DA Den Europæiske Unions Tidende L 51/19

RÅDETS AFGØRELSE 2010/127/FUSP

af 1. marts 2010

om restriktive foranstaltninger over for Eritrea

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådet vedtog den 16. februar 2009 fælles holdning 2009/138/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia (1) til gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution (UNSCR) 1844 (2008), der indførte restriktive foranstaltninger over for dem, der forsøger at hindre eller blokere en fredelig politisk proces, eller som truer Somalias føderale overgangsinstitutioner eller Den Afrikanske Unions mission i Somalia (AMISOM) med magtanvendelse, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Somalia eller i regionen.

(2) FN's Sikkerhedsråd vedtog den 14. januar 2009 resolution 1862 (2009) om grænsekonflikten mellem Djibouti og Eritrea og konfliktens mulige indflydelse på den subregionale stabilitet og sikkerhed.

(3) FN's Sikkerhedsråd vedtog den 23. december 2009 resolution 1907 (2009) om indførelse af en våbenembargo over for Eritrea, hvori det opfordrer samtlige stater til i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten, at inspicere al fragt, der transporteres til og fra Eritrea, på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis den pågældende stat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere i henhold til nævnte resolution eller i henhold til den generelle og fuldstændige embargo mod alle leverancer af våben til Somalia, der er fastlagt i medfør af punkt 5 i UNSCR 733 (1992) og udbygget og ændret i efterfølgende resolutioner.

(4) UNSCR 1907 (2009) indfører endvidere restriktive foranstaltninger mod enkeltpersoner og enheder, herunder, men ikke begrænset til, Eritreas politiske og militære ledelse, som er udpeget af den komité, der blev nedsat i medfør af UNSCR 751 (1992) og udvidet ved UNSCR 1844 (2008).

(5) Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre salg eller levering af våben og alle typer dertil knyttet materiel, herunder skydevåben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele hertil, til Eritrea fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører medlemsstaternes flag, uanset om de hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.

2. Ydelse af teknisk bistand, oplæring eller finansiel og anden støtte til Eritrea i forbindelse med militær virksomhed eller levering, fremstilling, vedligeholdelse eller anvendelse af de i stk. 1 nævnte produkter fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder forbydes.

3. Indkøb foretaget af medlemsstaternes statsborgere eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører medlemsstaternes flag, af de i stk. 1 nævnte produkter fra Eritrea samt Eritreas ydelse til medlemsstaternes statsborgere af teknisk bistand, oplæring eller finansiel og anden støtte i forbindelse med militær virksomhed eller levering, fremstilling, vedligeholdelse eller anvendelse af de i stk. 1 nævnte produkter, uanset om de hidrører fra Eritrea eller ej, forbydes også.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne inspicerer i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten al fragt, der transporteres til og fra Eritrea, på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.

2. Luftfartøjer og skibe, der transporterer fragt til og fra Eritrea, skal inden ankomst eller afgang afgive supplerende oplysninger om alle varer, der føres ind i eller ud af en medlemsstat.

3. Ved fund af produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, beslaglægger og bortskaffer medlemsstaterne disse (ved destruktion eller ubrugeliggørelse).

Artikel 3

Restriktive foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 og 2, indføres over for personer og enheder, herunder, men ikke begrænset til, Eritreas politiske og militære ledelse samt statslige og halvstatslige organer eller personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, som er af den komité, der blev nedsat i medfør af UNSCR 751 (1992) og udvidet ved UNSCR 1844 (2008) (»sanktionskomitéen«) er udpeget til at have:

— handlet i strid med våbenembargoen og dertil knyttede foranstaltninger som omhandlet i artikel 1

— ydet bistand fra Eritrea til væbnede oppositionsgrupper, som søger at destabilisere regionen

— modsat sig gennemførelsen af UNSCR 1862 (2009) om Djibouti

— holdt enkeltpersoner eller grupper skjult eller have finansieret, fremmet, støttet, organiseret, oplært eller opfordret dem til at begå volds- eller terrorhandlinger mod andre stater eller deres statsborgere i regionen

— modsat sig efterforskning eller arbejde udført af den overvågningsgruppe, der blev nedsat på ny ved UNSCR 1853 (2008).

De pågældende personer og enheder er opført på listen i bilaget.

Artikel 4

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel af våben og alle typer dertil knyttet materiel, herunder skydevåben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele hertil og direkte eller indirekte levering af teknisk bistand eller oplæring, finansiel og anden bistand, herunder investering, mæglervirksomhed eller andre finansielle tjenesteydelser i forbindelse med militær virksomhed eller levering, fremstilling, vedligeholdelse eller brug af våben og militærudstyr fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører medlemsstaternes flag, til de personer og enheder, der er nævnt i artikel 3.

Artikel 5

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre indrejse i eller transit gennem deres område for de personer, der er nævnt i artikel 3.

2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse i sit område.

3. Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis sanktionskomitéen i hvert enkelt tilfælde fastslår, at sådanne rejser er berettiget af humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser, eller hvis sanktionskomitéen konkluderer, at en undtagelse på anden måde vil fremme fred og stabilitet i regionen.

4. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for personer udpeget af sanktionskomitéen, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.

Artikel 6

1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, der direkte eller indirekte ejes eller kontrolleres af de personer eller enheder, der er nævnt i artikel 3, indefryses. De pågældende personer og enheder er opført i bilaget.

2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer eller enheder, der er nævnt i stk. 1.

3. Medlemsstaterne kan tillade undtagelser fra de i stk. 1 og 2 nævnte foranstaltninger med hensyn til pengemidler og økonomiske ressourcer, der:

a) er nødvendige til afholdelse af basale udgifter, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter

b) alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand

c) alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer i overensstemmelse med national lovgivning til rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne midler og økonomiske ressourcer

d) er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den pågældende medlemsstat har underrettet og opnået godkendelse fra sanktionskomitéen

e) er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller en dom, i hvilket fald midlerne og de økonomiske ressourcer kan anvendes til at opfylde afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, forudsat at afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen var registreret forud for vedtagelsen af UNSCR 1907 (2009) og ikke er til fordel for en person eller enhed, som omhandlet i stk. 1 i denne artikel, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen.

4. Stk. 2 finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:

a) renter eller anden form for afkast fra disse konti eller

b) betalinger til indefrosne konti, som er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået, inden disse konti blev omfattet af restriktive foranstaltninger forudsat at sådanne renter eller anden form for afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.

5. De undtagelser, der er omhandlet i stk. 3, litra a), b) og c), kan indrømmes, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om, at den, når det er hensigtsmæssigt, har til hensigt at godkende adgangen til sådanne pengemidler og økonomiske ressourcer, og såfremt sanktionskomitéen ikke har truffet negativ afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter en sådan underretning.

Artikel 7

Rådet udarbejder listen i bilaget og foretager ændringer heraf i overensstemmelse med afgørelser truffet af sanktionskomitéen.

Artikel 8

Denne afgørelse revideres, ændres eller ophæves om nødvendigt i overensstemmelse med relevante afgørelser truffet af FN's Sikkerhedsråd.

Artikel 9

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Artikel 10

Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2010 På Rådets vegne D. LÓPEZ GARRIDO Formand

(1) EUT L 46 af 17.2.2009, s. 73.