Kommissionens meddelelse om en konkurrenceretlig vurdering af at lade en enkelt operatør udbyde både tele- og kabel-tv-net og ophævelse af restriktionerne for udbud af kabel-tv-kapacitet via telenet (98/C 71/04)

(EØS-relevant tekst)

RESUMÉ

1. Rammerne for liberalisering af tele- og kabelnettene i EU skal efter planen være på plads den 1. januar 1998 i de fleste medlemsstater (1). Et vigtigt princip for denne liberaliseringsproces har været indførelsen af konkurrence på telekommunikationsmarkederne, hvilket har givet forbrugerne et større udbud af teletjenester. Dette vil føre til billigere tjenester og et bredere udvalg.

2. Liberaliseringsperioden har også været præget af kæmpemæssige fremskridt inden for telekommunikationsteknologi og den tilhørende digitale teknologi på områder som tv og radio, interaktive tjenester, herunder Internet, og nye former for datakommunikation, som f.eks. elektronisk post. De forskellige former for teknologi overlapper i stigende grad og smelter sammen, og de tidligere forskelle mellem mange markeder forsvinder (2).

3. Ud over de fordele i form af lavere omkostninger og større udbud, der er nævnt ovenfor, vil liberaliseringen bringe nye og innovative teleselskaber og multimedievirksomheder ind på markedet. De vil præsentere mange nye idéer til tjenester og stimulere de eksisterende operatører til at svare igen med deres egne idéer. Disse nyskabelser vil gavne forbrugerne i Europa ved at give dem nye interaktive tjenester og hjælpe den europæiske telekommunikations- og multimedieindustri med at konkurrere mere effektivt på verdensmarkederne og dermed skabe flere beskæftigelsesmuligheder og øge den sociale velfærd. Denne udvikling vil dog ikke finde sted, medmindre der findes passende konkurrencevilkår for tele- og kabelnet i EU, især i forbindelse med overgangen til fuld konkurrence i årene efter den 1. januar 1998.

4. Som led i den proces, der skal sikre et effektivt udbud under overgangen til konkurrencebetonede markedsstrukturer, blev Kommissionen i direktiv 90/388/EØF, som ændret ved 95/51/EF (kabel-tv-direktivet) og direktiv 96/19/EF (liberaliseringsdirektivet), forpligtet til at foretage en vurdering af to særskilte aspekter inden liberaliseringen af markedet i 1998. Det drejede sig om:

- de konkurrencemæssige virkninger af, at en enkelt operatør udbyder både tele- og kabel-tv-net, og

- restriktionerne for udbud af kabel-tv-kapacitet via telenet.

5. Denne meddelelse opfylder Kommissionens forpligtelser til at foretage en vurdering. Meddelelsen er baseret på to rapporter udarbejdet for Kommissionen på baggrund af omfattende undersøgelser og høringer af aktørerne i sektoren.

6. Denne meddelelse vedrører kun disse konkurrence- og innovationsmæssige spørgsmål. Det skal især bemærkes, at meddelelsen med hensyn til radio og tv kun omhandler transmission af signaler, hovedsagelig via kabel- og telenet, og ikke behandler spørgsmålet om indholdet af det, der transmitteres via disse net. Kommissionen har for nylig udarbejdet en grønbog om konvergensen mellem telekommunikationssektoren, mediesektoren og informationsteknologisektoren (3), der blandt andet behandler dette emne.

7. Konklusionerne af gennemgangen kan opsummeres på følgende måde:

- udviklingen af telekommunikations- og multimediemarkederne afhænger af fire faktorer: konkurrence om tjenesteydelser, konkurrence om infrastruktur, opgradering af infrastruktur og andre former for innovation; at de tidligere monopoler udbyder både tele- og kabel-tv-net kan hæmme udviklingen af telekommunikations- og multimedieapplikationer

- at en enkelt operatør i EU udbyder både tele- og kabel-tv-net, hvilket er et levn fra tidligere monopoler, kunne i nogle medlemsstater give de dominerende teleselskaber mulighed for at sinke udviklingen af effektiv konkurrence; dette kunne give de dominerende teleselskaber en bedre udgangsposition end nye aktører

- restriktionerne for at udbyde kabel-tv-kapacitet via telenet er også vigtige, da de kan skabe ulige regelsæt, der igen på længere sigt hæmmer markedsudviklingen; eftersom den teknik, der muliggør dette udbud, først nu er under udvikling, mærkes restriktionerne dog i praksis ikke i nogen særlig udstrækning i de fleste medlemsstater

- kravet om, at de dominerende teleselskaber skal føre separate regnskaber for de konkurrerende net, de udbyder, der blev indført ved Kommissionens direktiv 95/51/EF (kabel-tv-direktivet), har vist sigt at være utilstrækkeligt til at fremme udviklingen af konkurrence i multimediesektoren; som mindstekrav bør selskaberne effektivt adskilles fra deres kabel-tv-netselskaber, dvs. at aktiviteterne skal varetages af klart adskilt juridiske personer; yderligere initiativer fra Kommissionen vil være berettigede i specifikke tilfælde for at mindske den konkurrencefordrejende virkning af en meget dominerende stilling baseret på samlet udbud af tjenester, der er overtaget fra tidligere retligt beskyttede monopoler.

8. Endelig er det grundliggende princip for denne vurdering, at konkurrence er vigtig for innovation. Telekommunikation og multimedier kan blive vitale fremmere af vækst og beskæftigelse i EU's økonomier. EU må sikre sig, at udgangspunktet på de nye markeder er retfærdigt og konkurrencefremmende for at drage størst mulig nytte af den vækst og jobskabelse, den nye udvikling kan iværksætte.

1. HISTORISK OVERSIGT OG ÅRSAGER TIL EN VURDERING AF SITUATIONEN PÅ KABEL-TV-OMRÅDET

9. Programmet om at gennemføre det indre marked for teletjenester og telekommunikationsudstyr i Europa skulle øge innovation og forbrugernes udbud af tjenester, navnlig ved at styrke konkurrencen. Erfaringerne fra de lande, hvor liberaliseringen var gennemført, viste, at både nye og eksisterende operatører udviklede mere innovative tjenester som følge af liberaliseringen, hvilket var til forbrugernes fordel.

10. Den 18. oktober 1995 vedtog Kommissionen kabel-tv-direktivet, der stillede krav om, at medlemsstaterne skulle tillade, at kabel-tv-net blev benyttet til alle liberaliserede teletjenester (4).

11. Mere specifikt hedder det i kabel-tv-direktivet om vurderingen af situationen på kabel-tv-området:

»Kommissionen vil inden 1. januar 1998 foretage en generel vurdering af, hvilke konsekvenser det vil få i forhold til målet med dette direktiv, hvis en enkelt leverandør leverer begge net eller begge tjenester (dvs. offentlige telenet og kabel-tv-net).«

12. Den 13. marts 1996 vedtog Kommissionen liberaliseringsdirektivet, hvori det hedder:

»medens direktiv 95/51/EF ophævede alle restriktioner for udbud af liberaliserede teletjenester via kabel-tv-net, opretholder nogle medlemsstater restriktioner for brug af offentlige telenet til udbud af kabel-tv-kapacitet. Kommissionen bør vurdere situationen, hvad angår sådanne restriktioner i lyset af nævnte direktivs mål, når telekommunikationsmarkederne nærmer sig fuld liberalisering.«

Direktivet siger desuden:

»Inden den 1. januar 1998 foretager Kommissionen en samlet vurdering af situationen med hensyn til de resterende restriktioner for brug af offentlige telenet til udbud af kabel-tv-kapacitet.«

13. En vurdering inden den 1. januar 1998 var påkrævet, fordi denne dato var sat som frist for indførelse af fuld liberalisering af udbudet af telekommunikationsinfrastruktur og teletjenester. Effektiv liberalisering af telekommunikationsinfrastrukturen er absolut påkrævet i denne forbindelse, som det fremgår af direktiv 96/19/EF, for at undgå, at nye aktører begrænses med hensyn til frit at kunne udbyde tjenester og forbliver afhængige af deres vigtigste konkurrent med hensyn til transmissionskapacitet.

