KOMMISSIONENS BESLUTNING af 14. februar 1990 om en finansiel foranstaltning truffet af Forbundsrepublikken Tyskland til fordel for stenkulindustrien i 1989 og en supplerende finansiel foranstaltning til fordel for stenkulindustrien i 1988 (Kun den tyske udgave er autentisk) (90/632/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab,

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 2064/86/EKSF af 30. juni 1986 om faellesskabsregler for statsstoette til kulindustrien (1), saerlig artikel 2, stk. 1, og artikel 10, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

I henhold til artikel 9, stk. 2, i beslutning nr. 2064/86/EKSF har Forbundsrepublikken Tysklands regering ved skrivelse af 25. juli 1989 underrettet Kommissionen om, hvor stort et udligningsbeloeb der paataenkes ydet for 1989 til elproducenter, der anvender faellesskabskul. Dette udligningsbeloeb finansieres via en udligningsfond (Ausgleichsfonds) der er oprettet i medfoer af tredje lov om kulproduceret elektricitet.

For saa vidt angaar 1988 og 1989 er Kommissionen ligeledes blevet underrettet om, at den endelige opgoerelse over de disponible beloeb i den fond, der er oprettet med de indkomne midler fra en opkraevet afgift paa henholdsvis 7,25 % i 1988 og 8,50 % i 1989, vil blive hoejere end de beloeb, der var blevet godkendt dels for 1988 i henhold til Kommissionens beslutning 89/296/EKSF (2) og dels for 1989 som meddelt ved skrivelse af 25. juli 1989.

De paagaeldende beloeb, som finansieres via den saakaldte Kohlepfennig-udligningsafgiftsordning, udgoer i alt: - 5,6 mia. DM for regnskabsaaret 1989, heraf 5,2 mia. DM som loebende udgifter for naevnte regnskabsaar

- 200 mio. DM, som skal laegges til det beloeb, der allerede er godkendt for 1988, hvorved det samlede beloeb bliver 4,9 mia. DM til daekning af loebende udgifter for naevnte regnskabsaar.

II

Sigtet med den udligningsfond, der er oprettet i medfoer af tredje lov om kulproduceret elektricitet, er en delvis udligning af den eksisterende prisforskel, dels for 11,5 mio. tons stenkulaekvivalenter (tske) mellem faellesskabsstenkul og importeret kul, dels for 23 mio. tske mellem faellesskabsstenkul og braendselsolie.

Denne udligningsordning gaelder for en aarlig faellesskabsstenkulmaengde svarende til ca. 34,5 mio. tske.

Denne foranstaltning beroerer afsaetningen af kul, og selv om den ikke direkte belaster de offentlige budgetter, finansieres den dog ved hjaelp af obligatoriske udligningsafgifter, der er en foelge af et statsligt indgreb.

Ordningen giver endvidere virksomhederne i kulindustrien en oekonomisk fordel. Den udgoer derfor en indirekte stoette til denne industri efter artikel 1, stk. 1, i beslutning nr. 2064/86/EKSF.

Kommissionen skal derfor i henhold til naevnte beslutnings artikel 10, stk. 2, afgive en udtalelse om ordningen. (1) EFT nr. L 177 af 1.7.1986, s. 1. (2) EFT nr. L 116 af 28.4.1989, s. 52.

III

Siden tredje lov om kulproduceret elektricitet traadte i kraft, har den indirekte stoette i medfoer heraf til og med den 31. december 1988 beloebet sig til ca. 30 mia. DM.

Ved beslutning 89/296/EKSF har Kommissionen for 1988 godkendt et beloeb paa 4,7 mia. DM. Ifoelge de seneste disponible oplysninger er det faktisk udbetalte beloeb blevet forhoejet med 200 mio. DM paa grund af en stigning i de midler, der er tilgaaet fonden, i forhold til det anslaaede beloeb.

Den planlagte indirekte stoette for 1989 svarer til en forhoejelse paa ca. 14 % i forhold til aaret foer.

