KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 13. december 1994

om Tysklands finansielle stoette til kulindustrien i 1994

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(Tekst af betydning for EOES)

(94/1070/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab,

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om faellesskabsordningen for statsstoette til kulindustrien (1), saerlig artikel 8 og 9, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Ved skrivelse af 28. december 1993 har Tyskland i henhold til artikel 9, stk. 1, i beslutning nr. 3632/93/EKSF underrettet Kommissionen om den finansielle stoette, landet agter at yde kulindustrien i 1994.

Ved skrivelse af 29. april 1994 har Tyskland i henhold til artikel 8 i beslutning nr. 3632/93/EKSF forelagt en moderniserings-, rationaliserings- og strukturomlaegningsplan for kulindustrien.

Ved skrivelse af henholdsvis 6. september og 23. november 1994 har medlemsstaten givet yderligere oplysninger.

I medfoer af beslutning nr. 3632/93/EKSF:

- udtaler Kommissionen sig om, hvorvidt der er overenstemmelse mellem moderniserings-, rationaliserings- og strukturomlaegningsplanen for kulindustrien og beslutningens generelle og specifikke maal

- og fastlaegger foelgende foranstaltninger for aaret 1994:

- en stoette paa 2 853 mio. DM til levering af kul og koks til Faellesskabets jern- og staalindustri

- en stoette paa 110 mio. DM som led i en ordning til bevarelse af arbejdsstyrken i underjordiske miner (»Bergmannspraemie«)

- en stoette paa henholdsvis 127,8 mio. DM og 57,9 mio. DM til udligning mellem kuldistrikterne og som kompensation for kul med lav braendvaerdi

- en stoette paa 5 800 mio. DM inden for rammerne af tredje »Verstromungsgesetz« (lov om elektrisk stroemproduktion paa basis af kul) af 13. december 1974 (2) i form af indtaegter fra udligningsfonden for 1994; dette svarer til en afgiftssats paa 8,5 % som led i den saakaldte »Kohlepfennig«

- oprettelse af en kreditlinje paa 6 000 mio. DM i henhold til artikel 3 i »lov af 19. juli 1994 (3) om elvaerkernes kulforsyning og om aendring af atomkraftloven og elforsyningsloven« med henblik paa at afvikle gaelden i udligningsfonden under tredje »Verstromungsgesetz«, som pr. 31. december 1993 beloeb sig til 5 350 mio. DM, samt sikre denne fonds solvens fremover.

De finansielle foranstaltninger, som Tyskland paataenker at traeffe til fordel for kulindustrien, opfylder bestemmelserne i artikel 1 i beslutning nr. 3632/93/EKSF og skal i henhold til artikel 9 godkendes af Kommissionen. Denne traeffer beslutning under hensyn til bl.a. de generelle maal og kriterier i artikel 2 og de specifikke kriterier i artikel 3 og 4 i naevnte beslutning. I henhold til beslutningens artikel 9, stk. 6, vurderer Kommissionen, om foranstaltningerne er i overensstemmelse med de forelagte planer.

II

Den af forbundsregeringen forelagte moderniserings-, rationaliserings- og strukturomlaegningsplan for kulindustrien skal sammenholdes med de generelle maal og kriterier i artikel 2, stk. 1, og de specifikke maal og kriterier i artikel 3 og 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF.

Produktionsmaalene i denne plan beror paa de retningslinjer for den tyske kulindustri, der blev fastlagt under »Kohlerunde«-forhandlingerne den 11. november 1991 mellem kulvirksomhederne, forbundsregeringen, regeringerne for Nordrhein-Westfalen og Saarland samt fagforeningerne inden for minedrift og elproduktion.

For kul, som er bestemt til varmekraftvaerker, er det i lov af 19. juli 1994 om elvaerkers kulforsyning og om aendring af kernekraftloven og elforsyningsloven fastlagt, hvilket omfang den i planen omhandlede stoette skal have i tidsrummet 1. januar 1995 til 31. december 2000. Hvad angaar omfanget af stoetten til produktion af kul til brug i Faellesskabets jern- og staalindustri, er der indtil nu ikke blevet fastlagt naermere bestemmelser.

