FÆLLES AKTION af 14. oktober 1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende indførelse af en fælles referenceramme for medlemsstaternes initiativer med hensyn til forbindelsesofficerer (96/602/RIA)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel K.3, stk. 2, litra b),

som henviser til Den Italienske Republiks initiativ,

som henviser til de henstillinger, der blev vedtaget af Rådet (retlige og indre anliggender) på mødet i Luxembourg den 13. juni 1991,

som henviser til bestemmelserne vedrørende forbindelsesofficerer i den samlede plan for narkotikabekæmpelse, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Madrid den 15. og 16. december 1995;

som tager i betragtning, at forbindelsesofficererne, der udsendes af medlemsstaterne på baggrund af nationale strategiske behov, udøver en funktion af allerstørste betydning i samarbejdet vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af alle former for international kriminalitet som defineret i traktatens artikel K.1, nr. 9, herunder organiseret kriminalitet,

som tager hensyn til resultaterne af undersøgelserne i forbindelse med netværket af medlemsstaternes forbindelsesofficerer,

som vurderer erfaringerne med det nuværende samarbejde mellem medlemsstaterne med hensyn til forbindelsesofficererne positivt,

som tager i betragtning, at det er særlig nyttigt, at der vedtages samordnede initiativer på dette specielle område for at fremskynde og effektivisere politisamarbejdet med henblik på bekæmpelse af organiseret kriminalitet,

som tager hensyn til, at det er nødvendigt at udbygge medlemsstaternes samarbejde med de lande, der har indgået associeringsaftaler med Fællesskabet og dets medlemsstater, navnlig de lande, som deltager i den strukturerede dialog, samt med andre tredjelande,

som tager hensyn til de forpligtelser vedrørende forbindelsesofficerer, der blev indgået over for Andespagtlandene i forlængelse af den fælles erklæring af 25. september 1995,

som tager i betragtning, at de eksisterende former for samarbejde mellem visse medlemsstater og tredjelande ikke berøres af denne fælles aktion,

som tager i betragtning, at det er muligt at finansiere initiativer af fælles interesse, som er fastsat i traktaten, vedrørende forbindelsesofficerer over De Europæiske Fællesskabers budget, og

som konstaterer, at det er nødvendigt at fastlægge en nyttig og effektiv referenceramme for koordineringen af igangværende og fremtidige initiativer,

HAR VEDTAGET FØLGENDE FÆLLES AKTION:

Artikel 1

Samordning med hensyn til forbindelsesofficerer

Ved denne fælles aktion opretter de medlemsstater, der benytter sig af eller ønsker at benytte sig af forbindelsesofficerer, en referenceramme for udviklingen af samordnede initiativer med hensyn til forbindelsesofficerer for således at fremskynde og effektivisere samarbejdet mellem disse medlemsstater og tredjelande med henblik på forebyggelse og bekæmpelse af alle former for international kriminalitet som defineret i traktatens artikel K.1, nr. 9, herunder organiseret kriminalitet.

Artikel 2

Forbindelsesofficerernes funktioner

1. Forbindelsesofficererne optager direkte kontakt med politiet og med andre kompetente myndigheder i værtsstaten for at fremme og fremskynde indsamling og udveksling af oplysninger.

2. Forbindelsesofficererne bidrager desuden til indsamling og udveksling af oplysninger, navnlig strategiske oplysninger, som kan være nyttige med henblik på harmonisering af foranstaltningerne til bekæmpelse af de former for kriminalitet, der er omhandlet i artikel 1, herunder oplysninger, der fremmer kendskabet til de juridiske instrumenter og operative metoder, der kan anvendes i de pågældende lande.

3. Forbindelsesofficererne udøver deres funktioner inden for rammerne af deres beføjelser og under overholdelse af bestemmelserne, bl.a. om beskyttelse af persondata, i national lovgivning og i eventuelle aftaler med værtsstaterne.

Artikel 3

Udveksling af oplysninger

1. Medlemsstaterne orienterer i Rådet hinanden om initiativer vedrørende udsendelse af forbindelsesofficerer samt om disses beføjelser.

2. Med henblik herpå giver de hvert år Generalsekretariatet for Rådet oplysninger om de forskellige netværk af forbindelsesofficerer, også i planlægningsfasen, i henhold til aftalte kriterier.

Artikel 4

Udvikling af netværket af forbindelsesofficerer i tredjelande

1. I forbindelse med prioriteringen af udsendelse af forbindelsesofficerer til tredjelande tager medlemsstaterne hensyn til retningslinjerne i Berlin-erklæringen af 8. september 1994, dvs. til de samarbejdskrav, der er forbundet med den strukturerede dialog med de pågældende lande, herunder også samarbejdskrav, der er knyttet til visse strategiske områder, der grænser op til Den Europæiske Union og til andre områder af tiltagende strategisk interesse.

