ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.

En anden prioritet, der skal behandles allerede i 2010, vedrører forbedringer af produktmarkedets funktion og erhvervsmiljøet. Med henblik herpå bør Grækenland: a) opnå de mål, der er fastsat i dagsordenen for en bedre lovgivning, ved at forenkle procedurerne for at starte, registrere og drive en forretning, ensrette og forenkle græsk lovgivning, ved i hvert ministerium at indføre specialiserede kontorer for bedre lovgivning, ved at styrke brugen af konsekvensanalyser og generelt ved at fremskynde gennemførelsen af programmet for begrænsning af administrative byrder b) vedtage og gennemføre en klar og indsatsorienteret ramme for konkurrencepolitikken, herunder en gennemgang af regler for prioritering og en reform af håndhævelsesmetoder, og styrke den hellenske konkurrencestyrelses rolle og kapacitet c) hurtigt og ambitiøst gennemføre bestemmelserne i tjenesteydelsesdirektivet d) træffe effektive foranstaltninger for at forøge konkurrencen inden for liberale tjenesteydelser e) fortsat fremme og overvåge afreguleringen af transport- og energisektoren, bl.a. ved at afskaffe prisbegrænsninger og hindringer for adgang til vejgodstransportsektoren, ved fuldt ud at gennemføre den første jernbanepakke (5) med henblik på at fremme åbningen af markedet i jernbanesektoren og ved at fremskynde liberaliseringen af el-sektoren ved at adskille aktuelle etablerede operatører f) lette reguleringen af detailsektoren.
13.

En medlemsstat, der har kompetence over et MCV-system, som mistænkes for at forårsage skadelig interferens til gene for tjenester på en anden medlemsstats område, bør reagere og omgående udrede problemet.
(2)

På grund af denne udbredte anvendelse er PFOS, PFOA og deres salte og prækursorer blevet fundet i miljøet, fisk, fugle og pattedyr. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) anmodede derfor sit Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om at udarbejde en udtalelse om fødevarers betydning for og de forskellige fødevarers og fødevarekontaktmaterialers relative bidrag til menneskers eksponering for PFOS og salte heraf og at rådgive om yderligere tiltag med hensyn til risikovurderingen af perfluorerede organiske forbindelser.
(1)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (EFSA) vedtog den 20. september 2007 en videnskabelig udtalelse om ethylcarbamat og cyanbrinte i fødevarer og drikkevarer (1). I denne udtalelse opstillede panelet eksponeringsmargener (MOE) for ethylcarbamat for forskellige scenarioer af fødevare- og drikkevareforbrug. Ud fra disse MOE konkluderede panelet, at ethylcarbamat i alkoholholdige drikkevarer udgør et sundhedsproblem, navnlig for så vidt angår brændevin af stenfrugter, og anbefalede at iværksætte reducerende foranstaltninger for at nedbringe niveauerne af ethylcarbamat i disse drikkevarer. Da cyanbrinte er en vigtig prækursor for dannelsen af ethylcarbamat i brændevin af stenfrugter og presserester af stenfrugter, konkluderede panelet, at sådanne foranstaltninger burde sætte fokus på cyanbrinte og andre prækursorer for ethylcarbamat for at forebygge dannelsen af ethylcarbamat i disse varers holdbarhedstid.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 45/16

RÅDETS HENSTILLING

af 16. februar 2010

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2008

(2010/103/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til AVS-EF-partnerskabsaftalen, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale (3) om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for finansprotokollen til AVS-EF-partnerskabsaftalen (i det følgende benævnt »den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (niende EUF), særlig artikel 32, stk. 3,

som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2008 vedrørende transaktionerne under niende EUF samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 2008 med Kommissionens tilhørende svar (5), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af niende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under niende EUF i regnskabsåret 2008 har været tilfredsstillende —

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under niende EUF for regnskabsåret 2008.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2010 På Rådets vegne E. SALGADO Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

(3) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

(4) EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

(5) EUT C 269 af 10.11.2009, s. 257.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 45/15

RÅDETS HENSTILLING

af 16. februar 2010

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2008

(2010/102/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (i det følgende benævnt »den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,

som henviser til finansforordning af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2008 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 2008 med Kommissionens tilhørende svar (5), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2008 har været tilfredsstillende —