14. Eftersom nye net kræver meget store investeringer, er eksisterende kabel-tv-net et afgørende element i effektivt udbud af alternativ infrastruktur og abonnentkredsløb og i nye teleoperatørers tjenesteudbud på de nyliberaliserede markeder i medlemsstaterne. Denne vurdering er derfor vigtig inden gennemførelsen af den fulde liberalisering for at analysere virkningerne af dobbelt ejerskab af sådanne net og telenet. Det er, fordi konkurrence om abonnentkredsløb er en forudsætning for konkurrencebetonede markeder og en begrænsning af de dominerende selskabers markedsindflydelse.

15. Som led i vurderingen bestilte Kommissionen to større undersøgelser, en om markedsudviklingen og den teknologiske udvikling, og en, som skulle indeholde en analyse af de retlige aspekter (5). Det overordnede mål med markedsundersøgelsen var:

»At undersøge mulighederne for at skabe konkurrence på de lokale telefonmarkeder, f.eks. ved at lade kabelnet konkurrere med eksisterende abonnentkredsløb.

At forstå, hvilke hindringer og incitamenter til udvikling af bredbåndsnet der findes i EU-landene, og dermed at tilskynde til udvikling af multimedietjenester via avancerede net.«

16. Rapporterne tog udgangspunkt i:

»At dominerende teleselskaber ejer såvel telenet som kabel-tv-net (såkaldt dobbelt ejerskab), som omhandlet i kabel-tv-direktivet, og

eksisterende restriktioner af udbud af kabel-tv-kapacitet via offentlige telenet, som omhandlet i liberaliseringsdirektivet.«

2. RESUMÉ AF ANALYSEN AF DEN NUVÆRENDE SITUATION

17. Ifølge de rapporter, Kommissionen har fået udarbejdet, udvikler medlemsstaternes telekommunikations- og multimediemarkeder sig ikke optimalt i øjeblikket. Det fremgår af det materiale, der er indsamlet om fire incitamenter til optimal udvikling, der er udpeget i markedsundersøgelsen. Inden for de fire områder innovation, tjenesteudbud, netkonkurrence og tjenestekonkurrence er det ifølge rapporten tydeligt, at alle telekommunikations- og multimediemarkeder udvikler sig langsommere end det optimale.

2.1. Ovsersigt over markedet og teknologien

18. Ifølge rapporterne er udbudet af tele- og multimedietjenester i de fleste medlemsstater meget begrænset sammenlignet med den optimale udvikling. Basalt set er telefondensiteten i Europa stadig generelt lav sammenlignet med USA. Kun Sverige har en højere telefondensitet end USA. De øvrige medlemsstater ligger under, og EU-gennemsnittet er 49 linjer pr. 100 indbyggere sammenligned med 62 i USA. Denne lavere udbredelse af telekommunikationslinjer afspejler sig også på andre områder, som f.eks. antallet af Internetudbydere pr. indbygger, hvor kun Finland overgår USA. Udbredelsen af ISDN (6) er også begrænset.

Under halvdelen (43 %) af alle europæiske husstande kan modtage enten kabel- eller satellit-tv (jf. oversigten over europæiske kabel-tv-net i bilag 1).

19. Der er ved at opstå konkurrence på kabel-tv-området i USA, Canada og Australien. De etablerede kabelselskaber i USA er gennem konkurrence blevet tvunget til at sænke deres priser med 50 %, og i ét tilfælde med 90 %, tilbyde gratis »pay per view«-udsendelser og opgradere deres systemer. Andre selskaber har føjet flere programmer til deres basale kabel-tv-pakke. I Australien planlægger nye kabeloperatører at lancere et bredere tjenesteudbud end de etablerede selskaber for at skabe større omsætning.

20. Rapporten tyder derimod på, at hele 59 % af kabel-tv-kunderne i EU betjenes af en kabeloperatør som helt eller delvis ejes af det etablerede teleselskab. I stedet for konkurrence om abonnentkredsløb er det således ét selskab, der kontrollerer to indgange til de samme boliger. Der findes i øjeblikket kun effektiv konkurrence om abonnentkredsløb i tre medlemsstater, nemlig Det Forenede Kongerige, Finland og Sverige. I Det Forenede Kongerige har BT bevaret sin stærke markedsposition blandt andet på grund af sin fortsatte styrke i abonnentkredsløbet. I Finland derimod fik de nye selskaber meget hurtigt en stor markedsandel, fordi mange allerede var aktive på de lokale telefonmarkeder.

21. Det er af afgørende betydning at udnytte teknologiske fremskridt, hvis man vil udvikle tele- og multimedietjenester. Blandt den senere tids teknologiske fremskridt kan nævnes digitalt jordbaseret tv, digitalt satellit-tv (DTH (7)), kabel-tv-tjenester og multikanal-tv via bredbåndskabelnet, og vi kan se frem til bredbånds-Internetadgang via faste net, trådløst og via satellit.

2.2. Vigtige faktorer

22. Rapporterne peger på følgende fire vigtige faktorer for den optimale udvikling af de nye telekommunikations- og multimedieteknologier:

- Udbudet af tjenester: Den opgraderede teknologi for kabel-tv og adgang via offentlige telefonnet (PSTN) (8) giver mulighed for at tilbyde det bredest tænkelige udvalg af telekommunikations- og multimedietjenester, herunder multikanal-tv, taletelefoni og hurtig Internetadgang. Telefonitjenesterne vil kunne leveres via en række alternative trådbundne og trådløse net, f.eks. via telefonlinjer og trådløse abonnentkredsløb (WLL) (9), men disse teknikker vil antagelig ikke på kort eller mellemlang sigt have kapacitet til at udbyde det fulde udvalg af audiovisuelle tjenester. Mangelen på en indbygget retursti vil hindre, at andre teknikker, der er velegnede til at levere multikanal-tv og multimedietjenester via bredbåndsnet, kan tilbyde det fulde udvalg af interaktive tjenester og tovejskommunikation.

- Graden af tjenesteinnovation: Både kabel-tv- og telenet kan rent teknisk bruges til koncipering, udvikling og gennemførelse af det størst tænkelige udvalg af telekommunikations- og multimedietjenester, f.eks. koblede videotjenester, »broadcast«-tjenester, »pointcast«-tjenester og højhastighedsdatatjenester. Derimod vil udviklingen af innovative tjenester med alternativ adgangsteknologi være begrænset, f.eks. på grund af manglende kapacitet i brugerleddet eller manglende båndbredde pr. bruger.

- Infrastrukturelle begrænsninger: Enhver form for telekommunikationsinfrastruktur har tekniske begrænsninger med hensyn til udbudet af tjenester. Adgangsteknikkerne til både kabel-tv- og PSTN kan opgraderes og dermed eliminere de fleste af disse begrænsninger og udgøre en passende platform for udviklingen af telekommunikations- og multimediesektoren. Båndbredden kan opgraderes ved at gå over til bredbåndslyslederkabler. Der kan installeres bidirektionale forstærkere og koblingsfaciliteter. Digitaliseringen vil indbære en væsentlig forbedring af kvaliteten og udbudet af tjenester både indenfor trådbunden og trådløs teknik. Derimod vil opgraderingen af mange trådløse teknikker, f.eks. trådløse abonnentkredsløb og DTH-satellit, blive begrænset af tekniske eller miljømæssige årsager.

