DA Den Europæiske Unions Tidende L 115/3

RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 390/2014

af 14. april 2014

om oprettelse af programmet »Europa for Borgerne« for perioden 2014-2020

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 352,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1)

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2)

efter en særlig lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I overensstemmelse med artikel 10 og 11 i traktaten om Den Europæiske Union har enhver borger ret til at deltage i Unionens demokratiske liv, og Unionens institutioner bør give borgere og repræsentative sammenslutninger mulighed for at give udtryk for deres opfattelser angående alle Unionens arbejdsområder samt føre en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med de repræsentative sammenslutninger og civilsamfundet.

(2) Med Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen »Europa 2020 — en strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« har Unionen og medlemsstaterne som mål at sikre vækst, beskæftigelse, produktivitet og social samhørighed i det næste årti.

(3) Objektivt set ligger der en merværdi i at være unionsborger med fastlagte rettigheder, men Unionen sætter ikke altid effektivt fokus på sammenhængen mellem løsningen af en lang række økonomiske og sociale problemer og Unionens politikker. De imponerende resultater med hensyn til fred og stabilitet i Europa, langsigtet bæredygtig vækst, stabile priser, en effektiv beskyttelse af forbrugere og miljøet og fremme af grundlæggende rettigheder har således ikke altid ført til, at borgerne har fornemmelsen af et stærkt tilhørsforhold til Unionen.

(4) For at bringe Europa tættere på sine borgere og give dem mulighed for at blive involveret fuldt ud i opbygningen af en stadig snævrere Union er der behov for en række forskellige aktioner og samordnede bestræbelser gennem aktiviteter på tværnationalt plan og EU-plan. Det europæiske borgerinitiativ er en enestående mulighed for at lade borgerne deltage direkte i udformningen af EU-lovgivningen (3).

(5) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1904/2006/EF (4) indeholdt et handlingsprogram, som har bekræftet behovet for at fremme en løbende dialog med civilsamfundets organisationer og kommunerne og for at støtte borgernes aktive deltagelse.

(6) Midtvejsrapporten om programmet »Europa for Borgerne (2007-2013)« bekræftede, sammen med en offentlig onlinehøring og efterfølgende møder med høring af interessenterne, at både civilsamfundsorganisationer og de deltagende personer finder et nyt »Europa for Borgerne« program relevant. Det blev også antaget, at programmet bør etableres for at have en indvirkning på organisatorisk plan i relation til kapacitetsopbygning og på personligt plan af hensyn til den øgede interesse for EU-anliggender. Denne forordning bør derfor oprette et »Europa for Borgeren« program for perioden 2014-2020 (programmet).

(7) Med hensyn til projektets temaer, deres indarbejdelse i en lokal og regional sammenhæng og sammensætningen af interessenter bør der være vigtige synergier med andre EU-programmer, navnlig inden for uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom, sport, kultur og den audiovisuelle sektor, grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, social inklusion, ligestilling mellem kønnene, bekæmpelse af forskelsbehandling, forskning og innovation, informationssamfundet, udvidelse og Unionens optræden udadtil.

(8) Programmet bør dække et bredt spektrum af forskellige aktioner, herunder borgermøder, kontakter og debatter om medborgerskabsspørgsmål, begivenheder på EU-plan, initiativer til at øge opmærksomheden omkring og tilskynde til refleksion over skelsættende øjeblikke i Europas historie, initiativer, der skal gøre europæiske borgere, især unge, bekendte med Unionens historie og funktionsmåden for Unionens institutioner og debatter om europæiske politiske problemstillinger med henblik på at styrke alle aspekter af samfundslivet.

(9) Europa-Parlamentets beslutning af 2. april 2009 om europæisk samvittighed og totalitarisme og Rådets konklusioner af 9.-10. juni 2011 om erindringen om forbrydelser begået af totalitære regimer i Europa understreger betydningen af at holde minderne om fortiden i live, således at man kan lægge fortiden bag sig og opbygge fremtiden, og fremhæver værdien af Unionens rolle med hensyn til at lette, dele og fremme den fælles erindring om disse forbrydelser. Der bør derfor også tages hensyn til relevansen af historiske, kulturelle og interkulturelle aspekter og til den eksisterende sammenhæng mellem historiebevidsthed og europæisk identitet.

(10) En horisontal dimension i programmet bør sikre, at resultaterne nyttiggøres og overføres, således at der skabes en bedre påvirkning og langsigtet bæredygtighed. Til dette formål bør aktiviteterne være koblet op på Unionens politiske dagsorden og kommunikeres på passende vis.

