RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1312/98 af 24. juni 1998 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den midlertidige told

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9, stk. 4,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 18/98 (2) (i det følgende benævnt »forordningen om midlertidig told«) indførtes der en midlertidig antidumpingtold på importen af tovværk af syntetiske fibre henhørende under KN-kode 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 og 5607 50 19 med oprindelse i Indien.

B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE

(2) Efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger fremsatte en række interesserede parter bemærkninger skriftligt.

(3) Den eneste samarbejdende indiske eksportør, Garware-Wall Ropes Ltd, anmodede om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet.

(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse.

(5) Parterne blev underrettet om de væsentlige kendsgerninger og overvejelser, på grundlag af hvilke Kommissionen påtænkte at anbefale indførelsen af en endelig antidumpingtold og den endelige opkrævning af beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik endvidere en frist til at fremsætte bemærkninger efter denne offentliggørelse.

(6) De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det ansås for berettiget, taget i betragtning ved den endelige afgørelse.

C. ÅRSAGERNE TIL INDLEDNINGEN AF PROCEDUREN

(7) Den samarbejdende indiske eksportør gentog sine indvendinger mod indledningen af proceduren.

Dette spørgsmål er imidlertid allerede behandlet i betragtning 1 i forordningen om midlertidig told. I denne forbindelse skal det bemærkes, at den pågældende indiske eksportørs forebringende ikke indeholdt nogen beviser eller argumenter, der ville ændre konklusionerne i betragtning 1 i forordningen om midlertidig told.

D. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

(8) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes de foreløbige konklusioner, der er angivet i betragtning 7 til 9 i forordningen om midlertidig told.

E. DUMPING

1. Normal værdi

(9) Den samarbejdende eksporterende producent hævdede og påviste, at de produktionsomkostninger, der anvendtes til at undersøge, hvorvidt salget på hjemmemarkedet havde fundet sted i normal handel, omfattede handelsrabatter, der var redegjort for som salgsomkostninger, mens de til dette formål benyttede hjemmemarkedssalgspriser ikke omfattede disse rabatter. Kommissionen accepterede denne påstand og ændrede derefter såvel den beregnede normale værdi og den på hjemmemarkedspriserne baserede værdi.

(10) De øvrige konstateringer om fastlæggelse af den normale værdi i betragtning 10 til 12 i forordningen om midlertidig told bekræftes.

2. Eksportpris

(11) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told.

3. Sammenligning

(12) Den samarbejdende eksporterende producent hævdede, at den metode, som Kommissionen benyttede til at indrømme toldulempejusteringer, ikke afspejlede størrelsen af den betalte importtold for den pågældende vare, der solgtes på hjemmemarkedet. Virksomheden fremførte, at Kommissionen ikke skulle have foretaget toldulempejusteringen på grundlag af omsætningen af den pågældende vare på hjemmemarkedet, men på grundlag af den mængde, der solgtes på hjemmemarkedet. Efter yderligere undersøgelse accepteredes denne påstand, og beregningerne ændredes i overensstemmelse hermed.

(13) Det samarbejdende selskab gentog sit krav om justeringer for hjemmemarkedets infrastruktur og for forskelle i fysiske egenskaber mellem eksporterede varer og varer solgt på hjemmemarkedet. Da selskabet imidlertid ikke fremlagde nye beviser til støtte for dette krav, bekræftes konstateringerne i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told.

(14) For så vidt angår kreditomkostninger fremførte det samarbejdende selskab, som allerede på det foreløbige stade var blevet indrømmet justeringer for kreditomkostninger direkte forbundet med hjemmemarkedssalget, at Kommissionen burde have foretaget en yderligere justering og taget hensyn til renteforskellen ved finansiering af driftskapital på hjemmemarkedet og til eksport. Denne påstand måtte afvises, da selskabet ikke korrekt kunne kvantificere disse forskelle eller påvise, hvordan de kunne have påvirket prissammenligneligheden. I denne forbindelse skal det bemærkes, at en forskel i omkostninger, der påløber i forbindelse med eksportsalg og hjemmemarkedssalg, ikke i sig selv berettiger en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra k), i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).