De strukturomlaegningsplaner, der er udarbejdet af Ruhrkohle AG, Saarbergwerk AG, Preussag Anthrazit GmbH, Gewerkschaft Auguste Victoria GmbH og Sophia Jacoba GmbH, omfatter foranstaltninger, der tager sigte paa at reducere produktionen i den tyske kulindustri med 14 mio. tons mellem 1. januar 1994 og 31. december 1999. I 1993 blev der til sammenligning produceret i alt 64 mio. tons.

I aar 2000 skal der produceres hoejst 35 mio. tons kul til brug i varmekraftvaerker og 15 mio. tons til jern- og staalindustrien.

For at naa dette maal har den tyske kulindustri besluttet at traeffe en raekke rationaliserings- og strukturomlaegningsforanstaltninger, hvis sigte er at koncentrere produktionen paa kulminer, som med hensyn til produktionsomkostninger frembyder alt for ugunstige perspektiver, hvilket samtidig indebaerer gradvis lukning af de mest underskudsgivende produktionsanlaeg. Saaledes skal driften af Sophia Jacoba GmbH definitivt ophoere i loebet af 1997.

Da kulfelternes geologiske beskaffenhed kraever brydning i stadig stoerre dybde, er det lidet sandsynligt, at indfoerelse af ny teknik vil kunne foere til en maerkbar forbedring af den tyske kulindustris konkurrenceevne. Selv med en kraftig nedgang i kulproduktionen i perioden 1992-2002 vil de gennemsnitlige produktionsomkostninger i 1992-priser kun blive reduceret med ca. 26 DM, nemlig fra 286 DM i 1992 til 260 DM i aar 2002. Der kan foelgelig kun opnaas en maerkbar reduktion af stoetten ved en gradvis og kontinuerlig aktivitetsindskraenkning i de paagaeldende virksomheder.

Paa denne baggrund har forbundsregeringen besluttet at fastsaette en oevre graense - i loebende priser og uafhaengigt af den producerede maengde - for stoetten til kul bestemt til varmekraftvaerker. Denne graense er paa 7 500 mio. DM for 1996 og paa 7 000 mio. DM om aaret i tidsrummet 1997-2000.

Ogsaa hvad angaar den fremtidige stoette til kul bestemt til jern- og staalindustrien, kan der i loebet af de kommende maaneder forventes en beslutning fra forbundsregeringens side, der gaar ud paa at aftrappe stoetten. Denne beslutning skal Kommissionen tage stilling til.

Med fastsaettelsen af en oevre graense for stoetten i loebende priser og dennes senere aftrapning i takt med en gradvis nedskaering af produktionskapaciteten gaar tendensen i retning af opfyldelsen af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, foerste og andet led, i beslutning nr. 3632/93/EKSF, dvs. at stoetten paa baggrund af kulpriserne paa verdensmarkedet bidrager til yderligere fremskridt i retning af oekonomisk levedygtighed, saa stoetten gradvis kan reduceres, samt til at loese de sociale og regionale problemer i forbindelse med total eller delvis aktivitetsindskraenkning.

Som foelge af virksomhedernes begraensede muligheder for at opnaa en bedre oekonomisk levedygtighed med de nuvaerende kulpriser paa verdensmarkedet har Kommissionen ved sin vurdering ogsaa taget hensyn til noedvendigheden af i videst muligt omfang at afboede de sociale og regionale foelger af strukturomlaegningen og sikre kulvirksomhederne bedre udsigter paa mellemlang sigt, saa det bliver muligt at gennemfoere strukturaendringerne med et godt resultat.

Paa denne baggrund svarer den plan, Tyskland har forelagt, til maalene og kriterierne i beslutningens artikel 2, 3 og 4 under forudsaetning af, at planen opfylder alle deri fastsatte betingelser, navnlig for saa vidt angaar ikke-forskelsbehandling af kulproducenter, samt koebere og forbrugere af kul i Faellesskabet.

III

Den stoette paa 2 853 mio. DM, som Tyksland agter at yde kulindustrien i henhold til kokskulordningen, skal daekke forskellen mellem produktionsomkostningerne og en salgspris, som parterne frit har aftalt under hensyn til betingelserne paa verdensmarkedet for kul af samme kvalitet. Denne stoette indgaar i aftalerne mellem de virksomheder, der kan faa driftsstoette i henhold til beslutningens artikel 3, og Faellesskabets jern- og staalindustri.