- Konkurrence om infrastruktur: Kabel-tv- og PSTN-systemer kan konkurrere på lige fod om abonnentkredsløb til alle telekommunikations- og multimedietjenester. På mellemlang sigt vil der blive tale om konkurrence fra operatører af digitale satellitter og trådløse abonnentkredsløb om udbud af henholdsvis tv og telefoni. Imidlertid findes der allerede kabel-tv- og PSTN-systemer, og de vil skærpe konkurrencen om abonnentkredsløb betydeligt.

23. Kort sagt er de to trådbundne teknikker, tele- og kabel-tv-net, i øjeblikket de eneste, der kan fremme den optimale udvikling i henhold til alle fire kriterier: udbudet af tjenester, tjenesteinnovation, fjernelse af infrastrukturelle begrænsninger og tilskyndelse til konkurrence om infrastruktur. De andre trådløse teknikker, der i øjeblikket er adgang til, er stadig begrænset med hensyn til et eller flere af kriterierne, hvilket gør dem mindre egnede til den optimale udvikling af multimedietjenester. I de fleste medlemsstater er det dog de dominerende teleselskaber, der ejer eller kontrollerer kabel-tv-nettene.

2.3. Analyserede muligheder

24. På denne baggrund analyserede rapporterne en lang række initiativer. Med hensyn til dobbelt ejerskab af kabel-tv- og telenet behandlede markedsrapporten følgende muligheder:

- at opretholde dobbelt ejerskab uden andre ændringer

- retlig adskillelse (oprettelse af helejet kabeldatterselskab)

- intet dobbelt ejerskab.

25. Med hensyn til restriktioner for teleselskabers udbud af kabel-tv-kapacitet via telenet blev følgende muligheder undersøgt:

- at opretholde status quo

- at ophæve restriktionerne for specifikke teleselskaber og/eller at give dominerende teleselskaber ret til at udbyde kabel-tv-kapacitet via telekommunikationsinfrastruktur

- at ophæve restriktionerne for udstedelse af licenser til kabel-tv-infrastruktur.

26. Rapporten indeholder desuden en gradueret vurdering af en række muligheder på mellemlang sigt og som overgangsordninger (10). Detaljerne fremgår af bilag 2. Rapporten kan rekvireres.

27. Rapporterne konkluderede, at man kun kan nå det optimale resultat gennem en fuldstændig adskillelse, når det dominerende teleselskab også har en afgørende interesse i kabel-tv-infrastrukturen, eftersom dobbelt ejerskab i vidt omfang hæmmer udviklingen af nye og innovative tjenester, afskrækker potentielle nye markedsaktører og kan underminere den effektive gennemførelse af den fuldstændige liberalisering inden den 1. januar 1998. Rapporterne konkluderede, at den fuldstændige adskillelse kunne være påkrævet i henhold til konkurrencereglerne under visse omstændigheder.

Hvad angår restriktionerne for teleselskabers mulighed for at udbyde kabel-tv-kapacitet via telenet, konkluderer rapporterne, at sådanne restriktioner bør ophæves under hensyntagen til de samlede følger af en sådan foranstaltning for konkurrencen om abonnentkredsløb.

3. EN MERE DETALJERET ANALYSE AF UDBUD OG AF RESTRIKTIONER FOR UDBUD AF KABEL-TV-KAPACITET

28. Dette afsnit indeholder mere detaljerede oplysninger om det, vurderingen koncentrerer sig om, nemlig dobbelt udbud og restriktionerne for udbud af kabel-tv-kapacitet.

3.1. Konsekvenserne af at tillade teleselskaber at udbyde kabel-tv-kapacitet, når deres eksklusive rettigheder ophæves

29. Analysen synes at vise, at den nuværende situation med hensyn til innovation i EU ikke er optimal i telekommunikations- og multimediesektorerne (11).

30. Dobbelt ejerskab af telenet og kabel-tv-net begrænser udviklingen af telekommunikations- og multimediemarkederne i medlemsstaterne på fire væsentlige måder. Der er tale om:

- at forsinke opgradering af kabelnettene til bidirektional kapacitet

- at blokere for udvikling af konkurrerende infrastruktur

- at begrænse konkurrencen om tjenesteydelser, og

- at hæmme innovationen.

31. Operatører med begge typer net har ingen interesse i at opgradere deres kabel-tv-net til fuld bidirektional kapacitet. Det skyldes, at der ikke er nogen direkte økonomisk gevinst ved at opgradere et kabel-tv-net, som derefter vil konkurrere om kunderne med telenetoperatørens kerneaktivitet, som er telekommunikation. Denne konkurrence vil finde sted ikke blot om telefontjenester, men også om mere avancerede multimedietjenester som Internetadgang og i fremtiden tjenester som »video on demand«. Investeringen i kabel-tv-nettet kan ikke forventes at give den dobbelte ejer en yderligere nettoindtægt.

32. Desuden er det i mange tilfælde ikke sandsynligt, at den dobbelte ejer vil koncentrere sig om udviklingen af kabel tv-segmentet, fordi det kun skaber en lille del af telekommunikations- og kabelselskabets samlede omsætning. Gennemsnitligt i EU kommer mindre end 10 % af indtægterne fra kabel-tv. Et kabel-tv-selskab, der ejes af en netoperatør, vil derfor måske ikke få den nødvendige opmærksomhed fra ledelsen til at kunne investere i udvikling af systemet.

33. Uafhængige kabelnetoperatører har derimod ikke den investeringsmæssige ulempe, en dobbelt ejer har. Det koster mindre at opgradere et eksisterende kabelnet til tovejskommunikation end at bygge et nyt telenet og fra bunden. Imidlertid er indtægterne for det uafhængige kabel-tv-selskab ren indkomst og begrænser ikke indtægterne fra andre aktiviteter som for den dobbelte ejer. Tværtimod må udvikling af teletjenester forventes at tiltrække helt nye kunder til det uafhængige kabel-tv-selskab og ikke kunder fra en anden aktivitet.

34. Dobbelt ejerskab har også stor betydning for konkurrencen om både infrastruktur og tjenester. Den viser sig på flere måder. For det første giver dobbelt ejerskab ikke det dominerende selskabs konkurrenter en alternativ adgang til abonnentkredsløbet. Det har vist sig at være af afgørende betydning i Det Forenede Kongerige, hvor kabel-tv-selskabernes opståen førte til en langt hurtigere begrænsning af det dominerende selskabs markedsandel, end BT's tidligere konkurrent (hovedsagelig tjenesteudbyderen Mercury) havde formået. Bevarer man dobbelt ejerskab, kommer man til at nægte forbrugere på andre markeder adgang til alternative udbydere af multimedietjenester via bredbånd. For det andet vil den manglende konkurrence om abonnentkredsløb betyde, at konkurrencen på fjerntrafik også begrænses. Fjernoperatørerne kan tage trafik fra det etablerede selskab direkte gennem det etablerede selskabs abonnentkredsløb. Konkurrencen på fjerntrafikken har dog vist sig at være langt hårdere, når der kan findes kunder hos andre konkurrenter til det dominerende selskab på lokalt plan. Igen viser erfaringerne fra Det Forenede Kongerige, at det forholder sig således. For det tredje kan dobbelt ejerskab forhindre eller forsinke indførelsen af interaktive bredbåndstjenester. Ifølge analysen synes dobbelte ejere at være tilbageholdende med at tilbyde egentlig interaktivitet til udvikling af interaktive tjenester, som f.eks. hurtig Internetadgang. Endelig har tjenesteudbyderne problemer, hvis de ikke kan vælge mellem udbydere af infrastruktur til levering af deres tjenester, men er afhængige af en enkelt udbyder.

