fandt det urimeligt at lade de 
pågældende tildelinger henstå uudnyttede, eftersom 
der fra andre lande forelå berettigede anmodninger 
om støtte, der på grund af manglende bevillinger 
ikke var efterkommet, og at en udligning ville kunne 
modregnes i 1982. Kommissionen besluttede derfor 
at tilsidesætte finansinspektørens nægtelse af påteg­
ning og til fordel for Grækenland, Irland og Italien, 
udover de til disse lande fastlagte kvoter, at udnytte 
de ved udgangen af 1981 henstående disponible for­
pligtelsesbevillinger op til et beløb på 135 mio ECU. Uregelmæssigheder i regnskabsføringen af 
forpligtelser 
7.14. En gennemgang af de ved udgangen af 1980 
og i 1981 af Kommissionen vedtagne beslutninger 
om støtte viser, at finansieringsstøtte undertiden 
ydes for flerårige perioder på betingelse af, at de 
nødvendige bevillinger hertil opføres på de følgende 
års budgetter. Der indgås således kun forpligtelse 
for en årlig tranche af støtten, der vedrører det regn­
skabsår, hvor beslutningen er truffet, og forpligtel­
sen regnskabsføres under det pågældende regn­
skabsår. 
Der skal i denne forbindelse henvises til, at der i 
referatet af rådsmødet den 6. februar 1979, hvor for­
ordning (EØF) nr. 214/79 blev vedtaget, er inde­
holdt en erklæring om, at kvoterne skulle overholdes 
inden for perioder på tre år (idet den første af disse 
treårsperioder løber fra 1978). Denne fremgangsmåde, der udtrykkelig fremgår af 
de forskellige rådsforordninger om særlige aktioner, 
er endvidere blevet benyttet i flere tilfælde, hvor der 
ydes støtte til kvotabestemte foranstaltninger. Der er 
konstateret følgende eksempler: 
Kvotabestemmelserne i forordning (EØF) nr. 214/ 
79 blev imidlertid ændret ved forordning (EØF) 
nr. 3325/80, hvori der alene for året 1981 fastsattes 
en ny fordelingsnøgle (forordningen skulle tages op 
til fornyet behandling inden den 1. januar 1982), og, 
åbenbart, uden at erklæringen om overholdelse af 
kvoternes treårsperiode var fornyet. a) 16 afgørelser om støtte til Grækenland, hvor 
beløbet er fordelt mellem regnskabsårene 1981 
og 1982; 
b) 3 afgørelser vedrørende Irland, hvor beløbet i et 
tilfælde er fordelt på 1980 og 1981 og i 2 tilfælde 
på 1980 og 1982; 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 65 
c) 1 afgørelse vedrørende Italien, hvor beløbet er 
fordelt på 1980 og 1981. 
Afgørelser af denne art, der vedtages under forbe­
hold af, at de nødvendige bevillinger opføres på 
kommende budgetter, er ikke forpligtelser ifølge 
definitionen i bestemmelserne i finansforordningens 
artikel 32 ff., hvori der gives bestemmelser for gen­
nemførelsen af Fællesskabernes budget. Det drejer 
sig i virkeligheden om afgørelser, for hvilke der ikke 
er åbnet mulighed i finansforordningen, og hvis rets­
grundlag kan anfægtes, da de griber ind i budget­
mæssige afgørelser, der skal træffes de følgende år. 
Forvaltningen af EFRU er i øvrigt undergivet ord­
ningen med de opdelte bevillinger, der for gennem­
førelsen af de flerårige aktioner netop skal tage hen­
syn til det tidsrum, der sædvanligvis ligger mellem 
afgørelsen om støtte og de forskellige årlige trancher 
til gennemførelsen heraf. 
7.15. For så vidt angår proceduren for forpligtel­
serne, skal det fremdeles bemærkes, at afgørelserne 
om bevilling af støtte indgår sent i regnskaberne. 
Hvad angår afgørelserne om den tredje tranche for 
1981, der blev vedtaget den 14. september, foretoges 
der en foreløbig registrering den 21. oktober. Regn­
skabsføringen af forpligtelserne foretoges den 
9. november efter afslutningen af procedurerne i for­
bindelse hermed. 
Med hensyn til afgørelserne om de kvotafrie foran­
staltninger, der blev vedtaget den 10. juni, blev de 
foreløbigt registreret den 21. oktober og regnskabs-
ført den 3. november. 
En foreløbig regnskabsføring er kun berettiget, hvis 
den ligger tilstrækkelig tæt på tidspunktet for for-
pligtelsesbeslutningen. I de omhandlede tilfælde 
kan der være tvivl om betydningen af registreringen. 
I henseende til regnskabsbilag for forpligtelserne må 
det i øvrigt beklages, at der i de akter, som Retten 
fik forelagt til kontrol, ikke kan konstateres påteg­
ning fra finansinspektøren, således som det i hen­
hold til forskrifterne for gennemførelsen af budget­
tet er påkrævet for forslag om støtteafgørelser, inden 
de forelægges Kommissionen. 
Disse ulemper bør fjernes ved en forbedring af det 
bilagsmateriale, som Revisionsretten får tilsendt til 
kontrol, og hvis mangler Retten allerede har påpeget i sine tidligere beretninger l), idet bilagene ikke gør 
det muligt at få et fuldstændigt overblik over fon­
dens forvaltning. 
Udviklingen i fondens interventioner på 
infrastrukturområdet 
7.16. I henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), i forord­
ning (EØF) nr. 724/75 med ændringer må den del af 
de samlede foranstaltninger, der vedrører finansie­
ring af infrastrukturinvesteringer, ikke overstige 
70 % af fondens støtte. Denne procentdel skal over­
holdes inden for en treårsperiode og kan kun over­
skrides, når Rådet træffer afgørelse herom på forslag 
fra Kommissionen. Det fremhæves i samme artikel, 
at Kommissionen i forbindelse med forvaltningen af 
EFRU og på grundlag af de regionale udviklings­
programmer tager hensyn til de særlige forhold i 
visse regioner eller områder; det tilføjes i artiklen, at 
medlemsstaterne træffer enhver foranstaltning til at 
lette gennemførelsen af de pågældende bestemmel­
ser. 
Den procentdel af fondens investeringer, der anven­
des til infrastruktur, har i løbet af de sidste regn­
skabsår udviklet sig fra 63,5 % i 1978 til 69,8 % i 
1979 og 72,4 % i 1980. Fra et gennemsnit på 70 % for 
perioden 1978-1980 er denne procentdel nået op på 
87,3 % i 1981. For fem landes vedkommende (Dan­
mark, Grækenland, Italien, Luxembourg og Neder­
landene) udgør procenten til infrastrukturer 90 til 
100 % af den fra EFRU i 1981 modtagne støtte; for 
to andre lande (Irland og Det forenede Kongerige) 
andrager denne andel mere end 80 % af støtten. 
Denne udvikling bør fremhæves, så meget mere som 
selve begrebet støtteberettiget infrastruktur ikke er 
nøjere defineret på fællesskabsplan og fortolkes for­
skelligt i de enkelte lande. Det har ikke været muligt 
at komme en løsning af dette problem nærmere, da 
Rådet ikke har reageret på Kommissionens medde­
lelse af 18. februar 1981 med specificeret opstilling 
over de former for investeringer, hvortil EFRU kan 
yde bidrag i de forskellige regioner, der modtager 
støtte. 
!) Jf. bl.a. pkt. 7.12 i Revisionsrettens beretning om regn­
skabsåret 1980 — EFT C 344 af 31. 12. 1981, s. 90. 
66 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Bemærkninger til undersøgelsen af 
ordningen for bevilling og forvaltning 
af støtten på fællesskabsplan og på 
nationalt plan 
Bemærkninger om sammenhængen mellem 
de investeringer, der har fået støtte, og de 
regionale udviklingsprogrammer og andre 
fællesskabsformål 
7.17. Artikel 6 i forordningen om ændring af for­
ordningen om EFRU indeholder en bestemmelse 
om, at de finansierede projekter skal udgøre en del 
af et regionaludviklingsprogram. Regionaludvik­
lingsprogrammerne opstilles efter et fælles skema, 
udarbejdet af Udvalget for Regionalpolitik. Med­
lemsstaterne giver meddelelse om regionaludvik­
lingsprogrammerne til Kommissionen, der undersø­
ger sammenhængen mellem støtteinvesteringerne og 
Fællesskabets programmer og formål, således at den 
kan fastlægge de prioriterede områder for fondens 
intervention. 
Programmerne løber i princippet over en femårsperi­
ode. Efter »første generations«-programmerne frem­
lagde medlemsstaterne nogle årligt ajourførte 
udformninger og derefter »anden generations«-pro-
grammerne, der i modsætning til programmerne af 
første generation endnu ikke er udsendt af Kommis­
sionen. For så vidt angår i det mindste »første gene­
ration«, er programmerne ikke særlig anvendelige til 
udvælgelse af projekterne. Kommissionen finder 
selv som konklusion på sin udtalelse af 23. maj 1979 
vedrørende de regionale udviklingsprogrammer *), 
at nok gør de det i højere grad muligt at vurdere 
investeringsprojekterne, »men for at disse program­
mer kan betragtes som en tilstrækkelig præcis refe­
renceramme for vurderingen af disse projekter, er 
det nødvendigt at udbygge dem.« 
Programmernes yderst ubestemte karakter gør det 
nødvendigt på ny at understrege (jf. Revisionsret­
tens årsberetning for 1979, pkt. 7.19)2), at der bør 
indføres kriterier, der gør det muligt, blandt de pro­
jekter, der er berettiget til støtte fra fonden, at 
udvælge netop de projekter, der virkelig bør støttes. 7.18. Selv i tilfælde, hvor programmerne indehol­
der nøjagtige oplysninger, bliver disse oplysninger i 
øvrigt ikke altid taget i betragtning ved udvælgelsen 
af projekterne, hvilket ses af følgende tilfælde, der i 
regnskabsårets løb blev undersøgt. 
7.19. I det luxembourgske regionaludviklingspro­
gram for årene 1976-1980 blev der henvist til en uli­
gevægt, der stillede den nordlige del af landet rin­
gere end den sydlige del. Uanset dette var der af de 
seks luxembourgske projekter, der hidtil har fået 
støtte gennem EFRU, kun et projekt angående 
vandforsyning, som berørte den nordlige del af lan­
det. Da programmet i øvrigt omfattede foranstalt­
ninger og formål på industriområdet, blev der ikke 
ydet finansiering fra fonden til noget projekt af den 
nævnte art. 
7.20. For Lorraines vedkommende, hvor program­
met for 1976-1980, ud over fremme af beskæftigel­
sen ved udvidelse og omlægning af produktionssek­
toren, tog sigte på omskoling af arbejdskraften og en 
åbning af regionens muligheder ved udbygning af 
de større hovedfærdselsårer, var der kun to af de 
26 afgørelser (5,09 mio ECU af et samlet beløb på 
29,43 mio ECU), der berørte infrastrukturen. Hoved­
vægten blev lagt på industriinvesteringerne, der syn­
tes at have mere umiddelbar indflydelse på beskæf­
tigelsen, uanset de i programmet indeholdte mere 
varierede foranstaltninger og formål. 
Det omvendte forhold blev konstateret på Korsika, 
hvor hovedvægten i programmet til løsning af 
beskæftigelsesproblemet var lagt på udvikling af 
sekundærsektoren, og tendensen gik i retning af en 
begunstigelse af små og mellemstore industrivirk­
somheder med høj værditilvækst. Imidlertid tager 
samtlige de af EFRU på Korsika fra 1975 til 1980 
finansierede projekter i virkeligheden sigte på en 
forbedring af infrastrukturen, især i forbindelse med 
udvikling af turismen. 
7.21. I 1981 blev der givet støtte til et industripro­
jekt i Wiirzburg-området (Nordbayern), medens det 
i 1979-1982-programmet for regionen er tilkendegi­
vet, at der i forvejen er en stærk industrikoncentra­
tion i dette område. 
7.22. Sammenhængen mellem de investeringer, der 
støttes, og andre fællesskabsprogrammer eller -for­
mål giver ligeledes anledning til nogle bemærknin­
ger. 
') EFTL143af 12.6. 1979, s. 7. 
2) EFTC 342 af 31. 12. 1980, s. 120. 7.23. Med hjemmel i EØF-traktatens artikel 92 og 
93, der omhandler statsstøtte, nægtede Kommissio-
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 67 
nen den nederlandske regering tilladelse til at 
bevilge en »supplerende præmie til store projekter« 
til investering inden for den kemiske industrisektor, 
der i øvrigt to gange havde modtaget støtte fra 
EFRU. Kommissionen har i sin beslutning om 
afslag af 23. juli 1981 *) anset de påtænkte investe­
ringer for uhensigtsmæssige, da de vil forværre den 
allerede eksisterende situation med overskydende 
kapacitet, og de endda kunne påvirke samhandelen 
på en måde, der strider mod den fælles interesse. 
Kommissionen understregede endvidere, at under­
søgelsen af udviklingen i de berørte sektorer har 
vist, at markedskræfterne i sig selv uden offentlig 
indgriben kan sikre en normal udvikling af denne 
erhvervsgren og tilføjede endelig, at den pågæl­
dende region ikke er et område, hvor levestandarden 
er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig 
underbeskæftigelse. 
Bedømmelser af denne art rejser helt klart spørgs­
målet om sammenhængen og samordningen mellem 
de forskellige fællesskabsinterventioner, idet Kom­
missionen gennem EFRU har bevilget støtte til en 
investering, som Kommissionen i en anden forbin­
delse finder kan betyde et alvorligt indgreb i kon­
kurrenceforholdene og som sådan i strid med et af 
Fællesskabets hovedformål. 
7.24. En tilsvarende bemærkning kan fremsættes 
om definitionen af regioner, der er berettiget til 
interventioner fra EFRU, idet der i 1980 og 1981 er 
ydet tilskud til projekter i forskellige arbejdsmar­
kedsområder i delstaten Niedersachsen (Forbunds­
republikken Tyskland), medens Kommissionen alle­
rede i februar 1979 2) havde hævdet, at statsstøtte­
foranstaltninger til egnsudvikling inden for disse 
arbejdsmarkedsområder ikke er forenelige med det 
fælles marked. 
7.25. I tilsvarende sammenhæng ydede EFRU 
støtte til dræningsarbejder i Irland i Maigue flodom­
rådet (Mid-West) og i Boyne flodområdet (East-
North East). Formålet med dræningsarbejderne var, 
gennem en forøgelse af besætningerne, især malke­
kvæg, at skabe en stigning i de pågældende land­
mænds arbejdsindkomster, og følgen er, at Fælles­
skabet har bidraget til gennemførelse af et projekt, 
der skal fremme mælkeproduktionen, medens Fæl­
lesskabet samtidig i anden forbindelse tilstræber en 
absorbering af overskudsproduktionen af mælk. 
') Beslutning af 23. juli 1981, EFT L 256 af 10 9 1981 
s. 22 tf. 
2) EFT C 36 af 9. 2. 1979, s. 22. Bemærkninger om projekternes rentabilitet 
og beregning af støtten 
7.26. Støtte fra fonden ydes under hensyntagen til 
investeringens rentabilitet (artikel 5, stk. 1, litra c), i 
forordningen om ændring af forordningen om 
EFRU). 
7.27. De eneste talangivelser, der i praksis syste­
matisk fremgår af anmodningerne om støtte, er de, 
der danner grundlag for beregningen af støtten: 
investeringsbeløbet og, for industriprojekter, antal 
arbejdspladser. Det er endvidere på grundlag af 
disse taloplysninger — der i øvrigt i omfang varierer 
fra land til land — at Fællesskabet og de nationale 
myndigheder i praksis gennemfører de senere kon­
trolforanstaltninger. 
7.28. Det er langt mere sjældent, at der i støttean­
modningerne gives talmæssige oplysninger om 
andre faktorer, der har direkte indflydelse på inve­
steringernes rentabilitet, såsom produktion, kostpris, 
omsætning, forsynings- og afsætningsforhold, perso­
nalets forudsætninger osv. Selv når disse oplysnin­
ger undertiden foreligger, foretages der ingen senere 
nøjagtig og dokumenteret kontrol heraf på nationalt 
plan og derfor heller ikke på fællesskabsplan. 
7.29. Den nationale støtte kan i forhold til inve­
steringsomkostningerne variere uhyre meget fra pro­
jekt til projekt. 
7.30. Af de seks infrastrukturprojekter, for hvilke 
Luxembourg indgav anmodning om støtte fra 
EFRU, blev der til fem projekter ydet en fælles­
skabsstøtte, der lå under 30 % af de offentlige inve­
steringer; i ét tilfælde androg forholdet 5,3 %. Dette 
bidragsforhold er ikke i overensstemmelse med arti­
kel 4, stk. 2, litra b) i fondsforordningen, hvori det er 
bestemt, at når investeringer til infrastrukturer er 
mindre end 10 mio ECU, ydes der støtte svarende til 
30 % af de udgifter, som de offentlige myndigheder 
afholder. En meget lav bidragsandel kan desuden 
svække den tilskyndelse, der ligger i støtten til inve­
steringer og føre til en for stærk spredning af støtten. 
7.31. Den sidste bemærkning gælder endvidere for 
de mange industriinvesteringer over og under 
68 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
10 mio ECU i Forbundsrepublikken Tyskland, hvor­
til den af EFRU ydede støtte udgjorde mindre end 
5 % af investeringsomkostningerne og i en række til­
fælde kun ca. 0,5 % af udgifterne. 
7.32. Investeringsomkostningerne til forskellige 
industriprojekter, som Retten gennemgik under et 
revisionsbesøg i Irland i 1981, og som var anmeldt 
til Kommissionen, og som sådan havde været lagt til 
grund for fastsættelsen af fondens intervention — 
der gik op til 20 % af investeringsomkostningerne — 
indeholdt visse beløb (driftskapital og personaleud­
dannelse), der ikke vedrører investeringsudgifter, og 
som derfor ikke burde være taget i betragtning ved 
beregningen af støtten fra EFRU. 
Kommissionen havde ved revisionsbesøg på stedet, 
foretaget i 1979, konstateret, at der for andre, tilsva­
rende projekter blandt investeringsomkostninger 
havde været medtaget lignende beløb, og Kommis­
sionen har følgelig foretaget ændringer af de afreg­
ninger, som de irske myndigheder havde forelagt for 
disse projekter. Myndighederne har i øvrigt siden 
1979 ændret de regler, der tidligere blev fulgt ved 
fastsættelsen af investeringsomkostninger. 
Ved de af Retten i løbet af året gennemførte kon­
trolforanstaltninger viste det sig imidlertid, at der for 
lignende projekter i årene før 1979 ikke var foretaget 
ændringer af anden art end dem, der vedrørte Kom­
missionens revision på stedet, og det ser ud til, at 
der bør træffes de nødvendige foranstaltninger med 
henblik på sådanne ændringer. 
Ordningen med fremrykkede udbetalinger 
har ikke fremskyndet projekternes 
gennemførelse 
7.33. I henhold til forordning (EØF) nr. 214/97 •) 
om ændring af grundforordningen om EFRU ind­
førtes ordningen med fremrykkede udbetalinger, der 
åbner mulighed for til medlemsstaterne at udbetale 
godtgørelser, der ikke kan overstige 75 % af fælles­
skabsstøtten, for den af medlemsstaten udbetalte 
statsstøtte, på den betingelse at mindst 30 % af de 
betalinger, der udgør grundlaget for fondens støtte, er afholdt. Uden hensyn til formålet med at indføre 
en sådan ordning har Revisionsretten villet foretage 
en nærmere undersøgelse af, hvilken betydning ord­
ningen med fremrykkede betalinger og med at stille 
kontante midler til rådighed for medlemsstaterne 
har kunnet få for projektperiodernes varighed og for 
en fremskyndet afslutning af arbejdet. 
7.34. Følgelig indførtes der en forsøgsmodel for at 
kunne analysere udviklingen inden for afsluttede 
projekter tre år efter indførelsen af ordningen med 
fremrykkede betalinger. 
De oplysninger, der er benyttet, vedrører en første 
serie stikprøver på 100 projekter i regnskabsåret 
1977 (af et samlet antal på 1 908) og en anden stik­
prøveserie på 100 projekter inden for regnskabsåret 
1979 (af et samlet antal på 2 726). For den første 
prøveserie undersøgtes det, i hvilket omfang projek­
terne var gennemført ved udgangen af 1979 og for 
den anden series vedkommende ved udgangen af 
1981, dvs. i begge tilfælde efter en toårs projektperi­
ode. 
7.35 I forbindelse med denne undersøgelse blev et 
projekt anset for tilendebragt, når sagsakterne her­
over var afsluttet. I betragtning af den tid, der med­
går til afslutning af den administrative procedure, 
kan det tænkes, at flere projekter i praksis var tilen­
debragt på de pågældende datoer, uden at sagsak­
terne herom i Kommissionens tjenestegrene var 
afsluttet. Dette forhold svækker imidlertid ikke vær­
dien af sammenligningerne, da det fremdeles er 
samme metode, der er anvendt til de to stikprøvese­
rier. 
7.36. For at sikre, at stikprøverne til forsøgsmodel-
len blev udtaget på tilstrækkelig bredt grundlag, 
blev projekterne hertil udvalgt blandt dem, der var 
forelagt af fem medlemsstater, der repræsenterede i 
alt 94 % (for 1977) og 96 % (for 1979) af samtlige i de 
pågældende to regnskabsår finansierede projekter. 
Antal projekter for hver medlemsstat blev fastsat i 
forhold til medlemsstatens andel i projekterne for 
hvert af regnskabsårene. 
Projekterne blev udvalgt efter fortegnelsen i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende 2), men blev for­
delt efter investeringsart (industri, infrastruktur 
osv.) og ved for hver af disse investeringsformer at 
•) EFTL35af9. 2. 1979, s. 1. EFTC99af24.4. 1978. 
EFT C 38 af 12.2. 1979 
EFTC354af31. 12. 1980. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 69 
vælge de regioner, der i 1977 og 1979 modtog de 
højeste samlede støttebeløb. 
7.37. I tabel 7.5 vises en sammenligning af gen­
nemførelsen af stikprøveudtagne projekter for 1977 
og 1979. 
Tabel 7.5 — Sammenligning mellem gennemførelsen af 
projekter for 1977 og for 1979 
Projekter i 
Projekter i 1977 
1979 Antal 
udvalgte 
projek­
ter 
100 
100 I forsøgsmodellen indeholdte 
antal projekter, der skal gen­
nemføres inden for højst 2 år 
Planlagt Gen­
nemført Gen-
nemfø-
rel-
sespro-
cent 
97 41 42% 
86 12 14% For så vidt angår beslutningerne af 1977, dvs. inden 
gennemførelsen af fremrykkede betalinger, var 41 af 
97 projekter afsluttet inden for de fastsatte to år, 
hvilket svarer til en gennemførelsessats på 42%. 
Dette forhold gik ned til 14% for beslutningerne i 
1979 (af 86 planlagte projekter blev 12 afsluttet). 
7.38. Det må derfor konkluderes, at gennemførel­
sesfristerne ikke overholdes bedre siden 1979, og 
indførelsen af ordningen om fremrykkede betalinger 
har på ingen måde givet sig udtryk i afslutning af 
flere sager; der er tværtimod en betydelig nedgang i 
antallet heraf. 
7.39. En sammenligning mellem støttebeløb i 1977 
og 1979, der var betalt ved udgangen af henholdsvis 
1979 og 1981, viser ikke nogen større forskel, idet 
betalingerne i begge tilfælde andrager ca. 75 %. 
70 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
KAPITEL 8 
Forskning, energi, industri osv. 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Kontoplanen 
Forskning — generelt 
Forskning — direkte aktion 
Flerårige programmer 
FFC — Ispra 
Forskning — indirekte aktion 
Fællesforetagendet JET 
Kontrakter med omkostningsdeling (Cost-sharing con-
tracts) 
Indledning 
Resultater af undersøgelser 
Konklusioner !.0 
;.i 
1.2 
1.3 
i.4 
i.5 
:.5 
.6 
.7 
.7 
.8 
.8 
.13 
.30 og 
— 
— 
— 
— 
— 8.6 
8.32 
8.33 
8.12 
8.29 
8.32 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
8.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel vedrører: 
a) Retten understreger nødvendigheden af størst mulig sta­
bilitet i kontoplanen 
b) Forpligtelser var opført med for lavt beløb i JET's regn­
skab 
c) Den budgetmæssige forvaltning af kontrakter med 
omkostningsdeling vedrørende indirekte aktion kan for­
bedres 
d) Der er ikke fyldestgørende rets- og kontraktgrundlag for 
visse indirekte aktioner med omkostningsdeling 
e) Det fremgår ikke klart, i hvilket omfang finansforordnin­
gens bestemmelser skal gælde for kontrakter med 
omkostningsdeling 
0 Kommissionens kontraktforvaltningsprocedurer kan for­bedres 5.3 
:.7 
.13 — 
.16 — 
.19 — 
.22 — 8.15 
8.18 
8.21 
8.29 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 71 
Indledning Kontoplanen 
8.1. Dette kapitel omhandler udgifter til energi, 
forskning og forskellige aktiviteter i forbindelse her­
med, hvortil bevillinger til forpligtelser og til beta­
linger er opført under kapitel 32-39 i budgettet. 8.3. I 1980 og 1981 indtraf betydelige ændringer i 
kontoplanen på dette område. Udgifter til indirekte 
aktioner var særlig berørt heraf. Ændringerne er 
videreført i 1982 med omnummerering af budgetka­
pitlerne vedrørende forskning og investering. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger For at lette sammenligningen af udgifter fra år til år 
skal Retten understrege nødvendigheden af størst 
mulig stabilitet i kontoplanen. 
8.2. Tabel 8.] giver en oversigt over bevillingernes 
udnyttelse i 1981. 
Sammenholdt med 1980 er bevillinger disponible til 
forpligtelser steget med 8,9 % (fra 600,2 mio ERE), 
og bevillinger til betalinger er steget med 8,3 % (fra 
556,0 mio ERE). Desuden er udnyttelsen af bevillin­
ger steget: forpligtelser — 79,8% (1980: 77,7%) og 
betalinger — 76,8 % (1980: 60,1 %). Forskning — generelt 
8.4. Fællesskabernes forskningsvirksomhed finder 
sted i henhold til Euratom-traktaten (nuklear forsk­
ning) og ved handling i henhold til EØF-traktatens 
artikel 235 (ikke-nuklear forskning). Når forsknin­
gen udføres af Fællesskaberne alene på Det fælles 
Tabel 8.1 — Forpligtelser og betalinger — forskning, energi, industri, osv. 
(Mio ECU) 
Udgiftsområde 
(Budgetkapitel) 
Energi 
Forskning — direkte aktion 
Forskning — indirekte aktion 3) 
Sikkerhedskontrol 
Miljøbeskyttelse 
Information 
Industri og transport 
Andre udgifter 
lait (32) 
(33) 
(33) 
(34) 
(35) 
(36) 
(37) 
(39) 
Obs.: Til sammenligning, tallene for JET4) Bevillinger til for­
pligtelser, dispo­
nible i 1981 i) 
137,4 
179,4 
247,9 
1,7 
9,4 
7,5 
15,6 
10,2 
609,1 
77,8 
Bevillinger på 1981-budgettet + bevillinger, der efter overførsler henstår ved udgangen af 1980 
Bevillinger pa 1981-budgettet + fremførsler, efter overførsler fra 1980 
Herunder bidrag til JET. 
På grundlag af JET's samlede budget (dvs. indbefattet Kommissionens bidrag). Forpligtelser ind­
gået i 1981 
64,1 
143,7 
213,1 
1,6 
8,9 
7,1 
8,6 
10,1 
457,2 
77,1 Betal 
Bevillinger til beta­
linger, disponible i 
1981 2) 
107,4 
186,9 
182,8 
.2,2 
13,8 
8,9 
16,2 
16,1 
534,3 
76,3 inger 
Betalinger afholdt i 
1981 
63,1 
141,8 
153,8 
1,4 
8,4 
6,8 
6,6 
9,9 
391,8 
70,6 
72 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Forskningscenter (FFC), betegnes den som »direkte 
aktion«; forskning, der drives i samråd med tredje­
mand under kontraktforhold med Fællesskaberne, 
kaldes »indirekte aktion«. missionens konto for dette bidrag med de tilsva­
rende posteringer i JET's regnskaber. 
Revisionsretten har ved sin revision af 1981-regn­
skaberne især haft opmærksomheden henvendt på 
forvaltningen af kontrakter, der er indgået inden for 
rammerne af Fællesskabernes indirekte aktionspro­
grammer. Retten undersøgte endvidere arbejdet med 
direkte aktioner på FFC ved Ispra og indirekte akti­
oner inden for Joint European Torus (JET) Fælles­
foretagendet ved Culham. 
Forskning — direkte aktion Rettens revision af JET's regnskaber for 1981 afslut­
tedes i marts 1982, og dens beretning herom frem­
sendtes til JET den 30. april 1982. Retten udtalte i 
sin beretning, at den fandt, at JET's regnskaber på 
fyldestgørende måde gjorde rede for fællesforeta­
gendets finansielle stilling ved årets udgang og for 
dets indtægter og udgifter i regnskabsåret, når der 
bortses fra, at forpligtelser til afsnit 2 og 3 var opført 
med henholdsvis ca. 0,5 og 1,1 mio ECU for lidt. De 
for lavt opførte beløb hidrørte fra en ændring i 
grundlaget for JET's regnskaber for regnskabsåret 
tillige med JET's praksis med først at indgå forplig­
telser for visse udgifter, når betaling er afholdt. 
Andre spørgsmål, der blev nævnt, omfattede regn-
skabsmetoden vedrørende forventede stigninger i 
kontraktpriser berørt af inflation, fordringer fra kon­
trahenter og intern revision. 
Flerårige programmer 
8.5. Retten afsluttede sin undersøgelse af den øko­
nomiske forvaltning af FFC's flerårige programmer i 
1981 og fremsendte resultaterne heraf til Kommissi­
onen. Retten er overbevist om, at de igangværende 
drøftelser vil føre til nyttige forbedringer i FFC's 
forvaltning. Kontrakter med omkostningsdeling 
(Cost-sharing contracts): Indledning 
FFC-Ispra 
8.6. Retten fremkom efter besøg på FFC's anlæg 
ved Ispra med en række henstillinger vedrørende 
den økonomiske og administrative forvaltning af 
centret. Retten og Kommissionen har drøftelser i 
gang af de pågældende punkter (vedrørende inven­
tar- og løsørefortegnelsen, bilpoolen og bygnin­
gerne). Baggrund 
'8.8. Kommissionen indgår tre former for kontrak­
ter på dette område: 
a) »kontrakter med omkostningsdeling«, hvor 
Kommissionen yder et bidrag til de samlede 
omkostninger til et særligt forskningsprojekt, 
der udføres af en ekstern kontrahent; 
Forskning — indirekte aktion b) »samarbejdskontrakter« (»association con­
tracts«), hvor Kommissionen deltager i udgif­
terne til forskningsvirksomhed på lang sigt, som 
gennemføres i samarbejde med medlemsstater 
eller tredjelande (denne kontraktform findes 
kun på området for biologi og termonuklear 
fusion); og 
Fællesforetagendet JET 
8.7. Kommissionen yder et bidrag på 80 % af JET's 
årsbudget. Retten foretog en afstemning af Kom-c) »studiekontrakter« (kontrakter om rådgivende 
virksomhed) (»study contracts«), hvor Kommis­
sionen finansierer samtlige omkostninger, og 
tredjemand (eksperter/institutioner) udfører stu­
dierne. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 73 
Kommissionen forvaltede pr. 31. december 1981 
1 685 kontrakter med omkostningsdeling, 49 samar­
bejdskontrakter og 244 studiekontrakter. 
8.9. Retten samlede sig under sin revision for 1981 
om kontrakter med omkostningsdeling*) og 
udvalgte fra den serie foranstaltninger, der modtager 
midler over 1981-budgettets artikler 334-339, en 
række forskningskontrakter på området for nye 
energiformer. Af de budgetmæssige bevillinger til 
indirekte aktion er de, der er afsat til forskning i nye 
energikilder, langt de største: forpligtelsesbevillin­
gerne i 1981 udgør 33,4% og betalingsbevillingerne 
18,2 % af de samlede bevillinger til indirekte aktion. 
Forskningsprogrammet vedrørende nye energifor­
mer omfatter endvidere et politisk og økonomisk 
betydeligt område inden for den fælles forsknings­
virksomhed, hvor udgifterne viser en stigende ten­
dens. 
') Jf. endvidere årsberetningerne om regnskabsårene 1978 
og 1979 (EFT C 326 og C 342 af 31. 12. 1979 og 31. 12. 
1980). Regnskabsmæssige oplysninger 
8.10. I tabel 8.2 gives en oversigt over udgifterne 
på dette område i årene 1979-1981, der omfatter 2 Vi 
år af det fireårige forskningsprogram, der påbegynd­
tes den 1. juli 1979. 
Revisionsmetode 
Målsætning 
8.11. Formålet var, på grundlag af stikprøveudtag­
ne kontrakter inden for området nye energikilder 
at vurdere Kommissionens metoder til forvaltning 
af de kontrakter med omkostningsdeling, der var 
indgået i henhold til 1975-1979 og 1979-1983 pro­
grammerne 2), og revisionen blev koncentreret om 
en undersøgelse af de procedurer, der gælder for: 
2) EFT L 231 af 2. 9. 1975 og EFT L 231 af 13.9. 1979. 
Tabel 8.2 — Udnyttelse af bevillinger under budgetkonto 3340 (nye energiformer) i årene 1979-1981 
a) Forpligtelsesbevillinger: (MioECU) 
Indgået forpligtelser 
Budget-
1979 
1980 
1981 Bevillinger disponible 
i regnskabsåret ') 
(efter overførsler) 
17,2 
55,4 
68,2 
b) Betalingsbevillinger: 
Budget-
1979 
1980 
1981 Bevillinger disponible 
i regnskabsåret l) 
(efter overførsler) 
29,0 
37,7 
32,7 Beløb 
7,3 
26,3 
52,6 1 % af disponible 
bevillinger 
42,4' 
47,4' 
77,1 ' Restbeløb disponible 
til det følgende regn­
skabsår 
9,9 
29,1 
15,6 Bortfald 
— 
Afholdte betalinger 
Beløb 
17,1 
15,8 
25,5 I % af disponible 
bevillinger 
58,9 
41,9 
77,9' Fremført til det føl­
gende regnskabsår Bortfald 
2,5 
') Herunder bevillinger, der henstår disponible eller er fremført fra det foregående regnskabsår. 
74 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
— udvælgelse af kontrahenter, 
— forhandling om og afslutning af kontrakter, 
— foreløbig og endelig rapportering, 
— økonomisk og videnskabelig styring og vurde­
ring, 
— regnskabs- og budgetsystemer, 
— udnyttelse af forskningsresultaterne. 
Stikprøver og konklusioner 
8.12. Revisionen tog udgangspunkt i stikprøveud-
valgte kontrakter, der var repræsentative for føl­
gende kontraktformer: 
— opfyldte kontrakter, 
— løbende kontrakter, 
— udgifter til Kommissionens bidrag, 
— fordelingen af kontrakter mellem medlemssta­
terne, 
— omfanget af delprogrammer. 
Selv om stikprøverne blev udtaget for at være så 
repræsentative som muligt, er det materiale, de 
hidrører fra, alt for sammensat og uensartet til, at 
der kan foretages pålidelige opgørelser over det 
samlede statistiske materiale. Eftersom de kritiske 
bemærkninger i det følgende vedrører de af Kom­
missionen anvendte ordninger eller de forskrifter, 
der ligger til grund herfor, er Retten dog af den 
opfattelse, at bemærkningerne sandsynligvis kan 
gælde for andre kontrakter med omkostningsdeling 
på forskningsområdet. 
Kontrakter med omkostningstildeling 
(Resultater af undersøgelserne) 
Den budgetmæssige forvaltning 
8.13. Den økonomiske forvaltning af flerårige pro­
grammer giver særlige problemer, bl.a. i forbindelse 
med fordelingen af budgettets betalingsbevillinger over programperioden, således at udgifterne kan 
afpasses efter udviklingen af de finansierede aktivi­
teter. Der er tegn på, at Fællesskabernes foranstalt­
ninger i så henseende kan forbedres. De udsving i 
forholdet mellem bevillinger, der er forpligtet og 
udnyttet i årene 1979-1981 (jf. tabel 8.2), skyldes 
hovedsagelig det i næste punkt nærmere omtalte 
forhold (en forholdsvis høj del af de i 1979 og 1980 
anvendte bevillinger vedrørte det tidligere firårs-
program). 
8.14. Udgifterne i henhold til 1979-1983 program­
met kan ikke påbegyndes, før kontrakter er indgået 
og undertegnet, og der kan medgå så meget som to 
år hertil. I tabel 8.3 vises hændelsesforløbet i forbin­
delse med gennemførelsen af solenergiprogrammet. 
Denne sendrægtige igangsættelse kommer imidlertid 
ikke til udtryk i de på budgettet givne betalingsbe­
villinger, hvilket resulterer i en alvorlig underudnyt­
telse i programmets første år. 
Tabel 8.3 — Fremstilling af hændelsesforløbet ved 
gennemførelsen af 1979-1983-programmet 
Tidspunkt 
Juli 1979 
September 1979 
November 1979 
November 1979-
marts 1980 
Marts 1980 
Marts-juli 1980 
Juli 1980 
Oktober 1980 
November 1980 
Januar 1981 
Januar-februar 
1981 
Marts 1981 
Juni 1981 
Juli 1981 
Efter juli 1981 Hændelse 
Igangsættelse af programmet 
Rådet vedtager programmet med 
tilbagevirkende kraft (EFT L 231 af 
13.9.1979) 
Licitationsfristen udløber 
Kommissionen behandler forsk­
ningsforsøgene 
Forslagene behandles i de rådgi­
vende udvalg 
Behandling af tekniske bilag; For­
handlinger med kontrahenter 
Uformel aftale med kontrahenterne 
Den pågældende kommissær god­
kender forskningsaktionerne 
Sagsakterne overgår til kontraktaf­
delingen 
Udarbejdelse af kontraktudkast 
Interne procedurer med henblik på 
finansiel og videnskabelig godken­
delse af kontrakterne 
Kontrakterne tilsendes de pågæl­
dende kontrahenter 
Tilbagesendelse af de undertegnede 
kontrakter 
Kommissionen undertegner kon­
trakterne 
Udbetaling af forskudsbeløb og 
andre forfaldne beløb 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 75 
8.15. Revisionsretten erkender, at de pågældende 
operationer er yderst indviklede og kan gå med til, 
at en vis forsinkelse er uundgåelig. Kommissionen 
bør ikke desto mindre gøre en indsats for at rationa­
lisere processen i et omfang, der er foreneligt med 
økonomisk og videnskabelig sikkerhed. Det henstil-, 
les til Kommissionen og Rådet at overveje, om ikke 
indførelsen af rullende programmer kunne afhjælpe 
følgerne af dette problem. Kommissionen og bud­
getmyndigheden bør tage disse forhold i betragtning 
i forbindelse med opstilling af budgettet. 
Forordningerne og retsgrundlaget herfor 
Retsgrundlaget for udgifterne 
8.16. I august 1975 vedtog Rådet programmet for 
1975-1979 til forskning og udvikling på energiområ­
det, der omfattede 5 delprogrammer: 
— energibesparelse, 
— fremstilling og anvendelse af brint, 
— solenergi, 
— geotermisk energi, 
— systemanalyse: udarbejdelse af modeller. 
Pr. 31. december 1981 var der 101 endnu ikke 
opfyldte kontrakter med omkostningsdeling i for­
bindelse med dette program. I september 1979 vedtog 
Rådet det andet program for 1979-1983 for et lig­
nende område. 
8.17. På grundlag af kontinuiteten i delprogram­
merne under disse programmer synes det klart at 
fremgå, at det var Kommissionens og Rådets hen­
sigt, at kontrakter, der var indgået i henhold til før­
ste program, men under udførelse da det udløb, 
skulle fortsætte under det andet program. Dette 
synspunkt er absolut helt i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning; 
der er imidlertid ingen bestemmelser i afgørelserne 
om programmerne, der åbner mulighed herfor. 
Kontraktgrundlaget og forsinkelser i undertegnelsen 
8.18. I ca. 90% af de kontrakter, der er revideret, 
var der et spring mellem tidspunktet for underteg­
nelsen af kontrakten og den faktiske igangsættelse 
af kontrakten (dvs. kontrahentens påbegyndelse af 
forskningsvirksomheden). Disse perioder varierede 
fra 2 til 24 måneder. I to tilfælde blev kontrakterne 
ikke undertegnet, før arbejdet var udført. Strengt 
taget foreligger der intet kontraktgrundlag for det 
udførte forskningsarbejde, før kontrakten er under­
tegnet. Af større betydning er det, at Kommissionen 
ikke kan udøve sin ret til at kontrollere det udførte 
arbejde, før der foreligger underskrift. Desuden kan 
det ske, at tidsplaner for rapportering bliver væltet, 
og at der kommer afbrydelser i den budgetmæssige 
forvaltning. 
Udvælgelse af kontrahenter 
8.19. De udbudsprocedurer, der skal anvendes på 
det videnskabelige område, er fastlagt i bestemmel­
serne i afsnit IV og VII i finansforordningen af 
1977 J). I henhold til disse bestemmelser skal indkal­
delse af tilbud offentliggøres, og placering af kon­
trakter skal kun undtagelsesvis finde sted ved 
begrænset udbud. Ved Rettens revision viste det sig 
imidlertid, at begrænset udbud på to forskningsom­
råder i højere grad var en regel end en undtagelse, 
og der blev herved ikke åbnet for de større mulighe­
der, der er sikret ved iagttagelse af udbudsreglerne, 
uanset at dette er angivet som målsætning i Kom­
missionéns interne regler herom 2). 
8.20. Det fremgår ikke klart af finansforordningens 
bestemmelser, i hvilket omfang de skal gælde for 
kontrakter med omkostningsdeling. Revisionsretten 
har endvidere kendskab til, at antallet af eventuelle 
kontrahenter i forbindelse med et givet projekt i 
praksis kan være uhyre begrænset. Ved at undlade 
*) EFTL 356 af 31. 12. 1977. 
2) Udarbejdelse og gennemførelse af 
mer af 2. 6. 1980. 
76 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
offentliggørelsen af indkaldelsen af tilbud udeluk­
kes imidlertid visse firmaer fra det pågældende 
forskningsarbejde, hvilket resulterer i en mindre 
kreds af gengangerkontrahenter med tilsvarende 
uheldige følger for kvaliteten og omfanget af det 
udførte arbejde. Retten finder det derfor vigtigt, at 
der sikres en forsvarlig offentliggørelse, og at frem­
gangsmåden med begrænset udbud — i modsætning 
til hvad praksis er i dag — indskrænkes til undtagel­
sestilfælde, for hvilke der skal gives udførlig begrun­
delse. 
Det rådgivende Udvalg vedrørende Indkøb og Aftaler 
8.21. Retten kunne ikke af de reviderede kontrak­
ter konstatere, at dette udvalg havde været hørt. En 
ekstern, uafhængig vurdering af forslag med stor 
udgiftsvirkning er et væsentligt punkt i et internt 
kontrolsystem, og en sådan høring bør normalt finde 
sted. Hvis det siddende udvalg ikke har den for­
nødne ekspertise til bedømmelse af videnskabelige 
spørgsmål, bør det overvejes at lade et mere specia­
liseret udvalg med samme opgave træde i stedet for 
det siddende udvalg. 
Forvaltningsprocedurer 
Interne instrukser om forskning 
8.22. Retten bemærker med tilfredshed, at Kom­
missionen, som følge af Rettens bemærkninger til 
regnskabsårene 1978 og 1979, satte nye interne for­
skrifter i kraft den 1. januar 1981. Selv om dette 
medførte visse nyttige procedureforbedringer, er der 
imidlertid stadig mangler, enten fordi reglerne ikke 
tager tilstrækkelig hensyn til visse forhold, eller 
fordi de ikke altid anvendes. 
Bilag og arkivering 
8.23. Kommissionen kræver, at bilag for alle 
poster inden for dens virksomhed opbevares i et 
eksemplar i det pågældende generaldirektorats cen­tralarkiv. For hver af kontrakterne med omkost­
ningsdeling er der således kun et eksemplar af 
akterne i arkivet. På grund af dets placering og det 
forhold, at centralarkiver som regel anvendes til 
opbevaring af afsluttede sager, er det imidlertid ikke 
tilstrækkelig tilgængeligt i det daglige arbejde, og 
kontraktoplysningerne er derfor af hensyn til sags­
behandlingen opdelt i en række særskilte arbejds-
mapper. Dette forhold hæmmer kontraktforvaltnin­
gen, og Retten skal henstille, at der oprettes hoved-
arbejdskartoteker, der indeholder alle relevante 
oplysninger, og om nødvendigt med underkartote­
ker. Der findes ikke systematisk bilagsmateriale over 
begrundelserne til de om kontrakterne trufne afgø­
relser, hvilket vanskeliggør forvaltningens arbejde 
med at styre og kontrollere kontrakterne eller at 
efterprøve, om samtlige de foranstaltninger, der skal 
træffes, er gennemført. Der bemærkes især mangler i 
forbindelse med udvælgelsen af kontrahenter (vur­
dering og sammenholdelse af forslag osv.), vurde­
ring af projekternes fremadskriden samt endelige 
rapporter og bogføring af regnskabsmæssige oplys­
ninger. 
Situationsrapporter og endelige rapporter 
8.24. De i kontrakterne fastsatte terminer for frem­
sendelse af foreløbige og endelige rapporter over­
holdes kun sjældent. For mindre end 10% af de 
kontrakter, der blev udtaget til revision, var der fore­
taget rettidig fremsendelse af slutrapporter. Hvad 
angår de pr. 31. december 1981 endnu uopfyldte 101 
kontrakter under 1975-1979 forskningsprogrammet 
forelå der ikke endelige rapporter for mere end halv­
delen heraf. I visse tilfælde var der endda ikke for­
langt foreløbige rapporter som følge af mangel på 
personale til at bearbejde dem. 
8.25. Kommissionen går nu i retning af, som 
erstatning for situationsrapporter, at afholde kontra­
hentmøder, hvor en række kontrahenter på et givet 
område drøfter forskningsprojektets udvikling, hvil­
ket er i strid med kontraktbestemmelserne, som bør 
ændres, hvis denne fremgangsmåde skal fortsætte. 
Vurdering afforskningsforslag og -forløb 
8.26. For så vidt angår vurderingen af kontrahent­
forslag, viste det sig ved revisionen, at der var ingen 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 77 
eller kun få tegn på vurderingsprocedurer inden for 
fire forskningsområder. På andre områder foretages 
vurderingen af ekspertgrupper og De rådgivende 
Udvalg for Programforvaltning, omend der, selv på 
dette plan, kun er få vidnesbyrd om en skriftlig sam­
menholdelse mellem de forskellige forslag, der er 
modtaget, og det er i praksis således, at Kommissio­
nen godkender disse vurderinger. 
8.27. Der er ikke lagt fælles eller generelle linjer 
til grund for vurderingen af foreløbige og ende­
lige rapporter eller af situationsrapporter på kontra­
hentmøderne; på nogle områder anvendes der ingen 
særlig vurderingsmetode, medens der på andre 
områder foretages en vis vurdering. Selv hvor dette 
er tilfældet, er der ikke tilstrækkelige tegn på anven­
delsen af vurderingsprocedurer. Som følge heraf var 
i ca. halvdelen af de reviderede tilfælde anvisninger 
af forskudsbetalinger foretaget på grundlag af 
mundtlige drøftelser, møder og brevveksling og ikke 
efter en formel videnskabelig vurdering og atteste­
ring af foreløbige rapporter. holdsregler til at undgå dobbeltarbejde ved en gen­
tagelse af revisionen af Kommissionens eget perso­
nale eller af eventuelle private revisionsfirmaer, som 
Kommissionen måtte have engageret. 
8.29. Retten kunne desuden konstatere, at revision 
på stedet af videnskabsmænd kun havde fundet sted 
for en tredjedel af de reviderede kontrakter. Formå­
let med disse videnskabelige revisionsbesøg var især 
at indhente oplysninger om, hvordan det af kontra­
henterne udførte arbejde forløb. Der forelå ingen 
nøjere planlægning eller særlige revisionsprogram-
mer for disse revisionsbesøg. Revisionsberetningerne 
indeholdt stort set ingen nærmere eller fyldestgø­
rende revisionsresultater. 
Kontrakter med omkostningsdeling: 
Konklusioner 
Budgetmæssig forvaltning 
Kommissionens finansielle og videnskabelige revision 
på stedet 
8.28. Revisionsretten fremsatte i årsberetningen 
for regnskabsåret 1978 nogle kritiske bemærkninger 
om denne side af Kommissionens interne kontroll). 
Retten har bemærket, at private revisionsfirmaer fra 
1981 er blevet engageret til at bistå Kommissionen 
med denne opgave ved at udføre finansiel revision 
hos kontrahenter. Selv om antallet af disse revisio­
ner i 1981 var ringe, er Retten overbevist om, at 
denne udvikling vil føre til en forbedret kontrol i de 
kommende år. Kommissionen foretog fortsat kun 
få direkte revisionbesøg i 1981: der var således kun 
to af de kontrakter, som Revisionsretten undersøgte, 
der havde været underkastet finansiel revision, 
medens i fem andre tilfælde revisionsbesøg var 
planlagt. Hertil kommer, at der ikke var tegn på 
konkrete revisionsprogrammer, og kvaliteten af revi­
sionsberetningerne (i de tilfælde, hvor de forelå) og 
de foranstaltninger, der var truffet, var ikke fyldest­
gørende. 
I nogle af medlemsstaterne er det nationale revisi-
onsorgan ansvarlig for revision af regnskaberne i 
den organisation, med hvilken Kommissionen har 
indgået kontrakt. Hvis selve kontrakten under 
sådanne omstændigheder er blevet eller skal revide­
res i samme omfang af det nationale revisionsorgan, 
går Retten ud fra, at Kommissionen træffer for-
») EFT C 326 af 31.12. 1979, pkt. 6.57. 8.30. Der trænges til en undersøgelse og forbedring 
af den budgetmæssige forvaltning. Sene administra­
tive fremgangsmåder til udarbejdelsen og gennem­
førelsen af kontrakter med omkostningsdeling har 
skabt problemer med at foretage overslag til og 
udformning af budgettet. Der bør sættes ind på en 
rationalisering af de nuværende administrative og 
budgetmæssige procedurer og på en forbedring af 
overslagene. 
Retsgrundlaget 
8.31. Når programmerne udløber, bør der fastsæt­
tes klare bestemmelser om uopfyldte kontrakter for 
at undgå ulemper i forbindelse med indførelsen af 
nye programmer. 
Forvaltningsprocedurer 
8.32. Inden for flere områder bør der tages mere 
hensyn til de gældende interne instrukser om ratio­
nalisering og harmonisering af tilrettelæggelsen, 
gennemførelsen og udnyttelsen af forskningspro­
grammer. Hertil kommer, at administrative og for­
valtningsmæssige procedurer ikke gennemføres på 
ensartet måde for alle kontrakters vedkommende. 
På baggrund af erfaringen og udviklingen kunne der 
foretages ændringer af visse kontraktbestemmelser 
og forskrifter for sagsbehandlingen. 
78 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
KAPITEL 9 
Samarbejde med udviklingslande og trejdelande 
9.0 
9.1 
9.2 -
9.4 -- 9.3 
- 9.16 INDHOLD Pkt 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Fødevarehjælp 
Finansielt og teknisk samarbejde med ikke-associerede 
udviklingslande 9 17 923 
Lejlighedsvise aktioner til fordel for udviklingslande og tred­
jelande 
Samarbejde med tredjelande 
Den europæiske Sammenslutning for Samarbejde (ESS) 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
9.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel vedrører: 
a) Forbedring i omfanget af den leverede fødevarehjælp. 
Budgetoverslagene er ikke tilstrækkelige, og procedurerne 
er mangelfulde 9.24 — 
9.27 — 
9.34 9.26 
9.33 
9.6 — 9.9 
b) Der foreslås om forbedringer på visse punkter inden for 
fødevarehjælpen g JQ 
c) Der mangler oplysninger om indskibningsdatoer for 
fødevarehjælpen 9 j j 
d) Tilfredsstillende konstateringer på stedet, men modta­
gerne opfylder ikke deres forpligtelser 9.12 — 9 16 
e) Der er ikke tilstrækkelige rapporter om gennemførelsen 
af aktionerne o 2< 
0 Betydelige budgetbevillinger unddrager sig Revisionsret­
tens kontrol Q^j 
g) Mangler punkter i hovedbogholderiet hos Den europæi­
ske Sammenslutning for Samarbejde (ESS) 9.34 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 79 
Indledning 
9.1. I Afsnit 9 i det almindelige budget opføres 
hovedsagelig bevillingerne til tredjelande: fødevare­
hjælp, katastrofebistand, bistand til ikke-associerede 
udviklingslande og andre tredjelande samt tilskud 
til drift af Den europæiske Sammenslutning for 
Samarbejde (ESS). 
De følgende bemærkninger tager udgangspunkt i 
analysen af regnskabet og bilagene hertil samt i de 
forhold, der er konstateret ved revision på stedet i 
Pakistan, Senegal og Mauretanien. 9.3. For at få et overblik over samtlige fællesskabs-
udgifter på området for udviklingssamarbejde skal 
der endvidere tages hensyn til betalinger under De 
europæiske Udviklingsfonde (EUF), der fortsat lig­
ger uden for budgettet (663,7 mio ECU), og til den 
del af udgifterne, der er afholdt som restitutioner til 
Fællesskabets fødevarehjælp, der konteres bevillin­
gerne til EUGFL, garantisektionen, (181,9 mio 
ECU), dvs. en samlet finansiel indsats — udtrykt i 
betalinger — der andrager 1 704,1 mio ECU. 
Fødevarehjælp (Kapitel 92) 
Den budgetmæssige situation 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
9.2. For regnskabsåret 1981 vil de disponible bevil­
linger til betalinger til »samarbejde mellem udvik­
lingslande og tredjelande« og de betalinger, der 
afholdtes af disse bevillinger, fremgå af tabel 9.1: 9.4. I tabel 9.2 vises for regnskabsåret 1981 en 
oversigt over de disponible bevillinger under kapi­
tel 92 samt de betalinger, der er afholdt af disse 
bevillinger. ' 
9.5. Kommissionen yder forskud til interventions-
organerne i hver medlemsstat, for at de kan finan­
siere de fødevarehjælpeaktioner, der bliver gennem-
Tabel 9.1 — Disponible bevillinger til betalinger og afholdte betalinger (afsnit 9) 
Budgetkapitel 
(1) 
Fødevarehjælp 
(kapitel 92) 
Samarbejde med ikke-associerede udvik­
lingslande 
(kapitel 93) 
Særlige aktioner vedrørende samarbejde 
med udviklingslande 
(kapitel 94) 
Lejlighedsvise aktioner til fordel for 
udviklingslande og tredjelande (katastro­
febistand) 
(kapitel 95) 
Samarbejde med tredjelande 
(kapitel 96) 
Driftsudgifter for Kommissionens delega­
tioner i udviklingslandene 
(kapitel 99) 
lait Disponible bevilli 
til betalinger i lc 
Fremført 
fra 1980 
(2) 
213,5 
35,72) 
0,9 
4,4 
127,7 
— 
382,2 ...... .._ 
Budget 
1981 ') 
(3) 
509,4 
72,5 
14,8 
23,0 
157,3 
39,2 
816,2 nger 
)81 
I alt 
(4) = 
(2) + (3) 
722,9 
108,2 
15,7 
27,4 
285,0 
39,2 
1 198,4 Betalinee r afholdt 
i 1981 
Beløb 
(5) 
601,6 
93,9 
14,6 
26,5 
83,1 
38,8 
858,5 - -
Betalings­
forhold 
(6) = 
(5)/(4) 
83,2 % 
86,8 % 
93,0 % 
96,7 % 
29,2 % 
99,0 % 
71,6 % 
..... ..... _ Fremført 
til 1982 
(7) 
110,7 
14,2 
0,9 
0,9 
131,6 
0,2 
258,5 (Mio ECU) 
Bortfald 
(8) 
10,6 
0,1 
0,2 
0,0 
70,3 
0,2 
81,4 
') Herunder bevillingsoverførsler. 
2) Herunder 15,5 mio ECU fremførsler, overført fra artikel 871. 
80 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Tabel 9.2 — Budgetmæssig situation under kapitel 92 
(Mio ECU) 
Produkt 
Korn 
Skummetmælkspulver 
Butteroil 
Sukker 
Andre produkter 
Transportudgifter Program 
(1) 
a) tidligere 
b) 1981 
a) tidligere 
b) 1981 
a) tidligere 
b) 1981 
a) tidligere 
b) 1981 
a) tidligere 
b) 1981 
Andre udgifter 
Finansielt bidrag til UNRWA 
lait Bevillin­
ger frem­
ført fra 
1980 
(2) Oprinde­
lige bevil­
linger for 
1981 
(3) Bevil-
lingsæn-
dringer 
(4) Dispo­
nible 
bevillin­
ger 
(5) = (2) 
+ (3) + (4 
) Betalin­
ger 
afholdt i 
1981 
(6) Bevillin­
ger frem­
ført til 
1982 
(7) Bortfald 
(8) 
57,1 
75,6 
58,9 
2,3 
0,4 
18,7 
0,5 
— 
13,5 134,6 
4,1 
96,5 
2,7 
67,8 
2,0 
— 
1,3 
56,3 
1,1 
— 
366,4 + 
+ 
+ 
+ 
+ 
+ 
-
+ 9,1 
22,6 
78,3 
32,4 
52,0 
5,9 
2,4 
1,2 
50,2 
27,7 
17,8 
0,1 
3,3 
+143,0 66,2 
112,0 
158,0 
64,1 
113,6 
61,9 
4,7 
0,8 
50,6 
47,7 
• 38,5 
1,5 
3,3 
722,9 56,8 
110,5 
158,0 
55,2 
113,6 
30,1 
4,5 
9,8 
44,3 
18,1 
0,4 
0,3 
601,6 1,5 
8,9 
31,8 
' 0,8 
40,8 
3,4 
20,4 
0,1 
3,0 
110,7 9,4 
— 
— 
0,2 
0,0 
— 
1,0 
— 
10,6 
Tabel 9.3 — Oversigt over betalinger afholdt i 1981 
Afholdte betalinger 
(1) 
Betalinger via: 
Belgien 
Danmark 
Forbundsrepublikken Tyskland 
Grækenland 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Det forenede Kongerige 
I alt betalinger via medlemsstaterne (a) 
Betalinger direkte fra Kommissionen (b) 
Betalinger i alt (a) + (b) 
Konteret under: 
— Afsnit 6 
— Afsnit 9 Korn 
(2) 
6,3 
0,3 
13,4 
2,6 
131,6 
20,2 
3,3 
4,5 
182,2 
8,8 
191,0 
23,7 
167,3 Skummet­
mælkspulver 
(3) 
48,6 
1,3 
206,7 
7,5 
10,0 
0,7 
• 7,9 
11,0 
293,7 
— 
293,7 
80,5 
213,2 Butteroil og 
smør 
(4) 
45,5 
1,6 
63,8 
67,0 
2,8 
17,8 
22,9 
221,4 
221,4 
77,7 
143,7 Andre produk­
ter og udgifter 
(5) 
1,9 
0,5 
7,6 
0,8 
11,8 
0,2 
2,9 
0,7 
1,4 
27,8 
49,6 
77,4 
77,4 I alt 
(6) 
102,3 
3,7 
291,5 
3,4 
217,9 
13,0 
23,1 
0,7 
29,7 
39,8 
725,1 
58,4 
783,5 
181,9 
601,6 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 81 
ført af en virksomhed i den pågældende medlems­
stat. I tabel 9.3 gives en oversigt for 1981 over beta­
linger angivet af den medlemsstat, hvis virksomhe­
der har gennemført fødevarehjælpeaktionerne. heraf, at der har været gjort en kraftig indsats for at 
indhente forsinkelserne, og at der i forhold til det 
foregående regnskabsår er sket en mærkbar mind­
skelse af de mængder, der ved regnskabsårets 
udgang henstod som restleverancer. 
Gennemførelse af 
fødevarehjælpeprogrammerne 
9.6. I tabel 9.4 gives en oversigt over de i 1981 gen­
nemførte leverancer af fødevarehjælp. Det fremgår Fødevarehjælpeprogrammerne for regnskabsåret 
1981 gennemførtes, fordelt på modtagere, som vist i 
tabel 9.5. 
Tabel 9.4 — Gennemførelse af fødevarehjælpeprogrammerne for korn, skummetmælkspulver og butteroil 
Produkt 
(1) 
Korn 
Skummetmælkspulver 
Butteroil Rest at levere pr. 
31. 12. 1980 
(2) 
245 699 
104 477 
28 970 Programmet for 1981 
(3) 
927 663 
150 000 
45 000 991 130 
214 656 
56 913 182 232 
39 821 
17 057 
Tabel 9.5 — 1981-programmernes fordeling efter modtagerland og leveringssituationen udtrykt i % pr. 31. december 1981 (t) 
Leveret eller under 
levering i 
1981 
(4) Rest at levere pr. 
31.12.1981 
(5) 
Modtagerland 
(1) 
Bangladesh 
Egypten 
Pakistan 
Sri Lanka 
Tanzania 
Mocambique 
Madagascar 
Kenya 
Zambia 
Indien 
Sahel-landene (AVS) 
Diverse AVS-lande 
Mellemøsten 
Diverse ikke-associerede lande 
Organisationer 
— internationale 
— ikke-statslige 
I alt') Korn 
(2) 
130 000 
135 000 
35 000 
32 000 
30 000 
25 000 
21 000 
15 000 
15 000 
— 
118 000 
73 000 
24 000 
53 500 
167 000 
18 500 
892 000 % 
leveret 
(3) 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
71 
100 
100 
— 
82 
76 
100 
78 
61 
0 
84 Skummetmælkspulver 
(4) % 
leveret 
(5) 
5 000 0 
10 000 100 
750 0 
p. m. 
2 500 100 
750 100 
p. m. 
2 000 100 
1 500 100 
31 000 100 
9 350 100 
4 650 60 
3 800 100 
10 750 77 
35 632 61 
25 000 74 
142 682 79 Butteroil 
t 
(6) 
3 000 
2 800 
1 500 . 
p. m. 
400 
200 
500 
500 
12 700 
3 900 
2 005 
2 525 
1 600 
10 100 
2 000 
43 730 % 
leveret 
(7) 
0 
100 
0 
100 
100 
100 
100 
62 
87 
74 
100 
100 
56 
99 
66 
sr henstår desuden disponible reservebeholdninger på 35 663 t korn, 7 318 t skummetmælkspulver og 1 270 t butteroil. 
82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Bemærkninger foranlediget af revisionen af 
regnskabet optaget på det den 21. december 1981 vedtagne 
ændringsbudget til foranstaltninger, som Kommissi­
onen natuligvis ikke kunne iværksætte før 1982. 
Budgetoverslag Udestående fordringer 
9.7. Ligesom for de tidligere regnskabsår var bud­
getoverslaget for 1981 meget unøjagtigt. Kommissi­
onen har ikke lagt et realistisk overslag over gen­
nemførelsen af hjælpeprogrammerne til grund for 
sin beregning af de nødvendige bevillinger. 9.8. Der er opført et beløb på 0,8 mio ECU på 
Kommissionens status for udestående fordringer 
hos forskellige modtagere af fødevarehjælp under 
diverse omkostninger, som Kommissionen har lagt 
ud for deres regning; visse af disse fordringer er ét 
eller flere år gamle. 
Det fremgår af tabel 9.6, at bevillingerne til leveran­
cer under 1981-programmerne atter er anslået for 
højt, og at bevillingerne til den forsinkede levering 
af programmerne for de foregående år har været 
anslået alt for lavt. Bemærkninger foranlediget af 
undersøgelsen af procedurerne 
Disse urealitiske overslag blev i vidt omfang korri­
geret med vedtagelsen af ændringsbudgetterne. Det 
fremgår desuden af tabel 9.2, at bevillingsfremfør-
slerne var mindsket fra 213,5 mio ECU i 1980 til 
110,7 mio ECU i 1981, hvoraf 40 mio ECU blev 9.9. Der er ikke indført nogen større forbedring 
med hensyn til de proceduremangler, der er påpeget 
i Revisionsrettens tidligere beretninger (ÅB 1980, 
pkt.9.6)1): 
») EFT C 344 af 31. 12. 1981. 
Tabel 9.6 — Oprindelige bevillinger på budgettet for 1981 og betalinger afholdt i 1981 
Produkt Program 
(1) 
Korn 
Skummetmælkspulver 
Butteroil 
Sukker 
Andre produkter 
Transportomkostninger 
Diverse 
lait (a) tidligere 
(b) 1981 
(a) tidligere 
(b) 1981 
(a) tidligere 
(b) 1981 
(a) tidligere 
(b) 1981 
(a) tidligere 
(b) 1981 
(a) tidligere 
(b) 1981 
(a) + (b) (Mio ECU) 
Oprindelig opførte bevillinger 
Underafsnit 
6: Restitu­
tion/fødeva­
rehjælp 
(2) 
p. m. 
57,8 
4,9 
100,9 
4,9 
112,7 
p. m. 
1,0 
p. m. 
9,8 
272,4 
282,2 Underafsnit 
9: Fødevare­
hjælp 
(3) 
p. m. 
134,6 
4,1 
96,5 
2,7 
67,8 
p. m. 
2,0 
p. m. 
1,3 
56,3 
8,1 
358,3 
366,4 lait 
(4) = 
(2) + (3) 
p. m. 
192,4 
9,0 
197,4 
7,6 
180,5 
p. m. 
3,0 
p. m. 
1,3 
56,3 
1,1 
17,9 
630,7 
648,6 Faktisk 
afholdte beta­
linger i 1981 
(5) 
17,6 
125,7 
142,7 
75,4 
117,0 
45,5 
2,5 
9,4 
25,6 
18,1 
0,4 
305,4 
274,5 
579,9 Betalinger i % 
af oprindelige 
bevillinger 
(6) = 
(5)/(4) 
65% 
1 590 % 
38% 
1 540 % 
25% 
1 969 % 
32% 
36% 
1 710 % 
44% 
89% 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 83 
a) På ny forsinket rådsvedtagelse af programmernes Generelle bemærkninger 
gennemførelse ° 
Rådet vedtog først den 30. maj 1981 fordelingen af 
fødevarehjælp mellem de forskellige modtagere, 
skønt Kommissionens forslag blev forelagt Rådet 
den 13. februar 1981. 
Dette spand af måneder har kun kunnet bidrage til 
at øge forsinkelserne i gennemførelsen af program­
merne. 
b) Der kan ikke foretages regnskabskontrol af 
programmernes gennemførelse 
Da forpligtelserne for hver enkelt aktion ikke poste­
res særskilt, er der ikke mulighed for at sammen­
holde programmernes kvantitative og finansielle 
gennemførelse, lige så lidt som det er muligt med 
udgangspunkt i bogholderiet at følge omkostnin­
gerne for hver aktion, da de regnskabssystemer, som 
Kommissionen i dag råder over, ikke giver mulighed 
for sådanne afstemninger. 
c) Større og større forsinkelser i 
regnskabsafslutningen 
Forsinkelsen i afslutningen af forskudsregnskabet 
over de af medlemsstaterne afholdte udgifter øges 
fortsat, stik imod hvad Kommissionens tidligere 
svar på Revisionsrettens bemærkninger (ÅB 1978 
pkt. 7.15 1); ÅB 1979, pkt.9.11 2) og ÅB 198o' 
pkt. 9.15 3)) havde givet anledning til at forvente. 
Der er ikke siden afgørelsen af 22. november 1977 
vedrørende regnskabsåret 1974 truffet nogen anden 
afgørelse om regnskabsafslutning. 
d) Kontrol af kvaliteten af de tilvejebragte leverancer 
Om end der, efter hvad Retten har kunnet konsta­
tere, synes at være en nedgang i tilfældene af leve­
rancer af fødevarehjælp af mangelfuld kvalitet, fort­
sætter tilfældene med sådanne leverancer, og det 
kan give anledning til undren, at kun 10% af de 
0,6mioECU, der er opført på 1981-budgettet til 
kvalitetskontrol, er afholdt til dette formål. 9.10. I 1982 vil der over budgettet blive afholdt en 
udgift til Fællesskabets fødevarehjælp på 1,55 ECU 
pr. kg til levering af 150 000 tons skummetmælks­
pulver og på 4,40 ECU pr. kg til levering af 
45 000 tons butteroil. Ernærings- og handelsværdien 
af disse varer giver Retten anledning til at henstille 
til Fællesskabets kompetente myndigheder omgå­
ende at træffe visse enkle og overkommelige foran­
staltninger, der på følgende måde kan begrænse 
tabene ved og øge effektiviteten af fødevarehjælpen 
i form af skummetmælkspulver og butteroil: 
a) en forbedring af kvaliteten af sækkene til mæl­
kepulver og især til vitaminiseret skummet­
mælkspulver bestemt til fordeling i mindre pak­
ninger, der i 1980 udgjorde 2/3 af den samlede 
fødevarehjælp i form af skummetmælkspulver. I 
bilag II til forording nr. 625/78 er givet nærmere 
regler for, mellem hvilke tre emballagekvaliteter 
fabrikanten har mulighed for at vælge. De 
pågældende tekniske specifikationer er udarbej­
det med henblik på oplagring på offentlige lagre 
inden for Fællesskabet, og der er ikke taget hen­
syn til transport ad søvejen eller på uvejsomme 
stier. Den dyreste kvalitet er den mest mod­
standsdygtige, men den synes aldrig at blive 
anvendt. Denne kvalitet eller eventuelt en 
anden og bedre kvalitet bør være påbudt i for­
bindelse med fællesskabshjælpen. Ekstraudgif­
ten pr. kg vitaminiseret skummetmælkspulver 
vil være i størrelsesordenen 0,005 til 0,01 ECU 
dvs. 3 til 6 promille af varens værdi; 
b) for så vidt angår vitaminiseret skummetmælks­
pulver, bør visse modtagerstater, hvor behovet 
er særlig føleligt, gøres opmærksom på den 
mulighed, der er indeholdt i artikel 6 i Kommis­
sionens forordning (EØF) nr. 303/77 for, at »der 
i undtagelsestilfælde kan fastsættes særlige 
betingelser for emballagen«. Oplysning herom 
kan gives, når Kommissionen giver meddelelse 
til et land om, at den har til hensigt at yde hjælp 
til det pågældende land. Revisionsretten har 
ligesom Europa-Parlamentets delegation, da 
den var på mission i Etiopien, ofte nævnt de 
ulemper, der er forbundet med 25 kg-sække 
Skummetmælkspulver fra De forenede Stater og 
fra Schweiz leveres emballeret i dåser af 2 til 
5 kg; 
») EFT C 326 af 31. 12. 1979. 
2) EFT C 342 af 31. 12. 1980. 
>) EFT C 344 af 31. 12. 1981. c) i korrespondancen mellem modtagerstaten og 
Fællesskabet bør det være obligatorisk at anføre 
den af modtagerstaten ønskede leveringsdato 
84 De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 12. 82 
pen,  lige  så lidt  som  rapporter  om fordeling  af 
hjælpen,  om  anvendelse  af salgsprovenuerne 
eller  om  gennemførelsen  af de udviklingspro-
jekter,  der skal  finansieres  af midlerne  fra salgs-
provenuerne  ; for herved  at undgå  de upræcise  leverancer,  som 
Retten  har  konstateret  gang  på gang.  Denne 
bemærkning  gælder  endvidere  for kornleveran-
cer; 
d) på  emballegen  bør  der være  tydelig  angivelse  af 
fremstillingsdatoen  og ikke  i kodeform,  som  før-
nævnte  forordning  (EØF)  nr.  625/78  åbner 
mulighed  for,  og endvidere  holdbarhedsdato, 
for så vidt  angår  tidspunktet  for varens  anven-
delse; 
e) til  butteroil  bør  den  form  for dåse  indføres,  der 
flere  gange  på stedet  har vist  sig at yde  den  bed-
ste beskyttelse  (større  diameter  og  mindre 
højde). 
9.11.  Revisionsretten,  der  ønskede  at gennemføre 
forskellige  kontrolforanstaltninger  ved indladningen 
af en række  leverancer  af fødevarehjælp,  bad  i 
begyndelsen  af 1981  Kommissionen  oplyse,  hvilke 
datoer  der var fastsat  til indladning  af disse  leveran-
cer. Den  27.  juli 1981  svarede  Kommissionen  Ret-
ten, at der ikke  er mulighed  for at oplyse  Revisions-
retten  om de faktiske  indladningsdatoer,  idet  Kom-
missionen  først  får meddelelse  herom  gennem  de 
pågældende  interventionsorganer,  når  leveringerne 
har fundet  sted. 
Retten  ønsker  ikke  at give  afkald  på muligheden  for 
kontrol  af denne  art, der er absolut  nødvendig  for at 
konstatere  kvaliteten  af hjælpen  på afskibningstids-
punktet,  og Retten  henstiller  til Kommissionen  at 
træffe  de nødvendige  foranstaltninger  for  at råde 
bod på denne  mangel. 
Bemærkninger  om  enkelttilfælde 
9.12.  Pakistan  indtager  fjerdepladsen  blandt  de 
udviklingslande,  der  modtager  direkte  fødevare-
hjælp.  Siden  1969  har  Pakistan  modtaget  467  0001 
korn,  17 7501  butteroil  og 8 600 t skummetmælks-
pulver  til en værdi  af 150  mio  ECU  efter  Fællesska-
bets priser.  Der  er yderligere  leveret  fødevarehjælp 
til en værdi  af henved  20 mio  ECU  til fordel  for de 
afghanske  flygtninge  i Pakistan. 
9.13.  På  grundlag  af de konstateringer,  der er gjort 
på stedet,  har det vist  sig,  at de direkte  hjælpeforsy-
ninger  er leveret  og fordelt  i god  stand.  Derimod  er 
de forpligtelser,  som  Pakistan  er gået  ind på over  for 
Fællesskabet,  ikke  blevet  opfyldt: 
a) Kommissionen  har  ikke  fået  tilsendt  de rappor-
ter, der  skal  udfærdiges  ved  udlosning  af hjæl-b) de  midler,  der  er indkommet  som  modydelse 
ved salg  af den  fødevarehjælp  fra Fællesskabet, 
der er leveret  mellem  1974  og 1981,  til en værdi 
på henved  40 mio  ECU  efter  verdensmarkeds-
pris,  var  endnu  ikke  i marts  1982  anvendt  til 
finansiering  af  udviklingsprojekter.  Midlerne 
har henstået  ubenyttet  på forskellige  bankkonti. 