4. Dumpingmargener

(15) Da der ikke foreligger nye argumenter vedrørende den metode, der er benyttet til beregning af dumpingmargenen, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 16 og 17 i forordningen om midlertidig told. På dette grundlag er dumpingmargenerne følgende:

- I betragtning af de ovennævnte ændringer af beregningerne er den endelige dumpingmargen, der beregnedes for den samarbejdende eksporterende producent, 87,5 % af cif-prisen ved Fællesskabets grænse.

- Den endelige dumpingmargen, der fastsattes for indiske eksporterende producenter, som ikke samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse, er 243 % af cif-prisen ved Fællesskabets grænse.

F. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET

(16) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 18 i forordningen om midlertidig told.

G. SKADE

1. Stikprøve

(17) Den samarbejdende indiske eksportør anfægtede Kommissionens valg af producenter i Fællesskabet med henblik på undersøgelsen af skade med den begrundelse, at det var forskelligt fra den stikprøve, der anvendtes i den tidligere procedure vedrørende import af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Indien, der afsluttedes, uden at der blev indført foranstaltninger. Den pågældende eksportør hævdede, at det forhold, at den samme stikprøve af producenter i Fællesskabet ikke var blevet benyttet, ville føre til en tendentiøs analyse, da Kommissionen ikke ville være i stand til at vurdere omfanget af den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet i nærværende procedure, i forhold til skaden i det tidligere tilfælde.

(18) Den indiske eksportør fremførte desuden, at der havde været mangler ved udvælgelsen af fire af selskaberne i stikprøven med henblik på undersøgelsen af skade, og at de øvrige fællesskabsproducenter i stikprøven ikke længere ville være repræsentative for erhvervsgrenen i Fællesskabet, hvis de pågældende fire virksomheder derfor udelukkedes. Den indiske eksportør hævdede, at ét selskabs aktiviteter var blevet stærkt forstyrret af en brand, der havde ødelagt dens produktionsfaciliteter, og at enhver skade, som dette selskab havde lidt, ville skyldes denne begivenhed. Det blev videre hævdet, at et andet selskab ikke havde fremlagt fuldstændige oplysninger om salgstransaktioner. Endelig påstod den indiske eksportør, at to af selskaberne i stikprøven hovedsagelig fremstillede stærkt tovværk til fritidsbrug, som ikke kunne anses for at konkurrere med de varer, som solgtes af de indiske eksportører i Fællesskabet, nemlig enkelt standardtovværk i den billige ende af markedet.

(19) Valget af stikprøven af fællesskabsproducenter i nærværende undersøgelse var baseret på produktions- og salgsmængder samt geografisk beliggenhed, altså samme metode som i den tidligere undersøgelse, som ikke er blevet anfægtet. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at nogle af de virksomheder, der udvalgtes i den tidligere procedure, ikke længere fremstillede den pågældende vare på tidspunktet for indledningen af den aktuelle procedure. Selskaberne i stikprøven tegnede sig for 47 % af fællesskabserhvervsgrenens produktion og 44 % af dens salg på fællesskabsmarkedet af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Stikprøven omfattede desuden både store og små selskaber og producenter fra en række medlemsstater. Disse virksomheder er derfor repræsentative for erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 17 i grundforordningen.

(20) For så vidt angår de påstande, der blev fremsat i forbindelse med visse af selskaberne i stikprøven, fandtes det, at ét selskab virkelig var blevet ramt af en brand. Dette selskabs produktionsfaciliteter havde imidlertid ikke lidt skade, og alle virkninger af branden for virksomhedens finansielle resultater kunne identificeres i dens regnskaber, og der var behørigt set bort fra disse konsekvenser i forbindelse med konklusionerne vedrørende skade. Med hensyn til det andet selskab, der nævntes af eksportøren, og påstanden om, at det ikke havde fremlagt tilstrækkelige oplysninger, skal det bemærkes, at dette selskab afgav alle ønskede oplysninger i løbet af undersøgelsen. For så vidt angår påstanden vedrørende de to selskaber, som fremstiller stærkt tovværk til fritidsbrug, bemærkes det endelig, at sådant tovværk falder ind under definitionen af den vare, der er omfattet af denne procedure. Det fandtes desuden, at disse to selskaber havde en betydelig produktion af standardtovværk, der var direkte sammenligneligt med varer solgt af den indiske eksportør.

