SAERBERETNING NR. 4/88 om det regionale samarbejde finansieret under Lomé-Konventionerne med Kommissionens svar (88/C 188/03) (Bemaerkninger, EOEF-traktatens artikel 206a, stk. 4)

INDHOLD >PIC FILE= "T0050272">

1. INDLEDNING

Formaalet med beretningen

1.1. En del af midlerne under de enkelte europaeiske udviklingsfonde, som er indfoert i henhold til Lomé-konventionerne, er afsat til finansiering af projekter og programmer til fordel for samarbejdet mellem AVS-stater, dvs. det regionale samarbejde. De midler, der blev afsat til dette formaal under den foerste Lomé-konvention (fra 1976 til 1980) udgjorde 10 % af den samlede bevilling, 14 % under den anden konvention (fra 1981 til 1986) og 13,3 % under den tredje (fra 1986 til 1990).

1.2. Bevillingerne til regionalt samarbejde under de tre konventioner samt deres fordeling paa de 7 regioner fremgaar af tabel 1. Bevillingernes fordeling paa de enkelte oekonomiske sektorer fremgaar af tabel 2, der ikke omfatter bevillingen under den tredje Lomé-konvention, idet den ikke er opdelt paa forhaand. Bilag 1 til denne beretning indeholder en oversigt over de stater, der indgaar i de enkelte regioner, samt staternes oekonomiske noegletal.

1.3. Denne beretning om gennemfoerelsen af det regionale samarbejde under den foerste og den anden Lomé-konvention tager udgangspunkt i Rettens gennemgang i 1987 af en lang raekke projekter og programmer, hvoraf de fleste ligeledes har vaeret genstand for undersoegelser paa stedet i forbindelse med Rettens revisionsbesoeg i de lande, hvor projekterne og programmerne er ivaerksat. Ca. 50 % af samtlige finansieringsafgoerelser og 60 % af samtlige udbetalinger i henhold til bevillingerne til regionalt samarbejde har vaeret genstand for en saadan gennemgang.

Den regionale samarbejdspolitik

1.4. Siden vaeksten i verdensoekonomien begyndte at aftage i begyndelsen af 1970'erne, har man kunnet konstatere en oeget konkurrence i den internationale samhandel samt skaerpet protektionisme. I samme periode havde den teknologiske udvikling en negativ indvirkning paa efterspoergslen efter raastoffer og ufaglaert arbejdskraft og dermed paa udviklingslandenes bytteforhold. Toerken, som medfoerer en nedgang i landbrugseksporten og selvforsyningsgraden med hensyn til foedevarer, har til stadighed forvaerret den oekonomiske situation i talrige AVS-stater. Den deraf foelgende stagnation i den oekonomiske udvikling har gjort disse lande endnu mere afhaengige af de industrialiserede lande.

1.5. Paa grund af de oekonomiske problemer, AVS-staterne i oejeblikket har, er den regionale samarbejdspolitik hovedsagelig koncentreret om den oekonomiske udvikling, isaer oprettelsen af stoerre markeder med henblik paa at fremme handlen og den industrielle produktion for at goere AVS-staterne mindre afhaengige af import, end det er tilfaeldet i oejeblikket.

1.6. Principperne for det regionale samarbejde mellem AVS-staterne blev fastlagt i »AVS-gruppen«, der blev oprettet i 1975. Gruppens arbejde mundede med Suvadeklarationen i 1977 ud i et saakaldt aktionsprogram for samarbejde mellem AVS-stater indbyrdes, som har vaeret inspirationskilde til det regionale samarbejde under Lomé-konventionerne. Europa-Parlamentet har i flere beslutninger fremhaevet betydningen af det regionale samarbejde mellem AVS-staterne. Den raadgivende AVS/EOEF-forsamling interesserede sig i saerlig grad for regionalt samarbejde i forbindelse med behandlingen af udviklingspolitikken i Arusha i februar 1987.

>PIC FILE= "T0050273">

>PIC FILE= "T0050274">

1.7. Maalsaetningerne for det regionale samarbejde og omfanget af de midler, der er behov for til at realisere disse maalsaetninger, er fastlagt i artikel 133 og 135 i den anden Lomé-konvention og staar opfoert i denne beretnings bilag 2. Den foerste Lomé-konvention indeholder de samme bestemmelser, som gaar igen i den tredje Lomé-konvention, der desuden, hvad angaar foedevarer, laegger vaegt paa fremme af selvforsyning og forsyningssikkerhed.

1.8. Udfaldet af det regionale samarbejde afhaenger i vaesentlig grad af den politiske vilje til at gennemfoere det regionale samarbejde i gensidig respekt for de beroerte staters suveraenitet, idet de politiske og oekonomiske systemer samt indkomstniveauerne er yderst forskellige. En stat som Nigeria med olieindtaegter, en befolkning paa naesten 100 mio indbyggere og en BNI, der udgoer 74 % af BNI for hele det vestlige Afrika, har naturligvis andre interesser end de oevrige 15 stater i denne region.