Kommissionen  burde  have  erindret  Pakistan  om 
dets forpligtelser.  Især  for  salgsprovenuernes  ved-
kommende  burde  Kommissionen  have  tilskyndet 
Pakistan  til at anvende  midlerne  til finansiering  af 
et mindre  antal  projekter,  der let kunne  følges  op, 
såsom  de projekter,  hvortil  Fællesskabet  allerede 
yder  støtte  under  programmerne  for  finansielt  og 
teknisk  samarbejde  med  ikke-associerede  udvik-
lingslande.  Dette  kunne  have  ladet  sig gøre  uden 
vanskeligheder,  da de mekanismer,  der  er nødven-
dige  til opfølgning  af salgsprovenuerne,  allerede  på 
foranledning  af andre  bidragsydere  er blevet  indført 
inden  for de pakistanske  myndigheder. 
9.14.  Kommissionen  har  i sine  årlige  forslag  om 
fordelingen  af fødevarehjælpen  mellem  modtager-
lande  angivet,  at Pakistan  har behov  for indførsel  af 
hvede,  men  undlader  at give  oplysning  om  det 
beløb,  der stammer  fra Pakistans  udførsel  af ris. Det 
fremgår  således  ikke,  at Pakistan  i løbet  af de senere 
år har  haft  en nettoeksport  af korn.  En sådan  for-
sømmelse  tilslører,  at Fællesskabets  fødevarehjælp 
ikke  bidrager  til at dække  et ernæringsunderskud, 
men i virkeligheden  udgør  en økonomisk  bistand. 
Kommissionens  forslag  om igennem  flere  år kun  at 
yde nogle  få hundrede  tons  skummetmælkspulver  til 
Pakistan  (7501  i 1981  mod  10 0001,  der var søgt  om) 
bygger  ikke  på nogen  grundig  undersøgelse  af dette 
lands  behov  og forbrugskapacitet. 
9.15.  Fællesskabets  fødevarehjælp  til  Senegal 
omfattede  i årene  1972  til 1981  136  5551  korn, 
13 8501  skummetmælkspulver  og 7001  butteroil,  der 
androg  en værdi  af 50 mio  ECU  til Fællesskabets 
priser.  I det store  og hele  blev  disse  hjælpeaktioner 
afviklet  på korrekt  måde.  Retten  konstaterede  imid-
lertid  på sin rejse  i Senegal,  at Kommissionen  havde 
forsømt  dels  at give  underretning  til sin delegation 
på stedet  om de datoer,  der var fastsat  for de to sid-
ste leverancer  af fødevarehjælp,  og dels  at forelægge 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 85 
den resultaterne af en undersøgelse, som delegatio­
nen sammen med sagkyndige fra Bruxelles havde 
udført i Senegal vedrørende kvaliteten af en bestemt 
fødevarehjælp. Finansielt og teknisk samarbejde med 
ikke-associerede udviklingslande 
(Kapitel 93) 
9.16. Fællesskabets fødevarehjælp til Mauretanien 
omfattede i årene 1973 til 1981 70 5001 korn, 
11 6001 skummetmælkspulver og 5 9501 butteroil til 
en værdi af ca. 54 mio ECU til Fællesskabets priser. 9.17. Stillingen pr. 31. december 1981 for gennem­
førelsen af de årlige programmer fra 1976 til 1981 
fremgår af tabel 9.7. 
Der er i Mauretanien en udmærket forståelse af den 
rolle, som fødevarehjælpen kan spille. Mauretanien 
har således indledet en energisk aktion for at opnå 
de gunstigst mulige resultater ved nøje at overvåge 
fordelingen af hjælpen og ved at påse, at hjælpen 
ikke får en negativ indvirkning på den lokale pro­
duktion. Der er indført en uformel, men yderst 
avanceret samordningsprocedure mellem de vigtig­
ste bistandsydere (FAO, VFP, USAID og EØF), som 
siden 1975 har givet meget tilfredsstillende resulta­
ter. Retten skal indtrængende henstille, at Kommis­
sionen på grundlag af den praksis, der er fulgt i 
Mauretanien, fremmer koordineringen mellem 
bistandsydere på stedet og snarest muligt udvider 
den til at omfatte andre lande, der modtager bistand 
fra Fællesskabet. Bemærkninger foranlediget af revisionen af 
regnskabet 
9.18. I 1981 androg betalingerne til programmer 
forud for 1981 87,5 mio ECU, hvilket er ensbety­
dende med en betydelig forøgelse af tempoet for 
gennemførelsen af projekterne. Denne stigning 
bevirkede, at Fælleskabet fra april 1981 ikke rådede 
over likvide midler, idet budgetmyndigheden kun 
havde bevilget 23 mio ECU af de 65 mio ECU beta­
lingsbevillinger, som Kommissionen havde anmo­
det om i budgettet for 1981. Senere bevilgedes der i 
september 1981 en overførsel på 15,5 mio ECU fra 
fremførte bevillinger, og den 26. oktober 1981 blev 
der ved hjælp af det første ændringsbudget bevilget 
et beløb på 44 mio ECU. 
Tabel 9.7 — Stillingen pr. 31. december 1981 for gennemførelsen af de årlige programmer 
Gennemførelsestrin 
Budgetmæssig bevillingsramme 
Antal berørte projekter 
(a) Indgåede forpligtelser 
(b) Betalinger afholdt indtil den 
31. 12. 1981 
Henstår at betale pr. 31. 12. 1981 • 
(a)-(b) 
% (a) 
Til sammenligning: Henstod at 
betale pr. 31. 12. 1980 1976 
20,0]) 
(8) 
22,6 
19,1 
3,5 
15% 
4,7 1977 
45,00 
(20) , 
45,6 
31,2 
14,4 
32 % 
18,0 Prog 
1978 
70,0 
(34) 
70,0 
30,5 ram 
1979 
110,0 
(40) 
110,0 
44,2 
39,5 
56% 
52,3 65,8 
60% 
90,5 1980 
138,5 
(36) 
136,4 
. 40,8 
95,6 
70% 
100,8 1981 
150,0 
(20) 
117,8 
117,8 
100% 
-(Mio ECU) 
1 alt pr. 
31. 12. 1981 
533,5 
(158) 
502,4 
165,82) 
336,6 
67% 
266,3 
1) I mio RE til omregningskurs 1 RE = 1,12 USD 
2) Af det samlede beløb på 165,8 mio ECU afholdtes der i 1981 betalinger for 87,5 mio ECU. 
86 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Budgetmyndigheden foretog disse nedsættelser på 
grundlag af det tempo, der var konstateret for gen­
nemførelsen i løbet af de foregående regnskabsår. 
Nedsættelserne kunne uden tvivl have været und­
gået, hvis Kommissionen i forbindelse med sine 
årlige anmodninger om betalingsbevillinger havde 
taget udgangspunkt i udførlige og ajourførte over­
slag for hvert finansieret projekt, en fremgangs­
måde, der ville have gjort det lettere for budgetmyn­
digheden at vurdere behovet. 
9.19. Det bør øvrigt bemærkes, at 2 af de 20 pro­
jekter under 1977-programmet, 3 af de 34 projekter 
for 1978 og 11 af de 40 projekter under 1979-pro-
grammet endnu ikke er sat i gang på finansielt plan. 
Kommissionen begrunder disse forsinkelser med 
forskellige omstændigheder, såsom de vanskelighe­
der støttemodtagerne har haft i forbindelse med 
udarbejdelsen af tekniske akter og med den endelige 
udformning af de nærmere regler for projekternes 
gennemførelse, hvilket giver anledning til at for­
mode, at det var for tidligt med finansieringen. 
A n dre bem ærkn inger 
9.20. Retten er efter sine besøg i Bangladesh og 
Indien, der gav anledning til bemærkninger i den 
foregående årsberetning (ÅB 1980, pkt. 9.19 — 
9.21)1), nået til Pakistan som led i sine besøg i 
ikke-associerede udviklingslande. Pakistan modtog 
mellem 1976 og 1981 39,0 mio ECU til finansiering 
af otte projekter. Revisionsretten har beset seks af 
disse projekter, hvortil Fællesskabets finansielle 
bidrag androg 34,2 mio ECU. Alle projekterne er et 
væsentligt bidrag til udviklingen i Pakistan. 
Svag fællesskabsrepræsentation 
9.21. Da ansvaret for Fællesskabets forskellige 
bistandsaktioner til fordel for Pakistan og de for­
skellige faser af gennemførelsen af foranstaltnin­
gerne er opdelt mellem en halv snes afdelinger 
inden for Kommissionen, og eftersom der ikke fin­
des nogen delegation på stedet, er forbindelserne 
mellem Kommissionen og Pakistan hverken regel­
mæssige eller koordinerede. 
De ansvarlige for gennemførelsen af tre projekter 
udtalte, at de i mangel af repræsentanter på stedet 
havde haft store vanskeligheder med igangsættelsen 
•) EFTC 344 af 31. 12. 1981. af projekterne. Det er ganske indlysende, at projekt­
lederen i en fjerntliggende egn vil have svært ved at 
gøre sig bekendt med Fællesskabets forordninger og 
procedurer. Hertil kommer, at Kommissionen 
endnu ikke har foretaget en tjenesterejse for på ste­
det at føre kontrol med projekternes gennemførelse. 
Forsinkelser i gennemførelsen 
9.22. De fleste projekter, der har været besøgt, er 
udsat for forsinkelser i gennemførelsen, der enten 
skyldes langsommelighed i forbindelse med de 
lokale myndigheders sagsbehandling i forbindelse 
med godkendelsen af forslagene, eller usikkerheds­
momenter af teknisk art, der opstår under arbejdets 
udførelse. 
Et projekt fik først officiel godkendelse til igangsæt­
telse to år efter, at finansieringsaftalen var indgået. 
Som følge af et alt for lavt ansat overslag i forbin­
delse med forprojekteringen af en række bygværker, 
blev et andet projekt stillet i bero i to år, mens man 
ventede på den officielle godkendelse af en forhø­
jelse på 260 % af de anslåede omkostninger. Den 
frist, der var fastsat for udførelsen af et tredje pro­
jekt, har måttet forlænges fra fem til elleve år, da 
man stødte på jordbundsforhold, der var langt van­
skeligere at arbejde med, og som ikke havde været 
nævnt i forundersøgelsen. 
Betalingsprocedurer 
9.23. Blandt fyrre kapitaloverførsler, som Kommis­
sionen foretog til et projekt, kunne Retten konsta­
tere, at tre overførsler på i alt 66 914 USD foretaget i 
1979 og 1980 ikke var blevet krediteret kontoen for 
modtageren heraf, dvs. projektlederen på stedet. 
Kommissionens tjenestegrene forsøger for øjeblik­
ket at efterspore disse transaktioner og at udarbejde 
en passende procedure til at imødegå sådanne for­
sømmelser. 
Lejlighedsvise aktioner til fordel for 
udviklingslande og tredjelande 
(Kapitel 95) 
9.24. Fællesskabets bidrag til katastroferamte 
befolkninger i ni tredjelande androg i 1981 23 mio 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 87 
ECU og blev gennemført af nitten forskellige orga­
nisationer. 
Bemærkninger foranlediget af 
undersøgelsen af fremgangsmåderne 
Utilstrækkelig rapportering om arbejdets 
gennemførelse 
9.25. En undersøgelse af akterne om bistandsakti-
oner af denne art viser, at ca. halvdelen af de ende­
lige rapporter om aktionernes forløb mangler, og at 
de, der blev fremsendt, er yderst summariske. De 
indeholder som regel ikke alle de oplysninger, som 
Kommissionen anmoder ornat få: hvor langt aktio­
ner er fremme, leverancernes art, mængde og udgif­
terne hertil, afholdte betalinger, mængder, der er 
fordelt, og hvilke tjenesteydelser, der er præsteret. 
Det er så meget mere vigtigt at opfylde forpligtelsen 
om aflæggelse af rapport til Kommissionen, da disse 
rapporter er de eneste bilag, Kommisonen har til 
rådighed til vurdering af midlernes anvendelse, 
eftersom de egentlige regnskabsbilag opbevares hos 
de organisationer, som varetager udførelsen. 
Bemærkninger foranlediget af revision på 
stedet 
9.26. De afghanske flygtninge, der befinder sig i 
Pakistan modtog i 1980 og 1981 fødevarehjælp til en 
værdi af henved 20 mio ECU til Fællesskabets pri­
ser og finansielle bidrag til et beløb af 25,7 mio 
ECU, især med henblik på anskaffelse af telte og 
tæpper. Revisionrettens repræsentanter har kunnet 
aflægge besøg i ti flygtningelandsbyer, der sædvan­
ligvis ikke er tilgængelige for fremmede, og kunne 
konstatere, at Fællesskabets bistand er anvendt på 
forsvarlig måde. For så vidt angår fødevarehjælpen, 
fremkommer leverancerne regelmæssigt og i tilfreds­
stillende mængder, i det mindste for så vidt angår 
korn, hvilket skyldes rigelige forskudsforsyninger, 
som Pakistan har udleveret fra sine egne lagre. Samarbejde med tredjelande 
(Kapitel 96) 
Finansielt samarbejde med Maghreb- og 
Machrak-landene samt med Cypern og 
Malta 
9.27. Maghreb-landene (Algeriet, Marokko og 
Tunesien) og Machrak-landene (Egypten, Jordan, 
Libanon og Syrien) samt Cypern og Malta modtager 
finansiel bistand, som Fællesskabet yder i henhold 
til de forskellige bilaterale samarbejdsaftaler, ind­
gået med hver enkelt af disse stater i 1976 eller i 
1977 (Jf. tabel 9.8). 
Den finansielle stilling pr. 31. december 1981 
9.28. Aftalerne indeholder bestemmelser om gen­
nemførelsen af finansiel bistand ved lån af Den 
europæiske Investeringsbanks (EIB) egne midler og 
i form af gavebistand eller lån på særlige vilkår, der 
afholdes over fællesskabsbudgettet. 
Der er påbegyndt ca. 115 projekter eller aktioner i 
disse lande, hvoraf 20% vedrører rentegodtgørelser, 
20% investeringer, og 60% hovedsagelig omfatter 
studier, tekniske bistandsaktioner samt uddannel­
ses- og samarbejdsaktioner. De vanskeligheder, der 
er opstået ved iværksættelsen af projekterne, varie­
rer fra projekt til projekt og fra land til land, men i 
det store og hele er der visse årsager til, at det træk­
ker ud med udvælgelsen af projekterne og deres 
gennemførelse, nemlig langsommeligheden inden 
for visse lokale myndigheder, vanskeligheder ved at 
følge fællesskabsprocedurerne, de politiske forhold 
osv. 
Andre lande, der modtager finansiel bistand 
i henhold til kapitel 96 i budgettet 
9.29. Tyrkiet, Grækenland inden tiltrædelsen, og 
Portugal, indtil dets tiltrædelse, har modtaget finan­
siel bistand i henhold til forskellige aftaler eller 
finansprotokoller, undertegnet med Fællesskabet (if 
tabel 9.9). 
De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Tabel 9.8 — Den finansielle stilling pr. 31. december 1981 pr. modtagerland 
Modtagerland 
(1) 
Cypern 
Malta 
Maghreb 
— Algeriet 
— Marokko 
— Tunesien 
Machrak 
— Egypten 
— Jordan 
— Libanon 
— Syrien 
I alt pr. 31. 12.1981 Beløb i hen­
hold til 
finansproto­
kol 
(2) 
30,0 
26,0 
114,0 
130,0 
95,0 
170,0 
40,0 
30,0 
60,0 
695,0 Beløb 
afholdt over 
detalminde­
lige budget 
(3) 
10,0 
10,0 
44,0 
74,0 
54,0 
77,0 
22,0 
10,0 
26,0 
327,0 Der 
Samlede for­
pligtelser 
(4) 
1,5 finansielle stil 
pr. 31. 12. 1981 
Samlede 
betalinger 
(5) ling 
Betalinger i 
% 
(6)-
(5)/(3) 
1,5 15,0% 
9,9 5,7 57,0 % 
29,4 2,1 4,8% 
74,0 25,3 34,2 % 
39,7 12,6 23,3% 
53,5 10,7 13,9% 
18,8 6,8 30,9%, 
3,7 1,3 13,0% 
18,2 2,9 11,2% 
248,7 68,9 21,1 % Betalinger 
afholdt i 
1981 
(7) 
1,5 
5,0 
2,1 
16,9 
8,7 
1,4 
3,9 
0,7 
0,5 
40,7 '(Mio ECU) 
Bortfald 
(8) 
0,3 
— 
8,0' 
5,6 
0,3 
5,6 
19,8 
Tabel 9.9 — Finansiel oversigt pr. 31. december 1981 pr. modtagerland over finansprotokoller og bistandsaktioner under 
gennemførelse 
Modtagerland 
Grækenland •) 
Portugal2) 
Tyrkiet3) 
lait Beløb fastlagt i medfør 
af aftalen (Mio ECU) 
Beløb til finansiering 
over det almindelige 
budget Samlede forpligtelser 
over budgetbevillinger 
280,0 
505,0 
385,0 
170,0 55,0 
155,0 
295,0 
505,0 53,2 
29,2 
266,0 
348,4 
1) Finansprotokol, EFT L 225 af 16. 8. 1978. 
2) Finansprotokol, EFT L 274 af 29. 9. 1978; støtte forud for tiltrædelsen, EFT L 349 af 23 12 1980 
3) Tredje finansprotokol, EFT L 67 af 17. 3. 1979; særhjælp til Tyrkiet, Rådets afgørelse af 2. 4 1979 Samlede betalinger over 
budgetbevillinger 
31,6 
29,2 
62,0 
122,8 
Den finansielle stilling pr. 31. december 1981 Generelle betragtninger 
9.30. Aftalerne indeholder bestemmelser om finan­
siering af forskellige projekter i modtagerstaterne 
enten ved hjælp af lån fra Den europæiske Investe­
ringsbanks egne midler, som kan ledsages af rente­
godtgørelser afholdt over Fællesskabets budget, eller 
ved hjælp af lån på særlige vilkår eller gavebistand, 
der ligeledes afholdes over Fællesskabets budget. Revision af de i finansprotokollerne fastsatte 
bevillinger 
9.31. Som følge af de to overenskomster, der er 
indgået mellem Kommissionen og Banken, bliver en 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 89 
meget betydelig del af de aktioner, der finansieres 
over fællesskabsbudgettes kapitel 96, forvaltet af 
Banken, og aktionerne er i deres helhed undergivet 
de af Banken fastlagte kontrol- og dechargeprocedu­
rer (overenskomstens artikel 9.2). 
Der er tale om følgende aktioner: 
— rentegodtgørelser afholdt af budgetmæssige 
midler ved lån, som Banken yder af sine egne 
midler; 
— risikovillig kapital af budgetmæssige midler; 
— lån på særlige vilkår af budgetmæssige midler 
inden for områderne industri, energi, minedrift, 
turisme og økonomisk infrastuktur i Maghreb-
og Machrak-landene; 
— samtlige lån på særlige vilkår af budgetmæssige 
midler til de øvrige lande. 
For så vidt angår de fleste projekter, finansieret i 
henhold til ovenstående, er Kommissionens offici­
elle akter yderst ufuldstændige. Der mangler finan­
sieringsforslaget, finansieringsaftalen, lånekontrak­
ter og forsvarlige rapporter om projekternes forløb. 
Anlægskontrakter, aftaler om leverancer og tjene­
steydelser, der er indgået i forbindelse med projek­
terne, samt regnskabsbilag for betalinger fremsendes 
aldrig til Kommissionen fra Banken, og Revisions­
retten kan, når disse bilag ikke foreligger i akterne, 
ikke foretage den nødvendige revision. Disse for­
hold står i skarp modsætning til, hvad der gælder for 
samfinansieringsaftaler, hvor Verdensbanken vare­
tager forvaltninger på Kommissionens vegne. I disse 
tilfælde foreligger grunddokumenterne i Kommissi­
onens akter, og Revisionsretten kan konferere beta­
lingsbilag og kontrakter. 
Følgelig, for så vidt angår kapitel 96 i budgettet, 
unddrager det samlede beløb for de budgetbevillin­
ger, der forvaltes af Banken, sig Revisionsrettens 
kontrol, og Retten er således ikke i stand til at fore­
lægge dechargemyndighederne det absolut nødven­
dige vurderingsgrundlag for det pågældende beløb, 
der andrager ca. 410 mio ECU af de 832 mio ECU 
der skal opføres på budgettet som bistand til de 
pågældende lande. 
Manglende gennemførelsesbestemmelser til 
gennemførelsen af finansprotokollerne 
9.32. Udkastet til finansforordning vedrørende 
gennemførelsen af samarbejdsaftalerne indgået med Maghreb- og Machrak-landene og af protokollerne 
undertegnet med Malta og Cypern, såvel som udka­
stet til finansforordning vedrørende de finansproto­
koller, der er undertegnet med Grækenland, Tyrkiet 
og Portugal, om hvilke Europa-Parlamentet og Revi­
sionsretten har afgivet udtalelse, har ligget på 
Rådets bord siden henholdsvis februar og marts 
1978. Rådet har ligeledes endnu ikke taget stilling til 
udkastet til finansforordning, som Rådet fik forelagt 
den 25. marts 1981 vedrørende gennemførelsen af 
aftalens bestemmelser i form af brevveksling mellem 
Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den 
portugisiske Republik om iværksættelsen af en 
bistand til Portugal forud for tiltrædelsen. Europa-
Parlamentet og Revisionsretten har afgivet udtalel­
ser om dette udkast til forordning. 
9.33. Udkastene til finansforordning indeholdt 
blandt andet bestemmelser om nedsættelse af et 
udvalg, bestående af repræsentanter for medlems­
staternes regeringer, som skulle have finansierings­
forslagende forelagt til udtalelse. Dette udvalg 
skulle afgive udtalelse med kvalificeret flertal. Så­
fremt udvalget afgav positiv udtalelse, ville Kom­
missionen være bemyndiget til at træffe afgørelse 
om finansieringen; i tilfælde af negativ udtalelse 
skulle forslaget trækkes tilbage, eller det skulle fore­
lægges Rådet til afgørelse. Da der ikke foreligger en 
finansforordning, er der inden for Rådet nedsat en 
ad hoc »Middelhavs-gruppe«, der afgiver enstemmig 
udtalelse, og ikke med kvalificeret flertal. 
Den europæiske Sammenslutning for 
Samarbejde (ESS) 
Mangler i ESS' hovedbogholderi 
9.34. For regnskabsåret 1981 androg udgifterne for 
Den europæiske Sammenslutning for Samarbejde 
(ESS) under afsnit 9 i Fællesskabets budget 38,6 mio 
ECU, hvortil kommer 10,5 mio ECU, afholdt over 
De europæiske Udviklingsfonde. 
Revisionsretten foretog en dybtgående undersøgelse 
af ESS' regnskab, der oversendtes til Kommissionen 
den 21. maj 1982 i stedet for den 28. februar 1982 
90 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
som fastsat i overenskomsten mellem Kommissio­
nen og ESS. I det store og hele varetages de 120 for-
skudsforvaltninger, der er oprettet uden for Europa, 
og som forvaltes af ESS, på samvittighedsfuld måde 
på stedet og kontrolleres herefter effektivt af ESS' 
tjenestegrene i Bruxelles. 
Derimod er der i løbet af årene kommet uorden i 
ESS' hovedbogholderi, der udviser følgende alvor­
lige mangler: 
a) udgifterne for regnskabsåret 1981 er 114 000 
ECU højere end de tal, der fremgår af regnska­
bet, idet ESS ikke har taget hensyn til de senere 
års kurstab; 
b) forskellige konti er gennem flere år ikke endeligt 
afsluttet eller er ikke blevet fulgt op. Siden 1978 og 1979 optræder således ESS' repræsentanter 
blandt ESS' diverse debitorer; 
c) hverken Kommissionen eller ESS har foretaget 
nogen afstemning af det beløb, EUF har til 
gode i henhold til ESS' regnskaber (7,1 mio 
ECU), med det beløb, som ESS skylder i hen­
hold til EUF's regnskaber (13,1 mio ECU). Der 
er allerede i en tidligere årsberetning gjort 
bemærking om denne forsømmelse (ÅB 1979, 
anden del — pkt. 4.3)1); 
d) for visse udgifter såsom lønninger er princippet 
om adskillelse mellem den anvisningsberettige-
des og regnskabsførerens funktioner ikke over­
holdt. Der er desuden ingen finansinspektør 
inden for ESS. 
J) EFTC 342 af 31. 12. 1980. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 91 
KAPITEL 10 
Personaleudgifter 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte 
Institutionernes oversættelsesafdelinger 
Europa-Parlamentets lønudbetalingssystem 10.0 
10.1 
10.2 — 10.4 
10.5 — 10.9 
10.10 — 10.19 
10.20 — 10.24 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
10.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) Ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte svarer ikke til 
ansættelsesvilkårene for øvrigt ansatte. Især Parlamentet 
har ved udnævnelsen af lokalt ansatte til tjenestemænd 
undladt at tage hensyn til bestemmelserne i vedtægten 
b) Ved ikke at udarbejde klare tjenestevejledninger, hvis 
overholdelse burde have været overvåget, har institutio­
nerne undladt at søge oversættelsesmængden formind­
sket 
c) Europa-Parlamentets lønudbetalingssystem udviser en 
række svagheder, som ikke stemmer overens med de 
pågældende lovbestemmelser 10.9 
10.14 
10.21 
Indledning 
10.1. Hovedparten af personaleudgifterne afholdes 
i henhold til bestemmelserne i vedtægten for tjene­
stemænd i De europæiske Fællesskaber og de dertil 
knyttede bilag samt ansættelsesvilkårene for de 
øvrige ansatte i De europæiske Fællesskaber (mid­
lertidigt ansatte, hjælpeansatte, lokalt ansatte og 
særlige rådgivere). I disse bestemmelser gives der 
især regler for de anstattes karriere, arbejdsvilkår, 
lønordning og sociale goder. Det skal ligeledes bemærkes, at antallet af tjeneste­
mænd og midlertidigt ansatte, som i løbet af et regn­
skabsår kan aflønnes over personalebevillingerne, 
for hver institution er opført i stillingsfortegnelserne' 
der er vedlagt det almindelige budget. 
Det skal ligeledes nævnes, at der i henhold til 
Rådets forordning af 15. december 1981 0 med 
virkning fra 1. juli 1981, sker indeholdelse'af en 
l) EFTL386af31.12. 1981. 
92 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
såkaldt kriseafgift i lønninger, pensioner og udtræ-
delsespenge. Denne afgift, der foreløbig er indført 
for en periode på 10 år, andrager 2,54% i det første 
år og stiger til 12,70 % fra det 5. år. 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
10.2. Afsnit 1 i budgettet omfatter udelukkende 
bevillinger til dækning af institutionernes persona­
leudgifter. Desuden er der under afsnit 3 i Kommis­
sionens budget opført personaleudgifter til forsk­
ning og investering. 
Foruden de i tabel 10.1 anførte personaleudgifter på 
635,2 millioner ECU, udbetaltes 93,9 millioner ECU 
over bevillinger til forskning og investering under 
kapitel 3.3 i afsnit 3. Heraf udbetaltes 77,0 millioner 
ECU til »direkte aktioner« og 16,9 millioner ECU til 
»indirekte aktioner«. Personaleudgifterne for regn­
skabsåret 1981 androg således 729,1 millioner ECU. Antal ansatte 
10.3. I tabel 10.2 gives fordelingen af det for 1980 
og 1981 bevilgede antal stillinger samt antallet af 
faktisk ansatte i de forskellige institutioner 
pr. 31. december 1980 og pr. 31. december 1981. Det 
skal i den forbindelse nævnes, at Grækenland med 
virkning fra 1. januar 1981 er blevet medlem af De 
europæiske Fællesskaber. Et antal stillinger er som 
følge heraf forbeholdt ansatte af græsk nationalitet. 
10.4. Til de ansatte, der besætter stillinger, der er 
fastsat i budgettet, kommer pr. 31. december 1981 
desuden 1 434 hjælpeansatte, lokalt ansatte og sær­
lige rådgivere !), hvis fordeling på institutioner frem­
går af tabel 10.3. 
') Artikel 3 —5 i ansættelsesvilkårene for de øvrige 
ansatte ved De europæiske Fællesskaber. 
Tabel 10.1 — Personalebevillinger og deres udnyttelse — efter kapitel og institution 
(Mio ECU) 
Kapitel og institution 
(1) 
A — Efter kapitler i budgettet 
1.0 Medlemmer af institutionerne 
1.1 Personale 
1.2 Godtgørelser og omkostninger i forbindelse med 
tiltræden, fratræden og forflyttelse 
1.3 Tjenesterejse- og befordringsudgifter 
1.4 Velfærdsudgifter 
1.5 Udgifter til praktikkurser og faglig videreuddan­
nelse af personalet 
lait 
B — Efter institution 
Parlamentet 
Rådet 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Kommissionen (') 
Domstolen 
Revisionsretten 
lait Bevillinger 
Oprindelige 
(2) Endelige 
(3) Indgåede forpli^ 
teiser 
(4) Betalinger 
(5) 
43,9 
618,2 
17,5 
18,4 
3,0 
3,2 
704,2 
142,4 
56,1 
13,7 
460,5 
19,3 
12,2 
704,2 43,8 
614,6 
20,0 
19,6 
3,2 
3,2 
704,4 
142,1 
56,6 
13,7 
460,5 
19,2 
12,3 
704,4 
..... 38,9 
561,4 
18,8 
18,7 
3,1 
3,2 
644,1 
121,0 
53,6 
12,6 
429,3 
17,0 
10,6 
644,1 37,8 
558,6 
17,8 
15,7 
2,5 
2,8 
635,2 
117,1 
53,0 
12,6 
425,2 
17,0 
10,3 
635,2 
l) Herunder Publikationskontoret. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 93 
Tabel 10.2 — Tjenestemænd og midlertidigt ansatte 
Institution 
(1) 
Parlamentet 
Rådet 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Kommissionen 
— drift uden Publikationskontoret 
— Publikationskontoret 
— Forskning og investering 
direkte aktioner 
indirekte aktioner 
Domstolen 
Revisionsretten 
lait 1980 
Antal bevil­
gede stillinger 
(2) 
2 5731) 
1 599 
339 
8 885 
265 
2 260 
476 
363 
259 
17 019 Antal ansatte 
pr. 31. 12. 
(3) 
2 008 
1479 
335 
8 466 
228 
2 240 
431 
332 
208 
15 727 Forskel 
kolonne 
(2)-(3) 
(4) 
565 
120 
4 
419 
37 
20 
45 
31 
51 
1292 1981 
Antal bevil­
gede stillinger 
(5) 
2 927 
1 700 
374 
9 1732) 
284 
2 260 
493 
4523) 
284 
17 9474) Antal ansatte 
pr. 31. 12. 
(6) 
2 409 
1 570 
361 
8 754 
255 
2 206 
439 
390 
232 
16 616 Forskel 
kolonne 
(5)-(6) 
(7) 
518 
130 
13 
419 
29 
54 
54 
62 
52 
1331 
') Herunder 232 blokerede stillinger, 45 som reserve for tjenestemænds midlertidige tjeneste i de politiske grupper og 113 som reserve ved Grækenlands indtræden. 
2) Herunder 3 stillinger, bevilget ved tillægsbudget nr. 1. 
3) Herunder 10 stillinger, bevilget ved tillægsbudget nr. 1. 
4) Denne sammentælling omfatter hverken de 39 tjenestemænd i Det europæiske Center for udvikling af Erhvervsuddannelse eller de 34 
tjenestemænd i Det europæiske Institut til forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene. Disse ansatte er ikke underlagt bestemmelserne i ved­
tægten for tjenestemænd og øvrige ansatte, da de formelt ikke hører til personalet i EF. 
Tabel 10.3 — Hjælpeansatte, lokalt ansatte og særlige rådgiverne 
Institution 
Parlamentet 
Rådet 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Kommissionen 
— drift 
— forskning og investering 
Domstolen 
Revisionsretten 
lait Pr. 3 L december 1980 
Hjælpe­
ansatte 
131 
3 
16 
52 
73 
32 
2 
309 Lokalt 
ansatte ') 
21 
69 
751 
6 
8 
866 Særlige 
rådgivere 
22 
24 lait 
152 
73 
27 
825 
73 
39 
10 
1199 Hjælpean­
satte 
142 
16 
30 
148 
64 
37 
7 
444 Pr. 31. de« 
Lokalt 
ansatte 1) 
— 
37 
* 12 
898 
— 
6 
6 
959 mber 1981 
Særlige 
rådgivere 
— 
— 
30 
— 
1 
— 
31 lait 
142 
53 
42 
1 076 
64 
44 
13 
1434 
l) Herunder lokalt ansatte, der aflønnes over midler uden for budgettet (restauranter, dagplejeinstitutioner 
94 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte 
10.5. Revisionsretten har undersøgt hvorledes 
ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte finder anven­
delse i alle institutioner i Fællesskabet med undta­
gelse af Kontoret for De europæiske Fællesskabers 
officielle Publikationer samt presse- og informations-
kontorerne. 
10.6. På konto 1112 i budgettet er der opført 
samlede bevillinger til dækning af udgifter i forbin­
delse med lokalt ansatte. Disse bevillinger er ikke 
opdelt efter antallet af ledige stillinger eller efter de 
faktorer, der indgår i vederlaget. 
Antallet af lokalt ansatte i regnskabsårene 1980/81 
fremgår af tabel 10.3. De i de pågældende regnskabs­
år til dette formål givne bevillinger samt deres 
anvendelse i de forskellige institutioner fremgår af 
tabel 10.4. 
10.7. I henhold til artikel 4 og 79 i ansættelsesvil­
kårene for de øvrige ansatte (vedtægten, del 2) fast­
sættes arbejdsvilkårene for lokalt ansatte af hver 
institution på grundlag af de ordninger og sædva­
ner, der er gældende på det sted, hvor den ansatte 
gør tjeneste. Alle institutioner har i overensstem­
melse hermed vedtaget en ordning for ansættelses­
vilkårene for lokalt ansatte. 
10.8. Ved undersøgelsen af, hvorvidt de af institu­
tionerne vedtagne ordninger også rent faktisk hviler på almengyldige lokale ordninger og sædvaner, har 
Retten konstateret følgende: 
Artikel 4 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte 
indeholder bestemmelse om, at ansættelsen af lokalt 
ansatte skal ske med henblik på udførelsen af 
manuelt arbejde eller hjælpearbejde. Ansættelsesvil­
kårene bør følgelig være i overensstemmelse med de 
lokale bestemmelser for lignende virksomhed. 
a) Institutionerne i Bruxelles har imidlertid indført 
en ordning, der mindst ligestiller de lokalt 
ansatte med offentligt ansatte. På visse områder 
som opsigelsesvilkår, ferie, sociale ydelser samt 
lønmæssig indplacering, er de lokalt ansatte 
endda bedre stillet. 
b) Institutionerne i Luxembourg har i de ansættel­
sesvilkår, de har vedtaget for lokalt ansatte (ved­
tægten, del 2) besluttet, at den månedlige grund­
løn hvert år skal tilpasses den af De europæiske 
Fællesskabers statistiske Kontor konstaterede 
udvikling i reallønnen for storhertugdømmet 
Luxembourgs samlede forarbejdningsindustri. 
Institutionerne har anvendt disse bestemmelser 
i fuldt omfang, når det har drejet sig om lønfor­
højelser. Der er imidlertid overhovedet ikke 
taget hensyn til en negativ lønudvikling. 
I årene 1979/80 burde lønningerne således have 
været reduceret med 0,7% og i årene 1980/81 
Tabel 10.4 — Bevillinger til lokalt ansatte (konto 1112) og deres anvendelse pr. institution ») 
Institution 
Parlamentet 
Rådet 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Kommissionen: 
— Bruxelles 
— Luxembourg 
Domstolen 
Revisionsretten 
lait 1980 
Bevillinger 
350 000 
887 000 
228 200 
4 131 481 
1 560 000 
139 360 
86 160 
7 382 201 Udgifter 
251 764 
828 040 
211 734 
4 131 481 
1 422 178 
133 934 
85 906 
7 065 037 1981 
Bevillinger 
50 000 
920 000 
270 000 
4 231 000 
1 358 000 
160 120 
80 000 
7 069 120 Udgifter 
4 889 
698 098 
268 682 
4 126 078 
1 350 711 
145 124 
78 034 
6 671616 
') Med undtagelse af lokalt ansatte, der aflønnes over bevillinger uden for budgettet. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 95 
med 4,4 %. Denne »negative« lønjustering ville i 
øvrigt fuldt ud være blevet opvejet af den auto­
matiske lønjustering til forbrugerprisindekset 
(gennemsnitligt 7,5 % p.a.). 
10.9. Parlamentet har siden 1976 gennem interne 
udvælgelsesprøver lidt efter lidt udnævnt samtlige 
246 lokalt ansatte til tjenestemænd. Udnævnelserne 
omfatter ikke kun medarbejdere, der allerede som 
lokalt ansatte udøvede en virksomhed, for hvilken der 
i vedtægten (artikel 5 i forbindelse med bilag I A) 
findes en ledig stilling. Også en række lokalt 
ansatte, hvis aktivitet ikke falder ind under Europa-
Parlamentets egentlige arbejdsområde, og for hvilke 
artikel 5 i forbindelse med bilag I A i vedtægten 
ikke forudser nogen ledig stilling, er blevet gjort til 
tjenestemænd. Det drejer sig om personale, der 
varetager sociale funktioner såsom ansatte i kanti­
nen, børnehaven og indkøbscentralerne. 
Revisionsretten skal konstatere: 
— at ånd og bogstav i vedtægten, i forskellig grad, 
for så vidt angår de lokalt ansatte, ikke er blevet 
overholdt, ken de officielle sprog og arbejdssprogene for EF er 
de sprog, der anvendes i medlemsstaterne2). Selv 
om artikel 6 i forordning nr. 1 om den ordning, der 
skal gælde på det sproglige område åbner mulighed 
for »at institutionerne i deres forretningsorden kan 
fastsætte nærmere regler for denne ordning på det 
sproglige område«, har Revisionsretten kunnet kon­
statere, at ingen af de undersøgte institutioner har 
gjort brug heraf. Rent faktisk arbejder institutio­
nerne ud fra det princip, at ethvert dokument, der 
fremsendes til oversættelsesafdelingerne, skal over­
sættes til hvert af de ønskede sprog. 
10.12. Oversættelsesmængden er afgørende for 
størrelsen af oversættelsesafdelingen, dvs. antallet af 
revisorer og oversættere, samt for antallet af maskin­
skrivere og andre medarbejdere, der umiddelbart er 
tilknyttet oversættelsesafdelingen, og er således 
bestemmende for de pågældende omkostninger 
(direkte omkostninger). I tabel 10.5 er oversættelses-
afdelingernes direkte omkostninger anført. Der er 
ved disse beløb ikke taget hensyn til indførelsen af 
græsk som 7. officielle sprog. 
— at der fra den ene institution til den anden fin­
des mærkbare forskelle i fortolkningen af 
bestemmelserne, og som følge heraf i vederlaget 
for lokalt ansatte, 
— at de berørte institutioner bør foretage en 
hasteundersøgelse af disse unormale og afvi­
gende forhold samt drage de nødvendige konse­
kvenser heraf. 
Institutionernes 
oversættelsesafdelinger 
.10.10. Revisionsretten har i årene 1980/81 foreta­
get en undersøgelse af alle institutionernes oversæt­
telsesafdelinger, for så vidt angår deres organisation 
samtidig med, at den har foretaget en omkostnings­
analyse af oversættelserne. Tallene vedrører regn­
skabsåret 1979, idet de oplysninger for 1980 og 1981 
man rådede over ved undersøgelsens afslutning,' 
ikke muliggjorde en ensartet analyse af resultaterne' 
De iagttagelser, der er gjort under revisionen, beva­
rer imidlertid deres gyldighed for så vidt angår de 
væsentligste forhold. 
10.11. Oprettelsen af oversættelsesafdelinger med 
en sektion for hvert af de officielle sprog kan føres 
tilbage til EF-forordning nr. 1 i), i henhold til hvil-Ti 1 de direkte omkostninger på ca. 84 millioner ECU 
skal føjes indirekte omkostninger på ca. 13 millio­
ner ECU til leje, tjenesterejser, samt udgifter til 
inventar, materiel og kontormaskiner samt repor-
duktionsomkostninger. Lægges de direkte og de 
indirekte omkostninger sammen, når man frem til 
at hver oversat side har kostet 105 ECU i 1979 
Rådet har i sit svar (bilag V, pkt. 10.10-10.19) hen­
ledt opmærksomheden på, at Revisionsretten ved 
fastsættelsen af antallet af oversatte sider muligvis 
ikke har anlagt en ensartet fremgangsmåde i alle 
institutioner samt at den ikke har taget hensyn til de 
forskellige sværhedsgrader. 
Revisionsretten har anvendt samme fremgangsmåde 
i alle institutioner for at fastsætte antallet af de i 
1979 oversatte sider. Den fastsatte norm var 300 ord 
pr. side. Ud fra denne norm blev eventuelle afvigel­
ser bestemt ved samme statistiske stikprøvemetode 
Det har vist sig, at Rådets statistik for så vidt angår 
antallet af oversatte sider afveg 33 % fra den fast­
satte norm, og at de således lå langt fra de mere reali­
stiske statistikker fra de andre institutioner. Der er 
ikke her tale om vilkårlighed. 
l) EFTnr. 17 af 16. 10. 1958. 2) £C„ .°!Tlre,,e, SproS, er J Øjeblikket: dansk, tysk, engelsk, fransk, græsk, italiensk, og nederlandsk. 
96 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
Tabel 10.5 — Oversættelsesafdelingernes direkte omkostninger 
Institution 
Parlamentet 
Rådet 
Kommissionen: 
— Bruxelles 
— Luxembourg (3) 
Domstolen 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Revisionsretten 
lait Direkte omkostninger l) 
(Mio ECU) 
15,940 
16,730 
29,060 
12,780 
3,300 
4,650 
0,960 
83,420 Antal oversatte sider 2) 
163 000 
172 000 
352 000 
123 000 
51 000 
52 000 
12 000 
925 000 Udgift pr. side 
(ECU) 
98 
97 
83 
105 
65 
89 
80 
91 
') Omregnet på grundlag af forholdet 1 ECU = 40 BFR. 
2) Tallene er afrundet. 
3) Beløbet omfatter udgifter til de oversættere, der er beskæftiget med terminologiarbejde. 
Undersøgelsen af omkostninger pr. oversat side har 
kun bragt minimale forskelle for dagen for så vidt 
angår sværhedsgraderne, og der er ikke taget hensyn 
hertil i nogen institution. 
10.13. Det forholdsvis lave beløb pr. oversat side i 
Domstolen skyldes, at det af oversættelsespersona-
let i denne institution principielt kræves, at de har 
en juridisk uddannelse. Som følge heraf er det 
meget ofte unødvendigt at foretage en systematisk 
revision af oversættelserne, og det sker ofte, at revi­
sorerne ligeledes oversætter. Kommissionen i Lux­
embourg foretager stadig revision af samtlige tek­
ster, da det på grund af de forskelligartede emner, der 
behandles, ikke her er muligt at ansætte specialise­
rede oversættere. På den anden side må det klart 
konstateres, at oversætternes produktivitet er bety­
deligt lavere end i de andre institutioner. 
10.14. I betragtning af størrelsen af disse omkost­
ninger og for fremover at begrænse deres udvikling, 
mener Revisionsretten det absolut påkrævet, at 
institutionerne ved hjælp af klare tjenestevejlednin­
ger forsøger at nedsætte oversættelsesmængden. Det 
synes således nødvendigt at begrænse den person­
kreds, der er bemyndiget til at sende dokumenter til 
oversættelse, således at interne dokumenter ikke 
forelægges til oversættelse i kladdeform. 
En intern undersøgelse foretaget i institutionerne 
bør gøre det muligt at opstille en prioriteringsliste 
for de forskellige dokumenter, hvis oversættelse er 
tvingende nødvendig for arbejdets rigtige afvikling. 10.15. For at begrænse det produktivitetstab, der er 
konstateret ved undersøgelsen af arbejdsgangen, bør 
der tages hensyn til følgende: 
a) Det er nødvendigt, sammen med de dokumenter 
der skal oversættes, at fremsende referencedo­
kumenter, for i det omfang det er muligt, at 
undgå, at samme tekst oversættes flere gange, 
samt at oversætterne spilder tid med terminolo­
gisk efterforskningsarbejde. 
b) Det ville være ønskeligt, om der på grundlag af 
analyser kunne udarbejdes normer, som kunne 
muliggøre en hensigtsmæssig planlægning af 
oversættelserne og dermed af revisorernes og 
oversætternes arbejde. 
c) Gennem et snævrere samarbejde mellem de 
enkelte institutioners oversættelsesafdelinger, 
ville der kunne opnås en mere jævn fordeling af 
hver institutions arbejdsmængde i årets løb, 
hvilket atter ville have den ikke ringe fordel, at 
skiftende perioder med spidsbelastning og min­
dre betydelig arbejdsbyrde kunne undgås. 
10.16. Det ville ligeledes være muligt at øge pro­
duktiviteten ved at lade arbejdsdokumenter, som 
endnu drøftes internt, og såfremt dokumenternes 
formål tillader det, gå urevideret ud med en påteg­
ning herom. 
10.17. Der er under Kommissionens ledelse opret­
tet en terminologisk databank (EURODICAU-
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 97 
TOM), der skal stilles til rådighed for oversættelses-
afdelingerne i alle institutioner. Hensigten hermed 
er at nedsætte den tid, der går med terminologisk 
forskning. 
Den centrale databank, der er indrettet til formålet, 
indeholdt pr. 31. december 1981 cirka 230 000 ter­
mer, heraf 40 000 forkortelser. For at sikre den fulde 
økonomiske udnyttelse af dette system, dvs. for at 
opnå en svarprocent på ca. 70, er det nødvendigt at 
indlæse over 500 000 termer pr. officielt sprog. 
Denne målsætning bør snarest nås. Som et bidrag 
hertil kunne også det af oversætterne selv udførte 
terminologiske arbejde anvendes. 
Det er på nuværende tidspunkt de ansvarliges mål­
sætning på mellemlang sigt at give hver oversætter 
umiddelbar adgang til databanken gennem en ter­
minal. Indførelsen af dette system vil gøre det 
muligt at øge oversættelsesafdelingernes produktivi­
tet samtidig med, at der anvendes en ensartet termi­
nologi i alle institutioner. 
Revisionsretten er imidlertid klar over, at oprettel­
sen af en terminal hos hver af de medarbejdere, der 
medvirker ved oversættelsesprocessen, vil medføre 
betydelige udgifter. Det synes derfor nødvendigt på 
ny at overveje den nuværende målsætning ud fra 
ønsket om en stærkere centralisering. Det bør over­
vejes, om det ikke er muligt, at et begrænset antal 
oversættere fremsender deres terminologiske spørgs­
mål i listeform til en central, der er specialiseret på 
dette område, og som så kan indhente de ønskede 
oplysninger i trykt form hos den centrale databank 
10.18. I 1976 erhvervede Kommissionen et i De 
forenede Stater udviklet automatisk oversættelsessy-
stem (Systran), som den siden har videreudviklet 
med henblik på anvendelse inden for Fællesska­
berne. »Systran« råder allerede over en række sprog-
kombinationer og er indtil nu flere gange blevet 
anvendt forsøgsvis. Ved disse lejligheder har syste­
met klart vist sine muligheder og sine begrænsnin­
gen I betragtning af det fremskredne udviklings­
stade mener Revisionsretten, at det nu måske var 
hensigtsmæssigt at anvende »Systran« på de omra­
den den daglige oversættervirksomhed, der egner 
sig hertil, samt at foretage de nødvendige rettelser i 
systemet ud fra den således indvundne erfaring 
10.19. Efter at have konstateret »Systran's« 
begrænsning har Kommissionen foreslået Rådet at 
udvikle et nyt automatisk oversættelsessystem 
(burotra). De samlede omkostninger hertil anslås i 
øjeblikket til 16 millioner ECU. Kommissionens bestræbelser for at indføre visse automatiske over-
sættelsessystemer i oversættelsesprocessen for såle­
des på lang sigt at undgå en yderligere personalefor­
øgelse på dette område og derved reducere oversæt-
telsesomkostningerne er prisværdige. Det er imidler­
tid nødvendigt gennem en effektiv samordning og 
kontrol af de forskningsaktiviteter, der finder sted i 
forbindelse med projekterne at påse, at omkostnin­
gerne og resultaterne står i et rimeligt forhold til 
hinanden. 
Europa-Parlamentets 
lønudbetalingssystem 
10.20. I lighed med den i 1980 hos Kommissionen 
gennemførte undersøgelse har Revisionsretten for 
De europæiske Fællesskaber i 1981 undersøgt 
Europa-Parlamentets lønudbetalingssystem. Lønud­
betalingen omfatter cirka 2 400 tjenestemænd og 
midlertidigt ansatte, og de hertil svarende udgifter 
androg cirka 80 millioner ECU. I løbet af undersø­
gelsen har Revisionsretten samtidig foretaget en 
prøvelse af de beslutninger, der vedrører de ansattes 
rettigheder samt de finansielle virkninger heraf Der 
blev hertil anvendt en fremgangsmåde, der skulle 
sikre, at Retten fik indsigt i et repræsentativt udsnit. 
Svagheder ved lønudbetalingssystemet 
10.21. Undersøgelsen af lønudbetalingssystemet 
giver anledning til følgende bemærkninger: 
a) Der foretages ingen sammenligning hverken af 
lønudbetalingen fra to på hinanden følgende 
måneder eller af de ændringer, der måtte være 
indtrådt i det mellemliggende tidsrum, for der­
ved at konstatere rigtigheden af den sidste 
udbetaling. Den manglende mulighed for at 
gennemføre en sådan kontrol skyldes i vidt 
omfang, at Kommissionens computersystem 
der ligeledes benyttes af Parlamentet, har for 
ringe en kapacitet. 
b) Der findes ingen fremgangsmåde, ved hvilken 
det meddeles de anvisningsberettigede tjeneste­
grene, om den finansielle gennemførelse af 
deres beslutninger er rigtig. 
c) Den månedlige lønudbetaling finder sted, uden 
at regnskabsføreren er i besiddelse af en af 
finansinspektøren forud godkendt fuldmagt fra 
den anvisningsberettigede, hvilket er i strid med 
artikel 39 og 43 i finansforordningen 
98 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Fast godtgørelse af repræsentationsudgifter til 
tjenstlige formål 
10.22. I henhold til artikel 14 i bilag VII til vedtæg­
ten kan den tjenestemand, der på grund af de opga­
ver, der er overdraget ham, regelmæssigt har repræ­
sentationsudgifter, få tildelt en fast godtgørelse for 
disse tjenesteudlæg. Gennemførelsen af disse 
bestemmelser forudsætter: 
a) at de opgaver, der i tjenestens interesse er årsag 
til repræsentationsudgifterne, er klart define­
rede, 
b) at tjenestemanden regelmæssigt skal afholde 
disse udgifter, og 
c) at størrelsen af disse regelmæssige udgifter 
forud er fastsat ved skøn. 
På tidspunktet for undersøgelsen (maj 1981) udbe­
talte Europa-Parlamentet til 54 ansatte en månedlig 
fast godtgørelse for repræsentationsudgifter på mel­
lem 1 000 og 16 000 BFR pr. person. Disse godtgø­
relser er tildelt ansatte i alle kategorier. Blandt mod­
tagerne, der delvis har modtaget meget høje godtgø­
relser, var 11 ansatte, hvis opgaver ikke normalt 
medfører repræsentationsforpligtelser. Således har 
en faglært medhjælper (D2) modtaget et funktions­
tillæg på 12 000 BFR, og to sekretariatsoverassisten-
ter (B2) har modtaget beløb på henholdsvis 16 000 
og 15 000 BFR. I de pågældende beslutninger fra 
ansættelsesmyndigheden blev der ikke givet nogen 
begrundelse for valget af de pågældende ansatte 
eller for størrelsen af det dem tilkendte beløb. Det er 
derfor ikke muligt at vurdere, om disse beslutninger 
har den retmæssige hjemmel i vedtægten, som er 
nødvendig for at retfærdiggøre udbetalingen — på dette område — af 82 000 ECU i regnskabsåret 
1981. 
Personlige sagsakter 
10.23. Mange personlige sagsakter føres stadig 
ikke i overensstemmelse med bestemmelserne i arti­
kel 26 i vedtægten. De enkelte dokumenter er hver­
ken opført i en fortegnelse eller forsynet med fortlø­
bende numre eller klasseret fortløbende. Det er lige­
ledes konstateret, at der manglede et stort antal 
bilag, som er absolut nødvendige for at fastslå de 
ansattes rettigheder. Det bør ligeledes være muligt 
— ved at indføre en kontrolordning — til hver en 
tid at fastslå, hvem dér har haft indsigt i de person­
lige sagsakter. 
Finansinspektørens rolle 
10.24. Finansinspektøren har i flere tilfælde givet 
sin påtegning »med forbehold« eller forsynet den 
med bemærkninger. Artikel 43 i finansforordningen 
udelukker imidlertid enhver form for betinget påteg­
ning fra finansinspektørens side. Derfor har 
sådanne bemærkninger ingen indflydelse på en 
beslutnings gyldighed. 
Det blev endvidere konstateret, at finansinspektø­
rens kontrol finder sted, før den anvisningsberetti-
gede eller ansættelsesmyndigheden træffer sin 
beslutning. Kontrolfunktionen bliver således til en 
integrerende del af anvisningsfunktionen med det 
resultat, at der ikke er skabt nogen garanti hverken 
for finansinspektørens uafhængighed eller for en 
adskillelse af beføjelserne. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 99 
KAPITEL 11 
Driftsudgifter 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 11.0 
Indledning 11.1 113 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 11 ^4 og 11.5 
Kommissionen har ved at benytte inspektører til at kontrol­
lere, at stålproduktionskvoterne overholdes, tilsidesat finans­
forordningen 11.6 ug 
Møder afholdt af Europa-Parlamentets forskellige organer 
uden for de tre sædvanlige arbejdssteder 11.9 11.14 
Delegationer og presse-og informationskontorer H.15 n.22 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
11.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er følgende: 
a) Kommissionen har ved at overdrage til visse forvaltnings-
institutter og ingeniører at foretage kontrol hos jern- og 
stålvirksomheder tilsidesat finansforordningens artikel 32 
b) Personale- og arrangementsudgifter medfører en væsent­
lig stigning i omkostningerne for de møder, som parla­
mentsudvalgene og de politiske grupper afholder uden 
for de tre sædvanlige arbejdssteder 
c) Omregningskurser ved afregning af godtgørelser til med­
lemmer af Parlamentet bør ændres 
d) Revisionsbesøg på stedet hos visse af Parlamentets og 
Kommissionens delegationer og presse- og informations­
kontorer giver anledning til en række bemærkninger om 
deres forvaltning 11.6 — 11.8 
11.9 — 11.12 
11.13 og 11.14 
11.15 — 11.22 
100 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Indledning 
11.1. Driftsudgifterne omfatter de under afsnit 2 i 
Kommissionens budget og under afsnit 2 og 3 i de 
øvrige institutioners budget opførte udgifter. ger, deltagelse i de politiske gruppers sekretariatsud--
gifter, yderligere politisk virksomhed, udgifter til 
kontakt med parlamentarikere fra tredjelande) samt 
udgifter opført under samme afsnit i Domstolens 
sektion i budgettet (procesomkostninger). 
11.2. Afsnit 2 i institutionernes budget omfatter de 
udgifter, der er nødvendige til fællesskabsinstitutio­
nernes daglige drift med undtagelse af de direkte 
personaleudgifter, som afholdes under afsnit 1 
(kapitel 10 i denne beretning). Afsnit 2 omfatter 
endvidere udgifter til møder, studier, publikations-
og informationsudgifter samt diverse tilskud, herun­
ger tilskud til de eksterne organer (kapitel 12 i denne 
beretning). 
11.3. De øvrige driftsudgifter, der er taget op til 
behandling, er hovedsagelig opført under afsnit 3 i 
Europa-Parlamentets sektion i budgettet (udgifter til 
de interparlamentariske institutioner og udvalg 
inden for rammerne af konventioner og associerin-Det økonomiske og sociale Udvalgs udgifter, der er 
opført med et samlet beløb under afsnit 3 i Rådets 
sektion i budgettet, behandles hver for sig alt efter 
deres art (afsnit 1 og afsnit 2). 
Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
11.4. I tabel 11.1 gives en oversigt over de i 1981 
foretagne budgettransaktioner for hvert kapitel og 
for hver institution. 
Tabel 11.1 — Driftsbevillinger og deres udnyttelse — efter kapitel i budgettet og efter institution 
(Mio ECU) 
Budgetkapitel og institution 
(1) 
A — 
2.0 
2.1 
2.2 
2.3 
2.4 
2.5 
2.6 
2.7 
2.8 
2.9 
3.7 
lait Efter budgetkapitel 
Investering i fast ejendom, leje af fast ejendom og andre 
omkostninger i forbindelse hermed 
Udgifter til Datacentret 
Løsøre og omkostninger i forbindelse hermed 
Løbende administrative udgifter 
Udgifter til receptioner og repræsentation 
Udgifter til møder og indkaldelser 
Udgifter til studier, undersøgelser og konsultationer 
Publikations- og informationsudgifter 
Tilskud til opnåelse af balance på diverse budgetter 
Tilskud til deltagelse i udgifter 
Særlige udgifter til visse institutioner og organer 
B — Efter institution 
Parlamentet 
Rådet 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Kommissionen l) 
Domstolen 
Revisionsretten 
lait 97,2 
20,0 
18,8 
35,7 
1,5 
19,2 
14,0 
44,8 
34,8 
4,9 
6,7 
297,6 
50,5 
34,2 
7,5 
196,8 
6,1 
2,5 
297,6 103,6 
20,7 
20,3 
37,6 
1,5 
21,2 
27,0 
45,5 
43,9 
4,9 
7,1 
333,3 
55,1 
35,2 
7,5 
227,0 
6,1 
2,4 
333,3 96,5 
20,7 
18,3 
36,3 
1,3 
19,4 
25,6 
44,6 
39,8 
4,4 
6,7 
313,6 
50,3 
33,6 
7,1 
214,5 
6,0 
2,1 
313,6 85,6 
16,1 
12,4 
29,4 
0,9 
18,3 
12,0 
28,1 
39,1 
3,7 
5,6 
251,2 
38,5 
24,2 
6,1 
176,0 
4,8 
1,6 
251,2 
Herunder Publikationskontorets driftsudgifter 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 101 
11.5. De differencer, der forekommer mellem de 
oprindelige bevillinger og de endelige bevillinger, 
der er vist i tabel 11.1, skyldes overførsler i løbet af 
regnskabsåret inden for afsnit 2 i henhold til finans­
forordningens artikel 21 *), forhøjelser på 7 950 000 
ECU af bevillinger under Kommissionens afsnit 2, 
bemyndiget i henhold til ændringsbudget nr. 1 2) 
samt bemyndigelser til overførsler fra andre afsnit, 
især fra kapitlerne »formålsbestemte reserver« og 
»reserve til uforudsete udgifter« under afsnit 10. 
Tilsidesættelser af finansforordningen 
ved at Kommissionen benytter 
inspektører til at føre kontrol med, at 
stålproduktionskvoterne overholdes 
11.6. Kommissionen besluttede den 31. oktober 
1980 at anvende forvaltningsinstitutter og teknisk 
sagkyndige til i jern- og stålvirksomhederne at føre 
kontrol med, at stålproduktionskvoterne overholdes. 
Med henblik herpå fik omkring 100 sagkyndige fra 
forvaltningsinstitutter og omkring 40 teknisk sag­
kyndige i begyndelsen af november til opgave at 
udføre dette arbejde. 
Et første forpligtelsesforslag til et beløb af 
1 mio ECU blev forelagt den anvisningsberettigede 
den 11. december 1980; den 22. december 1980 gav 
finansinspektøren dette forslag påtegning, selv om 
han havde fået oplysning om, at de pågældende 
inspektører allerede gjorde tjeneste i Kommissio­
nen. Den 24. december 1980 blev det andet forplig­
telsesforslag, atter på 1 mio ECU, sendt til finansin­
spektøren, der gav sin påtegning den 31. december 
1980. Beløbet for disse to forpligtelser, nemlig 
2 mio ECU, svarede til det samlede beløb, som 
Kommissionen skyldte inspektørerne for deres 
arbejde i november og december 1980. 
Da den anvisningsberettigede i begyndelsen af 1981 
til finansinspektøren havde oversendt forskellige 
betalingsordrer for beløb, der skulle udbetales til 
inspektørerne, nægtede finansinspektøren at give 
påtegning, idet han henviste til, at det i det tilfælde 
drejede sig om tjenesteydelser, der, på det tidspunkt 
hvor de blev udført, ikke først havde været gjort til 
genstand for et forpligtelsesforslag. Kommissionen 
har ved sin beslutning af 25. marts 1981 tilsidesat 
nægtelsen af påtegning. 
») EFTL 356 af 31. 12. 1977. 
2) EFTL 305 af 26. 10. 1981. e 11.7. Kommissionens kompetente anvisningsberet-
r, tigede burde i henhold til finansforordningens arti-
f kel 32 have forelagt forpligtelsesforsl^get, inden der 
i- opstod forpligtelser over for de inspektører, der er 
0 beskæftiget, dvs. inden de blev engageret i begyn-
\, delsen af november 1980. Kommissionen har såle-
) des ved for sent at forelægge forpligtélsesforslagene 
t, klart handlet i strid med ovennævnte bestemmelse i 
g finansforordningen, eftersom der, på det tidspunkt 
da forpligtélsesforslagene blev godkendt, allerede 
forelå forpligtelser, der androg ca. 1 550 000 ECU. 
11.8. Medens finansinspektøren burde have næg­
tet at give påtegning til den anvisningsberettigedes 
uretmæssige fremgangsmåde, har han imidlertid 
godkendt forpligtélsesforslagene og således med til­
bagevirkende kraft billiget frigørelse af 2 mio ECU 
til betaling af inspektørernes tjenesteydelse. 
Møder afholdt af Europa-Parlamentets 
forskellige organer uden for de tre 
sædvanlige arbejdssteder 
11.9. Retten har foretaget en undersøgelse af 
udgifterne til de møder, som parlamentsudvalgene, 
de politiske grupper, Parlamentets præsidium og 
kvæstorerne afholder uden for Europa-Parlamentets 
tre sædvanlige arbejdssteder. I betragtning af de for­
sinkelser, der er konstateret ved bogføringen af 
udgifter, der for en stor dels vedkommende er 
afholdt i 1981, har Retten måttet tage udgangspunkt 
i møder, der afholdes i 1980. Det drejer sig om i alt 
60 møder: 11 udvalgsmøder, 47 møder i de politiske 
grupper og 2 møder med Parlamentets præsidium og 
kvæstorerne. 
11.10. For så vidt angår størrelsen af de afholdte 
udgifter har Retten måttet fastsætte omkostningerne 
for hvert møde, idet der ikke indgås en enkeltfor­
pligtelse til afholdelse af et enkelt møde, og omkost­
ningerne afholdes alt efter deres art over en række 
forskellige budgetartikler eller -konti (1004, 1170 
1301, 2000,2311,2353, 255, 3701 og 3707). De pågæl­
dende beløb har i det store og hele måttet fastsættes 
ved en opdeling uden for bogholderiet af konti og 
de foreliggende bilag eller ved et skøn over de 
afholdte udgifter. Retten har vurderet udgifterne til 
disse 60 møder til 2,1 mio ECU, hvis fordeling frem­
går af tabel 11.2. 
102 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Tabel 11.2 — Antal møder og udgifter hertil 
Mødets art 
(1) 
Parlamentsudvalg 
De politiske grupper 
Kvæstorer, præsidium og det 
udvidede præsidium 
lait Antal møder 
(2) 
11 
47 
2 
60 Samlede 
udgifter 
(i 1 000 EGU) 
(3) = 
(4) +(5) + 
(6) + (7) 
433 
(100%) 
1 655 
(100%) 
46 
(100%) 
2 134 
(100 %) Opdeling af samlede udgifter efter art (i 1 000 ECU) 
Godtgørelse til 
medlemmer 
(4) 
195 
(45,0 %) 
1 088 
(65,7 %) 
19 
(41,3%) 
1302 
(61,0 %) Rejseudgifter 
til personale 
(5) 
139 
(32,1 %), 
241 
(14,6%) 
17 
(37,0 %) 
397 
(18,6 %) Free-lance 
tolke 
(6) 
64 
(14,8%) 
141 
(8,5 %) 
7 
(15,2%) 
212 
(9,9 %) Andre møde­
udgifter 
(7) 
-35 
(8,1 %) 
185 
(11,2%) 
3 
(6,5 %) 
223 
(10,5 %) 
Nedenstående gives en oversigt over omfanget af 
Parlamentets virksomhed uden for de sædvanlige 
arbejdssteder i regnskabsåret 1980: 
— arbejdsdage: 172 
— mødernes gennemsnits-
varighed: 2,8 dage 
— tilstedeværelsesdage: ca. 2 200 
— medvirkende tjeneste­
mænd (herunder free­
lance tolke): ca. 1200, henved 
halvdelen heraf 
tolke 
11.11. Parlamentets forretningsorden (artikel 10) l) 
åbner mulighed for at udvalgene kan holde møde 
uden for de tre mødesteder 2), idet det i artikel 10 er 
bestemt, at ethvert udvalg med præsidiets tilladelse 
årligt kan afholde et eller flere møder uden for de 
sædvanlige mødesteder. 
I henhold til en præsidiebestemmelse af 19. januar 
1978 kan de politiske grupper holde to møder årligt 
uden for de sædvanlige mødesteder. Desuden er der 
adgang til at holde andre møder i medlemsstaternes 
hovedstæder i tidsrummet mellem mødeperioderne 
En delegation for hver gruppe (mindst 6 personer og 
højst 25 % af gruppen) kan som regel holde møde en gang årligt i et tredjeland, der har søgt om tilslutning 
til Fællesskabet. Hvert møde må højst strække sig 
over fire dage. 
Udgifterne til de pågældende møder omfatter godt­
gørelse af rejseomkostninger og opholdsudgifter for 
medlemmer af Parlamentet samt andre mødeom-
kostmnger (personale, mødeværelse, et hold til tolk­
ning til indtil seks sprog samt det nødvendige tekni­
ske personale). Ovennævnte godtgørelser og udgif­
ter afholdes over Parlamentets budget3). 
11.12. Når mødeudgifterne uden for de tre arbejds­
steder er højere, skyldes dette især rejseomkostnin­
gerne for det omfattende personale og andre store 
udgifter i forbindelse med afholdelsen af møderne 
(ca. 30 % af de samlede omkostninger). Revisions­
retten har for at kunne vurdere forskellen mellem 
afholdelse af et møde uden for eller på et af de tre 
') EFT C 90 af 21.4. 1981 og EFT C 93 af 9 4 1979 
(artikel 2). 
2) EFT 152 af 13. 7. 1967. Præsidiets bestemmelse af 19. januar 1978 • 
»5) Til de under punkt 1, 2, 3 og 4 nævnte møder 
giver Europa-Parlamentets sekretariat hver 
gruppe rådighed over et mødeværelse samt et 
hold for tolkning til indtil seks sprog foruden det 
tekniske personale, der er nødvendigt for en til­
fredsstillende afvikling af møderne. Parlamentet 
afholder ligeledes de udgifter, der forårsages af 
benyttelsen af disse administrative faciliteter her­
under udgifter til transport af dokumenter og 
benyttelse af tjenestekøretøjer i overensstemmelse 
med det gældende almindelige regulativ 
De nødvendige dispositioner med henblik herpå 
træffes efter forudgående skriftlig anmodning fra 
den pågældende gruppe.« 
(dok. P.E. 52074/PRÆS.). 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 103 
mødesteder foretaget en vurdering af omkostnin­
gerne ved visse møder, som om disse havde været 
afholdt på et af de sædvanlige arbejdssteder. 
Et møde i et parlamentsudvalg afholdt i Firenze 
(udgifter på 40 000 ECU) havde således kostet 
11 600 ECU mindre, hvis det havde været afholdt i 
Bruxelles). Et møde afholdt af en politisk gruppe i 
Venedig (udgifter på 124 000 ECU) var ligeledes 
langt mere bekosteligt, end hvis det havde været 
afholdt i Luxembourg eller i Strasbourg, idet merud­
giften i et af tilfældene ville have beløbet sig til så 
meget som 50 000 ECU. Det skal imidlertid bemær­
kes, at de eneste . tilfælde, hvor mødeudgifterne 
under sådanne omstændigheder er mindre, er når en 
gruppe, der for størstedelen består af medlemmer af 
samme nationalitet, mødes i hovedstaden i disse 
medlemmers hjemland. 
Omregningskurser ved afregning afrejse- og 
opholdsgodtgørelser for medlemmer af 
Parlamentet 
11.13. Undersøgelsen af udgifter til medlemmernes 
møder giver Revisionsretten anledning til at frem­
sætte følgende bemærkninger om de nærmere regler 
for udbetaling af godtgørelser til medlemmerne. I 
henhold til artikel 17 i det gældende regulativ »fast­
sættes dagpengebeløbene og rejseomkostningerne 
for medlemmerne i ERE« l). I den samme artikel er 
det bestemt, at »hvilke svingninger ERE end måtte 
blive udsat for, vil den godtgørelse, medlemmerne 
modtager i deres nationale valutaer, under ingen 
omstændigheder blive ringere end den godtgørelse, 
medlemmerne ville have oppebåret den 1. septem­
ber 1976 (status quo)« l) Godtgørelserne omregnes 
derfor i praksis til national valuta enten efter satsen 
fra 1976, eller efter den sidste kurs, der var gældende 
i ugen inden mødet, idet den højstgældende kurs 
bliver anvendt (satsen fra 1976 for de stærke valu­
taer, dagskursen for de øvrige). 
Med hensyn til virkningerne af denne bestemmelse 
skal oplyses, af fremgangsmåden med »status quo« 
har været anvendt konsekvent siden den 1. septem­
ber 1976 for BFR, DM og HFL. Denne sats har end­
videre været anvendt for betalinger i UKL fra marts 
l) Dok. PE-i-1138/ændr. (september 1980). 1980. Af tabel 11.3 ses for hver af disse valutaer 
mindste og største afvigelse mellem de anvendte 
kurser (kursen pr. 1. september 1976) og de i 1980 og 
1981 noterede kurser: 
Tabel 11.3 — Afvigelser mellem omregningskursen for ECU 
pr. 1. 6.1976 og de i 1980 og 1981 anvendte satser 
National valuta 
BFR 
DM 
HFL 
UKL Gaffel (i %) 
1980 
3,8 - 6,4 
8,3 -12,3 
4,6 - 6,4 
0,2 -13,4 1981 
2,8 - 5,2 
7,5 -14,3 
3,0 - 8,6 
5,0 -18,9 
11.14. Bestemmelsen i regulativets artikel 17 har 
haft en betydelig økonomisk virkning. Retten skøn­
ner, at en tredjedel af udgifterne, hvilket andrager i 
alt 9 163 000 ECU, afholdt i 1980 over konto 1004 
(rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med møder, 
mødeindkaldelser og dermed forbundne omkostnin­
ger) blev udbetalt i BFR, samt at betalinger i DM 
såvel som i UKL for hver af disse valutaer androg 
15 % af det samlede beløb. Tages der hensyn til 
anvendelse af satsen for 1976 og tendensen til de i 
tabel 11.3 for året 1980 angivne afvigelser, kan for­
skellen mellem godtgørelser beregnet efter »status 
quo«-reglen og det i henhold til dagskurserne fast­
satte beløb skønsmæssigt anslås til ca. 400 000 ECU. 
De i det ovenstående anførte oplysninger giver 
Revisionsretten anledning til at foreslå, at der sker 
en ændring af reglen om status quo til fastsættelse 
af godtgørelsesbeløbene. Med henblik herpå synes 
det hensigtsmæssigt at anvende dagskurser ved 
afregningen af de pågældende godtgørelser. 
Delegationer og presse- og 
informationskontorer 
11.15. Revisionsretten har som i de foregående år 
foretaget revision hos Kommissionens og Parlemen-
tets delegationer og presse- og informationskonto­
rer. Kontorernes opgaver er i første række til offent­
ligheden inden for deres område at formidle oplys­
ninger om De europæiske Fællesskaber og Fælles­
skabernes politik samt om målsætningen og forret­
ningsgangen inden for de institutioner, som de 
repræsenterer. 
104 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
11.16. Kommissionen rådede pr. 31. december 
1981 over tretten presse- og informationskontorer i 
de ti medlemslande samt i Lissabon, Madrid og 
Ankara. Samtidig opretholdt Kommissionen ni dele­
gationer i tredjelande eller ved internationale orga­
nisationen, hvoraf syv delegationer endvidere vare­
tager opgaver som presse- og informationskontor. 
Til de tretten presse- og informationskontorer er der 
knyttet fem afdelingskontorer, og en af delegatio­
nerne har endvidere et afdelingskontor. Parlamentet 
rådede på samme tidspunkt over ti presse- og 
informationskontorer i hovedstæderne i medlems­
staterne. 
Personalet på Kommissionens kontorer omfattede 
pr. 31. marts 1981 i alt 441 ansatte (200 tjeneste­
mænd og 241 lokalt ansatte). Parlamentets kontorer 
havde pr. 1. januar 1981 i alt 61 ansatte i tjeneste (53 
tjenestemænd og 8 øvrige ansatte). 
Hverken Kommissionen eller Parlamentet har udar­
bejdet opgørelser over omkostningerne til konto­
rerne. Retten har derfor selv været nødt til at opstille 
følgende skønsmæssige overslag for regnskabsåret 
1980: 
Personaleudgifter ') 
Administrationsudgifter 2) 
Udgifter i forbindelse med 
informationstjenesten 
lait Kommissionen 
11,6 
5,2 
3,6 
20,4 (Mio ECU) 
Parlamentet 
1,6 
0,6 
0,3 
2,5 
') Heri ikke medregnet rejseudgifter (budgetkonto 1301). 
l) Hen ikke medregnet udgifter til receptioner og repræsentation 
(budgetkonto 2401). Retten skal derfor foreslå, at der for fremtiden sikres 
en forsvarlig udveksling af oplysninger mellem den 
pågældende institution og kontorerne. Desuden bør 
hvert kontor råde over alle nødvendige bilag til løn-
ningsberegningen. 
11.18. I medfør af artikel 3 i protokollen vedrø­
rende De europæiske Fællesskabers privilegier og 
immuniteter er kontorerne i de ti medlemsstater fri­
taget for indirekte skatter. I syv af medlemsstaterne 
betales i praksis i første omgang merværdiafgiften 2) 
for derefter at blive tilbagebetalt i tilfælde, hvor 
afgiften eller fakturabeløbet uden afgift overstiger et 
givet mindstebeløb, der varierer fra land til land. 
Der anvendes følgende fremgangsmåde: efter for-
skudsforvaltningens regnskabsafslutning ved 
udgangen af måneden oversendes de fakturaer, der 
indeholder et refusionsberettiget afgiftsbeløb, til 
hovedkontoret, for at man der gennem de nationale 
skatte- og afgiftsmyndigheder kan foretage tilbage­
betalingen. Denne transaktion ledsages ikke af en 
forudgående postering på aktivsiden i status. 