Kommissionen finder derfor, at det er fuldt ud berettiget at lade de ovennævnte producenter i Fællesskabet indgå i stikprøven.

2. Forbruget i Fællesskabet

(21) For at fastlægge det samlede åbenbare forbrug for fællesskabsmarkedet blev fællesskabsproducenternes samlede salg lagt til importen til Fællesskabet.

(22) Som det mere detaljeret fremgår af betragtning 23 blev importmængden fastlagt på grundlag af tal fra Eurostat for så vidt angår de endelige resultater. Dette førte til en ændring af tallene for forbruget for den undersøgte periode (dvs. perioden mellem 1993 og den 31. maj 1997). På dette grundlag steg forbruget i Fællesskabet fra 21 820 tons i 1993 til 26 325 tons i 1995 og forblev derefter forholdsvis stabilt, idet det lå på 26 773 tons i undersøgelsesperioden, hvilket udgør en samlet stigning på 23 % i løbet af den behandlede periode.

3. Dumpingimportens mængde og markedsandel

(23) Mængden af importerede varer med oprindelse i Indien fastsattes i den foreløbige fase på grundlag af oplysninger om eksportsalget til Fællesskabet, der leveredes af den samarbejdende indiske eksportør og verificeredes af Kommissionen.

Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger anfægtede den samarbejdende indiske eksportør denne fastsættelse. Det hævdedes, at en del af det salg, der var beregnet på eksport til Fællesskabet, ikke overgik til fri omsætning i Fællesskabet, men blev oplagt på frilagre på Fællesskabets område, til dels med henblik på et efterfølgende eksportsalg til søgående skibe uden toldbehandling. Virksomheden anmodede derfor om, at Eurostats statistikker og ikke den salgsmængde, som det havde angivet over for Kommissionen, blev anvendt til at afgøre den indiske imports mængde og markedsandel.

(24) Kommissionen undersøgte dette spørgsmål. Det skal bemærkes, at de mængder, som den pågældende samarbejdende indiske eksportør angav som solgt i Fællesskabet, oversteg den importerede mængde, der rapporteredes af Eurostat, navnlig i 1996 og i undersøgelsesperioden. På det foreløbige stade samarbejdede ingen importør i forbindelse med undersøgelsen, og Kommissionen baserede sine konklusioner på de oplysninger, der var afgivet af den indiske eksportør, men efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger stillede en række importører oplysninger til rådighed for Kommissionen, som viste, at nogle mængder af varen købt fra den samarbejdende indiske eksportør rent faktisk ikke var overgået til fri omsætning på fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden.

Under disse omstændigheder forekommer oplysningerne fra Eurostat om importmængden fra Indien i den undersøgte periode at være mere pålidelige end de oplysninger om den eksporterede mængde, der er afgivet af den samarbejdende indiske eksportør. Det fandtes imidlertid også, at en del af de mængder, der var oplagret på frilagre på Fællesskabets område i undersøgelsesperioden, endnu ikke var blevet videresolgt, og at der var mulighed for, at disse mængder kunne overgå til fri omsætning i Fællesskabet til meget lave priser.

I alle tilfælde skal det bemærkes, at både tallene fra Eurostat og den salgsmængde, der oplystes af den samarbejdende indiske eksportør, vidner om samme stigningstendens i mængde og markedsandel for importen fra Indien i løbet af den undersøgte periode. Den reviderede dumpingimportmængde steg samlet med 107 % mellem 1993 og undersøgelsesperioden (fra 440 tons i 1993 til 1 089 tons i 1995 med et efterfølgende fald til 911 tons i undersøgelsesperioden). Den pågældende imports markedsandel steg fra 2 % i 1993 til 4,1 % i 1995 og faldt derefter til 3,4 % i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at dette relative fald efter 1995 faldt sammen med den tidligere antidumpingprocedure vedrørende denne vare.