Forvaltning af det regionale samarbejde

12.4.9. Finansieringsforslag til regionale samarbejdsprojekter indgives til Kommissionen eller i givet fald Den Europaeiske Investeringsbank af mindst to AVS-stater i faellesskab eller af AVS-sekretariatet i Bruxelles. Naar finansieringsafgoerelsen er truffet af Kommissionen, gennemfoeres den som afgoerelsen for ethvert andet projekt, som finansieres af EUF. Indgaaelsen af kontrakter og udbetalinger godkendes af en regional anvisningsberettiget fra én af de stater, hvor projektet rent faktisk ivaerksaettes, udpeget ved faelles overenskomst mellem disse. Det paahviler Kommissionens delegerede i den stat, hvor den regionale anvisningsberettigede har saede, at foere tilsyn med projektets faglige og finansielle aspekter. Foranstaltninger af almen interesse og stoette til organer som f.eks. Centret for Industriel Udvikling forvaltes direkte af Kommissionen i Bruxelles.

2. DEN FINANSIELLE GENNEMFOERELSE

Fordele opnaaet af de forskellige stater

2.1. Fordelingen af bevillingen til regionalt samarbejde mellem de syv regioner (jf. tabel 1) svarer stort set til antallet og stoerrelsen af de stater, som indgaar i regionerne. De enkelte AVS-stater modtager imidlertid ikke noedvendigvis en forholdsrigtig andel af bevillingen til regionen. Saerlige forhold i bestemte stater - f.eks. de geografiske forhold eller foelgerne af toerke - anfoeres som begrundelse for en hoejere prioritering ved fordelingen af de disponible midler, der er begraensede. I henhold til Lomé-konventionerne har de mindst udviklede AVS-stater desuden fortrinsstilling, bl.a. naar det drejer sig om infrastrukturprojekter.

2.2. Andre forskelle med hensyn til en forholdsrigtig fordeling af midlerne har kunnet konstateres til fordel for lande med en mere veludbygget administration, der har bedre forudsaetninger for at udfaerdige og underbygge finansieringsforslag, og lande, som har draget fordel af at vaere vaertsland for de regionale organer.

2.3. De fleste regionale projekter medfoerer vaesentlige fordele for de stater, hvor projekterne ivaerksaettes, idet der anvendes lokale byggefirmaer, og beskaeftigelsesmulighederne samt landets prestige oeges. Fordelene fremgaar tydeligst, naar et projekt, der finansieres med regionale midler, kun i ringe omfang gavner de stater, som ikke er vaert for organet. Som eksempel anfoeres i denne beretnings pkt. 3.26 to undervisningsenheder i Gabon. Det skal dog fremhaeves, at enhver fordel af denne art kan blive til en ulempe, hvis de oevrige stater, der deltager i projektet, undlader at betale deres del af driftsudgifterne.

2.4. Hvis et nationalt projekt medfoerer for store udgifter, afholder den paagaeldende stat disse udgifter ved hjaelp af en tilsvarende nedskaering i de midler, der er disponible til andre formaal inden for den nationale bevilling. I forbindelse med regionale projekter paavirkes imidlertid samtlige stater i samme region af enhver form for spild af midler i en af staterne. Dette var f.eks. tilfaeldet, da myndighederne i Burkina Faso indgik en kontrakt med et lokalt firma om opfoerelse af en regional skole. Udgifterne laa 0,3 mio ECU over det laveste tilbud, hvilket medfoerte en stigning paa 50 % i kontraktprisen.

Udnyttelsesgraden for de nationale bevillinger

2.5. Pr. 31. december 1987 var 92 % af bevillingerne til regionalt samarbejde under den foerste Lomé-konvention udbetalt. Den samme dag, 22 maaneder efter den anden Lomé-konventions udloeb, var der indgaaet forpligtelser for 97 % af den regionale bevilling og udbetalt 57 %.

2.6. Forsinkelsen i forbindelse med udnyttelsen af denne bevilling skyldes til dels den tid, det tager for to eller flere medlemsstater at naa til enighed om finansieringsforslagene og dernaest at faa fjernet de vanskeligheder, der er forbundet med at gennemfoere projekter, der er fordelt paa flere stater. Som det fremgaar senere i denne beretning, har ivaerksaettelsen af projekter isaer vaeret forsinket inden for energisektoren. Yderligere forsinkelser i forbindelse med udnyttelsen af bevillingerne skyldes mangler ved den finansielle forvaltning. En raekke for store forpligtelser i forbindelse med gennemfoerte projekter er endnu ikke omkonteret under den 5. EUF, som f.eks. 5,0 mio ECU i forbindelse med programmer til handelsfremme, der blev gennemfoert i 1982-1985, 2,5 mio ECU i forbindelse med et laan paa saerlige vilkaar til fosfatindustrien i Senegal og en lang raekke mindre beloeb i forbindelse med projekter for faglig bistand.