IV

Den udvikling, der er konstateret inden for de seneste aar, skal vurderes ud fra maalene i beslutning nr. 2064/86/EKSF, navnlig i artikel 2, stk. 1.

Det boer i den forbindelse bemaerkes, at den tredje tyske lov om kulproduceret elektricitet som maal for kulsektoren alene omfatter en stabilisering af produktionen, men ikke de i naevnte artikel 2, stk. 1, anfoerte maal, saasom forbedring af konkurrenceevnen eller aabning af nye oekonomisk levedygtige anlaeg.

Den automatiske stoette til de i tredje lov fastsatte kulmaengder, der brydes, er af en saadan art, at den kan fremme investeringer, der bidrager til bevarelsen af anlaeg, som paa laengere sigt ikke frembyder nogen som helst garanti for at blive oekonomisk levedygtige.

Endelig omfatter maalene i tredje lov heller ikke i foerste raekke en loesning af de sociale og regionale problemer, der er forbundet med udviklingen inden for kulindustrien.

Kommissionen har dog tidligere anlagt det synspunkt, at en saadan stoetteforanstaltning kunne mindske denne industris sociale og regionale problemer, og at en umiddelbar ophaevelse af denne stoette ville forvaerre dem.

V

Eftersom naevnte beslutning har karakter af en overgangsordning, der udloeber den 31. december 1993, og det paa laengere sigt er noedvendigt at skabe en oekonomisk levedygtig stenkulindustri i Faellesskabet, boer det bemaerkes, at Kommissionen for 1988 ved artikel 1 i beslutning 89/296/EKSF havde godkendt de udligningsbeloeb, der skulle udbetales til elproducenterne under hensyntagen til, at: - en umiddelbar ophaevelse af disse ville medfoere en forvaerring af de sociale og regionale problemer, der er forbundet med udviklingen inden for kulindustrien,

og

- de af hensyn til en forbedring af denne industris konkurrenceevne maa formindskes gradvis samtidig med, at der ivaerksaettes en plan for omstrukturering, modernisering og rationalisering af kulindustrien.

VI

Det har imidlertid vist sig, at de faktiske og retlige omstaendigheder, der fik Kommissionen til at vedtage beslutning 89/296/EKSF for 1988, ikke har aendret sig saaledes i 1989, at en forhoejelse af udligningsbeloebene i 1989 ville vaere berettiget.

I forhold til den situation, der gjorde sig gaeldende paa energiforsyningsmarkedet i Forbundsrepublikken Tyskland i 1988, er den for 1989 iagttagne udvikling og den forventede udvikling tvaertimod snarere kendetegnet ved en prisstigning paa referencebraendstofferne (priserne paa braendselsolie og importeret kul).

Desuden har det nye beskatningsniveau for braendselsolie til brug i elvaerkerne yderligere styrket denne tendens i Forbundsrepublikken Tyskland.

Under disse omstaendigheder kan anvendelsen af kriterierne i den tredje lov om kulproduceret elektricitet ikke give anledning til udbetaling af udligning i 1989 ud over det beloeb, der er godkendt ved beslutning 89/296/EKSF, herunder det supplerende udligningsbeloeb paa 200 mio. DM, der skal udbetales for 1988 ; denne supplerende stoette foelger af tilpasningen af det beregnede beloeb til det faktiske beloeb paa grundlag af indtaegterne fra en afgift paa 7,25 %.

Denne beslutning foregriber ikke afgoerelsen med hensyn til spoergsmaalet, om elproducenternes kontrakter om koeb af tysk kul (Jahrhundertvertrag) er forenelige med Paris- og Romtraktatens bestemmelser -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den i forbindelse med tredje lov om elektricitet fremstillet ved hjaelp af kul fastsatte udligningsbetaling, godkendes for saa vidt angaar et beloeb paa 4,9 mia. DM for 1989.

Artikel 2

En supplerende udligningsbetaling paa 200 mio. DM for 1988 godkendes.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. februar 1990.

Paa Kommissionens vegne

António CARDOSO E CUNHA

Medlem af Kommissionen