Kontoret har følgelig ingen kontrol med de beløb, 
det har til gode. Kontoret har hverken kendskab til, 
om hovedkontoret anmoder om refusion af afgifter, 
eller nøjagtig hvilke beløb, der bliver tilbagebetalt 
af de nationale myndigheder. Dette kan eventuelt 
føre til, at det beløb, der er betalt som afgift, og det 
refunderede beløb ikke stemmer overens. 
11.19. Det blev konstateret, at der gennem hele 
regnskabsåret 1980 forekom uregelmæssigheder ved 
beregningen af overtimer for de fem lokalt ansatte, 
der i regnskabsåret var beskæftiget på Kommissio­
nens kontor i Dublin. De pågældende uregelmæs­
sigheder blev opdaget ved årets udgang som følge af 
den omstændighed, at fire af de fem ansatte angive­
ligt skulle have arbejdet nøjagtig det samme antal 
overtimer (nemlig 275 timer). 
Retten har ved revision på stedet i kontorerne i 
Dublin, Athen, Lissabon og Madrid konstateret føl­
gende forhold: 
11.17. Månedslønningerne til de af Kommissionen 
såvel som de af Parlamentet ansatte beregnes og 
udbetales af centraladministrationen *). Der foreta­
ges ingen afstemning mellem antallet af faktisk 
udbetalte lønninger og det antal ansatte, der faktisk 
er beskæftiget. Som følge af denne mangel i det 
interne kontrolsystem vil f.eks. uberettigede udbeta­
linger til personer, der ikke er ansat, ikke kunne 
opdages. Det viste sig, at de overtimer, der var betalt for, fak­
tisk aldrig havde været præsteret, og at betalingerne 
udelukkende havde til formål på uretmæssig måde 
at forøge lønningerne for de lokalt ansatte. Der er i 
alt i regnskabsåret 1980 udbetalt 3 700 IRL (5 400 
ECU) på denne måde. 
For så vidt angår regnskabsåret 1981 fik lederen af 
Dublinkontoret ved brev fra en højtstående embeds­
mand i det pågældende generaldirektorat, nemlig 
GD X, følgende besked: »... De kan efter eget valg 
»fordele« 50% af det samlede beløb fra foregå­
ende år blandt de forskellige medlemmer af Deres 
stab« 3)4). 
x) I Bruxelles for Kommissionens vedkommende, i Lu­
xembourg for Parlamentets vedkommende. 2) 1 Grækenland anvendes en omsætningsafgift. 
3) Citat oversat fra engelsk. 
4) Citat oversat til dansk fra fransk (o. a.) 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 105 
Retten erfarer gerne, hvilke forholdsregler Kommis­
sionen agter at træffe. 
11.20. Skønt de to kontorer i Dublin, der henhører 
under henholdsvis Parlamentet og Kommissionen, 
er beliggende i samme bygning, har de hver egen 
indgang. Denne opdeling, der nødvendiggør ansæt­
telsen af yderligere en portner, medfører for øjeblik­
ket en årlig ekstraudgift på ca. 9 500 IRL (13 800 
ECU). 
11.21. Parlamentet har lejet nye lokaler i Athen fra 
1. oktober 1980; lejekontrakten for de tidligere kon­
torlokaler udløb den 30. november 1981. Parlamen­
tet har således i ikke mindre end 13 måneder betalt leje for to ejendomme. De ekstraudgifter, som dette 
forhold giver anledning til, beløber sig til ca. 910 000 
DR (14 600 ECU). 
11.22. Europa-Parlamentets kontorlokaler (der 
blev lejet fra 1. oktober 1980) er i dag beliggende i 
stueetagen i den samme bygning, hvor Kommissio­
nen har lejet lokaler på anden sal (med lejekontrakt 
fra 1. september 1975). På grundlag af 529,50 DR 
(8,5 ECU) pr. m2 betaler Parlamentet et lejebeløb, 
der er mere end to gange større end den leje, der 
betales af Kommissionen, som kun betaler 260 DR 
(4,2 ECU) pr. m2 til de samme udlejere. Den 
omstændighed, at de to lejekontrakter blev indgået 
på forskellige tidspunkter, kan ikke i sig selv være 
tilstrækkelig begrundelse for den store forskel på de 
to lejebeløb. 
106 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
KAPITEL 12 
Eksterne organer 
INDHOLD Pkt. . 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 12.0 
Indledning 12.1 — 12.2 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 12.3 
Euratoms Forsyningsagentur 12.4 
Berlin-Centret og Dublin-Instituttet 12.5 
Europaskolerne 12.6 
Konklusioner 12.7 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
12.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) De af Retten i tidligere år fremsatte indvendinger har sta­
dig gyldighed 12.7 
b) Uvisheden om Euratoms Forsyningsagenturs rolle berø­
rer regnskabspolitiske spørgsmål 12.4 
c) Det interne kontrolsystem i Berlin-Centret og Dublin-
Instituttet forringes gennem overdreven brug af forskuds-
systemet 12.5 
d) Det interne kontrolsystem i Europaskolerne er stadig util­
fredsstillende 12.6 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 107 
Indledning 
12.1. Foruden revision af regnskaberne vedrørende 
alle Fællesskabernes indtægter og udgifter har Revi­
sionsretten ansvar for revision af regnskaberne 
vedrørende de af Fællesskaberne oprettede organer, 
for så vidt dette ikke er udelukket af den pågæl­
dende oprettelsesakt. I medfør heraf foretager Ret­
ten hvert år revision af følgende organer: -
a) Euratoms Forsyningsagentur 
b) Det europæiske Center for udvikling af 
Erhvervsuddannelse (Berlin-Centret) 
c) Det europæiske Institut til forbedring af Leve-
og Arbejdsvilkårene (Dublin-Instituttet) 
d) Europaskolerne (ni skoler) *) og sekretariatet for 
Europaskolernes øverste råd. 
12.2. Revisionsretten udarbejder en særskilt årsbe­
retning for hvert af disse organer og sender den til 
de respektive institutioners ledelse eller de myndig­
heder, der meddeler decharge. Dette kapitel inde­
holder et sammendrag af de vigtigste punkter i disse 
revisionsberetninger. Det understreger tillige for­
hold, som Retten specielt ønsker at henlede Kom­
missionens opmærksomhed på, idet Kommissionen 
gennem tilskud over afsnit 2 og 3 i budgettet betaler 
størstedelen af de økonomiske midler til drift af 
disse organer. Tabel 12.1 — 
Eksternt 
organ 
Euratoms For­
syningsagen­
tur 
Berlin-Centret 
Dublin-
Instituttet 
Europasko­
lerne (2) 
lait Eksterne organer — 
Anvendelse af bevillinger 
Dispo-
Bevillin-
ger(') 
1,2 
4,2 
3,8 
53,4 
62,6 Betalinger 
1,0 
3,1 
3,0 
52,0 
59,1 Fremført 
til næste 
år 
0,1 
0,7 
0,7 
0,2 
1'7 (Mio ECU) 
Bortfald 
0,1 
0,4 
0,1 
1,2 
1,8 
C) Indbefattet bevillinger for det løbende regnskabsår og fremfør­
sler fra det foregående år. 
(2) Anvendt valutakurs: 1 ECU = 40,2554 BFR (regnskaberne 
offentliggøres i belgiske francs). 
1981- og tidligere årsberetninger for Agenturet. Der 
bør i særdeleshed træffes en afgørelse i spørgsmålet 
om anvendelse af Agenturets indbetalte kapital, som 
ikke anvendes til det formål, hvortil den blev tegnet. 
Der er stadig problemer med omregning til ECU af 
Agenturets kapital og status ved årets slutning. Inve­
steringsporteføljen underkastes stadig en unødven­
dig omvurdering ved årets slutning. Agenturet har 
stadig ikke fået en finansforordning. Retten har 
imidlertid med glæde konstateret, at problemet med 
direkte bekræftelse af banksaldi nu er blevet løst. 
Oversigt over de regnskabsmæssige 
oplysninger 
12.3. Tabel 12.1 viser anvendelsen af bevillingerne 
i 1981 for hvert af de eksterne organer, for hvilket 
Revisionsretten har udarbejdet en beretning. Berlin-Centret og Dublin-Instituttet 
Euratoms Forsyningsagentur 
12.4. Den fortsatte uvished om Agenturets fremti­
dige rolle forsinker stadig løsningen af forskellige 
regnskabsmæssige problemer, der er omtalt i Rettens 
!) Europaskolerne er: Bergen, Bruxelles I, Bruxelles II 
Culnam, Karlsruhe, Luxembourg, Mol, Munchen og 12.5. I årsberetningen er der rejst en række spørgs­
mål vedrørende disse organers ledelse og regnskabs-
politik. Retten ønsker især at henlede Kommissio­
nens opmærksomhed på to spørgsmål. For det før­
ste findes der ikke hos nogen af de to organer en 
»fastboende« finansinspektør (dokumenterne sendes 
til Bruxelles til godkendelse), hvilket har ført til 
overdreven brug af forskudssystemet. For at undgå 
den deraf følgende forringelse af finansinspektørens 
rolle — han arbejder stort set ex post facto — vil 
Retten foretrække, at kontrollen udøves på stedet i 
Berlin og Dublin (om det skal ske ved at assistere et 
medlem af Kommissionens personale eller ved at 
overdrage opgaven til Centrets og Instituttets nuvæ-
108 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
rende personale må afgøres af de pågældende myn­
digheder). For det andet er begge organers regn­
skabsføring blevet kritiseret tidligere, især i Berlin, 
hvor der føres parallelle konti i DM og ECU. Retten 
finder, at der i betragtning af den store lighed mel­
lem Centret og Instituttet, for så vidt angår størrelse, 
beskaffenhed og funktion, bør anvendes ensartede 
regnskabssystemer, der rummer den størst mulige 
enkelhed i overensstemmelse med finansforordnin­
gernes krav. 
Europaskolerne 
12.6. Rettens beretning vedrørende 1980-regnska-
berne blev sendt til Det øverste Råd den 18. decem­
ber 1981. Den indeholdt især en kritik af den fort­
satte mangel på et internt kontrolsystem i skolerne 
og understregede en del svagheder i regnskabsførin­gen og forvaltningssystemerne. Retten anbefalede 
en grundig undersøgelse af lønadministrationssyste* 
merne og henviste især til spørgsmålet om databe­
handling samt anmodede indtrængende Det øverste 
Råd om at revidere skolernes finansforordninger og 
regnskabsinstrukser på en række områder. Retten 
forventer også at få meddelelse om, hvad Det øver­
ste Råd agter at foretage sig, når en uafhængig eks­
pert har forelagt sin rapport om skolernes interne 
kontrolproblemer. 
Konklusioner 
12.7. Mange af Rettens indvendinger fra de fore­
gående år har stadig gyldighed. Retten anmoder der­
for indtrængende Kommissionen og de forskellige 
forvaltningsorganer om at prioritere de anbefalede 
reformer højt. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 109 
KAPITEL 13 
Ydelse og optagelse af lån og rentegodtgørelsesordninger 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Oversigt over regnskabsmæssige oplysninger 
Bemærkninger til de regnskabsmæssige oplysninger 
Det europæiske monetære Systems (EMS) rentegodtgørelses­
ordninger 
Bemærkninger til forpligtelser og tildeling af rentegodt­
gørelse 
Lån gennem den nye fællesskabsfinansieringsordning (NIC) 
og EMS-rentegodtgørelsesordninger 
Virkningen på beskæftigelsen 13.0 
13.1 -
13.4 -
13.6 -- 13.3 
- 13.5 
- 13.8 
13.9 — 13.11 
13.12 — 13.14 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
13.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) De i Kommissionens status pr. 31. december 1981 anførte 
beløb for NIC- og Euratom-lån må præciseres 
b) Der er uoverensstemmelse mellem Kommissionens regn­
skab og Den europæiske Investeringsbanks (EIB) regn­
skab, for så vidt angår NIC-lån, bevilget i 1981 
c) Der bør tages skridt til at sikre, at der i regnskabsåret ind­
gås forpligtelse for og sker udbetaling af de samlede 
bevillinger til EMS rentegodtgørelse 
d) Kommissionen bør gøre rede for de kriterier, der anven­
des ved tildelingen af EMS rentegørelse på NIC-lån og 
EIB-lån 
e) De oplysninger EIB afgiver til Kommissionen for at fast­
slå berettigelsen til ydelse af NIC-lån og EMS rentegodt­
gørelse bør tages op til fornyet eftersyn. 13.7 
13.8 
13.9 — 13.10 
13.11 
13.12 — 13.14 
110 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Indledning 
13.1. Fællesskabets udlånsordninger, der udeluk­
kende finansieres ved lån optaget af Kommissionen 
på Fællesskabets vegne, nemlig: betalingsbalance­
lån (BB), Det europæiske Atomenergifællesskab 
(Euratom-lån) og Det nye Fællesskabsinstrument 
(NIC-lån), var stadig gældende i 1981, selv om der 
ikke blev bevilget nye lån i henhold til BB-ordnin-
gen. Oversigt over regnskabsmæssige 
oplysninger 
EMS-rentegodtgørelsesordninger 
13.4. Disponible bevillinger i 1981 til EMS-rente-
godtgørelse udgjorde 239,8 mio ECU, hvoraf 
36,8 mio ECU var bevillinger fremført fra 1980. For­
delingen af udbetalt EMS-rentegodtgørelse i 1981 
mellem medlemsstater og mellem projekter, til 
hvilke der bevilges NIC- og EIB-lån, fremgår af 
tabel 13.1. 
13.2. I 1981 og første halvdel af 1982 udarbejdede 
og færdigjorde Revisionsretten en særlig rapport om 
disse ordninger. Rapporten indeholder en undersø­
gelse af beslutningsprocessen, den regnskabsmæs­
sige styring og det eksterne revisionsansvar i forbin­
delse med disse ordninger, blandt andet i forhold til 
Den europæiske Investeringsbank (EIB). Ydelse og optagelse af lån 
13.5. Den stigende tendens i totalbeløbet for ude­
stående og optagne lån for de forskellige ordninger 
fremgår af tabel 13.2. 
13.3. Retten beskæftigede sig især med følgende 
forhold i forbindelse med 1981-regnskabsåret: 
a) Det europæiske monteære Systems (EMS) ren­
tegodtgørelsesordninger til udvalgte NIC- og 
EIB-lån til projekter i Irland og Italien 
b) Bevilgede NIC-lån 
c) Kommissionens status vedrørende udestående 
lån og optagne lån. Bemærkninger til de regnskabsmæssige 
oplysninger 
13.6. Revisionsretten ser gerne, at de regnskabs­
mæssige oplysninger i Kommissionens status og for­
valtningsregnskab ») forelægges på en konsekvent 
og sammenhængende måde og nøje afspejler den 
regnskabsmæssige stilling for ydelse og optagelse af 
lån. I denne forbindelse ønsker Retten at henlede 
opmærksomheden på to forhold i Kommissionens 
1981-regnskab, som også blev omtalt i forbindelse 
med 1980-regnskabet. 
') KOM(82)233 endelig udg., s. 319-325. 
Tabel 13.1 — Udgifter til EMS-rentegodtgørelse i 1981 
Irland 
Italien 
lait Medlems-stater Betalinger af bevillin 
EIB-lån 
(antal projekter) ger fremført fra 1980 
NIC-lån 
(antal projekter) 
36,8(13) _ 
36,8 (13) — (Mio ECU) 
Betalinger af 1981-bevilIinger 
EIB-lån 
(antal projekter) 
63,5(15) 
70,4(21) 
133,9 (36) NIC-lån 
(antal projekter) 
3,1 (2) 
15,1(7) 
18,2 (9) 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 111 
Tabel 13.2 — Udviklingen i optagelse og ydelse af lån i 1981 
Ordning 
NIC 
Euratom 
Betalingsbalance 
lait Udestående pr. 31. 12. 1980 
Ydede lån 
(1) 
482,6 
497,7 
1 013,3 
1 993,6 Optagne lån 
(2) 
490,9 
503,9 
1013,3 
2 008,1 Modtagede og udbetalte beløb i 
1981 
Ydede lån 
(3) Optagne lån 
(4) 
328,4 334,0 
357,9 360,9 
686,3 694,9 (Mio ECU) 
Udestående pr. 31. 12. 1981 
Ydede lån 
(5) • 
872,4 
886,1 
1 045,4 
2 803,9 Optagne lån 
(6) 
885,6 
901,2 
1 045,4 
2 832,2 
Kilde: Kommissionens status og forvaltningsregnskab for 1981, KOM(82) 233 endelig ude. Bind II s 319-325 
kurSUsvfngningeer og'afd'ag3'' ^ '^ ^ ^ * SUmmCn * k°l0nneme henh°ldsvis (1> + <3> °* <2> + <4> På 8rund af ECU-valuta-
Kommissionens status Sammenligning med EIB's status 
13.7. Kommissionens status pr. 31. december 1981 
viser en »difference til regulering« l), en difference 
mellem det samlede udestående beløb for ydede lån 
og det samlede udestående beløb for optagne lån i 
henhold til NIC- og Euratom-ordningerne på hen­
holdsvis 13,2 mio ECU og 9,7 mio ECU (se tabel 
13.2, kolonne (5) og (6)). 
For det første finder Retten, at udtrykket »difference 
til regulering« så afgjort er misvisende for regnska­
bernes læsere. For det andet, at forelægge disse 
beløb som »differencer« er en overforenkling af den 
faktiske stilling pr. 31. december 1981, som anført i 
regnskabet for GD XVIII (kredit og investeringer), 
dvs. den af Kommissionens tjenestegrene, der er 
ansvarlig for den regnskabsmæssige administration 
af Euratom- og NIC-ordningerne. 13.8. Retten understregede sidste år, at det er abso­
lut nødvendigt, at beløbene vedrørende NIC-lån i 
Kommissionens status og EIB's status er sammen­
lignelige, og i tilfælde af forskellige beregningsmeto­
der bør dette forklares i en note til Kommissionens 
status. Der er imidlertid igen en sådan uoverens­
stemmelse i 1981-regnskaberne. EIB's regnskab 
anfører, at der i 1981 er beviliget NIC-lån til et 
beløb af 539,8 mio ECU *), hvorimod Kommissio­
nens regnskab kun angiver 328,4 mio ECU (se 
tabel 13.2, kolonne (3)). 
Det europæiske monetære Systems 
(EMS) rentegodtgørelsesordninger 
(Kapitel 57) 
Beløbene på 13,2 mio ECU og 9,7 mio ECU er i vir­
keligheden nettoresultatet af en række kompensati­
onsfaktorer, f.eks. emissionsomkostninger til ind-
tægtsføring, skyldige og tilgodehavende renter, pro­
vision, bankindskud og overskud/underskud på for­
valtningsregnskabet. Det er derfor Rettens opfat­
telse, at enten bør det nøjagtige beløb for hver post 
fremgå af status, eller en note til status bør forklare 
opdelingen af disse nettobeløb. Bemærkninger til forpligtelser og tildeling af 
rentegodtgørelse 
Forpligtelser 
13.9. En aftale om regler for forpligtelser og beta­
ling vedrørende EMS-rentegodtgørelse blev indgået 
!) K0M(82) 233 endelig udg., s. 287. 
2) EIB's 1981-årsberetning, tabel 2, s. 24. 
112 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
mellem Kommissionen og EIB i en samarbejdsaf­
tale af 17. september 1979. Denne aftale fastsætter, 
at inden for en periode på to måneder efter under­
skrivelse af en subventioneret NIC- eller EIB-låne-
kontrakt skal EIB tilstille Kommissionen en detalje­
ret beregning for det pågældende lån, for så vidt 
angår den rentegodtgørelse, der skal betales over 
fællesskabsbudgettets artikel 570. På grundlag af 
disse oplysninger indgår Kommissionen forpligtelse 
for og betaler rentegodtgørelsen til EIB. godtgørelse og især for grundlaget for fordelingen af 
det disponible beløb (200 mio ECU pr. år) mellem 
NIC-lån og EIB-Iån. 
Lån gennem den nye 
fællesskabsfinansieringsordning(NIC) 
og EM S-rentegodtgørelser 
Indtil den 1. december 1981 havde Kommissionen 
ikke indgået forpligtelse for 50,9 mio ECU af 1981-
budgetbevillingerne. Der blev indgået forpligtelse 
for dette beløb efter at EIB havde meddelt, at seks­
ten subventionerede EIB-lånekontrakter ville blive 
underskrevet inden den 31. december 1981, selv om 
den nøjagtige beregning af rentegodtgørelsen først 
ville tilgå Kommissionen senere. Da EIB pr. 
31. december 1981 havde indgået lånekontrakter for 
kun tretten af de seksten forudsete projekter, måtte 
9,8 mio ECU af det beløb, for hvilket der var ind­
gået forpligtelse i december 1981, imidlertid bort­
falde i 1982. 
13.10 For at undgå en gentagelse af dette bevil-
lingsbortfald foreslår Retten, at Kommissionen, i 
forbindelse med EIB og andre berørte parter, tager 
de nødvendige forholdsregler for at sikre, at der ind­
gås forpligtelse for og sker udbetaling af samtlige 
budgetbevillinger til rentegodtgørelse inden for det 
pågældende regnskabsår. 
13.11. Af tabel 13.3 fremgår, at gennemsnitligt ca. 
70 % af NIC-lånene har modtaget EMS rentegodt­
gørelse, medens det for EIB-lånenes vedkommende 
drejer sig om ca. 79 %. Retten har intet belæg for en 
ensartet fremgangsmåde, som ville kunne forklare 
forskellen. Den mener derfor, at Kommissionen bør 
gøre rede for dens kriterier for tildelingen af rente-Virkningen på beskæftigelsen 
13.12. Kommissionen træffer beslutning om, 
hvilke projekter der er berettiget til NIC-lån og 
EMS-rentegodtgørelse under henvisning til de krite­
rier, der er fastsat af Rådet, især at projektet skal 
bidrage til en forbedring af beskæftigelsessituatio­
nen i den pågældende medlemsstat1). For at kunne 
træffe beslutning om denne berettigelse, modtager 
Kommissionen oplysninger om projekterne fra EIB. 
I praksis har størstedelen af disse projekter imidler­
tid allerede nydt fordel af EIB-lån, og EIB henviser 
derfor blot til eller ajourfører om nødvendigt de 
allerede fremsendte oplysninger om projekterne 
med henblik på Kommissionens2) vurdering af 
EIB-lånet. 
13.13. I 1981 var der ikke nogen angivelse af 
omfanget af projekternes direkte virkning på 
beskæftigelsen (prognose vedrørende vedvarende/ 
midlertidige arbejdspladser) i de EIB-dokumenter, 
hvorpå Kommissionen baserede sin beslutning om 
berettigelse for: 
a) syv af de ni subventionerede 3) NIC-lån, 
b) de fem ikke-subventionerede NIC-lån, 
c) elleve af de tolv subventionerede EIB-lån, dér 
blev revideret af Retten ud af i alt niogfyrre 
EIB-projekter. 
Tabel 13.3 — EIB- læn og NIC-læn, med eller uden 
rentegodtgørelse, som er givet til Irland og Italien for 
infrastrukturprojekter 1979-1981 
(A) Samlede lån: 
(B) Lån, der modtager EMS 
rentegodtgørelse: 
% W (A) EIB 
3 276,9 
2 592,7 
79,1 % (Mio ECU) 
NIC 
520,4 
365,7 
70,3 % De dokumenter, der lå til grund for EIB's lånebevil­
ling, indeholdt nøjagtige prognoser om jobskabelse i 
dets økonomiske vurdering af hvert enkelt projekt. 
Artikel 5, Rådets forordning nr. 1736/79 af 3. 8. 1979, 
EFTL200af8. 8. 1979. 
Artikel 21, stk. 2, Protokol vedrørende vedtægterne for 
EIB, EØF-traktaten. 
Subventioneret, dvs. drage fordel af EMS-rentegodt-
gørelsen på 3 %, der finansieres af fællesskabsbudget­
tet. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 113 
Disse dokumenter blev imidlertid først meddelt 
Kommissionen til orientering efter, at den havde 
truffet sin beslutning om, hvorvidt det pågældende 
projekt var berettiget til lån og rentegodtgørelse. 
13.14. Retten er af den opfattelse, at Kommissio­
nen, forud for sine beslutninger om, hvorvidt pro­
jekterne var berettigede til at få NIC-lån og/eller 
EMS-rentegodtgørelse, fra EIB burde modtage 
oplysninger om projekternes indflydelse på beskæf­tigelsen samtidig med Bankens skrivelse til Kom­
missionen om projekterne. 
Retten er videre af den opfattelse, at denne skrivelse 
fra EIB, hvis indhold i alt væsentligt er forblevet 
uændret siden 1975, burde underkastes en nyvurde­
ring. Herved bør der især tages hensyn til, hvorvidt 
de oplysninger, den indeholder, svarer til de oplys­
ninger Kommissionen har brug for, når den skal 
afgøre om et projekt er berettiget til NIC-lån eller 
EMS-rentegodtgørelse. 
114 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12:82 
KAPITEL 14 
Foranstaltninger til begrænsning af Det forenede Kongeriges 
nettobidrag til fællesskabsbudgettet 
INDHOLD Pkt. 
Oversigt over de vigtigste bemærkninger 
Indledning 
Budgetbestemmelser 
Anvendelse af finansieringsordningen 
Bemærkninger vedrørende anvendelsen af finansieringsord­
ningen 
Anvendelse af tillægsforanstaltningerne 
Bemærkninger til bevillings- og forvaltningssystemet vedrø­
rende støtte på fællesskabsplan og nationalt plan 14.0 
14.1 — 
14.3 — 
14.5 — 
14.7 
14.8 — 
14.12 — 14.2 
14.4 
14.6 
14.11 
14.14 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
14.0. De vigtigste bemærkninger i dette kapitel er: 
a) Anvendelse af finansieringsordningen medførte et valu­
tatab på 22,9 mio ECU 
b) De aktioner, der er iværksat for at gennemføre tillægsfor­
anstaltningerne, udgjorde ikke en del af selve program­
merne 14.5 — 14.7 
14.12 — 14.14 
Indledning 
14.1. Den 30. maj 1980 vedtog Rådet ordninger til 
begrænsning af Det forenede Kongeriges nettobi­
drag til fællesskabsbudgettet for regnskabsårene 
1980 og 1981. For 1980 indeholdt aftalen bestem­
melse om, at Det forenede Kongeriges nettobidrag 
skulle beregnes på grundlag af Kommissionens 
overslag (1 784 mio ECU). 1 175 mio ECU skulle 
trækkes fra dette beløb for at give et bidrag på 
609 mio ECU for 1980. Aftalen indeholdt også reg­
ler for beregning af tilbagebetaling, såfremt det fak­
tiske bidrag skulle vise sig at overstige 1 784 mio 
ECU. Ordningerne for gennemførelse af aftalen faldt i to dele, en finansieringsordning og tillægsfor-
anstaltninger. 
14.2. Finansieringsordningen skulle træde i kraft 
først. Forordning nr. 1172/76 l) som ændret ved for­
ordning nr. 2743/80 2) skulle gælde for denne ord­
ning, der svarede til den ordning, der havde været 
gældende i årene indtil 1979, men med noget for­
skellige betingelser. I henhold hertil skulle tilbageta-
lingen fastsættes ved at sammenligne det af Det for­
enede Kongerige faktisk betalte beløb med det 
') EFTL 131 af 20. 5. 1976, s. 7. 
2) EFTL 284 af 29. 10. 1980, s. 1. 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 115 
beløb, det ville have betalt, såfremt budgettet var 
blevet finansieret på grundlag af bruttonationalpro­
duktet. Tillægsforanstaltninger, i henhold til forord­
ning nr. 2744/80 l), skulle bruges til at supplere det 
beløb, der skal betales i henhold til finansierings­
ordningen, til det niveau, der er fastsat i Rådets 
beslutning. Det var også hensigten, at størstedelen 
af den forfaldne tilbagebetaling for 1980 ville blive 
betalt i begyndelsen af 1981. 
Budgetbestemmelser 
14.3. Det af Rådet vedtagne tilbagebetalingsbeløb 
for 1980, 1175mio ECU, måtte forøges til 
1 437,6 mio ECU, således at Det forenede Konge­
rige kunne inkassere sin andel af den indtægt, der 
var nødvendig for at finansiere tilbagebetalingen. 
Budgetbestemmelserne i 1980 og 1981 til gennemfø­
relse af denne del af aftalen var derfor således: svarende til 75 % af den foreløbige betaling erlægges 
i begyndelsen af det år, der følger efter ansøgningså­
ret. Derfor blev et forskud på 351 750 000 ECU 
(75 % af det under artikel 410 anførte beløb) betalt 
til Det forenede Kongerige i januar 1981. 
14.6. Anvendelsen af denne ordning var underka­
stet tre hovedbetingelser, der hver især stod i forhold 
til den pågældende medlemsstats bruttonationalpro­
dukt. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i for­
ordningen fastslog Kommissionen i oktober 1981 på 
grundlag af de relevante oplysninger for 1980-regn-
skabsåret, at en af de i forordningen indeholdte 
betingelser ikke var blevet opfyldt, da det kom til 
stykket. Som følge deraf trådte finansieringsordnin­
gen ud af kraft, og det i januar betalte forskud blev 
refunderet i december 1981. Tilbagebetalingen til 
Det forenede Kongerige skete derfor udelukkende i 
henhold til tillægsforanstaltningerne, og Kommissi­
onen fik beføjelse til at overføre hele beløbet på 
469 mio ECU, der oprindelig var opført under arti­
kel 410, til kapitel 58 (se punkt 14.8 ff). 
Kapitel 58, tillægsforanstaltninger: 
1980, endelige bevillinger 
1981, oprindelige budget 
— minus ændringsbudget 1 og 2 
— plus overførsel fra kapitel 100 
— plus overførsel fra artikel 410 
dvs. det til finansieringsordningen 
oprindeligt afsatte beløb (se 
punkt 14.5 og 14.6) 
1981, Endelige bevillinger (Mio ECU) 
193,5 
855,0 
- 79,9 
+ 150,0 
+ 469,0 
1 394,1 
Udnyttelsen af disse beløb er vist i tabel 14.1 neden­
for. 
14.4. Til sammenligning med forventningerrre, da 
aftalen blev indgået, var Det forenede Kongeriges 
faktiske nettobidrag for 1980 ca. 1 510 mio ECU, 
dvs. 275 mio mindre end anslået. Men aftalen inde­
holdt ikke bestemmelse om nedsættelse af tilbagebe­
talingen i sådanne tilfælde. Bemærkninger vedrørende anvendelsen 
af finansieringsordningen 
14.7. Den for finansieringsordningen gældende 
forordning indeholder bestemmelse om, at forskud 
bør betales til medlemsstaten i den nationale mønt­
sort omregnet fra ECU til den gennemsnitlige valu­
takurs for det år, i hvilket ansøgning blev indgivet. 
Da transaktioner skal regnskabsføres til den på 
transaktionsdatoen gældende valutakurs, måtte der 
nødvendigvis opstå valutadifferencer i Kommissio­
nens regnskab. I det pågældende tilfælde, var de 
ovenfor omtalte 1981-transkaktioner årsag til valuta­
tab på ca. 22,9 mio ECU. Dette beløb udgør en del 
af det i punkt 2.11 i denne beretning omtalte netto-
valutatab. 
Anvendelse af finansieringsordningen 
14.5. Artikel 7 i forordning nr. 1172/76 fastsætter, 
at efter anmodning fra en medlemsstat bør forskud 
') EFTL 284 af 29. 10. 1980, s. 4. Anvendelse af 
tillægsforanstaltningerne 
14.8. De nødvendige budgetbevillinger til gennem­
førelse af Rådets beslutning i 1980 og deres anven­
delse fremgår af tabel 14.1. 
116 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Tabel 14.1 — Udnyttelse af bevillingerne for 
tillægsforanstaltningerne 
Endelige bevillinger 
Forpligtelser i 1980 
Forpligtelser i 1981 
Fremførsel (ikke-automa-
tisk) til 1982 af bevillinger, 
for hvilke der ikke er 
indgået forpligtelse 
Betalingeri 1980 
Betalingeri 1981 
Fremførsel (automatisk) 
til 1982 af ikke betalte 
forpligtelser 1980-
budget 
193,5 
193,5 
174,2 
19,3 1981-
budget 
1 394,1 
1 244,1 
150,0 
1 229,1 
15,0 (Mio ECU) 
lait 
1 587,6 
i 1437,6 
150,0 
174,2 
1 248,4 
15,0 14.11. To nye beslutninger vedrørende i alt 
557 mio ECU blev vedtaget i december 1981. Den 
første (375,5 mio ECU) ændrede og supplerede alle 
forudgående beslutninger (inklusive dem fra 1980) 
ved at forhøje både det planlagte investeringsbeløb 
og den procentvise støtte, der blev fastsat til satser, 
der varierede fra 20 % af investeringen i boligbyggeri 
og projekterede fabrikker til 50% (i Nordirland 
60 %) af investeringen i veje, jernbaner og telekom­
munikation. Den anden beslutning, der blev vedta­
get i december 1981, drejede sig om vejprogrammer 
i forskellige regioner i Det forenede Kongerige; støt­
ten (181,5 mio ECU) udgør ca. 60 % af medlemssta­
tens betalinger til de pågældende investeringer i det 
nationale finansår, der løber fra 1. april 1980 til 
31. marts 1981. 
Bemærkninger til bevillings- og 
forvaltningssystemet vedrørende støtte 
på fællesskabsplan og nationalt plan 
14.9. Artikel 5, stk. 3, i forordningen indeholder 
bestemmelse om, at forskud på 90 % skal betales af 
Kommissionen, så snart der er truffet beslutning 
vedrørende de underprogrammer, der skal finansie­
res. De på denne måde foretagne betalinger i 1981 er 
sammenfattet i tabel 14.2. 14.12. I artikel 2 i forordning nr. 2744/80 fastsæt­
tes, at tillægsforanstaltninger »skal iværksættes ved 
hjælp af finansiel støtte til gennemførelse af visse 
kategorier af investeringer inden for rammerne af 
særprogrammer, der strækker sig over flere år og 
som udarbejdes af Det forenede Kongerige« 
Tabel 14.2 — Udnyttelse af disponible betalingsbevillinger i 
1981 (i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2744/80) 
Betalinger, foretaget på 
beslutningstidspunktet 
Saldobetalinger 
lait 1980 
bevillinger 
— 
19,3 
19,3 (Mio ECU) 
1981 
bevillinger 
1 160,4 
68,7 
1 229,1 
14.10. I januar og marts 1981 blev de første af en 
række beslutninger taget vedrørende udnyttelsen af 
bevillingerne for regnskabsåret, for så vidt angår et 
samlet beløb på 687,1 mio ECU. 14.13. Revision foretaget af Retten i 1981 i Nordir­
land vedrørende investeringer i boligsektoren og i 
torbindelse med landindvinding viste, at i betragt­
ning af vedtagelsesdatoen for forordningen kunne 
de investeringer, der er finansieret i den periode der 
omfattes af det nationale finansår fra april 1980 til 
marts 1981, ikke indgå i de faktiske potentielle pro­
grammer. ^ 
14.14. Programmerne angik udvælgelse af visse 
udgiftskategorier, som blev bevilget af myndighe-
?Q«ne ,oJ?et/°renede Kon8eri8e ^r finansåret 
1980-1981; det drejer sig hovedsagelig om ved­
tagne eller allerede igangværende arbejder, og de 
blev alle udarbejdet på årsbasis. Incitamentet i 
sådanne programmer for den her omhandlede peri­
ode var derfor nødvendigvis af begrænset omfang 
og først i de efterfølgende finansår vil de tildelte 
midler kunne anvendes til finansiering af nye foran­
staltninger. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 117 
Anden del 
De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 
INDHOLD Pkt. 
Indledning 15.1 _ 159 
Finansielle aspekter ved De europæiske Udviklingsfonde 15.10 — 15.17 
Den samlede udvikling 15.18 15.32 
Planlægning, finansiering, gennemførelse og forvaltning af 
projekterne 15.33 — 15.62 
Effektiviteten af EUF's interventionsforanstaltninger på 
landbrugsområdet 15.63 1571 
Svagheder ved kontrollen 15.72 15.82 
Indledning 7 skoleprojekter, til 21 mio ECU; 
15.1. Revisionsrettens vurdering af den bistand, 
der er ydet under De europæiske Udviklingsfonde, 
er i år baseret på de revisionsbesøg, som Retten har 
aflagt i Senegal, Elfenbenskysten, Lesotho, Malawi, 
Mauretanien, Togo og Benin. For så vidt angår de 
to sidste lande, er der allerede delvis foretaget en 
analyse i årsberetningen for det foregående regn­
skabsår. De følgende bemærkninger er et sammen­
drag af de konstateringer, som Retten har gjort, for 
så vidt angår lovligheden, den formelle rigtighed og 
den forsvarlige økonomiske forvaltning. De er for 
de enkelte revisionsbesøgs vedkommende nedfældet 
i en detaljeret beretning, som er fremsendt til Kom­
missionen. 
15.2. De undersøgte projekter omfatter: 
— 26 projekter inden for landbrug, opdræt, 
fiskeri og dambrug, til 181 mio ECU; 13 projekter, der omfatter kloakering og drik­
kevandsforsyning, til 49 mio ECU; 
ekstraordinær bistand og mikroprojekter, til 
6 mio ECU; 
Disse projekter beløber sig alene for EUF's vedkom­
mende til i alt 362 mio ECU, hvortil i givet fald skal 
føjes den nationale finansiering og midlerne fra 
andre, eksterne finansieringskilder. 
Rettens revision har i de 7 besøgte AVS-lande gen­
nemsnitligt omfattet 65 % af EUF's samlede finansi­
ering. Bortset fra de projekter, som er besøgt i løbet 
af 1981-1982, har Retten, for at underbygge sin argu­
mentation, i øvrigt til hensigt at benytte sig af den 
erfaring, den har erhvervet under sine tidligere revi­
sionsbesøg. 
— 5 projekter inden for industri og energiforsy­
ning, til 13 mio ECU; 
21 projekter vedrørende kommunikationsin-
frastrukturer, til 92 mio ECU; .15.3. Uanset hvor kritisk Retten i det følgende 
måtte udtale sig om visse projekter, skal den især 
fremhæve det i hovedtrækkene positive resultat, 
samt den store betydning, EUF's finansiering har 
haft for udviklingen i de pågældende lande. 
118 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
15.4. I procent er EUF's andel af den samlede 
offentlige bi- og multilaterale støtte, som er ydet til 
de besøgte lande, betragtelig. For 1978 var den på 
4,9 % af den samlede støtte til Elfenbenskysten, 9 % 
til Lesotho, 13,8 % til Togo og 22,4% til Senegal. I 
betragtning af udviklingen inden for visse sektorer 
har EUF-bistanden derfor været af altafgørende 
betydning. I Senegal har EUF således alene finansi­
eret 792 skoleklasser. EUF har finansieret ca. 10% 
af landets vejnet, som er et af de tætteste i Afrika, og 
ca. 27 % af de asfalterede veje. Den senegalesiske 
bomuldssektor, som er betydelig (over 48 000 ha i 
1978-1979), er finansieret halvt af EUF og halvt af 
den senegalesiske stat selv. I Elfenbenskysten har 
EUF finansieret beplantningen af 36 700 ha palme­
plantage af de 90 000 ha, som udgjorde den natio­
nale palmesektor i 1980, dvs. ca. 41 % af det sam­
lede program. 
15.5. Rent kvalitativt har en lang række projekter 
været en succes set ud fra et teknisk synspunkt, hvil­
ket har kunnet konstateres på projektets forskellige 
stadier: 
— under selve udførelsen af arbejdet, når det 
skrider hurtigt frem som følge af en god tilret­
telæggelse, som ved opførelsen af Nkula II-
dæmningen i Malawi; 
— for landbrugsprojekterne, når de gennemfø­
res i overensstemmelse med overflade- og 
udbytteberegningerne, som det var tilfældet 
med den senegalesiske bomuldssektor indtil 
1977; 
— på stadiet for »færdigvarer« af god kvalitet, 
hvilket forudsætter både en god indledende 
planlægning og en god udførelse, som ved 
investeringerne i jernbanestrækningen Abid-
jan-Nigeri Elfenbenskysten; 
— under driften, når flere års anvendelse 
bekræfter projektets tekniske værdi, som i til­
fælde af vejstrækningen Ziguinchor-Kolda i 
Senegal, som er i udmærket stand efter at 
have været i brug i 7 år. 
Desuden betragtes fællesskabsbistanden i reglen af 
modtagerlandene som »rundhåndet« (en væsentlig 
del af den består af ren og skær gavebistand), og 
»upolitisk«, fordi bistanden ydes uden bagtanke 
eller krav om modydelse af politisk art. Denne posi­
tive opfattelse er blevet bekræftet såvel af de lokale 
myndigheder som af medlemsstaternes repræsentan­
ter under Rettens seneste revisionsbesøg. 15.6. Revisionsretten er imidlertid med fare for at 
gentage sig selv alt for ofte tvunget til at fremsætte 
de samme bemærkninger om de projekter, som 
finansieres eller medfinansieres af EUF i disse 
lande. For at undgå at brede sig for meget, skal Ret­
ten kun nævne nogle få typiske eksempler for at 
belyse den kritik, som er fremsat, men som oftest 
kunne den med lethed have mangedobbelt eksem­
plerne. Retten skal imidlertid understrege, at den 
kritik, som er fremsat i forbindelse med enten det 
ene eller det andet projekt under dens revisionsbe­
søg på stedet i 1981, ikke er isolerede tilfælde, idet 
lignende konstateringer er gjort under tidligere revi­
sionsbesøg i andre lande, og i øvrigt er omtalt i Ret­
tens tidligere beretninger. 
15.7. Det er beklageligt, at Kommissionens tjene­
stegrene først for nylig er begyndt bedre at udnytte 
tidligere erfaringer i forbindelse med tilrettelæggel­
sen og gennemførelsen af EUF-projekterne. Med 
henblik herpå kunne det ved oprettelsen af en data­
bank over tidligere erfaringer og over de arkitektoni­
ske og tekniske normer, som skal overholdes i de 
tropiske lande, undgås, at såvel de europæiske råd­
givningskontorer, der som oftest er ubekendt med 
de lokale klimatiske, økonomiske og menneskelige 
forhold, samt de selskaber, der skal udføre arbejdet, 
og de, som er ansvarlige for tilsyn og kontrol, begår 
de samme fejl igen. En sådan bank ville desuden 
være et særdeles nyttigt hjælpemiddel for delegatio­
nerne. 
15.8. En anden ret udbredt mangel er den isole­
rede behandling af de enkelte projekter, som gen­
nemføres ved hjælp af EUF-tilskud. Projekterne kan 
teknisk set være lykkedes, uden dog i praksis at 
medføre en forbedring af den regionale eller natio­
nale velstand. Efter den almindelige opfattelse i de 
industrialiserede lande skal et »godt« projekt 
opfylde visse rentabilitetskrav og følge de mest 
avancerede normer. Projektet overlades efter færdig­
gørelsen helt og holdent til modtagerlandenes 
ansvar. En sådan opfattelse bevirker alt for ofte, at 
udstyret bliver for avanceret, og at de materialer, 
som findes på stedet, eller landets traditionelle 
metoder, som har vist deres værdi, ikke tages til­
strækkeligt i betragtning. 
Denne opfattelse kræver desuden, at modtagerlan­
dene er i stand til både at forvalte projekterne fag-
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 119 
mæssigt rigtigt og at finansiere de drifts- og vedlige­
holdelsesomkostninger, som er forbundet hermed. 
Det hænder, at EU F-projekterne hurtigt forfalder. 
Denne udvikling er uundgåelig, medmindre man 
beslutter sig for at anvende en stadig større del af 
midlerne under de kommende EUF til at sanere og 
redde tidligere EUF-projekter. Det er i den forbin­
delse med en vis ængstelse, at man må tænke på den 
7. eller den 8. EUF, som man kunne kalde rene 
»saneringsfonde«. 
15.9. Det er vigtigt at erkende, at udviklingsprojek­
terne ofte kommer ud for store vanskeligheder af 
naturbetinget eller politisk art, som er medvirkende 
til, at de vanskeligt eller slet ikke kan gennemføres, 
uden at forvalterne eller Kommissionen derfor på 
nogen måde har ansvaret herfor. Tørken er således 
den væsentligste årsag til, at visse landbrugsprojek­
ter i Sahel er slået fejl. De ansvarlige står ligeledes 
magtesløse over for problemer som ørkenens udbre­
delse eller jorderosionen. De ustabile priser på tro­
pevarer er forskellige steder årsag til alvorlige øko­
nomiske kriser, som ikke kan undgå at påvirke pro­
jekterne. Visse projekter rammes direkte eller indi­
rekte af politiske beslutninger eller politisk uro i 
andre lande. Det er vigtigt at huske disse faktorer, 
idet de gør Rettens bemærkninger nuancerede og 
sætter dem i den rette sammenhæng. med den nuværende opstilling er dét ikke 
muligt ud fra regnskaberne at vurdere, hvilket 
stadium der er nået i gennemførelsen af de 
vejledende programmer for de enkelte mod­
tagerlande, og heller ikke, om gennemførel­
sen sker i overensstemmelse med beregnin­
gerne ; 
visse posteringer kan ikke forstås korrekt 
uden forklaring. Det ville være hensigtsmæs­
sigt, om de forskellige regnskabsprincipper, 
som er anvendt, samt betydningen af visse 
oplysninger blev anført i forklarende noter, 
sådan som det siden regnskabsåret 1980 har 
været tilfældet for De europæske Fællesska­
bers driftsregnskab og status; 
de foreløbige regnskaber for regnskabsåret 
1981, som endnu en gang er ufuldstændige, 
blev først forelagt Retten den 7. maj 1982, 
mens de i henhold til finansforordningen skal 
indsendes senest den 31. marts; 
på grund af forsinkelser er Kommissionens 
regnskaber ikke til stor nytte i den daglige 
forvaltning, da de transaktioner, der blev 
foretaget i begyndelsen af regnskabsåret 
1981, først er bogført efter maj måned 1981. 
Finansielle aspekter ved De europæiske 
Udviklingsfonde 15.12. I tabel 15.1 er finanstransaktionerne i regn­
skabsåret 1981 opgjort efter foranstaltningernes art. 
Særlige bemærkninger 
Bemærkninger om de forskellige fonde 15.13. Den endelige tildeling under den 1. EUF på 
569,4 mio ECU er fuldstændig afviklet. 
Opstilling af regnskaberne og deres form 
15.10. Det bogføringssystem, der er indført for 
EUF's finansielle transaktioner, er pålideligt. Der er 
i 1981 foretaget endnu nogle forbedringer i opstillin­
gen af regnskaberne. For første gang er transaktio­
nerne vedrørende et bestemt regnskabsår således 
opført særskilt i regnskaberne og ikke blot opført i 
kumuleret form sammen med udgifterne for de fore­
gående regnskabsår. 
15.11. Der er imidlertid stadig mangler forbundet 
med gennemskueligheden af regnskaberne og fri­
sterne for indsendelsen: 15.14. Af den disponible tildeling under den 
2. EUF på 733,8 mio ECU mangler endnu 4 mio 
ECU at blive udbetalt. 38 projekter under den 
2. EUF er stadig ikke opgjort. Der er ikke registreret 
nogen betalinger de sidste to år for 18 af disse pro­
jekter. 
15.15. Af den disponible tildeling på 913,1 mio 
ECU under den 3. EUF er der endnu tilbage at 
betale 71,3 mio ECU. »The National Banana 
Board« i Somalia havde i øvrigt modtaget et forskud 
på 5,4 mio ECU, som skulle tilbagebetales den 
31. marts 1978. Da Somalia ikke kunne indfri sin 
gæld til forfaldstiden, forpligtede det sig til at 
afdrage forskuddet med 6 halvårlige ydelser fordelt 
fra januar 1980 til juli 1982. Der er foretaget en ene-
120 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
Tabel 15.1 — Finanstrarisaktioner i regnskabsåret 1981 
(Mio ECU) 
Foranstaltningernes art 
Diverse bistand 
Ekstraordinær bistand 
Rentegodtgørelse 
Lån på særlige vilkår 
Risikovillig kapital 
Stabex 
Sysmin 
I alt 1981 Finansieringsbes 
ninger 
144,5 
-0,7 
— 
5,7 
1,0 
— 
150,5 4. EUF 
lut- Betalinger 
326,6 
16,2 
2,0 
77,3 
21,0 
2,7 
445,8 5. EUF 
Finansienngsbeslut-
ninger 
278,4 
24,6 
28,8 
13,5 
60,5 
143,1 
— 
548,9 Betalinger 
6,0 
13,4 
28,8 
4,6 
143,1 
— 
195,9 
ste betaling i 1980, således at det skyldige restbeløb 
pr. 31. december 1981 andrager 4,5 mio ECU. jekter, som ikke er gjort op, er unødvendigt bun­
det af indgåede forpligtelser; 
15.16. I regnskabsåret 1981 har alle medlemssta­
terne indbetalt deres bidrag til den 4. EUF efter de i 
artikel 2 i finansforordningen fastsatte forfaldsti­
der l). For tre medlemsstaters vedkommende (Dan­
mark, Italien, Nederlandene) har forsinkelsen været 
på over to måneder, og for en fjerde medlemsstats 
vedkommende (Belgien) på seks måneder. I øvrigt 
beregnes størrelsen af de beløb, som medlemssta­
terne anmodes om at betale, stadig på et ret løst 
grundlag og er ikke baseret på tilstrækkeligt præcise 
beregninger af kontantbehovet. Kommissionen 
anførte i sin skrivelse til Rådet af 11. november 
1981, som indeholder forfaldstiderne for medlems­
staternes bidrag, at den på grund af kontienes spred­
ning havde brug for 130 mio ECU i disponible mid­
ler pr. 31. december 1981, mens det viste sig, at der 
på denne dato var 245 mio ECU til rådighed. for tre projekter overstiger de faktiske udbetalin­
ger det beløb, som var fastsat i finansieringsbe-
stemmelserne med i alt 95 065 ECU. Disse 
udbetalinger skyldes kursforskelle eller ekstra 
omkostninger, som modtagerne har pådraget 
sig, og Kommissionen bør sørge for at de pågæl­
dende beløb tilbagebetales. 
Den samlede udvikling 
Udvikling, en samlet proces 
Finansiel forvaltning af den ekstraordinære bistand 
15.17. Den finansielle forvaltning af den ekstraor­
dinære bistand, som ydes i henhold til artikel 59 i 
Lomé I-konventionén, udviser visse mangler: 
— den ekstraordinære bistand ydes i reglen til kort­
varige foranstaltninger. Af de 91 projekter, som 
er finansieret fra 1976 til 1980, er imidlertid kun 
14 afsluttet rent regnskabsmæssigt. Restbeløb, 
der andrager 11,1 mio ECU fordelt på 77 pro-
') EFTL229af20. 8. 1976, s. 9. 15.18. Projekterne må ikke kun vurderes ud fra kri­
teriet om direkte økonomisk rentabilitet. Andre 
positive kriterier er for eksempel ønsket om en 
spredning af de nationale økonomiske aktiviteter 
eller endog projektets stimulerende effekt på den 
øvrige del af økonomien. Opførelsen af hospitalet i 
Kaedi i Mauretanien (2 mio ECU) efter stedlig sæd­
vane, hvorved der systematisk anvendes lokale 
materialer, har bevirket, at der er ved at opstå en 
lokal håndværkerstand af teglbrændere, tømrere og 
murere. Denne udvikling er blevet begunstiget af, at 
det ikke-statslige organ, som udvikler disse metoder, 
også benytter dem i forbindelse med boligbyggeri, 
som ligeledes delvis finansieres af EUF. Projektet 
vedrørende fiskerihavnen i Abidjan (3,6 mio ECU) 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 121 
har medført betydelige private investeringer i havne­
området (6,5 mio ECU). 
15.19. I de fleste landbrugsprojekter følges fødeva­
reafgrøderne ikke med samme opmærksomhed som 
salgs- og eksportafgrøderne, hvilket vanskeliggør 
opfyldelsen af målsætningerne for selvforsyning 
med fødevarer. Ris- og bomuldsprojektet i 
Elfenbenskysten går ud over de mål, der er sat for 
dyrkning af bomuld (168 %), og når ikke de mål, der 
er sat for ris (51 %). I Senegal har bomulds- og korn­
projektet ligeledes slagside til fordel for bomulden. 
Skønt prisforskellen har stor indflydelse på denne 
tendens, er hovedårsagen dog, at størstedelen af 
landbrugene primært har været orienteret mod dyrk­
ningen af eksportafgrøder, og at man kun har solide 
erfaringer på dette område. 
15.20. De projekter, som tilsidesætter de sociale 
aspekter, er ikke fordrende for den samlede udvik­
ling. 
Det finansieringsforslag, der var fremsat i forbin­
delse med forsøgsprojektet vedrørende mindre 
tobaksavlere i Mzimba-området i det nordvestlige 
Malawi, omfattede ikke bevillinger til socialt udstyr, 
og investeringerne i teknisk udstyr blev foretaget^ 
uden at der var sørget for befolkningens vandforsy­
ning. Der er rent faktisk fare for, at vandforsyningen 
vil være utilstrækkelig, når antallet af avlere oversti­
ger 200 (der forventes 2 000 på længere sigt). Opfø­
relsen af en klinik er imidlertid senere blevet indar­
bejdet i programmet. 
15.21. Visse tekniske hjælpemidler såsom traktorer 
er afgjort nyttige ved stordrift, men er utilgængelige 
og alt for dyre for langt størstedelen af landbru­
gerne, mens anvendelsen af trækdyr med fordel kan 
fremmes og som »overgangsteknologi« medvirke til 
at bedre vilkårene for de landmænd, som hidtil ude­
lukkende har udført arbejdet manuelt. I Elfenbens­
kysten har anvendelsen af trækdyr haft stor succes i 
forbindelse med ris- og bomuldsprojektet (263 % af 
det anslåede areal), og i det hele taget i bomuldssek-
toren, hvor der for 20 % af det opdyrkede areals ved­
kommende anvendes trækdyr. Mens mekaniserin­
gen imidlertid ikke har haft nogen indflydelse på 
indkomsten i dette land og i denne sektor, er over­
gangen fra at udføre arbejdet manuelt til at anvende 
trækdyr et afgørende fremskridt. Havde 34,6 % af de 
bomuldsdyrkere, som udfører arbejdet manuelt, i 
1980-1981 en indtægt på 100 000 CFA.fr. *) eller der­
over, var tallet oppe på 78,4 % for de bomuldsdyr­
kere, som anvender trækdyr. På denne baggrund er 
•) »CFA francs« = »franc de la Communauté Financiére 
Afncaine« i Vestafrika og »franc de la coopération 
financiére« i Centralafrika. 
1 CFA.fr. = 0,02 FF. 
Pr. 31. december 1981, 1 ECU = 309,4 CFA.fr. det et spørgsmål, om det er klogt at centrere uddan­
nelsen af eleverne ved den nationale landbrugsskole 
i Tove i Togo, som er finansieret af EUF, om meka­
niseret landbrug, og gå forholdsvis let hen over 
uddannelsen i landbrug, hvor man anvender 
trækdyr. 
15.22. Man undgår proletarisering af arbejderne i 
de store landbrugs-industriprojekter, når planta­
gerne drives i forbindelse med landsbyer, som er lidt 
udviklede, men som desværre ofte negligeres i for­
hold til de plantager, der drives industrielt. Den 
målsætning, der er fastsat for produktionen i de 
oliepalmeplantager, der drives i tilknytning til 
landsbyer i Elfenbenskysten, er kun blevet opfyldt 
med 53% i 1978-1979 og med 72% i 1979-1980. 
Stagnationen i produktionen af palmeolie i Elfen­
benskysten indtil 1979-1980 skyldes den tilbage­
gang, der er noteret i de plantager, der drives i til­
knytning til landsbyer, og som udgør 40 % af det 
samlede produktive areal. Elfenbenskysten er imid­
lertid for nylig helt klart gået ind for, at der i de 
plantager, der drives i tilknytning til landsbyer, dyr­
kes salgsafgrøder. 
15.23. Alt for ofte inddrages den jord, som er til­
delt i forbindelse med landbrugsprojekterne, uden 
at de tidligere ejerforhold løses. Gummiplantage­
projektet i Grand-Bereby i Elfenbenskysten, som 
blev startet i 1972, og som EUF stadig finansierer, 
var årsag til, at 500 til 1 000 mennesker blev fordre­
vet. De modtog først erstatning i januar 1982. I Gor-
gol-distriktet i Mauretanien var de uløste problemer 
i forbindelse med ejerforholdet til skade både på det 
tekniske og det sociale plan. En lang række hævds-
besiddere afslog både at afstå jorden tij projektet og 
deltage som avisbrugere i projektet. De fik frataget 
brugsretten til jorden uden dog at fortabe ejendoms­
retten eller modtage erstatning. De modsatte sig 
således i lang tid projektets iværksættelse. 
Udvikling, en proces, der sker indefra 
15.24. I forbindelse med projekterne bør der tages 
hensyn til befolkningens ønsker. Der er undertiden 
122 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
mulighed for, at modtagerbefolkningen overtager 
projekterne. Gartneriprojektet i Ferkessedougou i 
Elfenbenskysten bliver både på det økonomiske og 
tekniske område snart fuldstændigt overtaget af 
landbrugene. De er udmærket organiseret i mindre 
kooperative landsbysammenslutninger, som juridisk 
set næsten er selvstændige, da optagelse af låri, mar­
kedsføring og forsyning sker i sammenslutningens 
navn og ikke i det selskabs navn, der leder projektet. 
Landbrugerne er godt på vej til at overtage finansie­
ringen af drifts- og investeringsomkostningerne, ja 
selv finansieringen af visse sociale projekter (boli­
ger, skole). 
15.25. Faglig uddannelse er uden tvivl den væsent­
ligste betingelse for at nå frem til modtagerlandenes 
egen overtagelse af projekterne, således som det er 
konstateret i forbindelse med risanlæggene ved 
Senegal-floden i Mauretanien og i forbindelse med 
projektet vedrørende vandforsyningen til landsbyer 
i Elfenbenskysten. Landsbyboerne lærte således 
hurtigt selv at vedligeholde de enkle pumper, samt 
at rense og beskytte indgangene til borehullerne. 
Den oplysningsaktivitet, de ansvarlige myndigheder 
i Elfenbenskysten har iværksat på det sundheds­
mæssige og teknologiske område, kan udbygges på 
grund af tildelingen af 200 000 ECU over den 5. 
EUF. 
Udvikling, en afbalanceret proces 
15.26. Udviklingen bør ikke føre til, at de regio­
nale forskelle bliver større. I den forbindelse har 
EUF's bidrag til at fremme udviklingen i den nord­
lige del af Elfenbenskysten, dvs. savannen, som 
økonomisk set er dårligere stillet i forhold til den 
sydlige del af landet og skovområderne, været posi­
tiv. I Elfenbenskysten har EUF nemlig ikke finansi­
eret dyrkningen af hverken kaffe eller kakao, som er 
afgrøder, der giver et stort udbytte i den nordlige 
del, men bomuld og ris, som udelukkende eller 
hovedsageligt er savanneafgrøder. I den nordlige del 
af landet har EUF finansieret gartnerier, vandforsy­
ning af landsbyer samt hospitalet i Korhogo. Gen­
nem den 5. EUF vil der blive bidraget til kloakerin­
gen af denne by. Bomuld og ris har været de vigtig­
ste midler til at forøge savanne-landbrugernes ind­
tægter. En arbejdsdag, som kun anslås til 
520 CFA.fr. ved dyrkning af majs, til 495 CFA.fr. 
ved dyrkning af jordnødder og til 450 CFA.fr. ved 
dyrkning af jams, anslås til 440-775 CFA.fr. ved 
dyrkning af ris og til 775 CFA.fr. ved dyrkning af 
bomuld. Selv om EUF har finansieret produktionen af f.eks. oliepalmer og gummitræer i kystområderne 
i den sydlige del af landet, ligger en stor del af de 
beplantede arealer i det sydvestlige område, som er 
en helt ny og meget tyndt befolket egn, og hvis 
opdyrkning er medvirkende til at skabe balance i 
Elfenbenskystens økonomi. 
15.27. Spredningen af aktiviteten kan imidlertid 
bevirke, at hver enkelt aktivitet bliver for begrænset 
og kortvarig til at kunne have virkning på længere 
sigt. De investeringer, der blev foretaget over den 
2. EUF i Atakora-regionen in Benin, lå geografisk 
set alt for spredt og omfattede for mange forskellige 
mål. De enkelte projekter nåede aldrig at komme i 
gang. Fremskridtene var således kortvarige, og 
betingelserne for, at projekterne på længere sigt 
skulle lykkes, var ikke til stede. Landbrugerne holdt 
op med at bruge gødning, da den ikke længere blev 
uddelt gratis, og fodstierne, som var beskyttet mod 
erosion, blev ødelagt af kvæget. Efter en betydelig 
udvidelse af de opdyrkede arealer og af produktio­
nen indtil 1976, befinder området sig i 1980 næsten 
på samme niveau som i 1968, da den modtog finan­
siering af den 1. EUF. Den bistand, der ydes over 
den 4. EUF, er heldigvis koncentreret om meget 
konkrete mål og skulle gerne have virkning på læn­
gere sigt (oprette vejforbindelser til området). 
Finansiering af »udstyr« eller af »aktioner« 
15.28. Har finansieringen af landbrugsprojekter 
nødvendigvis i en forholdsvis lang periode omfattet 
både udgifter til anlæg og drift, fordi disse faktorer 
inden for landbruget i længere tid ikke lader sig 
adskille, gør det samme sig gældende i andre sekto­
rer. 
15.29. Det er forståeligt, at projekter vedrørende 
kommunikationsinfrastruktur eller kloakering køres 
som rene investeringsprojekter. Alligevel er EUF i 
.stadig stigende grad nødsaget til at finansiere større 
vedligeholdelsesarbejder. Syvogtredive procent af 
det vejledende program under den 5. EUF for Togo 
er således afsat til infrastrukturprojekter, herunder 
specielt til udbedring og vedligeholdelse af eksiste­
rende veje fremfor anlæg af nye. EUF vil bidrage 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 123 
med 5 mio ECU til istandsættelse af vejen Nouak-
chott-Rosso i Mauretanien. 
15.30. Til gengæld har EUF i alle de skoleprojek­
ter, hvor Retten har aflagt besøg, kun finansieret 
råbyggeriet og udstyret og ikke selve undervisningen 
og vedligeholdelsen af bygningerne. De eneste und­
tagelser er centeret for gartneruddannelse i Ouando 
i Benin, hvor EUF har finansieret undervisningspro­
grammer for fire år, og Sainte Marie-gymnasiet i 
Abidjan, der vil blive istandsat for et restbeløb 
under den 3. EUF. 
15.31. I forbindelse med projekter inden for sund­
hedsvæsenet er det endnu vanskeligere at begrænse 
finansieringen til udelukkende at omfatte anlægsin­
vesteringerne. Dette gælder især det nationale insti­
tut for offentlig sundhed (Institut national de Santé 
publique) og hospitalet i Korhogo i Elfenbensky­
sten. Der er imidlertid konstateret en ringe udnyt­
telse af dette hospital på grund af manglende perso­
nale og materiel. I Lesotho er programmet i forbin­
delse med hospitalerne i landdistrikterne et moder­
niseringsprogram og ikke et nyskabelsesprogram. 
EUF har desuden finansieret en siden 1975 næsten 
permanent teknisk bistand til hospitalet i Noua-
chott, og det er forståeligt, når man ved, at en tredje­
del af Mauretaniens driftsbevillinger til sundheds­
væsenet går til dette hospital, og at over halvdelen 
deraf er personaleudgifter. 
15.32. Alle disse eksempler viser, at princippet om 
en finansiering af anlægsinvesteringerne alene er 
farlig, og af det i praksis ret ofte er nødvendigt også 
at finansiere driften, hvis man ønsker at undgå tab 
eller underudnyttelse af anlægsinvesteringerne. Der 
er i Lomé li-konventionen i øvrigt hjemmel for 
denne fremgangsmåde inden for visse grænser. 
Planlægning, finansiering, 
gennemførelse og forvaltning af 
projekterne 
Projekternes berettigelse 
15.33. Langt de fleste projekter er i høj grad beret­
tigede. Resultatet viser, at de enten er økonomisk 
rentable i sig selv, hvilket gælder for en lang række landbrugsprojekter, eller at de har en positiv ind­
virkning på den nationale økonomi, især vejprojek­
terne, eller at de er til direkte gavn for samfundet, 
sådan som projekterne vedrørende drikkevandsfor­
syning. 
15.34. Retten ser imidlertid ingen rimelig forkla­
ring på, at man i Mauretanien i et isoleret område, 
hvor den tekniske infrastruktur er utilstrækkelig, på 
forsøgsbasis har installeret en termodynamisk sol-
energipumpe, som koster 413 290 ECU, hvilket 
næsten svarer til prisen for ca. 50 traditionelle 
motorpumper, som kunne have overrislet 500 ha i 
stedet for de 20, som solenergipumpen kan klare. 
Denne pumpe, som kun har været i drift nogle få 
timer, da den blev installeret i 1980, ville have bety­
det årlige vedligeholdelsesomkostninger på omkring 
40 000 ECU, som langt overstiger mulighederne for 
de landbrugere, som skulle have afholdt disse udgif­
ter. 
15.35. Det var mildest talt risikabelt i 1967 at påbe­
gynde dyrkningen af avocadopærer på halyindustri-
elt plan i Elfenbenskysten, når landets manglende 
erfaring og kendskab til denne afgrøde i virkelighe­
den gjorde det til et forsøgsprojekt, som i øvrigt slog 
fuldstændig fejl. 
15.36. Der har vist sig, at det ikke var påtrængende 
nødvendigt at købe ti lastbiler som ekstraordinær 
bistand til Lesotho, idet de først blev indregistreret 
sent, nemlig 7 måneder efter leveringen. 
Mangelfulde forundersøgelser 
15.37. Den hastighed, hvormed landbrugsprojek-
terne kan gennemføres, overvurderes ofte, sådan 
som det er tilfældet med gummiplantageprojektet i 
Grand-Bereby i Elfenbenskysten, hvor det har været 
nødvendigt at nedsætte den hastighed, hvormed 
beplantningen sker fra 3 000 ha til 2 000 ha om året. 
I andre tilfælde har det endog været nødvendigt at 
begrænse ydelsen pr. ha, som i projektet vedrørende 
jordnødder til spisebrug i Senegal, hvor målet på 
1 370 kg pr. ha (første etape) og 1 400 kg pr. fil 
(anden etape), i tredje etape (1976 til 1980) blev skå­
ret ned til 800 kg pr. ha på baggrund af de indhø­
stede erfaringer. 
15.38. I andre tilfælde er det »slutresultatet«, som 
ikke er rigtigt gennemtænkt, og som svarer dårligt til 
behovene. I hønseriet i Baguida i Togo er slagte-
124 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
pladser, udrugningslokalet og foderfabrik i modstrid 
med sundhedsprincippperne placeret nær ved 
hinanden, hvilket sandsynligvis har været årsagen til 
den høje dødelighed, som er konstateret i gårdens 
bestand (85% i 1974). I auditoriet på veterinærsko­
len i Dakar er det ikke muligt som planlagt at frem­
vise film eller diapositiver, da der findes store 
åbninger til naturlig indirekte belysning, som det 
ikke er muligt at mørkelægge. Det er heller ikke 
muligt at følge en almindelig forelæsning, da der 
ikke findes skrivepulte, som man kan tage notater 
ved. 
15.39. Ud af 22 posthuse i landdistrikterne, som er 
projekteret i Lesotho, vil 4 ikke blive opført. I finan-
sieringsaftalen, som blev underskrevet den 
21. februar 1979, er stadig anført det omkostningso-
verslag, som blev udarbejdet under forundersøgelsen 
på grundlag af de priser, der var gældende i marts 
.1977 (1,5 mio ECU). Selve undersøgelsens trovær­
dighed på det tidspunkt, den blev offentliggjort, 
drages ikke i tvivl. Men da omkostningerne på 
grund af to års inflation var højere end anslået, 
burde undersøgelsen være blevet ændret på dette 
punkt, før den blev anvendt som grundlag for finan­
sieringsforslaget og finansieringsaftalen. 
15.40. Den usikkerhed, der råder i forbindelse med 
gennemførelsen af et projekt, skyldes undertiden, at 
der er indgået upræcise elle selvmodsigende kon­
trakter. I forbindelse med opførelsen af Foum-Gle-
ita-dæmningen i Mauretanien var der f.eks. ikke 
foretaget en samordning af det arbejde, som rådgiv­
ningskontoret skulle udføre, og det, virksomheden 
skulle udføre. I første etape havde man således ikke 
anmodet nogen om at udarbejde en gennemførelses­
plan. I den følgende etape blev dette arbejde pålagt 
rådgivningskontoret, mens både rådgivningskonto­
ret og virksomheden blev bedt om at udarbejde 
detailplaner, hvilket medførte en fordobling fra 0,6 
til 1,2 mio ECU af det oprindeligt aftalte beløb til 
rådgivningskontoret. 
15.41. Det er beklageligt, at Kommissionen således 
accepterer at finansiere projekter på grundlag af 
utilstrækkelige undersøgelser, og det er særlig alvor­
ligt, når svaghederne i undersøgelserne og fejlene i 
udformningen træder tydeligt frem lige fra planlæg­
ningen af projekterne. Et typisk tilfælde er vejen 
Kaedi-Kiffa i Mauretanien, som blev finansieret i 
november 1963, og hvor den tekniske tilsynsførende 
på et meget tidligt tidspunkt havde gjort opmærk­
som på den usædvanlige vejkonstruktion. Den til­
synsførende havde lige fra arbejdets påbegyndelse forudset, at denne vej ville forfalde og til sidst blive 
næsten totalt ødelagt. 
Manglende tilpasning af projektet til lokale forhold 
15.42. Mange bygningers arkitektoniske udform­
ning er ikke tilpasset klimaet i de tropiske lande, 
f.eks. de flade tage på det nationale institut for 
offentlig sundhed i Abidjan, hvor der er opstået 
utætheder som følge af skylregn. De seks mejetær­
skere, som blev leveret til Gorgol-distriktet i Maure­
tanien, kan ikke tærske de forskellige lokale sorter 
og har ikke været i anvendelse, siden de blev leveret. 
I Lesotho, i et projekt, *BASP, (Bacis Agricutural 
Services Programme), vedrørende en samlet udvik­
ling i landdistrikter, som skulle medvirke ved udvik­
lingen af landbruget, er der ikke taget hensyn til, at 
de lokale fødevarer ikke kunne konkurrere med de 
sydafrikanske fødevarer, som var frit tilgængelige på 
markedet, og til den meget store mangel på arbejds­
kraft i udviklingsområderne. 
15.43. Retten har i år til gengæld set flere hospita­
ler, som er tilpasset afrikanske skikke og lokale 
meterialer. De er således opført i ét plan i Korhogo 
(Elfenbenskysten), i Kaedi (Mauretanien), i Mango-
chi og Nsanje (Malawi). Der er i de nævnte hospita­
ler systematisk anvendt lokale materialer bortset fra 
hospitalet i Korhogo. Derimod er hospitalet i 
Nouakchott opført efter europæisk mønster, og 
aldeles uegnet. Det drejer sig således om en etage­
bygning, hvilket er i strid med de afrikanske traditi­
oner, ifølge hvilke familien til stadighed befinder sig 
hos de indlagte. En sådan etagebygning kræver ele­
vatorer, men på nuværende tidspunkt fungerer 
ingen af dem. Endelig medfører armerede beton­
konstruktioner og overflødige udsmykninger urime­
ligt høje omkostninger. 
15.44. Det er i øvrigt et spørgsmål, hvor højt disse 
hospitalscentre skal prioriteres i EUF's finansiering, 
da de er dyre, kræver avanceret udstyr, og når alt 
kommer til alt, kun er til fordel for et relativt 
begrænset og privilegeret udsnit af befolkningen i 
byerne. Mere beskedne infrastrukturer og en bedre 
fordeling over hele området kunne være til større 
gavn for landets samlede sundhedsniveau. 
15.45. Er det avancerede udstyr på hospitalerne i 
et vist omfang kritisabelt, er det det så meget mere 
på veterinærskolen i Dakar, hvor en del af udstyret 
er urimeligt dyrt og til tvivlsom nytte. Det gælder 
således et forskningsmikroskop, der kan tage bille-
31.12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 125 
der, og hvis værdi er 14 000 ECU, 72 eksplosions-
sikre neonror, som for størstedelens vedkommende 
koster 285 ECU stykket, 39 sikkerhedsrør på akku­
mulatorer, hvoraf 2 til en værdi af 2 414 og 37 til 
1 035 ECU stykket. Dette udstyr forekommer 
bestemt hverken uundværligt eller særlig vigtigt. 
Dette valg af udstyr er aldeles malplaceret, fordi de 
dyrlæger, der uddannes her, ikke har fået en dæk­
kende uddannelse, idet de ikke er forberedt på at 
klare de meget vanskeligere forhold, de skal arbejde 
under i deres respektive lande, specielt i landdistrik­
terne, hvor der intet udstyr findes, og hvor de ska.l 
udøve deres gerning efter afsluttet uddannelse. 
Utilfredsstillende sammenligning af tilbudene 
15.46. Ved tildeling af kontrakter er udtrykkene 
»de laveste tilbud« og »det økonomisk mest fordel­
agtige tilbud« ikke altid synonymer. Kriteriet »det 
økonomisk mest fordelagtige tilbud« har den brede­
ste betydning, da man kan tage forholdet mellem 
kvalitet og pris i betragtning. Det er i øvrigt det ene­
ste forskriftsmæssige kriterium, siden EUF blev 
oprettet (1. EUF: Rådets forordning nr. 5 af 2. 12 
1958«), artikel 20; 5. EUF: Lomé li-konventionen, 
artikel 1302). Kommissionen har imidlertid en ten­
dens til at vælge det laveste tilbud, især når mid­
lerne til finansieringen af projekterne er begræn­
sede. 
Det laveste tilbud for vejen Nouakchott-Rosso blev 
meget nøje beregnet, men det viste sig senere, at 
enhedspriserne var sat for lavt. Alligevel fastholdt 
EUF dem. Den kontrakt, der var indgået for 4,4 mio 
ECU, beløb sig imidlertid i den sidste ende til 
8,6 mio ECU, og halvdelen af vejen skal i dag 
istandsættes for et beløb, der er anslået til 12 mio 
ECU. 1 forbindelse med risprojekterne ved Sene­
gal-floden i Mauretanien valgte EUF, uden at tage 
hensyn til de indtrængende råd, der var blevet givet, 
de billigste motorpumper, men dermed også de' 
mindst driftsikre med en levetid, der sjældent over­
stiger 2 år. De mange uheld med pumperne begræn­
ser det overrislede areal, og afgrøderne bringes i 
fare. 