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2008.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2010. På Rådets vegne E. SALGADO Formand

(1) EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

(2) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

(3) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

(4) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

(5) EUT C 269 af 10.11.2009, s. 257.
(7)

På baggrund af vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er plausibelt, undtagen for 2012, hvor det forekommer for optimistisk sammenholdt med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret. Budgetstrategien som skitseret i det opdaterede konvergensprogram er fyldestgørende, idet den vil være en medvirkende årsag til, at Sverige kan nå sin mellemfristede målsætning om et budgetoverskud på 1 % af BNP over et konjunkturforløb. Dette ville give en vis margin, så risikoen for, at referenceværdien på 3 % af BNP overskrides i en eventuel fremtidig nedgang, reduceres. Ifølge programmet forventes det offentlige overskud at vokse fra 0,6 % af BNP i 2011 til 3,7 % af BNP i 2014, der er det sidste år, som programmet dækker. En sådan forbedring må forventes at komme fra en forventet stærk økonomisk vækst, eftersom programmet ikke indeholder nogen konsolideringsindsats i de pågældende år. Risiciene for budgetmålene forekommer i det store hele afbalancerede. Eftersom de anslåede indtægter i programmet er noget forsigtige for 2011, kan budgetresultaterne vise sig at blive lidt bedre i år, mens visse nedgangsrisici i forbindelse med budgetfremskrivningen fra 2012 og frem hænger sammen med gunstige makroøkonomiske antagelser. Den svenske finanslov for 2011 indeholder yderligere ekspansive finanspolitiske foranstaltninger (bl.a. femte trin af skattelettelserne for lønmodtagere, yderligere forhøjelse af indkomstskattegrænsen, lavere moms på restaurationsydelser og lavere skat på pensioner), som ifølge regeringen vil kunne blive gennemført fra 2012 og frem, hvis der er tilstrækkeligt skattemæssigt råderum til det, og derfor er der risiko for, at der opstår en procyklisk finanspolitisk situation. I betragtning af de demografiske prognoser er det derfor vigtigt, at finanspolitikken bevares på en kurs, der sikrer, at den mellemfristede målsætning fortsat opfyldes. Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være lave.
Baseret på vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet, er plausibelt, selv om inflationsprognosen måske er på den lave side for 2011. Konvergensprogrammets mellemfristede budgetstrategi er at bringe det samlede offentlige underskud ned under referenceværdien 3 % af BNP inden den frist, der er fastsat i Rådets henstilling af 7. juli 2009. Når man medregner de foranstaltninger, der er gennemført siden henstillingen om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud, og den ekstra konsolidering, som det opdaterede konvergensprogram indebærer, så er den planlagte finanspolitisk indsats for 2011-2012 på linje med den krævede justering. Med den nuværende udgangssituation indeholder konvergensprogrammet ikke nogen forventning om, at den mellemfristede målsætning kan opfyldes inden programperiodens udløb, men den planlagte finanspolitiske indsats efter underskudskorrektionen for at opfylde den mellemfristede målsætning kunne fremskyndes, herunder navnlig i 2013. Den finanspolitiske konsolideringskurs, som er fastlagt i konvergensprogrammet, er hovedsageligt udgiftsbaseret. Budgetmålene kan være behæftet med negative risici, da konvergensprogrammet ikke oplyser fuldt ud om foranstaltninger, der skal underbygge opfyldelsen af de fastlagte mål. Disse foranstaltninger forventes at blive beskrevet i de kommende budgetter. En mellemfristet nedbringelse af det primære underskud — som fastlagt i konvergensprogrammet — ville bidrage til at mindske risikoen for, at de offentlige finanser ikke er holdbare.
(10)