4. Dumpingimportens priser

(25) Der blev afgivet følgende bemærkninger i forbindelse med fastsættelsen af prisunderbud.

(26) Den samarbejdende indiske eksportør hævdede, at prisunderbuddet ikke burde have været fastsat på grundlag af de detaljerede eksportsalgsoplysninger, som den pågældende eksportør havde afgivet til Kommissionen, da en væsentlig del af dette eksportsalg ikke var overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Eksportøren påstod, at de gennemsnitlige Eurostatpriser burde have været brugt i stedet. Dette krav gjaldt også fastsættelsen af skadesmargenen, der var baseret på de samme eksportpriser, som blev benyttet ved underbudsvurderingen.

I henhold til de foreliggende oplysninger (Eurostat) overgik omkring 70 % af den indiske eksportørs samlede mængde salg til Fællesskabet i undersøgelsesperioden imidlertid til fri omsætning i Fællesskabet. Priserne på dette eksportsalg, som verificeredes af Kommissionen, fandtes derfor repræsentative for de faktiske priser på de pågældende importerede varer i Fællesskabet. Der kunne desuden ikke konstateres nogen forskelle i eksportpriserne mellem individuelle transaktioner, uanset om de pågældende varer var bestemt for fri omsætning eller ej.

Da der findes forskellige typer tovværk, som er omfattet af definitionen på den pågældende vare, ville de gennemsnitlige Eurostatpriser heller ikke have muliggjort en korrekt prissammenligning, da de ville have bestået af gennemsnitlige værdier for meget forskellige typer tovværk.

Kravet blev derfor ikke anset for berettiget.

Det blev yderligere fremført, at eksportsalgstransaktioner vedrørende kraftigt fortøjningstovværk af polypropylen under alle omstændigheder burde udelukkes fra vurderingen af underbuds- og skadesafhjælpningsniveauet, da tovværk af denne type kun solgtes til søgående skibe og derfor aldrig overgik til fri omsætning i Fællesskabet.

Det konstateredes imidlertid, at en betydelig mængde af disse typer tovværk, der var importeret fra Indien til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, efterfølgende var overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Der blev desuden ikke givet Kommissionen tilstrækkelige oplysninger til, at den blandt de samlede eksporttransaktioner, der vedrørte disse typer tovværk, kunne identificere de transaktioner, der førte til, at tovværk efterfølgende var overgået til fri omsætning i Fællesskabet. Der kunne derfor ikke tages hensyn til dette argument.

(27) Den samarbejdende indiske eksportør hævdede også, at den metode, som Kommissionen benyttede til at skelne mellem de forskellige typer tovværk af syntetiske fibre, der solgtes på fællesskabsmarkedet, med henblik på at fastsætte underbuds- og skadesmargenen ikke i fuldt omfang tog hensyn til forskellene mellem varer af højere og lavere værdi.

I denne forbindelse bemærkes det, at den benyttede metode gjorde det muligt at skelne mellem tovværk på grundlag af den anvendte type råmateriale, antallet af tråde, tovværkets diameter og dets konstruktion (flettet eller snoet). Dette fandtes at være de vigtigste identificerbare og objektive kriterier, på grundlag af hvilke priserne på den pågældende vare blev fastlagt af såvel fællesskabsproducenterne i stikprøven og den pågældende indiske eksportør.

Den fremgangsmåde, der benyttedes til at fastlægge prisunderbuddet i den foreløbige fase, anvendtes derfor også med henblik på den endelige afgørelse.

(28) På dette grundlag fandtes det som allerede angivet i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told, at underbudsmargenerne i undersøgelsesperioden lå på mellem 0 % og 38 % af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser for sammenlignelige varetyper, idet det samlede vejede gennemsnit var på 16 %.

5. Fællesskabserhvervsgrenens situation

(29) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at det fald i beskæftigelsen, der konstateredes i den undersøgte periode, ikke kunne være en skadesindikator, da der kompenseredes for den faldende beskæftigelse ved en stigning i produktiviteten. Det hævdedes også, at ifølge Kommissionens resultater i den tidligere procedure vedrørende importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Indien skyldtes ethvert fald i beskæftigelsen indtil 1995 andre faktorer end den indiske dumpingimport.