') EFTnr. 33 af 31. 12. 1958, s. 684. 2) EFTL 347 af 22. 12. 1980, s. 64. 15.47. Det er rigtigt, at det for samme ydelse er 
rimeligt at lægge tilbudsbeløbene til grund for val­
get, men sammenligningen skal ske på et rimeligt 
grundlag. Tilbudene vedrørende mejeriet i Blantyre i 
Malawi blev ikke sammenlignet på grundlag af den 
lokale valuta, som foreskrevet i de almindelige 
udbudsbetingelser (artikel 31 og 33) men på grund­
lag af ECU. Tilbudene vedrørende tilsynet med 
arbejdet med opførelsen af Foum-Gleita-dæmnin-
gen i Mauretanien er ganske vist blevet sammenlig­
net på grundlag af den lokale valuta, men på basis 
af omregningskurser, beregnet ud fra ERE eller 
europæiske valutaer, for hvilke der er anvendt for­
kerte omregningskurser, og som desuden alle afviger 
fra den kurs, der bør anvendes i henhold til finans­
forordningen. Hvis de to bedst placerede virksom­
heders tilbud var blevet omregnet korrekt, ville 
resultatet have været det omvendte. 
Manglende koordinering af fysiske og menneskelige 
ressourcer i projekterne 
15.48. I visse tilfælde er de fabrikker, som bearbej­
der landbrugsprodukter, overdimensionerede eller 
opført på et alt for tidligt tidspunkt i forhold til stør­
relsen af den produktion, der skal bearbejdes, og de 
udnyttes derfor ikke fuldt ud. Knusningskapaciteten 
i palmeolieanlæggene i Elfenbenskysten udnyttes 
kun for to tredjedeles vedkommende. I Togo er der 
ikke gennemført et landbrugsudviklingsprojekt i 
tilknytning til projektet til fremme af anvendelsen af 
trækdyr, hvorfor dette projekt er mislykkedes. 
15.49. Brugene har ikke i alle tilfælde den opti­
male størrelse. Den største svaghed ved gartneripro­
jektet i Ferkessedougou i Elfenbenskysten, som i 
øvrigt er et godt projekt, er, at jorden udnyttes i util­
strækkelig grad, da der generelt tildeles alt for store 
jordlodder i betragtning af landbrugernes arbejdska-
pacitet. Derimod er jordlodderne i forbindelse med 
risprojekterne ved Senegal-floden i Mauretanien alt 
for små (30 ar) og giver et afkast pr. familie, som 
afgjort er for lille. Det kæmpemæssige palmeprojekt 
i Elfenbenskysten (90 000 ha i 1980) har øget de 
almindelige driftsomkostninger, og regeringen søger 
i øjeblikket at afhjælpe dette forhold ved at decen­
tralisere driften gennem oprettelsen af selvstændige 
landbrugsindustrienheder. Det ser ud til, at den 
optimale størrelse af overrislede områder er 
forholdsvis beskeden. Er områderne for små, bliver 
de urentable på grund af manglende udnyttelse af 
126 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
det dyre udstyr, der stilles til rådighed; er de for 
store, bliver driften en økonomisk belastning. 
Manglende samordning af finansieringen 
15.50. De broer over Casamance-floden, som EUF 
har finansieret i Senegal for 7 mio ECU, har en 
meget begrænset betydning for forbindelsen Ziguin-
chor-Dakar, fordi der ikke findes nogen bro over 
Gambia-floden, som kun kan passeres af en færge, 
der har en lille kapacitet. Dette giver anledning til 
lange ventetider. Mange gange foretrækker chauffø­
rerne at køre en omvej på 400 km over Østsenegal. 
15.51. Det er en i princippet ønskelig losning at 
finansiere en del af de nødvendige investeringer og 
så regne med, at modtagerstaten dækker restbeløbet. 
Denne løsning kan give skuffelser, således som det 
for eksempel er sket med de brønde og de boringer, 
som EUF har finansieret i Elfenbenskysten, og 
hvoraf der i 500 tilfælde endnu ikke på nuværende 
tidspunkt er installeret pumper, fordi de lokale myn­
digheder ikke har kunnet stille de nødvendige mid­
ler til rådighed for projektet, således som de havde 
forpligtet sig til. 
15.52. Selv om en medfinansiering af flere grunde 
er anbefalelsesværdig, sker det i praksis ofte, at en 
dårlig forberedt medfinansiering giver anledning til 
en utilstrækkelig koordinering mellem de forskellige 
kapitalindskydere, hvilket er en kilde til talrige uri­
meligheder. I forbindelse med opførelsen af Foum-
Gleita-dæmningen i Mauretanien har koordinerin­
gen mellem den tyske Kreditanstalt fur Wiederauf-
bau (KFW) og Verdensbanken været den vanskelig­
ste. Forberedelsen af projektet har varet i ti år. 
Verdensbanken begyndte først at betale sit bidrag i 
november 1981, midlerne fra KFW var endnu ikke 
modtaget, da Retten foretog sit revisionsbesøg i 
februar 1982, mens midlerne fra EUF blev betalt 
allerede i oktober 1980. Det sker desuden, at visse 
kapitalindskydere forlanger, at der vælges firmaer, 
som ikke opfylder EUF's konkurrencekriterier. 
Medfinansieringen er årsag til, at der anvendes 
materialer af forskellig oprindelse, hvilket hindrer 
en rigtig udnyttelse heraf, som for eksempel ved 
gummiplantageprojektet i Grand-Bereby i El­
fenbenskysten og ved risprojekterne i Maureta­
nien (motorpumper). Uopfyldte målsætninger 
15.53. Der består et nært indbyrdes forhold mellem 
den tid, der medgår til projekternes gennemførelse, 
de omkostninger, som er forbundet hermed samt 
omfanget af opfyldte målsætninger. 
15.54. En dårlig tilpasning af finansieringen efter 
måiVcFtnirgerne forhindrer såvel opfyldelsen af 
disse mål som overholdelsen af omkostningerne. I 
henhold til det andet dæmningsprojekt i Hodh-
området i Mauretanien skulle der opføres 18 dæm­
ninger til 3,46 mio ECU, hvoraf 2,19 mio ECU 
skulle afholdes af Det europæiske Fællesskab. En 
ajourføring i 1977-1978 viste en væsentlig stigning i 
omkostningerne. Til trods for en supplerende finan­
siering fra tysk side på 1,83 mio ECU (+ 53 %) er 
der kun blevet bygget 5 dæmninger og ca. 40 mindre 
jdrddæmninger. 
Undertiden er selv den mindste mangel på finansie­
ring tilstrækkelig til mere eller mindre alvorligt at 
bringe projektets effektivitet i fare. Som følge af 
manglende vedligeholdelse, men også fordi EUF 
med vilje kun delvis havde finansieret vejen Kaedi-
Kiffa (1,5 mio ECU i stedet for 1,8 mio ECU, som 
den mauretanske regering havde anmodet om, hvil­
ket var et rimeligt skøn), er investeringen til sidst 
gået fuldstændigt tabt, da vejen ikke har kunnet 
modstå erosionen, som er forårsaget af den kraftige 
vind og de hyppige oversvømmelser i ørkendalene. 
1,5 mio ECU er således spildt. 
På skolen i Tintane i Mauretanien sad eleverne på 
cementgulvet, fordi inventaret endnu ikke var mod­
taget et år efter, at skolen var taget i brug. Såvel i 
forbindelse med denne skole som med de andre 
bygninger, som indgår i skoleprojektet, blev inven­
taret ikke bestilt over fællesskabsmidlerne af frygt 
for, at bevillingerne skulle blive opbrugt. Det er 
imidlertid sandsynligt, at der vil blive et beløb på 
185 000 ECU til overs, medens det pågældende 
udstyr var anslået til 260 000 ECU. Da de samlede 
omkostninger ved projektet androg 3,38 mio ECU, 
er det altså for at undgå en ekstra udgift på omkring 
2 %, at EUF har undladt at sikre en normal drift af 
de pågældende skoler og læreanstalter. 
15.55. Inflationen er hovedårsagen til, at store for­
sinkelser i reglen medfører overskridelser af den 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 127 
finansielle ramme. En del af vandforsyningsprojek-
tet i Lilongwe i Malawi blev afsluttet med to års for­
sinkelse, og budgettet blev overskredet med 15%. 
Der gik over to år mellem undertegnelsen af finansi-
eringsaftalen om oprettelsen af vejforbindelser samt 
vand- og elforsyning til turistkomplekset i Nouak-
chott (september 1973) og indgåelsen af kontrakten 
(januar 1976), og de samlede omkostninger til pro­
jektet steg fra de beregnede 0,9 mio ECU til 2 mio 
ECU, hvilket svarer til en fordyrelse på 122 %. 
15.56. Forsinkelserne bringer ligeledes de resulta­
ter i fare, der er opnået i forbindelse med projek­
terne. Den luftbro, som blev finansieret som nød­
hjælp for at kompensere for afbrydelsen af Malawis 
olieforsyning ad jernbane, var blevet oprettet på for­
anledning af de nationale myndigheder. Den blev 
iværksat alt for sent til på afgørende vis at kunne 
begrænse oliemangelen og kort tid før, at jernbane­
forbindelsen blev genoprettet. Af de 500 km jord­
veje, som skulle anlægges i Atakora i Benin i forbin­
delse med den 4. EUF, er der kun anlagt 100 km på 
grund af de næsten to års forsinkelse, inden arbejdet 
blev påbegyndt. Dette har bevirket en stigning i 
anlægsomkostningerne på 160%. 
15.57. Vekselvirkningerne mellem gennemførelses-
tid, omkostninger og opnåede resultater er talrige, 
og når et projekt skrider dårligt frem, er det ikke ual­
mindeligt samtidigt at kunne konstatere de tre ten­
denser: forsinkelse, overskridelse af budgettet og 
dårligt resultat. Dette er for eksempel tilfældet med 
vejen San Pedro-Issia i Elfenbenskysten, som blev 
anlagt på 64 måneder i stedet for på 33, som bereg­
net, hvilket gav anledning til en overskridelse på 
47 mio ECU i forhold til de beregnede omkostnin­
ger på 16,9 mio ECU, og som et år efter, at arbejdet 
er afsluttet, alligevel er i så dårlig stand, at den vil 
kræve istandsættelse for 25 mio ECU. stand til i tide at finansiere den nødvendige forny­
else af oliepalmerne i plantagerne. 
15.59. Det er en alvorlig fejl ved en lang række 
projekter, at de er udarbejdet, uden at der er taget 
tilstrækkeligt hensyn til de tilbagevendende vedlige­
holdelses- og driftsomkostninger, som skal bæres af 
de lokale myndigheder og bliver til en uoverkomme­
lig byrde. Det var derfor næppe nogen god idé at 
installere et centralt klimaanlæg på det nationale 
institut for offentlig sundhed (INSP) (Institut natio­
nal de la Santé publique) og på den nationale land­
brugshøjskole i Abidjan, (ENSA), (Ecole nationale 
supérieure agronomique), idet disse anlæg er dyre 
på grund af deres store elektricitetsforbrug og 
omfangsrige vedligeholdelsesomkostninger. På 
landbrugshøjskolen har anlægget længe været ude 
af drift, og på det nationale institut for offentlig 
sundhed, hvor anlægget er meget brugt, vil en 
istandsættelse medføre en overskridelse af institut­
tets driftsbudget. 
15.60. Man har bygget dæmninger i Hodhs-områ-
det i Mauretanien (6 mio ECU, hvoraf over 3 mio 
skal afholdes af EUF) uden at sørge for den nød­
vendige ledelsesstruktur på landbrugsområdet og 
uden at fastslå, hvem der skal have ansvaret for og 
føre tilsyn med dæmningerne, når de engang er fær­
dige. At projektet vedrørende samordningen af 
udviklingen i landdistrikter i Lesotho, »BASP«, var 
en fiasko skyldes til dels, at landets administrative 
og tekniske forvaltning ikke var i stand til at gen­
nemføre og påtage sig ansvaret for et så omfattende 
projekt. Projektet er i øvrigt blevet skarpt kritiseret i 
en undersøgelse, der blev finansieret af Kommissio­
nen. 
Valg af teknisk løsning og manglende hensyntagen til 
senere driftsvanskeligheder 
15.58. Mange projekter er i fare, fordi udstyret ikke 
bliver vedligeholdt. Modtagerlandene støder således 
på uovervindelige vanskeligheder ved at afholde de 
driftsomkostninger, der opstår i forbindelse med 
mange af projekterne. Dette gælder såvel visse veje 
og skoler i Togo som inventaret i grundskolerne i 
Senegal og de veje, søm er anlagt i henhold til »det 
nationale program for udvikling af landdistrikter« i 
Malawi. I Elfenbenskysten har man ikke været i 15.61. En hel del udstyr anvendes ikke, udnyttes 
ikke tilstrækkeligt eller er til stadighed i uorden på 
grund af mangel på specialuddannet lokalt perso­
nale til at sørge for vedligeholdelsen eller driften, 
samt på grund af manglende reservedele og service. 
Dette gælder forskelligt hospitalsudstyr i Nouak-
chott i Mauretanien og i Korhogo i Elfenbensky­
sten. En tredjedel af udvidelsen af hospitalet i 
Nouakchott, som er fuldt udstyret, er endnu ikke 
taget i anvendelse siden 1978 på grund af mang­
lende bevillinger og personale. Forskelligt avanceret 
udstyr på veterinærskolen i Dakar er end ikke blevet 
tilsluttet, to vejhøvle og to læssemaskiner til Atakora 
i Benin har ikke været i drift, efter de blev leveret, 
på grund af manglende oplysninger om, hvordan 
maskinerne betjenes og vedligeholdes. Da der 
mangler det nødvendige antal læger og medicinsk 
hjælpepersonale, kan hospitalet i Korhogo kun 
128 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
udnytte 50 % af sin kapacitet. For så vidt angår 
udviklingsprojektet i Mphaki-området i Lesotho, 
mangler der det nødvendige overordnede personale 
i såvel antal, som hvad kvalifikationerne angår. Der 
er derfor fare for, at dette projekt ikke kan gennem­
føres. Det kvalificerede personale fra landbrugsmi­
nisteriet er således imod at arbejde i dette fjerntlig­
gende område, og det vil blive vanskeligt at besætte 
de 33 stillinger, som var planlagt. En maskine, som 
anvendes i forbindelse med gennemførelsen af 
offentlige arbejder, kan ikke vedligeholdes på stedet 
i Malawi, da den er alt for kompliceret (vejen 
Karonga-Chiweta). 
Ledernes kvalifikationer 
15.62. Visse projekter er i fare, fordi det selskab 
eller det organ, som administrerer projektet, svigter. 
En væsentlig forudsætning for, om et projekt lykkes, 
er, at det overordnede personale, hvad enten det 
drejer sig om det tekniske eller det nationale perso­
nale, er dygtigt og tilstrækkeligt stort. Det tekniske 
personales manglende stabilitet har skadet NRDP 
(National Rural Developing Programme) i Malawi 
(personalet ankom med et års forsinkelse og blev 
skiftet fuldstændigt ud to år senere), og udviklings­
projektet i Atakora i Benin samt i det hele taget i 
Mauretanien, hvor klimaet og den afsides beliggen­
hed gør det vanskeligt at holde på et dygtigt teknisk 
personale. Til gengæld har Malawi, hvis der ses bort 
fra det ovenfor nævnte tilfælde med NRDP, forstået 
at holde fast på det tekniske personale og at drage 
den fulde nytte heraf. 
Effektiviteten af EUF's 
foranstaltninger på landbrugsområdet 
15.63. Om et landbrugsprojekt af kvalitet kan fort­
sætte med at være rentabelt, efter at EUF ikke læn­
gere deltager i projektet, afhænger ikke kun af den 
efterfølgende interne forvaltning, men også af ydre 
faktorer, hvoraf den vigtigste er den prispolitik, som 
det pågældende land følger. Kommissionen må der­
for ikke, hverken under tilrettelæggelsen eller gen­
nemførelsen af et projekt, undlade at tage denne 
faktor med i sine betragtninger på lige fod med 
andre forhold, der betinger projektets heldige 
udfald. 
Følgerne af lavprispolitikken over for producenterne 
15.64. Den væsenligste del af værditilvæksten i de 
lande, Retten har besøgt, kommer fra landbrugssek­toren, der beskræftiger størstedelen af den aktive 
befolkning. Hvis produktionsprisen under disse for­
hold gennem administrative foranstaltninger holdes 
på et lavt niveau, er det ensbetydende med, at stør­
stedelen af befolkningens indtægter holdes nede. 
15.65. Den over for producenterne fulgte lavpris­
politik har ligeledes den store ulempe, at den frata­
ger lysten til at producere. I ét land har de lave pri­
ser forårsaget et fald i produktionen af oliepalmer 
indtil 1980 (665 000 tons klaser i 1976-1977, 
563 000 tons i 1979-1980), da prisen pr. kg klaser til 
palmeproducenterne i landsbyerne i flere år og ind­
til 1981 lå fast på 10CFA.fr. I et andet land med­
førte de lave priser en stagnation i bomuldsproduk-
tionen indtil 1975 og indtil 1979 et fald i produktio­
nen i de plantager, der drives i tilknytning til 
landsbyer. Det modsatte har også været tilfældet. I 
det samme land steg bomuldsproduktionen kraftigt 
(11 000 tons i 1975, 20 000 i 1979-1980) som følge af 
stigningen i producentprisen. 
15.66. Ved den administrative prisfastsættelse 
synes der ikke at blive taget hensyn til den indbyr­
des konkurrence, der består mellem forskellige kul­
turer som følge af, at landbrugerens indtjening er 
forskellig alt efter, hvad han dyrker. I et land for­
trænges risdyrkningen på grund af konkurrence fra 
majs; ris kræver nemlig mere overrislingsvand (som 
er dyrt), og indtægten pr. ha er 38 % lavere end for 
majs (højst 935 ECU om året for ris mod 1 500 ECU 
for majs). Det samme forhold gør sig gældende i et 
andet land, hvor prisen på majs et steget mere (34 % 
over fiere etaper fra 1974-1975 til 1981-1982) end 
prisen på ris (24 % for samme periode, idet stignin­
gen først fandt sted i 1981-1982). I det samme land 
er forskellen mellem jordnøddeprisen og bomulds-
prisen — bomuldsprisen er højest — gradvis faldet 
fra 70%-100% i 1970-1971 til 20 %-30 % efter dette 
tidspunkt. Da bomuldsdyrkning er mere krævende, 
er landbrugerne begyndt at gå bort fra bomuldspro­
duktionen, som tidligere var i kraftig fremgang, og 
som igen er faldet fra 45 000 tons i 1976-1977 til 
20 000 i 1980-1981. 
15.67. De officielle priser er ofte betydeligt lavere 
end de priser, der tilbydes af de spontane markeds-
føringskæder. Dette bevirker, at produktionen ledes 
væk fra de officielle markeder og altså fra foræd­
lingsanlæggene, der som følge heraf langt fra udnyt-
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 129 
tes i fuldt omfang. I et land er landbrugsprodukter 
fra et integreret udviklingsprojekt indtil nu ikke ble­
vet markedsført på grund af de dårlige priser, pro­
jektet har tilbudt i forhold til priserne på de lokale 
markeder. Udnyttelsen af en palmeoliefabrik, belig­
gende i et andet land, var i perioden 1977-1979 kun 
på 32 % af den samlede produktionskapacitet. For 
en anden oliefabrik var udnyttelsesgraden kun på 
17% i perioden 1979-1980. Priserne på de lokale 
markeder er nemlig ofte mere fordelagtige. Prisfor­
højelsen i december 1979 medførte i øvrigt en øje­
blikkelig og massiv stigning i tilførslen til den første 
af de omtalte oliefabrikker, hvor den steg fra 
1218 tons i 1979 til 7 018 tons i det første halvår af 
1980. 
Fordelingen af indtægter eller tab mellem de berørte 
parter i landet 
15.68. Denne kritiske vurdering af prispolitikken 
har kun mening, hvis den fremsættes på baggrund af 
værditilvækstens fordeling på forskellige modtagere 
samt dens mulige anvendelse. Det er ikke tilstræk­
keligt at hæve producentpriserne for at løse proble­
met. Regeringerne har det vanskelige valg mellem 
landbrugernes, forbrugernes og statens interesser. 
Problemet bliver yderst akut for en produktion, hvis 
konkurrencedygtighed er ringe. I det tilfælde er det 
ikke et spørgsmål om at fordele overskud, men deri­
mod tab. 
15.69. Dette gælder for bomuld i et land, hvor der 
er aflagt besøg. De landbrugere, der dyrker bomuld, 
har en dagløn på 775 CFA.fr., mens dyrkningen af 
kaffe giver en dagløn på 1 450-2 120 og dyrkningen 
af kakao giver 1 180-1 765 CFA.fr. Men det er rime­
ligt at understrege, at sættes produktionsprisen på 
bomuldsfibre til 100, udgør landmandens løn 
næsten halvdelen (48), mens udbyttet af salget til 
udlandet kun udgør 73. Forskellen på 27 er et tab 
for landet, som i realiteten må betales af staten. 
15.70. De vanskeligheder, der opstår på grund af 
den manglende konkurrencedygtighed ved eksport, 
kan fuldt ud sammenlignes med dem, der opstår på 
det interne marked. Et typisk eksempel er ris, som 
flere lande, der søger at blive selvforsynende med 
fødevarer, ønsker at dyrke, selv om importeret ris er 
billigere. I et land, hvor kostprisen på ris, produceret 
i forbindelse med et nationalt projekt, er sat til 100, udgør producenternes løn 52, men denne ris sælges 
til forbrugeren til samme pris som den importerede 
ris, dvs. 75, altså med et tab for staten på 25. Kost­
prisen pr. kg ris produceret i et andet land, og trans­
porteret til den nationale havn, er på 115-135 
CFA.fr., mens importeret ris koster 60 CFA.fr. pr. kg 
leveret cif til samme havn. 
15.71. I håb om at blive selvforsynende med ris 
søgte en regering i 1973 at fremme produktionen 
kraftigt ved pludseligt at hæve producentprisen fra 
23 til 65 CFA.fr. pr. kg og ved samtidig at lægge en 
kraftig dæmper på forbruget ved at hæve detailpri­
sen fra 70 til 125 CFA.fr. pr. kg. Da, udenlandsk ris 
imidlertid blev importeret til en detailpris på 
93 CFA.fr., var en modsat tendens medvirkende til, 
at forbrugerprisen i 1977 faldt fra 125 til 100 CFA.fr. 
pr. kg. Til trods for et samtidigt fald i producentpri­
sen fra 65 til 50 CFA.fr. pr. kg lå kostprisen på nati­
onal ris stadig på 160 CFA.fr. pr. kg svarende til et 
tab på 60 CFA.fr. pr. kg, som staten betalte. Disse 
prissvingninger medførte først et fald i eksporten fra 
148 000 tons i 1973 til 1 600 tons i 1975, dernæst en 
stigning til 280 000 i 1980. Det er på denne bag­
grund, at flere regeringer til stadighed har vanskeligt 
ved at forene følgende fire krav: selvforsyning med 
hensyn til fødevarer, landbrugernes interesser, bybo­
ernes forbrugerinteresser og ligevægten i statens 
finanser. 
Mangler ved kontrollen 
15.72. Kommissionen er undertiden utilstrækkeligt 
underrettet om, hvordan projekterne forløber. Dette 
skyldes forsømmelser dels fra de lokale myndighe­
ders side, dels fra delegationernes side, og endelig 
en mangelfuld udveksling af oplysninger mellem de 
forskellige tjenestegrene i Kommissionen. 
15.73. De lokale myndigheder undlader ofte at 
fremlægge de beretninger, som de anmodes om, 
vedrørende gennemførelsen af de projekter, som 
finansieres af EUF. 
15.74. Kommissionens delegationer på stedet, i 
hvilke der foregår en ret hurtig udskiftning af perso­
nalet, og som er overbebyrdet med daglige admini­
strative opgaver, fremsender ikke altid de nødven­
dige beretninger om projekternes forløb. Når disse 
beretninger foreligger, hvilket afgjort oftest er tilfæl­
det, er de undertiden enten så tekniske og omfat-
130 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 12. 82 
tende  eller  tværtimod  så kortfattede,  at de næppe 
bidrager  til en vurdering  af projektet.  Kommissio-
nen kunne  i den  forbindelse  med  fordel  fastlægge 
retningslinjer  for delegationerne  for  udarbejdelsen 
af beretningerne,  så disse  ulemper  kan  undgås. Dette  gælder  oftalmologisk  udstyr  af japansk  oprin-
delse,  som  anvendes  dagligt  på hospitalet  i Korhogo 
i Elfenbenskystén,  pumperne  i Soumbedioune-bug-
ten i Senegal,  hvis  fællesskabsoprindelse,  som  Revi-
sionsretten  betvivler,  ikke  har  kunnet  påvises  af 
Kommissionens  tjenestegrene. 
15.75.  Dokumentsamlingerne  i centralarkiverne  i 
Kommissionens  Generaldirektorat  for Udvikling  er 
oftest  mangelfulde,  højst  sandsynligt  fordi  de for-
skellige  forvaltningsgrene  selv  ligger  inde  med  visse 
af de vigtigste  dokumenter. 
15.76.  De  projekter,  som  er under  gennemførelse, 
bliver  i reglen  tilfredsstillende  fulgt  af delegatio-
nerne.  For  de projekter,  som  ikke  længere  modtager 
finansiel  bistand  fra  EUF,  gælder  dette  imidlertid 
ikke altid,  selv  om  det  er i strid  med  artikel  31, 
stk. 4, i protokol  nr. 2 i Lomé  I-konventionen,  ifølge 
hvilken  det kræves,  at: »den  delegerede  samarbejder, 
med de nationale  myndigheder  om  en regelmæssig 
kontrol  af afsluttede  projekter.  Der  udarbejdes  en 
rapport  herom,  som  tilstilles  den  pågældende  AVS-
stat«. 15.79.  Betalingsforsinkelserne  skyldes  ofte  lang-
sommelighed  og dårlig  planlægning  af kontrollen 
inden  for de nationale  forvaltninger.  De er underti-
den til skade  for dem  selv.  Dette  gælder  »Lakeshore 
fisheries  development«-projektet  i Malawi  hvor  det 
varede  ét år, inden  delegationen  modtog  regnska-
berne,  og det gælder  for mikroprojekterne  i samme 
land,  for hvilke  EUF  endnu  ikke  har  fået  forelagt 
regnskaber  over  udgifterne,  som  andrager  148  000 
ECU.  Det  samme  gælder  ca. 45 000  ECU,  som  er 
betalt  til hospitalerne  i landdistrikterne  i Lesotho. 
Et firma,  som  havde  en fordring  på ca. 27 500  ECU 
på myndighederne  på Elfenbenskysten  for ydelser  i 
forbindelse  med  hospitalet  i Korhogo,  er nu endelig 
med 3 års forsinkelse  (1977  til 1980)  blevet  betalt 
direkte  af administrationen  i Bruxelles,  fordi  de 
lokale  myndigheder  flere  gange  helt  eller  delvis 
havde  forlagt  dokumenterne  vedrørende  betalingen. 
I februar  1981  krævede  virksomheden  stadig  ca. 
7 500  ECU  i morarenter. 
15.77.  Det  kunne  forventes,  at Kommissionen  rea-
gerede  hurtigere  og mere  konkret  for at få igangsat 
de projekter,  som  var blokeret  på grund  af alvorlige 
vanskeligheder.  Man  har  siden  1980,  efter  at der 
dengang  blev  foretaget  en undersøgelse,  været  klar 
over,  at det  var  tvingende  nødvendigt  at forstærke 
Gorgol-dæmningen  i Mauretanien  for et beløb,  som 
blev anslået  til 1,25  mio  ECU.  Da  de nødvendige 
beslutninger  ikke  blev  truffet  i rette  tid,  opstod  der 
brud  på dæmningen  i september  1981,  og da Retten 
aflagde  besøg  på stedet  i februar  1982,  var  der 
endnu  ikke  truffet  nogen  foranstaltninger.  I Soum-
bedioune-bugten  i Senegal  har kloaknettet  og tilhø-
rende  anlæg  været  færdigt  siden  midten  af 1980.  Det 
var endnu  ikke  taget  i brug,  da Retten  aflagde  besøg 
på stedet  i juni  1981,  da de senegalesiske  myndighe-
der, rådgivningskontoret,  leverandørerne  og Kom-
missionen  hver  især  havde  fralagt  sig ansvaret. 
15.78.  Fællesskabets  instanser  tillader  lejlighedsvis 
køb af importerede  materialer,  som  ikke  er af fælles-
skabsoprindelse,  uden  den  særlige  tilladelse,  som 
kræves  i henhold  til finansieringsaftalerne  (for  den 
4. og 5. EUF,  artikel  X i de generelle  bestemmelser). 15.80.  Forsinkelser  og fejl  i regnskaberne  forekom-
mer imidlertid  også  i Fællesskabernes  regnskaber. 
Næsten  2 år efter,  at der  er ydet  en ekstraordinær 
bistand  til Malawi,  er der stadig  et beløb  på 1,4 mio 
ECU,  for  hvilket  der  er indgået  forpligtelse,  men 
som ikke  er brugt,  hvilket  forhindrer,  at beløbet  kan 
anvendes  til andre  projekter.  En fejl,  som  er gået 
igen i EUF's  kvartalsbalancer  i over  2 år, giver 
samme  resultat,  når 34 662 ECU  bogføres  som  ind-
gåede  forpligtelser  til en undersøgelse  i forbindelse 
med et vejanlæg  i Mauretanien,  som  i virkeligheden 
har kostet  22 915 ECU.  I administrationen  i Bruxel-
les konstateres  der ofte  ret store  forsinkelser  i bogfø-
ringen  af udgifterne  i forbindelse  med  projekterne. 
Pr. 31. marts  1981  havde  EUF  kun  bogført  276  117 
ECU  som  udgifter  i forbindelse  med  en ekstraor-
dinær  bistand  til Senegal,  mens  de udgifter,  som  de 
nationale  myndigheder  havde  registreret,  allerede 
den 6. november  1980  beløb  sig til 930  000  ECU. 
Resultatet  er, at de midler,  der  anvendes  i forbin-
delse  med  de vejledende  programmer,  undertiden 
ansættes  alt for lavt  (tilfælde  i Lesotho). 
15.81.  Garantierne  for aftalernes  og kontrakternes 
»rigtige«  opfyldelse  er undertiden  utilstrækkelige,  da 
de ikke  giver  Kommissionen  midler  i hænde  til at 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 131 
udøve pression over for de virksomheder, som har 
misligeholdt kontrakterne. 
Undertiden eksisterer sanktionsmidlerne, men de 
anvendes ikke. For eksempel er den virksomhed, 
som skulle opføre den nationale landbrugshøjskole 
i Abidjan, af myndighederne i Elfenbenskysten 
blevet fritaget for 2/3 af de sanktioner for forsin­
kelse, som den kunne været blevet idømt, dvs. en 
eftergivelse af ca. 75 000 ECU til trods for talrige 
forbehold, som blev fremsat ved den foreløbige 
overtagelse, og som virksomheden, der allerede var 
forsinket, var 3 år om at ophæve.' 
Pumpen i N'Gorel Guidal i Mauretanien er et 
eksempel, hvor begge forhold gør sig gældende. 
1. Utilstrækkelige garantier: 
Kontrakten om levering og opstilling af solpum­
pen indeholder ingen bestemmelser om mini-
mumslevetid og -driftssikkerhed som betingelse 
for at den foreløbige overdragelse, og især den 
endelige overdragelse, kan finde sted. Det var 
særdeles vigtigt at fastsætte sådanne betingelser, 
da det ifølge Kommissionen selv drejede sig om 
et eksperimentalprojekt. 
2. Stillede garantier, som ikke er krævet opfyldt: 
— Den foreløbige overdragelse fandt sted den 
11. juli 1980, skønt det ikke var bevist, at 
pumpen var levedygtig og driftsikker (den 
har alt i alt kun fungeret i nogle få timer); 
ud over de normale følger indebar den fore­
løbige overdragelse, at sikkerheden for for­
skuddet på 30 % af kontraktsummen faldt 
bort, fordi datoen for den foreløbige over­
dragelse ifølge kautionsdokumentet var den 
sidste dag, hvor bankforpligtelsen var 
gældende. 
— Ved den foreløbige overdragelse blev der, 
på trods af bestemmelse herom i kontrak­
ten, ikke stillet sikkerhed for tilbagebetalin­
gen af en henlæggelse på 10 % af kontrakt­
summen. 
— Da den endelige overdragelse ikke fandt 
sted, blev restbeløbet betalt den 9. juli 1981, dvs. et år efter den foreløbige overdragelse, 
hvorved Kommissionen mistede sin sidste 
sikkerhed. Da Retten aflagde besøg på ste­
det i februar 1982, fungerede pumpen imid­
lertid stadigvæk ikke. 
15.82. Det nuværende forhold mellem Kommissio­
nen og Den europæiske Investeringsbank, for så 
vidt angår forvaltningen af risikovillig kapital, lån 
på særlige vilkår og rentegodtgørelse, bør tages op 
til fornyet overvejelse. Ethvert mandat indebærer, at 
mandanten fører et vist opsyn med, at mandataren 
opfylder sit mandat. De oplysninger, som Kommis­
sionen modtager fra EIB om de projekter, den 
finansierer på EUF's vegne, er umådeligt spar­
somme. Dette gælder for projektet til fremstilling af 
solfangere og olietanke, som i 1979 blev finansieret i 
Senegal ved hjælp af et betinget lån på 500 000 
ECU (risikovillig kapital). De sagsakter, som Retten 
har modtaget fra Kommissionen, indeholder kun en 
summarisk beskrivelse af projektet, som givet oven­
for, data og dato for indgåelse af låneaftalen, samt 
omtale af en første anmodning om bidrag på 
250 000 ECU, som blev betalt den 19. september 
1980. 
I det omfang, Kommissionen af EIB hverken for­
langer eller modtager de oplysninger og bilag, som 
er nødvendige for at kunne foretage en seriøs vurde­
ring af forvaltningen af Fællesskabernes midler, 
som den har fået overdraget ved mandat, skal Revi­
sionsretten, ligesom den gjorde i sin foregående års­
beretning (1980 J), pkt. 14.14 - 14.16) kraftigt under­
strege, at den ikke er i stand til at udføre det hverv, 
den har fået pålagt i henhold til traktaterne, og som 
indebærer, at den »reviderer samtlige Fællesskabets 
indtægter og udgifter«. 
Ifølge oplysninger fra Kommissionen, er Kommissi­
onen og Banken, for at imødekomme Rettens hen­
stillinger, blevet enige om, at Bankens rapporter om 
udførelsen af de mandater, den er blevet pålagt, for 
fremtiden skal være mere omfattende. Erfaringen vil 
vise, om Retten på grundlag af det materiale, den vil 
få forelagt, vil kunne sætte dechargemyndigheden i 
stand til at udøve dens kontrolbeføjelse over et vig­
tigt område af Fællesskabets udgifter. 
') EFTC 344 af 31. 12. 1981. 

31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 133 
BILAG I 
Ansvarsfordeling blandt Revisionsrettens medlemmer pr. 30. november 1982 
a) Generelt ansvar for gennemførelsen af Rettens beslutninger og for en forsvarlig for- Pierrre LELONG 
valtning af Rettens forskellige aktiviteter og af dens afdelinger; Formand 
Rettens sekretariat, herunder Rettens forretningsorden og interne forskrifter 
b) Forbindelsen med de øvrige fællesskabsinstitutioner, de nationale revisionsorganer og 
andre kontrolorganer. Public relations i al almindelighed 
c) Arbejdsprogrammet og koordinering af revisionsbesøg i medlemsstaterne 
d) Den juridiske tjeneste 
e) Ansættelsesmyndigheden i overensstemmelse med Vedtægten for tjenestemænd og 
øvrige ansatte i De europæiske Fællesskaber 
a) Arbejdsmetoder og videreuddannelse André MIDDELHOEK 
b) Studier 
c) Redigering af årsberetningen og andre beretninger 
d) Fællesskabets regnskabssystemer 
e) Status 
0 Långivning og låntagning (med undtagelse af de bankmæssige aspekter) 
a) Forvaltning af Rettens personale og administration Georges VITALIS 
b) Rettens budget og regnskabsføring 
c) Oversættelsesafdelingen 
d) Kontoret i Bruxelles 
e) Dokumentation og arkiver 
Revision af AI, AXT„T^T 
Aldo ANGIOI 
a) Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (udviklingssektionen) 
b) Den europæiske Fond for Regionaludvikling 
134 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
Revision af 
Paul GAUDY 
a) Det europæiske Kul-og Stålfællesskab 
b) Den europæiske Socialfond og hermed beslægtede udgifter 
c) Bankmæssige aspekter ved långivning og låntagning 
Revision af 
Arne K. JOHANSEN 
Egne indtægter 
Revision af 
Albert LEICHT 
i'SSZæ^ °8 drif,SUd8ifter> hemnder ™**™*°*™. P-e- og 
Revision af 
. Marcel MART 
^:U:Z^Z^S!T); SamarbeJde med ikk—lerede LiMings-
b) Fødevarehjælp 
Revision af 
r. Michael N. MURPHY 
Den europætske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (garantisektionen) 
Revision af 
. ,,, .. Sir Norman PRICE 
a) Udgifter til forskning og investering, energi og industri 
b) Eksterne institutioner (herunder tilskud) 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 135 
BILAG II 
Beretninger og udtalelser vedtaget af Revisionsretten 
I overensstemmelse med traktaterne påhviler det Revisi­
onsretten at udarbejde en årsberetning. I henhold til trakta­
terne og gældende forordninger påhviler det endvidere 
Retten at udarbejde årsberetninger for visse af Fællesska­
bets organer og aktiviteter. Retten kan desuden i medfør af 
traktaterne og på begæring fra en af Fællesskabets institu­tioner fremkomme med bemærkninger til særlige spørgs­
mål og afgive udtalelser. I nedenstående fortegnelse næv­
nes de af Retten vedtagne beretninger og udtalelser for den 
femårsperiode, der afsluttes den 30. november 1982; de der 
er vedtaget mellem den 1. januar 1982 og den 30. novem­
ber 1982 er mærket med en asterisk (*). 
Titel 
Udtalelse om: 
• Ændringsforslag til Rådets forordning om anvendelse af afgørel­
sen af 21. april 1970 angående udskiftning af medlemsstaternes 
finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter hidrøren­
de fra merværdiafgiften 
• Ændringsforslag til Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) 
om gennemførelsen af afgørelsen af 21. april 1970 angående ud­
skiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesska­
bernes egne indtægter 
Udtalelse om forslag til finansforordning for EUGFL, garantisektio­
nen, for 1967/68 til 1970 
Beretning om 1977-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 
Udtalelse om forslag til forordning om gennemførelse af bestemmel­
serne i protokol nr. 1 til samarbejdsaftalerne med Algeriet, Marokko, 
Tunesien, Egypten, Libanon, Jordan og Syrien samt i finansproto­
kollerne, der er indgået med Malta og Cypern. 
Udtalelse om forslag til forordning om gennemførelse af de finans­
protokoller, der er indgået med Grækenland, Tyrkiet og Portugal. 
Udtalelse om: 
• Udkast til finansforordning til ændring af finansforordningen af 
25. april 1973 verdrørende De europæiske Fællesskabers almin­
delige budget 
— Udtalelse fra Revisionsretten om finansforordningen af 21. de­
cember 1977 vedrørende De europæiske Fællesskabers alminde­
lige budget (Den officielle og endelige titel, hvorunder udtalel­
serne er afgivet) 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1976 Vedtaget den: Offentliggørelse 
9. december 1977 
13. april 1978 
25. april 1978 Ikke offentliggjort 
EFTC139 
af 5. 6. 1979, 
s. 18 
Ikke offentliggjort 
23. maj 1978 
23. maj 1978 EFTC 139 
af 5. 6. 1979, 
s. 19 
EFTC 139 
af 5. 6. 1979, 
s. 18 
— deludtalelse vedtaget EFTC 139 
den 16./17. november af 5. 6. 1979, 
1977 s. 20 
— endelig udtalelse 
31. maj 1978 
8. juni 1978 Ikke offentliggjort 
Beretning om 1977-regnskabet for Det europæiske Institut til forbe­
dring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 8. juni 1978 Ikke offentliggjort 
136 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
Titel Vedtaget den: Offentligørelse 
Udtalelse om Rådets forslag til forordning (EKSF, EØF, Euratbm) 
om anvendelse af den europæiske regningsenhed (ERE) i de af De 
europæiske Fællesskabers institutioner vedtagne retsakter 15.juni 1978 EFTC139 
af 5. 6. 1979, 
s. 23 
Beretning om 1977-regnskabet for Det europæiske Center for udvik- 15. juni 1978 
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af fi- 27. juli 1978 
nansforordningen af 21. december 1977 vedrorende De europæiske 
Fællesskabers almindelige budget EFTC139 
af 5. 6. 1979, 
s. 25 
Bemærkninger vedrørende Det europæiske Samarbejdsagentur 
(ESA) 5. oktober 1978 Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til ændring af afgørelse 72/335/EØF og forslag 26. oktober 1978 
til ændring af forordning nr. 1703/72 for så vidt angår fællesskabsfi­
nansieringen af udgifter, som følger af gennemførelsen af overens­
komsterne om fødevarehjælp 
Årsberetning for regnskabsåret 1977 
Udtalelse om: 
• Forslag til Rådets forordning (EØF) om forvaltning af fødeva­
rehjælp 
• Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning 
(EØF) nr. 2052/79, (EØF) nr. 1703/72 og (EØF) nr. 2681/74 om 
fællesskabsfinansiering af udgifterne i forbindelse med levering 
af landbrugsvarer som fødevarehjælp samt om ophævelse af af­
gørelse 72/335/EØF november 1979 
8. marts 1979 
Beretning om årsregnskabet 1978 for JET 19. april 1979 
Beretning om 1978-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 26. april 1979 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om foranstaltnin­
ger, som skal træffes i tilfælde af uregelmæssigheder vedrørende de i 
afgørelsen af 21. april 1970 fastsatte egne indtægter, samt om indfø­
relse af en ordning for underretning af Kommissionen om sådanne 
uregelmæssigheder 17. maj 1979 
Beretning om 1978-regnskabet for Det europæiske Institut til forbed- 7. juni 1979 
ring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 
Beretning om 1978-regnskabet for Det europæiske Center for udvik- 7. juni 1979 
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) Ikke offentliggjort 
EFTC313 
af 30. 12. 1978 
EFTC 139 
af 5. 6. 1979 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
EFTC 187 
af 25.7.1979 
s. 9 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1977 13. juni 1979 Ikke offentliggjort 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 137 
Titel Vedtaget den: 
EKSF-årsberetningen for 1978 — status og regnskab 14. juni 1979 
Revisionsrettens særlige beretning om fællesskabsinstitutionernes 20. juni 1979 
politik vedrørende lokaler og bygninger 
Særberetning om regnskaberne for 1977 og 1978 vedrørende kom­
missionsmedlemmernes tillæg og udgifter til receptioner og repræ­
sentation, og vedrørende deres udgifter til tjenesterejser 20. juni 1979 
Bemærkninger til hvorledes ordningen til stabilisering af eksportind- 19. juli 1979 
tægterne har fungeret 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) 19. juli 1979 
om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende 
De europæiske Fællesskabers almindelige budget 
EKSF-årsberetningen for 1977 — status og regnskab 13. september 1979 
Årsberetning for regnskabsåret 1978 november 1979 Offentliggørelse 
Ikke offentliggjort 
EFTC221 
af 3.9.1979 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
EFTC225 
af 7. 9.1979 
s. 3 
Ikke offentliggjort 
EFTC326 
af 31.12.1979 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1978 24. januar 1980 
Udtalelse om et forslag til forordning om ændring af finansforord- 21. februar 1980 
ningen af 21. december 1977 og om forslag eller udkast til ændring 
af dertil knyttede tekster 
Beretning om årsregnskabet 1979 for JET 30. april 1980 
Særberetning vedrørende forskellige foranstaltninger i forbindelse 30. april 1980 
med forvaltningen af Den europæiske Udviklings- og Garantifond 
for Landbruget (EUGFL), garantisektionen (regnskabsåret 1978) 
Beretning om 1979-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 30. april 1980 
Udtalelse om: 
• Forslag til Rådets forordning om de monetære udligningsbeløb 22. maj 1980 
• Forslag til Rådets forordning om regningsenhedens værdi og de 22. maj 1980 
omregningskurser, der skal anvendes inden for den fælles land­
brugspolitik Ikke offentliggjort 
Beretning om 1979-regnskabet for Det europæiske Institut til forbe- 5. juni 1980 
dnng af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) EFTC84 
af 3. 4. 1980 
s. 7 
Ikke offentliggjort 
EFTC258 
af 6. 10. 1980 
Ikke offentliggjort 
EFTC 165 
af 5. 7. 1980 
s. 2 
EFTC 165 
af 5. 7. 1980 
s. 9 
Ikke offentliggjort 
Beretning om 1979-regnskabet for Det europæiske Center for udvik­
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) 19. juni 1980 Ikke offentliggjort 
138 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Titel Vedtaget den: Offentliggørelse 
Udtalelse om: 
• Forslag til Rådets forordning om indførelse af supplerende for- 3. juli 1980 
anstaltninger til fordel for Det forenede Kongerige 
• Forslag til Rådets forordning om ændring af Rådets forordning 3. juli 1980 
(EØF) nr. 1172/76 af 17. maj 1976 om indførelse af en finansie­
ringsordning EFT C 233 
af 11.9. 1980 
s. 7 
EFT C 233 
af 11.9. 1980 
s. 6 
Særberetning angående anskaffelse af og kontrol med kontorartikler 24. september 1980 
og -udstyr mv. i institutionerne under De europæiske Fællesskaber 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om almindelige regler for 
levering af andre varer end korn, skummetmælkspulver og butteroil 
som fødevarehjælp til visse udviklingslande og til visse specialisere­
de organisationer 2. oktober 1980 EFT C 326 
af 15. 12.1980 
Beretning om EKSF's status og regnskab for regnskabsåret 1979 24. september 1980 Ikke offentliggjort 
EFT C 326 
af 15.12.1980 
s. 22 
Særberetning om anvendelse af Rådets direktiv nr. 75/268 om land- 30. oktober 1980 
brug i bjergområder og i visse ugunstigt stillede områder 
Særberetning om Fællesskabets fødevarehjælp 30. oktober 1980 
Rettens bemærkninger om den første finansielle redegørelse for De 6 november 1980 
europæiske Fællesskabers datacenter EFT C 358 
af 31.12.1980 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
Årsberetning for regnskabsåret 1979 november 1980 EFT C 342 
af 31. 12. 1980 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om udligning af det græ- 9. december 1980 EFT C 30 
ske bidrag til omkostningerne ved den finansielle ordning og ved de af 11 2 1981 
supplerende foranstaltninger til fordel for Det forenede Kongerige 
Udtalelse om udkast til finansforordning vedrørende den 5. EUF 9. december 1980 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om indførelse af en afgift 18. december 1980 
på fangster af laks, taget i Østersøen af fællesskabsfartøjer 
Særberetning vedrørende den af institutionerne i De europæiske 8. januar 1981 
Fællesskaber fulgte praksis for udgivelse, trykning og reproduktion 
Bemærkninger om forslag til Rådets forordning om finansiering gen- 19. februar 1981 
nem EUGFL, garantisektionen, af bestemte interventionsforanstalt­
ninger, især interventionsorganernes opkøb, oplagring og salg af 
landbrugsprodukter EFT C 45 
af 4. 3. 1981 
EFT C 358 
af31. 12. 1980 
EFT C 150 
af 19. 6. 1981 
Ikke offentliggjort 
Undersøgelse af udviklingen i Det europæiske Center for udvikling 5 marts 1981 
af Erhvervsuddannelse (Berlin) Ikke offentliggjort 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 139 
Titel 
Undersøgelse af udviklingen i Det europæiske Institut til forbedring 
af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) Vedtaget den: 
5. marts 1981 Offentliggørelse 
Ikke offentliggjort 
Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1979 9. april 1981 
Beretning om 1980-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 30. april 1981 
Beretning om årsregnskabet 1980 for JET 
Udtalelse om forslag til finansforordning om gennemførelse af be­
stemmelserne i aftalen i form af en brevveksling mellem Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab og Den portugisiske Republik om 
ydelse af støtte til Portugal forud for tiltrædelsen 30. april 1981 
14. maj 1981 
Bemærkningerom EKSF's forvaltning i 1979 21. maj 1981 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af fi- 21. maj 1981 
nansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De europæiske 
Fællesskabers almindelige budget 
Bemærkninger om Informationsnettet for landøkonomisk Bogføring 18 iuni 1981 
(INLB) 
Særberetning om sikkerhed, kautioner og garantier, der stilles for 18. juni 1< 
transaktioner, som medfører udgifter for EUFGL, garantisektionen 
Beretning om regnskaberne for EKSF for regnskabsåret 1980 26. juni 1981 
Beretning om 1980-regnskabet for Det europæiske Institut til forbe- 26. juni 1981 
dring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
EFT C 156 
af 25. 
s. 10 6.1981 
Ikke offentliggjort 
EFT C 232 
af 11.9. 1981 
Kan fås ved 
henvendelse til Retten 
EFT C 249 
af 29.9.1981 
Ikke offentliggjort 
Beretning om 1980-regnskabet for Det europæiske Center for udvik- 26. juni 1981 
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om udligning af det græ­
ske bidrag til omkostningerne ved den finansielle mekanisme og ved 
de supplerende foranstaltninger til fordel for Det forenede Kongeri­
ge 10. september 1981 EFT C 282 
af5. 11. 1981 
s. 15 
Årsberetning for regnskabsåret 1980 26. november 1981 
Undersøgelse af De europæiske Fællesskabers budget- og regnskabs- 26. november 1981 
systemer (1981) EFT C 344 
af 31.12.1981 
EFT C042 
af 31.12.1981 
* Beretning om Europaskolernes regnskaber for 1980 10. december 1981 Ikke offentliggjort 
140 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Titel Vedtaget den: 
* Særberetning om udlandstillæg og det særlige udlandstillæg 4. februar 1982 
* Udtalelse om forslag til Rådets forordning om ændring af finansfor­
ordningen af 21. december 1977 vedrørende. De europæiske Fælles­
skabers almindelige budget 18. februar 1982 
* Særberetning om salg af smør til nedsat pris inden for Fællesskabet 18. marts 1982 
* Beretning om 1981-regnskabet for Euratoms Forsyningsagentur 
* Beretning om årsregnskabet 1981 for JET 29. april 1982 
29. april 1982 
* Beretning om regnskaberne for Det europæiske Kul- og Stålfælles- 27. maj 1982 
skab for regnskabsåret 1981 (EKSF-traktatens artikel 78f, stk. 5) 
* Særberetning vedrørende Europa-Parlamentet — Medlemmernes 6. juli 1982 
kasse 
* Særberetning: EØF-Euratom — lånoptagelse og långivning 19. juli 1982 
* Særberetning om nyoprettelse eller bevarelse af arbejdspladser ved 30. juli 1982 
ydelse af støtte til investeringer til regionale formål 
* Særberetning om Fællesskabets ordning for aktiv forædling 16. september 1982 
* Udtalelse om: 
• Forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 om 16. september 1982 
oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddan­
nelse 
• Forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 om 
oprettelse af et europæisk institut til forbedring af leve- og ar­
bejdsvilkårene Offentliggørelse 
Kan fås ved henvendelse 
til Retten 
EFTC122 
af 13.5. 1982 
EFTC143 
af 7. 6. 1982 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
EFTC202 
af 5. 8. 1982 
EFTC319af6. 12. 1982 
Offentliggøres i EFT efter 
30. 11. 1982 
EFT C 286 
af 4. 11.1982, 
s. 4 
Offentliggøres i EFT efter 
30. 11. 1982 
• Forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1416/76 om 
finansielle bestemmelser vedrørende Det europæiske Center for 
udvikling af Erhvervsuddannelse 
• Forslag til ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1417/76 om 
finansielle bestemmelser vedrørende Det europæiske Institut til 
forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene. 
* Særberetning (note) vedrørende »Como« — svigagtige forhold (fore­
ligger ikke på dansk) 
* Særberetning: Det fælles Forskningscenter — Økonomisk forvalt­
ning af flerårige programmer 
* Beretning om 1981-regnskabet for Det europæiske Institut til forbe­
dring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin) 16. september 1982 
7. oktober 1982 
7. oktober 1982 Ikke offentliggjort 
Kan fås ved henvendelse 
til Retten 
Ikke offentliggjort 
31.12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 141 
Titel Vedtaget den: 
* Beretning om 1981-regnskabet for Det europæiske Center for udvik­
ling af Erhvervsuddannelse (Berlin) 7. oktober 1982 
* Beretning om lånoptagelse og långivning — rentegodtgørelser (bilag 
til EKSF-årsberetningen for 1980) 12. oktober 1982 
* Særberetning om afslutning af regnskaberne for EUGFL, garantisek-
• tionen, — systemet og dets virkemåde 12. oktober 1982 
* Udtalelse 2/82 om forslag til rådsforordning om ændring af Rådets 
forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 2891/77 om gennemførelsen 
af afgørelsen af 21. april 1970 angående udskiftning af medlemssta­
ternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter. 16. november 1982 
* Udtalelse 3/82 om forslag til Rådets forordning om ændring af og 
forlængelse af gyldighedsperioden for forordning (EØF, Euratom, 
EKSF) nr. 2892/77 om anvendelse af afgørelsen af 21. april 1970 an­
gående udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fæl­
lesskabernes egne indtægter på egne indtægter hidrørende fra mer­
værdiafgiften. 16. november 1983 Offentliggørelse 
Ikke offentliggjort 
Ikke offentliggjort 
EFTC313 
af 29. 11.1982 
Offentliggøres i EFT efter 
30. 11.82 
Offentliggøres i EFT efter 
30. 11.82 
* Beretning om lån til boliger (bilag til EKSF-årsberetningen for 1981) 25. november 1982 Ikke offentliggjort 
* Årsberetning for regnskabsåret 1981 25. november 1982 Denne udgave 

31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 143 
BILAG III 
Finansielle oplysninger om 
De europæiske Fællesskabers almindelige budget 
og 
De europæiske Udviklingsfonde 
(1981) 
Indledende bemærkninger 
1. Kildemateriale 
De finansielle oplysninger i dette bilag er taget fra driftsregnskaber og statusopgørelser for De europæiske Fæl­
lesskaber (1) og De europæiske Udviklingsfonde samt fra andre detaljerede regnskabsoversigter fra Kommissio­
nen. 
2. Udskiftning af regningsenheden 
Dette bilag indeholder ikke alene en oversigt over det regnskabsår, hvis regnskaber er blevet gennemgået men 
desuden en række retrospektive udviklingsforløb, hvorunder der er blevet foretaget to ændringer af regningsen-
den: første gang blev regningsenheden (RE) pr. 1. 1. 1978 ændret til den europæiske regningsenhed (ERE) og 
anden gang blev den europæiske regningsenhed pr. 1. 1. 1981 ændret til ECU. 
For så vidt angår det almindelige budget, er udviklingen udtrykt i den regningsenhed, som var gældende i det 
pågældende regnskabsår, dvs. indtil 1977 i RE, fra 1978 til 1980 i ERE og fra 1981 i ECU (for nærmere oplysnin­
ger herom se § 1.5). 
For så vidt angår De europæiske Udviklingsfonde, er hele udviklingen, i henhold til den vedtaqne konvention 
udtrykt i 1 RE = 1 ERE = 1 ECU. 
3. Enhedsangivelse og afrunding af beløb 
Beløbene er udtrykt i millioner (Mio) regningsenheder, dvs. henholdsvis i Mio RE, Mio ERE eller Mio ECU Tallene 
er afrundet til tiendedele af en million. 
I vanskelige tilfælde kan afrunding medføre mindre afvigelser ved visse talsammenlægninger. 
mgår regnskabsåret 1981: driftsregnskabet og statusopgørelsen vedrørende budgettet for 1981 (dokument KOM(82) 233, 234 
144 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
4. Forkortelser og tegn 
EF 
EKSF 
EØF 
Euratom 
EUGFL 
BNI 
MOMS 
BFR 
DKR 
DM 
DR 
FF 
IRL 
LIT 
LFR 
HFL 
UKL 
RE 
MioRE 
ERE 
Mio ERE 
ECU 
Mio ECU 
OB 
IOB 
FB 
BB 
BTF 
BTB 
B 
DK 
D 
GR 
F 
IRL 
1 
L 
NL 
UK 
EUR 9/10 
EUF 
AVS 
OLT 
OD 
Stabex 
Sysmin 
FFO 
EFT 
S 
A 
K 
— 
0,0 
o/o 
§ De(t) europæiske Fællesskab(er) 
Det europæiske Kul- og Stålfællesskab 
Det europæiske økonomiske Fællesskab 
Det europæiske Atomenergifællesskab 
Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget 
Bruttonationalindkomst 
Merværdiafgift 
Belgiske francs 
Danske kroner 
Tyske mark 
Græske drachmer 
Franske francs 
Irske pund 
Italienske lire 
Luxembourgske francs 
Nederlandske gylden 
Pund sterling 
Regningsenhed (indtil 1977) 
Millioner regningsenheder 
Europæisk regningsenhed (fra 1978 til 1980) 
Millioner europæiske regningsenheder 
Regningsenhed gældende fra 1. 1. 1981 
Millioner ECU 
Opdelte bevillinger 
Ikke-opdelte bevillinger 
Forpligtelsesbevillinger 
Betalingsbevillinger 
Bevillinger til forpligtelser 
Bevillinger til betalinger 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Det forenede Kongerige 
De 9/10 medlemsstater af De europæiske Fællesskaber, i alt 
De(n) europæiske Udviklingsfond(e) 
Stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet 
Oversøiske lande og territorier 
Franske oversøiske departementer 
Stabilisering af eksportindtægter 
Stabilisering af eksportindtægter fra mineprodukter 
Finansforordningen af 21. december 1977 
De Europæiske Fællesskabers Tidende 
Budgetsektion 
Budgetafsnit 
Budgetkapitel 
Ingen oplysninger 
Mellem nul og 0,05 
Procent 
Paragraftegnet henviser i dette bilag til tekst, diagrammer oq 
3L l2'82 °e Europæiske Fællesskabers Tidende 145 
Indholdsfortegnelse 
Første del: De europæiske Fællesskabers almindelige budget 
§ 1. Grundlæggende oplysninger om det almindelige budget S!^ 
Budgettet for 1981 og regnskabsårets resultat 
§ 2. Det almindelige budget 1981: Anslåede indtægter 
§ 3. Det almindelige budget 1981: Anslåede udgifter - bevillinger til betalinger 
§ 4. Det almindelige budget 1981 .Bevillinger til forpligtelser 
§ 5. Anslåede og faktiske indtægter i 1981 
§ 6. Disponible bevillinger til forpligtelser i 1981 og deres udnyttelse 
§ 7. Disponible bevillinger til betalinger i 1981 og deres udnyttelse 
§ 8. Faktiske egne indtægter i 1981 
§ 9. De disponible bevillingers udnyttelsesgrad i 1981 
§10. Samlet driftsregnskab og saldo for regnskabsåret 1981 
§11. Betalinger foretaget i 1981 -pr. sektor og pr. modtagermedlemsstat 
§12. EUGFL-garanti: Betalinger i 1981 - pr. produkt og pr. medlemsstat 
§ 13. Strukturfondene: Indgåede forpligtelser og foretagne betalinger i 1981 -150 
151 
152 
153 
154 
155 
156 
157 
158 
159 
160 
pr. modtagermedlemsstat 161 
§ 14. Udnyttelsen a, bevillinger ,i, betalinger i tidsrummet 1976-1981 (vigtigste sektorer) 
§15. Udnyttelsesgraden tor bevillinger, i, beta.inger i, idsrumme, 1976-1981 (vigtigste sektorer) ' ' ' ' ^ 
nger—pr. sektor (1976-1981) 
§ 17' M^TåTl ' f0rh0'det me"em >>år,i9e bGta,in9er Pr- 1W §16. Udviklingen i de årlige betalinger-pr. sektor (1976-1981) 
0976-1981) ;";••; ;"•*; —»'»- ?r- sektor« og .samlede årlige betalinger over budgettet« 
§ 18. Udviklingen i de årlige betalinger til medlemsstaterne (1976-1981] 
§19. Faktiske egne indtægter - pr. medlemsstat (1976-1981). 165 
166 
167 
Anden del: De europæiske Udviklingsfonde (EUF) (Oversigt pr. 31.12.1981) 
§ 20. Generelle oplysninger om EUF 
8 2, Den tierde og temte EUF: Tildeiinge, tinansiering, fordeiing at bistanden, udnytte.esgrad 
§22. Den fjerde EUF: Bistand efter art og pr. modtagerland. 168 
169 
§23. Den fjerde EUF: Bistandens finansielle gennemforelse pr. modtagerland ^ 
§24. Den femte EUF: Bistand efter ar, og pr. modtagerland 1?1 
sielle gennemførelse 
§ 26. De fem EUF: Udviklingen i de årlige betalinger (1960-1981 §25. Den femte EUF: Bistandens finansielle gennemforelse p, modtagerland' .' " ^ 
173 
174 
146 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Første del: De europæiske Fællesskabers almindelige budget 
§ 1. Grundlæggende oplysninger om det almindelige budget 
1.1. Det almindelige budgets oprindelse 
Det almindelige budget blev indført ved fusionstraktaten (i) (artikel 20). Den 1. januar 1968 trådte det i stedet for de tre sær­
skilte EF-budgetter, der indtil da var gældende: EKSF's overslag over administrationsudgifter, EØF-budgettet og Euratoms 
administrationsbudget: Euratoms forsknings- og investeringsbudget blev optaget på det almindelige budget i 1971 ved 
Luxembourg-traktaten (2) (artikel 10). 
1.2. Retsgrundlag 
Det almindelige budget følger de finansielle bestemmelser, der er indeholdt i Paris-traktaten (3) (artikel 78 i EKSF) og Rom­
traktaten (4) (5) (artikel 199-209 EØF og artikel 171-183 Euratom) og ændringer i medfør af fusionstraktaten P), rådsafgørel-
sen om egne indtægter (6), Luxembourg-traktaten (2), tiltrædelsesakten (7) og Bruxelles-traktaten (8). I en finansforord­
ning (9) er der fastlagt nærmere enkeltheder om opstillingen og gennemførelsen af budgettet samt om regnskabsaflæggelsen 
og revisionen. Som tillæg til finansforordningen er der yderligere særlige retsakter, der fastlægger de nærmere enkeltheder 
for gennemførelsen af budgettet. 
1.3. De vigtigste budgetprincipper som foreskrevet i traktaterne og finansforordningen 
Budgettet bevilges forud for et finansår ad gangen (reglen om etårige budgetter). Når budgettet forelægges, skal det balan­
cere. Budgetindtægterne skal uden sondring anvendes til finansiering af samtlige udgifter, der er opført på budgettet (reglen 
om ikke-formålsbestemmelse). Alle Fællesskabets indtægts- og udgiftsposter skal opføres på budgettet (reglen om et samlet 
budget). Samtlige indtægts- og udgiftsposter skal opføres med deres fulde beløb på budgettet og i regnskaberne, uden at 
der foretages indbyrdes modregning (bruttoprincippet). Der er visse undtagelser fra disse almindelige principper. 
1.4. Det almindelige budgets indhold og struktur 
Det almindelige budget omfatter overslag over EKSF's administrationsudgifter og de tilsvarende indtægter. EØF's indtægter 
og udgifter samt Euratoms indtægter og udgifter. 
Budgettet indeholder fem forskellige sektioner, der igen er opdelt i (anslåede) indtægts- og udgiftsopgørelser: (I) Parlamen­
tet, (II) Rådet (og som bilag Det økonomiske og sociale Udvalg), (III) Kommissionen, (IV) Domstolen, (V) Revisionsretten. 
Inden for hver sektion er indtægter og udgifter opdelt i budgetposter (afsnit, kapitler, artikler og konti) efter deres art eller 
formål (10). 
1.5. Regningsenheder i det almindelige budget 
Indtil 1977 blev budgettet opstillet og gennemført i regningsenheder (RE); 1 RE = 0,88867088 g guld (= 1 US dollar mellem 
1934 og 1972). 
Fra 1978 til 1980 blev budgettet opstillet og gennemført i europæiske regningsenheder (ERE); 1 ERE svarer til summen af 
følgende beløb i Fællesskabets medlemsstaters valutaer: 0,828 DM + 0,0885 UKL + 1,15 FF + 109 LIT + 0,286 HFL + 
3,66 BFR + 0,14 LFR + 0,217 DKR + 0,00759 IRL. 
Fra 1981 er budgettet opstillet og gennemført i ECU. Ligesom ERE er ECU en enhed, der er beregnet på grundlag af en kurv 
af nationale valutaer. I 1981 var værdien af og sammensætningen af kurven for ECU de samme som for ERE. (Den græske 
valuta, drachmen, indgik ikke i beregningsgrundlaget for ECU). 
Pr. december 1981 var omregningskurserne mellem ECU og de nationale valutaer som følger: 1 ECU = 41,4054 BFR/LFR = 
7,87369 DKR = 2,44878 DM = 61,8110 DR = 6,18331 FF = 0,690318 IRL = 1314,22 LIT = 2,68095 HFL = 0,567528 UKL. 
1.6. Finansiering af budgettet (indtægter på budgettet) 
Det almindelige budget finansieres af Fællesskabernes egne indtægter (6): told, landbrugsimportafgifter, sukker- og isoglu-
coseafgifter og momsandele på højst 1 o/o af et ensartet EF-beregningsgrundlag (11); der findes visse andre mindre betyde­
lige indtægter. 
Ifølge Rådets afgørelse af 21. 4. 1970 (6) har egne indtægter siden den 1.1. 1971 gradvis afløst den gamle ordning med med­
lemsstaternes finansielle bidrag i henhold til fordelingsnøglen. Indtil det blev muligt at anvende et ensartet momsgrundlag 
betalte medlemsstaterne fortsat finansielle bidrag. Fra 1975 blev disse finansielle bidrag beregnet på grundlag af medlemssta­
ternes andele af Fællesskabets bruttonationalindkomst (BNI). I 1979 indeholdt egne indtægter for første gang momsandele. 
Seks af medlemsstaterne betalte momsandele, hvorimod Tyskland, Irland og Luxembourg fortsat betalte BNI-finansielle 
bidrag. I 1980 betalte alle medlemsstater momsandele. I 1981 betalte samtlige medlemsstater momsandele bortset fra Græ­
kenland, der betalte et BNI-baseret finansielt bidrag. 
(1) Fusionstraktaten (8. 4. 1965): traktat om oprettelse af et fælles Råd og en fælles Kommission for De europæiske Fællesskaber. 
(2) Luxembourg-traktaten (22.4. 1970): traktat om ændring af visse budgetbestemmelser i traktaten om oprettelse af De europæiske Fællesskaber og i 
fusionstraktaten. 
(3) Paris-traktaten (18. 4. 1951): traktat om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF). 
(4) Rom-traktaten (25. 3. 1951): traktat om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab (EØF). 
(5) Rom-traktaten (25. 3. 1957): traktat om oprettelse af Det europæiske Atomenergifællesskab (Euratom). 
(6) Rådets afgørelse 70/243 (EKSF, EØF, Euratom) af 21.4. 1970 angående udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne 
indtægter (EFT L 94 af 28. 4. 1970). 
(?) Tiltrædelsesakten (22. 1. 1972): akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne. 
(8) Bruxelles-traktaten (22.7. 1975): traktat om ændring af visse finansielle bestemmelser i traktaten om oprettelse af De europæiske Fællesskaber og i 
fusionstraktaten. 
(9) Finansforordningen af 21. 12. 1977 (EFT L 356 af 31. 12. 1977). 
(1°) Til udformningen af dette bilag er der anvendt en særlig nomenklatur, der opdeler udgifterne efter sektor (se § 6, Kolonne (1)). 
(11) Jf. Rådets 6, direktiv af 17. 5. 1977, det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145 af 13. 6. 1977). 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 147 
1.7. Bevillingernes art 
Der sondres i budgettet mellem følgende former for bevillinger til dækning af de opførte udgifter 
" XSSiS^^^^^^^^ ^ ,l6rårl9e f0ranS,al,n^er inde" *» *~ ^re, De omfatter for-
" rølK^KSire?8' dækk" Ud9ifter' " °PfyldelSen af de j løbet ai -gnskabséret og/e.ler tidligere regnskabsår 
sam^ ('0B) dækker f°r de å^ foranstaltningers vedkommende bede forpligte.ser og beta.inger over 
Det er således muligt at foretage følgende to opstillinger for et og samme regnskabsår 
- de samlede bevillinger til forpligtelser (BTF)(1) = ikke-opdelte bevillinger (IOB) 
, _, , + forpligtelsesbevillinger (FB); 
- de samlede bevillinger til betalinger (BTB)(1) = ikke-opdelte bevillinger (IOB) 
lnHtæ . . . + betalingsbevillinger (BB). 
T^^^^^^^it^^^V^:' ^»^ Forpligtelsesbeviilinger bliver ikke finansiere,, før 
Nedenstéende forenklede skema ,med fiktive beløb, viser virkningen af disse bevillingsarter for hver, budgetér: b) 
Bevillinger til forpligtelser: 
Beløb opført på budgetterne for regnskabsår 1 
2, 3 til forpligtelser inden for disse år. 
Nøgle: Finansieringsskema: 
Se?K2S naSei-!. i i ?, (BTB)' der er Påkrævet til over de givne BFT at fi nans.ere indgåede retlige forpligtelser under dette regnskabsår For 
(1) "»xs^^^ 
148 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
1.8. Opstilling af det almindelige budget 
For hvert regnskabsår (fra den 1. januar til den 31. december) opstiller alle institutionerne inden den 1. juli i det år, der går 
forud for det år, hvor budgettet skal gennemføres, et overslag over deres udgifter. Kommissionen sammenfatter disse over­
slag i et foreløbigt budgetforslag, og dette forelægges senest den 1. september i samme år Rådet, som tillige med Parlamen­
tet er budgetmyndigheden. Rådet udarbejder budgetforslaget og sender det senest den 5. oktober i samme år til Parlamen­
tet. Parlamentet kan stille ændringsforslag til budgettet, for så vidt angår de obligatoriske udgifter (1) og vedtage ændringer, 
for så vidt angår ikke-obligatoriske udgifter; disse ændringsforslag og ændringer forelægges Rådet. For så vidt angår obliga­
toriske udgifter, er Rådet sidste instans. For så vidt angår ikke-obligatoriske udgifter, kan Parlamentet, inden for rammerne af 
en maksimalsats for forhøjelser, udøve sin ret til at vedtage ændringer i sidste instans. Parlamentets formand erklærer bud­
gettet for endeligt vedtaget. Parlamentet kan imidlertid forkaste budgetforslaget og begære forelæggelsen af et nyt for­
slag (2). 
Såfremt budgettet ikke er vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, gælder der særlige bestemmelser i traktaterne og 
finansforordningen, for så vidt angår anvisning af udgifter (3). 
Budgetmyndigheden kan vedtage ændringsbudgetter (der ikke ændrer det samlede beløb for det årlige budget) eller tillægs­
budgetter (som ændrer det samlede beløb) (4). 
De endelige budgettildelinger til en bestemt budgetpost kan ændres ved overførsler (5) fra andre budgetposter. 
1.9. Gennemførelse af det almindelige budget 
1.9.1. Ansvar for gennemførelsen 
Kommissionen gennemfører budgettet i overensstemmelse med finansforordningen på eget ansvar og inden for bevillin­
gerne. Kommissionen giver de andre institutioner de nødvendige beføjelser til at gennemføre de sektioner af budgettet, som 
vedrører dem (6). Finansforordningen fastlægger gennemførelsesbestemmelserne, især det ansvar, der påhviler institutioner­
nes anvisningsberettigede, regnskabsførere, forskudsbestyrere og finansinspektører (?). 
1.9.2. Indtægter 
De anslåede indtægter opføres i budgettet med forbehold af eventuelle ændringer som følge af ændrings- og tillægsbudget­
ter (4). 
Den budgetmæssige gennemførelse af indtægterne sker ved, at fordringer konstateres og de til Fællesskaberne skyldige 
beløb (egne indtægter og andre indtægter) indkasseres; der gælder særlige regler herfor (8). 
Et regnskabsårs faktiske indtægter defineres som summen af indkasseringer af de i det løbende regnskabsår konstaterede 
fordringer og indkasseringer af udestående fordringer fra tidligere regnskabsår. 
1.9.3. Udgifter 
De anslåede udgifter opføres i budgettet. Alt efter arten af den retlige forpligtelse dækkes de af bevillinger til forpligtelser 
eller bevillinger til betalinger. Den budgetmæssige gennemførelse af udgifterne, dvs. bevillingernes udvikling og udnyttelse 
kan sammenfattes som følger: 
a) Bevillinger til forpligtelser. 
— Bevillingernes udvikling: Der kan ske visse ændringer af de bevillinger til forpligtelser, der er opført i det oprindelige 
budget, før der nås frem til de endelige bevillinger til forpligtelser: endelige bevillinger til forpligtelser = oprindeligt 
budget (IOB og FB) ± tillægs- og ændringsbudgetter (4) + supplerende tildelinger (9) ± overførsler (5) + tilovers­
blevne forpligtelsesbevillinger fra det foregående regnskabsår (10) + ikke-automatiske fremførsler (11) fra det foregå­
ende regnskabsår (IOB for hvilke der ikke er indgået forpligtelse) + frigjorte forpligtelsesbevillinger (FB) fra foregå­
ende regnskabsår. 
— Bevillingernes udnyttelse: Der kan i regnskabsåret indgås forpligtelser for de endelige bevillinger til forpligtelser (udnyt­
tede bevillinger til forpligtelser = summen af indgåede forpligtelser). 
— Bevillinger, der forbliver disponible det følgende regnskabsår: ikke-opdelte bevillinger, for hvilke der ikke er indgået 
forpligtelse, kan blive ikke-automatisk fremført til næste regnskabsår efter bemyndigelse fra Rådet (n). Uudnyttede 
forpligtelsesbevillinger (for hvilke der ikke er indgået forpligtelse ved udgangen af regnskabsåret) forbliver disponible 
det næste regnskabsår (io). 
— Bortfald af bevillinger: Restbeløbet bortfalder. 
b) Regnskabsårets bevillinger til betalinger. 
— Bevillingernes udvikling: Bevillinger til betalinger undergår ligeledes ændringer, der fører til de endelige bevillinger til 
betalinger: endelige bevillinger til betalinger = oprindeligt budget (IOB og BB) ± tillægs- og ændringsbudgetter (4) + 
supplerende tildelinger (9) ± overførsler (5). 
— Bevillingernes udnyttelse: Der kan i regnskabsåret foretages betalinger for de endelige bevillinger til betalinger (udnyt­
tede bevillinger til betalinger i regnskabsåret = summen af betalinger afholdt over regnskabsårets bevillinger). 