Trods en forholdsvis stærk jobskabelse i årene før krisen udviser det italienske arbejdsmarked en række strukturelle svagheder. Ansatte med permanente kontrakter har større beskyttelse end ansatte med atypiske kontrakter. Afskedigelse af førstnævnte er underlagt strenge regler og tunge procedurer. For de sidstnævntes vedkommende, bør der udvises særlig opmærksomhed over for dynamikken vedrørende selvstændig virksomhed, der kan dække over over-underordnelsesforhold i arbejdsrelationen. Til trods for nye foranstaltninger, der er truffet under krisen med henblik på at udvide indkomststøtten og arbejdsløshedsbeskyttelsen, er system for arbejdsløshedsunderstøttelse fortsat opsplittet. For unge under 25 år nåede arbejdsløsheden i 2010 op på 27,8 %, med en skæv geografisk fordeling, som betød, at ungdomsarbejdsløsheden var dobbelt så stor i syd som i nord. Muligheden for at oprette lære- og uddannelsespladser bør styrkes yderligere. Selv om det kunne være nyttig og nødvendig findes der i øjeblikket ikke et fælles, landsdækkende system for attestering af færdigheder og anerkendelse af faglige uddannelsesstandarder, men blot mange regionale regimer, hvilket ikke fremmer arbejdskraftens mobilitet og beskæftigelsesmulighederne i hele Italien. Arbejdsformidlingskontorernes effektivitet kan forbedres, især i egne med stor arbejdsløshed. Endelig er sort arbejde stadig et alvorligt fænomen i Italien.
(10)

Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være høje, da de langsigtede budgetmæssige virkninger af befolkningens aldring, herunder pensioner, er betydeligt højere i Malta end i EU som gennemsnit. Desuden er de ældre arbejdstageres erhvervsfrekvens meget lav, hvilket skyldes, at pensionsalderen fortsat er relativt lav, at der hyppigt gøres brug af førtidspensioneringsordninger, og at ældre kvinders erhvervsfrekvens er meget lav. Pensionsreformen fra 2006 begyndte at gøre noget ved holdbarheden ved at øge pensionsalderen, om end meget gradvist, og tog fat om de fremtidige pensioners tilstrækkelighed, især gennem mere generøse indekseringsordninger og indførelsen af en garanteret national minimumspension. I det nationale reformprogram gøres der rede for den igangværende høring om de forslag til en yderligere pensionsreform, der er fremsat af pensionsarbejdsgruppen, herunder oprettelsen af en klar forbindelse mellem pensionsalder og forventet levetid og indførelsen af en obligatorisk anden pensionssøjle og en frivillig tredje søjle. Imidlertid fremsættes der i det nationale reformprogram ikke nogen generel aktiv aldringsrelateret strategi til at ledsage de igangværende og planlagte lovgivningsændringer. Sort arbejde udgør en risiko for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Regeringen forelægger i det nationale reformprogram en række foranstaltninger for at rette op på dette problem, men der er ingen forslag, som tager sigte på at revidere skatte- og socialsikringssystemet, for at det skal kunne betale sig at arbejde. Arbejdet for at øge kvindernes erhvervsfrekvens er en anden vigtig udfordring for Malta, da kvindernes beskæftigelsesfrekvens her er den laveste i EU. Regeringen har i det nationale reformprogram forelagt et betydeligt antal initiativer, som fokuserer på kvindelige arbejdstagere. Gennemførelsen og virkningerne heraf skal efter planen evalueres i 2012.
(10)

Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for stabilitetsprogrammets budgetfremskrivninger, er plausibelt. Stabilitetsprogrammets mellemfristede budgetstrategi er at bringe det samlede offentlige underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP inden den frist, der sættes i Rådets henstilling af 3. december 2010. Stabilitetsprogrammet sigter mod underskud på 10 % af BNP i 2011, 8,6 % i 2012, 7,2 % i 2013, 4,7 % i 2014 og 2,8 % ved stabilitetsprogramperiodens slutning i 2015. En sådan udvikling understøttes af konsolideringsforanstaltninger på 3,8 % af BNP gennemført i budgettet for 2011, og bredtfavnende konsolideringsforanstaltninger på 5,9 % af BNP i 2012-14 samt en yderligere uspecificeret konsolideringsindsats på mere end 1 % af BNP i 2015. Stabilitetsprogrammet understreger på ny, at den mellemfristede målsætning er en budgetstilling på – 0,5 % af BNP, men den nås ikke inden for stabilitetsprogramperioden. Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være høje. Det er en nødvendig forudsætning for mere holdbare offentlige finanser, at der opnås tilstrækkeligt store primære overskud på mellemlang sigt, og at det irske socialsikringssystem reformeres yderligere.
(8)

Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er plausibelt. Stabilitetsprogrammets mellemsigtede budgetstrategi er at nå det mellemfristede mål, nemlig strukturel balance, i 2013, og at fastholde det i resten af stabilitetsprogramperioden, idet der sigtes mod et strukturelt overskud i 2013 og fremover. Den samlede offentlige budgetstilling vil ifølge fremskrivningerne vise et overskud i 2013, mens det samlede underskud på kort sigt forventes at vokse på grund af engangsinvesteringer i CO2-kreditter. Den budgetmæssige justering af stabilitetsprogrammet er baseret på en opbremsning af væksten i de offentlige forbrugsudgifter. Stabilitetsprogrammet indeholder oplysninger om planlagte foranstaltninger for at nå budgetmålet, og de hidtidige erfaringer med at nå finanspolitiske mål mindsker risikoen for, at målene ikke nås i de kommende år. De planlagte reformer går ud på at opnå effektivitetsforbedringer på en række områder som uddannelse og aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger. Risiciene i forbindelse med budgetmålene synes således i det store hele at være i balance. Ikke desto mindre er det vigtigt, at de kommende budgetter indeholder centrale oplysninger om de foranstaltninger, der skal til for yderligere at øge effektiviteten i de offentlige udgifter og dermed støtte gennemførelsen af stabilitetsprogrammet.
(8)

Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger er gunstigt, særligt fordi de forventede vækstniveauer fortsat ligger en del over den potentielle vækst i senere år. Efter et bedre-end-forventet underskud på 7 % af BNP i 2010 skal det ifølge planen i stabilitetsprogrammet være bragt ned på 3 % af BNP i 2013, hvilket er den frist, som Rådet har sat for korrektion af situationen med uforholdsmæssigt stort underskud, og konsolideringen skal fortsætte derefter. Med udgangspunkt i en gæld på 82 % af BNP i 2010 er gældskvoten sat til at stige indtil 2012 (86 %), hvorefter det skal falde en smule. Tilpasningskurserne for underskud og gæld er genstand for risici, og herunder hører mulighed for et makroøkonomiske scenario, som kan vise sig at blive mindre gunstigt, det faktum, at foranstaltningerne ikke er tilstrækkeligt specificerede til at nå målene for 2012 og fremefter og det faktum, at målsætningerne ofte ikke er blevet opfyldt førhen, uanset det bedre-end-forventet resultat i 2010. Det kan derfor ikke sikres, at det uforholdsmæssigt store underskud vil være korrigeret i 2013, med mindre der træffes yderligere foranstaltninger, som der er behov for. Den mellemfristede målsætning om et strukturelt set balanceret budget vil ikke blive nået inden for stabilitetsprogramperioden. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2010-2013, som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene i overensstemmelse med den i fællesskab aftalte metode, ligger lidt under, hvad der blev medtaget i Rådets henstilling af 2. december 2009 (»over 1 % af BNP«).
(12)