Det bør erindres, at ingen enkelt skadesfaktor nødvendigvis er udslagsgivende for afgørelsen om dumpingimportens virkninger på fællesskabserhvervsgrenens situation, jf. artikel 3, stk. 5, i grundforordningen.

I denne forbindelse anfægtes det ikke, at faldet i beskæftigelsen i begyndelsen af halvfemserne kan skyldes andre faktorer end dumpingimport, f.eks. omstruktureringen af erhvervsgrenen. Det skal imidlertid også bemærkes, at beskæftigelsen efter en svag stigning i 1996 igen var faldende i undersøgelsesperioden. Til trods for stigningen i produktiviteten i den undersøgte periode led fællesskabserhvervsgrenen desuden et væsentligt tab af markedsandel på et tidspunkt, hvor forbruget i Fællesskabet var steget med 23 %. Endelig konstaterede erhvervsgrenen i Fællesskabet en betydelig forværring af sine finansielle resultater fra og med 1995, der førte til et vejet gennemsnitligt tab på 7,1 % af nettosalget i undersøgelsesperioden, og den var udsat for et kraftigt pristryk fra den indiske import i hele den undersøgte periode med et prisunderbud på op til 38 % i undersøgelsesperioden.

6. Konklusion vedrørende skade

(30) Da der ikke foreligger yderligere argumenter vedrørende EF-erhvervsgrenens situation og i betragtning af ovenstående, bekræftes konklusionen i betragtning 25 til 35 i forordningen om midlertidig told om, at der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 1, i grundforordningen.

H. ÅRSAG TIL SKADE

1. Virkningerne af dumpingimporten

(31) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at den væsentlige skade, som erhvervsgrenen i Fællesskabet var påført, ikke kunne tilskrives importen med oprindelse i Indien. Følgende argumenter blev fremført:

(32) Fællesskabsproducenternes samlede tab af markedsandel skyldtes ikke importen med oprindelse i Indien, men at de omlagde produktionen hen imod specialtovværk med en højere værditilvækst, som hovedsagelig var bestemt for eksportmarkedet. Det blev fremført, at disse producenter på denne måde skabte et tomrum i forsyningen af tovværk på fællesskabsmarkedet, som blev udfyldt af bl.a. importen fra Indien. Det blev desuden hævdet, at EF-producenterne under alle omstændigheder manglede den nødvendige produktionskapacitet til at dække den voksende efterspørgsel på fællesskabsmarkedet.

I denne forbindelse skal det bemærkes, at skønt fællesskabserhvervsgrenen fandtes at være ved at udvikle en produktion af tovværk i den øvre del af markedet med hensyn til værditilvækst og specialisering, bestod hovedparten af fællesskabserhvervsgrenens produktion ved afslutningen af undersøgelsesperioden stadig af standardtovværk.

Kommissionen undersøgte desuden udviklingen i eksporten i den undersøgte periode for fællesskabsproducenterne i stikprøven. Det fandtes, at denne mængde mellem 1993 og undersøgelsesperioden stabilt lå på omkring 1 900 tons, hvilket udgjorde ca. 15 % af den samlede produktion for selskaberne i stikprøven.

For så vidt angår hele fællesskabserhvervsgrenenes produktionskapacitet lå denne i hele den undersøgte periode over det samlede forbrug i Fællesskabet (i undersøgelsesperioden var det samlede forbrug 26 700 tons, mens den samlede kapacitet var 36 000 tons).

Fællesskabserhvervsgrenens tab af markedsandel kunne derfor ikke tilskrives en stigning i eksportsalget, et utilstrækkeligt udbud af standardtovværktyper eller en utilstrækkelig produktionskapacitet.