— Fremførsel af bevillinger til det følgende regnskabsår: ikke-udnyttede bevillinger kan fremføres til det næste regnskabs­
år i form af automatiske (12) eller ikke-automatiske (n) fremførsler. 
— Bortfald af bevillinger: Restbeløbet bortfalder. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 149 
c) Bevillinger til betalinger fremført fra det foregående regnskabsår (automatiske og ikke-automatiske fremførsler) 
Der kan i hvert regnskabsår ligeledes foretages betalinger for disse bevillinger (efter eventuelle overførsler) BevHlinn<thP 
EU/13? n9 'tT I613" 6fter fremf0rSe'' b°rtfalder' b0rtset fra j visse tHfælde, hvor der kan ^teflTin^neTm førsier (ia>. De således bortfaldne beløb føjes til regnskabsårets resultat i det samlede driftsregnskab (sfpkt 19 4! 
For sa vidt angår de faktiske udgifter, skelnes der mellem to begreber: 
~ d! L6* r?9"SkfSår faMisk afho,dte ud9j,ter = samlede betalinger i løbet af regnskabsåret = betalinqer over rean 
skabsarets bev.ll.nger t.l betalinger p.us betalinger over bevillinger til betalinger fremført fra det LgéeuTregnZlsir 
" fsee fkfSlk94hrldtehUpd5ifter ^^^"^.^gnskabsår - de udgifter, der er opført i det konsoliderede driftsregnskab 
£Xt^ beVi,li^er «' **'"*" P'u- -gnskabsårets bevi.linger ti. betaer 
1.9.4. Det samlede driftsregnskab og regnskabsårets saldo 
hMHn5SJtUftnif!?etnf ? hT regnskabsår °Pstilles det samlede driftsregnskab. Regnskabsårets saldo, som skal opføres nå budgettet for det følgende regnskabsår i forbindelse med et ændringsbudget, beregnes (14) (se § 10) P 
1.10. Regnskabsaflæggelse 
1.11. Ekstern revision 
terne. Revisionsretten udarbejder eårsbere ning ^^^SlSr^,|^ESJ?e<te, i hBl'f~,»«»-'~«««onome og i JU^ 
--—n.rtiisaWsp^ 
1.12. Decharge og opfølgning 
a^e" K^^ISK^^ 6f,er henS,iHin9 ,ra Rådet inden *" 30-april de, 
(«) Se artikel 1 (5) i finansforordningen 
(5) Se artikel 21 i finansforordningen 
(») Se artikel 6 (1) (b) i finansforordningen ' 
("[ Se artikel 73-77 i finansfororÆgen 9 16' RSd9,S <°'°">™9 (EKSF, EØF, Euratom) „r. 2891/77 (EFT L 336 af 27 12 1977) 
w ss: sa il i E9KSFEKS SSK: 18°a Eura,om °9 *—*««**»« -*- T*«. 
(18) Se finansforordningens artikel 85. 
150 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
§ 2. Det almindelige budget 1981: Anslåede indtægter 
(efter tillægs- og ændringsbudgetter: se endvidere § 5) 
Andre indtægter: 
— Overskud fra 
1980: 
— EKSF-bidrag 
(i henhold til fusions­
traktatens artikel 20): 406,7 Mio ECU 
(2,2 %) 
246,1 Mio ECU 
5,0 Mio ECU 
— Medlemsstaternes bidrag 
til supplerende 
Euratom-
programmer: 14,4 Mio ECU 
— Indeholdelser i 
vederlag til 
personalet: 97,8 Mio ECU 
— Diverse indtægter: 43,4 Mio ECU Momsandele og finansielle 
bidrag: 
9 887,6 Mio ECU (53,7 %) 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
463,5 Mio ECU (2,5 %) 
Told: 
6 366,0 Mio ECU (34,5 %) Landbrugsimportafgifter 
1 310,2 Mio ECU (7,1 %) 
Tegnforklaring: 
Samlede egne indtægter (pr. medlemsstat) 
Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Momsandele/finansielle bidrag 
Andre indtægter 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 151 
§ 3 Det almindelige budget 1981: Anslåede udgifter- bevillinger til betalinger 
(efter tillægs- og ændringsbudgetter, før overførsler og supplerende indtægter: se § 7, kolonne 3) 
10. Bevillingsreserver: 207,5 Mio ECU (1,1 %) (heraf IOB: 192,5 Mio ECU) 
9. Refusion til medlemsstaterne: 2 410,0 Mio ECU (13,1 %) 
8. Andre sektorer: 149,2 Mio ECU (0,8 %) (heraf IOB: 136,2 Mio ECU) 
7. Samarbejde med udviklingslande: 791,2 Mio ECU (4,3 %) (heraf IOB: 563,5 Mio ECU) 
6. Forskning, investering, energi: 288,5 Mio ECU (1,6 %) (heraf IOB: 1,0 Mio ECU) 
5. Regionalfonden: 819,2 Mio ECU (4,4 %) 
4. Socialfonden: 620,4 Mio ECU (3,4 %) 
3. EUGFL-udvikling: 517,6 Mio ECU (2,8 %) 
^f 2.11. Regnskabsafslutning: - 40,0 Mio ECU (- 0,2 %) 
l 2.10. Agromonetære foranstaltninger: 168,0 Mio ECL ECU (0,9 %) 
— Parlamentet: 
— Rådet: (1) 
— Domstolen: 
— Revisionsretten 2.9. Andre produkter: 869,5 Mio ECU (4,7 %) 
2.8. Tobak: 327,0 Mio ECU (1,8%) 
2.7. Vin: 618,0 Mio ECU (3,4%) 
2.6. Frugt og grønsager: 715,0 Mio ECU (3,9 %) 
2.5. Oksekød og svinekød: 1 659,0 Mio ECU (9,0 "/ %) 
2.4. Sukker: 700,0 Mio ECU (3,8 %) 
*- 2.3. Fedtstoffer: 958,0 Mio ECU (5,2 %) 
2.2. Mælk og mejeriprodukter: 3 675,0 Mio ECU (19,9 %) 
2.1. Korn og ris: 1 963,0 Mio ECU (10,6 %) 
^O Heraf Det økonomiske og sociale Udvalg: 21,3 Mio ECU Tegnforklaring: 
Ikke-opdelte bevillinger (IOB) 
Sektorer med opdelte bevillinger-
Betalingsbevillinger 
Bevillinger til disposition for 
Kommissionen 
Bevillinger til disposition for 
øvrige institutioner 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 152 
§ 4. Det almindelige budget 1981: Bevillinger til forpligtelser 
(efter tillægs- og ændringsbudgetter, før overførsler, osv.: se § 6, kolonne 3) 
»o 10. Bevillingsreserver: 241,4 Mio ECU (1.2 %) (heraf IOB: 192,5 Mio ECU) 
9. Refusion til medlemsstaterne: 2 410,0 Mio ECU (12,1 %) 
8. Andre sektorer: 175,4 Mio ECU (0,9 %) (heraf IOB: 136,2 Mio ECU) 
7. Samarbejde med udviklingslandene: 967,9 Mio ECU (4,8 %) (heraf IOB: 563.5 Mio ECU) 
6. Forskning, investering og energi: 378,4 Mio ECU (1,9 %) (heraf IOB: 1,0 Mio ECU) 
*- 5. Regionalfonden: 1 540,0 Mio ECU (7,7 %) 
Samlede 
bevillinger 
til forpligtelser: 
19 986,1 
Mio ECU () 
(') Summen af ikke-opdelte bevillinger 
(15 933,6 Mio ECU) + forpligtelses­
bevillinger (4 052,4 Mio ECU) 
1. Administration (alle institutioner): 1 017,9 Mio ECU (5,1 %) 
(fordelingen af disse bevillinger efter institution fremgår af § 3) *- 4. Socialfonden: 963,0 Mio ECU (4,8 %) 
3. EUGFL-udvikling: 679,6 Mio ECU (3,4 %) 
Bemærk: For de sektorer, der har fået tildelt opdelte bevillinger, 
vises i dette diagram beløbene for forpligtelsesbevillinger i stedet 
for de i § 3 viste betalingsbevillinger, da beløbene for de ikke-
opdelte bevillinger og fremstillingen heraf i diagrammerne er 
identiske. 
De samlede bevillinger til forpligtelser balancerer ikke med 
budgettets indtægter for 1981; da forpligtelsesbevillingerne 
endvidere omfatter beløb, der skal finansieres af 
budgetindtægter for senere regnskabsår (se § 1.7). 
2. EUGFL-garanti: 11 612,5 Mio ECU (58,1 %) 
(fordelingen af disse bevillinger på 
sektorer fremgår af § 3) 
Tegnforklaring: 
| l Ikke-opdelte bevillinger (IOB) 
Sektorer med opdelte bevillinger 
Forpligtelsesbevillinger 
153 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 5. Anslåede og faktiske indtægter i 1981 
A. Sammenfattende oversigt over anslåede (1) og faktiske (2) indtægter i 1981: 
1. 
2. Egne indtægter: 
Told 
— Landbrugsimportafgifter 
— Sukker- og isoglucoseafgifter 
— Momsandele 1981 
— Finansielle bidrag (BNI) for 
1981, Grækenland 
— Restsummen af egne momsindtægter 
og finansielle bidrag før 1981 
Andre indtægter: 
— Overskud fra 1980 (3) 
— EKSF's bidrag 
(fusionstraktatens art. 20) 
— Medlemsstaternes bidrag til 
Euratoms supplerende 
programmer 
— Indeholdelser i vederlag 
til personalet 
— Diverse indtægter 
Indtægter i alt Anslåede indtægter på 
1981-budgettet 
Mio ECU 
18 027,3 
6 366,0 
1 310,2 
463,5 
9 190,2 
151,3 
546,1 
406,7 
246,1 
5,0 
14,4 
97,8 
43,4 
18 434,0 % 
97,8 % 
34,5 % 
7,1 % 
2,5 % 
49,9 % 
0,8 % 
3,0 % 
2,2 % 
1,4% 
0,0 % 
0,1 % 
0,5 % 
0,2 % 
100 % Faktiske indtægter 
i 1981 
Mio ECU 
18 024,0 
6 392,4 
1 264,9 
482,5 
9 187.8 
151,4 
545.0 
425,1 
246.1 
5,0 
14,4 
90,0 
69,6 
18 449,1 % 
97,7 % 
34,6 % 
6,9 % 
2,6 % 
49,8% 
0,8 % 
3,0 % 
2,3 % 
1,4% 
0,0 % 
0,1 % 
0,5 % 
0,3 % 
100% 
B. Anslåede (i) og faktiske (2) egne indtægter i 1981 — pr. medlemsstat (Mio ECU) 
Indtægtsart 
Told: 
— anslåede 
— faktiske 
Landbrugsimportafgifter: 
— anslåede 
— faktiske 
Sukker- og isoglucose­
afgifter: 
— anslåede 
— faktiske 
Momsindtægter 1981: 
— anslåede 
— faktiske 
Restsummen af egne 
momsindtægter og finansielle 
bidrag før 1981: 
— anslåede 
— faktiske 
Egne indtægter i alt: 
— anslåede 
— faktiske Belgien 
407,0 
408,4 
185,0 
178,4 
25,9 
27,8 
373,7 
374,6 
1,4 
1,4 
993,0 
(5,5 %) 
990,5 
(5,5 %) Danmark 
132,0 
135,2 
12,5 
10,1 
17,3 
19,3 
212,4 
212,3 
-22,5 
-22,5 
351,8 
(2,0 %) 
354,4 
(2,0 %) Tyskland 
1 910,0 
1 943,8 
170,0 
179,9 
123,4 
126,9 
2 753,8 
2 759,3 
47,2 
47,2 
5 004,4 
(27,8 %) 
5 057,1 
(28,1 %) Græken­
land 
82,0 
84,6 
20,0 
17,4 
2,7 
1,0 
151,3(4) 
151,4(4) 
— 
256,0 
(1,4%) 
254,5 
(1,4%) Frankrig 
1 050,0 
977,3 
135,0 
103,1 
152,1 
154,5 
2 234,6 
2 236,0 
20,1 
20,1 
3 591,8 
(19,9%) 
3 491,1 
(19,4%) Irland 
76,0 
81,9 
2,5 
4,3 
4,7 
4,6 
70,8 
70.9 
-2,7 
-2,7 
151,3 
(0,8 %) 
158,9 
(0,9 %) Italien 
650,0 
633,0 
240,0 
247,6 
58,0 
62,5 
1 337,6 
1 333,8 
249,2 
249,1 
2 534,8 
(14,1 %) 
2 526,0 
(14,0%) Luxem­
bourg 
4,0 
4,5 
0,1 
0,1 
— 
20,7 
20,7 
3,0 
1,9 
27,8 
(0.1 %) 
27,2 
(0,1 %) Neder­
landene 
570,0 
572,8 
180,0 
175,4 
37,5 
39,1 
494,9 
494,9 
4.9 
4.9 
1 287,3 
(7,1 %) 
1 287,1 
(7,1 %) Det 
forenede 
Kongerige 
1 485,0 
1 550,9 
365,0 
348,6 
41,9 
46,9 
1 691,7 
1 685,2 
245.5 
245,5 
3 829,1 
(21,3%) 
3 877,2 
(21,5%) EUR 10 
6 366,0 
6 392,4 
1 310,2 
1 264,9 
463,5 
482,5 
9 341,5 
9 339,2 
546,1 
545,0 
18 027,3 
(100 %) 
18 024,0 
(100 %) 
(i) Anslåede indtægter 1981 - anslåede indtægter i 1981-budgettet efter tillægs- og ændringsbudgetter. 
2 Faktiske indtægter 1981 - indbetalinger i 1961 af beløb fastlagt i 1981 og af tilgodehavender fra 1980. ,„«..,,,«w««, 
(3) I forbindelse med overskuddet for 1980 er der taget hensyn til ændringerne i driftsregnskabet for 1980 (dokument (KOM(81)649). 
(«) Grækenland har indbetalt et BNI-baseret finansielt bidrag. 
154 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 6. Disponible bevillinger til forpligtelser i 1981 og deres udnyttelse 
Sektor 
(De tilsvarende poster i 
det almindelige budget 
er angivet i parentes: 
sektion (S), 
afsnit (A) og 
kapitel (K) 
(D , co 
II of 1 og, 
3 = O) 
ja -j= c 
5 S | 
? 5. ffi 
Administration (alle institutioner) 
1.1. Kommissionen (S III: A 1 og 2) 
1.2. Parlamentet (S I) 
1.3. Rådet (S II) 
1.4. Domstolen (S IV) 
1.5. Revisionsretten (S V) 
2. EUGFL-garanti 
(S III: A 6 og 7, K 88) 
2.1. Korn og ris (K 60, 61) 
Mælk og mejeriprodukter (K 62) 
Fedtstoffer (K 63) 
Sukker(K 64) 
Oksekød og svinekød 
(K 65, 66) 
Frugt og grønsager (K 68) 
Vin (K 69) 
Tobak (K 70) 
Andre produkter 
(K67, 71,73, 74,88) 
2.10. Agromonetære foranstalt­
ninger (K 75, 78) 
2.11. Regnskabsafslutning 
(K79) 2.2. 
2.3. 
2.4. 
2.5. 
2.6. 
2.7. 
2.8. 
2.9. (2) 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
3. EUGFL-udvikling (S III: K 80-86) 
4. Socialfonden (S III: K 50-53) 
5. Regionalfonden (S III: K 55 et 56) lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB 
lOB (3) 
1 017,9 
665,3 
199,4 
113,1 
25,4 
14,8 
6. Forskning, investering og 
energi (S III: K 32 og 33) 
6.1. Forskning og investering (K 33) 
6.2. Energi (K 32) 
7. Udviklingssamarbejde 
(S III: A 9) 
7.1. Fødevarehjælp (K 92) 
7.2. Finansiel bistand (K 93-96, 99) FB 
FB 
FB 11 612,5 
1 963,0 
3 675,0 
958,0 
700,0 
1 659,0 
715,0 
618,0 
327,0 
869,5 
168,0 
-40,0 (4) (Mio ECU) 
Bevillinger, der forbliver 
disponible i 1982 
1 040,6(3) 
687,5 
199,6 
113,1 
25,6 
14,8 
679,6 
963,0 
1 540,0 11 570,5 
1 956,0 
3 516,0 
1 028,0 
770,0 
1 639,0 
675,0 
550,0 
364,5 
864,0 
248,0 
-40,0 (5) 
958,1 (4 
643,9 
171,3 
106,9 
23,2 
12,8 gi 
o 2 = 
(6) (7) 
0,6 
0,6 
815,0 10 980,2 
1 943,1 
3 342,7 
1 025,4 
767,5 
1 591,5 
641,1 
459,4 
361,8 
770,2 
238,4 
- 161,0 161,7 
10,1 
133,7 
1,6 
12,7 
3,6 
1 108,4 
IOB+ FB 
FB 
lOB 
FB 
8. Andre sektorer 
(S III: K 30, 31,34, 35, 36, 37, 39 54 
59, 87, 89) 
9. Refusion til medlemsstaterne 
(S III: K 40, 41,49, 57, 58) 
Omkostninger i forbindelse med op­
krævning af egne indtægter (K 40) 
9.2. Særlige foranstaltninger 
(K41.49, 57, 58) 378,4 
271,4 
1,0 
106,0 1 716,4 
564,7 
427,2(5) 
3,9 
133,6 695,1 (2) 
996,2 
1 636,8 109,0 
112,2 
420,9 
356,8 
2,9 
61,2 79,6 
129,3 
57,1 
72,2 (8) 
;(6)+(7) 
0,6 
0,6 
161,7 
10,1 
133,7 
1,6 
12,7 
3,6 
109,0 
112,2 
79,6 
129,3 
57,1 
72,2 
(3) (9) 
= (4)-(5)-(8) 
82,0 
43,7 
27,7 
6,2 
2,4 
2,0 
428,6 
2,8 
39,6 
1,0 
2,5 
34,8 
30,3 
90,6 
2,7 
93,8 
9,6 
121,0 
10,8 
0,0 
14,5 
13,4 
0,9 
0,2 
191,0 
— 
— 191,0 12,5 
0,7 
6,5 
5,3 
11,4 
9,9 
1,5 
12,3 
12,3 
15,3 
9,9 
5,4 
550,9 
36,6 
587,5 
ikke-automatiske fremførsler fra 1980 
frigjorte beløb; dette beløb er indeholdt 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 155 
§ 7. Disponible bevillinger til betalinger i 1981 og deres udnyttelse 
Sektor 
(Se §6, kolonne 1 
vedrørende de 
tilsvarende 
budgetposter) 
(D 
1. Administration 
(alle institutioner) 
1.1. Kommissionen 
1.2. Parlamentet 
1.3. Rådet 
1.4. Domstolen 
1.5. Revisionsretten 
2. EUGFL-garanti 
2.1. Korn og ris 
2.2. Mælk og mejeriprod. 
2.3. Fedtstoffer 
2.4. Sukker 
2.5. Oksekød og 
svinekød 
2.6. Frugt 
og grønsager 
2.7. Vin 
2.8. Tobak 
2.9. Andre produkter 
2.10. Agromonetære 
foranstaltninger 
2.11. Regnskabs­
afslutning 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
6. Forskning, investe­
ring og energi 
6.1. Forskning og 
investering 
6.2. Energi 
7. Udviklings­
samarbejde 
7.1. Fødevarehjælp 
7.2. Finansiel bistand 
8. Andre sektorer 
9. Refusion til 
medlemsstaterne 
9.1. Omkostninger til 
opkrævning af 
egne indtægter 
9.2. Særlige for­
anstaltninger 
10. Bevillings-
reserver 
lait Ikke-opdelte bevillinger 
Betalingsbevillinger 
Bevillinger til 
betalinger Så 
lin 
CO -^ CD <D 
(2) 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB + BB 
IOB 
BB 
BB 
BB 
IOB+BB 
BB 
IOB 
BB 
IOB + BB 
IOB 
IOB 
BB 
IOB+BB 
IOB 
BB 
IOB 
IOB 
IOB 
IOB + BB 
IOB 
BB 
IOB 
BB 
IOB+BB o ^ 
5J>f 
iff 
cE = ,E 
m5.| (3) 
1 017,9 
665,3 
199,4 
113,1 
25,4 
14,8 
11 612,5 
1 963,0 
3 675,0 
958,0 
700,0 
1 659,0 
715,0 
618,0 
327,0 
869,5 
168,0 
-40,0 
517,6 
517,6 
620,4 
819,2 
288,5 
255,5 
1,0 
32,0 
791,2 
506,4 
57,1 
227,7 
149,2 
136,2 
13,0 
2 410,0 
814,0 
1 596,0 
207,5 
192,5 
15,0 
15 933,6 
2 500,4 
18 434,0 A. Bevillinger til beta 
på 1981-budgetU 
1 =1 
filt 
(4) 
1 040,2 
687,5 
199,4 
113,1 
25,4 
14,8 
11 570,5 
1 956,0 
3 516,0 
1 028,0 
770,0 
1 639,0 
675,0 
550,0 
364,5 
864,0 
248,0 
-40,0 
550,6 
550,6 
620,4 
819,2 
295,1 
262,1 HH 
3,9 
29,1 
816,2 
509,4 
78,5 
228,3 
153,2 
138,7 
14,5 
2 566,2 
814,0 
1 752,2 
9,9 
9,9 
15 917,3(6) 
2 524,2 (7) 
18 441,5^1 (5) 
886,4 
601,1 
155,6 
95,9 
21,8 
12,0 
10 979,5 
1 943,1 
3 342,7 
1 025,3 
767,5 
1 591,5 
641,1 
459,4 
361,8 
769,7 
238,4 
-161,0 
460,4 
460,4 
547,4 
783,4 
207,0 
206,5 
0,5 
550,4 
398,0 
69,9 
82,5 
46,8 
42,8 
4,0 
2 250,7 
740,7 
1 510,0 
14 627,9 
2 084,1 
16 712,0 st 
_ S. ™ 
sil 
(6) 
72,0 
42,7 
16,4 
10,9 
1,2 
0,8 
162,4 
10,1 
133,7 
1,8 
12,7 
3,6 
0,5 
90,2 
90,2 
73,0 
35,8 
81,1 
49,5 
2,5 
29,1 
258,5 
110,7 
2,0 
145,7 
96,5 
86,0 
10,5 
303,2 
73,2 
230,0 
E 
738,8 
434,0 
1 172,8 I 
(7)= 
(4)-(5)-(6) 
81,8 
43,7 
27,4 
6,2 
2,4 
2,0 
428,6 
2,8 
39,6 
1,0 
2,5 
34,8 
30,3 
90,6 
2,7 
93,8 
9,6 
121,0 
— 
— 
— 
7,0 
6,1 
0,9 
7,3 
0,7 
6,5 
9,9 
9,9 
12,3 
12,3 
9,9 
9,9 
550,6 
6,1 
556,7 B. Fra 1980 fremførte bevillinger 
til betalinger 
CO 
(8) 
67,2 
39,4 
16,0 
9,8 
1,4 
0,6 
8,7 
8,7 
341,1 
305,2 
35,9 
198,7 
15,3 
182,0 
107,6(3) 
1,5 
72,9 
382,3 
213,6 
5,3 
163,4(5) 
96,7 
79,4 
17.3 
143,0 
66,3 
76,7 
824,0 
611,1 
1 435,1 (3) f 2 
(9) 
57,8 
35,7 
12,4 
8,0 
1,2 
0,5 
8,7 
8,7 
116,1 
85,6 
30,5 
198,5 
15,3 
151,6 
89,0 
1,4 
61,2 
308,1 
203,7 
5,0 
99,4 
81,7 
65,1 
16,6 
143,0 
66,3 
76,7 
— 
570,3 
510,5 
1 080,8 h 
(10) 
— 
— 
209,4 
209,4 
— 
10,9 
10,9 
— 
10,9 
10,9 
— 
-
220,4 
10,9 
231,3 I 
(11) = (8) 
-OH10) 
9,5 
3,7 
3,6 
1,9 
0,2 
0,1 
— 
15,5 
10,1 (4) 
5,4 
0,2 
19,5 
7,7 
0,1 
11,7 
74,2 
9,9 
0,3 
64,0 
4,1 
3,4 n 
0,7 
— 
— 
33,3 
89,7 
123,0 (4) (Mio ECU) 
C. 
Betalinger, 
foretaget 
i 1981 
i alt 
(12) = 
(5) + (9) 
944,3 
636,8 
168,0 
103,9 
23,0 
12,5 
10 988,2 
1 951,8 
3 342,7 
1 025,3 
767,5 
1 591,5 
641,1 
459,4 
361,8 
769,7 
238,4 
-161,0 
576,5 
85,6 
490,9 
745,8 
798,7 
358,6 
295,5 
1,9 
61,2 
858,5 
601,7 
74,9 
181,9 
128,5 
107,9 
20,6 
2 393,7 
807,0 
1 586,7 
— 
15 198,2 
2 594,6 
17 792,8 
(i) Herunder 4,8 Mio ECU, svarende til supplerende indtægter vedrørende ydelser for tredjemand 
(«) Herunder en »overførsel« på 2,7 Mio ECU fra fremførsler fra 1980. 
(3) Efter en »overførsel« på 2,7 Mio ECU til bevillingerne for 1981 
<4) ^59)^' Sald0reguleringer vedr^nde forpligtelser, der skyldes ECU-kurssvingninger: 8,5 Mio ECU under »EUGFL, udvikling (K 80)« og 1,1 Mio ECU under »Andre sektorer 
(5) Heraf 15,5 Mio ECU fra kapitel 87 (fiskerisektoren). 
(6) Efter en overførsel på 16,3 Mio ECU til betalingsbevillingerne for 1981 (se fodnote 7) 
<7> STredfeman^10 ^ '" ^ ikke-°pdel,e bevillin9^ for 1981, 2,7 Mio ECU fra betalingsbevillingerne, fremført fra 1980 og 4,8 Mio ECU svarende til indtægter vedrørende ydelser 
(«) De ikke-automatiske fremførsler til 1982 er opgivet i § 6, kolonne (6). De automatiske fremførsler svarer til forskellen mellem § 7, kolonne (6), og § 6, kolonne (6). 
156 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 82 
§8. Faktiske egne indtægter i 1981 
(For oversigt over de grundlæggende oplysninger: se § 5). 
A. Faktiske egne indtægter i 1981 — 
efter art 
=> o LU r) o 
-« I alt: 18 024,0 Mio ECU *-B. Faktiske egne indtægter i 1981 — pr. medlemsstat og pr. art 
z> o Ol 
2 => WM o Hi 
LU lÉÉÉ H o => o 
LU 
:> 
5 
^ s? o 
3 
o LU 
O 
2 
o 5? 
D 
O 
C. Medlemsstaternes andele i de forskellige former for egne indtægter 
28,4 Moms og finansielle bidrag (%) 
22,8 30,4 
Told (%) B DK D GR F IRL I L NL UK 
-< — I alt: 18 024,0 Mio ECU 
B DK D GR F IRL I L NL UK B DK D GR F IRL I L NL UK 
32,0 
Landbrugsimportafgifter (%) 27,6 
B DK D GR F IRL I L NL UK Sukker- og 
isoglucoseafgifter (%) 
B DK D GR F IRL I L NL UK 
31. 12.  82 De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  157 
§ 9. De disponible  bevillingers  udnyttelsesgrad  i 1981 
I. Endelige  bevillinger 
til forpligtelser  i 1981 
(se § 6, kolonne  4-9) Endelige  bevillinger 
til betalinger  for 1981 
(se § 7, kolonne  4-7) 
•o E CC = 
D)> 
Q) 
25 
c o T3 Q. 3 <n 
3 O) 
| ® 
CO Tegnforklaring: 
• -Ikke-opdelte  bevillinger 
• -Forpligtelsesbevillinger 
Betalingsbevillinger 
• -Forpligtelser  i % 
F%1  -Betalinger  i % 
m Ikke-udnyttede  bevillinger, 
som var disponible  for 
1982,i  % 
(bevillinger,  som  henstod 
og/eller  var fremført) 
m- Bortfald 
III. Bevillinger  til betalinger 
fremført  fra 1980 
se § 7, kolonne  8-11) I alt: 
20 687,9  Mio ECU 
I alt: 
18 441,5  Mio ECU 
I alt: 1 435,1  Mio ECU 
11 
1 
m æ 
75,3% 
4.9 % 6,4 % 
158 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 10. Samlet driftsregnskab og saldo for regnskabsåret 1981 
(anvendelse af artikel 15 i Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 2891/77) 
Indtægter: 
Midler, der er disponible til 
den faktiske finansiering af 
regnskabsåret 1981 
lait: 
18 574,8 Mio ECU 
(4) Bortfald af bevillin­
ger fremført fra regn­
skabsåret 1980 
(se § 7, kolonne 11) 
(3) Bevillinger fremført 
fra regnskabsåret 
1980 »overført« til 
bevillinger for regn­
skabsåret 1981 
(se § 7, fodnote 2 og 3) 
(2) Andre faktiske ind­
tægter (herunder 
saldo for regnskabs­
året 1980: 246,1 
Mio ECU) (se § 5) 
(1) Samlede faktiske 
egne indtægter i 
1981: 
18 024,0 Mio ECU 
(se § 5) 123,0 Mio ECU 
2,7 Mio ECU 
425,1 Mio ECU Udgifter: 
Udnyttelse af disponible midler 
til finansiering af regnskabs­
året 1981 
lait: 
18 574,8 Mio ECU 
661,5 Mio ECU 
28,5 Mio ECU 
1 172,8 Mio ECU (8) Saldo for 1981, 
som skal opføres i 
budgettet for 1982 
(7) Andre udgifter 
- Valutatab: 
27,7 Mio ECU 
- Uretmæssigt oppe­
bårne indtægter, som 
skal tilbagebetales: 
0,8 Mio ECU 
(6) Bevillinger til be­
talinger for regn­
skabsåret 1981, der 
er fremført til 1982 
(se § 7, kolonne 6) 
16 712,0 Mio ECU 
< 
(5) Betalinger i 1981 
fra bevillinger på 
budgettet for 1981 
(se § 7, kolonne 5) 
Bemærk: Resultatet af regnskabsåret 1981,som er defineret som(1) + (2) - (5) - (6), er på 564,3 Mio ECU. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 159 
§ 11. Betalinger foretaget i 1981 — pr. sektor og pr. modtagermedlemsstat 
Bemærk: Betalinger foretaget i 1981 = betalinger af bevillinger fra 1981 plus betalinger af fremførsler fra 1980 
A. Betalinger pr. sektor: 
(se også § 7, kolonne 12) 1. Administration (alle institutioner) 
6. Forskning, investering, energi 
7. Udviklingssamarbejde 
8. Andre sektorer 944,3 Mio ECU (5,3 %) 
358,6 Mio ECU (2,0 %) 
858,5 Mio ECU (4,8 %) 
128,5 Mio ECU (0,7%) 
B. Betalinger pr. modtagermedlemsstat: 
(se også §12, §13, §18) Betalinger til medlemsstaterne: 
9. Refusion til 
medlemsstaterne 2 393,7 Mio ECU (13,5 %) 
5. Regionalfonden 798,7 Mio ECU (4,5 %) 
4. Socialfonden 745,8 Mio ECU (4,2 %) 
3. EUGFL-udvikling 576,5 Mio ECU (3,2 %) 
2. EUGFL-garanti 10 988,2 Mio ECU (61,8 %) 
lait 15 502,9 Mio ECU (87,2 %) 
Fordelingen af disse betalinger pr. mod­
tagermedlemsstat vises nedenfor. 
(1) De her anførte tal for EUGFL, garanti, omfatter korrigerede monetære udligningsbeløb (se § 12 (D), fodnote 1). 
160 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 12. EUGFL-garanti: Betalinger i 1981 pr. produkt og pr. medlemsstat 
A. Betalinger i 1981 pr. produkt: 
CUJ 
5 £ 
n>> 
V1"-
OT-I CO 
3 O 
i 
S o 
I 0 
°-5 
EK-0 
ti 
0 
2 ..* 
fa 
mo 
ES 5 
3 O 
£ 
8" S'. 
»o 
cc 7 
I alt: 10 988,2 Mio ECU B. Betalinger i 1981 pr. medlemsstat: 
-3~ 
r-"w^ Tegnforklaring: 
For den til hvert 
produkt svarende 
farve, se A. 
GR 
I alt: 10 988,2 Mio ECU UK 
—>-
C. Andele af betalingerne som medlemsstaterne har modtaget i 1981 for de vigtigste produkter: 
2.2. Mælk og mejeriprodukter (%) 
24,2 24,8 
B DK D GR F IRL I L NL UK 
2.3. Fedtstoffer (%) 43 1 2.1. Kor 
ris ( 
5,6 
I—Li'7 ri og 
%) 
16,6 
1,0 0,1 14,1 
11,4 2.5. Okse- og svinekød (%) 
25,7 
13,8 14,1 
0,0 4,3 
B DK D GR F IRL I L NL UK 
2.4. Sukker (%) 41,4 
B DK D GR F IRL I L NL UK 7,6 8.8 
B DK D GR F IRL I L NL UK 
2.6. Frugt og grønsager 
(%) 
B DK D GR F IRL I L NL UK 1.1 _ZZ_^_^^Hnn ^^1 1,0 go 
B DK D GR F IRL "1 L NLUK 
D. Oversigt over betalinger i 1981 pr. medlemsstat og pr. produkt: 
Produkt 
2.1. Korn og ris 
2.2. Mælk og mejeriprodukter 
2.3. Fedtstoffer 
2.4. Sukker 
2.5. Okse- og svinekød 
2.6. Frugt og grønsager 
2.7. Vin 
2.8. Tobak 
2.9. Andre produkter 
2.10. Agromonetære for­
anstaltninger (') 
2.11. Regnskabs­
afslutning 
alt 
(1) SJW^ti^^ « f-'ere effekten a, artikel 2 a) i Rådets forordnina. (EØF, nr 
stater. Korrektionen foretages, ved at sidstnævnte lanTeSes"de beløb som tilkommer dem Ud"9n,n9sbe,øb som skal V** ved indførsel i visse indførende medlems^ 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 161 
§ 13. Strukturfondene: Indgåede forpligtelser og foretagne betalinger i 1981 — pr. 
modtagermedlemsstat 
/X~7 
Bemærkning: 
Strukturfondene (EUGFL-udvikling, Socialfonden, Regionalfonden) råder over 
opdelte bevillinger (1) bestående af forpligtelsesbevillinger og betalings­
bevillinger med forskellig finansiel virkning (se § 1.7). Forpligtelser indgået i 1981 
vedrører flerårige projekter, der finansieres i 1981 og efterfølgende regnskabsår; 
betalinger foretaget i 1981 vedrører forpligtelser indgået i 1981 og tidligere 
regnskabsår. 
(1) Den eneste undtagelse er, at fremførsler fra foregående regnskabsår under EUGFL-
udvikling ligeledes omfatter ikke-opdelte bevillinger. 
Regional­
fonden 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger Socialfonden 
3. EUGFL-udvikling: 
(a) Forpligtelser (2) 
(b) Betalinger 
4. Socialfonden: 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger 
5. Regionalfonden: 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger 
lait 
(a) Forpligtelser 
(b) Betalinger 16,1 
22,1 
24,2 
15,3 
2,9 
9,2 
43,2 
46,6 19,7 
20,9 
24,5 
18,5 
19,4 
10,7 
63,6 
50,1 107,4 
134,5 
76,8 
72,3 
57,6 
36,2 
241,8 
243,0 17,4 
30,1 
6,6 
248,4 
122,0 
295,9 
128,6 137,8 
121,4 
142,1 
155,3 
166,8 
66,8 
446,7 
343,5 71,5 
60,4 
105,8 
60,4 
108,4 
80,3 
285,7 
201,1 206,8 
80,5 
331,3 
207,1 
670,5 
211,7 
1 208,6 
499,3 2,3 
2,3 
0,6 
0,6 
1,6 
0,9 
4,5 
3,8 26,3 
21,9 
12,7 
14,3 
12,9 
5,7 
51,9 
41,9 115,2 
112,5 
248,1 
195,4 
348,3 
255,2 
711,6 
563,1 720,5(2) 
576,5 
996,2 
745,8 
1 636,8 
798,7 
3 353,5 
2 121,0 
(2) Herunder 25,4 Mio ECU, der er frigjort og genanvendt (se også § 6, fodnote 2) 
162 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 14. Udnyttelsen af bevillinger til betalinger i tidsrummet 1976 -1981 (vigtigste sektorer) 
u. s 
3 2 
ui O) 
u. c 
Ø'-s 
u> 
c .Si. 1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 Mio 
RE 
Mio 
ERE 
Mio 
ECU 5 877,7 
7 101,6 
8 695,3 
10 404,1 
11 507,5 
11 612,5 
1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 Mio 
RE 
Mio 
ERE 
Mio 
ECU 325,0 
157,8 
423,5 
319,6 
308,7 
517,6 
.2 c 
i-S 1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 Mio 
RE 
Mio 
ERE 
Mio 
ECU 441,0 
172,4 
538,8 
502,5 
700,7 
620,4 6. Forskning, 
investering, 
energi 1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 Mio 
RE 
Mio 
ERE 
Mio 
ECU 165,2 
217,3 
1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 Mio 
RE 
Mio 
ERE 
Mio 
ECU 5 835,3 
7 103,1 
8 679,3 
10 404,1 
11 505,2 
11 570,5 5 040,8 
5 571,0 
8 648,8 
10 404,1 
11 306,2 
10 979,5 677,7 
1 022,8 
30,4 
8,7 
162,4 
325,0 
157,8 
444,5 
304,2 
320,0 
550,6 67,4 
79,9 
141,8 
91,2 
284,1 
460,4 257,6 
77,9 
302,7 
213,0 
35,9 
90,2 116,7 
509,4 
190,3 
428,6 332,9 
677,7 
633,8 
30,4 
8,7 324,2 
595,9 
629,8 
30,4 
8,7 — 
— 8,6 
81,9 
4,0 
— 5 365,0 
6 166,8 
9 278,6 
10 434,5 
11 306,2 
10 988,2 
0,0 954,6 
1 058,3 
801,2 
858,6 
648,4 
341,1 150,8 
216,8 
181,8 
312,2 
317,3 
116,1 
443,0 
172,4 
538,8 
530,0 
700,7 
620,4 800,7 
838,7 
571,9 
435,4 
305,2 
209,4 
10,2 
115,4 
239,3 
296,8 
502,0 
547,4 429,2 
57,1 
299,5 
233,2 
198,7 
73,0 3,6 508,8 
429,2 
45,5 
299,5 
233,2 
198,7 246,1 
201,5 
45,5 
298,8 
233,2 
198,5 3,1 
2,8 
47,5 
111,1 
25,9 
15,5 
262,7 
227,7 
0,7 
(1) Efter ændrings- og tillægsbudgetter 
Ja! cft6r suPP|erende indtægter og overførsler 
< S£XK£„r SCslTanSi«?;?'- '»"»"»"3erne to, de, tob.nd. ,,g„sk,bsé, 218,2 
296,7 
323,6 
403,4 
601,3 
576,5 
256,3 
316,9 
284,8 
595,7 
735,2 
31. 12. 82 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 163 
§ 15. Udnyttelsesgraden  for bevillinger  til betalinger  i tidsrummet  1976-1981  (vigtigste  sektorer) 
Betalinger 
(%) 
Tegnforklaring: Fremførsler  til 
det følgende 
regnskabsår 
(%) Bortfald 
(%) 
Regnskabsårets  bevillinger 
(endelige  bevillinger  = 100%) B. Fremførsler  fra det foregående  regnskabsår 
(fremførte  bevillinger  = 100  %) 
Talgrundlaget  fremgår  af § 14. 
O) 
ir 1976 % 
1977 % 
1978 86,7 % • 
1979 89.2 % 10,0 %1 
1980 91,6 % 6,8 % 
1981 90,6 % 6,4 % ] 1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 48,5 % 
53,0 % 
61,7% 
68,7 % 
76,1 % 
75,3 % 
1976 86,4 % 1976 97,4 % | 
1977 78,4 % 1977 87,9 % ^11 
1978 99,6 % 0,4 % | 1978 99,4%  1 
1979 O o 
j 1979 100 % I O) 1980 98,3 % 0,1 % J 1980 ingen  fremførsler  fra 1979 
1981 94,9 % 1.4 %^ifl 1981 100 % l 
1976 
Jl O) 1977 u- .£ Oj 1978 
1979 
« 3 1980 
1981 20,7 % 
50,6 % 
31,9% 
30,0% 
88,8 % 
83,6 % 1976 15.8%  ••• 
1977 20.5% 
1978 
1979 36,4 % 
1980 48,9 % 
1981 34,0 % | 
li 66.9 % 
44,4 % 
56,0 % 
71,6% 
88,2 % 1976 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 48,4 % 
46,9 % 
100 % 
99,8 % 
100 % 
99,9 % 
li 72,7 % 100 °/< rr-72.6 % 
32,7 % 
32,1 % 
100 % in 1980 96,2 % 3,8%  -j 
1981 95,6 % 4,4 Vo -1 
I 50,9 % 
49,3 % 
45,6 % 
53,0 % 
51,4 % 
70,1 % 
£ « 4É -O 
IB 
5 E 1976 18.0% 
1977 
1978 36,3 % —« 
1979 42.6 % I 
1980 44,4 % 
1981 _67_4  % .  -
164 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 16. Udviklingen i de årlige betalinger — pr. sektor (1976 -1981) 
Bemærk: Årlige betalinger = betalinger over bevillinger for regnskabsåret + betalinger over fremførte bevillinger fra det foregående 
regnskabsår. 
Sektor 
1. Administration 
1.1. Kommissionen 
1.2. Parlamentet 
1.3. Rådet (2) 
1.4. Domstolen 
1.5. Revisions­
retten 
2. EUGFL-garanti 
2.1. Korn og ris 
2.2. Mælk og mejeri­
produkter 
2.3. Fedtstoffer 
2.4. Sukker 
2.5. Oksekød og 
svinekød 
2.6. Frugt og 
grønsager 
2.7. Vin 
2.8. Tobak 
2.9. Andre 
produkter 
2.10. Agromonetære 
foranstaltninger 
2.11. Regnskabs­
afslutning 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
6. Forskning, investering, 
energi 
6.1. Forskning og 
investering 
6.2. Energi 
7. Udviklings­
samarbejde 
7.1. Fødevare­
hjælp 
7.2. Finansiel bistand 
8. Andre sektorer 
9. Refusion til med­
lemsstaterne 
9.1. Omkostninger ved 
opkrævning af 
egne indtægter 
9.2. Særlige foranstaltninger 
lait 1976 
MioRE 
419,7 
313,9 
44,6 
52,0 
9,2 
5 365,0 
631,0 
2 052,6 
307,0 
234,7 
691,7 
144,8 
62,1 
213,3 
163,2 
864,6 
— 
218,2 
256,3 
277,3 
118,1 
102,4 
15,7 
136,8 
116,0 
20,8 
23,8 
472,3 
472,3 % 
5,8 
4,4 
0,6 
0,7 
0,1 
73,6 
8,6 
28,2 
4,2 
3,2 
9,5 
2,0 
0,9 
2,9 
2,2 
11,9 
— 
3,0 
3,5 
3,8 
1,6 
1,4 
0,2 
1,9 
1,6 
0,3 
0,3 
6,5 
6,5 
7 287,6 100 1977 
MioRE 
497,0 
366,5 
58,5 
61,0 
10,7 
0,3 
6 166,8 
425,3 
2 603,9 
98,8 
536,7 
396,4 
199,6 
187,7 
241,0 
205,8 
1 271,6 
— 
296,7 
316,9 
372,5 
143,2 
129,8 
13,4 
215,9 
187,4 
28,5 
30,9 
665,0 
665,0 % 
5,7 
4,2 
0,7 
0,7 
0,1 
0,0 
70,9 
4,9 
29,9 
1,1 
6,2 
4,5 
2,3 
2,2 
2,8 
2,4 
14,6 
— 
3,4 
3,6 
4,3 
1,6 
1,5 
0,1 
2,5 
2,2 
0,3 
0,4 
7,6 
7,6 
8 704,9 100 1978 
Mio ERE 
676,7 
492,0 
84,1 
79,0 
14,7 
7,0 
9 278,6 
1 196,6 
3 381,6 
543,1 
770,2 
661,7 
227,4 
89,0 
313,8 
315,6 
1 779,6 
— 
323,6 
284,8 
254,9 
191,7 
173,1 
18,6 
265,2 
236,0 
29,2 
35,5 
662,1 
662,1 % 
5,7 
4,1 
0,7 
0,7 
0,1 
0,1 
77,5 
10,0 
28,3 
4,5 
6,4 
5,5 
1,9 
0,8 
2,6 
2,6 
14,9 
— 
2,7 
2,4 
2,1 
1,6 
1,4 
0,2 
2,2 
2,0 
0,2 
0,3 
5,5 
5,5 
11 973,1 100 1979 
Mio ERE 
772,9 
551,9 
109,0 
86,5 
16,3 
9,2 
10 434,5 
1 608,3 
4 521,4 
606,3 
939,8 
852,1 
441,5 
61,3 
225,5 
468,9 
709,4 
— 
403,4 
595,7 
513,1 
253,9 
225,1 
28,8 
405,4 
259,0 
146,4 
88,3 
899,9 
726,6 
173,3 % 
5,4 
3,8 
0,8 
0,6 
0,1 
0,1 
72,6 
11,2 
31,5 
4,2 
6,5 
5,9 
3,1 
0,4 
1,6 
3,3 
4,9 
— 
2,8 
4,1 
3,6 
1,8 
1,6 
0,2 
2,8 
1,8 
1,0 
0,6 
6,3 
5,1 
1,2 
14 367,1 100 1980 
Mio ERE 
821,80 
562,1 
135,1(1) 
94,5 
19,3 
10,8 
11 306,2 
1 719,0 
4 752,0 
687,3 
575,2 
1 479,0 
687,3 
299,5 
309,3 
499,0 
298,6 
— 
601,3 
735,2 
726,7 
290,2 
249,9 
40,3 
508,8 
318,8 
190,0 
77,8 
1 222,4 
791,2 
431,2 % 
5,0 
3,4 
0,8 
0,6 
0,1 
0,1 
69,4 
10,6 
29,2 
4,2 
3,5 
9,1 
4,2 
1,8 
1,9 
3,1 
1,8 
-
3,7 
4,5 
4,5 
1,8 
1,5 
0,3 
3,1 
1,9 
1,2 
0,5 
7,5 
4,9 
2,6 
16 290,4(1) 100 1981 
Mio ECU 
944,3 
636,8 
168,0 
103,9 
23,0 
12,5 
10 988,2 
1 951,8 
3 342,7 
1 025,3 
767,5 
1 591,5 
641,1 
459,4 
361,8 
769,7 
238,4 
-161,0 
576,5 
745,8 
798,7 
358,6 
295,5 
63,1 
858,5 
601,7 
256,8 
128,5 % 
5,3 
3,6 
0,9 
0,6 
0,1 
0,1 
61,8 
11,0 
18,8 
5,8 
4,3 
9,0 
3,6 
2,6 
2,0 
4,3 
1,3 
-0,9 
3,2 
4,2 
4,5 
2,0 
1,6 
0,4 
4,8 
3,4 
1,4 
0,7 
2 393,7 13,5 
807,0 
1 586,7 4,6 
8,9 
17 792,8 100 
S E.iSS.'roSa ^SUST '" ændrm9er' *«•«*'«*•'>., *» 1880 (Dokument KOM(81,649>. 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 165 
§ 17. Udviklingen i forholdet mellem »årlige betalinger pr. sektor« og »samlede årlige betalinger over 
budgettet« (1976-1981) 
(for detailoplysninger, se § 16) 
A. Det almindelige budget (alle sektorer): 
Samlede årlige betalinger over budgettet = 100 % 
100% 3 
50% 
10% 
5% 
1 % 
0,5% -
0,1 % Log 
1976 1977 1978 2. EUGFL-garanti 
9. Refusion til 
medlemsstaterne 
1. Administration 
7. Udviklingssamarbejde 
5. Regionalfonden 
4. Socialfonden 
3. EUGFL-udvikling 
~*~ 6. Forskning, investering, 
energi 
8. Andre sektorer 
1979 1980 1981 
B. EUGFL-garanti (alle produkter): 
Samlede årlige betalinger over budgettet - 100 % 
100% " 
50% " 
10% 
5% Log 
1 % 
0,5% " 
0,1 % 2.2. Mælk og mejeriprodukter 
2.1. Korn og ris 
2.5. Oksekød og svinekød 
2.3. Fedtstoffer 
2.4. Sukker 
2.9. Andre produkter 
2.6. Frugt og grønsager 
2.7. Vin 
2.8. Tobak 
2.10. Agromonetære foranstaltninger 
1976 1977 1978 1979 1980 1981 
166 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 18. Udviklingen i de årlige betalinger til medlemsstaterne (1976-1981) 
Bemærkninger: 
1. Denne tabel giver for alle de vigtigste sektorer en oversigt over de årlige betalinger til medlemsstaterne. Disse betalinger udgør for den 
pågældende periode 89,2 o/o af de samlede betalinger over budgettet (fås ved sammenlægning af saldiene i § 16). 
2. Årlige betalinger = betalinger over regnskabsårets bevillinger + betalinger over bevillinger fremført fra det foregående regnskabsår. 
3. Betalingerne under EUGFL-garanti; omfatter de korrigerede monetære udligningsbeløb (se § 12 (D), fodnote 1). 
CC 
~ 
-' 
? 2. EUGFL-garanti 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
9.1. Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter 
I alt Belgien 
327,4 
11,1 
9,3 
6,1 
32,4 
386,3 
(5,9 %) Danmark 
355,9 
6,5 
20,0 
4,0 
10,5 
396,9 
(6,1 %) Tyskland 
850,2 
49,9 
59,5 
13,3 
114,9 
1 087,8 
(16,5%) Græken-
— 
— 
— 
— 
— Frankrig 
1 375,3 
44,7 
29,8 
28,9 
69,5 
1 548,2 
(23,5 %) Irland 
186,4 
9,3 
11,2 
18,0 
3,4 
228,3 
(3,5 %) Italien 
876,2 
37,9 
37,6 
112,9 
82,3 
1 146,9 
(17,4%) Luxem-
8,1 
0,4 
0,0 
0,4 
0,3 
9,2 
(0,1 %) Neder­
landene 
696,1 
14,9 
12,9 
5,4 
52,1 
781,4 
(11,9%) Det 
forenede 
Kon-
689,4 
43,5 
66,2 
88,3 
106,8 
994,2 
(15,1 %) EUR 
9/10 
5 365,0 
218,2 
246,4 (') 
277,3 
472,3 
6 579,2(') 
(100 %) 
2. EUGFL-garanti 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
9.1. Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter 377,8 
16,6 
6,6 
2,8 
47,7 
451,5 
(5,8 %) 428,0 
14,5 
9,7 
5,8 
14,3 
472,3 
(6,0 %) 1 112,6 
69,7 
38,0 
24,9 
130,1 
1 375,3 
(17,6%) 1 310,3 
59,3 
35,6 
45,8 
85,2 
1 536,2 
(19,7%) 400,1 
14,8 
26,4 
22,1 
5,8 
469,2 
(6,0 %) 785,4 
34,3 
89,6 
149,5 
130,0 
1 188,8 
(15,2%) 8,0 
2,2 
0,0 
0,1 
10,6 
(0,1 %) 723,9 
19,9 
8,1 
2,8 
68,5 
823,2 
(10,5%) 1 020,7 
65,4 
102,3 
118,6 
183,1 
1 490,1 
(19,1 %) 
2. EUGFL-garanti 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
9.1. Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter 
2. EUGFL-garanti 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
9.1. Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter 
9.2. Særlige foranstaltninger 
2. EUGFL-garanti 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
9.1. Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter 
9.2. Særlige foranstaltninger 
lait 
2. EUGFL-garanti 
3. EUGFL-udvikling 
4. Socialfonden 
5. Regionalfonden 
9.1. Omkostninger ved opkrævning 
af egne indtægter 
9.2. Særlige foranstaltninger 
lait 489,5 
22,1 
15,3 
9,2 
61,8 
597,9 
(3,9 %) 509,1 
20,9 
18,5 
10,7 
16,2 
575,4 
(3,7 %) 2 033,9 
134,5 
72,3 
36,2 
225,4 
2 502,3 
(16,1 %) 146,2 
6,6 
122,0 
8,9 
111,1 
394,8 
(2,5 %) 3 017,9 
121,4 
155,3 
3 484,5 
(22,5 %) 440,5 
60,4 
60,4 
80,3 
66,6 2 096,7 
80,5 
207,1 
211,7 
94,9 
122,3 
717,0 2 813,2 8,3 
(4,6%) [(18,1%) | (Q,1%) 4,1 
2,3 
0,6 
0,9 1 165,6 
21,9 
14,3 
5,7 
77,3 
1 284,8 
(8,3 %) 
S K3 K %%%% KSEK S 0 7 V?° gf iiSEn^!1 £ SE SfiJ t\ S" 1 Være rime!i9t at Udr69ne f°rdelin^ *• ™d,emSSta«. 
(3) For så vidt angår 1979, er fordelingen af de årliaebeaZatil RJPFi Lrt, T ^ Vl'**«» ™ehgt at udregne fordelingen pr. medlemsstat. 
<«) Heri ikke medregne, betaling af O* Mto ERE «^ af forskud udbeta» «l medlemsstaterne. 1 084,7 
112,5 
195,4 
255,2 
190,2 
1 286,7 
3 124,7 
(20,2 %) 6 166,8 
296,7 
316,2 (2) 
372,5 
665,0 
7 817,2 (2) 
(100 %) 
10 988,2 
576,5 
745,8 
798,7 
807,0 
1 586,7 
15 502,9 
(100 %) 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 
§ 19. Faktiske egne indtægter — pr. medlemsstat (1976-1981) 167 
oc 
I Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
BNI-baserede finansielle bidrag 
lait Belgien 
242,2 
121,3 
7,9 
126,6 
498,0 
(6,5 %) Danmark 
100,7 
9,0 
4,1 
45,4 
159,2 
(2,1 %) Tyskland 
990,9 
169,5 
26,6 
920,8 
2 107,8 
(27,3 %) Græken-
-Frankrig 
630,1 
69,3 
43,0 
909,8 
1 652,2 
(21,4%) *-
29,8 
7,0 
2,6 
39,4 
(0,5 %) Italien 
606,4 
303,0 
24,8 
382,4 
1 316,6 
(17,1 %) Luxem­
bourg 
3,3 
0,1 
8,5 
11,9 
(0,1 %) Neder­
landene 
323,0 
253,6 
9,8 
88,6 
675,0 
(8,8 %) Det 
forenede 
Kon­
gerige 
1 138,1 
102,5 
9,6 
1 250,2 
(16,2%) EUR 
9/10 
4 064,5 
1 035,2 
128,5 
2 482,1 
7 710,3 
(100 %) 
uT 
I 
1 Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
BNI-baserede finansielle bidrag 
lait 209,5 
181,1 
10,0 
116,9 
517,5 
(6,3 %) 96,5 
17,1 
7,1 
72,4 
193,0 
(2,4 %) 840,0 
199,5 
51,2 
1 028,2 
2 118,9 
(25,8 %) — 
-
-
-
_ 563,1 
93,2 
51,1 
954,1 
1 661,4 
(20,3 %) 32,5 
13,5 
3,8 
-
49,8 
(0,6 %) 585,5 
558,3 
47,7 
176,8 
1 368,3 
(16,7%) 2,5 
0,1 
-
9,3 
11.9 
(0,1 %) 290,3 
258,1 
16,2 
136,9 
701,5 
(8,6 %) 1 307,3 
255,3 
15,2 
-
1 577,8 
(19,2 %) 3 927,2 
1 576,1 
202,4 
2 494,5 
8 200,2 
(100 %) 
oc 
I Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
BNI-baserede finansielle bidrag 
lait 
Efter finansiel udligning fore­
taget uden for budgettet (') 295,7 
184,5 
22.2 
239,8 
742,1 
(6,2 %) 
776,2 
(6,5 %) 107,9 
9,8 
19,4 
138,2 
275,2 
(2,3 %) 
275,2 
(2,3 %) 1 376,0 
289,3 
146,0 
1 716,1 
3 527,4 
(29,4 %) 
3 737,6 
(31,1 %) -
— 
— 649,5 
142,2 
117,5 
1 275,4 
2 184,7 
(18,2%) 
2 315,0 
(19,3%) 46,7 
5,1 
3,6 
32,2 
87,7 
(0,7 %) 
69,3 
(0,6 %) 400,8 
507,7 
46,3 
700,3 
1 655,1 
(13,8%) 
1 734,5 
(14,4%) 3,5 
0,2 
9,5 
13,3 
(0,1 %) 
14,2 
(0,1 %) 444,3 
395,3 
33,2 
320,4 
1 193,2 
(9,9 %) 
1 238,1 
(10,3%) 1 066,5 
338,7 
22,3 
897,7 
2 325,2 
(19,4%) 
1 843,8 
(15,4%) 4 390,9 
1 872,7 
410,6 
5 329,7 
12 003,9 
(100%) 
12 003,9 
(100 %) 
C 
0C 
i Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Moms 
BNI-baserede finansielle bidrag 
lait 
Efter finansiel udligning fore­
taget uden for budgettet (1) 335,7 
229,7 
30,9 
329,6 
925,8 
(6,4 %) 
966,5 
(6,7 %) 124,3 
8,0 
21,1 
183,9 
337,4 
(2,4 %) 
337,4 
(2,4 %) 1 586,6 
263,7 
146,3 
— 2 245,6 
4 242,2 
(29,5 %) 
4 407,2 
(30,7 %) — — — — 
— 
— 754,2 
96,5 
152,3 
1 720,4 
— 
2 723,5 
(19,0%) 
2 886,5 
(20,1 %) 57,1 
3,6 
4,6 
— 41,6 
106,9 
(0,7 %) 
104,6 
(0,7 %) 497,2 
410,6 
45,9 
747,7 
— 
1 701,4 
(11,8%) 
1 793,2 
(12,5%) 3,8 
0,1 
— — 
14,9 
18,8 
(0,1 %) 
19,4 
(0,1 %) 485,6 
313,2 
37,8 
453,6 
— 
1 290,2 
(9,0 %) 
1 344,1 
(9,3 %) 1 344,6 
353,2 
26,1 
1 302,6 
-
3 026,4 
(21,1 %) 
2 513,5 
(17,5%) 5 189,1 
1 678,6 
464,9 
4 737,7 
2 302,1 
14 372,4 
(100 %) 
14 372,4 
(100 %) 
Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Moms (2) 
lait 392,6 
193,1 
27,2 
337,8(3) 
950,6 
(6,2 %) 130,2 
7,5 
19,1 
189,5 
346,2 
(2,2 %) 1 799,1 
223,7 
130,7 
2 456,6 (3) 
4 610,2 
(29,9 %) — 
-
-
— 900,0 
91,6 
158,0 
1 842,4 (3) 
2 992,0 
(19,4%) 67,1 
3,9 
4,6 
63,6 
139,3 
(0,9 %) 636,9 
379,3 
54,4 
858,7 
1 929,3 
(12,5%) 4,3 
0,1 
-
15,2 
19,6 
(0,1 %) 535,5 
234,7 
40,8 
461,6 
1 272,6 
(8,3 %) 1 440,1 
401,5 
32,1 
1 294,1 
3 167,8 
(20,5 %) 5 905,8 
1 535,4 
466,9 
7 519,5 
15 427,6 
(100 %) 
Told 
Landbrugsimportafgifter 
Sukker- og isoglucoseafgifter 
Moms (4) 
lait 408,4 
178,4 
27,8 
376,0 
990,5 
(5,5 %) 135,2 
10,1 
19,3 
189,8 
354,4 
(2,0 %) 1 943,8 
179,9 
126,9 
2 806,5 
5 057,1 
(28,1 %) 84,6 
17,4 
1,0 
151,4(5) 
254,5 
(1.4%) 977,3 
103,1 
154,5 
2 256,1 
3 491,1 
(19.4%) 81,9 
4,3 
4,6 
68,2 
158,9 
(0,9 %) 633,0 
247,6 
62,5 
1 582,9 
2 526,0 
(14,0%) 4,5 
0,1 
-
22,6 
27,2 
(0,1 %) 572,8 
175,4 
39,1 
499,8 
1 287,1 
(7,1 %) 1 550,9 
348,6 
46,9 
1 930,7 
3 877,2 
(21,5%) 6 392,4 
1 264,9 
482,5 
9 884,1 
18 024,0 
(100 %) 
(i) I henhold til tiltrædelsestraktatens artikel 131 
(2) Herunder momssaldoen for 1979 og reguleringer for 1979 af de finansielle bidrag. 
(3) I forbindelse med disse tal er der taget hensyn til ændringer i driftsregnskabet for 1980 (Dokument KOM(81)649) 
(«) Herunder momssaldiene og de finansielle bidrag fra før 1981. 
(s) Grækenland har indbetalt et finansielt bidrag, som er beregnet på grundlag af BNI. 
168 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Anden del: De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 
(Oversigt pr. 31. 12. 1981) 
§ 20. Generelle oplysninger om EUF 
DE TRE FØRSTE EUF 
20.1. Sidst, der blev givet grundlæggende og detaljerede finansielle oplysninger om de tre første EUF, som blev oprettet i 
henhold til de mellen 1959 og 1976 gældende konventioner, var i Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1980 Der 
henstår endnu under den 2. og 3. EUF nogle mindre beløb, som skal gøres op. 
I § 26 gives en oversigt over de årlige betalinger under de tre første EUF. 
DEN FJERDE OG FEMTE EUF 
20.2. Juridiske foranstaltninger 
a) Retsgrundlaget for AVS-staterne: 
— den 4. EUF: AVS-EØF-konventionen, undertegnet i Lomé den 28. februar 1975 (Lomé I) 
— den 5. EUF: Den anden AVS-EØF-konvention undertegnet i Lomé den 31. oktober 1979 (Lomé II). 
b) Retsgrundlag for OLT og OD: 
— den 4. EUF: Rådets afgørelse 76/568/EØF af 29. juni 1976 
— den 5. EUF: Rådets afgørelse 80/1186/EØF af 16. december 1980 (omfatter ikke længere OD) 
c) Oprettelse af EUF: 
— den 4. EUF: Intern aftale af 11. juli 1975 
— den 5. EUF: Intern aftale af 20. november 1979. 
d) Finansforordninger: 
— den 4. EUF: Rådets afgørelse 76/647/EØF af 27. juli 1976 
— den 5. EUF: Rådets afgørelse 81/215/EØF af 17. marts 1981. 
20.3. Tildelinger, finansiering, bistandens fordeling og art 
EUF's tildelinger ser efter Rådets ændringer (1) således ud: 
— den 4. EUF: 3 155,9 Mio ECU 
— den 5. EUF: 4 646,6 Mio ECU. 
EUF finansieres af EF's medlemsstater (bortset fra Grækenland) efter en fordelingsskala, som er fastsat i de interne aftaler 
I henhold til de ovennævnte interne aftaler skal tildelingerne under den 4. og 5. EUF fordeles mellem AVS statPmp ™ ni T 
ODE landene og på subventioner, lån på særlige vi.kår, risikoviHig kapita., Stab^x (., samtT» 
anvendes til finansiering af de fastsatte aktioner. AVS-staterne betegnes som vejledende programmer, 
20.4. Monetær enhed 
EUF-beløbenejr fastsat i ECU; ved omregning af de tidliger gældende monetære enheder til ECU vedtoges det, at 1 RE -
20.5. Dato for ikrafttræden 
— den 4. EUF: 1. april 1976 
— den 5. EUF: 1. januar 1981. 
20.6. Finansiel gennemførelse 
20.7. Ekstern kontrol 
Revisionsretten er ansvarlig for den eksterne kontrol med EUF (i overensstemmelse med traktaten). 
20.8. Dechargemyndighed 
SES" 9'Ver e,ter henS,i"ing '" Råde' de°har9e '" d6n 'inanSielle f0rVal,nin9 af EUF « -erenss,emme,se med 
(1' banEef9e "lde"n9er "*' æn*e' ^ Rid"'S •«*»>»• °» " «*»" <°™9« «« '°rste„ige indtægter, sésom genoprette,,* af S,abex.o»erfars,er og 
13 33% rans f^^siås^^x^s' sszsTe* ,Lr ••• arr,6' °9 L°mé •• °n™ 23>-
eksporten at mineprodukter til FællesskabeULornl », 3rtikeU9) ' 9 °" minesek,oren< is»r <°'» "iælpe dem i tilfælde af et fald i 
31. 12. 82 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 169 
§ 21. Den  fjerde  og femte  EUF:  Tildelinger,  finansiering,  fordeling  af bistanden,  udnyttelsesgrad 
Tildeling  og finansiering Bistandens  fordeling Udnyttelse  pr. 31.12.1981 
4. EUF: Tildeling: 
3 155,9  Mio ECU 
DK: 2,40%-
IRL: 0,60  %" 
L: 0,20%-Programmering 
af bistanden: 
Bistandens  art: 
Subventioner: 
2 195,6 
«" m 
101.6 Programmerbar 
r* bistand: 
2 413,5 
OLT-OD:  69,7 
Risikovillig 
kapital Ikke-
programmeret 
bistand 
742,4 Udnyttelse: 
AVS-stater 
2 343,8 
Finansierings-
^ beslutninger: 
2179,7(90,3%) 
. Finansierings-
^ beslutninger: 
701,6  (94,5  %) 
5. EUF: 
THdeling: 
4 646,6  Mio ECU 
Finansieret  af: Bistandens  art: 
DK: 2,5 
IRL: 0,6% 
L: 0,2 % 2 979.0 
203.2 
Sysmln:  280,0 co > 
< 
II ro -r-
oÆ 
2 Programmerbar  o.^ 
> bistand:  ®  f! 
3 128,0  S  .E 
OLT:  61,0 Programmering 
af bistanden: 
AVS-stater: 
3 067,0 Udnyttelse: 
Heraf: 
Reglonalprojekter: 
600,0 
ÅdmT^strli^^io^osTnTngl 
Ikke-
programmeret 
bistand 
1 518,6 Betalinger:  6,0 (0,2  %) Finansierings-
beslutninger: 
291,9  (9,3%)' 
Finansierings-
beslutninger: 
256,9(16,9%) 
170 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 22. Den fjerde EUF: Bistand efter art og pr. modtagerland 
(den finansielle gennemførelse pr. 31.12.1981 (Mio ECU) 
Modtagerland 
Den 4. EUF i alt AVS-stater: 
Etiopien 
Tanzania 
Sudan 
Uganda 
Mali 
Madagaskar 
Øvre Volta 
Malawi 
Guinea 
Somalia 
Senegal 
Rwanda 
Burundi 
Cameroun 
Ghana 
Zambia 
Elfenbenskysten 
Den centralafrikanske 
Republik 
Togo 
Mauretanien 
Sierra Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica 
Botswana 
Surinam 
Mauritius 
Guyana 
Swaziland 
Gambia 
Papua Ny Guinea 
Fiji 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Andre AVS-stater: 
Bahamas 
Barbados 
Kap Verde 
Comorerne 
Djibouti 
Dominica 
Grenada 
Ækvatorialguinea 
Kiribati 
Sao Tome og Principe 
St. Lucia 
St. Vincent 
Vest-Samoa 
Seychellerne 
Trinidad og Tobago 
Tuvalu 
Ny Hebriderne 
(Andre lande i alt) 
Regionalprojekter 
Administrationsomkostninger 
Reserver 
AVS I alt 
OLT-OD 
31. 12. 82 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 171 
§ 23. Den  fjerde  EUF:  Bistandens  finansielle  gennemførelse  pr. modtagerland  (31.12.1981) 
Vedrørende  nærmere  oplysninger:  se § 22. 
A. Ikke-programmeret  bistand B. Programmerbar  bistand 
(Vejledende  programmer  (AVS)  og anden  bistand) 
Mio ECU Mio ECU Modtagerland 
Etiopien 
Tanzania 
Sudan 
Uganda 
Madagaskar 
Øvre  Volta 
Malawi 
Guinea 
Somalia 
Senegal 
Rwanda 
Burundi 
Cameroun 
Tchad 
Ghana 
Zambia 
Benin 
Elfenbenskysten 
Den centralafr. 
Mauretanien 
Sierra  Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica Tegnforklaring: Tegnforklaring: 
Tildelinger Botswana 
Surinam 
Mauritius Finansierings 
beslutninger i Finansierings-  | 
l beslutninger Guyana 
Swaziland 
Gambia Betalinger Betalinger Papua 
Ny Guinea 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Andre  AVS-lande 
128,6  254,9 
Regionalprojekter 
Administrations-
omkostninger 
Reserve 
OLT-OD 302,9 
172 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
§ 24. Den femte EUF: Bistand efter art og pr. modtagerland 
(den finansielle gennemførelse pr. 31.12.1981) (Mio ECU) 
Modtagerland 
AVS-stater: 
Etiopien 
Tanzania 
Sudan 
Uganda 
Mali 
Kenya 
Madagaskar 
Niger 
Øvre Volta 
Malawi 
Guinea 
Somalia 
Senegal 
Rwanda 
Burundi 
Cameroun 
Ghana 
Zambia 
Elfenbenskysten 
Den centralafrikanske 
Republik 
Togo 
Mauretanien 
Sierra Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica 
Botswana 
Surinam 
Mauritius 
Guyana 
Swaziland 
Gambia 
Papua Ny Guinea 
Fiji 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Andre AVS-stater: 
Bahamas. 
Barbados 
Kap Verde 
Comorerne 
Djibouti 
Dominica 
Grenada 
Ækvatorialguinea 
Kiribati 
Sao Tome og Principe 
St. Lucia 
St. Vincent 
Vest-Samoa 
Seychellerne 
Trinidad og Tobago 
Tuvalu 
Ny Hebriderne 
(Andre lande i alt) 
Regionalprojekter 
Reserver A. Ikke-programmeret bistand 
Finansieringsbeslutninger 
cc S S 
(2) 
3,6 
1,7 
1,5 
4,0 
7,2 
0,9 
AVS i alt 
OLT 
Den 5. EUF i alt (0,9) 
1,3 
28,8 | g-
(3) 
7,5 
6,0 
1,5 
2,2 
3,0 
2,6 
2,3 
6,0 
1,5 
0,7 
3,0 
0,2 
1,8 
3,0 
0,5 
(5,5) 
1,8 
59,6 
1,0 
60,6 UJ n m 
(4) 
0,2 
0,1 
2,0 
0,5 
3,4 
0,6 
0,3 
0,2 
0,8 
0,0 
0,3 
0,5 
10,5 
0,2 
1,5 
0,1 
0,8 
0,5 
0,0 
0,3 
0,2 
0,5 
0,2 
0,1 
0,5 
0,2 
0,0 
(1,5) 
24,5 
24,5 (5) 
6,3 
13,4 
2,6 
10,0 
1,2 
1,3 
1,8 
38,6 
6,6 
11,0 
2,5 
19,2 
1,0 
0,2 
1,5 
3,2 
8,1 
0,9 
0,2 
1,1 
2,5 
0,5 
1,4 
1,2 
0,6 
0,0 
(7,5) 
137,9 
5,1 
143,0 (6) 
(-) (7) 
0,2 
13,9 
8,0 
13,9 
3,4 
3,2 
11,8 
3,6 
4,4 
0,0 
4,6 
0,5 
14,9 
44,0 
6,6 
15,0 
3,8 
4,0 
6,1 
4,0 
19,2 
1,5 
1,5 
1,0 
0,7 
3,2 
1,5 
3,2 
1,9 
8,1 
12,0 
5,2 
7,2 
0,2 
0,9 
0,7 
1,5 
1,9 
3,0 
1,4 
0,2 
4,2 
0,0 
1,1 
(15,4) 
3,1 
250,8 
6,1 c 0) 
(8) 
0,2 
6,3 
1,5 
13,9 
0,3 
3,2 
11,7 
2,5 
3,6 
0,0 
1,3 
0,2 
9,1 
41,5 
6,6 
11,0 
3,8 
3,1 
0,0 
2,5 
19,2 
1,5 
1,5 
0,3 
1,5 
3,2 
1,9 
8,1 
0,0 
4,8 
7,2 
0,9 
0,2 
1,1 
0,3 
2,9 
0,5 
1,4 
1,2 
0,6 
0,0 
(9,1) 
3,0 
184,8 
5,1 
256,9 189,9 B. Programmerbar bistand (vejle-
dende programmer (AVS) og anden bistand 
Finansieringsbeslutninger 
O) 
125,0 
115,0 
100,0 
100,0 
85,0 
85,0 
74,0 
73,0 
73,0 
78,0 
76,0 
74,0 
73,0 
65,0 
72,0 
70,0 
65,0 
62,0 
55,0 
53,0 
52,0 
46,0 
49,0 
40,0 
40,0 
45,0 
28,0 
29,0 
26,0 
23,0 
24,0 
22,0 
18,0 
18,5 
13,0 
17,0 
13,0 
22,0 
12,0 
14,0 
11,0 
50,0 
2,0 
3,5 
15,0 
13,0 
4,8 
3,2 
3,2 
8,5 
3,6 
3,6 
3,5 
3,5 
5,5 
3,2 
3,6 
10,0 
0,8 
4,5 
(95,0) 
600,0 
186,5 
3 067,0 
61,0 
3 128,0 (10) 
48,5 
5,1 
1,2 
1,5 
5,0 
17,4 
16,1 
8,3 
20,4 
29,3 
4,0 
0,9 
11,5 
3,6 
17,6 
0,4 
0,7 
0,5 
8,1 
6,9 
0,6 
6,3 
0,2 
4,1 
1,3 
1,7 
3,2 
0,1 
0,7 
0,8 
0,4 
2,0 
1,0 
1,7 
0,5 
0,4 
3,7 
0,2 
0,4 
0,1 
0,5 
0,1 
1,6 
0,2 
0,4 
0,1 
0,2 
0,2 
0,1 
0,1 
0,1 
1,2 
2,2 
5,1 
1,2 
0,2 
(13,0) 
27,9 
277,8 
0,6 (11) 
5,0 
8,0 
(-) 
0,5 
278,4 13,5 (12) 
53,5 
5,1 
1,2 
1,5 
5,0 
17,4 
16,1 
8,3 
20,4 
29,3 
4,0 
0,9 
11,5 
3,6 
17,6 
0,4 
0,7 
0,5 
8,1 
6,9 
0,6 
14,3 
0,2 
4,1 
1,3 
1,7 
3,2 
0,1 
0,7 
0,8 
0,4 
2,0 
1,0 
1,7 
0,5 
0,4 
3,7 
0,2 
0,4 
0,1 
0,1 
1,6 
0,2 
0,4 
0,1 
0,2 
0,2 
0,1 
0,1 
0,1 
1,2 
2,2 
5,1 
1,2 
0,2 
(13,0) 
28,4 
291,3 
0,6 Total (A + B) 
•55 S 
(13) 
0,0 
0,4 
0,0 
0,6 
0,5 
1,0 
0,0 
0,0 
0,3 
0,1 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,2 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
0,0 
(0,1) 
2,6 
5,9 
0,1 
291,9 6,0 (14) 
:(7)+(12) 
53,7 
19,0 
9,2 
15,4 
8,4 
20,6 
27,9 
11,9 
24,8 
29,3 
8,6 
1,4 
26,4 
47,6 
24,2 
15,4 
4,5 
4,5 
14,2 
10,9 
0,6 
33,5 
1,7 
5,6 
1,3 
2,7 
3,2 
0,8 
3,9 
2,3 
3,6 
2,0 
1,0 
1,7 
0,5 
2,3 
11,8 
12,2 
5,6 
7,3 
0,7 
0,1 
2,5 
0,9 
1,9 
2,0 
3,2 
0,2 
0,1 
0,6 
0,1 
2,6 
2,4 
9,3 
0,0 
1,1 
1,2 
0,2 
(28,4) 
31,5 
542,1 
6,7 
548,8 (15) 
=(8)+(13) 
0,2 
6,3 
1,5 
14,3 
0,3 
3,2 
12,3 
3,0 
3,6 
1,0 
1,3 
0,2 
9,1 
41,8 
6,7 
11,0 
3,8 
3,1 
0,0 
2,5 
0,0 
19,2 
1,5 
1,5 
0,0 
1,1 
0,2 
0,3 
1,5 
3,2 
0,0 
0,0 
1,9 
8,1 
0,0 
4,8 
7,2 
0,9 
0,2 
1,1 
0,3 
2,9 
0,1 
0,5 
0,0 
1,4 
1,2 
0,6 
0,0 
(9,2) 
5,6 
190,7 
5,2 
195,9 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 173 
§ 25. Den femte EUF: Bistandens finansielle gennemførelse pr. modtagerland (31.12.1981) 
(Vedrørende nærmere oplysninger: se § 24) 
A. Ikke-programmeret bistand 
Mio ECU 50 Modtagerland 
Tegnforklaring: 
Finansierings-
beslutninger 
Betalinger 10 B. Programmerbar bistand 
(Vejledende programmer (AVS) og anden bistand) 
—I 1 1 1 1 1 1 1 1 1 
50 100 Mio ECU 
Den centralafr. Rep. 