2. Særlig opmærksomhed rettes mod de områder, der er mest følsomme på grund af en større forekomst af de alvorligste former for international kriminalitet.

3. Medlemsstaterne kan ved fastlæggelsen af de beføjelser, der skal tillægges deres egne forbindelsesofficerer, tage hensyn til de funktioner, der i de samme geografiske områder allerede udøves af forbindelsesofficerer, der er udsendt af andre medlemsstater.

4. Hver medlemsstat kan på grundlag af særlige aftaler indfører bestemmelser om at sætte sine forbindelsesofficerer, der er udsendt til tredjelande, ind til fordel for andre medlemsstater, navnlig i geografiske områder, der ikke er tilstrækkelig dækket.

Artikel 5

Samarbejde via forbindelsesofficerer i tredjelande

1. Medlemsstaterne indfører bestemmelser om, at de forbindelsesofficerer, der er udsendt til tredjelande, regelmæssigt og når det er hensigtsmæssigt, udveksler de oplysninger, de har indhentet om relevante spørgsmål af generel karakter eller af fælles interesse, og påtager sig fælles initiativer, når de berørte medlemsstater anser det for nødvendigt.

2. Forbindelsesofficerer, der er udsendt til det samme tredjeland, yder hinanden bistand ved udførelsen af deres respektive opgaver, når der er indgået aftale herom mellem de medlemsstater, de tilhører.

3. De forbindelsesofficerer, der er udsendt til tredjelande, meddeler på grundlag af modtagne instrukser deres respektive nationale myndigheder oplysninger vedrørende kriminelle trusler mod andre medlemsstater, der ikke er repræsenteret ved egne forbindelsesofficerer det pågældende sted. De nationale myndigheder tager på grundlag af truslernes alvor stilling til, om de berørte medlemsstater skal underrettes.

4. Under overholdelse af national lovgivning og i tilfælde af anmodninger af exceptionel karakter, der ikke kan imødekommes gennem de eksisterende internationale informationskanaler, kan en medlemsstat, der ikke har forbindelsesofficerer i et tredjeland, rette henvendelse om oplysninger til en anden medlemsstat, der har udsendt en forbindelsesofficer til det pågældende tredjeland. Den medlemsstat, der modtager anmodningen, behandler den i fuld selvstændighed og fremsender den, hvis den kan efterkommes, til sin forbindelsesofficer på stedet.

Artikel 6

Forbindelsesofficerernes aktiviteter i medlemsstaterne efter Europol-konventionens ikrafttræden

1. Medlemsstaterne bestræber sig med henblik på at udnytte ressourcerne i forbindelse med deres forbindelsesofficerer inden for Den Europæiske Union bedst muligt på at revidere deres praksis vedrørende nævnte officerers udsendelse og funktioner, idet de om nødvendigt tager hensyn til de opgaver, der i henhold til Europol-konventionen udføres af Den Europæiske Politienhed.

Artikel 7

Fælles seminarer for forbindelsesofficerer

1. For at forbedre forbindelsesofficerernes samarbejde i bestemte områder kan medlemsstaterne, hvis der er særlige behov for viden om og indsats i de pågældende områder, fremme fælles seminarer vedrørende kriminalitetsudviklingen og de mest effektive bekæmpelsesmetoder.

2. Deltagelse i disse seminarer må ikke forhindre forbindelsesofficererne i at udføre deres opgaver.

Artikel 8

Samarbejde mellem forbindelsesofficerer fra en medlemsstats forskellige myndigheder

1. De medlemsstater, der benytter sig af forbindelsesofficerer fra forskellige myndigheder, sikrer, at der indføres hensigtsmæssige former for samarbejde mellem disse forbindelsesofficerer under hensyn til deres respektive myndigheders ansvarsområder.

2. Med henblik herpå fremmer medlemsstaterne:

- forbindelserne mellem de myndigheder, der udsender og administrerer disse forbindelsesofficerer

- en hensigtsmæssig koordinering af oplysningerne om udsendelse af disse forbindelsesofficerer

- kontakterne mellem forbindelsesofficerer i de lande, hvortil de er udsendt.

Artikel 9

Finansiering

1. Medlemsstaterne afholder udgifterne i forbindelse med deres forbindelsesofficerers uddannelse, udsendelse og aktiviteter.

2. De udgifter, der vedrører medlemsstaternes fælles initiativer jf. artikel 7, kan imidlertid helt eller delvis afholdes over De Europæiske Fællesskabers budget i henhold til traktatens artikel K.8.

Artikel 10

Afsluttende bestemmelser

1. Denne fælles aktion træder i kraft på datoen for vedtagelsen.

2. Denne fælles aktion offentliggøres i Tidende.

Udfærdiget i Luxembourg, den 14. oktober 1996.

På Rådets vegne

R. QUINN

Formand