(11) Opmærksomheden bør i særlig grad rettes mod en afbalanceret integration og deltagelse af borgere og civilsamfundsorganisationer fra alle medlemsstater i tværnationale projekter og aktiviteter under hensyntagen til Unionens flersprogede karakter og nødvendigheden af at inkludere underrepræsenterede grupper.

(12) De tiltrædende lande, kandidatlandene og de potentielle kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, på den ene side, og de EFTA-lande, der er part i EØS-aftalen, på den anden side, anerkendes som potentielle deltagere i Unionens programmer i overensstemmelse med de aftaler, som er indgået med dem. Desuden er de oversøiske lande og territorier i henhold til Rådets afgørelse 2001/822/EF (5) berettigede til at deltage i programmet.

(13) Målene om at skabe et velforankret og bæredygtigt demokrati og udvikle et velfungerede civilsamfund bør være fælles for både programmet og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (6). Unionen tilbyder de lande, der er omfattet af det europæiske naboskabsinstrument, en privilegeret forbindelse, der bygger på et gensidigt engagement i fælles værdier og principper.

(14) Ressourcer tildelt kommunikationsaktioner i henhold til denne forordning kan også omfatte institutionel formidling af Unionens politiske prioriteter, i det omfang de har tilknytning til denne forordnings generelle mål.

(15) Kommissionen og medlemsstaterne bør samarbejde om at sikre løbende kontrol med og uafhængig evaluering af programmet med det formål at bane vejen for de ændringer, der er nødvendige, hvis foranstaltningerne skal gennemføres korrekt.

(16) Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssige foranstaltninger under hele udgiftscyklussen, herunder ved forebyggelse, opdagelse og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert, og efter omstændighederne med administrative og økonomiske sanktioner i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7) (i det følgende benævnt »finansforordningen«) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (8).

(17) Støtte til projekter med stor påvirkning uanset projekternes størrelse bør prioriteres, navnlig projekter, som er knyttet direkte til Unionens politikker, med det formål at deltage i udformningen af Unionens politiske dagsorden. Endvidere bør gennemførelsen af programmet ifølge princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning yderligere forenkles gennem anvendelse af faste beløb, enhedstakster eller enhedsomkostninger.

(18) For at sikre kontinuitet i den finansieringsstøtte, som programmet skal dække, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2014. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.

(19) Målene for denne forordning, nemlig at medvirke til borgernes forståelse af Unionen, dens historie og mangfoldighed, styrke europæisk medborgerskab og forbedre forholdene for demokratisk engagement og aktivt medborgerskab, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den tværnationale og multilaterale dimension af programmet bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(20) Der anføres i denne forordning for programmets samlede varighed et finansielt referencegrundlag for programmet, som omhandlet i punkt 18 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (9), uden at dette berører Europa-Parlamentets og Rådets budgetmæssige beføjelser som fastsat i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

(21) Der bør i denne forordning fastsættes overgangsforanstaltninger med henblik på at overvåge aktioner, som indledtes inden den 31. december 2013 i henhold til afgørelse nr. 1904/2006/EF.

(22) For at sikre, at der opstilles ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser inden for programmets anvendelsesområde og mål. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (10) —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1) Ved denne forordning oprettes programmet »Europa for Borgerne« for perioden 1. januar 2014 til 31. december 2020 (programmet).

2) Under den overordnede målsætning om at bringe Unionen tættere på sine borgere er programmets generelle mål følgende:

a) at medvirke til borgernes forståelse for Unionen, dens historie og mangfoldighed

b) at fremme europæisk medborgerskab og forbedre vilkårene for demokratisk engagement og aktivt medborgerskab på EU-plan.

Artikel 2

Programmets specifikke mål

Programmet har følgende specifikke mål, som gennemføres via aktioner på tværnationalt plan eller med en europæisk dimension:

a) øget opmærksomhed på historiebevidsthed, Unionens fælles historie og værdier samt Unionens mål, som er at fremme fred, Unionens værdier og befolkningernes velfærd, ved at tilskynde til debat, refleksion og udvikling af netværk

b) fremme af borgernes demokratiske engagement og aktive medborgerskab på EU-plan ved at udvikle borgernes forståelse af Unionens politiske beslutningsproces og fremme mulighederne for samfundsmæssigt og interkulturelt engagement og frivilligt arbejde på EU-plan.