Der har været en faldende tendens i produktivitetsvæksten siden 1995, og en af de potentielle årsager er en svag uddannelsesindsats. Selv om Danmark fortsat bruger meget på sit uddannelsessystem, så er resultaterne kun gennemsnitlige på mange nøgleområder, og ungdomsuddannelsesniveauet i Danmark er det fjerdelaveste i EU. I 2009 var det kun 70,1 % af de 20-24-årige, der havde afsluttet en ungdomsuddannelse (over for et gennemsnit for EU på 78,6 %) (3), og PISA-resultaterne er gennemsnitlige. Frafaldet på ungdoms- og erhvervsuddannelserne er relativt stort, og næsten 50 % af eleverne på de erhvervsfaglige uddannelser dropper ud. Derudover har omkring 20 % af de unge ikke færdiggjort deres uddannelse ud over grundskoleniveau 10 år efter at have forladt skolen. En forbedring af kvaliteten af uddannelsessystemet vil også kunne være med til at forhindre kommende ubalancer på arbejdsmarkedet med hensyn til færdigheder, idet det for øjeblikket ser ud til, at der vil blive et overskud af ufaglærte arbejdstagere og samtidig en mangel på faglærte arbejdstagere. Produktivitetsvæksten har været særlig svag inden for byggesektoren og servicesektoren. Det er især tilfældet inden for borgernær service, detailhandel, engroshandel og personlige tjenesteydelser, hvor konkurrencen inden for visse sektorer kan være lav, for eksempel fordi der er høje adgangsbarrierer for at komme ind på markedet, hvilket kan føre til en ikke-optimal ressourceallokering. Der er skrappe planlægningslove, og det begrænser mulighederne for produktivitet, som kan fremme stordriftsfordele i detailhandelen. Åbne offentlige indkøbsprocedurer dækker kun omkring 25 % af de offentlige indkøb, og derfor har regeringen iværksat en strategi, der skal øge konkurrencen inden for offentlige serviceydelser ved gradvis at øge offentlige indkøb i kommuner og regioner, og fastsat et nyt mål for kommunerne om, at 31,5 % af alle indkøb skal være offentlige i 2015.
(8)

I de sidste ti år er Grækenlands vækst blevet drevet af uholdbare kræfter: Den kraftige forbrugsvækst og kraftige vækst i boliginvesteringerne blev ledsaget af store reallønsstigninger og en hurtig kreditvækst, og de lave realrentesatser, der er forbundet med euroens indførelse og liberaliseringen af finansmarkedet drev boomet. Den globale krise i 2008-2009 afslørede landets sårbarheder, herunder uholdbare finanspolitikker, der til en vis grad blev skjult af utroværdige statistikker og midlertidigt høje indtægter, stive arbejds- og produktmarkeder samt vigende konkurrenceevne og stigende udlandsgæld. Selv om det ikke skete til at begynde med, blev banksektoren påvirket af den økonomiske krise og tillidskrisen. Omfanget af forværringen af de offentlige finanser blev afsløret på et sent tidspunkt på grund af alvorlige huller i Grækenlands regnskabs- og statistiksystemer. Dette forsinkede gennemførelsen af korrigerende foranstaltninger. I takt med den fremspirende tvivl om holdbarheden i Grækenlands offentlige finanser og stigningen i den globale risikoaversion blev markedets stemning over for Grækenland skarpt forværret i begyndelsen af 2010. I april 2010 anmodede Grækenland om international finansiel bistand, da landet stod over for et betydeligt finansieringsbehov og ikke havde adgang til internationale kapitalmarkeder.
(10)

Eftersom fremskrivningerne viser, at aldringens virkninger for budgettet kommer til at ligge et godt stykke over EU-gennemsnittet, er en reform af pensionssystemet vigtigt. Regeringen har fremlagt to forslagspakker. Den første pakke, der drejer sig om den offentlige Pay-As-You-Go-ordning, der har haft underskud siden 2009, ventes godkendt af parlamentet i september 2011. En af foranstaltningerne i den er en forhøjelse af den lovmæssige pensionsalder, som i 2041 vil være 66 år og 8 måneder for både mænd og kvinder, der er født i 1975. For hver efterfølgende aldersgruppe, vil pensionsalderen stige med 2 yderligere måneder uden en forudbestemt grænse. Disse parametriske reformer bør hjælpe til at løse problemet med den finanspolitiske holdbarhed, men viser sig måske at være utilstrækkelige til at løse de problemer, som det demografisk pres medfører. Den anden pakke af foranstaltninger, som endnu ikke er godkendt af regeringen, skulle bestå i, at der i 2013 oprettes en supplerende frivillig privat ordning med det formål at skabe større spredning i pensionsindkomsterne og understøtte deres fremtidige tilstrækkelighed ved at fremme den private opsparing. Som ordningen er foreslået udformet, er der imidlertid kun ringe incitament til at blive tilsluttet til den, og det kan tværtimod øge det langsigtede pres, der er beskrevet ovenfor. Det er også nødvendigt at gøre systemet effektivt ved, at sådanne pensionsfondes driftsomkostninger bliver analyseret nøje og holdt så lave som muligt.