3. GENNEMFOERELSEN I DE ENKELTE OEKONOMISKE SEKTORER

3.1. De foelgende punkter vedroerer gennemgangen af den finansielle bistand til de enkelte oekonomiske sektorer under den foerste og den anden Lomé-konvention (jf. tabel 2).

Transport og kommunikation

3.2. Transport og kommunikation tillaegges stoerst betydning i forbindelse med det regionale samarbejde, idet 52 % (176 mio ECU) af de regionale midler under den foerste og 33 % (211 mio ECU) under den anden Lomé-konvention blev tildelt til disse formaal. En gennemgang af 12 regionale projekter inden for denne sektor, svarende til et samlet beloeb paa 100 mio ECU, viser, at gennemfoerelsesprocenten for saadanne projekter er hoej i de tilfaelde, hvor de deltagende stater, i og med at de har en faelles interesse i, at kommunikations- og transportnettet forbedres, er mere tilboejelige til at samarbejde.

3.3. De projekter, som ikke har kunnet gennemfoeres, har vaeret offer for politiske uroligheder. Dette er specielt tilfaeldet for genaabningen af jernbanestraekningen fra Zambia gennem Zaire til havnebyen Lobito i Angola. Paa grund af den vedvarende borgerkrig, har jernbanestraekningen ikke vaeret i brug, og det rullende materiel til de nationale jernbaneselskaber i Zambia og Zaïre, som i 1980 blev finansieret ved hjaelp af et stoettebeloeb paa 8 mio ECU over de regionale midler, har ikke vaeret anvendt paa denne straekning. Tildelingen af midler til dette projekt var naeppe berettiget, eftersom der herskede borgerkrig paa det tidspunkt, hvor finansieringsafgoerelsen blev truffet.

3.4. Faellesskabet har deltaget med 10 mio ECU i forbedringen af en allerede eksisterende grusvej mellem Kakuma i det nordlige Kenya og Juba i det sydlige Sudan med henblik paa at forbinde Sudan med havnebyen Mombasa i Kenya uden om Uganda. Den del af vejen, der ligger paa sudanesisk omraade, er ikke fuldfoert hovedsagelig paa grund af vedvarende uroligheder i projektomraadet. Det regionale maal for den i Kenya anlagte vejstraekning, der kan anvendes hele aaret, blev saaledes ikke opfyldt.

3.5. Under den anden Lomé-konvention blev der ydet et laan paa 5,9 mio ECU paa saerlige vilkaar til West Indies Shipping Corporation (WISCO) med henblik paa at finansiere en sikker, regelmaessig skibsfart mellem de mindst udviklede stater i Caribien. Af foelgende grunde blev denne maalsaetning ikke fuldt ud realiseret. Paa anbefaling af en skibsmaegler og med Kommissionens samtykke erhvervede WISCO i 1984 skibe, der var stoerre end de to containerskibe af mindre dimensioner og med nedsat rundsejlingstid, som stod anfoert i finansieringsaftalen. Der var ikke laengere tilstraekkelige midler hverken til at erhverve containerne, som derfor blev lejet til en hoej pris, eller til havneudstyr. Kun et af skibene sejler paa de mindst udviklede lande, og rundsejlingstiden er meget laengere end forventet. Det andet skib anvendes paa Miami-ruten, hvor der er meget skarp konkurrence. Paa disse to skibe er der et driftstab paa 1,8 mio ECU pr. aar, som de caribiske medlemsstater er mindre og mindre tilboejelige til at finansiere. WISCO's fremtid er uvis, saa meget mere som flere lande har trukket sig ud af sammenslutningen.

Industri, energi, miner

3.6. De omraader, der er forbundet med industri (bl.a. oprettelse af virksomheder, der er faelles for flere AVS-stater), energi og miner, udgoer en sektor for finansielt samarbejde paa regionalt plan, som under den foerste Lomé-konvention fik tildelt 20 % af de regionale midler (68 mio ECU) og under den anden 12 % (74 mio ECU). Tabel 3 indeholder en oversigt over finansieringsafgoerelserne inden for denne sektor, og bemaerkningerne hertil findes i de foelgende punkter.

Industri

3.7. I henhold til Lomé-konventionerne skal der gennem oprettelse af regionale og interregionale virksomheder skabes markeder, der er tilstraekkeligt store til at sikre en levedygtig industri. Den foerste af de virksomheder, EUF har finansieret, og samtidig det mest ambitioese projekt, var en cementfabrik i Togo. Ghana, Elfenbenskysten og Togo deltog med lige andele i selskabet (Société des Ciments de l'Afrique de l'Ouest (CIMAO)).