Mauretanien 
Sierra Leone 
Congo 
Liberia 
Lesotho 
Guinea-Bissau 
Jamaica 
Botswana J 
Surinam 
Mauritius 
Guyana 
Swaziland 
Gambia 
Papua Ny Guinea 
Gabon 
Salomon 
Nigeria 
Andre AVS-lande Tegnforklaring: 
Tildelinger 
iFinansierings-
i beslutninger 
Betalinger 
M Regionalprojekter W Z 
11 600,0 
Reserve IL 186,5 
OLT T Zl 
174 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 31. 12. 82 
Mio ECU 
600 
500 -§ 26. De fem EUF:  Udviklingen  i de årlige  betalinger  (1960-1981) 
Bemærk: 
I denne  paragraf  gives  en oversigt  over  de årlige  betalinger  under  samtlige  EUF. 
Der er sidst  givet  detailoplysninger  om de tre første  EUF  i årsberetningen  for 
regnskabsåret  1980,  bl. a. om  fordelingen  af bistanden  efter  art og pr. 
modtagerland. 
400 ~ 
300 -
200 -
100 -Tegnforklaring 
5. EUF 
1. EUF 
1960 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 I alt 
1. EUF 
2. EUF 
3. EUF 
4. EUF 
5. EUF 3,4 15,8 53,3 65,3 83,4 84.8 
21.9 76,7 
31,6 61,7 
42,9 38,6 
67,9 25,6 
89,4 16,1 
129,5 11.4 
120,5 
22.5 10,1 
78,6 
42,8 9,9 
49.4 
98.5 5,5 
25,9 
140,6 2,4 
23,4 
182,7 2,9 
17,2 
131,0 
97,5 0,5 
16,3 
79,8 
148,1 0,8 
7,9 
66,0 
326,3 0,4 
4,1 
37,4 
423,4 0,3 
2,5 
19,8 
459,3 0,4 
0,9 
20,7 
445.8 
195.9 569,4 
729,8 
841.8 
1 900,3 
195.9 
I alt 3,4 15,8 53,3 65,3 83,4 106,7 108,3 104,6 106,5 115,0 145,6 154,4 131,5 157,8 172,0 208,4 248,6 244,7 401,0 465,3 481,9 663,7 4 237,2 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 175 
BILAG IV 
EUROPA-PARLAMENTET 
Svar på Revisionsrettens bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1981 
1.16-1.17. I fælleserklæring af 30. juni 1982, underskre­
vet af formændene for Parlamentet, Rådet og Kommissio­
nen, gav disse udtryk for ønsket om, at de tre institutioner 
snarest muligt afsluttede undersøgelsen over revisionen af 
finansforordningen. Det forventes, at Parlamentets kompe­
tente organer vil afslutte deres arbejde i løbet af efteråret. 
2.2. (a) 
— Afstemningen af inventar- og materielfortegnelsen med 
de faktiske beholdninger er for øjeblikket gradvis ved 
at blive gennemført. I begyndelsen af 1982 blev der 
udarbejdet en datamatiseret fortegnelse over kontor­
maskiner, som i værdi udgør langt den vigtigste del af 
inventar og materiel. 
— Selv om der er ved at blive udarbejdet en ny inventar-
og materielfortegnelse i samarbejde med generaldirek­
toraterne, opvejes omkostningerne ved et perfekt 
system, navnlig med hensyn til personale, ikke af de 
fordele, som kan drages af det. 
— Med hensyn til posteringerne af værdien af kontorin­
ventar er der optaget kontakt med Revisionsrettens tje­
nestegrene for sammen at udarbejde kriterier for klassi­
fikationen i status. 
2.2. (b) Det skal bemærkes, at det ikke på forhånd er 
muligt at beregne det nøjagtige beløb af tab og vinding 
som følge af kursændringer, derfor er der i Parlamentets 
budget under konto 2321 indsat et p. m. En anmodning om 
et overslag over overførsel fremsættes hvert år i oktober 
måned (om fornødent), men det endelige beløb kan 
ændres mellem dette tidspunkt og regnskabsårets udgang. 
2.2 (c) Europa-parlamentets kompetente myndighed har 
allerede givet et detaljeret svar i forbindelse med behand­
lingen af Revisionsrettens særberetning om dette sDøres-
mål(EFTC202, 1982). B 
2.2 (d) Der er foretaget en fuldstændig og detaljeret ana­
lyse af de udestående beløb på disse midlertidige konti, 
som kun vedrører ansatte, og denne analyse er ledsaget af 
en klar beskrivelse og løsningsforslag. Under alle omstæn­
digheder er kassereren og bevillingsforvaltningen i gang 
med at klare de spørgsmål, som henhører under deres kom­
petenceområder. De resterende udestående beløb fra 1979 
og i stor udstrækning fra 1980, er i mellemtiden blevet ind­
drevet. 2.6 (b) Mellemregningskontiene med Kommissionen 
blev indført 1. januar 1982 og vil fremtidig blive afstemt 
sammen med Kommissionen ved udløbet af hvert regn­
skabsår. 
10.5/9. Budgetmyndigheden accepterede i 1976 princi­
pielt gradvist at oprette faste stillinger, så lokalt ansatte, 
der opfyldte visse kriterier i overensstemmelse med de i 
vedtægten fastsatte bestemmelser, kunne udnævnes til tje­
nestemænd. Disse kriterier var først og fremmest udøvelse 
af en varig funktion, anciennitet i udøvelsen af denne 
funktion samt nødvendigheden af at anvende lokalt 
ansatte på institutionens forskellige arbejdssteder. 
Det understreges, at udnævnelsen af lokalt ansatte til tje­
nestemænd blev foretaget på grundlag af resultaterne af 
udvælgelsesprøver, der blev afholdt under fuld overhol­
delse af vedtægtens bestemmelser. 
I Parlamentets holdning ligger der ligeledes en opfordring 
til at overveje det hensigtsmæssige i at opretholde katego­
rien »lokalt ansatte«, da det drejer sig om et begrænset 
antal stillinger og på grund af det diskriminerende aspekt i 
deres sociale og finansielle situation sammenlignet med 
tjenestemænd. En ændring af tjenestemandsvedtægten bør 
skabe fuld klarhed vedrørende dette spørgsmål. 
Tabel 
Den af Revisionsretten udarbejdede tabel tages til efterret­
ning. Der gøres dog opmærksom på, at Parlamentet er en 
institution med særlige kendetegn og forpligtelser, og at 
den derfor kun vanskeligt kan sammenlignes med andre 
institutioner som følge blandt andet af nedenstående fak­
torer: 
— de tre forskellige arbejdssteder med en betydelig opde­
ling af de administrative og parlamentariske aktivite­
ter; 
— de 42 sprogkombinationer, der er en følge af Parlamen­
tets forpligtelse til at tage korrekt hensyn til alle Fæl­
lesskabets officielle sprog (oversættelse fra syv sprog til 
syV sprog); 
— overholdelse af de frister, der nødvendigvis skal over­
holdes af hensyn til plenarmøderne. 
10.11. Den særlige agtpågivenhed, der hersker i Parla­
mentet med hensyn til overholdelsen af ligestilling mellem 
176 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
alle officielle sprog, er afgørende for den situation, som er 
genstand for Revisionsrettens bemærkninger. 
10.14. Kvæstorkollegiet har foreslået foranstaltninger til 
begrænsning af antallet af personer, der har beføjelse til' at 
forelægge anmodninger om oversættelse samt omfanget af 
de tekster, der skal oversættes, så man bedre kan fastlægge 
de prioriteter, der er nødvendige for en bedre planlægning 
af arbejdet. Disse afgørelser er for nylig blevet forelagt 
Europa-Parlamentets udvidede præsidium. 
10.16. For så vidt det er foreneligt med aftagernes 
behov, revideres de oversatte tekster ikke. 
10.17. Installering af multifunktionelle terminaler i de 
forskellige oversættelsesafdelinger er planlagt. Det vil her­
ved blive muligt lettere at få adgang til terminologiske 
oplysninger samt at føre diverse registre og bedre følge 
arbejdet op. 
10.18. Dette system kan kun anvendes for tre sproglige 
forbindelser (engelsk til fransk, fransk til engelsk og 
engelsk til italiensk). 
Parlamentets generalsekretariat vil i nær fremtid prøve et 
sådant system på ukomplicerede tekster i den engelske 
oversættelsesafdeling. Det arbejde, Kommissionen allerede 
har udført, vil gøre det muligt at holde udgifterne til dette 
eksperiment nede. 
10.20-10.21. a) Det er klart, som Revisionsretten også 
anfører, at Kommissionens ringe computerkapacitet er 
skyld i de påpegede forhold. 
Med henblik på at afhjælpe denne mangel udfører de kom­
petente tjenestegrene en systematisk og stikprøvevis man­
uel beregning og kontrol af de forskellige elementer, som 
udgør de ansattes løn. En sammenligning af samtlige 
udbetalte beløb måned for måned vil helt klart være ønske­
lig, men kan kun gennemføres i et selvstændigt elektronisk 
databehandlingssystem, som Parlamentet, ligesom det er 
tilfældet for Domstolen og Rådet, forvalter direkte. 
Et forslag herom er for øjeblikket under behandling i sty­
ringskomiteen for datamatik, og det vil snart blive forelagt 
de kompetente myndigheder. Der skal erindres om, at det 
samme system anvendes for lønudbetalingerne til Revisi­
onsrettens ansatte, idet Parlamentet er ansvarlig for dette i 
henhold til aftalen mellem de to institutioner, hvilket udfø­
res uden finansiel udligning. 
b) Der er optaget kontakt med Revisionsretten for at 
undersøge, i hvilket omfang og med hvilke følger for 
arbejdsbyrden i de berørte tjenestegrene det fremførte for­
slag kan gennemføres. En endelig løsning på problemet vil 
forudsætte indførelse af et selvstændigt elektronisk databe­
handlingssystem som nævnt i litra a). 
c) De af Revisionsretten anførte mangler skyldes hovedsa­
geligt de frister, der fastsættes for databehandlingen i reg­
necentret. Parlamentet vil anmode Kommissionen om at revidere sin 
tidsplan for databehandlingen, som den har fastsat ud fra 
sine egne behov uden hensyntagen til Parlamentets særlige 
behov. 
Desuden vil der straks blive optaget kontakt med Revisi­
onsretten for sammen med denne at finde frem til løsnin­
ger, som er i overensstemmelse med finansforordningens 
og tjenestemandsvedtægtens bestemmelser. 
10.22. Ansættelsesmyndigheden har besluttet a tildele 
de i dette afsnit nævnte godtgørelser under fuld overhol­
delse af artikel 14 i bilag VII i tjenestemandsvedtægten, 
idet den har henholdt sig til sine skønsmæssige beføjelser 
under hensyntagen til de særlige behov i Parlamentet og de 
krav, som de pågældende tjenestemænd har været under­
kastet. 
Såfremt Revisionsretten mener, at det er ønskeligt, at der 
fastsættes en ensartet ordning på dette område, må den 
overholde de normale procedurer for sådanne spørgsmål 
og henvise sagen til de interinstitutionelle organer, der er 
oprettet med henblik herpå. 
10.23. Der udfoldes store bestræbelser på at ajourføre 
de personlige sagsakter og klassere dem korrekt. Dette er 
imidlertid er fortløbende arbejde, og det kan på et givet 
øjeblik forekomme, at visse dokumenter endnu ikke er 
klasseret. For at undgå, at sagsakterne bliver alt for omfat­
tende, betragtes visse dokumenter endvidere som bilag, når 
det helt klart fremgår, at de supplerer dokumenter eller 
informationer, som allerede foreligger og er klasseret. 
Adgangen til de personlige sagsakter er begrænset til per­
soner, som let kan identificeres, dvs. tjenestemanden selv, 
som kan gennemse dem på stedet, tjenestemændene i per­
sonaleafdelingen, formænd for udvalgskomiteer og Revisi­
onsrettens tjenestemænd under udøvelsen af deres kontrol­
opgaver. Den pågældende persons identitet registreres 
umiddelbart ved udleveringen og afleveringen af sagsak­
terne. _ 
10.24. Parlamentet forsikrer, at adskillelsen mellem de 
nævnte funktioner fremtidig vil blive nøje overholdt. 
11.9-11.11-11.12. Beregningerne af udgifterne til møder 
uden for Parlamentets tre normale arbejdssteder tages til 
efterretning. 
Der skal imidlertid erindres om, at den politiske myndig­
hed er fuldstændig autonom med hensyn til valg af møde­
steder. Revisionsrettens bemærkninger kan og må ikke 
stille spørgsmålstegn ved dette princip. 
I henhold til præsidiets afgørelse af 22. juni 1978 »kan de 
politiske grupper i de mødefri perioder mødes fem dage i 
ugen forud for hver mødeperiode«. 
Parlamentet bekræfter sin faste beslutning om at fastholde 
denne afgørelse. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 177 
Præsidiets politik er at begrænse antallet af møder i Parla­
mentets organer, som afholdes uden for de normale 
arbejdssteder, til et absolut minimum. 
11.13-11.14. De kompetente myndigheder forpligter sig 
til at undersøge de forskellige vekselkurser for de forskel­
lige tilskud og godtgørelser. 
11.15-11.17. Den kompetente myndighed er af den 
opfattelse, at disse bemærkninger i første række vedrører 
Kommissionen. 
Selv om udgifterne til de forskellige eksterne kontorer ikke 
selvstændigt fremgår af de almindelige regnskaber, er insti­
tutionen alligevel i stand til at bedømme dem. 
Såfremt Revisionsretten måtte anmode herom, kan den 
kompetente myndighed foretage en analyse af udgifterne 
til de eksterne kontorer. 
Parlamentet kender intet til tilfælde, hvor der uberettiget er 
udbetalt penge til ikke-eksisterende ansatte, da enhver 
sådan mulighed er udelukket som følge af, at ansættelses­
kontrakterne udstedes af generalsekretariatet i Luxem­
bourg. 
11.18. Med hensyn til tilbagebetaling af moms foreslår 
den kompetente myndighed, at dette spørgsmål snarere 
skal behandles i en bredere ramme end begrænses til de 
betalinger, de eksterne kontorer har foretaget, eller som er 
foretaget på deres vegne. 
Derfor har man sammen med de berørte tjenestegrene 
behandlet forslag til forbedring af situationen. 
Det består for den anvisningsberettigede i: 
— På udgiftsanvisninger og udligningsanvisninger at 
opføre det nettobeløb, som skal opføres på budgetpo­
sten; — på en særlig midlertidig konto for hvert land at opføre 
det momsbeløb, der skal tilbagebetales. 
Disse forslag er i overensstemmelse med ånden i finansfor­
ordningen, både hvad angår bestemmelserne i artikel 4 og 
bestemmelserne i artikel 23, stk. 2. 
Indledende bemærkning vedrørende de eksterne kontorer: 
11.20. På trods af Parlamentets bestræbelser på at finde 
frem til fælles løsninger med hensyn til infrastruktur (byg­
ninger, portnere, tekniske informationsmidler, dokumenta­
tion osv.) har Kommissionen insisteret på at forblive auto­
nom. 
11.21. De nye kontorer kunne ikke tages i brug, fordi 
der skulle foretages omfattende arbejder med at indrette 
dem, så de svarede til institutionens behov. 
De i finansforordningen fastsatte frister for licitationspro-
ceduren skulle overholdes. Derfor måtte den midlertidige 
lejekontrakt forlænges, hvilket skete på grundlag af en 
afgørelse i kvæstorkollegiet, som bekræftedes på mødet 
den 26. og 27. november 1981. 
11.22. To væsentlige faktorer forklarer forskellen mel­
lem Kommissionens og Parlamentets leje: 
— Forskellen på fem år mellem undertegnelsen af de to 
lejekontrakter; 
— den kendsgerning, at Parlamentet har lejet stueetagen, 
hvis lejeværdi nødvendigvis er højere for de formål, 
som kontorerne er bestemt til. 
178 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
BILAG V 
RÅDET 
Svar på Revisionsrettens bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1981 
Indledende bemærkning KAPITEL 10 
Personaleudgifter Rådet fremsætter på ny ønske om, at Revisionsrettens 
bemærkninger vedrørende de enkelte institutioner samles i 
en særskilt del af Rettens beretning. 
KAPITEL 1 
Generelle bemærkninger 
REGNSKABSMÆSSIGE FORORDNINGER — 
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER TIL 
FINANSFORORDNINGEN AF 21. DECEMBER 1977 
1.17. I modsætning til, hvad Revisionsretten anfører, 
har Rådet den 9. februar 1981 afgivet udtalelse om Kom­
missionens udkast til forordning om gennemførelsesbe­
stemmelserne for en række bestemmelser i finansforord­
ningen af 21. december 1977. Rådet tilsendte Kommissio­
nen sin udtalelse ved skrivelse af 11. februar 1981. 
KAPITEL 2 
Regnskaberne 
ANLÆGSAKTIVER 
2.4 a) Anlægsaktiverne vil blive opført i status pr. 
31. december 1982. 
FORSKUD YDET TIL PUBLIKATIONSKONTORET 
2.4 b) Revisionsrettens bemærkning vil blive taget til 
følge i 1982. ANSÆTTELSESVILKÅRENE FOR INSTITUTIONERNES 
LOKALT ANSATTE 
10.5-10.9. Da Kommissionen i Bruxelles beskæftiger et 
meget stort antal lokalt ansatte, er det kun normalt, at 
Rådet i adskillige år også har benyttet den ordning, som 
Kommissionen har fastlagt efter udtalelse fra Vedtægtsud-
valget. 
Der erindres om, at fællesskabsinstitutionerne stiller sær­
lige krav med hensyn til sprogkundskaber og arbejdstid. 
Hvad angår enkelthederne i den pågældende ordning, er 
det imidlertid Kommissionen, der har undersøgt skik og 
brug i Bruxelles. 
INSTITUTIONERNES OVERSÆTTELSÉSAFDELINGER « 
10.10-10.19. Da Rådet forelagde Revisionsretten de 
nødvendige statistiske oplysninger, navnlig vedrørende det 
faktiske antal lingvister og antallet af oversatte sider, oply­
ste det, at det samlede antal oversatte sider udgjorde 
257 598 i 1979. 
Dette tal, der er betydeligt større end det tal, Retten opgi­
ver (172 000 sider), kan forklares således: den institution, 
der har foretaget kontrollen, har sandsynligvis fratrukket et 
vist forud fastsat antal sider for at tage hensyn til sider, der 
er taget fra andre dokumenter, sider med kun få ændringer 
eller kun delvis udfyldte sider (f. eks. telex), der tæller som 
hele sider i vore statistikker, men som for lingvisterne ikke 
indebærer samme arbejdsbyrde som »normale« sider 
(25 linjer ny tekst). Fradraget anslås til 86 000. 
En sådan fremgangsmåde forekommer imidlertid i hoj 
grad anfægtelig i Rådets ojne af følgende tre grunde: 
— Den bør anvendes på samme måde i de øvrige instituti­
oner. Retten bør forsyne sin tabel med en forklarende 
bemærkning derom; 
31. 12. 82 De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  179 
— den  fratrukne  procentdel  kan  være  vilkårlig.  Det  må —  det  store  antal  sider,  der betegnes  som  »lette«  at over-
befrygtes,  at de 33 %, som  Retten  har lagt  sig fast  på, sætte,  udlignes  sandt  at sige  af sider,  der overstiger  det 
bygger  mindre  på faktiske  beregninger  end på sandsyn-  normale  (f. eks.  meget  lange  eller  tæt beskrevne  sider), 
lighed.  Dette  indtryk  skyldes  den omstændighed,  at der eller  somme  tider  af meget  vanskelige  tekster.  Hvordan 
ikke er nogen  forklarende  bemærkning;  skal  der  i denne  sammenhæng  tages  hensyn  til den 
betydelige  tid, der anvendes  på kontrol  og efterforsk-
ningsarbejde? 
180 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
BILAG VI 
KOMMISSIONEN 
Svar på Revisionsrettens bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1981 
Første del 
KAPITEL 1 
Generelle betragtninger 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
1.0. 
b) De samlede indtægter for regnskabsåret 
1981 er ikke blevet berørt af bogføringen til 
fordel for regnskabsåret 1980 af restancerne 
af de i 1981 oppebårne egne indtægter. Kom­
missionen har respekteret budgetmyndighe­
dens vilje. 1.4 
c) Kommissionens detaljerede svar findes i 
de relevante kapitler. 1.6 
d) Kommissionen har truffet foranstaltnin­
ger med henblik på at indhente forsinkel­
serne i forbindelse med regnskabsafslutnin­
gen for EUGFL, garantisektionen. 1.8 
e) Revisionsrettens bemærkning henvender 
sig særlig til medlemsstaterne og tager ikke 
hensyn til besvarelserne afgivet i forbindelse 
med tidligere beretninger. 1.9 
g) Kommissionen og EIB er interesseret i, at 
Revisionsretten har mulighed for at udøve 
sine rettigheder og opfylde sine forpligtelser. 
h) Kommissionen 
opfattelse. deler Revisionsrettens 1.11-1.13 
1.16 
Bogføringen i 1980 er restancerne af de i 1981 oppebårne 
egne indtægter 
1.4. Kommissionen bemærker, aA åi samlede indtægter 
for regnskabsåret 1981 ikke har "været påvirket af bogførin­
gen til fordel for regnskabsåret 1980 af restancerne af de i 
1981 oppebårne egne indtægter. Såfremt Kommissionen havde handlet i overensstemmelse med Revisionsrettens 
opfattelse, dvs. konteret restancerne på 1981-regnskabet, 
ville det disponible overskud fra regnskabsåret 1980 (dvs. 
246 132415 ECU), som skal opføres under indtægterne for 
regnskabsåret 1981, nemlig være blevet 165 mio ECU min­
dre. 
Inden for rammerne af budgetbehandlingen af tillægs- og 
ændringsbudget nr. 2/1981 har budgetmyndigheden i 
øvrigt behandlet restancerne af egne indtægter som »dispo­
nibelt overskud fra det foregående regnskabsår«. Konterin­
gen af disse indbetalinger på 1980-regnskabet er således i 
overensstemmelse med budgetmyndighedens ønske. 
Decharge 1981 
1.6. Kommissionens svar på de forskellige bemærknin­
ger, der vedrører den, findes i de relevante kapitler. 
Regnskabsafslutning for EUGFL, garantisektionen 
1.8. Som det fremgår af Kommissionens svar på Revisi­
onsrettens særlige beretning om samme problem, er Kom­
missionen særlig opmærksom på dette problem og har truf­
fet foranstaltninger med henblik på at forkorte fristerne 
vedrørende regnskabsafslutningen. 
Anvendelsen af bestemmelserne i landbrugssektoren 
1.9. Revisionsrettens bemærkninger er specielt rettet til 
medlemsstaterne i en summarisk formulering, hvori der 
ikke tages hensyn til svarene på de foregående beretninger. 
Hvad angår fortolkningen af begrebet »uregelmæssighed«, 
havde Kommissionen i sine svar vedrørende 1980 præcise­
ret, at dette går videre end svig som fastlagt i strafretten. 
Der findes i virkeligheden intet i medlemsstaternes rets­
praksis, der svarer til dette udtryk. For så vidt muligt at 
fremme udvekslingen af oplysninger har Kommissionen 
for øjeblikket bevidst accepteret den ulempe, som manglen 
på en absolut homogen fortolkning indebærer. Hvis man 
på nuværende tidspunkt vil have en sådan fortolkning, risi-
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 181 
kerer man nemlig at opnå for begrænsede virkninger i for­
hold til de tilstræbte målsætninger. 
KOMMISSIONENS BEMYNDIGELSER TIL DEN 
EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK (EIB) 
Hensigtsmæssigheden af de oplysninger, som EIB meddeler 
Kommissionen 
1.11-1.13. For at tilfredsstille Revisionsretten er Kom­
missionen og EIB blevet enige om at forbedre niveauet af 
de oplysninger, som Revisionsretten, og i øvrigt også Parla­
mentet, kan modtage vedrørende anvendelsen af budget­
midlerne og EUF's midler i de forvaltningsopgaver, hvori 
Banken er inddraget. EIB har i øvrigt for nylig udtalt sig i 
samme retning ved Bankens formand over for Udvalget for 
budgetkontrol. 
Ud fra denne betragtning vil de beretninger, som Banken 
hvert år tilstiller Kommissionen vedrørende udøvelsen af 
sit mandat, og som fremsendes til Revisionsretten, for 
fremtiden blive udvidet. For så vidt angår bilagene, gen­
nemgår Kommissionen og Banken for øjeblikket dette 
spørgsmål med henblik på at nå frem til en løsning, der 
kan tilfredsstille Revisionsretten. 
Kommissionen deler ikke Revisionsrettens opfattelse af, at 
den ikke altid er blevet informeret rettidigt af EIB. 
Kommissionen understreger for det første, at den råder 
over de oplysninger, der er nødvendige for at beslutte, om 
investeringsprojekterne er støtteberettigede i overensstem­
melse med målsætningerne og retningslinjerne i de pågæl­
dende beslutninger og forordninger. Dernæst er den ikke 
udelukkende afhængig af oplysninger fra EIB, men råder 
6gså over andre informationskilder inden for rammerne af 
sine egne finansielle aktiviteter. 
Endelig er der ofte arbejdsmøder om de spørgsmål, som 
anvendelsen af NIC, Euratom-lån og Lomé-konventio-
nerne giver anledning til, mellem EIB og Kommissionen 
på forskellige niveauer, bl. a. med formanden og direktio­
ner for EIB og medlemmet af det kompetente udvalg. 
Udøvelsen af de af Revisionsretten pålagte traktatlige rettig­
heder og forpligtelser 
Ovennævnte forklaringer viser, at Kommissionen og EIB 
bestræber sig på at garantere Revisionsretten fuld udøvelse 
af dens rettigheder og forpligtelser. 
Kommissionens bestræbelser i den henseende og den for­
sikring herom, som formanden for EIB for nylig gav over 
for Udvalget for Budgetkontrol, berettiger ikke til den 
mindste frygt om, at Revisionsrettens funktioner ikke kan 
udøves under hensigtsmæssige forhold. KAPITEL 2 
Regnskaberne 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER 
OG BESVARELSERNE 
2.0. 
d) Som konstateret af Revisionsretten, er 
denne mangel afhjulpet. 2.5 
e) De nødvendige reguleringer er foretaget, 
og der er truffet foranstaltninger med henblik 
på at formindske antallet af fejl i fremtiden. 2.6 
0 De af Revisionsretten påviste forhold var 
allerede blevet afsløret og er berettiget af 
Kommissionen over regnskabsåret 1982. 2.7 
g) Problemet, der først og fremmest vedrører 
status, er fortsat genstand for interne drøftel­
ser. Kommissionen påtænker at foreslå de 
andre institutioner at følge Revisionsrettens 
henstilling og allerede fra 1982 at anvende 
kursen pr. 31. december i forbindelse med 
opstilling af status. 2.10 
h) Med hensyn til kurstabene vil der måske 
kunne findes en løsning i forbindelse med 
revisionen af finansforordningen; med hen­
syn til bankomkostningerne vil bemærknin­
gen blive taget til følge. 2.11 
i) Der er truffet foranstaltninger til at frem­
skynde afslutningen af de pågældende debi­
torkonti. 2.12 
k) — Der kan ikke være tvivl om over­
skuddets størrelse (246 132 mio 
ECU), som i øvrigt fremgår af 
ændrings- og tillægsbudget nr. 2 for 
regnskabsåret 1981; 
— Kommissionen vil bestræbe sig for at 
forbedre de forklarende noter; 
— Det afstemningssystem, der blev ind­
ført fra 1981, skulle give mulighed for 
at forbedre præsentationen af det 
samlede statusregnskab. 2.14 
2.5. 
Bankafstemningerne pr. 31. december 1981 
a) 110 577,74 ECU i indtægter 
b) Indtægterne og udgifterne er registreret for regnskabs-
' året 1982 
Som konstateret af Revisionsretten, er manglerne blevet 
afhjulpet. En række reguleringer, som det var nødvendigt 
182 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
at gennemføre, er allerede blevet foretaget eller er ved at 
blive foretaget. Desuden: 
a) En lang række af de nævnte indtægter var krediteringer 
i meget fjerntliggende banker, hvilket altid indebærer 
store forsinkelser. 
b) Bankrenter af diverse konti, som vedrører regnskabs­
året 1981, er rent faktisk blevet registreret for det føl­
gende regnskabsår, i løbet af hvilket de blev indkasse­
ret. Dette hang sammen med, at Kommissionen har 
anvendt en fortolkning af finansforordningen, som den 
hele tiden har troet var rigtig. Dette spørgsmål har 
været genstand for drøftelser med Revisionsretten, og 
Kommissionen er fremover rede til at efterkomme 
Revisionsrettens anmodninger. Der føres interinstituti-
onelle drøftelser med henblik på at præcisere en nøjag­
tig metode, som kan anvendes fra regnskabsåret 1982, 
c) Bogføring af 205 mio ECU 
— leje for 1. halvår 1982. 
— 1 900 000 ECU er krediteret ESA 
c) Beholdningskonti. Bogføringen var en tro gengivelse af 
de forhold, der var meddelt regnskabsføreren i overens­
stemmelse med bestemmelserne i forordning nr. 2891/ 
77; 
for så vidt angår de to andre punkter, giver Kommissi­
onen Revisionsretten medhold. Der er truffet forholds­
regler for fremtiden. Kommissionen vil på grundlag af Revisionsrettens 
bemærkninger fortsat bestræbe sig på at reducere mulighe­
derne for, at sådanne fejl igen opstår. 
FORSKUD UNDER EUGFL 
2.7. Dette forhold, som Revisionsretten har fremdraget, 
var allerede blevet opdaget inden for rammerne af Kom­
missionens kontrolforanstaltninger, og blev i maj 1982 ret­
tet over regnskabsåret 1982 ved hælp af en udligningsbeta-
lingsordre. 
KONTOEN »FERIEKOLONIER« 
2.8-2.9. Bogholderiet har taget kontakter med den anvis-
ningsberettigede tjenestegren, og der er konstateret en for­
bedring i løbet af regnskabsåret 1982. Der foretages i øje­
blikket en grundig analyse af disse to konti. Denne analyse 
skal give mulighed for at afhjælpe de mangler, som Revisi­
onsretten har konstateret for så vidt angår tilstedeværelsen 
af debitorsaldi på kontiene for genopførte overførsler. 
Samtidig har den anvisningsberettigede i forbindelse med 
feriekolonierne truffet foranstaltninger til at forkorte perio­
den for tilbagebetaling af forskud. 
For bedst muligt af efterkomme Revisionsrettens krav om 
en bedre forberedelse af regnskabsafslutningen påtænkes 
det inden regnskabsårets udgang at opstille et foreløbigt 
statusregnskab pr. 30. september, således at eventuelle 
unormale forhold kan opdages og rettes inden regnskabs­
afslutningen. I denne sammenhæng har Revisionsretten i 
øvrigt meddelt, at dens arbejde for fremtiden påbegyndes 
tidligere, end det hidtil har været tilfældet. 
FÆLLESSKABSORGANERNES MELLEMREGNINGSKONTI 
— Kantinens konti i Kommissionens bøger og Kommissio­
nens konti i kantinens bøger 
— Tre beløb optræder i saldoen på Parlamentets konti i 
Kommissionens bøger 
2.6. 
— Der er blevet foretaget de nødvendige afstemninger 
efter Revisionsrettens anmodning. Fremover vil der 
blive foretaget regelmæssige afstemninger af Kommis­
sionens og kantinens saldi. 
— I 1981 blev der indført et system, hvorefter institutioner­
nes regnskabsførere regelmæssigt udveksler kontoud­
tog og saldobekræftelser, og dette system har fungeret 
tilfredsstillende siden 1982. OMREGNINGSKURSER 
a) Kommissionens status pr. 31. december 1981 er udarbej­
det på grundlag af forskellige omregningskurser 
b) Regnskabsårets løbende transaktioner bogføres ligeledes 
på grundlag af forskellige omregningskurser 
2.10. 
a) Med hensyn til status præciseres det, at de gældende 
bestemmelser ikke indeholder særlige regler på dette 
område. Derfor har Kommissionens holdning hidtil 
været, at den ved opstilling af status analogt anvender 
de for forvaltningsregnskabet gældende kriterier. Som 
resultat af de drøftelser, der har fundet sted om disse 
spørgsmål mellem Kommissionens og Revisionsrettens 
tjenestegrene, anbefaler sidstnævnte at anvende kursen 
pr. 31. december i forbindelse med udarbejdelse af sta­
tus. Kommissionen vil foreslå de øvrige institutioner at 
følge Revisionsrettens henstilling i forbindelse med 
udarbejdelse af statusregnskabet. 
b) Med hensyn til de løbende transaktioner — dvs. bud­
gettets gennemførelse — i regnskabsåret anvendes 
månedlige kurser i henhold til den »erklæring«, der 
blev opført i Rådets mødeprotokol i forbindelse med 
vedtagelsen af finansforordningen af 21. december 
1977, der indfører anvendelsen af ERE (i mellemtiden 
erstattet af ECU). Anvendelsen af »månedlige omreg­
ningskurser« blev derfor officielt inkorporeret i det for­
slag til revision af »gennemførelsesbestemmelserne« — 
artiklerne 85.91 — til finanforordningen, som Kom­
missionen har udarbejdet og fremsendt til de ovrige 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 183 
institutioner til udtalelse. Kommissionen har endnu 
ikke vedtaget teksten til forordning om »gennemførel­
sesbestemmelserne«. Parlamentet har endnu ikke afgi­
vet udtalelse. 
Disponible bevillinger til dækning af a) valutatab og b) bank­
omkostninger 
2.11. 
a) Ligesom Europa-Parlamentet (jf. punkt 2.2 b)) har 
Kommissionen måttet lide et valutatab. Anvendelse af 
overførsler har i praksis vist sig at indebære mange 
ulemper (hverken beløbene eller de nærmere overfør-
selsbetingelser kan fastlægges eller vurderes på et til­
strækkeligt pålideligt grundlag; metoden »åben over­
førsel« blev desuden afvist af Revisionsretten i dens 
årsberetning for 1980, punkt 1.13). Den valgte løsning 
så ud til at være den mest hensigtsmæssige i den givne 
situation. Der bør fastsættes en definitiv metode i for­
bindelse med en revision af finansforordningen. 
b) Kommissionen deler Revisionsrettens opfattelse. Der 
er truffet forholdsregler for at undgå sådanne proble­
mer i fremtiden. 
Et beløb på 860 000 ECU til udviklingsforanstaltninger for 
middelhavslande er opført i Kommissionens status under 
»forskud«, men omfatter i virkeligheden også udgifter 
2.12. Kommissionen har indført et udvidet kontrolsy­
stem for alle disse debitorkonti med henblik på at frem­
skynde, at de pågældende anvisningsberettigede afslutter 
disse konti, enten ved kontering som budgetudgifter eller 
ved indkassering af fordringen. 
Fællesskabernes statusregnskab 
2.14. 
a) Disponibelt overskud for 1980 i 1980- og 1981-regnska-
berne 
Den endelige overskudssaldo for regnskabsåret 1980 var 
246 132 mio ECU. (Der henvises til forvaltningsregnskabet 
og det berigtigede statusregnskab, der er udarbejdet af 
Kommissionen, og som den fremsendte til budget- og kon­
trolmyndighederne den 13. januar 1982.) Hvis man tager 
hensyn til ovennævnte oplysninger, burde der ikke være 
uklarheder. 
Ændrings- og tillægsbudget nr. 2 for regnskabsåret 1981 
indeholder desuden indtægter på 246 132 mio ECU for 
overskuddet fra det foregående regnskabsår. 
b) Forklarende noter i bind V i forvaltningsregnskabet 
Kommissionen er rede til at foretage enhver form for for­
bedring. De forslag, som Revisionsretten har fremsat er 
nyttige. ' c) Fællesskabernes samlede statusregnskab for 1981 
(posten »driftsmidler«, posten »diverse debitorer« (vedrø­
rende faktiske fordringer og udgifter, der skal afvikles; 
konsolidering) 
— Papirvarer og konterartikler afskrives straks ved 
anskaffelsen og opføres som budgetudgifter i det 
pågældende regnskabsår. Der føres ikke en lageropgø­
relse opgjort i værdi. Man kan ikke tale om et lager i 
dette ords almindelige betydning, men der er simpelt 
hen tale om en arbejdskapital, der er opmagasineret i 
centrale lagre, og som består af reserveudstyr, der kan 
sikre en kontinuerlig drift i de forskellige tjenestegrene, 
således at man bliver mindre følsom over for leverings­
frister. 
— I forbindelse med udarbejdelsen af status er det ikke 
altid let at foretage en skelnen mellem faktiske fordrin­
ger og udgifter, som skal afvikles. Kommissionen vil 
bestræbe sig for fremover at foretage den skelnen, som 
Revisionsretten anbefaler. 
— Kontoafstemningssystemet, der blev indfort fra og med 
1981, vil give mulighed for, at denne situation ikke 
opstår på ny. 
— I de forklarende noter til samlede statusregnskab 
(punkt 4.14 side 27 i bind V) anfører Kommissionen 
det beløb for indgåede forpligtelser, som ikke dækkes 
af overførte bevillinger. Kommissionen finder, at den i 
status ikke bør opføre de poster (f. eks. lejemål, garan­
tier, sikkerhedsstillelse), som bliver indtægter eller 
udgifter på budgetterne i de efterfølgende regnskabsår. 
Kommissionen vil imidlertid undersøge muligheden 
for at indsætte et p. m. for nogle af de forpligtelser, der 
ikke skal opføres i statusregnskabet. 
KAPITEL 3 
Indtægter 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
a) Den politiske konflikt or blevet løst ved et 
kompromis omfattende alle de beløb, som de 
pågældende medlemsstater skulle indbetale 
til budgettet. 
b) Grundforordningen giver medlemssta­
terne en betydelig handlefrihed med hensyn 
til anvendelsen af forordningen. 
Kommissionen har foreslået en revision af 
forordning nr. 2892/77, som indebærer en 
lang række forbedringer af den nuværende 
184 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
c) Behov for en forbedring af metoderne for 
beregning af aconto-indbetalingerne af 
momsindtægter. De forskelle, Revisionsret­
ten har påvist, mellem det endelige moms­
grundlag og de oprindelige skøn på budget­
tet, skyldes ikke nogen fejl i ansættelsesme-
toden, men eksterne faktorer, som intet har 
med systemet at gøre. (punkt 18) konstaterede Europa-Parlamentet, »at de forbe­
hold, som tre medlemsstater (Frankrig, Forbundsrepublik­
ken Tyskland, Belgien) har taget med hensyn til deres ind­
betalinger til tillægsbudget nr. 2/1980 og det oprindelige 
budget for 1981, er fjernet med vedtagelsen af ændrings­
budget nr. 1/1981, og at disse medlemsstater overholder 
deres forpligtelser med hensyn til disse to budgetter«. 
3.12 
e) Kommissionen har sendt en begrundet 
udtalelse om dette emne til medlemsstaterne 
og er i øjeblikket i gang med at drøfte situati­
onen sammen med dem. 3.18-3.23 
f) Kommissionen tilslutter sig Revisionsret­
tens bemærkninger. Den fortsætter med at 
tage de nødvendige skridt. 3.25-3.32 Et krav fra Kommissionen om morarenter ville — i betragt­
ning af hvad der netop er anført ovenfor — kunne have 
genoplivet budgetkonflikten. Kommissionen har ved at 
afstå fra at inddrive fordringer hos de tre medlemsstater 
handlet i overensstemmelse med det politske kompromis; 
endvidere har den overholdt den i finansforordningens 
artikel 24 fastsatte procedure. 
g) Kommissionen holdes løbende underret­
tet om de igangværende undersøgelser, som 
allerede har givet anledning til en første fast­
læggelse af egne indtægter (\,1 mio ECU). 3.33-3.35 
h) Kommissionen har truffet interne foran­
staltninger til, at systemet kan fungere mere 
effektivt. 3.41-3.47 Hvad angår bogføringen af restancer fra 1980, skal Kom­
missionen præcisere, at den i forbindlese med behandlin­
gen af tillægs- og ændringsbudget nr. 2/1981, der forløb 
under de ovenfor anførte omstændigheder, med henblik på 
at bringe budgetkonflikten til ophør på de betingelser, 
budgetmyndighedens to grene havde aftalt, har behandlet 
restancerne af egne indtægter som »disponibelt overskud 
fra det foregående regnskabsår«. Det er således helt i over­
ensstemmelse med budgetmyndighedens ønske, at disse 
indbetalinger er blevet henført til regnskabsåret 1980. 
Uenighed om budgettet i 1980 og 1981, afkald på morarenter 
og bogføring af restancer fra 1980 
3.3-3.6. Forsinkelsen i de forskellige tilfælde skyldes 
generelt administrative fejl, af hvilke der konstateres en del 
hvert år i medlemsstaterne. I disse tilfælde anvendes arti­
kel 11 i forordning nr. 2891/77 strengt, og disse sager er på 
enkelte undtagelser nær ikke blevet mødt med indsigelse 
fra de berørte medlemsstater, som har bragt deres forhold i 
orden inden for acceptable frister. 
En budgetkonflikt af politisk art er derimod af en helt 
anden rækkevidde. Fastlæggelse af momsgrundlaget efter indtægtsmetoden 
(B-metoden) 
3.8. Kontrollen af momsgrundlaget i medlemsstaterne 
sker i medfør af Rådets forordning nr. 165/74 i samarbejde 
med de nationale myndigheder og i henhold til de natio­
nale forskrifter, som disse myndigheder skal følge, og dette 
indskrænker Kommissionens handlefrihed. Den har i sit 
forslag til ændring af forordning nr. 2891/77 af 20. juli 
1982 fundet, at de ville være hensigtsmæssigt, om den fik 
ret til at føre direkte kontrol med EF's egne indtægter hos 
de nationale myndigheder. 
Hvad angår bugetkonflikten i 1980 og 1981, betragtede 
medlemsstaterne, som det fremgår af fremsendelsesskrivel­
sen til forslaget til ændringsbudget nr. 1/1981 af 10. august 
1981 fra Rådets formand til Europa-Parlamentets formand, 
vedtagelsen af dette ændringsbudget som en politisk hand­
ling, der kunne tjene til én gang for alle at bilægge striden 
mellem institutionerne om tillægsbudget nr. 2/1980 og 
1981-budgettet, og sætningen »disse delegationer vil her­
med betragte hele den finansielle sag som afsluttet«, viser 
rækkevidden af den trufne beslutning. De øvrige medlems­
stater har ikke bestridt denne holdning, som blev bekræftet 
ved skrivelsen af 10. august 1981 fra Rådets formand til 
Parlamentets formand. Skrivelsen blev drøftet i Parlamen­
tets Budgetudvalg den 7. september 1981. Ingen af parla­
mentsmedlemmerne gjorde indsigelser mod skrivelsens 
indhold. 
I sin beslutning af 18. september 1981 om forslaget til 
ændringsbudget nr. 1 vedrørende De europæiske Fælles­
skabers almindelige budget for regnskabsåret 1981 Med hensyn til opdagede fejl i Nederlandene er der blevet 
foretaget flere former for kontrol for at klarlægge situatio­
nen. Efter de to kontrolbesøg vedrørende 1979 og 1980 har 
de nederlandske myndigheder rådet bod på disse fejl. 
Danmarks og Irlands momsindbetalinger 
3.9. Problemet med Danmarks ubeføjede fradrag af 
momsindtægter er blevet afklaret i mellemtiden, idet Dan­
mark har indbetalt det pågældende momsbeløb for såvel 
1979 og 1980. Hvad angår bemærkningerne om Irland, har 
Kommissionen bragt samme spørgsmål op over for de 
irske myndigheder dels i forbindelse med kontrolrappor­
terne, dels under drøftelser i Det rådgivende Udvalg for 
egne Indtægter, hvorved de irske myndigheder er blevet 
anmodet om at rette op på forholdet. 
31. 12.82 - De Europæiske Fællesskabers Tidende 185 
Beregning af de finansielle kompensationer 
3.10. Kommissionen erkender, at Revisionsretten til en 
vis grad har ret i sine kommentarer. Der må dog tages ben­
syn til, at artikel 9 i forordning nr. 2892/77 giver muligaed 
for at anvende »egnede oplysninger« og »en tilnærmelses­
vis vurdering«; i den sjette betragtning i forordningen 
erkendes det, at medlemsstaterne ved anvendelse af visse 
bestemmelser i forordningen har en betydelig skønsmæssig 
margen. 
Kommissionen vil, som Revisionsretten ønsker det, 
bestræbe sig på at reducere denne skønsmæssige margen. 
Revision af forordning nr. 2892/77 
3.11. Kommissionen har foreslået en revision af forord­
ning nr. 2892/77, som dog uden ligefrem at indeholde 
bestemmelser om et fælles, og dermed mere tilfredsstil­
lende system for beregning af det ensartede grundlag, inde­
holder en lang række forbedringer af den nuværende tekst 
indtil udløbet af en yderligere overgangsperiode på tre år, 
hvorefter situationen burde blive afklaret. 
Skøn, der tjener som grundlag for indbetalingen af de egne 
momsindtægter 
3.12. De forskelle, Revisionsretten har påpeget, mellem 
det endelige momsgrundlag for 1979 og 1980 og de oprin­
delige skøn på budgettet for disse regnskabsår, efter hvilke 
de foreløbige månedsindbetalinger beregnes, skyldes ikke 
mangler ved anslåelsesmetoden, men eksterne faktorer, 
som ikke kan tages i betragtning ved udarbejdelsen af 
skønnene, nemlig for Italiens vedkommende yderst posi­
tive resultater i bekæmpelsen af svig efter indførelse af et 
edb-system, og for Det forenede Kongeriges vedkom­
mende kursstigninger for pund sterling, som Revisionsret­
ten i øvrigt noterer sig det i tabel 3.2 i beretningen. 
Kommissionen skal bestræbe sig på at forbedre anslåelses-
metoderne. 
De græske myndigheders kontrol 
3.15. Kommissionen mener, at de kontrolforanstaltnin­
ger, de græske myndigheder har truffet, og som har været 
gældende siden 1. januar 1981, er tilfredsstillende og i 
overensstemmelse med de forpligtelser, der påhviler med­
lemsstaterne i medfør af artikel 18 i forordning nr. 2891/ 
77. 
Kommissionen skal oplyse, at Kontroldirektoratet under 
Generaldirektoratet for told i mellemtiden har foretaget 
kontrol af regnskabsår efter 1977, og Kommissionen vil via 
bilaterale kontakter med de græske myndigheder sørge for, 
at de i artikel 2 i forordning nr. 1697/79 omhandlede frister 
for efterbetaling overholdes. 
Hvad angår Revisionsrettens konstatering, at »der ved revi­
sionen vil fremkomme betydelige beløb i ekstraindtægter«, 
skal Kommissionen bemærke, at dette gælder for inkasse­ring af nationale indtægter vedrørende perioden forud for 
Grækenlands tiltrædelse af Fællesskabet. Det kontrolsy­
stem, de græske myndigheder har indført med hensyn til 
EPs egen indtægter (jf. svaret på punkt 3.14 ovenfor) 
burde kunne hindre, at ovenfor anførte bemærkninger også 
kommer til at gælde for fastlæggelsen af disse indtægter. 
Revision af edb-regnskabsføring i Danmark 
3.16-3.17. Kommissionen vil være særlig opmærksom 
på denne bemærkning fra Revisionsretten. 
Afgiftsfritagelser — afgiftsfri butikker— »smørskibe« 
3.18-3.23. Som Kommissionens forskellige forslag vid­
ner om, har den altid været imod disse såkaldte »smør­
skibe«. Desuden har den med virkning fra 1. januar 1981 
afskaffet restitutionerne for EF-varer, der sælges om bord 
på disse skibe. 
Kommissionen fremsendte den 24. juni 1982 en begrundet 
udtalelse til alle medlemsstaterne vedrørende det af Revisi­
onsretten omtalte problem (smørskibe og afgiftsfri butik­
ker). 
Medlemsstaterne undersøger i en ad hoc-gruppe under 
Rådet omhyggeligt, hvad der vil være den bedste løsning. 
Kommissionen vil holde Revisionsretten underrettet om 
udviklingen i denne sag. 
3.24-3.32. 
Landbrugsimportafgifter, systematisk revision og returnering 
af licenser 
Da licenser, der udstedes i en medlemsstat, også er gyldige 
i andre medlemsstater, indebærer en systematisk krydsrevi­
sion, at der skal udsendes sandsynligvis flere titusinde eller 
hundredtusinde oplysninger om året, samt at disse oplys­
ninger skal kontrolleres ved ankomsten, og i givet fald at 
der skal foretages tilbagemelding. Kontrol af ikke returne­
rede licenser er teoretisk set ligeledes muligt, men hertil 
kræves der udsendelse af oplysninger til ca. 1 300 toldkon­
torer (Tyskland, Frankrig, Italien) samt til de organer, der 
forestår opkrævningen af importafgiften i de øvrige med­
lemsstater. 
Med forbehold af Revisionsrettens bemærkning under 
punkt 3.32 (behandling i Fællesskabets ekspertgruppe for 
handelsordninger), mener Kommissionen ikke, at den bøi" 
foreslå medlemsstaterne en sådan systematisk revision, da 
den ikke finder, at fordelene opvejer ulemperne. Kommis­
sionen underkender dog trods allerede trufne forholdsreg­
ler ikke faren for uregelmæssigheder eller forfalskninger. 
Den har på ny taget dette spørgsmål under behandling og 
har anmodet medlemsstaterne om at oplyse, hvilken form 
for revision der foretages i øjeblikket, og den vil eventuelt 
foreslå nye revisionsforanstaltningner under hensyntagen 
til de nationale myndigheders muligheder. 
186 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Koordinering af arbejdet i de nationale tjenester 
Kommissionen kan helt tilslutte sig Revisionsrettens 
bemærkninger. Den har allerede og vil fortsat rette henstil­
linger til medlemsstaterne om at forbedre informationsfor­
midlingen mellem de berørte tjenester. KAPITEL 4 
EUGFL, garantisektionen 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
4.0. 
Meddelelse af afgiftssatserne 
Kommissionen skal oplyse, at næsten alle afgiftssatser 
meddeles medlemsstaterne i deres helhed. Det nævnte 
problem vedrører i princippet kun produkter forarbejdet på 
basis af korn, hvor der er tale om meget hyppige og delvise 
ændringer af afgiftssatserne. I betragtning af antallet af de 
pågældende forarbejdede varer meddeles satserne dog i 
deres helhed medlemsstaterne inden den første i måneden, 
og dette har været tilfældet siden oprettelsen af den fælles 
markedsordning for denne sektor (1962). 
Det er i øjeblikket af tekniske og budgetmæssige årsager 
ikke muligt at udsende alle de gældende satser i deres hel­
hed, hver gang der indtræffer en ændring af de grønne kur­
ser. a) Ikke blot i sektoren mæjk og mejeripro­
dukter, men også i sektoren for frugt og grøn­
sager er der sket et faid i udgifterne navnlig 
til forarbejdede produkter. 4.5-4.7 
c) Kommissionen gør opmærksom på det 
arbejde, den gør for at reducere de monetære 
udligningsbeløb. 4.9-4.11 
d) Der tages i almindelighed hensyn til afvi­
gende budgetkurser (virkningen af dobbelt­
kursen) ved finansielle beregninger. 4.12 
e) Ekstraordinære forskud er rent faktisk 
blevet begrundet. 4.13-4.14 
Kommissionen er klar over disse problemer og er i færd 
med at undersøge, hvilke muligheder edb-(-telekommuni­
kation byder på til at lette arbejdet for medlemsstaterne 
med anvendelse af disse forskellige satser i national valuta. g) Kommissionen arbejder fortsat på at 
berigtige de forskelle, der består mellem den 
bogførte beholdning i medlemsstaterne og de 
tilsvarende bogførte beløb i Kommissionen. 4.16 
Uregelmæssigheder indenfor kødsektoren (Nederlandene) 
3.33-3.35. Kommissionen holdes 
om de igangværende undersøgelser. løbende underrettet h) Kommissionens direkte forvaltning af 
visse udgifter er nødvendig og forståelig i 
forbindelse med budgetbevillingerne til 
EUGFL. Disse udgifter er underkastet 
finansforordningens almindelige regler, og 
dette gælder også automatiske fremførsler af 
beløb, som der er indgået forpligtelse for, 
men som endnu ikke er udbetalt. 4.17 
Det kompetente nederlandske organ har allerede fastlagt 
beløb på 1,7 mio ECU, og der træffes de fornødne foran­
staltninger til, at det resterende beløb ligeledes officielt 
fastlægges. j) Hvis hjælpen til katastroferamte i Italien 
skulle have været finansieret direkte over 
artikel 590 i det almindelige budget, ville det 
have medført utilladelige forsinkelser for en 
sådan aktion. 4.19 
Revision af sukkerafgifterne 
3.36-3.39. Kommissionen tilslutter sig Revisionsrettens 
bemærkninger. k) Kommisisonen deler ikke Revisionsret­
tens opfattelse med hensyn til nedskrivning 
af visse offentligt oplagrede produkter, som 
med sikkerhed vil give tab ved salg. Kom­
missionen anvender den gældende rådsfor­
ordning. 4.20-4.21 
Diverse indtægter 
3.40-3.41. For at forbedre inkasseringsproceduren for 
disse generelle indtægter besluttede Kommissionen den 
26. maj 1982 at afskaffe den gældende deling af opgaverne 
mellem de anvisningsberettigede og regnskabsføreren på 
dette område og at pålægge regnskabsforeren at sørge for, 
at tilgodehavender faktisk inkasseres, og denne procedure 
vil snarest blive taget op til revision. 1) Dette skyldes en beslutning truffet af bud­
getmyndigheden. 4.22 
m) De problemer, som Revisionsretten har 
gjort opmærksom på, bliver behandlet i for­
bindelse med den »henstilling«, der henvises 
til i kapitel 2 »Bogføring« i denne beretning. 
Kommissionen deler ikke Revisionsrettens 
opfattelse. 4.23-4.27 
31. 12. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 187 
n) Det, at beslutningerne om regnskabsaf­
slutning ikke forelægges på en ensartet 
måde, indvirker ikke på resultatet finansielt 
set. Kommissionen vil imidlertid fremover 
tage hensyn til Rettens bemærkning. 4.28-4.29 
p) Forsinkelserne i forbindelse med regn­
skabsafslutningen er ved at blive indhentet. 4.31 -4.32 
q) Spørgsmålet om overtagelse af uinddrive-
lige beløb kræver en forudgående undersø­
gelse af hvert enkelt tilfælde efter regler, der 
skal fastsættes nærmere. 4.33-4.36 
Forvaltningen af EUGFL, garantisektionen, er foregået i 
overensstemmelse med de generelle bestemmelser, som delvis 
afviger fra reglerne for det almindelige budget 
4.1. Kommissionen gør opmærksom på, at der ved den 
igangværende revision af finansforordningen bør være 
mulighed for at præcisere bestemmelserne for afsnit VII 
(garantisektionen). 
161,7 mio ECU har først kunnet fremføres efter godkendelse 
fra budgetmyndigheden 
4.4. Kommissionen gør opmærksom på, at fremførslen 
af 100 mio ECU til programmet for medansvarsafgiften for 
mælk blev foreslået for at efterkomme en udtrykkelig 
anmodning i Europa-Parlamentets beslutning af 19. 
november 1981. 
MUB konteret sammen med restitutioner 
4.11. Efter anmodning fra Kommissionen er program­
meringen af datamaten ved at blive ændret. 
Monetær enhed — dobbeltkurs 
4.12. Som følge af at Revisionsretten i sin årsberetning 
for 1980 opfordrede Kommissionen til at anskueliggøre 
virkningen af den dobbelte omregningskurs på grundlag af 
udviklingen i vekselkurserne, har Kommissionen i sin 11. 
finansberetning (punkt 2.12) anslået denne virkning til 125 
mio ECU for regnskabsåret 1981. 
Der foretages ikke blot en vurdering af virkningen af dob­
beltkursen i forbindelse med budgetoverslagene, men 
generelt også i forbindelse med beregningen af de finansi­
elle følger af forslagene på landbrugsområdet, navnlig pris­
forslagene og de tilknyttede foranstaltninger, uden at 
denne virkning altid udtrykkeligt nævnes, især når denne 
ikke er af større betydning. Ekstraordinære forskud uden bilag 
4.14. Det er rigtigt, at der ikke forelå skriftlige bilag til 
de fem ekstraordinære forskud, som Revisionsretten omta­
ler, men de blev ikke desto mindre anset for begrundede af 
Kommissionen og af EUGFL-konliteen af 16. december 
1981. 
Medlemsstaterne vil for fremtiden blive bedt om skriftligt 
at bekræfte og begrunde sådanne anmodninger for at 
opfylde de formelle krav, som Revisionsretten henviser til. 
DIREKTE FORVALTNING OG AUTOMATISKE 
FREMFØRSLER 
4.17. Kommissionen har i sit svar på tilsvarende 
bemærkninger i årsberetningen for 1980 understreget nød­
vendigheden af i visse tilfælde at kunne foretage direkte 
udbetalinger til forvaltningsopgaver. Da disse foranstalt­
ninger finansieres ved hjælp af beløb, der er tilbageholdt af 
støtten til producenterne, er det desuden naturligt, at belø­
bene forbliver knyttet til hovedforanstaltningen. Derfor er 
de pågældende udbetalinger blevet bogført på en ny bud­
getpost i samme afsnit (garantisektionen). 
Ifølge Kommissionens opfattelse er sådanne udbetalinger 
ikke i uoverensstemmelse med reglerne, og de er ikke 
utænkelige i.forbindelse med forvaltningen af budgetbevil­
lingerne til EUGFL. Da disse udbetalinger ikke foretages 
via medlemsstaternes udbetalende organer og ikke omfat­
tes af de sædvanlige forskud, følger de ikke de særlige reg­
ler, som er fastsat med henblik herpå i afsnit VIII i finans­
forordningen. 
De er derimod underkastet finansforordningens alminde­
lige regler, som gælder enhver direkte udbetaling foretaget 
af Kommissionen, herunder automatiske fremførsler af 
bevillinger, der er indgået forpligtelse for, og som endnu 
ikke er udbetalt. Den direkte forvaltning er begrænset til 
yderst specifikke og marginale tilfælde. 
FORVALTNING AF STØTTEN TIL DE KATASTROFERAMTE 
I ITALIEN 
4.19. Hvis reglerne for udgifter under artikel 590 skulle 
have været nøje overholdt, og de nødvendige bevillinger 
skulle have været opført i denne artikel, før der blev truffet 
beslutning om gratis uddeling af levnedsmidler fra inter­
ventionslagrene til de katastroferamte i Italien, ville denne 
aktion være blevet mærkbart forsinket. Følgelig valgte 
Kommissionen af indlysende humanitære årsager at lade 
udgifterne til disse gaver midlertidigt finansiere over 
garantisektionens bevillinger, idet transaktionen siden hen 
blev reguleret efter den af Revisionsretten nævnte metode. 
188 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Nedskrivning af visse offentligt oplagrede landbrugsproduk­
ter 
4.20-4.21. Den garanti, der udspringer af muligheden 
for at tilbyde produkter til offentlig intervention til en 
bestemt pris, kan medføre tab. ningsregnskabet og status vil blive behandlet i en »henstil­
ling«. De problemer, som Revisionsretten har gjort 
opmærksom på, vil blive undersøgt i denne sammenhæng. 
Såfremt disse ser ud til at blive store, er der i'henhold til 
artikel 8, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1883/78 
mulighed for at tage højde for dette ved at foretage en 
nedskrivning af de offentligt oplagrede produkter pr. 
31. december. Denne nedskrivning, der sker inden for ram­
merne af de resterende disponible bevillinger, foretages 
efter reglerne i forordning (EØF) nr. 1883/78. I henhold til 
disse regler må nedskrivningen ikke være større end gen­
nemsnittet for købspriserne og de priser, der er opnået ved 
afsætning af interventionslagrene. Nedskrivningen bliver 
således klart mindre end de tab, som Fællesskabet kommer 
til at lide. Der er følgende fordele ved at anvende denne 
bestemmelse: Tilbagebetaling af de udgifter, der er blevet afvist ved beslut­
ningerne om regnskabsafslutning 
4.27. Kommissionen vedtog beslutningerne om regn­
skabsafslutning den 16. november 1981 og gav medlems­
staterne meddelelse herom den 2. og 3. december 1981, 
dvs. efter udbetalingen af forskud for december 1981. 
Kommissionens tjenestegrene meddelte medlemsstaterne 
de nøjagtige beløb, som fulgte af de nævnte beslutninger, 
ved skrivelse af 14. december 1981. Tilbagebetalingen 
påbegyndtes den 18. december 1981. 
Den bevirker, at man så vidt muligt undgår at belaste 
senere budgetter med potentielle udgifter; 
den medfører, at der spares renteudgifter på EF's bud­
get, og at medlemsstaternes udgifter reduceres, ved at 
de beløb, som medlemsstaterne har bundet, mindskes. 
Den beføjelse, som Kommissionen har til at vurdere ud fra 
de af Rådet fastsatte kriterier, er ikke af en sådan art, at det 
begrunder en kritik af Kommissionen. Belæg for de beløb, der figurerer i beslutningerne om regn­
skabsafslutningfor 19 74/19 75 
4.28. For at undgå at Kommissionens beslutninger om 
regnskabsafslutning bliver for omfattende, har Kommissio­
nen ikke ladet dem indeholde en mængde detaljerede tal. 
Disse tal er anført i den sammenfattende rapport, der ligger 
til grund for beslutningerne om regnskabsafslutning. 
Denne rapport udleveres til de parter, som berøres af regn­
skabsafslutningen, herunder Revisionsretten. Kommissio­
nen vil imidlertid fremover bestræbe sig på at gøre beslut­
ningerne om regnskabsafslutning mere transparente. 
Bogføring til nulværdi af 8 000 tons oksekød afstået som 
gave til Pqlen 
4.22. Denne humanitære aktion blev gennemført på 
betingelser, som var vedtaget af budgetmyndigheden. 
Kommissionen gør opmærksom på, at den havde tilkende­
givet, at den foretrak en løsning, således at Revisionsret­
tens kritik kunne have været undgået. 
Opførelse af en negativ bevilling på 40 mio ECU til regn­
skabsafslutning 
4.25. Da det foreløbige forslag til andet ændringsbudget 
for 1981 blev opstillet, havde Kommissionen endnu ikke 
truffet beslutning om regnskabsafslutning, og man kendte 
derfor ikke det endelige beløb. Det drejede sig dengang 
endnu om et »ufuldstændigt overslag«. Ingen fast fremgangsmåde for udformning af beslutningerne 
om regnskabsafslutning 
4.29. a) og b). • Skønt beslutningerne om regnskabsafslut­
ning er blevet udformet anderledes for regnskabsåret 1974 
og 1975, er midlertidigt afviste udgifter blevet udelukket 
fra fællesskabsfinansiering i forbindelse med regnskabsaf­
slutningen såvel for 1971 og 1972 som for 1973, 1974 og 
1975. Disse afviste udgifter tages kun op igen i beslutnin­
gen for det følgende regnskabsår, såfremt de helt eller del­
vis kan overtages, eller såfremt forbeholdet forlænges. De 
udgifter, der blev midlertidigt afvist i 1971 og 1972, er der­
for definitivt udelukket fra fællesskabsfinansiering. De 
udgifter, der blev midlertidigt afvist i 1973 (13,5 mio BFR, 
92,8 mio LIT og 8,2 mio HFL) er blevet delvis overtaget af 
EUGFL (10,3 mio BFR, 61,2 mio LIT og 5,2 mio HFL) i 
forbindelse med regnskabsafslutningen for 1974, mens for­
beholdet for Nederlandenes vedkommende er blevet for­
længet for 3,0 mio HFL. Følgelig er 3,2 mio BFR og 31,6 
mio LIT blevet definitivt udelukket fra fællesskabsfinansi­
ering. 
Regnskabsafslutning — postering af samtlige berigtigelser 
4.26. Revisionsretten meddeler i kapitel 2 »Bogføring« 
(punkt 2.14 b)), at de forklarende noter i bind V til forvalt-c) Som Revisionsretten bemærker, svarer de beløb, som i 
betragtningerne til beslutningerne om regnskabsafslutning 
er anført som værende udelukket fra fællesskabsfinansie­
ring, i princippet til de samlede negative berigtigelser og 
positive berigtigelser. I beslutningerne for 1975 vedrørende 
Nederlandene og Italien repræsenterer de anførte beløb 
imidlertid kun de samlede negative berigtigelser, hvilket, 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 189 
som Revisionsretten cgså gør .opmærksom på, ikke fuld­
stændigt svarer til fremgangsmåden i forbindelse med de 
øvrige beslutningex. Dette har imidlertid ingen betydning 
for de finansielle resulter, som er anført i bilagene til de 
pågældende beslutninger. 
FORSINKELSER I FORBANDELSE MED 
REGNSKABSAFSLUTNI NGEN 
4.32. Revisionsrettens bemærkninger i dens særberet­
ning om regnskabsafslutningen er blevet besvaret særskilt 
af Kommissionen den 30. september 1982. 
Svig og uregelmæssigheder: uinddrivelige bCbb 
4.33. Kommissionen har endnu ikke kunnet træffe afgø­
relse om en række beløb, som er blevet erklæret uinddrive­
lige som følge af uregelmæssigheder, fordi disse beslutnin­
ger om kontering først kan træffes efter, at hver enkelt 
tilfælde er blevet undersøgt efter regler, som skal fastsættes 
nærmere. Dette arbejde, som er yderst tidkrævende, har 
endnu ikke kunnet udføres af administrative grunde. 
KAPITEL 5 
EUGFL, udviklingssektionen 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
5.0. 
a) Under det nuværende system, der er fast­
sat i finansforordningen, er det kun denne 
praksis, som giver mulighed for en fuldstæn­
dig genanvendelse af frigjorte bevillinger. 5.6 
b) Informationen om uregelmæssigheder har 
altid været komplet. Den er efter 1980 blevet 
gjort mere systematisk, for at der herved kan 
tages hensyn til det voksende antal af indi­
rekte foranstaltninger. 5.7-5.10 
c) d) Kommissionen overvåger, at direk­
tiv 72/159 anvendes korrekt, og at dets mål­
sætninger og bestemmelser overholdes. 5.16-5.19 
e) Kommissionen har anmodet medlemssta­
terne om at indsende resultaterne af deres 
kontrol i forbindelse med den pågældende 
forordning. 5.20-5.23 f) EFs lovgivende myndighed anvendte 
udtrykket »forbedring« i forordningen for 
ikke at begrænse støtten til kun at omfatte 
genopbygning. 5.24-5.26 
Regnskabsmæssig behandling af bevillinger, der genanven­
des 
5.6. Kommissionen anvender bestemmelserne i finans­
forordningen og i forordning (EØF) nr. 3171/75 korrekt. 
Således kan f. eks. visse beløb, der ikke er blevet anvendt 
på grund af projektets afslutning, eller fordi der er givet 
afkald på disse, ikke umiddelbart genanvendes, hvis det 
for sent: på året konstateres, at de pågældende beløb står til 
rådighed for genanvendelse. 
ikiÆ opdelte bevillinger, der kan genanvendes i henhold til 
forordning (EØF) nr. 3171/75, kan ikke overføres til en 
anden budgetkonto, hvorfor Kommissionen ikke har 
anden mulighed end at lade dem bortfalde eller opretholde 
dem som forpligtelser, der endnu skal indfries. 
Meddelelser om uregelmæssigheder 
5.8. Kommissionen anmoder medlemsstaterne om at 
indsende informationer om deres kontrolforanstaltninger, 
som foreskrevet i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 283/72. 
Medlemsstaterne får konstant påmindelse om, at denne 
forpligtelse skal overholdes. 
Tidligere stillede Kommissionen imidlertid ikke særlige 
krav om, at medlemsstaterne systematisk skulle forelægge 
nationale bestemmelser, der var truffet i medfør af artikel 2 
i forordning (EØF) nr. 283/72, for så vidt angik foranstalt­
ninger under udviklingssektionen. Der blev kun gennem­
ført få indirekte foranstaltninger; mulighederne for at begå 
uregelmæssigheder i forbindelse med disse var begræn­
sede, og medlemsstaterne var bekendt hermed; der var kun 
få nationale organer med ansvar for administration af for­
anstaltningerne, og den nødvendige information blev i rea­
liteten indsendt af medlemsstaterne. 
I alle gennemførelsesbestemmelser, der er vedtaget efter 
1980, kræves det, at medlemsstaterne sammen med første 
refusionsanmodning forelægger nationale kontrolbestem­
melser mv. for Kommissionen. Med hensyn til foranstalt­
ninger omfattende forskudsudbetaling modtog Kommissi­
onen information på et tidligere stade, eftersom der nor­
malt udføres revision på stedet, for refusionsanmodningen 
indsendes. Dette initiativ — der på ingen måde fritager 
medlemsstaterne for forpligtelsen til systematisk at fore­
lægge deres kontrolbestemmelser samt ændringer hertil — 
er af betydelig værdi for Kommissionen. 
5.9. Kommissionen har altid insisteret på, at der kvartals­
vis skal indsendes meddelelser, jf. artiklerne 3 og 5 i for­
ordning (EØF) nr. 283/72, sammen med de foreskrevne 
supplerende oplysninger. Medlemsstaterne får regelmæs­
sigt påmindelse om, at de skal påse, at alle tilfælde af ure­
gelmæssigheder bliver korrekt indberettet og undersøgt. 
190 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Forordningen stiller imidlertid ikke krav om indsendelse af 
meddelelser, såfremt der ikke er ny information at indbe­
rette. 
De seneste års stadigt stigende antal af indirekte foranstalt­
ninger og nye involverede nationale organer har på grund 
af mindre præcise eller manglende oplysninger om, hvad 
der i de enkelte tilfælde udgør en uregelmæssighed — spe­
cielt for så vidt angår indirekte foranstaltninger, der gen­
nemføres i henhold til direktiver — på lokalt hold bevirket, 
at der savnes et vist kendskab til indberetningsprocedu-
rerne i forordning (EØF) nr. 283/72, således som det har 
kunnet konstateres ved revisioner på stedet. Siden 1980 er 
medlemsstaterne derfor i forbindelse med revisioner på ste­
det blevet gjort opmærksom på vigtigheden af at sørge for, 
at bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 283/82 er kendt, 
og at de gennemføres af alle instanser, som er involveret i 
administrationen af de enkelte indirekte foranstaltninger. 
I forlængelse af Revisionsrettens forslag har Kommissio­
nen for ganske nylig igen gjort medlemsstaterne opmærk­
som på, hvilke forpligtelser de har i henhold til forordning 
(EØF) nr. 283/72. 
5.10. Revisionsretten havde en tilsvarende kommentar 
til begrebet »uregelmæssighed« i sine bemærkninger til 
garantisektionen i rapporten om finansåret 1980. 
Kommissionen vil igen gerne påpege, at begrebet uregel­
mæssighed ikke har noget direkte modstykke i. medlems­
staternes lovgivning, og at begrebet er mere omfattende 
end bedrageri, således som dette er defineret i medlemssta­
ternes straffelove. 
1 forbindelse med Rådets forhandlinger forud for vedtagel­
sen af forordning (EØF) nr. 283/72 blev det accepteret, at 
udtrykket dækker et bredt område, således at Kommissio­
nen får den bedst mulige information herom. Udviklings­
sektionen forsøgte i dokument Vl/5516/80 af 12. marts 
1980 at indkredse, hvilke forhold udtrykket »uregelmæssig­
hed« omfatter. 
Som et resultat af drøftelserne med medlemsstaterne er det 
pågældende dokument nu under omarbejdelse. Det blev 
imidlertid hilst velkomment af medlemsstaterne og er i det 
store og hele accepteret af dem. 
Gennemførelse af direktiv 72/159/EØF 
Kommissionen har noteret sig Revisionsrettens betragtnin­
ger om bestemmelserne i Rådets direktiv af 1972. Eftersom 
Revisionsrettens bemærkninger nærmest er generelle, giver 
Kommissionen i det følgende kun en delvis besvarelse. 
Kommissionen forbeholder sig således ret til at give yderli­
gere oplysninger, når den får kendskab til konkrete 
tilfælde. 
5.13. Kommissionen anmoder Revisionsretten om at få 
tilsendt oplysninger om de tilfælde, den har konstateret 
under de kontrolbesøg, den sigter til. Så snart Kommissionen tør modtaSet oplysninger om 
disse tilfælde, vil der, undersøge de problemer, Revisions­
retten peger på. Mer, den må allerede nu konstatere, at den 
af Nederlandene anvendte'tolkning e«" korrekt. 