(33) For så vidt angår EF-erhvervsgrenens faldende rentabilitet mellem 1995 og undersøgelsesperioden fremførte den samarbejdende indiske producent, at faldet i råvarepriserne mellem 1995 og undersøgelsesperioden burde have ført til øget rentabilitet for fællesskabsproducenterne i denne periode. Den hævdede derfor, at den faldende rentabilitet i denne periode skyldtes stigende faste udgifter, navnlig afskrivningsbeløb og renteudgifter, som følge af de betydelige investeringer, som fællesskabserhvervsgrenen har foretaget. Det blev fremført, at rentabilitetsfaldet under alle omstændigheder ikke kunne skyldes importen fra Indien, der faldt mellem 1995 og undersøgelsesperioden.

Det fandtes, at de gennemsnitlige råvarepriser faldt med ca. 11 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden. Da råvarerne tegner sig for ca. 50 % af de samlede produktionsomkostninger for den pågældende vare, gjorde dette fald i omkostningerne til råvarer det muligt for EF-producenterne at reducere deres produktionsomkostninger med 5 %. I samme periode faldt fællesskabserhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser imidlertid med 16 % under et stærkt pristryk fra den indiske import.

For så vidt angår virkningen på rentabiliteten af de investeringer, som fællesskabserhvervsgrenen har foretaget, fandtes det endvidere, at de kun havde en marginal indvirkning på fællesskabsproducenternes produktionsomkostninger i den undersøgte periode, hovedsagelig fordi der kompenseredes for alle omkostninger i forbindelse med disse nye investeringer i form af produktivitetsstigninger og en samlet reduktion af andre generel- og administrationsomkostninger.

Det skal endelig bemærkes, at skønt der var et mindre fald i importen med oprindelse i Indien mellem 1995 og undersøgelsesperioden, steg denne import samlet med 107 % i den undersøgte periode. Det fandtes desuden, at priserne på denne import lå betydeligt under fællesskabsproducenternes priser i hele den undersøgte periode, herunder perioden fra og med 1995, og der derfor udøvedes et tryk på fællesskabsproducenternes priser, der faldt kraftigt med 16 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden.

Fællesskabsproducenternes faldende rentabilitet mellem 1995 og undersøgelsesperioden havde derfor klar forbindelse med en betydelig reduktion i salgspriserne i samme periode, som igen fandt sted på et tidspunkt med betydeligt lavere priser på importerede varer fra Indien i dette standardvaremarked.

(34) Den samarbejdende indiske producent fremførte også, at producenterne i Fællesskabet havde en naturligt ugunstig konkurrencemæssig stilling, fordi de købte råmaterialer til betydeligt højere priser end de indiske eksportører. Det skal imidlertid bemærkes, at hvis de indiske importører ikke havde solgt den pågældende vare til dumpingpriser, ville dens pris ikke have ligget under fællesskabserhvervsgrenenes priser. Argumentet er derfor ikke relevant. I alle tilfælde fandtes det, at den samarbejdende indiske eksportørs indkøbspriser for råmaterialer lå ca. 14 % under fællesskabserhvervsgrenens indkøbspriser. Da råmaterialer tegner sig for 50 % af de samlede produktionsomkostninger kunne denne forskel i bedste fald kun forklare en forskel i salgspris på op til 7 %, hvilket i vid udstrækning er mindre end det niveau, som priserne på importerede varer fra Indien lå under fællesskabsproducenternes priser, nemlig op til 38 %, med en vejet gennemsnitlig pris der lå 16 % lavere.

(35) Det blev endelig fremført, at der i forhold til den negative konklusion om årsag i den tidligere procedure vedrørende importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Indien ikke var nogen ændrede omstændigheder, der kunne forklare en anden konklusion i nærværende procedure om årsagssammenhængen mellem dumping og skade.

Det bør erindres, at det i den tidligere procedure konstateredes, at de indiske eksportører foretog dumping, og at der forvoldtes erhvervsgrenen i Fællesskabet skade. De oplysninger, der forelå på daværende tidspunkt, gjorde det imidlertid ikke muligt at fastslå en klar årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den skade, der forvoldtes erhvervsgrenen i Fællesskabet.

I det aktuelle tilfælde dækkede undersøgelsen af skade en periode på næsten fem år, fra 1993 til maj 1997, hvilket er i overensstemmelse med Fællesskabets institutioners konsekvente praksis. Det skal bemærkes, at denne periode til dels faldt sammen med den periode, der undersøgtes i forbindelse med den foregående procedure.

