»BILAG I

RESERVEKRAV

Dette bilag tjener kun til orientering. I tilfælde af uoverensstemmelse mellem dette bilag og de retlige rammer for Eurosystemets reservekravssystem som beskrevet i stk. 1, har sidstnævnte forrang.

I henhold til artikel 19 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) pålægger Den Europæiske Centralbank (ECB) kreditinstitutter at holde mindstereserver på konti hos nationale centralbanker inden for rammerne af Eurosystemets reservekravssystem. De retlige rammer for dette system er fastlagt i ESCB-statuttens artikel 19, forordning (EF) nr. 2531/98 og forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1). Med forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1) sikres det, at betingelserne og vilkårene for Eurosystemets reservekravssystem er ensartede i alle medlemsstater, der har euroen som valuta.

Eurosystemets reservekravssystem har hovedsagelig til formål at stabilisere pengemarkedsrenten og skabe (eller forøge) et strukturelt likviditetsunderskud.

Det indebærer yderligere, at filialer i euroområdet af institutter, der ikke har hjemsted i euroområdet, også er underlagt Eurosystemets reservekrav. Omvendt er filialer uden for euroområdet af kreditinstitutter med hjemsted i euroområdet ikke underlagt dette krav.

I henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1) er institutter fritaget for reservekravene, hvis deres tilladelse inddrages eller instituttet frasiger sig den, eller de er genstand for likvidation i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF (*1) .

I henhold til artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1) kan ECB efter anmodning fra den relevante nationale centralbank undtage institutter fra reservekravene under de omstændigheder, der er anført i litra a)-d). Sådanne institutter omfatter blandt andet institutter, der er omfattet af en omstruktureringsforanstaltning i henhold til direktiv 2001/24/EF, institutter der er omfattet af en afgørelse om indefrysning pålagt af Unionen eller af en medlemsstat, eller som er omfattet af foranstaltninger indført af Unionen i henhold til traktatens artikel 75, som begrænser anvendelsen af deres midler, institutter der er underlagt Eurosystemets beslutning om at suspendere eller udelukke deres adgang til Eurosystemets markedsoperationer eller stående faciliteter, og institutter for hvilke det ikke er hensigtsmæssigt at kræve mindstereserver.

Reservekravsgrundlaget for det enkelte kreditinstitut fastsættes på grundlag af en række passivposter på dets balance. Balancedata rapporteres til de nationale centralbanker inden for de overordnede rammer af ECB's monetære og finansielle statistik. Instituttet beregner reservekravsgrundlaget for en given reservekravsperiode på grundlag af dataene vedrørende måneden to måneder forud for den måned, i hvilken reservekravsperioden starter i henhold til artikel 5, stk. 5, i forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1), med forbehold af undtagelserne for haleinstitutter som omhandlet i den nævnte forordnings artikel 5, stk. 6.

Størrelsen af de mindstereserver, som institutterne skal holde, beregnes ved hjælp af de reservekravskoefficienter, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, i forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1) for hver af passiverne i reservekravsgrundlaget i henhold til den pågældende forordnings artikel 5. De nationale centralbanker skal anvende de mindstereserver, der er beregnet i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1), til at forrente beholdninger af mindstereserver og til at vurdere, om institutterne overholder forpligtelsen til at holde det krævede mindstereservebeløb.

Eurosystemets reservekravssystem har en indbygget gennemsnitsfacilitet, der har til formål at stabilisere renten, hvilket indebærer, at opfyldelsen af reservekravene vurderes på grundlag af de gennemsnitlige indeståender ultimo dagen på en eller flere reservekravskonti målt over en reservekravsperiode. Reservekravsperioden er defineret i artikel 8 i forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1).

13.

I overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EU) 2021/378 (ECB/2021/1) forrentes institutternes beholdninger af reservekravsbeholdninger med den gennemsnitlige ECB-rentesats for Eurosystemets primære markedsoperationer i reservekravsperioden (vægtet efter antallet af kalenderdage) efter nedenstående formel (resultatet afrundes til nærmeste cent):

Hvor:

Rt = renten, der betales på beholdninger af mindstereserver i reservekravsperioden t Ht = gennemsnitlig daglige indeståender på reservekravskonti i reservekravsperioden t nt = antal kalenderdage i reservekravsperioden t rt = rentesatsen for beholdninger af mindstereserver i reservekravsperioden t; der anvendes en standardafrunding til to decimaler i = den i'ende kalenderdag i reservekravsperioden t MRi = den marginale rente for den seneste primære markedsoperation afviklet på eller før kalenderdagen i.

Balancen ultimo dagen for TARGET2 i perioden med en langvarig afbrydelse af TARGET2 over flere bankdage som omhandlet i artikel 187a, vil blive taget i betragtning ved beregningen af denne formel med tilbagevirkende kraft, efter at TARGET2-afbrydelsen er afhjulpet. Saldoen ultimo dagen, der anvendes over det antal dage, som den langvarige afbrydelse af TARGET2 over flere bankdage, varer, bestemmes ud fra de bedste oplysninger, som er tilgængelige for ECB. Eventuelle saldi i nødløsningen, der anvendes i forbindelse med en langvarig afbrydelse af TARGET2 over flere bankdage, intradag eller i en længere periode, forrentes med nul procent.

Hvis et institut undlader at opfylde andre forpligtelser i henhold til ECB's forordninger og afgørelser vedrørende Eurosystemets reservekravssystem (hvis relevante data f.eks. ikke fremsendes rettidigt eller ikke er nøjagtige), har ECB beføjelser til at pålægge sanktioner i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 2532/98, forordning (EF) nr. 2157/1999 (ECB/1999/4) og afgørelse (EU) 2021/1815 (ECB/2021/45).