5.14. Kommissionen findet det helt i sin orden, »at 
hovedvægten lægges på det administrative tilsyn« i pla­
nens udarbejdelsesfase, idet kvaliteten heraf er afgørende 
for bedriftens økonomiske skæbne. Endvidere kontrolleres 
det systematisk, at den finansielle gennemførelse af planen 
er i overensstemmelse med reglerne. Når dette er konstate­
ret, tr det imidlertid ikke uomgængelig nødvendigt syste­
matisk at kontrollere situationen med hensyn til investerin­
ger og udnyttelsen heraf. 
5.15. Da arbejdet i forbindelse med uarbejdeise af pla­
nen e\ de'i afgøren<iej mener Kommissionen, at en meget 
omfattende ø'i&ftomisk opfølgning vil blive relativt beko­
stelig i forhold til de resultater, der kan forventes. 
Revisionsrettens bemærkning om indregning af den gene­
relle lønudvikling ved bestemmelsen af den sammenligne­
lige indkomst (uden for landbruget) ved planens afslutning 
er ubegrundet. Alle medlemsstater har til bestemmelse af 
planernes mål lagt sig fast på metoder, der i videst mulig 
udstrækning garanterer, at det moderniseringsmål, der fak­
tisk er målet ved planens afslutning, tåler sammenligning 
med fprholdene uden for landbruget. 
Anvendelse af direktiv nr. 72/159/EØF indenfor svinesekto­
ren 
5.16-5.18. Kommissionen fastlagde i april 1980 følgende 
grundlæggende definitioner: 
»Ved investeringer i svinesektoren forstås investeringer til 
opførelse, udvidelse eller ombygning af svinestalde eller til 
installering af de nødvendige anlæg til svinestaldens drift. 
Dette betyder for eksempel, at (automatiske) anlæg til fjer­
nelse af gødning eller fodringsanlæg i svinestaldene falder 
ind under artikel 9, stk. 2, hvorimod udstyr til fremstilling 
af blandfoder ikke henhører under nævnte bestemmelse«. 
Disse definitioner afspejler korrekt Rådets beslutning og 
hensigt, er praktisk gennemførlige og tager hensyn til for­
skellige svineproduktionsmetoder — og undgår samtidig, 
at selve foderproduktionen stilles ringere. 
5.19. Muligheden for at få national støtte for den del af 
investeringen, der oversteg loftet for investeringer, hvortil 
der ydedes tilskud i henhold til udviklingsplaner, var et 
resultat af en tolkning af direktiv 72/159, der efter Kom­
missionens opfattelse var fejlagtig. 
Det forenede Kongerige har nu på Kommissionens 
anmodning forelagt statistikker, der viser, hvor stor den 
pågældende støtte kan have været, og Kommissionen for­
venter snart at være i stand til at nå frem til en konklusion. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 191 
Anvendelse af forordning (EØF) nr. 794/76 om sanering af 
frugtavlen 
5.21. Ifølge forordningen skal det ved femårsperiodens 
slutning kontrolleres, om modtagerne har overholdt deres 
forpligtelser. Kommissionen har anmodet medlemsstaterne 
om at få tilsendt resultaterne af denne kontrol. Ved samme 
lejlighed blev der anmodet om oplysninger om, hvilke for­
anstaltninger der træffes for at sikre, at forpligtelsen over­
holdes i tilfælde af salg, udlejning eller anden overdragelse 
af arealet, og for hvor stor en andel af arealet forpligtelsen 
af disse årsager ikke er blevet overholdt. 
5.22. Kommissionen besluttede i oktober 1982, at der 
over for Italien skulle indledes en overtrædelsesprocedure 
på grund af dets store forsinkelser i gennemførelsen af 
denne foranstaltning. 
Støtte til afhjælpning af jordskælvsskader i Friuli-Venezia 
Giulia Der er gjort betydelige fremskridt med hen­
syn til at få bragt et antal vanskelige uafslut­
tede sager ud af verden, og det beløb 
(10,2 mio ECU), der nu henstår til betaling 
med hensyn til 1975 og 1976, udgør 1,5 % af 
de samlede beløb (fra 1975 til 1980), der hen­
stod til betaling ved udgangen af 1981. For­
sinkelserne skyldes sagernes komplicerede 
natur samt nødvendigheden af at gennem­
føre en passende kontrol af de pågældende 
fordringer. 
b) Kommissionen er i gang med at gennem­
føre et program, der går ud på at undersøge 
ordningerne i de enkelte medlemsstater. 
Kommissionen har ikke været i stand til at 
kommentere og foretage en opfølgning af de 
forhold, Revisionsretten har påpeget i et 
antal specielle sager, fordi oplysninger om 
disse forhold, som konstateredes under Revi­
sionsrettens kontrolbesøg på stedet, ikke 
forelå. 6.9-6.11 
6.12-6.16 
5.25. Kommissionen har for bedre at kunne vurdere 
Revisionsrettens bemærkninger anmodet den pågældende 
medlemsstat om yderligere oplysninger. 
5.26. Udtrykket »forbedring« var blevet valgt i forord­
ningen, for at støtten ikke kun skulle anvendes til genopfø­
relse af anlæg, der i visse tilfælde ikke ville opfylde de 
nuværende krav. Dette var f. eks. tilfældet med visse oste­
rier, hvor det besluttedes at oprette større konkurrencedyg­
tige anlæg i stedet for at genopføre en hel række små virk­
somheder. 
KAPITEL 6 
Den europæiske Socialfond og andre udgifter på 
det sociale område 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE Udnyttelse af de for 1981 disponible forpligtelsesbevillinger 
6.2. Kommissionen har godkendt tre serier projekter på 
budgettet for 1981, idet den sidste serie blev godkendt den 
17. september 1981. De beløb sig da til i alt 1 020,43 mio 
ECU, hvilket næsten svarede til summen af de disponible 
bevillinger. De ikke udnyttede bevillinger har skullet 
betragtes som en reserve til dækning af eventuelle tab i for­
bindelse med udsving i vekselkurserne, således som Revisi­
onsretten havde anmodet om. 
De variationer, der skyldes ændringer af ECU'ens værdi, 
samt tilpasningen af pariteter inden for Det europæiske 
monetære System pr. 4. oktober 1981 bevirkede imidlertid 
en tendens i modsat retning, idet forpligtelsesbevillingerne 
faldt fra 1 020,43 mio ECU til 966,21 mio ECU. De ikke 
udnyttede bevillinger tillige med medlemsstaternes omfat­
tende frigørelser hen mod årets slutning resulterede i et 
endeligt samlet beløb på 112,2 mio ECU i form af forplig­
telsesbevillinger, der var disponible pr. 21. december 1981, 
og som således kunne fremføres til 1982. 
6.0. 
a) De frigørelser, som medlemsstaterne har 
givet meddelelse om, er foretaget i overens­
stemmelse med finansforordningerne og som 
svar på Kommissionens halvårlige skriftlige 
anmodninger om sådanne oplysninger. De to 
vigtigste årsager til, at bevillingerne til de 
løbende foranstaltninger ikke er blevet 
udnyttet, er, at der ikke har været nationale 
budgetmidler til rådighed, eller at foranstalt­
ningerne ikke er påbegyndt i tide eller på det 
planlagte niveau; der er altså tale om fakto­
rer, som Kommissionen ingen indflydelse 
har på. Medlemsstaterne er blevet anmodet 
om at angive årsagerne til, at de pågældende 
bevillinger ikker er blevet udnyttet. 6.6-6.8 Udnyttelse af disponible betalingsbevillinger i 1981 og 
Udnyttelse af bevillinger, der er fremført fra 1980 
6.3 og 6.4. 
1. Udnyttelse af disponible betalingsbevillinger i 1981 
Af de 620,4 mio ECU, som betalingsbevillingerne i 1981 
beløb sig til, blev 88,2 % (547,4 mio ECU) udnyttet. Der er 
to årsager til, at ikke alle bevillinger blev udnyttet- dels 
måtte den store fremførsel af 198,7 mio ECU først udnyt­
tes, og dels var anmodningerne om udbetaling ikke ligeligt 
fordelt over de forskellige kapitler. ' 
For kapitel 50's vedkommende oversteg anmodningerne 
langt de disponible beløb, medens det for kapitel 51, især 
192 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12. 82 
konto 5100 (regioner) forholdt sig således, at anmodnin­
gerne fra visse medlemsstater indgik langsommere og 
androg mindre beløb end forventet, med det resultat, at 
73 mio ECU (betalingsbevillinger) under kapitel 50, 51 og 
52 automatisk blev fremført til 1982, fordi nogle medlems­
stater ikke fuldt ud udnyttede de muligheder for forskuds­
betalinger, som Socialfonden tilbød. 
2. Udnyttelse af disponible betalingsbevillinger, der er 
fremført fra 1980 
De 326,40 ECU, der yderligere kom til ved slutningen af 
året i kraft af tillægsbudget nr. 2/1980, bevirkede en frem­
førsel til 1981 på 198,7 mio ECU. Dette beløb blev udnyt­
tet fuldt ud, med undtagelse af et mindre beløb på 210 000 
ECU under kapitel 52 (modelforsøg og forundersøgelser), 
som bortfaldt, fordi der var tale om ikke tilstrækkeligt 
underbyggede fordringer. 
Grunde til manglende udnyttelse af frigjorte beløb 
6.7. Der er en række forklaringer på, hvorfor de bevil­
gede beløb ikke er blevet udnyttet fuldt ud. Man må erin­
dre, at skønnene over udgifterne foretages midt på året 
forud for det år, hvor foranstaltningerne påbegyndes, og 
for mange organisationer gælder det, at man ikke har 
kendskab til de budgetmæssige bevillinger for det følgende 
år. Desuden sker det til tider, at den lovgivning, som 
ansøgningerne er baseret på, ændres med kort varsel. De to 
vigtigste grunde til, at bevillingerne til de løbende foran­
staltninger ikke udnyttes, er, at der enten ikke er midler til 
rådighed på det nationale budget eller at foranstaltnin­
gerne ikke indledes til tiden eller på det planlagte niveau. 
Der er altså tale om faktorer, som Kommissionen ikke kan 
øve indflydelse på. 
To gange årligt anmoder Kommissionen medlemsstaterne 
om for hver enkelt foranstaltnings vedkommende at give 
meddelelse om, hvor stor en del af de bevillinger, der er 
indgået forpligtelse for i det foregående og i det løbende 
regnskabsår, der ikke vil blive udnyttet. Kommissionen 
anmoder da medlemsstaterne om at oplyse årsagerne til, at 
de pågældende bevillinger ikke er blevet udnyttet. 
Socialfondens anvendelse af edb-teknik har givet mulighe­
der for større fleksibilitet, og man bestræber sig på enhver 
mulig måde for at ajourføre oplysningerne lige indtil det 
øjeblik, hvor de skal forelægges Kommissionen til afgø­
relse. Det hænder ofte, og hændte rent faktisk i de to 
omhandlede tilfælde, at man modtager meddelelse om 
ændringer, lige inden det pågældende dokument skal frem­
lægges for Kommissionen, og man kan med god grund 
spørge, om en vigtig afgørelse på grundlag af et dokument 
på 1 000 sider bør forsinkes yderligere på grund af en 
enkelt ændring, som der let kan korrigeres for senere hen. 
Kommissionens hensigter er at forkorte det tidsrum, der 
går mellem Socialfondsudvalgets møde og Kommissionens 
afgørelse, til det mindst mulige, for dermed at kunne råde 
over de allerseneste oplysninger. 
Grunde til forsinket meddelelse om, at projekter er blevet 
annulleret 
6.8. a) Med hensyn til det alt for sene tidspunkt, hvor 
Kommissionen får oplysning om, at visse projekter er ble­vet annulleret, bemærker Kommissionen, at den har benyt­
tet sig af enhver given lejlighed til at understrege, at der 
skal gives meddelelse om uudnyttede bevillinger inden for 
den særlig fastsatte frist. 
b) For så vidt angår initiativtagerens overvurdering af 
udgifterne, må det bemærkes, at det i langt de fleste til­
fælde ikke er muligt ved begyndelsen af foranstaltningerne 
at oplyse om, at udgifterne bliver mindre end ventet, og at 
initiativtagerne ikke er tilbøjelige til at løbe den risiko, det 
er allerede ved begyndelsen at tilbagebetale en del af bevil­
lingerne, når inflationen og andre uforudsete faktorer let 
kan få udgifterne til at stige under afviklingen af program­
met. 
c) Den forsinkelse, der kan opstå ved afslutningen af en 
sag, skyldes i hvert enkelt tilfælde den pågældende sags 
komplicerede natur. Når man modtager den sidste anmod­
ning om udbetaling, er det ofte nødvendigt at soge yderli­
gere oplysninger om sagen. Som følge af den interne kon­
trol kan den sidste anmodning om udbetaling måske ikke 
godkendes, hvilket medfører en ændring af det beløb, der 
skal udbetales, og det, der skal annulleres. 
Desuden forholder det sig således, at når det pågældende 
beløb er blevet udbetalt, sendes der hver måned en forteg­
nelse over udbetalingerne til hver enkelt medlemsstat, og 
som en afsluttende kontrolforanstaltning får medlemssta­
terne to måneder til at meddele Kommissionen, om det 
beløb, der skal bortfalde, er korrekt i henhold til deres 
regnskabsbilag. 
Først herefter kan den endelige annullering finde sted. I de 
af Revisionsretten nævnte tilfælde frembød de indgivne 
ansøgninger visse vanskeligheder, som det tog en del tid at 
overvinde. 1 et tilfælde var det nødvendigt med to besøg på 
selve stedet for gennemførelsen (det sidste foregik i maj 
1982), og i et andet tilfælde anmodede medlemsstaterne 
om, at sagen ikke blev afsluttet, så længe der løb en retssag 
mellem medlemsstaten og initiativtageren. 
Beløb, der henstår til betaling i forbindelse med sager fra 
1975 og 1976 
6.10-6.11. De officielle regnskabsbilag til alle forpligtel­
ser, betalinger og annulleringer beror hos Socialfondens 
finansieringsafdeling. Spørgsmålet om Socialfondens 
interne organisation er blevet grundigt behandlet, og man 
valgte denne løsning for at sikre en så effektiv forvaltning 
af Socialfonden som muligt. 
Med hensyn til de beløb, der henstår til betaling i forbin­
delse med sager fra 1975 og 1976, går Revisionsrettens 
bemærkninger på fem meget komplicerede sager, der til­
sammen har involveret et meget stort antal initiativtagere. 
Siden 1979 er medlemsstaterne på diverse møder og gen­
nem skrivelser blevet anmodet om at fremkomme med alle 
de oplysninger, der er nødvendige for, at man kan gå i 
gang med at behandle de afsluttende fordringer. En række 
medlemsstater har imidlertid taget forbehold med hensyn 
til den endelige afslutning af et vist antal sager. Den kom­
plicerede natur, der præger et vist antal af disse sager, er 
grunden til, at beløbene først har kunnet annulleres i 1981. 
Endelig er det tidligere sket, at nogle sager blev betragtet 
som afsluttet, uden at den endelige annullering havde fun­
det sted. Imidlertid kontrollerer Socialfondens finansie-
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 193 
ringsafdeling de endelige bilag vedrørende beløb, der hen­
står til betaling, og disse bilag danner da grundlag for de 
endelige annulleringer. Under det nuværende system, hvor 
de afsluttende udbetalinger for hvert beløbs vedkommende 
meddeles medlemsstaterne med angivelse af de annulle­
rede beløb, følger selve annulleringen automatisk, såfremt 
medlemsstaten ikke reagerer inden for to måneder. 
Kommissionens behov for et bedre og mere systematisk 
kendskab til de nationale fremgangsmåder 
6.13. De nationale ordninger for indgivelse af ansøgnin­
ger er blevet undersøgt som led i den generelle undersø­
gelse af de nationale ordninger, der refereres til i 
punkt 6.16. Kommissionen, som ikke var blevet informeret 
om de omhandlede sager umiddelbart efter Revisionsret­
tens kontrolbesøg på selve stedet, er villig til sammen med 
Revisionsretten at undersøge de rejste problemer. 
Forskudsbetalinger 
6.14. Som følge af budgetmyndighedens presserende 
behov for at fremskynde udbetalingerne inden for Social­
fondens område og derved bidrage til, at Fællesskabets 
budgetmidler hurtigere får indvirkning på de nationale for­
anstaltninger på det sociale område, blev der med Rådets 
forordning (EØF 858/72) af 24. april 1972, som ændret ved 
forordning EØF 2894/77, i 1978 indført en ordning for 
udbetaling af forskud med henblik på at fremskynde beta­
lingerne. De af Revisionsretten påpegede sager viser, at 
denne ordning rummer visse ulemper. Faktisk er der en'vis 
risiko forbundet med enhver forskudsbetalingsordning, og 
Kommissionen forudså, at der kunne opstå tilfælde af for 
store betalinger. Af denne grund blev der i forordningen 
også medtaget en bestemmelse om, at initiativtageren 
under visse omstændigheder skal tilbagebetale et vist 
beløb, idet den pågældende medlemsstat subsidiært er 
ansvarlig herfor. Normalt foregår tilbagebetalinger gennem 
modregning i andre sager under samme initiativtager. Det 
antal sager, hvor det er nødvendigt at anmode om tilbage­
betaling, udgør en meget lille del af det samlede antal 
sager (mindre end 1 % af de samlede betalinger i 1981), og 
der er ikke gået nogen bevillinger tabt. 
6.15. 
a) Betalinger til andre formål end dem, der er omtalt i 
Kommissionens afgørelse 
Kommissionen har ikke modtaget resultaterne af Revisi­
onsrettens kontrolforanstaltninger på stedet, hvilket kraf­
tigt begrænser dens muligheder for at foretage en opfølg­
ning af bemærkningerne herom. Der skal dog fremsættes følgende kommentarer til de 
omtalte sager: 
1. Efter Kommissionens mening, og under forbehold af 
eventuelle yderligere oplysninger, som Revisionsretten 
har lagt til grund for sine bemærkninger, og som Kom­
missionen ikke sidder inde med, er de pågældende for­
dringer berettigede. 
2. I Kommissionens afgørelse udspecificeres den første 
sag som »Berufliche VorbereitungsmaBnahmen«. Der­
for må Kommissionen betragte de af Revisionsretten 
omtalte udgifter som værende tilskudsberettigede. 
b) Visse — af Socialfonden godkendte — udgifters uforene­
lighed med forordningerne og retningslinjerne 
l.,2.,3. De oplysninger, som Revisionsretten har lagt til 
grund for sine bemærkninger, er ikke til rådighed for 
Kommissionen, hvorfor de ikke kan følges op af nogen 
forklaring. 
4. Kommissionen accepterer den definition af handicap­
pede, der der fastlagt af de kompetente myndigheder i 
overensstemmelse med lovgivning og praksis i hver 
enkelt medlemsstat. Sagen vil dog blive taget op til 
nærmere undersøgelse. 
5. Kommissionens afgørelse var opdelt i to dele, hvoraf 
den ene tog sigte på de prioriterede regioner, medens 
dette ikke var tilfældet med den anden del. 
6. Revisionsrettens generelle bemærkning gør det kun 
muligt for Kommissionen at redegøre generelt for 
sagen. 
6.16. Inden Kommissionen skrider til udbetaling af et 
tilskud som en medlemsstats myndigheder har anmodet 
om, kontrollerer dens tjenestegrene den dokumentation, 
der er vedlagt anmodningen om betaling. I de af Revisi­
onsretten anførte tilfælde blev de bilag, som myndighe­
derne havde vedlagt, og som vedrørte de enkelte uddannel­
sesperioder og de enkelte uddannelsesinstitutioner, anset 
for fyldestgørende dokumentation. 
Med hensyn til Revisionsrettens henstilling om, at Kom­
missionen gennem egnede forbindelser i højere grad påser, 
at der er et reelt grundlag for attesteringerne, for så vidt 
angår udgifternes refusionsberettigelse, vil Kommissionen 
gerne fremsætte følgende bemærking: 
Alle anmodninger om udbetaling skal indgives og under­
tegnes af en af medlemsstaten udpeget repræsentant. Kom­
missionen har ret til at kontrollere enhver udgift på stedet, 
og den er i færd med at gennemføre et program, der går ud 
på en undersøgelse af de nationale ordninger for ansøg­
ning om tilskud og anmodning om udbetaling fra Social­
fonden. Socialfonden foretager en løbende ajourføring af 
sine oplysninger om disse forhold. 
Fondsforvaltningen foretog i 1981 besøg på stedet i forbin­
delse med ca. 57 sager, der dog omfattede adskillig flere 
programmer. 
194 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
KAPITEL 7 
Den europæiske Fond for Regionaludvikling 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
7.0. 
a) Kommissionens beslutning om at udnytte 
de disponible bevillinger ud over visse kvoter 
er behørigt begrundet med hensynet til en 
forsvarlig økonomisk forvaltning. 7.10-7.13 
b) Tilfældene med for sen registrering skulle 
ikke gentage sig. Finansinspektørens påteg­
ning af disse afgørelser står til Revisionsret­
tens disposition. 7.14-7.15 
c) Den andel af EFRU's midler, der går til 
infrastruktur, skal vurderes over en treårspe­
riode, hvilket viser, at Kommissionens hand­
linger har været velbegrundede. 7.16 
d) Regnskabsåret 1981 er omfattet af de 
såkaldte »anden generations«-programmer, 
og Kommissionen holder sig her nøje til 
EFRU-forordningens bestemmelser. 7.17-7.21 
e) De eksempler, Revisionsretten nævner, 
bygger tilsyneladende på misforståelser. 7.22-7.25 
0 Det er i første række medlemsstaten, der 
skal sikre sig, at de produktive investeringer 
er »økonomisk sunde«. Procentsatsen for 
Fællesskabets støtte er i henhold til ånden i 
EFRU-forordningen en maksimumssats. 7.26-7.32 
g) Ordningen med fremrykkede udbetalinger 
har ikke som mål at afkorte projekternes gen­
nemførelsesperiode, men at give medlems­
staterne hurtigere adgang til likvide midler. 7.33-7.39 
Kvoter for visse medlemsstater 
7.10-7.13. Kommissionens beslutning om at godkende 
udnyttelsen af de henstående disponible forpligtelsesbevil­
linger for 1981 til fordel for visse medlemsstater udover 
disses respektive kvoter var i overensstemmelse med 
finansforordningens artikel 35 behørigt begrundet med kra­
vet om en forsvarlig økonomisk forvaltning. Denne beslut­
ning er altså ikke ukorrekt. Kommissionen fandt, netop ud 
fra hensynet til en sund forvaltning af fællesskabsmidlerne, 
at den burde udnytte de forpligtelsesbevillinger, som visse 
medlemsstater ikke havde opbrugt i 1981, da der ikke 
forelå tilstrækkelig mange berettigede ansøgninger om støtte rettidigt, til at yde støtte ud over de pågældende lan­
des respektive kvoter for 1981 til Grækenland, Irland og 
Italien, idet disse tre medlemsstater havde forelagt beretti­
gede ansøgninger om støtte i et omfang, der oversteg deres 
kvoter. Under disse forhold ville det — i forbindelse med 
forvaltningen af de bevillinger, der af budgetmyndigheden 
er overdraget EFRU — være utænkeligt at undlade at 
udnytte en del af de ikke anvendte forpligtelsesbevillinger. 
Under alle omstændigheder kan der foretages en udligning 
i 1982 mellem de medlemsstater, der i 1981 var i stand til at 
forelægge ansøgninger i et omfang, der oversteg deres 
kvota, og de stater, der ikke kunne forelægge berettigede 
ansøgninger i et omfang svarende til deres kvota, således at 
man respekterer den fordeling af EFRU-tildelingen, der er 
fastsat i EFRU-forordningens artikel 2, stk. 3, litra a). 
Denne fremgangsmåde fra Kommissionens side er i øvrigt 
i overensstemmelse med den konklusion, som Europa-Par­
lamentets budgetudvalg nåede til med hensyn til kvoternes 
vejledende karakter i sin udtalelse til Udvalget for regio­
nalpolitik og fysisk planlægning vedrørende Kommissio­
nens forslag til revision af EFRU-forordningen (dok. 
PE 76.871, pkt. 19 b)). 
Forpligtelsesbevillinger for støtte, der strækker sig over to 
regnskabsår 
7.14. Fremgangsmåden med beslutning af budgetmæs­
sige forpligtelsesbevillinger for støtte, der vedrører to på 
hinanden følgende regnskabsår, har ganske rigtigt været 
anvendt i 1981 for visse større investeringsprojekter for at 
undgå dels en opsplitning af disse projekter, der ikke kan 
opdeles fysisk, i to kunstige, årlige trancher, dels en bloke­
ring af forpligtelsesbevillinger i et omfang, der ville være 
uforholdsmæssigt stort i forhold til de disponible midler 
under EFRU. 
Kommissionen undersøger for øjeblikket, hvorledes der 
kan udarbejdes en procedure med årlige afgørelser for 
denne type projekter. 
Fremgangsmåden ved indgåelse af forpligtelser 
7.15. Kommissionens afgørelser træffes, efter at finans-
inspektøren har afgivet en påtegning, der omfatter samtlige 
aspekter i finansforordningens artikel 34. 
Denne påtegning står til Revisionsrettens disposition, og 
Kommissionen vil træffe alle hensigtsmæssige foranstalt­
ninger i denne henseende. 
De tilfælde af forsinkelse, som Revisionsretten nævner, er 
undtagelser, der skyldes omstændigheder, som ikke skulle 
gentage sig. 
Udviklingen i fondens interventioner på infrastrukturområdet 
7.16. Ganske vist er den procentsats af samtlige EFRU-
foranstaltninger, der vedrører finansiering af infrastruktur, 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 195 
i konstant stigning, men det bør dog bemærkes, at procent­
satsen på 70% i EFRU-forordningens artikel 4, stk. 1, 
litra b), blot skal overholdes over en periode på tre år. I 
øvrigt kan Kommissionen på dette område i henhold til 
erklæringen i Rådets mødeprotokol fra samlingen den 
6. februar 1979 tage hensyn til de særlige krav, som de lave 
kvoter stiller til flere medlemsstater. ånd og bogstav og i særdeleshed i modstrid med bestem­
melserne i artikel 7 vedrørende forelæggelsen af støttean­
søgninger, hvor der i øvrigt er fastsat en forenklet proce­
dure for de samlede ansøgninger. 
Samtidig skal Kommissionen bemærke, at når en virksom­
hed viser sig ikke at være rentabel og går fallit, inden hele 
EFRU-støtteri er udbetalt, tilbagekaldes støtten i henhold 
til bestemmelserne i EFRU-forordningens artikel 9. 
Sammenhængen mellem de investeringer, der har fået støtte 
og regionaludviklingsprogrammerne og andre fællesskabsfor­
mål 
7.17-7.25. De såkaldte »første generations«-regionalud-
viklingsprogrammer omfatter et tidsrum, der slutter med 
regnskabsåret 1980. Regnskabsåret 1981, som der her er 
tale om, omfattes af de såkaldte »anden generations«-pro-
grammer (1981-1985), og »første generations«-program-
merne er nu i vid udstrækning forældede (punkt 7.17-7.21). 
I denne forbindelse skal Kommissionen gentage l), at med 
hensyn til udvælgelsesmetode og -kriterier holder den sig 
nøje til EFRU-forordningens bestemmelser, herunder arti­
kel 6, stk. 1, der omhandler sammenhængen mellem de 
støttede projekter og regionaludviklingsprogrammerne, 
samt de interne konsultationsprocedurer, der er etableret i 
forbindelse med sådanne ansøgninger, indebærer, at pro­
jekterne vurderes efter udvælgelseskriterierne for EFRU-
støtte, der bl.a. er udtrykkeligt fastsat i EFRU-forordnin­
gens artikel 5, og projekterne skal altså ikke længere vedta­
ges, således som Revisionsretten synes at ønske. I øvrigt 
har Kommissionen i sin udtalelse af 23, maj 1979 2) selv 
fremhævet, at »første generations«-udviklingsprogram-
merne i højere grad har gjort det muligt at vurdere, hvilke 
investeringsprojekter der bør modtage støtte fra EFRU, og 
følgelig at konstatere sammenhængen mellem projekterne 
og programmerne. 
Efter en grundig gennemgang af de tre eksempler, som 
Revisionsretten nævner i punkt 7.22-7.25, må Kommissio­
nen fastholde de standpunkter, som den har indtaget 
desangående. 
Projekternes rentabilitet og beregning af støtten 
7.26-7.32. Da EFRU's kvotabestemte interventioner 
skal støtte de af medlemsstaterne vedtagne regionalpoliti­
ske foranstaltninger, bør det, med hensyn til den i EFRU-
forordningens artikel 4, stk. 1, a), omtalte »økonomisk 
sunde« karakter, bemærkes, at det i første række er med­
lemsstatens ansvar at sikre sig, at en virksomhed er økono­
misk levedygtig (punkt 7.26-7.28). Et generelt krav om, at 
samtlige oplysninger vedrørende projekternes rentabilitet 
skal meddeles, således som Revisionsretten ville ønske, 
ville i øvrigt være i modstrid med EFRU-forordningens Hvad EFRU's bidragsandel (punkt 7.29-7.31) angår, skal 
Kommissionen bemærke, at denne ikke blot skal vurderes i 
forhold til omkostningerne ved investeringen, men også i 
forhold til den nationale støtte, der danner grundlag for 
beregningen af EFRU-støtten, og at det følger af ånden i 
EFRU-forordningen, at de 30 % af de nationale udgifter 
ved infrastrukturinvesteringer er den maksimale støttesats. 
Hvad angår de omtalte industriprojekter i Irland (punkt 
7.32), skal det bemærkes, at der her er tale om et forhold, 
som Revisionsretten har påpeget under sin autonome kon­
trol, og som Kommissionen har fået kendskab til gennem 
Revisionsrettens kortfattede bemærkning i dennes beret­
ning for regnskabsåret 1981. Bemærkningen vedrørende 
den ikke-støtteberettigede karakter af en del af de udgifter, 
der har dannet grundlag for EFRU-støtten, bør derfor føre 
til en mere fyldestgørende gennemgang sammen med Revi­
sionsretten gennem den informationsprocedure, der blev 
aftalt i 1981 3), og i givet fald føre til, at Kommissionen 
tager sagen op med den pågældende medlemsstat. 
Ordningen med fremrykkede udbetalinger og fremskyndelse 
af projekternes gennemførelse 
7.33-7.39. Det ligger i sagens natur, at EFRU's beta­
lingsordning og i det aktuelle tilfælde ordningen med 
fremrykkede udbetalinger ikke har til formål at fremskynde 
projekternes gennemførelse. Faktisk ville fremskyndede 
udbetalinger af EFRU-midler kun kunne få en afgørende 
indvirkning på varigheden af de enkelte projekters gen­
nemførelse, hvis den fremskyndede strøm af EFRU-midler 
gik direkte til de individuelle investorer. Men i henhold til 
bestemmelserne i forordningens artikel 4, stk. 2, litra a), 
femte afsnit, udbetales EFRU-støtten i almindelighed til 
de nationale offentlige myndigheder på centralt plan — 
undtagen ved infrastrukturprojekter i Det forenede Konge­
rige og regionale projekter i Italien, hvor støtten via cen­
trale organer går til de pågældende regionale eller lokale 
myndigheder — og forbliver hos disse nationale myndig­
heder som delvis godtgørelse af den støtte, myndighederne 
har ydet til investeringen. 
Det afgørende spørgsmål er ikke, i hvilken udstrækning 
ordningen med fremrykkede udbetalinger har bidraget til 
at afkorte projektperioden, så meget desto mere som den 
tid, der går til den rent tekniske udførelse af investerin­
gerne og til administrative og finansielle procedurer i for­
bindelse med udarbejdelsen af projektmaterialet og indgå-
i) Jf. bl.a. pkt. 7.14-7.18 i Kommissionens svar på Revisionsret­
tens bemærkninger for regnskabsåret 1980; EFTC344 af 
31. 12. 1981, s. 232. 
2) EFTL 143 af 12. 6:1979, s. 7 og 8. 3) i;„£kt' r'3 ' Kom,missionens svar på Revisionsrettens bemærk-
"Sfo" re8nskabs*ret 1980; EFT C 344 af 31. 12. 1981, 
196 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
elsen af kontrakter vanskeligt kan presses sammen. I de 
tilfælde, hvor proceduren med fremskyndede udbetalinger 
har været anvendt, er det derimod af interesse af finde ud 
af, i hvor stor udstrækning den fremrykkede udbetaling af 
EFRU-midler har givet medlemsstaterne — og i Det for­
enede Kongeriges og Italiens tilfælde de regionale eller 
lokale myndigheder — mulighed for at øge deres udgifter 
til finansiering af nye projekter, samtidig med at visse 
større EFRU-støttede projekter dog uden tvivl har fået 
deres gennemførelse fremskyndet, idet de pågældende 
medlemsstater har taget forskud på den fremrykkede udbe­
taling. lingen i aktionerne og programmerne. I sammenligninger 
mellem to år skal der i øvrigt også tages hensyn til forsk­
ningens udvikling, som kommer til udtryk i kontoplanens 
udvikling. 
Gennemførelse af fællesforetagendet JET's budget og JET's 
finansielle stilling ved året udgang 
8.7. Disse bemærkninger er rettet til fællesforetagendet 
JET, som er en juridisk person uafhængig af Fællesskabet 
og underkastet egne regler. Kommissionen er imidlertid 
opmærksom på Revisionsrettens bemærkninger og vil hen­
stille til JET's myndigheder at tage det videst mulige hen­
syn hertil. 
KAPITEL 8 
Forskning, energi, industri osv. Den opfattelse af stikprøveudtagning, der ligger til grund for 
Revisionsrettens bemærkninger 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
8.0. 
a) Kontoplanen bør nødvendigvis følge akti­
onerne og programmerne. 
b) Også Kommissionen vil henstille til JET's 
myndigheder at foretage de af Revisionsret­
ten ønskede ændringer. 
c) Kommissionen agter at forbedre situatio­
nen afgørende på grundlag af rammepro­
grammet for samtlige forskningsaktioner. 
d) Euratom-traktatens artikel 7, EØF-trakta-
tens artikel 235 og artikel 88, stk. 3, i finans­
forordningen udgør et fyldestgørende rets­
grundlag til sikring af kontinuiteten i de 
pågældende forskningsprogrammer. 
Hvad angår undertegnelsen af kontrakter, 
bør der tages hensyn til, at forskningspro­
grammerne ofte vedtages med tilbagevir­
kende kraft, at bevillingerne frigøres på et 
sent tidspunkt, og at særlige forhold gør sig 
gældende ved indgåelse af kontrakter mel­
lem offentlige organer. 8.3 
8.14-8.16 8.12. Som det påpeges af Revisionsretten, kan der ikke 
på grundlag af det anvendte stikprøveudvalg drages ende­
lige og generelle konklusioner. Så længe stikprøveudvalget 
ikke udvides, må der indtages en afventende holdning. 
Den budgetmæssige forvaltning af kontrakter med omkost­
ningsfordeling 
8.13-8.15. Det af Revisionsretten valgte eksempel — 
gennemførelse af solenergiprogrammet — er ikke repræ­
sentativt. Tiden mellem godkendelse af et program og 
udbetaling af det første acontobeløb efter undertegnelse af 
en kontrakt med omkostningsdeling varierer fra program 
til program. 
Revisionsretten er i øvrigt selv opmærksom på, at operatio­
nerne i forbindelse med disse forskningsaktiviteter er 
yderst indviklede, og at en vis forsinkelse er uundgåelig. 
Kommissionen finder dette problem alvorligt og agter at 
forbedre situationen på afgørende vis på grundlag af ram­
meprogrammet for samtlige forskningsaktioner. 
8.17-8.19 
e) Forskningskontrakter med omkostnings­
deling kan ikke indgås på grundlag af offent­
lige udbud i ordets egentlige forstand. 8.20-8.21 
0 Revisionsretten kan selv konstatere, at der 
er indtruffet visse forbedringer; Kommissio­
nen vil fortsætte i denne retning. 8.23-8.30 
Ændringer i kontoplanen 
8.3. De anmodninger om væsentlige ændringer, som er 
fremført af Europa-Parlamentet, Rådet og selv Revisions­
retten med henblik på en mere gennemsigtig budgetforvalt­
ning, tager bl. a. sigte på, at kontoplanen skal følge udvik-Afgørelser om programmer, hvorved der gives mulighed for 
at videreføre kontrakter, der er indgået under et program 
8.17. De tidsfrister, der er fastsat i programafgørelserne i 
henhold til Euratom-traktatens artikel 7 og EØF-traktatens 
artikel 235, udelukker ikke, at et program gennemføres 
efter datoen for dets udløb. Kontrakterne kan således over­
skride programmernes varighed under hensyntagen til kra­
vene om forsvarlig videnskabelig og finansiel forvaltning. 
I finansforordningens artikel 88, stk. 3, er det i øvrigt fast­
sat, at forpligtelsesbevillingerne forbliver gyldige, indtil de 
ophæves i overensstemmelse med budgetprocedurens reg­
ler. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 197 
Der foreligger således et retsgrundlag til sikring af kontinu­
iteten i de pågældende programmer. 
Undertegnelse af kontrakter 
8.18. Følgende faktorer bør tages i betragtning: 
— Godkendelse af forskningsprogrammerne finder ofte 
sted med en vis forsinkelse, og afgørelserne har derfor 
tilbagevirkende kraft; 
— der kræves en yderligere tidsfrist, når budgetmyndighe­
den skal foretage en bevillingsoverførsel fra kapitel 100 
til en given budgetpost; 
— indgåelse af kontrakter er både fra Fællesskabets og de 
kontraherende parters side — ofte offentlige eller halv­
offentlige organer — underkastet visse regler, som for­
sinker undertegnelsen. 
Udbudsprocedurer 
8.19-8.21. De ydelser, der leveres inden for rammerne af 
de pågældende forskningskontrakter med omkostningsde­
ling, har ikke til formål at være en modydelse til direkte 
gavn for Fællesskabet; den delvise finansiering heraf er 
derimod en finansiel støtte, der tager sigte på fremme af 
eller deltagelse i en aktion, som udføres af en tredjemand 
inden for rammerne af en mere generel fællesskabspolitik. 
Princippet med offentliggørelse af udbud er et generelt 
princip, som skal overholdes, så vidt det er muligt. 
På grund af disse kontrakters art er der praktisk taget ikke 
mulighed for offentliggørelse af udbud, bl. a. af følgende 
årsager: 
Offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende 
omfatter kun en generel liste over de forskningsområder, 
inden for hvilke Kommissionen ønsker at indhente forslag. 
De videnskabelige tjenestegrene kan ikke udarbejde en 
specifik liste over opgaverne, således at der virkelig kan 
foretages generel indkaldelse af forslag med henblik på til­
deling af forskningsopgaver. Inden for rammerne af Fæl­
lesskabets almindelige politik finder valget af kontrahe­
rende parter sted på grundlag af det specifikke indhold af 
hver enkelt foreslået forskningsopgave, uden at der nød­
vendigvis kan opstilles sammenligninger mellem de for­
skellige forslag. Disse meddelelser fra Kommissionen 
vedrørende forskningsprogrammer, der offentliggøres i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende, kan ikke udgøre licita­
tioner eller udbud i finansforordningens forstand. 
For projektet »Indsamling af oplysninger om solstråling« i 
solenergiprogrammet er der næppe anden udvej end 
begrænset udbud, eftersom de pågældende data kun kan 
indsamles af nationale og lokale meteorologiske institutter. 
Den samme motivering gør sig gældende for programmet 
»Systemanalyse og undersøgelser af energistrategier«. 
Der er i disse tilfælde ikke risiko for at udelukke andre 
potentielle kontrahenter. 8.23. 
1. Forekomsten af flere særskilte arbejdsmapper 
Forekomsten af flere særskilte arbejdsmapper hæmmer 
ikke i sig selv kontraktforvaltningen. Det henhører under 
den kompetente generaldirektør at ordne sådanne spørgs­
mål, som det skønnes bedst i tjenestens interesse. 
2. Udvælgelse af kontrahenter, vurdering af de endelige 
og foreløbige rapporters indhold samt bogføring af 
regnskabsmæssige oplysninger 
Kommissionens tjenestegrene vil søge at finde frem til 
mulige forbedringer inden for rammerne af de kontakter, 
der er taget med Revisionsretten. 
Situationsrapporter og endelige rapporter 
8.24-8.25. At den fastsatte frist i visse tilfælde ikke er 
blevet overholdt, kan skyldes forskellige uberegnelige for­
hold i fo/bindelse med gennemførelsen af forskningspro­
jekter: forlængelse af kontrakten af tekniske årsager, de 
tekniske tjenestegrenes afvisning af en indsendt rapport og 
anmodning om forbedring heraf eller spørgsmål vedrø­
rende gennemførelse af en given forskningsopgave. Det er 
grunden til, at 101 af de 683 kontrakter under dét første 
program endnu ikke var afsluttet den 31. december 1981. 
Af status pr. 30. juni 1982 fremgår det, at der kun er 60 uaf­
sluttede kontrakter, hvoraf 5 er genstand for tvistemålssa-
ger. Kommissionen vil gøre det nødvendige for hurtigst 
muligt at afslutte de endnu uafsluttede kontrakter. 
De skriftlige rapporter, som deltagerne forelægger på de 
under punkt 8.25 nævnte kontrahentmøder, offentliggøres 
og betragtes i givet fald som foreløbige rapporter. 
De udgør et udmærket grundlag for vurdering af og orien­
tering om forskningsarbejdet; de har samme værdi som de 
formelle foreløbige rapporter og kan i visse tilfælde inde­
holde flere oplysninger. 
For at tage hensyn til dette nye rapportsystem, som har vist 
sig mere hensigtsmæssigt og effektivt end indsendelse af 
foreløbige rapporter, og for at sikre overensstemmelse mel­
lem den faktiske indsendelse af rapporter og de hertil knyt­
tede betalinger på den ene side og den fastsatte frist på den 
anden side, vil de af Revisionsretten under punkt 8.25 fore­
slåede ændringer blive anvendt på kontrakter, som skal 
indgås i forbindelse med gennemførelsen af det næste pro­
gram (1983-1987). 
Vurderingsprocedure 
8.26-8.27. Der er i alle tilfældene foretaget en vurdering 
af og en sammenligning mellem forskningsforslagene. 
Hvad angår udtalelserne fra De rådgivende Udvalg for Pro­
gramforvaltning, bør det understreges, at de altid indhentes 
efter drøftelser og dokumenter forberedt af Kommissio­
nens tjenestegrene, som heri fremsætter deres synspunkter 
og henstillinger. Det bør bemærkes, at Kommissionen i 
forbindelse med udarbejdelsen af rammeprogrammet er i 
færd med at tage De rådgivende Udvalg for Programfor­
valtnings rolle op til fornyet overvejelse. 
198 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Det er ikke altid hensigtsmæssigt at ensrette procedurerne 
for vurdering af de endelige rapporter, de foreløbige rap­
porter eller de rapporter, der er udarbejdet i forbindelse 
med kontrahentmøderne, da de enkelte delprogrammer er 
af forskellig karakter, og da der inden for disse behandles 
forskelligartede emner. KAPITEL 9 
Samarbejde med udviklingslande og tredjelande 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
9.0. 
Kommissionens finansielle og videnskabelige revision på ste­
det 
8.28-8.29. Hyppigheden af revision på stedet skyldes, at 
udbudet til private revisionsfirmaer, som kan bistå Kom­
missionen i den finansielle revision hos kontrahenterne, 
først kunne iværksættes i 1981, og at de pågældende fir­
maer først blev engageret ved regnskabsårets slutning. 
Kommissionen mærker sig med tilfredshed, at Revisions­
retten mener, at dette initiativ vil føre til en forbedring af 
revisionsforanstaltningerne i de kommende år. a) Budgetoverslagene er en omsætning i tal 
af Rådets afgørelser om fødevarehjælp, og 
disse påvirkes blandt andet af den senere 
udvikling i verdenmarkedspriserne. Kommis­
sionen har foreslået foranstaltninger, der 
tager sigte på at mindske disse usikkerheds­
faktorers betydning. 
b) Kommissionen tjenestegrene følger med 
opmærksomhed udviklingen inden for ny 
emballeringsteknik. 9.6-9.9 
9.10 
Der er for andet halvår af 1982 udarbejdet en revisionsplan 
på grundlag af klare kriterier; den er til disposition for 
Revisionsretten. 
Hvad angår kontrol på stedet foretaget af videnskabs­
mænd, er dette kun nødvendigt ved kontrakter om forsk­
ningsprojekter, som udføres i laboratorier. Denne form for 
kontrol er ikke påkrævet i de øvrige tilfælde, som f. eks. 
udarbejdelse af matematiske modeller i systemanalyse eller 
indsamling af oplysninger om solstråling. Det er i øvrigt 
umuligt for Kommissionens at sende sit personale på revi-
sionsopgaver. Dette kan kun gøres, hvis dens personale 
øges betydeligt. 
Kommissionen deler ikke Revisionsrettens opfattelse, som 
ville medføre, at den ikke selv skulle gennemføre revision i 
organer, hvormed den har indgået kontrakter, såfremt disse 
organer er blevet kontrolleret af nationale revisionsretter. 
Som følge af Kommissionens ansvar for budgettets gen­
nemførelse er det absolut påkrævet, at den selv foretager 
kontrolopgaver. De nationale revisionsretter udfører i 
øvrigt deres revision fra en anden synsvinkel end Kommis­
sionens, og denne har ingen indflydelse på udførelsen af 
disse revisioner, hvis resultater den ikke kender. c) Kommissionen har foreslået Retten, at 
den henvender sig direkte til leverandørerne, 
der er de eneste, som kan give oplysninger 
om de faktiske indskibningsdatoer. 9.11 
d) De formelle forbindelser er blevet supple­
ret med hyppige kontakter mellem Kommis­
sionens tjenestegrene i Bruxelles og det 
pågældende lands myndigheder. 9.12-9.16 
e) Kommissionen er fuldt ud klar over 
betydningen af disse rapporter; hyppigere 
missioner, gennemført af et udvidet perso­
nale, vil bidrage til, at der kan foreligge 
detaljerede rapporter omgående. 9.25 
f) Kommissionen og Den europæiske Inve­
steringsbank er blevet enige om at tilstille 
Retten mere fyldestgørende oplysninger om 
anvendelsen af de midler, der forvaltes af 
Banken. 9.31 
g) ESS er blevet anmodet om at tilstille Sty­
relsesrådet og generalforsamlingen en med­
delelse om de trufne foranstaltninger inden 
den 30. september. 9.34 
Konklusioner 
8.13-8.33. Hvad angår den budgetmæssige forvaltning 
af kontrakter med omkostningsdeling inden for rammerne 
af den indirekte aktion, agter Kommissionen at forbedre 
situationen på afgørende vis på grundlag af rammepro­
grammet for samtlige forskningsaktioner; Revisionsretten 
er klar over budgetforvaltningens kompleksitet, og at en vis 
forsinkelse er uundgåelig. 
Kommissionen henviser i øvrigt til besvarelserne ovenfor. 
Den vil bestræbe sig på at gennemføre de ønskede forbed­
ringer. Budgetoverslag 
9.7. Kommissionen bekræfter på ny de oplysninger, den 
har givet som svar på Rettens beretning for regnskabsåret 
1980 (punkt 9.8-9.10) vedrørende budgetoverslagene, som 
nødvendigvis er en omsætning i tal af budgetmyndighe­
dens afgørelser om de mængder, der skal leveres som føde­
varehjælp. Det er vanskeligt at bedømme realiteten i disse 
overslag så meget mere som der mellem udarbejdelsen af 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 199 
disse og programmets gennemførelse går forholdsvis lang 
tid, i løbet af hvilken faktorer, blandt andet udviklingen i 
verdensmarkedspriserne, bevirker, at de oprindelige 
budgetoverslag i vidt omfang bliver misvisende. arbejdsgruppe, der er nedsat under Forvaltningskomiteen 
for Mælk og Mejeriprodukter, og som består af en række 
eksperter fra nationale emballageinstitutter. Det burde der­
for i en nær fremtid være muligt at Finde en løsning, som 
kan inkorporeres i forordning (EØF) nr. 303/77 i forbin­
delse med den igangværende kodificering heraf. 
Udestående fordringer 
9.8. Kommissionen oplyser, at det er en vanskelig og 
langsommelig proces at inddrive fordringerne, hvilket skyl­
des, at debitorerne dels bestrider deres forpligtelser, dels 
rent faktisk ikke kan tilbagebetale deres gæld. 
BEMÆRKNINGER FORANLEDIGET AF 
UNDERSØGELSEN AF PROCEDURERNE 
9.9. b) Forbindelsen mellem den faktiske og den finan­
sielle gennemførelse af programmerne sikres for hver enkel 
aktion gennem de udgiftsopgørelser, som medlemsstaterne 
indsender i medfør af bestemmelserne i forordning 249/77. 
Det er korrekt, at det ikke er muligt at følge omkostnin­
gerne for hver aktion i bogholderiet; disse omkostninger 
fremgår dog ganske tydeligt af ovennævnte udgiftsopgørel-
De manglende forpligtelser for hver enkel aktion hindrer 
derfor ikke den gennemsigtighed, som Revisionsretten 
ønsker. 
Kommissionen vil dog undersøge muligheden for at efter­
komme Rettens ønske ved regelmæssigt at oversende disse 
oplysninger til hovedbogholderiet. 
c) Kommissionen erkender det store problem i forbindelse 
med nødvendigheden af at indhente forsinkelserne og 
fremskynde regnskabsafslutningen. Den betydelige forø­
gelse af budgetmidlerne til Fællesskabets fødevarehjælp 
bevirker, at den finansielle forvaltning heraf bliver så 
meget mere kompliceret og omfattende for Kommissio­
nens tjenestegrene. Under disse omstændigheder har det 
ikke være muligt at gøre større fremskridt i 1981 i arbejdet i 
forbindelse med regnskabsafslutningen. Der er truffet for­
anstaltninger for at overvinde problemet ved at udvide per­
sonalet og ved i højere grad at anvende selektive kontrol­
metoder. 
GENERELLE BEMÆRKNINGER 
9.10. a) Kommissionens tjenestegrene følger fortsat 
udviklingen inden for ny emballeringsteknik med opmærk­
somhed. c) Dette forslag vil medføre, at aftalerne med modtager­
landene bliver unødvendigt ufleksible uden nogen reelle 
fordele, der kan kompensere herfor. Leveringsdatoen afta­
les dog altid mellem modtagerlandet og Kommissionen. 
Denne har ikke altid ansvar for og indflydelse på, at et 
modtagerland ikke modtager hjælpen nøjagtig på det tids­
punkt, hvor det ønsker det (f. eks. beslutningsprocedurer­
nes varighed, mulighederne på markedet (intet udbud), 
den fornødne tid for modtagerlandet til at arrangere trans­
port, ændring af leveringstidspunktet efter anmodning fra 
modtagerlandet). 
d) I bilag III til udkastet til kodificering af forordning 
(EØF) nr. 303/77 under »etiketteringskrav« kræves en 
tydelig angivelse af fremstillingsdatoen. Kommissionen 
undersøger i øvrigt Rettens forslag om angivelse af en vej­
ledende dato for sidste anvendelsesfrist. 
e) Emballeringen af butteroil har været genstand for en 
omfattende undersøgelse. Denne har resulteret i fastsæt­
telse af meget strenge normer, der er anført i punkt II i 
bilag II til forordning (EØF) nr. 303/77. Uanset dens form 
attesteres den anvendte emballages overensstemmelse med 
disse normer af et af den pågældende medlemsstat god­
kendt emballageinstitut på basis af en forsøgsrapport og 
beskrivelse af de tekniske egenskaber af de bestanddele, 
som udgør emballagen. Hvis dåserne ikke var tilstrækkeligt 
modstandsdygtige til de påtænkte formål, ville det være 
nødvendigt at fastsætte strengere normer uden dog at fore­
skrive dåser af en særlig form. 
9.11. Kommissionen kan kun bekræfte indholdet af det 
brev, den tilstillede Retten den 27. juli 1981 vedrørende de 
faktiske indskibningsdatoer. De nøjagtige oplysninger 
herom foreligger først ganske kort inden selve indskibnin­
gen på grund af den almindelige praksis inden for søtrans­
porten og forpligtelserne som følge af de forskellige leve­
ringsbetingelser (cif-fob). 
Derfor foreslog Kommissionen i sit brev af 27. juli 1981 
Retten, at den henvender sig direkte til leverandørerne, 
som er de eneste, der er i stand til at oplyse de faktiske ind­
skibningsdatoer, og fordi der ofte kun går meget kort tid 
mellem fastsættelsen af disse datoer og selve indskibnin­
gen. 
b) Med hensyn til de små 1 og 2 kg-emballager har Kom­
missionens tjenestgrene allerede i 1981 eksperimenteret 
med en løsning til tre forskellige bestemmelsessteder; 
denne har ikke vist sig at være fuldt ud tilfredsstillende, 
hverken hvad angår distribution eller pris. På grund af 
ulemperne i forbindelse med 25 kg-sække har Kommissio­
nens tjenestegrene ladet dette problem undersøge i en SÆRLIGE BEMÆRKNINGER 
9.13. a) De officielle rapporter fra Pakistan har været 
uregelmæssige, og Kommissionen har endnu en gang hen­
ledt myndighedernes opmærksomhed herpå. Der oprethol-
200 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
des dog en fast forbindelse med myndighederne i Bruxel­
les, og dette forklarer den generelt høje standard af fødeva­
rehjælpeaktionerne i Pakistan. 
b) I visse lande er problemet med counterpart-midler kom­
pliceret. Selv om der i Pakistan føres regnskab med mid­
lerne fra de enkelte aktioner, integreres de i det nationale 
budget, og det er derfor vanskeligt at identificere projekter, 
der er finansieret helt eller delvis ved hjælp af disse midler. 
Det skal dog understreges, at Pakistan har udarbejdet et 
dynamisk program, som tager sigte på at opnå selvforsy­
ning på fødevareområdet, og som utvivlsomt vil blive gen­
nemført med et vellykket resultat. 
9.14. Medlemsstaterne er udmærket klar over, at Paki­
stan er en af verdens førende riseksportører. De er også 
klar over, at Pakistan er en stor hvedeimportør. 
Der kan sættes spørgsmåltegn ved Rettens bemærkning 
om, at der ikke opnås nogen ernæringsmæssig fordel ved 
at importere hvede, fordi Pakistan eksporterer ris. Et af 
målene med fødevarehjælpen er desuden at yde økono­
misk bistand. Rettens bemærkning om, at bistanden til 
Pakistan hovedsagelig er af finansiel art, bør betragtes som 
en bekræftelse af, at man med bistanden har nået ét af de 
tilsigtede mål. Da Pakistan i 1982 blev mindre afhængig af 
importen, anmodede landet ikke om fødevarehjælp i form 
af korn. 
Med hensyn til skummetmælkspulver er det netop, fordi 
Pakistan tidligere har været så usikker på, hvorledes skum­
metmælkspulveret skulle anvendes, at Kommissionen har 
begrænset mængderne heraf. Kommissionens forpligtelse 
til at sikre en korrekt anvendelse mindskes ikke, fordi Paki­
stan har en høj absorptionsevne. 
9.16. Hvor koordination har været nødvendig, nyttig 
eller ønskelig, har Kommissionen samarbejdet eller endog 
taget initiativet (f. eks. Mali). Hvor formelle arrangementer 
har været nødvendige, har Kommissionen støttet disse. I 
betragtning af de betydelige udgifter, som administratio­
nen indebærer for såvel bistandsydere som -modtagere, 
finder Kommissionen det dog ikke hensigtsmæssigt at 
institutionalisere aktiviteter, som fungerer effektivt uden 
nogen formel ramme. 
Finansielt og fagligt samarbejde med ikke-associerede 
udviklingslande 
BEMÆRKNINGER FORANLEDIGET AF 
GENNEMGANGEN AF REGNSKABERNE 
9.18. Kommissionens udgiftsoverslag i dens foreløbige 
budgetforslag var korrekte og berettigede. Den alvorlige 
betalingsstandsning i 1981 var en direkte følge af budget­
myndighedernes drastiske nedskæringer af bevillingerne. 
Det ville derfor være uberettiget at gøre Kommissionen 
ansvarlig for denne situation. 
9.19. Forsinkelsen i gennemførelsen af visse projekter 
skyldes en række forhold: a) I to tilfælde er gennemførelsen af projektet blevet udsat 
af de to kapitalindskydere på grund af udviklingen i den 
politiske situation i modtagerlandet. 
b) Seks andre projekter, heraf fire af de ældste (1977- og 
1978-programmet), er samfinansierede, blandt andet med 
regionale banker, og dette påvirker også gennemførelsespe­
rioden. Selv om Kommissionen i overensstemmelse med 
forordningen om bistand til ikke-associerede udviklings­
lande bestræber sig på at benytte samfinansiering, må det 
konstateres, at dette generelt medfører en længere gennem­
førelsesperiode. Dette skyldes, at hver enkelt kapital­
indskyder anvender sine egne procedurer for endelig god­
kendelse af finansieringen, forhandling af aftaler med 
modtagerlandet, iværksættelse af udbud. Endelig sker det 
ofte i forbindelse med samfinansierede projekter, at de 
dele, der finansieres af en af kapitalindskyderne (EØF), 
ikke indgår i den indledende gennemførelsesfase. Den 
samlede finansiering skal dog normalt være sikret, inden 
gennemførelsen påbegyndes. 
c) Med hensyn til to andre projekter (78/17 og 79/14) er 
der ikke tale om samfinansiering, men der medvirker to 
regionale organisationer ved gennemførelsen. Den lang­
somme gennemførelse af projekterne skyldes ønsket om at 
inddrage organisationer, der endnu befinder sig i udvik­
lingsfasen. 
d) Forsinkelsen med hensyn til iværksættelsen af de to sid­
ste projekter (79/10 og 79/36) skyldes den langsomhed, 
hvormed administrationen i modtagerlandet har udført det 
arbejde, der skulle afsluttes inden projektets iværksættelse: 
udarbejdelse af udbudsbetingelser, ansættelse af rådgivere, 
offentliggørelse af udbud, erhvervelse af jord, udarbejdelse 
af gennemførelsesplaner, osv. 
e) Hvis de af Kommissionens tjenestegrene, der er ansvar­
lige for opfølgningen af bistanden til de ikke-associerede 
udviklingslande, rådede over et større personale, ville det 
sikkert gennem øget bistand til modtagerlandene være 
muligt at fremskynde processen. Man kan dog ikke heraf 
konkludere, at der er tale om for tidlig finansiering. En 
række tekniske og administrative operationer, som for stør­
stedelen af projekternes vedkommende skal være afsluttet 
inden den faktiske igangsætning af arbejderne og udbeta­
lingerne, kan dog ikke gennemføres efter hovedparten af 
modtagerlandenes interne bestemmelser, inden finansierin­
gen af projektet er endelig sikret, og finansieringsaftalen 
undertegnet. Selv om fristen for gennemførelsen af denne 
indledende fase undertiden kan afkortes ved hjælp af en 
øget bistand, er det dog ikke muligt at lade gennemførelsen 
starte, inden finansieringen er sikret. 
Fællesskabets repræsentation 
9.21-9.22. Fællesskabets finansielle og faglige bistand til 
Pakistan ydes gennem en række projekter, der er nyttige 
for landet. Retten kritiserer dog mangelen på kontrol med 
gennemførelsen. Denne kritik er berettiget og understreger 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 201 
endnu en gang, at Kommissionen har for lidt personale til 
at forvalte bistanden til de ikke-associerede udviklings­
lande. Det er i øvrigt for at imødegå denne vanskelighed, 
at hovedparten af projekterne er samfinansierede, idet for­
valtningen overdrages til partnerne (IBRD, ADB og UNI­
CEF). Opfølgningen af disse projekter er blevet overdraget 
til disse administratorer, som er ansvarlige herfor, og som 
skal tilstille Kommissionen rapporter med regelmæssige 
mellemrum. Som Revisionsretten har kunnet konstatere 
det på stedet, er overdragelsen af disse beføjelser sket på 
tilfredsstillende måde. Samarbejde med tredjelande 
GENERELLE BEMÆRKNINGER 
9.31. De oplysninger, som Retten har modtaget vedrø­
rende den fremtidige udarbejdelse af mere detaljerede rap­
porter om udførelsen af de forvaltningsmandater, Kom­
missionen har overdraget EIB, gælder ligeledes for de 
aktioner, der finansieres over kapitel 96 i Kommissionens 
sektion af EF-budgettet. 
Det er korrekt, at samfinansieringsproceduren ikke frem­
mer en hurtig gennemførelse af projekterne, fordi den for­
udsætter, at alle de involverede parter er nået til enighed. 
Hertil kommer de langsomme lokale administrationsproce-
durer, og det er derfor ikke sjældent, at et projekt iværksæt­
tes flere måneder, ja endog et eller to år, efter at finansie-
ringsafgørelsen er truffet. 
Betalingsprocedurer 
9.23. Et af de tre omhandlede tilfælde er afsluttet. De to 
andre er i færd med at blive afsluttet, idet den involverede 
bank har givet de nødvendige instruktioner til sin bankfor­
bindelse i Pakistan. 
Lejlighedsvise aktioner til fordel for udviklingslande og 
tredjelande Gennemførelsesbestemmelser til finansprotokollerne 
9.32-9.33. Udkastene til finansforordning vedrørende 
gennemførelsen af samarbejdsaftalerne indgået med 
Maghreb- og Machrak-landene, der har været til behand­
ling i Rådet siden begyndelsen af 1978, er endnu ikke god­
kendt af Rådet, og dette har resulteret i, at der er iværksat 
en ad hoc-procedure; det forhold, at beslutningerne træffes 
med enstemmighed fremfor ved kvalificeret flertal, har i 
visse tilfælde resulteret i store forsinkelser i forbindelse 
med godkendelse af projekter som følge af en enkelt med­
lemsstats modstand. 
I sin henstilling med henblik på Rådets forordning om ind­
gåelse af de nye finansprotokoller mellem Det europæiske 
økonomiske Fællesskab og landene syd for Middelhavet 
(dok. KOM(82) 119 endelig udg. af 6. 4. 1982), understre­
gede Kommissionen i øvrigt, at den anvendte ad hoc-pro­
cedure »skulle være af strengt midlertidig karakter... og 
mente, at man med henblik på iværksættelsen af de nye 
finansprotokoller bør finde til en endelig løsning, der er i 
overensstemmelse med beslutningsprocessen ved ydelse af 
finansiel bistand over budgettet. Den har derfor anmodet 
Rådet om at afslutte samrådsproceduren med Parlamentet 
på grundlag af de almindelige retningslinjer, den vedtos i 
1978«. 
BEMÆRKNINGER FORANLEDIGET AF 
UNDERSØGELSEN AF PROCEDURERNE 
GENNEMFØRELSESRAPPORTER 
9.25. Kommissionen er fuldt ud klar over gennemførel-
sesrapporternes betydning og bestræber sig på at sikre, at 
forpligtelsen til at forelægge disse overholdes. I tilfælde'af, 
at den nødhjælp, der tildeles i henhold til artikel 950, beta­
les i to eller flere trancher, udbetales den anden og de 
efterfølgende trancher derfor kun, efter at der er forelagt en 
rapport om anvendelsen af de allerede udbetalte midler. 
Med hensyn til de endelige rapporter råder Kommissionen 
ikke over samme pressionsmiddel og må, når der ikke er 
fremlagt sådanne rapporter, nøjes med at påminde modta­
gerorganisationerne om deres forpligtelser. Erfaringen viser 
imidlertid, at de kontrolbesøg som Kommissionen selv 
aflægger på stedet, er det mest effektive middel til at få 
reglerne overholdt. 
Mere regelmæssige besøg foretaget af den tjeneste, der for­
valter nødhjælpen, vil kræve ansættelse af mere personale 
til denne tjeneste og bidrage til, at der aflægges detaljerede 
rapporter omgående. Den europæiske Sammenslutning for Samarbejde (ESS) 
ESS HOVEDBOGHOLDERI 
9.34. Kommissionen er opmærksom på forvaltningen af 
ESS, der kontrolleres af dets styrelsesråd samt af revisoren, 
der gennemgår regnskaberne. 
I sin beretning for regnskabsåret 1981 har denne aflagt rap­
port til forsamlingen om udøvelsen af sit mandat og frem­
sat forskellige bemærknirjger, blandt andet de samme som 
dem, der er fremsat af Retten. Således blev EES anmodet 
om senest den 30. september til styrelsesrådet og general­
forsamlingen at indlevere et supplerende notat vedrørende 
de gennemførte foranstaltninger og korrektioner. 
Revisionsretten vil blive holdt underrettet gennem oven­
nævnte dokumenter. 
202 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
KAPITEL 10 
Personaleudgifter 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
10.0. 
a) Kommissionen er af den opfattelse, at 
ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte er i 
overensstemmelse med principperne for 
ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte. 10.9 
b) Samtlige anmodninger om oversættelse i 
Kommissionen kanaliseres dels efter fast­
lagte normer og dels af »Planning«-afdelin-
gen. 10.14 
Ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte i institutionerne 
10.8. Ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte fastsættes 
på grundlag af lokale sædvaner. For hvert tjenestesteds 
vedkommende går institutionen således ud fra de lokale 
regler og sædvaner, som er de mest velegnede for de sær­
lige forhold, der hersker på hvert enkelt tjenestested. 
Kommissionen er af den opfattelse, at denne praksis, der 
er baseret på en udtrykkelig bestemmelse i ansættelsesvil­
kårene for de øvrige ansatte, er nødvendig for på realistisk 
vis at tage højde for de særlige lokale forhold, hvad enten 
det drejer sig om Bruxelles eller andre steder. 
Med henblik på at få en god medarbejderstab af lokalt 
ansatte i Bruxelles har Kommissionen fundet det nødven­
digt at anvende de regler og sædvaner, der er gældende for 
det kontraktansatte personale i den belgiske stats admini­
stration. Kommissionen har ligeledes inden for visse områ­
der, som f.eks. tillægssygeforsikring og tillægspensionsfor-
sikring, fulgt den praksis, der er fælles for andre store 
arbejdsgivere på stedet. 
For så vidt angår specielt den årlige regulering af de lokalt 
ansattes løn, er Kommissionen enig i, at reguleringen i 
princippet skal ske opad eller nedad, alt efter udviklingen i 
det anvendt parameter. 
Dette princip er i øvrigt blevet anvendt ved ændringen af 
lønnen for de lokalt ansatte i Bruxelles i 1978 (en nedgang 
på 1,1 %, der blev fratrukket den årlige ændring i 1977-78), 
og Kommissionen agter at anvende den endnu en gang i 
indeværende år (nedgangen på 1,6% skal modregnes i de 
to kommende stigninger, som skyldes den automatiske 
lønjustering til forbrugerprisindekset i Belgien). Den af 
Revisionsretten beskrevne situation i Luxembourg skyldes 
ikke, at man har opgivet dette princip, men hænger sam­men med de tekniske vanskeligheder ved at anvende det 
gældende parameter på det omhandlede tjenestested. Para­
metret, der af historiske årsager først og fremmest er bun­
det til lønudviklingen inden for jern- og stålindustrien i 
storhertugdømmet, påvirkes kraftigt af faldet i produktio­
nen og nedgangen i arbejdstimetallet inden for denne 
industri. Det konstaterede fald vedrører således ikke 
grundlønnen, men lønsummen. 
Disse vanskeligheder har bevirket, at Kommissionen på 
den ene side har neutraliseret de konstaterede udsving og 
på den anden side har forhandlet med personalerepræsen­
tanterne, hvorefter den med hjælp fra De europæiske Fæl­
lesskabers statistiske Kontor har vedtaget at anvende en ny 
referenceindikator. 
Institutionernes oversættelsesafdelinger 
10.10. Kommissionen ønsker at understrege betydnin­
gen af, at dokumenter inden for Fællesskabet foreligger på 
alle de officielle sprog, hver gang dette er nødvendigt og 
inden for de nødvendige tidsfrister. 
Dette er ikke blot et juridisk krav, men også en nødvendig­
hed, hvis Fællesskabet vil nå sine mål. Oversættelsernes 
kvalitet er i denne sammenhæng også af afgørende betyd­
ning. 
Kommissionen ønsker derfor at henlede Revisionsrettens 
opmærksomhed på den omstændighed, at det forekommer 
vanskeligt at betragte et område som oversættelse ud fra et 
rent kvantitativt synspunkt. Ved optællingen af det over­
satte antal sider har Revisionsretten utvivlsomt været 
opmærksom på de pågældende oversættelsers enormt store 
forskelligartethed, deres svingende grader af kompleksitet 
og det nødvendige kvalitetsniveau, der kan være meget for­
skelligt alt efter, hvem modtageren er, og hvad oversættel­
sen skal bruges til. 
Vi indrømmer imidlertid gerne, at disse betragtninger ikke 
fritager oversættelsesafdelingerne for pligten til at arbejde 
effektivt og tilfredsstillende. Kommissionens afdeling for 
Management og organisation har iværksat en undersø­
gelse, hvis resultater nu bliver tilgængelige. På baggrund af 
disse resultater har Kommissionen til hensigt at foretage 
forbedringer inden for følgende tre områder: organisation, 
arbejdsmetode og forbindelserne mellem oversættelsesaf­
delingerne og »kunderne« i generaldirektoraterne. I denne 
forbindelse vil Kommissionen naturligvis tage hensyn til 
Revisionsrettens bemærkninger. Kommissionen ønsker 
især at kommentere følgende punkter: 
10.11. Den opstiller ikke det princip, at ethvert doku­
ment, der fremsendes til oversættelsesafdelingerne, skal 
oversættes til hvert af de ønskede sprog; dokumenter, hvis 
oversættelse ikke har noget klart formål (der er f.eks. ikke 
angivet nogen modtager, eller der er ikke tale om en 
anmodning om oversættelse, men om et forskningsar­
bejde), returneres til direktoraterne. Imidlertid er klarere 
retningslinjer inden for dette område under udarbejdelse. 
10.12.-10.13. - tabel 10.5. Som nævnt ovenfor, er der 
grund til at fremhæve den meget relative betydning, man 
3.1. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 203 
kan tillægge Revisionsrettens kvantitative vurdering og føl­
gelig de konklusioner, man ønsker at drage heraf. De tal, 
Revisionsretten nævner, giver imidlertid anledning til visse 
kommentarer, især for så vidt angår tallene for Luxem­
bourg, der forekommer usædvanlig høje. Der findes nemlig 
flere objektive faktorer, der forklarer, hvorfor oversættelses-
afdelingen i Luxembourg kunne have et omkostningsni­
veau pr. side, der er højere end i Bruxelles: 
— ca. 25 % af arbejdet i oversættelsesafdelingen i Luxem­
bourg består af referater af debatterne i Europa-Parla­
mentet; 
— ca. 30 % udgøres af licitationer. 
Da disse to teksttyper, der i sig selv udgør mere end 
halvdelen af afdelingens arbejde, offentliggøres umid­
delbart efter, at de er blevet oversat og derfor, i kraft af 
deres betydning, kræver en særlig kontrol, er det 
væsentligt at der udføres en mere omhyggelig revision 
end i de tilfælde, hvor dokumenter fra oversættelse til­
bageleveres til de kompetente afdelinger, før de bliver 
offentliggjort; 
— i betragtning af dette arbejdes betydningsfulde karakter 
findes der talrige problemer i forbindelse med ledelsen 
af afdelingerne (begrænsninger i de foreliggende 
muligheder for specialisering, uddannelsesbehov 
osv ) foruden rekrutteringsvanskelighederne i Lux­
embourg. 
10.14. Kommissionen begrænser allerede efter lønklasse 
den kreds af personer, der har tilladelse til at sende doku­
menter til oversættelse. Den føler sig ikke overbevist om, at 
man skal gå længere i den retning, eftersom effektiviteten 
heraf ikke er indlysende. Derimod er Kommissionen enig i, 
at man skal finde andre måder, dels til at få afdelingerne 
til at interessere sig for oversættelsesomkostningerne og 
dels til at kontrollere eftersprøgselsmængden. 
10.15. Følgende punkter, som Revisionsretten har 
omtalt, er allerede i kraft: 
a) anvendelsen af denne bestemmelse giver ofte anled­
ning til, at dokumenter, der er sendt til oversættelse, 
returneres til de pågældende afdelinger, for at de kan 
blive forsynet med yderligere oplysninger; 
b) det centrale »planning«-kontor udfører dette tilrette-
læggelsesarbejde på et erfaringsgrundlag, der gør det 
muligt at opfylde de krav, der stilles; 
c) det er vanskeligt at tilpasse det daglige arbejde til 
sådanne fremgangsmåder. 
Hvis dette forslag blev gjort almengyldigt, ville det 
nemlig kunne bevirke, at oversætteren skulle arbejde 
med tekster, han ikke var forberedt på, og dette ville 
dermed i urimelig grad forøge oversættelsesfristerne. 
Dertil skal føjes, at mange oversatte tekster er af fortro­
lig eller hemmelig karakter. 
Det er derimod muligt at foretage en fordeling af visse 
jævnligt tilbagevendende større arbejdsopgaver. Dette 
praktiseres allerede i forbindelse med debatterne i Par­
lamentet. 
10.16. Det forholder sig allerede sådan, at de tekster der 
endnu er under intern udarbejdelse, normalt ikke revideres. 
10.17. Målet på 500 000 termer, som Revisionsretten 
nævner, må kunne nås på mellemlang sigt under forudsæt­ning af, at der er den nødvendige arbejdskraft til rådighed 
for at sikre korrektheden af de terminologiske ækvivalen­
ter, som bidragsydere uden for Fællesskaberne og oversæt­
terne selv indleverer. 
Kommissionen, der allerede gennem sin aktionsplan for 
oprettelse af terminologiske flersprogede databanker finan­
sierer tilvejebringelsen af terminologiske specialsamlinger, 
har planlagt en registrering af det flersprogede terminologi­
ske materiale, der vil kunne indgå i EURODICAUTOM. 
10.18. Dette oversættelsessystem kører i øjeblikket som 
et pilotforsøg i Kommissionens administrative tjenester i 
Luxembourg. 
Systran dækker et begrænset antal sprogpar, der svarer til 
ca. 35 % af Kommissionens arbejdsbyrde; endvidere egner 
visse teksttyper sig dårligt til den automatiske oversættelse. 
Bortset fra disse forbehold forløber den gradvise indførelse 
af Systran i den daglige oversættelsesvirksomhed udmær­
ket. Indførelsen vil tage et vist stykke tid, ikke blot på 
grund af de psykologiske hindringer, der er forbundet med 
oversætternes efteruddannelse, men især fordi Systran kræ­
ver en kompliceret infrastruktur med tekstbehandlingsud-
styr, der ved opstillingen yderligere skal standardiseres og 
harmoniseres. 
Anvendelsen af Systran er ikke begrænses til alene Kom­
missionens afdelinger; der er forhandlinger i gang, for at 
de andre fællesskabsinstitutioner og medlemsstaternes cen­
traladministrationer kan benytte dette system uden nogen 
udgifter for Kommissionen. Endvidere påtænkes det at 
stille Systran til rådighed for brugerne af Euronet-Diane, 
hvilket vil give en mulighed for, at der kan udsendes fler­
sprogede informationer via dette datanet. 