I forhold til den tidligere procedure har den nuværende undersøgelse dog behandlet virkningerne af importen over en længere periode, efter at der er opdukket en betydelig mængde import fra Indien. Den tidligere og den nuværende undersøgelsesperiode udløb i henholdsvis marts 1996 og maj 1997, og stigningen i den pågældende import var særlig åbenbar efter 1994. I den nuværende sag blev der desuden modtaget pålidelige oplysninger om udviklingen i fællesskabserhvervsgrenens rentabilitet for hele den undersøgte periode, som ikke forelå i den tidligere sag.

I modsætning til, hvad der var tilfældet i den tidligere undersøgelse, har det derfor været muligt at fastslå en årsagssammenhæng mellem den pågældende import og den væsentlige skade, der er forvoldt en erhvervsgren i Fællesskabet.

2. Virkninger af andre faktorer

Import fra andre tredjelande

(36) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at importen fra andre lande end Indien havde forårsaget den væsentlige skade, som var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet. Det hævdedes især, at priserne på importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Polen, Tjekkiet, Slovenien og Tunesien havde ligget under fællesskabsproducenternes priser i hele den undersøgte periode. Den indiske eksportør hævdede desuden, at priserne på disse importerede varer var lavere end de indiske priser for de typer, som udgjorde hovedparten af den samlede import til Fællesskabet af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Indien, dvs. tovværk af polyethylen og polypropylen, og at det pristryk, som fællesskabserhvervsgrenen var udsat for, hovedsagelig kunne tilskrives denne import og ikke importen fra Indien.

Kommissionen analyserede udviklingen i importen af tovværk af polyethylen og polypropylen med oprindelse i Polen, Tjekkiet, Slovenien og Tunesien sammenlignet med importen fra Indien af samme typer tovværk. Denne analyse viste, at de gennemsnitlige priser på importen af varer med oprindelse i Slovenien og Tunesien lå på omtrent samme niveau som de indiske eksportpriser i hele den undersøgte periode. Det fandtes desuden, at importen af varer med oprindelse i Slovenien og Tunesien kun udgjorde henholdsvis 0,8 % og 1,3 % af det samlede forbrug i Fællesskabet i undersøgelsesperioden, skønt den pågældende import var stigende i den undersøgte periode. Enhver virkning af denne import bør derfor anses for mindre betydelig end virkningen af importen fra Indien. For så vidt angår Polen fandtes de gennemsnitlige priser på importerede varer med oprindelse i dette land til tider at ligge en smule under de indiske importpriser. Den pågældende imports markedsandel faldt imidlertid fra 2,6 % i 1993 til 2 % i undersøgelsesperioden. Det var dog først i 1993, at priserne på disse importerede varer fandtes at være betydeligt lavere end priserne på importerede varer med oprindelse i Indien. I undersøgelsesperioden tilførtes importerede varer med oprindelse i Tjekkiet fællesskabsmarkedet til omtrent samme priser som de importerede varer fra Indien.

Det skal endelig bemærkes, at sammenligningen mellem priserne på de fra Indien importerede varer og priserne på importerede varer med oprindelse i Polen og Tjekkiet for alle typer tovværk af syntetiske fibre, der er omfattet af definitionen af den pågældende vare, dvs. ikke kun tovværk af polyethylen og polypropylen, viste, at priserne på den indiske import var de laveste på fællesskabsmarkedet i hele den undersøgte periode, undtagen i 1993. Denne sammenligning er så meget mere repræsentativ, som den vedrører hele definitionen af den pågældende vare.

Resultaterne og konklusionerne i betragtning 41 i forordningen om midlertidig told om virkningen af importen fra andre lande end Indien på den skade, der påførtes fællesskabserhvervsgrenen, bekræftes derfor.