Stoetten skal sikre, at kulvirksomhederne kan afsaette deres produktion - som for 1994 er begraenset til 18 mio. tons - til jern- og staalindustrien. Hvis den ikke forelaa, ville alle de paagaeldende kulvirksomheder paa kort sigt vaere doemt til at lukke, hvilket yderligere ville skaerpe de sociale og regionale problemer, som tilbagegangen inden for denne sektor medfoerer.

Siden 1. januar 1992 har den tyske regerings stoette til afsaetning af kul og koks til jern- og staalindustrien hvilet paa en ordning, som tager sigte paa at udoeve et stadig stoerre pres paa produktionsomkostningerne i treaarsperioden 1. januar 1992 til 31. december 1994. Som en viderefoerelse af sin politik for perioden 1989-1991 har forbundsregeringen ogsaa for perioden 1992-1994 saenket loftet for stoetten og tillige indfoert et finansielt bidrag fra kulvirksomhedernes side (»Selbstbehalt«) paa 16 DM pr. ton.

For dette tidsrum regnes der med en samlet stoette paa 9 106 mio. DM omfattende en kulmaengde paa i alt 57,2 mio. tons. Den samlede stoette, der er til raadighed for denne periode, svarer til kun 83 % af den stoette, der blev ydet i den foregaaende treaarsperiode under den gamle ordning. De omfattede maengder kul svarer til 81 % af de maengder, der var omfattet af stoetten i perioden 1989-1991.

Den stoette, Tyskland agter at yde for 1994, ligger 12 % lavere end aaret foer.

Enhver paataenkt senere justering af det beloeb, der er omfattet af denne beslutning, skal anmeldes i henhold til artikel 3, stk. 1, andet led, i beslutning nr. 3632/93/EKSF, for at Kommissionen kan tage stilling hertil i medfoer af beslutningens artikel 9.

Medtagelsen af denne foranstaltning i den moderniserings-, strukturomlaegnings- og rationaliseringsplan, forbundsregeringen har forelagt, nedskaeringen af kulmaengderne og fastsaettelsen af et loft for stoetten i tidsrummet 1992-1994 opfylder maalsaetningen i beslutningens artikel 2, stk. 1, foerste led, om paa baggrund af kulpriserne paa verdensmarkedet at goere ydeligere fremskridt hen imod oekonomisk levedygtighed og herigennem sikre en gradvis nedsaettelse af stoetten.

Ved sin vurdering af stoetten har Kommissionen ogsaa i henhold til artikel 2, stk. 1, andet led, taget hensyn til noedvendigheden af i videst muligt omfang at afboede de sociale og regionale foelgevirkninger af strukturomlaegningen.

Ifoelge den plan, Tyskland har forelagt, markerer den tilsigtede omkostningsstabilisering i 1994 indledningen til den retningsgivende reduktion af produktionsomkostningerne i 1992-priser som omhandlet i artikel 3, stk. 2, andet afsnit.

De retningslinjer, hvorefter stoetten ydes, bidrager i overensstemmelse med beslutningens artikel 3 til at forbedre de paagaeldende virksomheders oekonomiske levedygtighed gennem en reduktion af produktionsomkostningerne.

Tyskland drager omsorg for, at stoetten ikke foerer til forskelsbehandling af producenter, koebere eller forbrugere som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra b).

I betragtning af ovenstaaende redegoerelse og paa grundlag af de oplysninger, Tyskland har indgivet, er den planlagte stoette for 1994 forenelig med maalene i beslutning nr. 3632/93/EKSF og med det faelles markeds funktion.

IV

En stoette paa 110 mio. DM er bestemt til finansiering af »Bergmannspraemien«, som skal goere det muligt for kulvirksomhederne at bevare deres arbejdsstyrke i de underjordiske miner. Denne stoette andrager 10 DM pr. skifte i de underjordiske miner. Den daekker dermed indirekte en del af forskellen mellem produktionsomkostningerne og de forventede indtaegter. Ifoelge de oplysninger, Tyskland har givet, drejer det sig om en praemie til minearbejderne, og stoetten bidrager dermed til at saenke produktionsomkostningerne. Der er derfor tale om en stoette, som skal vurderes ud fra beslutningens artikel 3.

Stoetten bidrager til saa vidt muligt at oege produktiviteten og letter derigennem strukturomlaegningen og rationaliseringen af kulindustrien. Den bidrager saaledes ogsaa til at opfylde maalsaetningen i artikel 2, stk. 1, foerste led, om paa baggrund af kulpriserne paa verdensmarkedet at goere yderligere fremskridt hen imod oekonomisk levedygtighed og dermed sikre, at stoetten nedsaettes gradvis.