35. De innovative tjenester kan også blive hæmmet af dobbelt ejerskab. Kabeloperatørers erfaringer i flere medlemsstater viser, at når uafhængige kabeloperatører vil udvikle innovative tjenester; begrænser det dominerende teleselskab ofte udviklingen heraf. Denne begrænsning skyldes, at kabeloperatører er afhængig af det dominerende teleselskab på en lang række punkter. Selv hvis ejerne er villige til at udvikle tjenesterne, vil de omkostninger, de vil pålægge de øvrige kabeloperatører, ofte gøre projektet uigennemførligt for disse operatører. Når det dominerende teleselskab også ejer kabeloperatøren, er dets rolle i udviklingen af nye tjenester endnu vigtigere for foretagendets succes. Hvis den dobbelte ejer ikke er involveret, opnår man ikke den kritiske masse, der skal til for at sætte gang i de nye tjenester.

36. Resultatet er, at dobbelt ejerskab af tele- og kabel-tv-net i en situation med dominerende stilling må forventes at være den vigtigste enkeltfaktor, der begrænser markedsudviklingen og den konkurrencemæssige virkning af liberalisering, efterhånden som Europa bevæger sig ind i multimedieverdenen (12).

3.2. Konsekvenserne af at begrænse teleselskabernes udbud af kabeltransmissionskapacitet

37. Begrænsning af teleselskabernes udbud af kabel-tv-kapacitet kan hæmme opbygningen af bredbåndsnet på andre måder. Kabel-tv-direktivet sikrer, at alle kabel-tv-net frit kan udbyde alle liberaliserede teletjenester. Der findes imidlertid ingen tilsvarende bestemmelse, der sikrer, at teleselskaberne frit kan udbyde kabel-tv-kapacitet via deres offentlige telenet. Teleselskabernes mulighed for at udvikle deres offentlige telenet yderligere med henblik herpå afhænger af de nationale bestemmelser. Selv når der er tale om dobbelt ejerskab, og teleselskaberne stiller kabel-tv-kapacitet til rådighed, kan det føre til begrænsninger af den tekniske udvikling, eftersom der findes ny teknologi til opgradering af telenet, og fordi telenet er langt mere udbredt end kabel-tv-net i de fleste medlemsstater.

38. Teknologien bag de forskellige former for telenet bliver i stigende grad den samme. For telenet giver teknikker som ADSL (13) mulighed for at overføre radio- og tv-signaler. Ved at kombinere denne teknik med kompressionsteknikker vil teleselskaberne kunne transmittere signaler med stor båndbredde ad de eksisterende telefonlinjer med kobberparkabler. Der kan blive tale om mellem en og seks tv-kanaler. Det vil give teleselskaberne mulighed for at overveje, om de skal tage konkurrencen op med kabelselskaberne om at udbyde tv-kanaler og - hvilket er mere sandsynligt - tilbyde »video on demand«, der kan konkurrere med kabel-tv-selskaber med »pay per view«-tjenester, samt hurtig Internetadgang.

39. Europa-Parlamentet har derfor opfordret til at ophæve sådanne restriktioner i forbindelse med liberaliseringen af den europæiske telekommunikationssektor (14).

4. REGULERING I MEDLEMSSTATERNE

40. Medlemsstaterne er nu i færd med at afslutte gennemførelsen af direktiv 96/19/EF med henblik på indførelsen af fri konkurrence den 1. januar 1998 (15). Undtagen i én medlemsstat indeholder den nationale lovgivning om afskaffelse af særlige og eksklusive rettigheder på dette punkt ingen bestemmelser om dobbelt ejerskab.

41. Der er fortsat forskellige niveauer af regulering for kabelnetoperatører. De fleste medlemsstater udsteder licenser til kabel-tv-selskaber lokalt, ofte med eksklusive eller særlige rettigheder. Mulighederne for at eje infrastruktur varierer også fra land til land, hvilket også gælder begrænsninger af de dominerende selskabers muligheder for at udbyde kabel-tv-tjenester via telenet.

42. Selv om én medlemsstat begrænser størrelsen af et teleselskabs aktiepost i et kabel-tv-selskab, der er godkendt som telenetoperatør, er det i alle medlemsstater fortsat tilladt for en enkelt operatør at udbyde såvel tele- som kabel-tv-net (16). En del medlemsstater benytter sig af generel konkurrencelovgivning til at regulere den samlede udbyders aktiviteter.

43. Hvad angår udbud af kabel-tv-kapacitet via telenet, har to medlemsstater indført eksplicitte restriktioner for deres teleselskaber. Andre medlemsstater har ingen nationale restriktioner, men af en lang række årsager, som er relateret til de lokale regelsæt, udbyder teleselskabet stadig ikke kabel-tv-kapacitet. På længere sigt forhindrer ovennævnte restriktioner imidlertid teleselskaberne i at udbyde kabel-tv-kapacitet, hvilket kan forventes at begrænse konkurrencen om infrastruktur og multimedier, og derfor vil betyde, at udviklingen af telekommunikations- og multimediemarkederne i EU stadig vil gå langsommere end det optimale (17). Restriktionerne bør derfor ikke betragtes som en permanent foreteelse og bør ophæves efter en gennemsigtig tidsplan i hele EU, efterhånden som der udvikles effektiv konkurrence om abonnentkredsløbene. Tidsplanen bør være ret fleksibel for at tage højde for nationale forhold.

44. Konklusionen er derfor, at da udviklingen af markedet for udbud af tv-kapacitet via offentlige telenet først lige er begyndt, er den lovgivningsmæssige situation stort set uafklaret.

45. Begrænsningerne af den yderligere udvikling af kabel-tv-kapacitet gennem udnyttelse af ny teknologi, enten i form af videreudvikling af de offentlige telenet (f.eks. gennem ADSL) eller udstedelse af nye licenser til den nye trådløse bredbåndsteknologi, kan lægge en kraftig dæmper på udviklingen af multimediemarkedet i den nærmeste fremtid.

5. VURDERING OG INITIATIVER I HENHOLD TIL KONKURRENCEREGLERNE

46. Traktaten, især artikel 90, giver Kommissionen til opgave at sørge for, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelser i henhold til EF-retten med hensyn til offentlige virksomheder og virksomheder, der nyder særlige eller eksklusive rettigheder. I medfør af artikel 90, stk. 3, kan Kommissionen på den ene side specificere og afklare medlemsstaternes forpligtelser i henhold til denne artikel, og på den anden side fastlægge, hvilke forpligtelser medlemsstaterne skal opfylde, for at Kommissionen effektivt kan udføre sin opgave som kontrolinstans i henhold til dette stykke.

47. Kommissionen skal især sikre sig, at medlemsstaterne, selv når de afskaffer rettighederne, ikke håndhæver bestemmelser, som ikke vil give konkurrenter mulighed for at true teleselskabernes dominerende stilling, når liberalisering af taletelefonien finder sted. Ellers ville teleselskaberne kunne bevare deres dominerende stilling på markederne for taletelefoni og de offentlige telenet og dermed styrke det etablerede selskabs dominerende stilling.

5.1. Horisontale initiativer

5.1.1. Dobbelt ejerskab

48. Med hensyn til dobbelt ejerskab indførte direktiv 95/51/EF (kabel-tv-direktivet) princippet om separate regnskaber og foretrak strukturel adskillelse, dvs. drift af selskabernes telenet og kabel-tv-net i klart adskilte retlige enheder (18).