Artikel 3

Programmets struktur og støttede aktioner

1. Programmet, som fremmer europæisk medborgerskab i overensstemmelse med de generelle mål i artikel 1, stk. 2, struktureres inddeles i følgende to indsatsområder:

a) »Europæisk historiebevidsthed«

b) »Demokratisk engagement og aktivt medborgerskab«.

De to indsatsområder suppleres af horisontale aktioner med henblik på at analysere, formidle og bruge projektresultaterne (nyttiggørelsesaktioner).

2. For at nå disse mål skal programmet bl.a. finansiere følgende typer aktioner, som gennemføres på tværnationalt plan eller med en europæisk dimension:

a) Gensidig læring og samarbejdsaktiviteter såsom — borgermøder, venskabsbysamarbejde, netværk af venskabsbyer — projekter, der gennemføres af tværnationale partnerskaber, herunder forskellige typer af interessenter, som er anført i artikel 6 — historiebevidsthedsprojekter med en europæisk dimension — udvekslinger bl.a. baseret på brug af informations- og kommunikationsteknologier (ikt) og/eller sociale medier.

b) Strukturel støtte til organisationer såsom — organer, der arbejder for virkeliggørelsen af et mål af generel interesse for Unionen, jf. artikel 177 i forordning (EU) nr. 1268/2012 — »Europa for Borgerne«-kontaktpunkter.

c) Analytiske aktiviteter på EU-plan såsom — undersøgelser med fokus på spørgsmål vedrørende programmets mål.

d) Bevidstgørelses- og formidlingsaktiviteter, som er udviklet med henblik på at bruge og yderligere nyttiggøre resultaterne af de støttede initiativer og fremhæve god praksis, såsom — arrangementer på EU-plan, herunder konferencer, mindehøjtideligheder og prisuddelinger — peer reviews, ekspertmøder og seminarer.

3. Initiativer i tilknytning til aktioner, der er anført i stk. 2, er beskrevet i bilaget til denne forordning.

Artikel 4

EU-foranstaltninger

1. EU-foranstaltninger kan gennemføres i form af tilskud eller offentlige kontrakter:

2. EU-tilskud kan ydes i form af driftstilskud eller aktionstilskud.

3. Offentlige kontrakter dækker indkøb af tjenester, som f.eks. til tilrettelæggelse af arrangementer, undersøgelser og forskning, oplysnings- og formidlingsværktøjer, overvågning og evaluering.

Artikel 5

Deltagelse i programmet

Programmet er åbent for deltagelse af følgende lande:

a) medlemsstaterne

b) tiltrædende lande, kandidatlande og potentielle kandidatlande i overensstemmelse med de generelle principper og generelle vilkår og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, der er oprettet i medfør af de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende

c) EFTA-lande, der er parter i EØS-aftalen, jf. nævnte aftales bestemmelser.

Artikel 6

Adgang til programmet

Programmet er åbent for alle interessenter, som fremmer europæisk medborgerskab og integration, navnlig lokale og regionale myndigheder og organisationer, venskabskomitéer, forskningsinstitutter for offentlig europæisk politik (tænketanke), civilsamfundets organisationer (herunder sammenslutninger af efterladte) samt kultur-, ungdoms-, uddannelses- og forskningsorganisationer.

Artikel 7

Samarbejde med internationale organisationer

Programmet kan støtte fælles aktiviteter med relevante internationale organisationer, f.eks. Europarådet og UNESCO, på de områder, det omfatter, på grundlag af fælles bidrag og i overensstemmelse med finansforordningen.

Artikel 8

Gennemførelse af programmet

1. Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med finansforordningen.

2. For at gennemføre programmet vedtager Kommissionen årlige arbejdsprogrammer i form af gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 9, stk. 2. Arbejdsprogrammerne fastlægger de fulgte mål, de forventede resultater, gennemførelsesmetoden og finansieringsplanens samlede beløb. De årlige arbejdsprogrammer indeholder endvidere en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, en angivelse af de dertil svarende finansieringsbeløb og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. De årlige arbejdsprogrammer skal for tilskuddenes vedkommende omfatte prioriteterne, de vigtigste evalueringskriterier og den højeste medfinansieringssats.

Artikel 9

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som fastlagt i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 10

Høring af interessenter

Kommissionen fører en løbende dialog med programmets tilskudsmodtagere samt relevante partnere og eksperter.