3. Konklusion vedrørende skade

(37) Skønt det ikke kan udelukkes, at en del af importen fra andre lande end Indien kan have haft en negativ virkning på fællesskabserhvervsgrenens situation, var denne virkning i lyset af ovenstående ikke tilstrækkelig til at bryde årsagssammenhængen mellem den skade, som forvoldtes erhvervsgrenen i Fællesskabet, og dumpingimporten af varer med oprindelse i Indien. Derfor, og da der ikke foreligger nye oplysninger, bekræftes konklusionen i betragtning 36 til 43 i forordningen om midlertidig told om, at importen af tovværk af syntetiske fibre med oprindelse i Indien isoleret set har forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade.

(38) Denne konklusion drages især i betragtning af fællesskabserhvervsgrenens tab af markedsandel kombineret med faldende rentabilitet, hvilket faldt sammen med en stigning i mængde og markedsandel for importen af den pågældende vare fra Indien til priser, der konstant lå under fællesskabserhvervsgrenens priser.

I. FÆLLESSKABETS INTERESSE

(39) Det hævdedes, at konklusionen vedrørende Fællesskabets interesse i forordningen om midlertidig told ikke støttedes af dokumentation. Navnlig blev det fremført, at Kommissionen ikke havde søgt tilstrækkelige oplysninger om virkningen af foranstaltninger på brugerne for at støtte sine konklusioner vedrørende Fællesskabets interesse.

Det skal bemærkes, at Kommissionen kontaktede alle kendte sammenslutninger af brugere, især shipping- og fiskefartøjsorganisationer og alle kendte distributører af den pågældende vare i Fællesskabet, samt alle kendte væsentlige erhvervsgrene på et senere trin i produktionsprocessen. Der blev kun modtaget begrænsede og generelle svar. De ovennævnte parter fremsatte endvidere ingen yderligere dokumenterede bemærkninger efter vedtagelsen af de midlertidige foranstaltninger.

(40) Da der ikke er fremkommet nye oplysninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 44 til 52 i forordningen om midlertidig told for så vidt angår Fællesskabets interesse.

J. ENDELIG TOLD

1. Skadestærskel

(41) Den samarbejdende indiske eksportør fremførte, at dens eksportpriser måtte justeres i forbindelse med fastsættelsen af skadestærsklen for at tage hensyn til forskellene i råvarepriser mellem producenterne i Indien og i Fællesskabet.

Som nævnt i betragtning 53 i forordningen om midlertidig told fastsattes skadestærsklen imidlertid på grundlag af fællesskabserhvervsgrenens produktionsomkostninger plus en rimelig fortjeneste. Alle overvejelser om forskelle i produktionsomkostningerne for producenterne i Indien og Fællesskabet er derfor irrelevante i denne forbindelse.

(42) Den metode, som Kommissionen benyttede til at fastsætte skadestærsklen, og som er angivet i betragtning 53 i forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor.

På dette grundlag fandtes skadesmargenen at være 53 % af den vejede gennemsnitlige nettopris, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. For selskaber, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, var skadesmargenen 82 %, jf. betragtning 55 i forordningen om midlertidig told.

Da det toldbeløb, som er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, er lavere end den fundne dumpingmargen, bør den antidumpingtold, der skal indføres, baseres på skadestærsklen, jf. artikel 9, stk. 4, i grundforordningen.

2. Type af endelig antidumpingtold

(43) En værditold forekommer at være den mest hensigtsmæssige foranstaltning i betragtning af det store antal involverede typer tovværk.

K. OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD

(44) I betragtning af de endelige konklusioner vedrørende dumping og skade og i betragtning af, at den endelige told er den samme som den foreløbigt fastsatte told, bør de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, opkræves endeligt -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af tovværk af syntetiske fibre henhørende under KN-kode 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 og 5607 50 19 med oprindelse i Indien.

2. Tolden fastsættes til følgende procent af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:

Varer fremstillet af:

- Garware Wall Ropes Ltd: 53,0 % (Taric-tillægskode 8755)

- Andre producenter: 82,0 % (Taric-tillægskode 8900).

3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

Artikel 2

De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 18/98, opkræves endeligt med den endelige told.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Luxembourg, den 24. juni 1998.

På Rådets vegne

J. CUNNINGHAM

Formand

(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (EFT L 317 af 6. 12. 1996, s. 1).

(2) EFT L 4 af 8. 1. 1998, s. 28.