10.19. Eurotra-projektet er først og fremmest et forsk­
nings- og udviklingsprojekt, der vil kunne virke stimule­
rende på forskningen og undervisningen inden for lingvi­
stik og datamatik. 
Eurotra vil ikke kunne erstatte brugen af Systran inden for 
Fællesskabet før 1988, men vil derefter være meget anven­
deligt på grund af dets modulopbygning og dets flerspro-
gethed (paralleloversættelse til seks målsprog). 
KAPITEL 11 
Driftsudgifter 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
11.0. 
a) tilfældet med det første forpligtelsesfor-
slag rapporterede finansinspektøren bagefter 
204 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
sin forelæggelse til Kommissionen. Han 
nægtede at give sin påtegning på de beta-
lingsordrer, der konteres det andet forpligtel-
sesforslag, som vedrørte tjenesteydelser 
udført uden bevillinger. 11.6-11.8 
d) 1 teksten til svarene findes detaljerede 
svar på hver enkelt af disse bemærkninger. 11.15-11.22 
Kontrol hos jern- og stålvirksomheder 
11.6-11.8. Finanskontrollen havde fået forelagt to for-
pligtelsesforslag. Den 11. december 1980 fik den forelagt 
det første forslag, der vedrørte kontrakter, som allerede var 
indgået mellem de to parter. Det drejede sig derfor om en 
efterfølgende forelæggelse i modstrid med finansforord­
ningens bestemmelser. Der er utvivlsomt tale om en proce­
durefejl. Når et forpligtelsesforslag ikke er behæftet med 
andre fejl, kan finansinspektøren, der anser Kommissionen 
for at være juridisk forpligtet, og betalingen som skyldig til 
kontrahenten, imidlertid ikke nægte sin påtegning udeluk­
kende af denne grund: han skal påtegne forpligtelsesfor-
slaget med anførelse af, at det drejer sig om en efterføl­
gende forelæggelse, og aflægger beretning til Kommissio-KAPITEL 12 
Eksterne organer 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
12.0. 
a) Disse indvendinger vedrører hovedsagelig 
opgaver, der er uafhængige af Kommissio­
nen. 
Kommissionen vil ikke desto mindre drage 
omsorg for, at disse organer så vidt muligt 
tager hensyn til Revisionsrettens indvendin­
ger. 
b) De spørgsmål, som Revisionsretten har 
rejst, behandles udførligt i Forsyningsagen­
turets svar på Revisionsrettens oprindelige 
beretning. 
c) Kommissionen har bedt sin finansinspek-
tør om at undersøge mulighederne for at 
styrke disse organers interne kontrolsystem. 
Der er allerede nu truffet foranstaltninger 
hertil. 12.7 
12.4 
12.5 
Det andet forpligtelsesforslag blev undertegnet den 
29. december 1980 som værende behørigt efter at bevil-
lingsdækningen var blevet sikret ved en bevillingsoverfør­
sel den 24. december. Det var først da betalingsordrene 
vedrørende denne forpligtelse blev fremlagt til påtegning 
af finansinspektøren, at denne konstaterede, at visse af 
dem vedrørte tjensteydelser, der var foretaget før overfør-
selsdatoen, dvs. på et tidspunkt, hvor der ikke var dispo­
nible bevillinger. Derfor nægtede Finanskontrollen at 
påtegne de pågældende betalingsordrer. d) Kommissionen er enig med Revisionsret­
ten og har informeret Europaskolernes øver­
ste Råd herom. 12.6 
Euratom 's Forsyningsagentur 
12.4. De spørgsmål, som Revisionsretten har rejst, 
behandles udførligt i agenturets svar på Revisionsrettens 
oprindelige beretning. 
Delegationer, presse- og informationskontorer 
11.17. Siden 1982 er udbetalingerne til alle tjeneste­
mænd og ansatte foretaget af de respektive kontorers for-
skudsbestyrere. Disse betalinger er blevet kontrolleret på 
centralt plan. Hvad særlig angår anvendelsen af agenturets indbetalte 
kapital, kan Kommissionen garantere, at de pågældende 
midler er blevet anbragt på fordelagtig måde i forskellige 
banker. 
Det interne kontrolsystem i Berlin-Centret og i Dublin Insti­
tuttet — Berlin-Centrets føring af parallelle konti i DM og i 
ECU 
11.18. Kommissionen bogfører i løbet af et regnskabsår 
de momstilbagebetalinger, som medlemsstaterne skylder. 
Ved regnskabsårets afslutning fremgår situationen vedrø­
rende de ikke-oppebårne beløb klart af status. 
11.19. Generaldirektoratet for information vil foretage 
den administrative kontrol, som Revisionsrettens bemærk­
ninger giver anledning til. 12.5. 
Kommissionen bemærker, at den geografiske afstand 
faktisk gør det meget vanskeligt at gennemføre kontrol­
foranstaltningerne; dels vil det i betragtning af størrel­
sen af hver af disse organers finanser ikke være rimeligt 
at ansætte en finansinspektør på stedet, dels kan kravet 
om finansinspektørens uafhængighed ikke forenes med 
deltidsansættelse af personale, som ikke fuldt og helt 
sorterer under finansinspektørens myndighed. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 205 
Ikke desto mindre har Kommissionen bedt sin finans-
inspektør om at undersøge muligheden for at styrke det 
interne kontrolsystem i disse to organer. Allerede nu er 
der truffet foranstaltninger til, at den revision, der fin­
der sted i Bruxelles på grundlag af regnskabsbilag, sup­
pleres med en undersøgelse på stedet af deres for-
skudsforvaltninger. Denne undersøgelse foretages 
hvert kvartal af direktorat XX-A-1. 
Desuden deltager finansinspektionen i de halvårlige 
møder i disse organers respektive bestyrelser. 
— Parallel bogføring i DM og i ECU er fuldt ud berettiget 
og kan ikke anfægtes. Anvendelsen af ECU er nemlig i 
Fællesskabernes interesse; den letter kontrollen med 
anvendelsen af budgetbevillingerne og tjener bl. a. til 
at hindre, at bevillingerne overskrides. Endelig giver 
Berlin-Centrets datamat mulighed for at foretage 
sådanne registreringer uden ekstraarbejde. 
Det interne kontrolsystem i Europaskolerne 
12.6. Skønt disse bemærkninger i betragtning af Euro­
paskolernes vedtægter ikke kan tage direkte sigte på Kom­
missionen, har sidstnævnte dog taget dem ad notam og 
givet Europaskolernes øverste Råd meddelelse om Revisi­
onsrettens bemærkninger, som den kan tilslutte sig. 
Indvendinger, som allerede er fremsat i de foregående år 
12.7. Disse indvendinger vedrører hovedsagelig organer, 
som er uafhængige af Kommissionen. 
Sidstnævnte vil ikke desto mindre drage omsorg for, at 
disse organer så vidt muligt tager hensyn til Revisionsret­
tens bemærkninger. 
KAPITEL 13 
Ydelse og optagelse af lån og 
rentegodtgørelsesordninger 
OVERSIGT OVER DE VIGTIGSTE BEMÆRKNINGER OG 
BESVARELSERNE 
13.0. 
a) Der findes nærmere enkeltheder herom i 
de »forklarende noter« i bind V af forvalt­
ningsregnskabet 1981, og Revisionsretten har 
fået forelagt yderligere oplysninger. 13.7 b) Disse forskelle, der især er af teknisk art, 
skyldes, at EIB har en bestemt praksis med 
hensyn til omregningen til ECU og med hen­
syn til undertegnede eller ydede lån. 13.8 
c) Hvert år gøres der forsøg på at udnytte 
disse bevillinger optimalt. . 13.9-13.10 
d) Det ville være uhensigtsmæssigt med 
sådanne kriterier. 1311 
e) Kommissionen henviser til de detaljerede 
forklaringer i besvarelsen af pkt. 4.38 i Revi­
sionsrettens særberetning om lånoptagelse 
og långivning. 13.12-13.14 
Præsentation af långivning og lånoptagelse i Kommissionens 
status 
13.7. Der findes i pkt. 4.2 i de »forklarende noter til for­
valtningsregnskabet og status« i bindV til forvaltnings­
regnskabet og status vedrørende budgettransaktionerne i 
regnskabsåret 1981 (s. 22 og 23) en forklaring på forskel­
lene. Christopher Tugendhat har i en skrivelse af 23. juni 
1982 til Revisionsrettens formand givet en række yderligere 
nyttige forklaringer. 
Kommissionen vil fra næste regnskabsår også bestræbe sig 
på at følge Revisionsrettens forslag bedre op. 
Forskelle mellem EIB's og Kommissionens status med hen­
syn til ydede NIC-lån i 1981 
13.8. Forskellen på 211,4 mio ECU mellem det angivne 
beløb på 539,8 mio ECU i tabel 2 på s. 24 i EIB's årsberet­
ning og beløbet på 328,4 mio ECU på s. 25 i bind II af 
Kommissionens forvaltningsregnskab skyldes følgende to 
faktorer: 
1) EIB anvender som omregningskurs kursen den sidste 
dag i kvartalet forud for tidspunktet for undertegnelsen 
af lånet, mens Kommissionen som omregningskurs 
anvender kursen den første dag i den måned, hvor 
lånet udbetales. 
2) EIB opstiller sine tal på basis af undertegnede låne­
kontrakter, selv om de endnu ikke er udbetalt, mens 
Kommissionen kun tager hensyn til faktisk udbetalte 
lån. 
Bag denne forskel lå der oprindeligt to større NlC-låne-
kontrakter, som var blevet undertegnet, men hvor lånet 
ikke var blevet udbetalt i 1981, og som var indgået med 
henblik på nødhjælpen l) til de områder i Italien, der blev 
ramt af jordskælvet i november 1980, nemlig: 
ni Rådets afgørelse 81719/EØF af 20. 1. 1981. 
206 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.82 
Transaktion 
Udbetalte lån 
kursen på kvartalets sidste dag 
kursen på månedens første dag 
Undertegnede, men ikke udbetalte lån 
kursen på kvartalets sidste dag 
lait EIB 
(1) 
328 852 234,20 
210 960 387,21 
539 812 621,41 Kommissionen 
(2) 
328 431 103,17 
— 
328 431 103,17 Forskel 
(1-2) 
421 131,03 
-210 960 387,21 
-211381518,24 
a) Etablering af den fornødne basisinfra­
struktur til opførelse af præfabrike­
rede landsbyer til at huse befolknin­
gen i Campania og Basilicata 155,2 mio ECU 
b) reparation af 1 179 beskadigede 
offentlige skoler i Campania og Basi­
licata 55,7 mio ECU 
I alt») 210,9 mio ECU allerede har modtaget vedrørende pkt. 4.38 i Revisionsret­
tens særberetning vedrørende lånoptagelse og långivning. 
Kommissionen råder over de fornødne oplysninger til at 
afgøre, om der kan ydes støtte til investeringsprojekterne i 
overensstemmelse med målene og retningslinjerne i de 
pågældende afgørelser og forordninger. Den er i øvrigt 
ikke udelukkende afhængig af oplysninger fra EIB, idet 
den også benytter sig af andre informationskilder i forbin­
delse med sine egne relationer og finansielle aktiviteter. 
Optimal anvendelse af bevillingerne til EMS-rentegodtgørel-
ser 
13.10. Kommissionen og EIB er klar over det problem, 
Revisionsretten har rejst, og bestræber sig hvert år på at 
sikre, at bevillingerne på budgettet til EMS-rentegodtgørel-
ser anvendes optimalt. 
Hverken Kommissionen eller Banken har dog nogen ind­
flydelse på den betingelse, der skal opfyldes, for at der kan 
disponeres over bevillingerne, nemlig at initiativtagerne til 
støtteberettigede projekter underskriver lånekontrakterne. Kommissionen er dog rede til at fremføre Revisionsrettens 
bemærkninger om dette spørgsmål om information over 
for EIB. 
Hvad specielt angår en kvantificering af de pågældende 
investeringers virkninger for beskæftigelsen skal de bemær­
kes, at en sådan vurdering er behæftet med megen usikker­
hed, når det drejer sig om infrastrukturarbejder — et 
»grundlæggende« kriterium i forbindelse med EMS-projek-
ter — da arbejdspladserne er af midlertidig karakter. En 
vurdering af de indirekte virkninger for beskæftigelsen i 
industrien, der har fordel af den nye infrastruktur, er endnu 
vanskeligere. 
Kriterier for fordeling af EM S-rentegodtgørelserne mellem 
NIC- og EIB-lån 
13.11. Når Kommissionen træffer beslutning om, hvor­
vidt projekter er berettigede til rentegodtgørelse, går den 
ikke ud fra, at NIC-lånene og EIB-lånene er fordelt efter et 
bestemt forhold. Det vil derfor være uhensigtsmæssigt at 
fastsætte sådanne fordelingskriterier. 
EIB's oplysning af Kommissionen for at denne kan vurdere, 
om projekter er berettiget til NIC- lån eller et lån med EMS-
rentegodtgørelse, navnlig med hensyn til virkningerne for 
beskæftigelsen 
13.12-13.14. Hvad angår den dokumentation, EIB til­
sender Kommissionen med henblik på en beslutning om, 
hvorvidt der kan ydes støtte til et projekt i overensstem­
melse med de kriterier og retningslinjer, Rådet har fastlagt, 
henviser Kommissionen til de forklaringer, Revisionsretten 
') Jf. s. 100 i EIB's årsberetning for 1980 — projekt nr. 170 og 
171, omregnet til ECU på basis af national valuta: henholdsvis 
195 og 70 mia lire. Til gengæld kan Banken for projekter inden for produkti-
onserhvervene regelmæssigt oplyse Kommissionen om 
disse projekters virkninger for beskæftigelsen, dvs. om der 
oprettes, nedlægges eller bevares arbejdspladser. Kommis­
sionen tager især hensyn til disse elementer i sin vurdering 
af EIB's projekter. Hvad særlig angår NIC-projekterne, 
skal det nævnes, at der i finansieringshenseende hidtil kun 
har været tale om små og mellemstore virksomheder i for­
bindelse med globallånene, hvis virkninger for beskæftigel­
sen ikke kan anslås på forhånd. Endelig vedrører de NIC-
og EIB-projekter, til hvilke der kan ydes en EMS-rente-
godtgørelse, hovedsagelig kun infrastrukturarbejder. 
KAPITEL 14 
Foranstaltninger til begrænsning af 
Det forenede Kongeriges nettobidrag til 
fælleskabsbudgettet 
Investeringer i Nordirland 
14.12-14.14. Forordning nr. 2744/80, der blev vedtaget 
som følge af den politiske aftale af 30. maj 1980 vedrø-
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 207 
rende den efterfølgende nedsættelse af det britiske bidrag 
til EF-budgettet, indebærer en tilbagebetaling af nationale 
udgifter, der på det tidspunkt, hvor der blev truffet beslut­
ning om ydelse af EF-støtte, allerede var afholdt til igang­
værende eller allerede afsluttede investeringer og ikke til 
nye eller ikke-påbegyndte investeringer. I øvrigt indeholder 
forordningen ikke bestemmelser om tillægsforanstaltnin-
gernes karakter af tillæg i forhold til de nationale udgifter. 
Den britiske regering har ved deres iværksættelse erklæret, 
at resultatet af disse foranstaltninger er en mindre kraftig 
nedsættelse af udgifterne til infrastrukturinvesteringer, end 
det ville have været tilfældet uden disse foranstaltninger 
som følge af de budgetmæssige begrænsninger. 
Anden del 
De europæiske Udviklingsfonde (EUF) 
Visse af Revisionsrettens bemærkninger har meget omfat­
tende implikationer, da de vedrører generelle udviklingpo­
litiske problemstillinger, og Kommissionen har derfor 
bestræbt sig på at redegøre så udførligt som muligt for sine 
synspunkter, selv om besvarelsen derved kan blive noget 
længere. Disse synspunkter er ikke udtryk for uenighed 
mellem de to institutioner, men supplerer i de fleste til­
fælde hinanden. 
Indledning 
Udnyttelse af tidligere erfaringer i forbindelse med tilrette­
læggelsen af programmerne 
15.7. Selv om Kommissionen hidtil ikke har ladet arki­
tektoniske normer eller tidligere erfaringer indgå i en data­
bank, som den kan benytte sig af ved udformningen af 
fremtidige projekter, råder den dog i øjeblikket over et vist 
antal regler og kriterier, der er blevet udarbejdet i tidens 
løb på baggrund af tidligere fejl. 
Med henblik herpå udgør den dokumentation, der forelig­
ger i form af tekniske rapporter fra delegationerne, evalue­
ringsrapporter vedrørende bestemte sektorer eller projekter, 
interne kontrolrapporter og endelig de talrige eksterne kon­
trolrapporter fra Revisionsretten, allerede et grundlag for, 
hvad man med rimelighed kan kalde en egentlig databank.' 
Ekstrapolationer bør imidlertid altid anvendes med forsig­
tighed. Dette er grunden til, at Kommissionen foretrækker 
at betragte de enkelte tilfælde og tage hensyn til det 
enkelte projekts særlige karakter. 
Isoleret behandling af de gennemførte projekter 
15.8. a) Definitionen af et »godt projekt« er ikke urør­
lig-
Dette fremgår også af udviklingen i Kommissionens 
egne forestillinger: finansiering af »mikroprojekter« siden 
Lomé I, stadig hyppigere anvendelse af lokale materialer 
(jf- Revisionsrettens årsberetning, pkt. 15.18.), udførelse ag ved det offentliges foranstaltning, befolkningens deltagelse 
ile (f. eks. deltagelse med arbejdskraft, eller med levering af 
li- materialer til vandbygningsprojekter i landdistrikter) osv. 
ig- Revisionsrettens beskrivelse har måske været sand i forti-
til den, men passer nu stadig dårligere. 
b) Problemet med forvaltning og vedligeholdelse og især 
finansieringen heraf, er anderledes vanskeligt. Kommissio­
nen har haft lejlighed til sammen med medlemsstaterne at 
gennemgå problemerne vedrørende vedligeholdelse af veje 
under ad hoc-møder og til at drøfte finansieringen af vedli­
geholdelses- og reparationsarbejder under forberedelsen af 
Lomé-konventionen (jf. artikel 152 og 153). Dette er et 
spørgsmål, der i høj grad optager alle, som beskæftiger sig 
med udvikling, og det står fast, at især for landene på FN's 
liste over de mindst udviklede lande må kapitalindsky­
derne acceptere den uomgængelige nødvendighed af en vis 
deltagelse i finansieringen af de løbende udgifter. Dette er 
eksempelvis konklusionen fra det kollokvium om de 
løbende udgifter, som Sahel-komiteen (CILSS) afholdt i 
Ouagadougou i januar 1982. 
Revisionsretten fremhæver i øvrigt denne nødvendighed 
længere fremme i sin beretning (bl. a. pkt. 15.32). 
I denne forbindelse skal Kommissionen gøre Revisionsret­
ten opmærksom på, at det grundlæggende problem er, at 
kapitalindskyderne generelt tillægger begrebet »rentabili­
tet« størst betydning og ikke tager tilstrækkeligt hensyn til 
»løbende udgifter«. Dette er grunden til, at Kommissionen 
for sin del holder øje med, at de løbende udgifter til det 
enkelte projekt fremtræder klart. Derved kan modtageren 
blive klar over sit ansvar og lige fra starten beslutte, hvorle­
des disse udgifter skal dækkes: i visse tilfælde kan ansøge­
ren blive foranlediget til at give afkald på projektet, i andre 
tilfælde, hvor projekterne er af afgørende betydning, kan 
Kommissionen gå med til at overtage disse udgifter gen­
nem en vis tid. 
Ganske vist hænder det til tider, at en stat på grund af 
uforudsete ændringer i den økonomiske situation — ikke 
længere er i stand til at afholde disse udgifter. Den sunde 
fornuft kræver så, at udgifterne overtages i form af 
bistandsydelser for at sikre, at en tidligere skabt kapital 
ikke simpelt hen forsvinder. Som Revisionsretten kan se af 
dette eksempel, kan kun faste regler anvendes, hvis de 
modereres i pragmatisk retning. 
Finansielle aspekter ved De europæiske Udviklingsfonde 
BEMÆRKNINGER OM DE FORSKELLIGE FONDE 
Opstilling af regnskaberne og deres form 
15.11. Første led. Der vil fra begyndelsen af næste år 
foreligge statistiske oplysninger om stadiet i gennemførel­
sen af projekterne, så det for 4. EUF, hvor ordningen med 
vejledende programmer er gjort officiel, bliver muligt at 
sammenligne de faktisk indgåede forpligtelser med de 
208 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
beregninger, der foreligger fra anden side. Der har ikke 
under 4. EUF været nogen »optimal takt« i gennemførel­
sen, og kun for året 1980 (det er rimeligt at gøre status for 
dette år, der i princippet er det sidst under 4. EUF) kan der 
foretages en meningsfyldt sammenligning kvota/faktisk 
indgåede forpligtelser. »Artikel 41 «-årsberetningen redegør 
for dette emne med alle nødvendige statistiske oplysnin­
ger. 
For 5. EUF er der i konventionen fastsat »en optimal takt 
for indgåelse af forpligtelser« (artikel 109, stk. 4, og arti­
kel 110, stk. 1, litra a) og b)). De »desk-officers« fra GD 
VIII, der hele tiden har fulgt arbejdet med gennemførelsen 
af de vejledende programmer, leverer således fremover 
årlige tal for de enkelte lande til sammenligning af det fast­
satte forløb med det faktiske forløb. Disse oplysninger 
samles i GD VIII og står til Rettens disposition. Kommis­
sionen kan give Retten den oplysning, at for året 1981 var 
den »optimale takt for indgåelse af forpligtelser« for samt­
lige AVS-stater 14,8 % og den faktiske foreliggende takt var 
12,1 %. Dette.synes ganske tilfredsstillende, men dækker 
selvfølgelig over forskelle mellem landene l). 
Det er klart, at alle disse oplysninger ikke kan medtages i 
de »finansielle« regnskaber, der har til formål at gengive 
den regnskabsmæssige behandlig af transaktionerne. 
Andet led. Kommissionen deler ikke Revisionsrettens 
opfattelse, når denne hævder, at »visse posteringer i regn­
skabet ikke kan forstås korrekt uden forklaring«. Således 
eksisterer der for hver EUF en særskilt regnskabsoversigt 
med principperne for kodificering og registrering af bogfø-
ringstransaktionerne samt disses betydning. Disse doku­
menter er Retten i besiddelse af. Desuden er transaktio­
nerne vedrørende et bestemt regnskabsår siden regnskabs­
året 1981 opført særskilt i regnskaberne og ikke blot i 
kumuleret form sammen med de foregående regnskabsår. 
Denne pålidelighed og transparens i regnskaberne — som 
Retten anerkender — ligger Kommissionen meget stærkt 
på sinde, for at de udsendte afdelinger (nationale anvis-
ningsberettigede — delegationer) af den centrale regn­
skabsføring kan få mulighed for at anvende dette redskab 
maksimalt i forvaltningen af projekterne. 
Tredje og fjerde led. Udarbejdelsen af forklarende noter 
eller kommentarer til visse posteringer i forvaltningskonti-
ene vil med det forhåndenværende personale betyde, at 
udarbejdelsen af dokumenterne ved regnskabsårets slut­
ning vil blive kompliceret og yderligere forsinket, samtidig 
med at disse allerede i den nuværende situation ikke kan 
indsendes til Revisionsretten inden udløbet af den i finans­
forordningen fastsatte frist, dvs. den 31. marts. 
Kommissionen sparer imidlertid ingen anstrengelser med 
henblik på at aflægge regnskab for sin forvaltning inden 
udløbet af den fastsatte frist, men som den allerede har 
fremhævet i sine svar på tidligere beretninger fra Retten (jf. 
pkt. 14.18 i årsberetningen 1980) støder den på visse van­
skeligheder af teknisk eller administrativ art. 
Kommissionen undersøger for tiden sammen med kontrol­
instanserne muligheden for at indhente disse forsinkelser 
gennem en fremrykning af tidspunktet for afslutningen af 
n F. eks. Barbados: fastsat takt 10% for det første år, gennem­
ført takt 45 %. 
Benin .fastsat takt 15 %, gennemført takt 1 %. transaktionerne ved regnskabsårets slutning, således at 
man dels vil kunne fremrykke opstillingen af status og for-
valtningsregnskaberne, dels hurtigere vil kunne åbne konti­
ene for det følgende regnskabsår, der anvendes i den dag­
lige forvaltning af projekterne. 
15.14. Efter at have endeligt afsluttet transaktionerne 
under 1. EUF i 1981 sætter Kommissionen nu alt ind på at 
afslutte de tilbageværende projekter under 2. EUF. Der 
sendes med jævne mellemrum rykkerskrivelser af sted til 
delegationerne for at fremskynde disse transaktioner. 
Desværre møder man ret ofte en træghed hos de ansvarlige 
myndigheder på nationalt plan, hvilket f. eks. gør, at man 
ikke kan få foretaget visse afregninger, der er nødvendige 
for at regnskaberne kan afsluttes. 
75.75. Trods flere rykkerskrivelser til Somalias regering i 
løbet af 1980 og 1981 har denne ikke overholdt sine for­
pligtelser med hensyn til tilbagebetaling af forskuddet til 
»National Banana Board«, der skulle have været afdraget 
med seks halvårlige ydelser fordelt fra januar 1980 til juli 
1982. De somaliske myndigheder gør gældende, at de i den 
nuværende politiske situation står over for omfattende 
budgetmæssige vanskeligheder. Kommissionen følger 
denne sag opmærksomt i forbindelse med sin delegerede i 
Mogadiscio. 
Forsinket indbetaling af bidrag fra medlemsstaterne 
15.16. a) Det er korrekt, at visse medlemsstater, og i 
særlig udpræget grad én af dem, aldrig indbetaler deres 
bidrag til de fastsatte tidspunkter. Dette har to konsekven­
ser for fondens kassebeholdning. 
For det første viser erfaringen, at disse medlemsstater gene­
relt er dem, hvis valuta er tilbøjelig til at falde i kurs, såle­
des at Kommissionen må konstatere et vekselkurstab, når 
disse bidrag rent faktisk indbetales. 
For det andet bliver de medlemsstater, der er mere omhyg­
gelige, i praksis straffet gennem de andre medlemsstaters 
forsinkede indbetaling af deres bidrag. For at kunne gen­
nemføre de nødvendige udbetalinger må Kommissionen 
indkalde bidrag fra de omhyggelige staters statskasser lidt 
hurtigere end fra staterne med forsinkelser, da det er klart, 
at den ikke kan tappe specialkonti, der ikke har modtaget 
indbetalinger. 
b) Ved fastlæggelsen af sit likviditetsbehov tager Kommis­
sionen to faktorer i betragtning: for det første et overslag 
på grundlag af situationen for forpligtelser og deres forven­
tede gennemførelsestakt; for det andet udviklingen i 
EUF's udgifter år for år fra begyndelsen for at kunne for­
længe den tendens, der kan afdækkes i tidligere regnskabs­
år, ud i det kommende regnskabsår. 
FINANSIEL FORVALTNING AF DEN 
EKSTRAORDINÆRE BISTAND 
75.7 7. Første led. Den hurtige gennemførelse, der er et 
centralt begreb i den nuværende forvaltning af nødhjælpen 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 209 
og klart udtryk i den anden Lomé-konventions artikel 137, 
var ikke fast praksis for den ekstraordinære bistand i 
begyndelsen af den første Lomé-konvention, og disse 
bistandsydelser gav ofte anledning til adskillige udbetalin­
ger, der strakte sig over flere år. I betragtning af vanskelig­
heden ved at genåbne et afsluttet regnskab i tilfælde af, 
hvad der altid er muligt, at der indløber en forsinket 
anmodning om betaling, har Kommissionens tjenestegrene 
foretrukket for en sikkerheds skyld at vente med den ende­
lige afslutning af regnskaberne, til der forelå en fast garanti 
fra de delegerede om, at der ikke ville blive tale om yderli­
gere betalinger. Samtlige ekstraordinære bistandsydelser, 
der blev vedtaget mellem 1976 og 1980, er afsluttet på det 
operationelle plan, og de tilsvarende regnskaber vil nu 
blive afsluttet, så snart man har den nødvendige sikkerhed 
for, at der ikke indløber flere anmodninger om betaling. 
Det skal bemærkes, at den systematiske anvendelse af en 
tidsfrist ved gennemførelsen af nye nødhjælpsaktioner 
fremover skulle gøre det muligt at afslutte regnskaberne 
langt hurtigere. 
Andet led. De overskridelser på i alt 95 065 ECU, som 
Revisionsretten har konstateret i forbindelse med 3 nød­
hjælpsaktioner, er ikke undsluppet Kommissionens 
opmærksomhed, og den har siden juli 1981 truffet de nød­
vendige skridt til hos 2 modtagerstater at inddrive de 
beløb, som de uberettiget har foretaget anvisninger for i 
lokal valuta fra EUF. 
I det ene tilfælde har modtagerstatens myndigheder hidtil 
afvist at betale det tilgodehavende (5 161 ECU), som Kom­
missionen ville inddrive fra denne, idet de gjorde gæl­
dende, at den ugunstige udvikling i vekselkursen for lan­
dets valuta i forhold til ECU skulle være et element, landet 
ikke havde nogen mulighed for at kontrollere. Kommissio­
nen følger opmærksomt denne sag. I det andet tilfælde har 
modtagerstaten efter nogen tøven endelig tilbagebetalt det 
for meget udbetalte beløb på 89 904,17 ECU i juni 1982. 
Den samlede udvikling 
UDVIKLING, EN SAMLET PROCES 
15.18-15.19. Udviklingens »globale« karakter er en for­
holdsvis ny idé, der er opstået, efter at man på samme tid 
er blevet opmærksom på den meget stærke befolkningstil­
vækst i udviklingslandene, dels de drastiske virkninger af 
klimatiske begivenheder som tørken 1971-1974 i Sahel-
bæltet og endelig den accellerende urbaniseringsproces, 
der giver sig udslag i den væsentlig forøgelse af antallet af 
fødevareforbrugere uden mulighed for selvforsyning. Igen­
nem en meget lang periode frem til 60'erne opfyldte land­
brugsproduktionen stort set behovene. »Målsætningerne 
for selvforsyning med fødevarer« er derfor forholdsvis nye, 
og det vil ikke være rimeligt at anvende denne synsvinkel 
ved vurderingen af projekter, hvis forberedelse eller gen­
nemførelse stammer fra en tid, hvor fødevaremangel kun 
optrådte i tilfælde af katastrofe. Derimod har projekterne 
vedrørende »Salgs- og eksportafgrøder« tjent det veldefine­
rede og umiddelbare mål at give stater, der endnu ikke var virkeligt uafhængige i økonomisk henseende, egne midler 
til at investere, betale for import m.v. 
Kommissionen skal bemærke, at det af Retten omtalte pro­
jekt i Elfenbenskysten blev gennemført på et tidspunkt, 
hvor Elfenbenskysten ikke havde nogen egentlig politik for 
risdyrkning; i øvrigt svigtede forarbejdningsanlæggene. 
Med en række af de projekter, der er blevet indledt de 
senere år, bestræber man sig på at bekæmpe denne ten­
dens. I Guinea-Bissau er et bomuldsprojekt eksempelvis 
blevet til et bomulds- og kornprojekt osv. 
15.20. I forbindelse med integreret udvikling af landdi­
strikter er det indlysende, at jo mere »perfekt« et projekt er 
med hensyn til dækning af de eventuelle behov og jo større 
chancerne er for at det lykkes — desto dyrere er det samti­
dig. Det er vanskeligt at trække grænsen mellem det, der 
nødvendigvis må udføres med bistand udefra, og det, der i 
den givne situation kan overtages af befolkningen. I sær­
deleshed er det vanskeligt ved starten på et forsøgsprojekt 
på forhånd at vurdere, hvilke dele af projektet de fremti­
dige modtagere vil betragte som de vigtigste. I denne hen­
seende har det ved Mzimba-projektet været muligt at fast­
lægge de væsentlige sociale elementer i en eventuel fort­
sættelse af projektet. Desuden bør det aldrig glemmes, at 
Kommissionen ikke er »herre« over indholdet af et projekt; 
det er modtagerstaten, der afgør det i sin anmodning, og 
meget ofte ser den bort fra visse afsnit, som den har i sinde 
selv at afholde direkte. 
15.21. Kommissionen er i vid udstrækning af samme 
mening som Revisionsretten med hensyn til betydningen 
af overgangsteknologier. Der må imidlertid tages hensyn til 
en vis sociologisk eller politisk modstand hos de nationale 
myndigheder (manglende »prestige« ved overgangstekno-
logien) samt — ved udannelsesprojekter — til nødvendig­
heden af at uddanne de fremtidige ledere i forskellige 
mulige teknikker. 
Kommissionens standpunkt er derfor generelt at sige, at 
der bør udvises stor omtanke ved valget af teknologi, og at 
dette valg skal tilpasses meget nøje til de lokale forhold og 
til mulighederne for en effektiv beherskelse og udnyttelse 
af denne eller hin form for teknologi. 
15.22. Kommissionen erindrer om, at Fællesskabets 
andel i »Palmeplanen« i Elfenbenskysten i det væsentlige 
kun vedrørte igangsættelsen af planen gennem oprettelsen 
af 32 000 ha industrielt dyrkede parceller. Det er altså ikke 
Fællesskabet bistand, der kan drages til ansvar for den 
manglende opmærksomhed, som plantagerne i tilknytning 
til landsbyer har mødt. De »store landbrugsindustriprojek­
ter« har netop det fortrin, at de udgør et levedygtigt kom­
pleks, som i det foreliggende tilfælde har sat Elfenbensky­
sten i en særdeles god position som producent og ekspor­
tør på verdensplan af palmeolie med alt, hvad hermed 
følger af positive elementer: industriel forarbejdning, 
beskæftigelse, valutagevinster osv. Erfaringen viser i øvrige 
at plantager, der drives i tilknytning til landsbyer, kun kan 
udvikles, hvis de kan støtte sig til en plantage, der drives 
industrielt. 
Endelig forekommer det risikabelt at basere et projekt på 
plantager, der drives i tilknytning til landsbyer, hvis der 
udelukkende sigtes på eksportafgrøder. Priserne på tropi-
210 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
ske produkter svinger stærkt, og det er netop den stagne­
rende pris på palmeolie, der tog modet fra landbrugerne i 
Elfenbenskysten i det af Retten omtalte tilfælde. 
UDVIKLING, EN AFBALANCERET PROCES 
15.27-15.32. Kommissionen er enig i, at de projekter, 
Fællesskabet finansierer, ikke skal fremkalde økonomiske 
skævheder i AVS-staterne. Dette er grunden til, at de fore­
slåede foranstaltninger siden den første Lomé-konvention 
har skullet indgå i et vejledende program, der igen indgår i 
det enkelte lands udviklingsplan. aftalerne af mangel på budgetmidler eller tilstrækkeligt 
kvalificeret personale, eller som følge af den afsides belig­
genhed af de centre, hvor personalet skal gøre tjeneste, 
således som det er tilfældet for hospitalet i Korhogo, hvor 
der mangler læger og sygeplejersker fra Elfenbenskysten, 
ligesom der også mangler medikamenter og små elemen­
tære og billige instrumenter, der ville få hospitalet til at 
fungere bedre samtidig med, at den tekniske udførelse af 
hospitalet er fremragende og vedligeholdelsen tilfredsstil­
lende. Denne beklagelige situation fortsætter, selv om 
Kommissionen ved flere lejligheder har gjort myndighe­
derne i Elfenbenskysten opmærksom på, at de skal over­
holde forpligtelserne i henhold til finansieringsaftalen. 
Kommissionen retter jævnligt nye henvendelser desangå­
ende. 
Det er korrekt, at EUF i fortiden har måttet finansiere 
enkeltstående foranstaltninger efter udtrykkelig anmod­
ning fra modtagerstaterne, og at disse foranstaltninger ikke 
altid siden er blevet så vellykkede som tilsigtet, eller at de 
er gået i forfald, når den faglige bistand under projektets 
gennemførelse er ophørt. Men det er på dette område som 
på andre, hvor succes eller fiasko til tider afhænger af fak­
torer, der er vanskelige at bestemme på det tidspunkt, hvor 
beslutningen skal tages. Det bør ligeledes erindres, at 
under 1. og 2. EUF vedrørte finansieringsansøgningerne 
først og fremmest de umiddelbart prioriterede behov i 
lande, der for nylig havde opnået uafhængighed, og de 
indgik ikke i en samlet udviklingsplan, der først skulle fast­
lægges og udarbejdes. 
Som Retten gør opmærksom på, har Fællesskabet taget 
ved lære af disse erfaringer ved fra og med 4. EUF at kon­
centrere midlerne om ganske konkrete interventioner, der 
gerne skulle have virkning på længere sigt, om end dette 
kun opnås ved, at man finansierer vedligeholdelsesforan-
staltninger. 
På skoleområdet finansierer EUF i almindelighed »kun 
råbyggeriet og udstyret«. Dette betyder ikke, at man ikke 
interesserer sig for indholdet af »selve undervisningen«. 
Tværtimod tages forskellige aspekter som uddannelse af 
nationale lærere, forbedring af de pædagogiske metoder, 
undervisningens kvalitet og dens tilpasning til forholdene 
på stedet osv. særligt i betragtning af Kommissionen ved 
forundersøgelsen af projektet. 
Således er det hensigten med 4. EUF-projektet »Lærerhøj­
skole i Bangui« (Den centralafrikanske Republik) gennem 
uddannelse af centralafrikanske lærere at støtte regerin­
gens bestræbelser på »en reform af primærundervisningen, 
der sigter mod at gøre skolen til en skole for kollektiv 
udvikling«. 
Der er i øvrigt andre tilfælde, end de af Retten nævnte, 
hvor EUF ikke blot har finansieret opførelsen af bygnin­
ger, men også faglig bistand og uddannelseskurser. 
Ved projekter inden for sundhedsvæsenet har Kommissio­
nen ligeledes måttet finansiere udgifter til faglig bistand 
eller driftsudgifter, for at de finansierede investeringer kan 
blive udnyttet af de befolkningsgrupper, som de skal 
gavne. Det skal desuden siges, at modtagerlandene ikke 
altid opfylder deres forpligtelser i henhold til finansierings-Planlægning, finansiering, gennemførelse og forvaltning af 
projekterne 
Installation af en solenergipumpe i Mauretanien 
15.34. Rettens bemærkning vedrørende installationen af 
en solenergipumpe »i et isoleret område, hvor den tekniske 
infrastruktur er utilstrækkelig«, er berettiget, men det må 
ikke glemmes, at de første pumper af denne type i Afrika 
blev installeret på forsøgsbasis på et tidspunkt, hvor 
anvendelsen af solenergi endnu ikke var særlig udbredt, og 
der heller ikke var helt klare retningslinjer herfor, og hvor 
man undertiden havde den opfattelse, at denne energiform 
var en løsning på alle energiproblemer. Siden da har Kom­
missionen i 1980 finansieret en »undersøgelse af, hvilket 
udstyr der er nødvendigt med henblik på en effektiv 
anvendelse af solenergi«, hvis konklusioner man nu tager 
hensyn til ved iværksættelsen af nye projekter på dette 
område. Ligeledes har Kommissionen besluttet på grund­
lag af midlerne til regionalt samarbejde under 5. EUF at 
samfinansiere oprettelsen af et regionalt solenergicenter 
(CRES) i Vestafrika, som bl.a. vil få til opgave at sikre en 
opfølgning med hensyn til solenergianlæggene i denne 
region, for så vidt en sådan opfølgning kan føre til gun­
stige resultater for de pågældende lande. 
Køb af ti lastbiler til Lesotho 
15.36. Kommissionen finder, at Rettens vurdering med 
hensyn til ibrugtagningen af de lastbiler, der blev indkøbt 
som led i nødhjælpen, bør nuanceres. Det er rigtigt, at 
indregistreringen af disse lastbiler blev noget forsinket som 
følge af, at centraladministrationen var længe om at 
oprette det offentlige organ, der skulle forvalte materialet. 
Forberedende undersøgelser 
15.37-15.41. Retten fremhæver, at de »forberedende 
undersøgelser« i visse tilfælde er »utilstrækkelige«. Inden 
for udviklingsarbejdet er der tre mulige holdninger: enten 
er man perfektionist, dvs. man går ikke i gang med et pro­
jekt, før man er fuldstændig sikker på alle data (tekniske, 
økonomiske, sociale, finansielle), hvilket betyder, at de for­
beredende undersøgelser koster enormt meget såvel i 
penge som i tid. Eller man tager det ikke så højtideligt: 
man går hurtigt i gang med projektet, og under gennemfø­
relsen opstår der uværgelig en række vanskeligheder. Den 
tredje mulighed er, at man søger at finde en mellemvej, 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 211 
.dvs. man accepterer, at der — som det hedder — er en vis 
»risiko og usikkerhed«, der beregnes i forbindelse med ana­
lysen af projektets følsomhed og rentabilitet. Det er denne 
»mellemvej«, som mange kapitalindskydere — herunder 
Kommissionen — vælger efter at have prøvet ulemperne 
ved de to andre fremgangsmåder. Det er derfor ikke over­
raskende, at der undertiden opstår problemer: længere gen­
nemførelsesperiode end forventet, højere omkostninger, 
ringere ydelse osv. 
Der kan ofte rådes bod herpå undervejs: auditoriet på vete­
rinærskolen i Dakar kan om nødvendigt forbedres (pkt 
15.38) osv. 
Hvad angår vejen Kaedi-Kiffa (pkt. 15.41), var det ikke 
fastsat i finansieringsaftalen, at der skulle anlægges 170 km 
vej, men at der »stedvis skulle udføres arbejder, der hoved­
sagelig omfattede anlæggelse af passager over floddale, 
påfyldningsarbejder, hvor vejen passerede henover lavtlig­
gende områder, der let blev oversvømmet, samt stabilise­
ring af vejbanen på sandede strækninger«. Projektet kan 
ikke betragtes som værende gået næsten helt tabt. Bl. a. 
eksisterer de vigtige broanlæg over Gorgol-floden samt 
Soufra-passagen stadig. 
Vejens hurtige forfald skyldes heller ikke udelukkende 
»svagheder i undersøgelsen og fejl i udformningen«, men 
også en manglende vedligeholdelse. 
Tilpasning til de lokaleforhold 
15.42-15.43. At påstå, at »mange bygningers arkitektoni­
ske udformning ikke er tilpasset klimaet i de tropiske 
lande«, forekommer at være noget af en overdrivelse. Der 
findes mange eksempler på projekter, som det på udmær­
ket vis er lykkedes at tilpasse såvel de klimatiske som de 
fysiske og kulturelle forhold. Kommissionen skal i den for­
bindelse minde om, at den for sundhedscentret i Mopti 
(Mali) har modtaget Aga Khan-prisen for arkitektur, som 
belønner et projekt, som på forbilledlig måde er tilpasset 
det fysiske, menneskelige og kulturelle miljø. 
Man må også her se på vedligeholdelsesproblematikken. 
Et vist antal projekter forfalder, fordi der ikke som aftalt 
foretages den minimale vedligeholdelse, der i øvrigt er 
meget enkel (tag på bygninger, vejbelægninger osv.), og 
ikke fordi de er dårligt udformede. 
15.44. Når man tidligere i visse tilfælde har prioriteret 
»større hospitalscentre« højt, har det været ud fra den 
betragtning, at hvert enkelt land i det mindste må have et 
hospital, der kan behandle visse sygdomme og foretage 
visse undersøgelser, så man ikke er nødt til altid at sende 
patienterne til udlandet. Det er rigtigt, at når der er etable­
ret en rimelig infrastruktur af denne art, bør de kommende 
investeringer fordeles ligeligt over hele territoriet og have 
en mere beskeden karakter. Det er i øvrigt også den vej, 
man har valgt inden for fællesskabsbistanden, idet der 
finansieres et stadig større antal sundhedscentre i landdi­
strikterne og mindre provinshospitaler. 
Også andre kapitalindskydere går ind for dette princip, 
som er en af konklusionerne fra den internationale konfe­
rence om primær sundhedspleje, der afholdtes i Alma-Ata i september 1978. Princippet genfindes desuden i de »grund­
principper«, der på et ekspertmøde AVS-EØF i Freetown i 
december 1978 blev opstillet på grundlag af en efterføl­
gende evaluering af EUF-projekter på sundhedsområdet, 
og som blev vedtaget af AVS/EØF-Ministerrådet i Libre-
ville den 9. maj 1980. 
15.45. Spørgsmålet om udstyrets »avancerede« karakter 
må undersøges nærmere. Det må naturligvis normalt und­
gås, at udstyret bliver for avanceret (jf. bemærkningerne 
ovenfor vedrørende overgangsteknologi), men i visse til­
fælde, når det f. eks. drejer sig om en højere læreanstalt, 
kan det dog være nyttigt, at en lille del af udstyret er af 
mere kompleks art. Det er i den forbindelse vigtigt, at man 
holder operationelt udstyr, der skal være tilpasset de lokale 
realiteter, og undervisnings- og forskningsudstyr ude fra 
hinanden. Det er rigtigt, at en del af det leverede udstyr 
kunne have været mindre avanceret — og ville givetvis 
også have været det, hvis det skulle leveres i dag — men 
den just anførte betragtning kan ligeledes anvendes på 
veterinærskolen i Dakar, som Retten nævner. 
UTILFREDSSTILLENDE SAMMENLIGNING AF TILBUD 
15.46-15.47. Tildelingen af kontrakter er undertiden 
genstand for vanskelige diskussioner med modtagersta­
terne. Kommissionen bestræber sig for sit vedkommende 
på at overholde princippet om »det økonomisk mest for­
delagtige« tilbud og ikke at give efter for det pres, visse 
nationale administrationer lægger på den. 
Hvad angår vejen Nouakchott-Rosso, som nævnes af Ret­
ten, var der er tale om en samfinansiering med IDA og 
Mauretanien. EUF fandt, at det laveste tilbud var realistisk 
og følgelig ikke burde forkastes. Det samme problem ville i 
øvrigt have været tilfældet med den tilbudsgiver, der afgav 
det næstlaveste tilbud, som tilmed var 36 % dyrere end det 
førnævnte. Desuden bør der tages hensyn til valutaudvik­
lingen: de 8,6 mio ECU, der er nævnt, svarer til 7967-reg-
ningsenheder, medens de 12 mio svarer til 1982-ECU. Til 
den ringe kvalitet af det materiale, der var til rådighed ved 
anlæggelsen af 2. afsnit af vejen, føjede sig endvidere et 
forhold, der i væsentlig grad bidrog til ødelæggelsen af 
denne. 
Med hensyn til valget af motorpumper i forbindelse med 
risprojekterne i Mauretanien har Kommissionen til hensigt 
at foretage en sammenligning mellem forskelligt udstyr på 
grundlag af købspris og levetid og drage de nødvendige 
konklusioner heraf med henblik på fremtidige projekter. 
Det er rigtigt, at tilbudene vedrørende Blantyre-mejeriet i 
Malawi blev sammenlignet i ECU, men det skal også 
understreges, at denne sammenligning blev foretaget med 
al ønskelig nøjagtighed; der var ikke tale om nogen som 
helst forskelsbehandling, hvad angår valget af ordremodta­
ger, eftersom beregningerne blev foretaget på grundlag af 
referencekurser, der var ens for alle tilbudene, og som 
forud var blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesska­
bers Tidende. 
212 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Endvidere havde ordremodtageren fremsat et tilbud med 
faste priser, medens de øvrige tilbudsgivere i deres tilbud 
havde indføjet en prisreguleringsklausul, som » Tender 
Board Office« mente kunne give anledning til en forhøjelse 
af de oprindelige tilbud på 10-15%. Det tilbud, som de 
malawiske myndigheder i forståelse med Kommissionen 
valgte, var således det økonomisk mest fordelagtige. 
Fysiske og menneskelige ressourcer i forbindelse med projek­
terne 
15.48. Kommissionen kan nævne en række eksempler 
på projekter, hvor opførelsen af en fabrik er blevet udskudt 
til senere, idet man ville afvente, at den lokale produktion 
af råvarer gjorde denne opførelse berettiget. Udtrykket 
»overdimensioneret« må tages med et vist forbehold, efter­
som omkostningerne ikke er proportionale med dimensio­
nen, specielt ikke hvis der anvendes standardelementer til 
opførelsen. 
15.49. Hvad angår brugenes optimale størrelse, må de 
lokale forhold tages i betragtning. Jordlodderne i forbin­
delse med risprojekterne i Mauretanien, som Retten næv­
ner, er således uden tvivl for små i forhold til, hvad der 
ville være optimalt, men det skyldes en politisk afgørelse 
(så mange familier som muligt skal have en jordlod til ris­
dyrkning), regeringen har truffet som led i landets politik, 
som det er vanskeligt at sætte spørgsmålstegn ved udefra. 
Ferkessédougou-projektet adskiller sig herfra: underudnyt­
telsen af jorden er givetvis kun et kortsigtet problem, der 
skyldes vanskelighederne ved at afsætte en mere differenti­
eret produktion. Måske vil man være nødt til at anvende 
yderligere arbejdskraft i form af lønarbejdere, hvilket ret 
ofte er tilfældet i Elfenbenskysten. 
MANGLENDE KOORDINERING AF FINANSIERINGEN 
15.50-15.51. Når det drejer sig om samfinansieringer 
eller flere på hinanden følgende finansieringer, er det vig­
tigt at tage hensyn til tidsfaktoren ved vurderingen af resul­
taterne af et projekt. 
Da f. eks. Ziguinchor-broen blev finansieret, var Gambia 
endnu ikke en af EØF's partnere, og begrundelsen for 
opførelsen af broen skal ikke alene søges i dens betydning 
for forbindelsen Ziguinchor-Dakar, men også — og ikke 
mindst — i de lokale behov for en passage over Casa-
mance-floden. Med hensyn til passagen af Gambia-floden 
har de to involverede stater igennem flere år foretaget 
detaljerede undersøgelser af dette spørgsmål. 
Problemet vedrørende forsyningen af de i Elfenbenskysten 
anlagte brønde med pumper er nu løst. Kommissionen 
ville uværgelig være blevet udsat for kritik, hvis den havde 
modsat sig Elfenbenskystens erklærende ønske om selv at 
finansiere en del af projektet: Lomé-konventionen siger 
klart, at fællesskabsbistanden skal supplere partnerlande­
nes egne udviklingsbestræbelser. Det ideelle ville selvføl­
gelig være, at der aldrig opstod noget tomrum mellem en 
investeringsfuldførelse og dens anvendelse. Den dag det 
bliver tilfældet, vil udviklingsbistanden uden tvivl ikke 
længere være nødvendig. 15.52. Det er klart, at samfinansieringer kan give anled­
ning til adskillige vanskeligheder og forsinkelser, men de 
spiller unægtelig en vigtig rolle, idet de, når det drejer sig 
om meget bekostelige projekter, er selve forudsætningen 
for, at disse kan finansieres. 
For at begrænse vanskelighederne søger Kommissionen at 
udvirke, at de enkelte partier ikke opdeles, men finansieres 
af en og samme kapitalindskyder, hvilket bl. a. mindsker 
problemet vedrørende det leverede materiels forskelligar­
tede oprindelse. Dette er dog ikke altid muligt på grund af 
de specifikke regler, hver enkelt kapitalindskyder anven­
der. 
For så vidt angår Foum-Gleita skal Kommissionen hen­
lede Rettens opmærksomhed på, at midlerne fra KfWl) nu 
er til rådighed og vil blive anvendt, indtil den oprindeligt 
fastsatte balance mellem de forskellige finansieringskilder 
er opnået. 
UOPFYLDTE MÅLSÆTNINGER 
15.54. Rettens bemærkning om, at finansieringen må 
justeres efter målsætningerne, kan Kommissionen principi- v 
elt fuldt ud tilslutte sig. Den mener dog ikke, at dette prin­
cip skal være til hinder for, at et projekt kan gennemføres i 
flere efter hinanden følgende trancher, specielt ikke når en 
given del af investeringen er særlig hastende, og man ikke 
råder over alle de nødvendige midler, eller når man ønsker 
at se de første resultater med henblik på en eventuel nyori­
entering af projektet. 
Rettens bemærkninger vedrørende dæmningsprojektet i 
Hodh-området i Mauretanien er relevante og svarer til 
Kommissionens egne overvejelser desangående. Imidlertid 
er den økonomiske og finansielle rentabilitet ikke den ene­
ste faktor, der tages i betragtning ved udvælgelsen af et 
sådant projekt. Den mauretanske regering lægger tydeligvis 
mere vægt på projektets globale virkning samt på at 
bremse afvandringen fra landdistrikterne. Derfor vil den 
givetvis heller ikke tage projektets generelle udformning og 
metoderne til dets gennemførelse op til fornyet overvejelse. 
Til trods for de indvendinger, Kommissionen har fremsat, 
kan denne ikke modsætte sig modtagerlandets vilje, selv 
om også vedligeholdelsen af anlæggene undertiden lader 
en del at ønske som følge af mangelen på en hensigtsmæs­
sig styring heraf. Alt dette viser bare, hvor vital betydning 
vandingsforsyningsproblemerne har i et land som Maure­
tanien. 
Hvad angår skolen i Titane, er der tale om en velovervejet 
beslutning fra de mauretanske myndigheders side: da det 
blev klart, at der var en risiko for, at projektbudgettet blev 
overskredet, undersøgte centraladministrationen forskel­
lige løsninger, herunder diverse muligheder for at reducere 
projektets samlede omkostninger. De mauretanske myn­
digheder valgte at give afkald på det udstyr* som samtlige 
de af projektet omfattede skoler skulle have tildelt via 
EUF-finansieringen og i stedet søge det finansieret via 
andre finansieringskilder. Det påhviler nu centraladmini­
strationen at tage stilling til, hvorledes det overskydende 
beløb skal anvendes, og at opstille en prioritering i den for­
bindelse. 
i) Kreditanstalt fur Wiederaufbau. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 213 
15.55-15.57. Det er klart, at der ofte er en sammenhæng 
mellem forsinkelser i gennemførelsen af projekterne og 
overskridelse af budgetterne, men er det rimeligt kun at til­
lægge Kommissionen skylden herfor? Det er Kommissio­
nen opfattelse, at den samarbejdspolitik, man har valgt 
med henblik på fællesskabsbistanden, og som hviler på 
princippet om en dialog med den nationale administration 
og om overdragelse af et stadig større ansvar til denne, 
indebærer en række omkostninger, som man må acceptere 
at betale, og som ofte giver sig udslag i visse forsinkelser 
(jf. f.eks. kap. III. 1 i Kommissionens beretning for 1980 til 
AVS/EØF-Ministerrådet i henhold til artikel 41). 
Hertil kommer, at man nøje må undersøge årsagerne til 
sådanne forsinkelser og disses art. I det af Retten nævnte 
eksempel — vandforsyningsprojektet i Lilongwe — synes 
indvendingen ikke at være berettiget: der er ikke tale om, 
at dette projekt blev afsluttet »med to års forsinkelse«, men 
at en del af tilslutningsarbejderne efter afslutningen af det 
grove arbejde blev udført ved det offentliges foranstaltning 
og gav anledning til en overskridelse, der lå inden for 15 % 
af de oprindelige forpligtelser. De malawiske myndigheder 
betragter i øvrigt projektet som en succes. 
For så vidt angår vejen San Pedro-Issia (Elfenbenskysten) 
var Fællesskabets bidrag nøje fastlagt fra starten, og lan­
dets egne myndigheder har finansieret den nævnte over­
skridelse. 
VALG AF TEKNISK LØSNING SAMT MANGLENDE 
HENSYNTAGEN TIL SENERE DRIFTSVANSKELIGHEDER 
15.58-15.62. Der er ganske rigtigt en tendens til, at mod­
tagerlandet i forberedelsesfasen undervurderer de drifts­
mæssige aspekter (knaphed på finansielle midler og kvali­
ficeret arbejdskraft), og Kommissionen har ofte måttet 
presse stærkt på over for de nationale myndigheder for at 
få dem til at acceptere, at der ydes faglig bistand, at der må 
uddannes lokalt personale osv. F. eks. er den hyppige 
udskiftning af de lokale ansvarlige — som også Retten 
peger på — et meget almindeligt problem. For så vidt 
angår hospitalet i Korhogo skal det bemærkes, at det har et 
udstyr, der svarer til dets funktion som regionalt hospitals-
center i den nordlige del af landet, der er meget ugunstigt 
stillet og har over 700 000 indbyggere. 
Et hospital af denne art skal ikke blot opfylde en række 
klart definerede behov på det sygdomsbehandlende plan, 
men skal ligeledes deltage aktivt i det forebyggende 
arbejde og i sundhedsoplysningen. Men det kræver er fag­
ligt kompetent og et tilstrækkeligt stort personale. 
Fortegnelsen over det udstyr, der skulle anskaffes, blev i 
sin tid udarbejdet af en uafhængig hospitalsekspert i nært 
samarbejde med de tjenestegrene og læger, der var ansvar­
lige for planlægningen på sundhedsområdet i Elfenbensky­
sten. Det må i den forbindelse beklages, at de personer i 
sundhedsministeriet, der var ansvarlige for planlægningen 
af udstyret, ikke længere var der, da de forskellige hospitals­
afdelinger skulle tages i brug, og især, at der hverken i 
afleveringsfasen eller i planlægningsfasen var mulighed for 
at konsultere dem, der skulle have ansvaret for driften af 
udstyret. Det er således.et typisk eksempel på, at brugerne i 
»planlægnings- og afleveringsfasen« er forskellige fra bru­gerne i »driftsfasen«. Erfaringerne viser, at ønskerne på 
dette område ligesom på mange andre kan variere mærk­
bart, ja endog meget betydeligt afhængigt af, hvem bruge­
ren er. 
I en række tilfælde (f. eks. hospitalet i Nouakchott) har 
Kommissionen finansieret et program for faglig bistand for 
at hjælpe med at løse problemerne i forbindelse med 
anvendelsen af udstyret, vedligeholdelsen af dette samt 
oppretelsen af et lager af reservedele. 
Hvad angår BASP-projektet *), resterer der en saldo på 
873 000 ECU (ud af en samlet forpligtelse på 3 millioner), 
dvs. ca. 30 %. Det beløb vil sandsynligvis blive anvendt til 
en undersøgelse vedrørende udviklingen af en dal i samme 
region som det tidligere projekt. 
De infrastrukturer, der allerede er etableret — bl. a. maga­
siner, jordveje og boliger til det lokale personale — kan 
anvendes i forbindelse med eventuelle nye landbrugspro­
jekter i samme region (i den nævnte dal og/eller i andre). 
Effektivitet af EUF's foranstaltninger på landbrugsområdet 
Prispolitikken 
15.63.-15.71. Prisniveauet er rent faktisk et element, som 
Kommissionen lægger særdeles stor vægt på i sine vurde­
ringer, og Retten har ganske givet kendskab til de forsøg, 
der gennemføres i f. eks. Mali i samarbejde med andre 
bistandsydere for at nå frem til en korrekt prisfastsættelse. 
Problemet er imidlertid meget komplekst. Faktorer som 
f. eks. vanskelige dyrkningsforhold, muligheden for afsæt­
ning på parallelmarkeder eller smugleri osv. ... har også 
en betydning, som dog er vanskelig at vurdere. Man kan 
f. eks. mene, at et projekt er resultatløst, hvis det pågæl­
dende produkt ikke afsættes via de officielle kanaler. I det 
omfang, der alligevel sker en afsætning, men på et parallelt 
marked, skabes der indkomst for producenten og en opfyl­
delse af et eksisterende forbrugsbehov, og derved reduceres 
importen uden tvivl, hvilket er gunstigt for betalingsbalan­
cen. 
Problemet er i øvrigt ikke blevet anset for tilstrækkelig vig­
tigt til at blive behandlet på det seneste møde i AVS/ 
EØF-Ministerrådet i Libreville. I kap. III, 2, § 3, den reso­
lution, der er udarbejdet af artikel 108-udvalget, er det 
udtrykkeligt anført, at »de priser for landbrugsvarer, der 
betales til producenterne, ér en af de faktorer, der betinger, 
at de projekter, der skal øge produktionskapaciteten kan 
lykkes. Det er derfor ønskeligt, at AVS-staterne får al nød­
vendig støtte fra Fællesskabet«. Efter meget vanskelige for­
handlinger lykkedes det Fællesskabet på forslag af Kom­
missionen at få indsat dette punkt i AVS/EØF-Ministerrå-
dets resolution: »det bør erindres, at Fællesskabets første 
forsøg for to år siden på at bevæge sig i denne retning mis­
lykkedes, idet fastsættelse af landbrugspriser efter AVS-sta-
ternes opfattelse var et spørgsmål, som de havde fuld suve-
ræniet over«. 
') Basic Agricultural Services Programme. 
214 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
Mangler i kontrollen 
15.73. Det er korrekt, at de lokale myndigheder ret så 
ofte undlader af fremlægge beretninger om gennemførel­
sen af de projekter, som finansieres af EUF, selv om de er 
forpligtet hertil. Der er tale om en mangel, som Kommissi­
onen bestræber sig på at afhjælpe gennem delegationerne, 
som med regelmæssige mellemrum minder de ansvarlige 
nationale myndigheder om deres forpligtelser på dette 
område. 
15.74. Det er ligeledes korrekt, at omfanget af de dag­
lige administrative opgaver ikke altid gør det muligt for 
delegationerne på tilstrækkelig udtømmende måde at udar­
bejde de nødvendige beretninger om projekternes forløb. 
Retten anerkender endvidere, at der er tale om exceptio­
nelle tilfælde, samt at »beretningerne foreligger, selv om de 
undertiden er tekniske og omfattende«. På denne baggrund 
udarbejdede Kommissionen i 1978 et skema for delegatio­
nerne til brug for halvårlige beretninger vedrørende land-
brugsprojekterne. Yderligere oplysninger samt retningslin­
jer med henblik på at standardisere beretningerne for så 
vidt angår udformning og indhold vil komme til at indgå i 
en revideret udgave af »Manual of Instructions«, som i øje­
blikket er under udarbejdelse. 
15.75. Det sker undertiden, at dokumentsamlingerne i 
centralarkiverne er mangelfulde for så vidt som de tjene­
stemænd, der er ansvarlige for projekternes gennemførelse, 
selv beholder dokumenter, der er nødvendige for deres 
arbejde. Det kan således ske, at kontrakter, overslag, tekni­
ske rapporter vedrørende forløbet af arbejder eller ydelser, 
eller visse sagsakter m. v. forbliver i de tekniske eller finan­
sielle tjenestegrene. 
Såfremt kontrollen vedrører projekter under gennemfø­
relse, kan dette system skabe visse vanskeligheder, når der 
skal gøres status over et projekt, men disse vanskeligheder 
må dog ikke overdrives. 
Kontrol med projekterne 
15.76. I reglen følger delegationerne projekterne på til­
fredsstillende måde. For så vidt angår afsluttede projekter, 
herunder også projekter, der har været afsluttet i adskillige 
år, har Kommissionen truffet en række foranstaltninger for 
at sikre, at der står et komplet materiale til rådighed for 
kontrolinstanserne. Udover nødvendigheden af, at med­
lemmer af delegationen aflæigger besøg på stedet for at 
vurdere projekternes vedligeholdelse og funktibn, tager 
disse foranstaltninger også sigte på udarbejdelsen af et 
dossier for hvert enkelt projekt, hvori er skitseret projektets 
målsætning, generelle gennemførelsesbestemmelser med 
redegørelse for eventuelle tekniske problemer, de endelige 
omkostninger og den finansielle situation, såvel som en 
vurdering og en redegørelse for projektets vedligeholdelse, 
siden det blev taget i brug. Alle disse dokumenter, der 
udarbejdes af delegationerne i samarbejde med Kommissi­
onens tjenestegrene, fremsendes til Retten af Kommissio­
nens delegerede ved ankomsten til det pågældende land. 
Disse dokumentsamlinger involverer et stort arbejde,, men 
har stor arkivværdi. I et nyligt udsendt cirkulære, hvori der 
blev givet tilladelse til destruktion af visse arkiver, var det 
således fastsat, at vigtige dokumenter, såsom sammenfat­tende beretninger og evalueringer, skulle bevares. Kommis­
sionen ser sig ikke i stand til at gøre yderligere med det til 
rådighed stående personale. 
Foranstaltninger for at sætte blokerede projekter i gang igen 
15.77. For så vidt angår Gorgol-dæmningen er det cen­
trale, at Kommissionen efter dæmningsbruddet i august 
1981 gennemførte en intervention, hvorved denne dæm­
ning nu er repareret (juli 1982) i så god tid, at det nye 
høstår kan indledes på normal vis. 
Anlæggene i Soumbedioune-bugten i Senegal blev taget i 
brug i august 1981. 
Materiel, som ikke er affællesskabsoprindelse 
15.78. Det er korrekt, at der er leveret materiel, som ikke 
er af fællesskabsoprindelse, i forbindelse med et udbud 
vedrørende leverance af kirurgisk udstyr til Korhogo-
hospitalet i Elfenbenskysten. 
Det skal understreges, at dette udstyr udgør en meget ringe 
del af den samlede leverance, samt at udstyret blev overta­
get af Elfenbenskystens myndigheder, uden at delegatio­
nen var blevet underrettet på forhånd. De dykpumper, der 
er leveret i forbindelse med kloakeringsprojektet i Soumbe­
dioune-bugten, er af dobbelt oprindelse: de er delvis frem­
stillet i Sverige, men er senere blevet færdiggjort i Frankrig, 
hvorfor de har kunnet betragtes som en fællesskabsleve-
rance. 
Betalingsforsinkelser 
15.79. Kommissionen er enig med Retten i, at betalings-
forsinkelserne i hovedsagen skyldes langsommelighed, 
skødesløshed, mangelfuld eller fejlagtig organisation i de 
nationale administrationer. Delegationerne er fuldt på det 
rene med denne svaghed hos de nationale anvisningsberet-
tigede, der trods alt har en betydelig myndighed på dette 
område. Delegationerne gør derfor alt, hvad de kan for at 
råde bod på disse mangler, og til tider træder de endog til i 
stedet for den administration, der har svigtet. 
Ikke desto mindre er det korrekt, at der i visse lande — 
bl.a. de lande Retten nævner — opstår forsinkelser, som 
det ikke altid er muligt at indhente. I forbindelse med 
hospitalsprojektet i Korhogo er en leverandør f.eks. blevet 
betalt med en forsinkelse på knap tre år, fordi de ansvar­
lige myndigheder i Elfenbenskysten har udvist forsømme­
lighed. Dette er sket til trods for, at Kommissionens dele­
gation adskillige gange har gjort energiske forsøg på at få 
myndighederne i Elfenbenskysten til at afslutte sagen. 
31.12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 215 
Til sidst besluttede Kommissionen at betale leveradørens 
fordring direkte på grundlag af et nyt dossier. Det siger sig 
selv, at de af leverandøren forlangte morarenter skal beta­
les af administrationen i Elfenbenskysten. 
A ndre forsinkelser 
15.80. De forsinkelser og fejl i regnskaberne, som Ret­
ten henviser til, er reelle fejl, som dog ikke kan siges at 
forekomme generelt. Bemærkningerne under pkt. 15.7 er 
korrekte, for så vidt angår de to eksempler på forsinket 
afslutning af nødhjælpsprojekter, som Retten henviser til. 
For så vidt angår fejlen i 2. EUF's kvartalsbalancer, skal 
det præciseres, at der i det daværende bogføringssystem 
ikke — som det er tilfældet i dag — skete en justering af 
konti mellem klasse 2 og 4. Denne metode var imidlertid 
ikke af den grund fejlagtig, for disse regnskaber blev 
afsluttet seperat. Det er korrekt, at et beløb på 11 747 ECU 
kunne have været frigjort tidligere, men det skal bemærkes, 
at der ikke var nogen tvingende grund til at anvende dette 
beløb til nye forpligtelser, eftersom bevillingerne til Maure­
tanien langtfra var udtømt. 
Garantier for kontrakternes tilfredsstillende opfyldelse 
15.81. Kontrakten på leveringen af solenergipumpen i 
N'Goral Guidal beløb sig til 2 381 00 FF. De forskellige trancher, svarende til omkring 85 % af kon­
traktsummen, er blevet udbetalt i overensstemmelse med 
kontraktens bestemmelser. Det skal bemærkes, at udbeta­
lingen af det fastsatte forskud på 30 % ved kontraktens 
underskrivelse blev foretaget, efter at der var blevet stillet 
en kaution svarende hertil på 714 300 FF. 
Den 11. juli 1980 blev leverancen foreløbig overtaget med 
en række forbehold, der skulle ophæves ved en overtagel-
sesrapport. 
I stedet for at udbetale resten af kontraktsummen 
(401 540 FF) mod, at der blev stillet en ny kaution sva­
rende til restbeløbet, udsatte Kommissionen denne udbeta­
ling et år. 
Efter udløbet af denne frist udstedte den nationale anvis-
ningsberettigede en udbetalingsattest for den sidste tranche 
med den begrundelse, at udbetalingen udelukkende 
vedrørte leverancerne og ikke anlæggets funktion. 
Da forbeholdene ikke er blevet ophævet på udbetalings­
tidspunktet, er den oprindelige kaution på 714 300 FF deri­
mod ikke blevet frigjort og er stadig gældende. 
Under disse omstændigheder er det efter Kommissionens 
opfattelse stadig muligt eventuelt at gøre brug af denne 
kaution, så meget desto mere som den endelige overtagelse 
endnu ikke har fundet sted. Ordremodtageren har modta­
get påkrav om at træffe alle nødvendige skridt for at 
opfylde de kontraktmæssige forpligtelser. 
216 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.82 
BILAG VII 
DOMSTOLEN 
Svar på revisionsrettens bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1981 
GENNEMGANG AF DOMSTOLENS STATUS PR. 
31. DECEMBER 1981 
2.13. 
a) Domstolen er klar over betydningen af kontrol med 
inventarfortegnelsen og skal tage særligt hensyn til 
Revisionsrettens bemærkning. 
Det bør herved nævnes, at der er indført et nyt registre­
ringssystem for løsøre, kontormaskiner, teknisk mate­
riel og bibliotekets samling. Man mangler p.t. at efter­
prøve dette system. Samtidig vil der ske en afstemning 
mellem inventarfortegnelsesposten i statusopgørelsen 
og det eksisterende inventar. b) Domstolen tager Revisionsrettens bemærkninger om 
indtægtsføreise af renteindtægter, der optræder i regn­
skabsåret 1982, til efterretning. 
Domstolen understreger imidlertid, at renter tilskrevet 
bankkontoen i januar måned altid er blevet medtaget i 
det regnskabsår, hvor indtægten er indgået. Denne 
praksis er i sin tid blevet indført for at undgå bogføring 
af kassebevægelserne i to forskellige årsregnskaber. 
c) Domstolen tager Revisionsrettens bemærkning til efter­
retning. Fremtidigt vil disse udgifter blive påført regn­
skabet i det regnskabsår, hvor de er blevet afholdt. 
31. 12.82 De Europæiske Fællesskabers Tidende 217 
BILAG VIII 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Svar på Revisionsrettens bemærkninger vedrørende regnskabsåret 1981 
10.0. b) Spørgsmålet om tilrettelæggelsen af arbejdet i 
Det økonomiske og sociale Udvalg og dets arbejdsorganer 
— afdelinger og studiegrupper — har ved adskillige lejlig­
heder været under overvejelse i Udvalgets præsidium. 
Disse overvejelser er blevet udmøntet i en række regler, 
som indgår i præsidieforskrifterne og nu er gældende prak­
sis; fra præsidieforskrifterne kan bl. a. følgende citeres: 
»Studiegrupperne arbejder på tre sprog, som bestem­
mes af studiegruppens formand forud for det første 
møde på grundlag af studiegruppens sammensætning. 
Hertil kan eventuelt tilføjes ordførerens sprog, hvis 
dette ikke er blandt disse tre sprog. 
For at lette den arbejdsbyrde, som de forskellige forbe­
redende dokumenter betyder for oversættelses- og 
reproduktionsafdelingerne, må basisdokumentationen 
begrænses (diverse dokumenter, medlemmernes skrift­
lige bemærkninger, bilag mv.), idet denne dokumenta­
tion kun oversættes til det af ordføreren valgte sprog. 
Foreløbige forslag og forslag til udtalelse og beretning 
oversættes og reproduceres, ligesom ordførerens første 
arbejdsdokument, på alle studiegruppens arbejdssprog. 
Der bør gøres mere udbredt brug af korrigenda for at 
mindske antallet af mellemliggende udgaver af forsla­
get til udtalelse på studiegruppeniveau. Forslaget til 
beretning udarbejdes ved afslutningen af studiegrup­
pens arbejde«. 
10.11. Det økonomiske og sociale Udvalgs præsidium 
har i sine »forskrifter«, der udgør et bilag til forretningsor­
denen, nedfældet en række regler for, hvordan sprogord­
ningen skal anvendes i praksis (jf. pkt. 10.0). Disse regler 
følges nøje af Udvalget, hvilket endda kan skabe visse 
problemer. 10.13. Med den mangfoldighed af forskellige emner, der 
behandles af Det økonomiske og sociale Udvalg, er det 
umuligt at foretage en stram specialisiering i oversættelses-
og revisionsleddet. De enkelte oversættelsesafdelinger er 
ikke særligt store, og oversætterne må som følge heraf 
oversætte fra mange (5 eller 6) sprog: tilsvarende krav stil­
les så også til revisorerne. 
10.14. Som nævnt under pkt. 10.0 har Udvalget fastlagt 
visse arbejdsregler for at reducere den tekstmængde, der 
skal oversættes. Desuden skal enhver anmodning om over­
sættelse kontrolleres af »afdelingen for dokumentfremstil­
ling, koordination og interne anliggender«. 
10.15. En række af de foreslåede regler er allerede gæl­
dende i Det økonomiske og sociale Udvalg. Hvad angår 
»produktiviteten« — som er vanskelig at fastslå ud fra 
parametre som gælder for alle institutionerne — skal det 
understreges, at produktionsmængden i Det økonomiske 
og sociale Udvalgs oversættelsesafdelinger — der under 
alle omstændigheder må betegnes som fyldestgørende — i 
meget høj grad er afhængig af arbejdsrytmen i Udvalget og 
dets organer, hvilket gør det umuligt at fordele arbejds­
mængden jævnt over hele året. 
Dette indebærer, at produktionsmængden i perioder med 
spidsbelastning kan nå op på det dobbelte af en normal 
produktionsmængde, mens den i mere stille perioder, her­
under i ferietiden, kan ligge noget under det almindelige 
gennemsnit. 
10.16. Når det drejer sig om dertil egnede tekster, foreta­
ges der ikke længere revision af oversættelserne. Takket 
være oversætternes erfaring kan det nok antages, at udvik­
lingen generelt set vil gå i den retning. 
10.17. Erfaringerne har vist, at en enkelt terminal er til­
strækkelig under de nuværende forhold. Denne terminal er 
opstillet i oversættelsesafdelingernes centrale sekretariat.