49. Direktivets artikel 2 kræver, at medlemsstaterne:

- sikrer regnskabsmæssig gennemsigtighed og forebygger diskriminerende adfærd i de tilfælde, hvor en leverandør har en eksklusiv ret til at stille både offentlig telenetinfrastruktur og kabel-tv-netinfrastruktur til rådighed

- sikrer en opdeling af regnskaberne på de enkelte net og teleselskabets aktiviteter som leverandør af teletjenester, og

- sikrer, at tjenesteleverandører med en eksklusiv ret til at levere kabel-tv-netinfrastruktur i et givet område fører separate regnskaber for deres aktiviteter som leverandører af netkapacitet til teletjenester, når deres omsætning overskrider en vis grænse.

50. Kabel-tv-direktivet overlod beslutningen om separate regnskaber eller en fuldstændig strukturel adskillelse til medlemsstaterne, men samtidig krævede det, at denne vurdering af konsekvenserne af dobbelt udbud i relation til målet med direktivet blev foretaget. I direktivet hedder det, at Kommissionen skal overveje, »om en opdeling af regnskaberne vil være tilstrækkelig til at hindre misbrug«, og vurdere »om en sådan kombineret levering ikke vil resultere i en begrænsning af det potentielle udbud af transmissionskapacitet på bekostning af tjenesteleverandørerne i det pågældende område, eller om der er behov for at træffe yderligere foranstaltninger« (20. betragtning), men de pågældende medlemsstater gav i mellemtiden ingen tilladelser til konkurrerende systemer til levering til husstande.

51. Selv om de fleste medlemsstater i henhold til direktiv 96/19/EF er retligt forpligtet til at afskaffe særlige eller eksklusive rettigheder i forbindelse med telenet inden den 1. januar 1998, vil der ikke i nogen af dem blive effektiv konkurrence om abonnentkredsløbet på nationalt plan, før der er gået en betydelig overgangsperiode. Med hensyn til ejerskab af såvel tele- som kabel-tv-net er der kun nogle få medlemsstater, der har indført strukturel adskillelse (19).

52. Separate regnskaber og anvendelse af passende omkostningsallokeringsmetoder kan være medvirkende til at efterprøve og forebygge eventuelt misbrug af det dominerende selskabs stilling, men den gunstige virkning af sådanne regler er stort set begrænset til prisfastsættelsen. Som forudset i kabel-tv-direktivet kan det dominerende selskabs stilling også rejse mere grundlæggende betænkeligheder som følge af den afgørende interessekonflikt, denne stilling giver, fordi selskabet har kontrol over både telekommunikations- og kabel-tv-infrastruktur.

53. At føre separate regnskaber vil blot gøre pengestrømmene mere gennemsigtige, hvorimod retlig adskillelse vil give større gennemsigtighed med hensyn til aktiver og omkostninger og gøre det lettere at føre tilsyn med rentabiliteten og administrationen af kabel-tv-nettets transaktioner. Udbud af telenet og kabel-tv-net er beslægtede aktiviteter. Derfor har et selskabs stilling på ét af disse markeder betydning for dets stilling på det andet, og det er vanskeligere at føre tilsyn med dets aktiviteter på markederne.

54. Endvidere er de finansielle udsigter for et kabel-tv-net, der endnu ikke er oprettet, usikre for et selskab, der ikke i forvejen er etableret på markederne for telekommunikation eller betalings-tv. Det er derfor afgørende, at et dominerende teleselskab organiserer sine egne aktiviteter inden for kabel-tv-net på en måde, der kan kontrolleres, for at udelukke, at det diskriminerer mod nye kabel-tv-net med hensyn til sammenkoblingstakster for telefoni i forhold til taksterne for selskabets eget kabel-tv-net.

55. Når man anvender konkurrencereglerne på specifikke forhold, er det vigtigt at tage behørigt hensyn til den retlige og økonomiske kontekst. Det betyder, at ændringer i markedsforholdene, som f.eks. den teknologiske udvikling, har direkte indflydelse på den konkurrenceretlige analyse. På tærskelen til markedskonvergens og nye multimediemarkeders opståen kan ejendomsret over både telenet og kabel-tv-net få langt større betydning for markedsmæssig indflydelse og muligheder for misbrug. De pågældende virksomheders forretningsmæssige adfærd bør derfor følges endnu mere årvågent, da der er klare muligheder for misbrug og udelukkelse. Separate regnskaber er en utilstrækkelig foranstaltning i denne situation.

56. Kommissionens vurdering er derfor, at der som mindstekrav er behov for at gennemføre et retlig adskillelse. For at kunne sikre hurtige teknologiske fremskridt og føre effektiv kontrol med adfærd, der kan føre til misbrug, vil Kommissionen derfor fremsætte et ændringsforslag til direktiv 90/388/EØF om indførelse af dette krav for at sikre fuldt konkurrencedygtige strukturer på markederne for telekommunikation og kabel-tv-net.

57. Desuden vil medlemsstaterne måske skulle træffe specifikke foranstaltninger for at undgå, at et selskab, der driver begge former for net, bliver den eneste udbyder af infrastruktur til konkurrenterne (20), under hensyn til de særlige omstændigheder på de pågældende lokale markeder for telefoni, hvor det er tidskrævende og dyrt at opføre alternativ infrastruktur.

5.1.2. Restriktioner for udbud af kabel-tv-kapacitet

58. Restriktioner for teleselskabers udbud af kabel-tv-kapacitet via deres offentlige telenet kan føre til en situation, hvor udbydere af kabel-tv-tjenester forhindres i at benytte teleselskabets offentlige telenets kapacitet til deres kabel-tv-tjenester. Udelukkelse af anvendelse af offentlige telenet mindsker det i forvejen beskedne udbud af kabel-tv-transmissionskapacitet. Begrænsning af den tilrådeværende kapacitet har særligt alvorlige følger for udbydere af kabel-tv fra andre medlemsstater, fordi tildelingen af den tilrådeværende kapacitet på kabelnettene er baseret på medlemsstaternes medielovgivning, der i reglen giver eller har givet nationale selskaber forrang.

59. Foranstaltninger til begrænsning af brugen af telenet til udbud af kabel-tv-kapacitet kan derfor være i strid med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 59. Selv i tilfælde, hvor restriktionerne gælder alle andre selskaber end de pågældende kabel-tv-netoperatører uden undtagelse, kan artikel 59 finde anvendelse. Det er ikke nødvendigt at begunstige alle selskaber i en medlemsstat i forhold til udenlandske selskaber. Det er tilstrækkeligt, at forskelsbehandlingen gavner nogle nationale operatører (21). Hvis disse foranstaltninger forhindrer teleselskaber i at opgradere deres telenet til fuld multimediekapacitet, kan de også være i strid med traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 86, litra b).

60. Selv om disse foranstaltninger begrænser den teknologiske udvikling af nettene og forhindrer udbud af grænseoverskridende tjenester, kan midlertidige restriktioner på dette område være begrundet af hensynet til effektiv konkurrence mellem operatører, der konkurrer på de pågældende markeder, når der ikke er effektiv konkurrence om abonnentkredsløbet. Det kan være af særlig betydning i geografiske områder, hvor kabelnettene endnu ikke er fuldt udviklet.

61. Det kan konkluderes, at eftersom kun to medlemsstater i øjeblikket opretholder eksplicitte restriktioner, kan indførelsen af en horisontal foranstaltning på nuværende tidspunkt ikke være begrundet. Situationen i mindst ti medlemsstater synes imidlertid at være uafklaret, og der kan meget hurtigt opstå hindringer for den kommende udvikling af sammenfaldende multimediemarkeder. I Belgien planlægger teleselskabet f.eks. at investere kraftigt i ADSL-teknologi for at tilbyde kunderne hurtig Internetadgang, som modstykke til kabel-tv-nettenes lancering af kabelmodemer. Kommissionen vil derfor holde et vågent øje med situationen, især med hensyn til eventuelle hindringer for udviklingen af multimediemarkedet i EU (f.eks. indførelse af bredbåndstjenester til Internet).