Artikel 11

Sammenhæng med andre EU-instrumenter

Kommissionen sikrer sammenhæng og komplementaritet mellem programmet og instrumenter inden for andre EU-aktionsområder, navnlig almen uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom, sport, kultur og den audiovisuelle sektor, grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, social inklusion, ligestilling mellem kønnene, bekæmpelse af forskelsbehandling, forskning og innovation, informationssamfundet, udvidelse og Unionens optræden udadtil.

Artikel 12

Budget

1. Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af programmet fastsættes til 185 468 000 EUR for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.

2. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den finansielle ramme.

3. Ressourcer tildelt kommunikationsaktioner i henhold til denne forordning kan også bidrage proportionelt til institutionel formidling af Unionens politiske prioriteter, i det omfang de har tilknytning til denne forordnings generelle mål.

Artikel 13

Beskyttelse af Unionens finansielle interesser

1. Kommissionen sikrer, at Unionens finansielle interesser beskyttes, når der gennemføres aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning; beskyttelsen skal sikres ved foranstaltninger til forebyggelse af svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og økonomiske sanktioner, der er effektive, forholdsmæssige og har afskrækkende virkning.

2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til programmet.

3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan efter bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 (11) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet hos økonomiske aktører, der direkte eller indirekte er berørt af finansieringen, for at klarlægge, om der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der er finansieret inden for rammerne af programmet.

4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 indeholder samarbejdsaftaler med tredjelande og internationale organisationer, kontrakter, aftaler om tilskud og afgørelser om ydelse af tilskud som følge af gennemførelsen af denne forordning bestemmelser, der udtrykkeligt giver Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne kontrol og undersøgelse i overensstemmelse med deres respektive beføjelser.

Artikel 14

Kommunikation

Kommissionen giver medlemsstaterne oplysninger om de projekter, der har modtaget EU-midler, ved at sende afgørelserne om udvælgelse til dem inden for to uger efter deres vedtagelse.

Artikel 15

Overvågning og evaluering

1. Kommissionen sikrer, at programmet løbende overvåges i forhold til målene ved hjælp af resultatrelaterede indikatorer. Resultaterne af overvågnings- og evalueringsprocessen anvendes i forbindelse med programmets gennemførelse. Overvågningen omfatter navnlig udarbejdelse af de rapporter, der er nævnt i stk. 4, litra a) og c).

Hvis det er relevant, opdeles indikatorerne efter køn og alder.

2. Hvad angår de specifikke mål, som er omhandlet i artikel 2, måles fremskridtene i forhold til de indikatorer, der fastlægges i bilaget til denne forordning.

3. Kommissionen sikrer, at der iværksættes regelmæssige uafhængige eksterne evalueringer af programmet og aflægger regelmæssigt rapport til Europa-Parlamentet.

4. Kommissionen forelægger følgende for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget:

a) en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og om de kvalitative og kvantitative aspekter af programmets gennemførelse senest den 31. december 2017

b) en meddelelse om fortsættelsen af programmet senest den 31. december 2018

c) en efterfølgende evalueringsrapport senest den 1. juli 2023.

Artikel 16

Overgangsbestemmelser

Afgørelse nr. 1904/2006/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.

Aktioner, der er indledt inden den 31. december 2013 på grundlag af afgørelse nr. 1904/2006/EF, forvaltes fortsat efter denne afgørelse, indtil de er fuldført.

I overensstemmelse med artikel 21 i finansforordningen kan der stilles bevillinger svarende til formålsbestemte indtægter hidrørende fra tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb i medfør af afgørelse nr. 1904/2006/EF til rådighed for programmet.

Artikel 17

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2014.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Luxembourg, den 14. april 2014. På Rådets vegne A. TSAFTARIS Formand

(1) EUT C 299 af 4.10.2012, s. 122.

(2) EUT C 277 af 13.9.2012, s. 43.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 211/2011 af 16. februar 2011 om borgerinitiativer (EUT L 65 af 11.3.2011, s. 1).

(4) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 211/2011 af 12. december 2006 om programmet »Europa for Borgerne« til fremme af et aktivt europæisk medborgerskab for perioden 2007-2013 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 32).

(5) Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelsen«) (EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1).

(6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 af 11. marts 2014 om oprettelse af et europæisk naboskabsinstrument (EUT L 77 af 15.3.2014, s. 27).

(7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1).

(8) Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1).

(9) EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

(10) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1).

(12) Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).