Ved sin vurdering af stoetten har Kommissionen ogsaa i henhold til artikel 2, stk. 1, andet led, taget hensyn til noedvendigheden af i videst muligt omfang at afboede de sociale og regionale foelger af strukturomlaegningen.

Ifoelge den plan, Tyskland har forelagt, markerer den tilsigtede omkostningsstabilisering i 1994 indledningen til den retningsgivende reduktion af produktionsomkostningerne i 1992-priser som omhandlet i artikel 3, stk. 2, andet afsnit.

Stoetten bidrager i overensstemmelse med beslutningens artikel 3 til at forbedre de paagaeldende virksomheders oekonomiske levedygtighed, idet produktionsomkostningerne saenkes ved hjaelp af oeget produktivitet.

I betragtning af ovenstaaende redegoerelse og paa grundlag af de oplysninger, forbundsregeringen har indgivet, er den planlagte stoette for 1994 forenelig med maalene i beslutning nr. 3632/93/EKSF og med det faelles markeds funktion.

V

Stoetten paa 127,8 mio. DM til udligning mellem minedistrikterne og stoetten paa 57,9 mio. DM som kompensation for kul med lav braendvaerdi skal delvis daekke de lavere indtaegter i forhold til produktionsomkostningerne hos visse kulproducenter, der haenger sammen med salg til elproducenter som foelge af indgaaede forpligtelser om aftagning af kul inden for rammerne af »Jahrhundertvertrag«. Efter hvad der er oplyst fra tysk side, omfatter udligningen mellem minedistrikter 7,5 mio. tons og kompensation for kul med lav braendvaerdi 2,3 mio. tons. Denne stoette indgik i tredje »Verstromungsgesetz« indtil den 31. december 1989, men blev pr. 1. januar 1990 overfoert til det tyske statsbudget. Ved samme lejlighed indfoerte Tyskland ogsaa det princip, at disse bidrag aarligt skulle nedskaeres med 10 %. Stoetten daekker saaledes indirekte en del af forskellen mellem produktionsomkostningerne og de forventede indtaegter.

Medtagelsen af denne stoette i moderniserings-, strukturomlaegnings- og rationaliseringsplanen samt princippet om den gradvise aftrapning heraf bidrager til en strammere finansiel disciplin i de paagaeldende virksomheder. Stoetten opfylder dermed maalsaetningen i artikel 2, stk. 1, foerste led, om paa baggrund af kulpriserne paa verdensmarkedet at goere yderligere fremskridt hen imod oekonomisk levedygtighed og herigennem sikre en gradvis nedsaettelse af stoetten.

Ved sin vurdering af stoetten har Kommissionen ogsaa i henhold til artikel 2, stk. 1, andet led, taget hensyn til noedvendigheden af i videst muligt omfang af afboede de sociale og regionale foelger af strukturomlaegningen; Kommissionen har endvidere taget hensyn til stoettens oegede gennemsigtighed som foelge af dens overfoersel til statsbudgettet pr. 1. januar 1990.

Ifoelge den plan, Tyskland har forelagt, markerer den tilsigtede omkostningsstabilisering i 1994 indledningen til den retningsgivende reduktion af produktionsomkostningerne i 1992-priser som omhandlet i artikel 3, stk. 2, andet led.

Stoetten bidrager til at forbedre de paagaeldende virksomheders oekonomiske levedygtighed gennem saenkning af produktionsomkostningerne.

I betragtning af ovenstaaende redegoerelse og paa grundlag af de oplysninger, Tyskland har indgivet, er den planlagte stoette for 1994 forenelig med maalene i beslutning nr. 3632/93/EKSF og med det faelles markeds funktion.

VI

Den stoette paa 5 800 mio. DM, som forbundsregeringen agter at yde kulindustrien, indgaar i tredje »Verstromungsgesetz« og omfatter kulmaengder, der er aftalt mellem kul- og elproducenterne inden for rammerne af »Jahrhundertvertrag«. Ifoelge naevnte lov oprettes der en udligningsfond, som finansieres via en saerlig afgift, den saakaldte »Kohlepfennig«. Formaalet med fonden er delvis udligning af prisforskelle for 11,5 mio. tons SKE mellem Faellesskabets kul og importerede kul og for 23 mio. tons SKE mellem Faellesskabets kul og braendselsolie. Udligningsfonden daekker dermed 34,5 mio. tons SKE om aaret og kommer de elproducenter til gode, der aftager tysk kul til en pris, der tilnaermelsesvis svarer til produktionsomkostningerne.