5.1.3. Tildeling af frekvenser til trådløse bredbåndsabonnentkredsløb

62. I lyset af virkningen af begrænsninger af tildelingen af radiofrekvenser for det samlede udbud af kabel-tv-kapacitet, navnlig for ny markedsudvikling og teknologi, er kommercielt udbud af ny bredbåndstransmissionskapacitet af afgørende betydning. I fremtiden vil det blive teknisk muligt og kommercielt rentabelt at udbyde trådløse bredbåndsapplikationer.

63. I henhold til liberaliseringsdirektivet (96/19/EF) er medlemsstaterne forpligtet til at udstede licenser til sådanne trådløse bredbåndsapplikationer, når de nødvendige frekvenser er ledige. På grund af dette spørgsmåls vigtighed vil Kommissionen føre nøje kontrol med medlemsstaternes tildeling af radiofrekvenser og om nødvendigt gribe ind.

Hvis medlemsstaterne forsinker udstedelsen af licenser til sådanne applikationer af andre årsager end manglende radiofrekvenser, kan forsinkelserne derfor være i strid med traktaten.

64. De nuværende restriktioner for tildelingen af radiofrekvenser kan få samme virkning som restriktioner for udbud af kabel-tv-kapacitet, især for nye innovative tjenester. Det er derfor af afgørende betydning, at medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser med hensyn til udstedelse af nye licenser, især når ny teknologi åbner mulighed herfor. I den nærmeste fremtid kunne trådløs bredbåndskabel-tv-net blive en mulighed.

5.1.4. Resumé

65. Kommissionen vil præsentere en foranstaltning til strukturel adskillelse af fællesejede dominerende teleselskaber og kabel-tv-selskaber. Den vil desuden føre tilsyn med restriktionerne for udbud af kabel-tv-kapacitet via telenettene og tildelingen af licenser til radiofrekvenser i bredbåndsabonnentkredsløbet og gribe ind, hvis det bliver nødvendigt.

5.2. Initiativer i specifikker sager

66. Ovennævnte horisontale fremgangsmåde vil kun være tilstrækkelig som mindsteanvendelse af EU's konkurrenceregler på sager i forbindelse med dobbelt ejerskab af tele- og kabel-tv-net. Der bliver behov for individuelle initiativer rettet til medlemsstaterne (22) eller til de berørte virksomheder (23) for at sikre de bedst tænkelige vilkår for udvikling af telekommunikation og multimedier.

Kommissionen må behandle de enkelte sager særskilt, efterhånden som de dukker op.

67. Artikel 86 omhandler individuelle virksomheder med en dominerende stilling. I denne sektor bør den især anvendes på virksomheder, der ejer både et telenet og et kabel-tv-net, navnlig når de er dominerende på begge markeder. Når virksomhederne har en dominerende stilling på to markeder, skal de tage sig særlig i agt for ikke at lade deres adfærd skade reel ufordrejet konkurrence. Den dominerende stilling må især ikke brede sig til beslægtede markeder, forhindre udvikling af nye tjenester eller styrke dominansen gennem overtagelser eller horisontale eller vertikale samarbejdsaftaler.

Inden for rammerne af denne meddelelse kan udpeges nogle fælles fremgangsmåder i henhold til eksisterende retspraksis, jf. artikel 86 og 90.

68. Under visse omstændigheder kan man forestille sig, at et konkurrencebetonet miljø kun kan skabes ved at lade teleselskabet skille sig af med kabel-tv-nettet. Man kan overveje andre løsningsmuligheder alt efter sagens nøjagtige omstændigheder (24).

69. Hvis der sker misbrug af en dominerende stilling som en direkte følge af en statslig foranstaltning kan Kommissionen i medfør af artikel 90 sammenholdt med artikel 86 ud over den horisontale fremgangsmåde, der er skildret ovenfor (5.1), gribe ind i individuelle sager for at forhindre misbrug, som f.eks. ulovlig udvidelse af en dominerende stilling ved at inddrage eksisterende retspraksis og udviklingen af markedsvilkårene og regelsættene.

70. Kommissionen kan gribe ind i henhold til artikel 86 ved at indlede sag på eget initiativ eller efter at have modtaget en klage. Desuden giver artikel 85 og mere specifikt forordning nr. 17/62 og fusionsforordningen mulighed for, at Kommissionen kan få forelagt en anmeldelse af en transaktion. Kommissionen behandler sådanne anmeldelser på baggrund af sagens kendsgerninger. Man må forvente, at en udvidelse af aktiviteterne hos en operatør, der er dominerende inden for både tele- og kabel-tv-net, til beslægtede markeder vil give Kommissionen alvorlige konkurrencemæssige betænkeligheder.

71. Kort sagt:

vil Kommissionen i forbindelse med sagsspecifikke initiativer enten på eget initiativ eller efter en anmeldelse eller en klage undersøge de individuelle situationer i medlemsstaterne og gribe ind med de relevante konkurrenceretlige instrumenter.

6. KONKLUSION

72. Denne meddelelse har ikke omhandlet spørgsmål som medier og indhold. Kommissionen har udgivet en grønbog om disse mere generelle emner »Grønbog om konvergensen mellem telekommunikationssektoren, mediesektoren og informationsteknologisektoren (konvergensgrønbogen)« (25). Fra et konkurrencepolitisk synspunkt skal konvergens baseres på udvikling af en bred base af konkurrencefremmende infrastrukturer af tele- og kabel-tv-net. Derfor er denne vurdering af afgørende betydning for at opnå konvergens ved oprettelsen af konkurrencefremmende strukturer og et supplement til konvergensgrønbogen.

73. Kommissionen erkender, at der findes en lang række markedsstrukturer i medlemsstaterne, og der må laves skræddersyede løsninger afpasset efter de forskellige forhold.

74. Der er dog ét generelt princip, der kan - og bør - anvendes i hele EU. Det er, at dominerende selskabers investeringer i multimedier skal vurderes på baggrund af de gældende markedsstrukturer. Vurderingen af ethvert forsøg fra dominerende selskaber på at gå ind på nye multimedieområder afhænger af de nødvendige strukturændringer eller andre passende sikkerhedsforanstaltninger.

75. Udgangspositionen for at gå ind på de konvergerende markeder skal være i overensstemmelse med konkurrencereglerne. Konvergens må ikke føre til nye multimediemonopoler, men derimod til vækstorienterede, beskæftigelsesintensive nye økonomiske strukturer.

76. At samme selskab udbyder både telenet og kabel-tv-net, hvilket er et levn fra tidligere monopolbestemmelser, skaber en ulige udgangsposition for dominerende teleselskaber i forhold til nye aktører, efterhånden som der opstår sammenfald mellem de forskellige multimediemarkeder. For det første vil det i udtalt grad hæmme den optimale udvikling af disse markeder. Det vil klart bevirke, at konkurrencen på markederne for telekommunikation mindskes, idet nye aktører ikke vil være i stand til at få adgang til abonnentkredsløbet uafhængigt af det dominerende selskab. For det andet vil det i det mindste skabe et incitament og gøre det overvejende sandsynligt, at et selskab med en dominerende stilling på begge markeder vil handle på en måde, der hæmmer innovationen og forsinker udviklingen af multimediemarkeder i EU.

77. Kommissionen vil derfor tage to initiativer. For det første vil den fremsætte forslag til et direktiv i henhold til artikel 90 om ændring af direktiv 90/388/EØF og 95/51/EF, der kræver retlig adskillelse af kabel-tv-selskaber og teleselskaber, dvs. at kabel-tv-net og telenet skal forvaltes i særskilte retlige enheder, især når selskabet har fået særlige eller eksklusive rettigheder til kabel-tv-transaktioner. Det vil gøre aktiver og omkostninger mere gennemsigtige og skabe en afgrænsning mellem de to aktiviteter. Det er af endnu større betydning, at det vil give regulerende myndigheder og konkurrencemyndighederne mulighed for at føre tilsyn med kabel-tv-nettenes aktiviteter separat. Denne adskillelse er det mindste skridt, Kommissionen vil tage, hvis vurderingen viser, at de nugældende adskillelse af regnskaberne er klart utilstrækkelig i sådanne tilfælde.

78. Desuden vil Kommissionen handle inden for anvendelsesområdet af artikel 86, artikel 85 eller fusionsforordningen, i forbindelse med de enkelte sager, når det er påkrævet for at mindske yderligere konkurrencebegrænsende virkninger af dobbelt udbud, som er overtaget fra tidligere markedssituationer. Kommissionen kan gribe ind på eget initiativ eller som følge af en klage fra tredjemand i henhold til artikel 86. Endvidere vil Kommissionen efter anmeldelser fra dominerende teleselskaber og kabel-tv-selskaber af udvidelser til nye multimedieområder kræve yderligere strukturændringer eller andre effektive sikkerhedsforanstaltninger, når det er påkrævet. Det vil ske ved anvendelse af artikel 85, 86 eller fusionsforordningen, afhængigt af sagerne.

79. Kommissionen vil holde et vågent øje med restriktioner for teleselskabers muligheder for at udbyde kabel-tv-kapacitet via deres offentlige telenet, især med hensyn til eventuelle hindringer for udviklingen af multimediemarkederne i EU.

80. Med hensyn til tildeling af radiofrekvenser vil Kommissionen også holde øje med, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelser i henhold til liberaliseringsdirektivet (96/19/EF) til at udstede licenser til radiofrekvenser på ikke-diskriminerende grundlag. Kommissionen vil følge denne proces nøje i medlemsstaterne og gribe ind, hvis den finder det nødvendigt.

81. Når Kommissionen har til hensigt at indføre horisontale foranstaltninger i medfør af artikel 90 (ændringer af eksisterende artikel 90-direktiver), vil den i overensstemmelse med konklusionerne i kapitel 5 følge gennemsigtige høringsprocedurer. Den vil navnlig forelægge sådanne ændringsforslag for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget og offentliggøre dem i De Europæiske Fællesskabers Tidende med henblik på en tomåneders høringsperiode.

82. Den fremgangsmåde, der er skildret i denne meddelelse, vil styrke konkurrencen på telekommunikations- og multimedieområdet til fordel for forbrugerne ved at give nye aktører adgang til abonnentkredsløbet og skærpe konkurrencen herom, udvikle innovative nye tjenester for de europæiske forbrugere og give mulighed for at skabe en stærk europæisk multimedieindustri, der kan konkurrere effektivt på verdensmarkederne.

(1) Kravet om en gradvis åbning af telekommunikationsmarkederne i EU inden den 1. januar 1998 er fremsat i Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om konkurrence på markedet for teletjenester, EFT L 192 af 24.7.1990, s. 10, som ændret ved Kommissionens direktiv 94/46/EF af 13. oktober 1994 om satellitkommunikation, EFT L 268 af 19.10.1994, s. 15, Kommissionens direktiv 95/51/EF af 18. oktober 1995 om afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af allerede liberaliserede teletjenester, EFT L 256 af 26.10.1995, s. 49, berigtiget i EFT L 308 af 29.11.1996, s. 59, Kommissionens direktiv 96/2/EF af 16. januar 1996 om mobilkommunikation og personsøgning, EFT L 20 af 26.1.1996, s. 59, og Kommissionens direktiv 96/19/EF af 13.3.1996 om gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester. EFT L 74 af 22.3.1996, s. 13.

Kommissionen indrømmede fem medlemsstater yderligere overgangsperioder (Irland: 1. januar 2000, Kommissionens beslutning 97/114/EF af 27. november 1996, EFT L 41 af 12.2.1997, s. 8; Portugal: 1. januar 2000, Kommissionens beslutning 97/310/EF af 12. februar 1997, EFT L 133 af 24.5.1997, s. 19; Luxembourg: 1. juli 1998, Kommissionens beslutning 97/568/EF af 14. maj 1997, EFT L 234 af 26.8.1997, s. 7; Spanien: 1. december 1998, Kommissionens beslutning 97/603/EF af 10. juni 1997, EFT L 243 af 5.9.1997, s. 48; Grækenland: 31. december 2000, Kommissionens beslutning 97/607/EF af 18. juni 1997, EFT L 245 af 9.9.1997, s. 6).

(2) Disse emner behandles i grønbogen om konvergensen mellem tele-, medie- og informationsteknologisektorerne, KOM(97) 623 endelig udg. af 3. december 1997 (konvergensgrønbogen).

(3) Jf. fodnote 2 (konvergensgrønbogen).

Jf. også meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »Europa i spidsen for det globale informationssamfund: Rullende handlingsplan« KOM(96) 607 endelig udg., punkt 114. Medie- og indholdsspørgsmål behandles også i grønbogen om audiovisuelle tjenester og oplysningstjenester: Kulturforhold og i andre af Kommissionens initiativer, som f.eks. grønbog om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, KOM(96) 483 endelig udg. af 16. oktober 1996, og MEDIA II-programmet, der tager sigte på blandt andet at fremme den europæiske audiovisuelle industris konkurrenceevne.

(4) Jf. fodnote 1.

(5) »Cable Review - Study on the competition implications in telecommunications and multimedia markets of (a) joint provision of cable and telecoms networks by a single dominant operator and (b) restrictions on the use of telecommunications networks for the provision of cable television services.« Arthur D. Little, International, 1997 og »Study on the Scope of the Legal Instruments under EC Competition Law available to the European Commission to implement the Results of the ongoing review of certain situations in the telecommunications and cable television sectors.« Coudert, 1997. De synspunkter, der fremsættes i rapporterne, er kontrahenternes og hverken repræsenterer eller forpligter Kommissionen på nogen måde.

(6) Integrated Services Digital Network.

(7) Direct-to-Home.

(8) Public Switched Telephone Network (offentligt koblet telefonnet).

(9) Wireless Local Loop.

(10) Rapporten vurderede også følgende muligheder:

- at opretholde dobbelt ejerskab/fremskynde udvikling af DTH til digitale multikanaltjenester

- at opretholde dobbelt ejerskab, men indføre ONP-vilkår på den dobbelte ejers kabelnet

- at opretholde dobbelt ejerskab, men åbne spektret for trådløse abonnentkredsløb (smalbånd)

- retlig adskillelse og særskilt ledelse

- delvis dobbelt ejerskab

- uafhængig kurator

- adskillelse af net og tjenester.

Jf. bilag 2.

(11) Det skal bemærkes, at problemer med audiovisuelle tjenester og deres indhold samt service-kanalernes stilling behandles i denne meddelelse. Mere generelle regler og audiovisuelle forhold behandler Kommissionen i sin grønbog om konvergens (jf. fodnote 2).

Denne meddelelse vedrører innovationsmæssige og markedsstruktur spørgsmål i forhold til udbud af infrastruktur.

(12) I øjeblikket står de offentlige teleselskaber stærkt i ti medlemsstater, og er i øjeblikket ikke repræsenteret i tre medlemsstater.

(13) Asymmetrical Digital Subscriber Line. For en detaljeret redegørelse se Arthur D. Littles undersøgelse (fodnote 5).