Denne foranstaltning udgoer en stoette efter artikel 1, stk. 3, i beslutning nr. 3632/93/EKSF, hvorefter begrebet »stoette« ogsaa omfatter anvendelsen af de afgifter, som de offentlige myndigheder har gjort obligatoriske, og som direkte eller indirekte kommer kulindustrien til gode, uden at der skelnes mellem, om stoetten ydes af staten eller af offentlige eller private organer, som er udpeget til at forvalte den. Kommissionen skal derfor i medfoer af beslutningens artikel 9 traeffe beslutning om foranstaltningen.

Den stoette, der er ydet i henhold til tredje »Verstromungsgesetz«, har hvert aar vaeret genstand for en beslutning inden for rammerne af Kommissionens beslutning nr. 2064/86/EKSF (1). I henhold til artikel 9, stk. 7, i beslutning nr. 3632/93/EKSF skal den gaeldende ordning bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i naevnte beslutning inden den 31. december 1996. Indtil denne overensstemmelse foreligger, maa det kontrolleres, at stoetten ikke afviger fra maalene i beslutningens artikel 2, stk. 1.

Den i forhold til 1993 beskedne forhoejelse af stoetten med 1,7 % i 1994 haenger sammen med, at selv om der er sket en stabilisering af produktionsomkostningerne, har der kunnet noteres en nedadgaaende tendens for energiprisen i DM paa verdensmarkedet. Tyskland har derfor besluttet pr. 1. januar 1996 at indfoere et loft for stoetten i loebende priser, og at der yderligere skal ske en aftrapning heraf fra 1. januar 1997.

Paa baggrund af den planlagte forhoejelse af stoetten i 1994 med 1,7 % i forhold til 1993 er Kommissionen af den opfattelse, at Tysklands beslutning om i 1996 at indfoere et loft for stoetten og en efterfoelgende aftrapning heraf udgoer en positiv udvikling i relation til maalet i artikel 2, stk. 1, foerste led.

Ved sin vurdering af stoetten har Kommissionen ogsaa i henhold til artikel 2, stk. 1, andet led, taget hensyn til noedvendigheden af i videst muligt omfang at afboede de sociale og regionale foelger af strukturomlaegningen.

I betragtning af ovenstaaende redegoerelse og paa grundlag af de oplysninger, Tyskland har indgivet, er den planlagte stoette for 1994 forenelig med maalene i artikel 2, stk. 1, i beslutning nr. 3632/93/EKSF.

VII

Med lov af 19. juli 1994 om elvaerkernes kulforsyning og om aendring af kernekraftloven og elforsyningsloven aendres tredje »Verstromungsgesetz« af 19. april 1990. Udligningsfondens solvens kan herefter sikres gennem oprettelsen af en kreditlinje paa 6 000 mio. DM.

Denne kreditlinje skal daekke fondens underskud, som pr. 31. december 1993 var paa 5 350 mio. DM. Grunden til dette underskud er, at fondens indtaegter, der hidroerer fra »Kohlepfennig« igennem flere kulproduktionskabsaar ikke har vaeret tilstraekkelige til at daekke de finansielle forpligtelser, der i henhold til tredje »Verstromungsgesetz« gaelder over for de elproducenter, der aftager faellesskabskul. Da verdensmarkedsenergipriserne i DM er faldet, har disse forpligtelser vaeret mere omfattende end ventet. Saldoen paa 650 mio. DM skal om noedvendigt sikre fondens solvens i kulproduktionsaarene 1994 og 1995.

Denne foranstaltning skal betragtes som en indirekte intervention efter artikel 1, stk. 2, som er forbundet med markedsfoeringen, og som giver kulindustrivirksomhederne en oekonomisk fordel ved at lette de byrder, de normalt selv skulle have baaret.