(14) Europa-Parlamentets beslutning af 15. juni 1995. EFT C 166 af 3.7.1995, s. 109, og Europa-Parlamentets beslutning af 19. maj 1995, EFT C 151 af 19.6.1995, s. 479.

(15) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om gennemførelsen af EU's lovpakke for telesektoren: første ajourføring, KOM(97) 504 endelig udg. af 8. oktober 1977.

(16) I Spanien skal det dominerende selskab, Telefónica, vente, inden det må begynde at operere som udbyder af kabel-tv-net i et nyt licensområde. Denne begrænsning gælder mellem 16 måneder og to år. I Det Forenede Kongerige kan det dominerende selskab, Mercury and Kingston Communications, drive kabel-tv-net, hvis de kan få en licens. Nettene skal imidlertid drives separat fra hovedaktiviteten, telekommunikation.

I en række andre medlemsstater er der ingen eksplicitte begrænsninger, men situationen er uafklaret. Der kan forventes problemer, når den nye teknologi tages i brug. Ifølge rapporterne mener Kommissionen, at situationen i ti medlemsstater falder ind under denne kategori.

(17) Det ses i Det Forenede Kongerige, hvor restriktionerne for BT og de andre offentlige teleselskaber er tidsbegrænsede.

(18) I kabel-tv-direktivets 18. betragtning hedder det: »når medlemsstaterne indrømmer et enkelt selskab ret til at etablere både kabel-tv og telenet, bringer de det pågældende selskab i et situation, hvor det ikke har noget incitament til at tiltrække brugere til det net, der er bedst egnet til levering af den pågældende tjeneste, så længe der er overskudskapacitet på det andet net; selskabet har i så fald tværtimod en interesse i at forlange for meget for brugen af kabelinfrastrukturen til levering af ikke monopoliserede tjenester for at øge trafikken på dets telenet . . . For at kunne kontrollere om der eventuelt finder misbrug sted, skal medlemsstaterne i det mindste kræve, at regnskaberne for de to aktiviteter føres separat, selv om en fuldstændig strukturel adskillelse vil være at foretrække« (understregning tilføjet).

(19) F.eks. har Nederlandene truffet en række forholdsregler for at sikre en begrænsning af det etablerede teleselskabs ejerskab af både telekommunikations- og kabel-tv-infrastruktur og for at indføre en form for strukturel adskillelse mellem disse to aktiviteter. Man har blandt andet opstillet særlige betingelser for at sikre, at det etablerede teleselskab ikke får indflydelse på kabel-tv-operatørernes forretningsmæssige adfærd, og man måtte opføre særlige kinesiske mure for at sikre, at der ikke direkte eller indirekte udveksles forretningsmæssigt følsomme oplysninger mellem teleselskabet og kabel-tv-operatøren. I Tyskland har Deutsche Telekom for nylig meddelt, at deres kabel-tv-net vil blive overført til et selskab, der er adskilt fra koncernens hovedaktivitet, telekommunikation.

(20) Foranstaltningerne i specifikke sager kunne omfatte opsplitning af det selskab, der driver kabel-tv-net, i flere regionale enheder, at give tredjemand adgang til at deltage i kabeloperatørselskabet eller at kræve, at enheden frasælges fuldstændig.

Et krav om at frasælge hele eller en del af teleselskabets interesse i de eller de selskaber, der driver kabel-tv-net, kunne gennemføres ved at udpege en kurator med et uigenkaldeligt mandat til at sælge selskabet og oprette en ledelsesstruktur for den periode, en afhændelse vil tage.

(21) Domstolens dom i Mediawet-sagen, Sml. 1991, s. I-4069, præmis 14 ff., særlig præmis 25.

(22) I form af yderligere initiativer i henhold til artikel 90.

(23) I form af yderligere initiativer i henhold til artikel 86, artikel 85 eller fusionsforordningen.

(24) Jf. især afsnit I i Coudert-undersøgelsen.

(25) Jf. punkt 6.

BILAG 1

>TABELPOSITION>

Tallene for 1997 baseret på overslag. Bemærk, at kabel-tv-udbredelsen varierer fra 0 til næsten 100 % i forskellige medlemsstaterne.

BILAG 2

Uddrag fra »Cable Review - Study on the Competition Implications in Telecommunications and Multi-Media Markets« (Executive Summary), Arthur D. Little - Vurdering af muligheder

I overensstemmelse med undersøgelsens præmisser blev nedenstående muligheder overvejet:

Muligheder for dobbelt ejerskab

Der er groft sagt fire kategorier af muligheder med hensyn til dobbelt ejerskab:

- at opretholde dobbelt ejerskab

- delvis dobbelt ejerskab

- frasalg af kabel-tv-segmentet

- overgang fra dobbelt ejerskab til frasalg.

I første kategori undersøgte man seks muligheder. De underlægger den dobbelte ejer forskellige grader af restriktioner. Virkningerne for udviklingen af infrastruktur og tjenester øges med gennemsigtigheden og adskillelsen i den dobbelte ejers koncern.

Den anden kategori, delvis ejerskab, omfatter tiltagende adskillelse af kabel-tv-selskabet fra den fælles ejer, efterhånden som andre aktionærer får større andele. Jo større andel, jo kraftigere virkning i form af fremskyndet udvikling af infrastruktur og tjenester i medlemsstaterne.

Den tredje kategori, frasalg af den dobbelte ejers kabel-tv-net, får stor betydning for udviklingen af infrastruktur og tjenester og fører til større kapacitetsstigning, bedre adgang for privatkunder og bedre tjenesteudbud, høj grad af innovation og mulighed for andre tjenesteydere for at tilbyde deres tjenester via forskellige infrastrukturer. Gennemførelse af denne mulighed vil give et godt grundlag for udvikling af telekommunikations- og multimediemarkederne i overensstemmelse med EU's mål.

I fjerde kategori overvejede man to muligheder, som mange af de adspurgte foreslog for perioden mellem dobbelt ejerskab og delvis og/eller fuldstændigt frasalg, nemligt at benytte en uafhængig kurator og strukturel adskillelse. Disse muligheder kan kombineres. I Nederlandene er KPN f.eks. ikke blot forpligtet til at adskille sine kabel-tv-aktiviteter retligt fra telekommunikationen, men skal også indføre separat ledelse og benytte en uafhængig kurator. De regulerende myndigheder tog disse skridt for at iværksætte en delvis afhændelse af KPN's kabel-tv-aktiviteter, idet målet er en aktiepost på under 25 %.

De øvrige muligheder, der er beskrevet ovenfor, kan også indgå i en samlet overgang fra dobbelt ejerskab.

Nedenstående tal opsummerer resultaterne af undersøgelsen af ti hovedmuligheder inden for de fire kategorier.

>TABELPOSITION>

Restriktioner for udbud af kabel-tv-kapacitet

Man kan overveje tre muligheder for udbud af kabel-tv-kapacitet:

- at opretholde status quo

- at ophæve restriktionerne for specifikke offentlige teleselskaber og/eller give dominerende offentlige teleselskaber ret til at udbyde kabel-tv-kapacitet via telekommunikationsinfrastrukturen

- af ophæve restriktionerne for licenser til kabel-tv-infrastruktur.

Som det fremgår af tabellen, vil det få begrænsede virkninger for markedet at ophæve restriktioner, der gælder specielt for offentlige teleselskaber, og give dem ret til at udbyde kabel-tv-kapacitet via eksisterende net, hvorimod ophævelse af de generelle restriktioner for licensudstedelse til kabel-tv-infrastruktur ville få en betydelig virkning på den langsigtede udvikling af bredbåndsmultimediemarkeder.

>TABELPOSITION>