Kommissionen konstaterer, at den del af kreditlinjen, der skal daekke fondens underskud pr. 31. december 1993, supplerer den stoette, der er ydet i overensstemmelse med beslutning nr. 2064/86/EKSF. Den gaar i retning af de foranstaltninger, der skal traeffes i henhold til beslutningens artikel 9, stk. 7, for at bringe ordningen i overensstemmelse med beslutning nr. 3632/93/EKSF. Kommissionen fastslaar, at foranstaltningen er et led i en ordning, der udtrykkeligt sigter mod en gradvis nedsaettelse af stoetten i henhold til artikel 2, stk. 1, foerste led.

I betragtning af ovenstaaende redegoerelse og paa grundlag af de oplysninger, Tyskland har indgivet, er den planlagte stoette for 1994 forenelig med maalene i artikel 2, stk. 1, i beslutning nr. 3632/93/EKSF.

Kommissionen tager til efterretning, at saldoen paa 650 mio. DM i givet fald skal benyttes til at daekke underskud i kulproduktionsaarene 1994 og 1995, men den kan foerst tage stilling til eventuelle udbetalinger, naar den har faaet forelagt en udfoerlig begrundelse herfor.

VIII

Denne beslutning foregriber ikke spoergsmaalet om, hvorvidt den nye tyske stoetteordning for kul bestemt til jern- og staalindustrien er forenelig med traktaterne og beslutning nr. 3632/93/EKSF, og det samme gaelder de justeringer, der i henhold til artikel 9, stk. 7, skal foretages af de stoetteordninger, der er knyttet til aftaler mellem stenkulsproducenter og elvaerker.

Tyskland sikrer sig, at den stoette, der ydes i medfoer af denne beslutning, for hver virksomhed eller produktionsenhed ikke overstiger forskellen mellem produktionsomkostningerne og de forventede indtaegter.

I henhold til artikel 3, stk. 1, andet led, og artikel 9, stk. 2 og 3, i beslutning nr. 3632/93/EKSF kontrollerer Kommissionen, at den stoette, der er godkendt til den loebende produktion, opfylder kriterierne i beslutningens artikel 3 og 4. Kommissionen skal derfor underrettes om udbetalingernes stoerrelse og fordeling -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Der tillades Tyskland for 1994 at traeffe foelgende foranstaltninger til fordel for kulindustrien:

- en stoette paa 2 853 mio. DM til levering af kul og koks til Faellesskabets jern- og staalindustri

- en stoette paa 110 mio. DM som led i en ordning til bevarelse af arbejdsstyrken i underjordiske miner (»Bergmannspraemie«)

- en stoette paa henholdsvis 127,8 mio. DM og 57,9 mio. DM til udligning mellem kuldistrikterne og som kompensation for kul med lav braendvaerdi

- en stoette paa 5 900 mio. DM inden for rammerne af tredje »Verstromungsgesetz« i form af indtaegter fra udligningsfonden for 1994, svarende til en afgiftssats paa 8,5 % som led i »Kohlepfennig«

- anvendelse af 5 350 mio. DM fra en kreditlinje paa 6 000 mio. DM, oprettet i henhold til artikel 3 i »lov af 19. juli 1994 om elvaerkernes kulforsyning og om aendring af atomkraftloven og elforsyningsloven«, med henblik paa at afvikle gaelden pr. 31. december 1993 i udligningsfonden under tredje »Verstromungsgsetz«.

Artikel 2

Tyskland meddeler senest den 30. september 1995, hvilke beloeb der faktisk er blevet udbetalt i loebet af regnskabsaaret 1994.

Artikel 3

Tyskland meddeler senest den 30. september 1995, hvilke aendringer der er sket i loebet af 1994, for saa vidt angaar leveringen af kul og koks til jern- og staalindustrien, den vejledende pris samt dataene vedroerende produktionsomkostningerne.

Artikel 4

I henhold til beslutning nr. 3632/93/EKSF giver Tyskland i givet fald meddelelse om enhver plan om fuld eller delvis udbetaling af saldoen paa 650 mio. DM fra den kreditlinje, der er oprettet i henhold til »lov af 19. juli 1994 om elvaerkernes kulforsyning og om aendring af atomkraftloven og elforsyningsloven«.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. december 1994.

Paa Kommissionens vegne

Marcelino OREJA

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 329 af 30. 12. 1993, s. 12.

(2) BGBl af 17. 12. 1974, s. 3473.

(3) BGBl af 28. 7. 1994, s. 1618.

(1) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1986, s. 1.