3.8. Under den foerste og den anden Lomé-konvention blev der fra udviklingsfondene sammenlagt ydet 33,5 mio ECU (finansieringsafgoerelser fra 1977 og 1982) og fra EIB 20 mio ECU af egne midler til daekning af de samlede udgifter til fabrikken paa 250 mio ECU. Yderligere seks bidragydere deltog i laangivningen, og heraf tegnede Verdensbanken sig for det stoerste bidrag paa 53 mio ECU. Midlerne fra EUF blev ydet til en jernbanelinje (12,9 mio ECU), boliger (5,1 mio ECU), rentegodtgoerelser (2,2 mio ECU) og laan i form af risikovillig kapital til de deltagende stater med henblik paa finansiering af deres andele (13,3 mio ECU).

3.9. Projektet blev en total fiasko. Da fabrikken blev lukket i april 1984, havde den rent faktisk kun fungeret i fire aar.

>PIC FILE= "T0050275">

3.10. Nedenstaaende forhold blev anfoert som de vaesentligste aarsager til fiaskoen: (a) Projektforslaget viste sig ikke at vaere saerligt realistisk, bl.a. med hensyn til forholdet mellem produktionsudgifterne og prisen for cement paa verdensmarkedet, selv om forslaget blev gennemgaaet i faellesskab af samtlige otte bidragydere, som samfinansierede projektet, heriblandt Kommissionen, Den Europaeiske Investeringsbank (EIB), Verdensbanken, Frankrig og Canada.

(b) De deltagende stater overholdt ikke den regionale traktat, ifoelge hvilken de skulle koebe den cement, der blev produceret paa fabrikken, til en pris, der skulle daekke samtlige udgifter og sikre et rimeligt afkast af kapitalen.

(c) CIMAO fik oekonomiske problemer, allerede da produktionen blev paabegyndt i februar 1980, paa grund af udgiftsoverskridelser (13 %) ved opfoerelsen, en utilstraekkelig driftskapital, tekniske mangler, som nedsatte produktionskapaciteten, for hoeje priser for energi og transport i Togo, uhensigtsmaessige salgspriser og mangel paa erfarne administratorer.

(d) I 1983 og 1984 kunne vandkraftvaerket i Ghana, hvorfra fabrikken fik sin elforsyning, ikke sikre en regelmaessig forsyning paa grund af toerken, som havde nedsat kraftvaerkets produktionskapacitet.

3.11. I 1982 vedtog CIMAO en omstruktureringsplan, som EIB godkendte, og Banken indgik til dette formaal en forpligtelse paa 7,3 mio ECU i form af risikovillig kapital fra EUF. CIMAO blev alligevel tvunget til at lukke fabrikken i april 1984, for selskabet var stadig ikke i stand til at konkurrere med verdensmarkedsprisen paa cement, der blev trykket af overkapaciteten inden for den europaeiske cementindustri. Fabrikken har vaeret lukket i fire aar, og dens fremtid er stadig uvis. Det er op til Kommissionen at vurdere de oekonomiske foelger af projektets fiasko og at traeffe de noedvendige foranstaltninger over for EIB for at maksimere Bankens chancer for at faa tilbagebetalt laanet, der blev ydet paa saerlige vilkaar.

Energi

3.12. Udviklingen af nye energikilder er isaer et effektivt vaaben i kampen mod afskovning, og derfor er det beklageligt, at der blev konstateret alvorlige vanskeligheder i forbindelse med tre af de fem gennemgaaede energiprojekter, der blev finansieret ved hjaelp af regionale midler.

3.13. De offentlige arbejder i forbindelse med et af projekterne - vandkraftprojektet i Ruzizi i Burundi, som blev samfinansieret med Verdensbanken - blev gennemfoert meget langsomt. I juni 1983 blev der indgaaet forpligtelser for 21 mio ECU i forbindelse med dette projekt (dvs. 44 % af samtlige regionale midler til energiprojekter). Pr. 31. december 1987 var der kun udbetalt 9,9 mio ECU.

3.14. I 1983 blev der oprettet et regionalt forskningscenter for solenergi (CRES) i Mali. Formaalet var at fremme forskning, uddannelse og udveksling af oplysninger samt at stoette nationale energiprojekter i regionen. Faellesskabet har ydet et stoettebeloeb paa 3,1 mio ECU af de samlede udgifter til centret paa 30 mio ECU. I 1986 trak Frankrig og Forbundsrepublikken Tyskland deres stoette paa 5,1 mio ECU til drift tilbage, kort tid efter at bygningerne var opfoert, fordi de to lande ansaa centrets planer for at vaere for sofistikerede. Projektet blev saaledes afbrudt.

3.15. Erfaringerne i forbindelse med CRES viser, at det hverken er hensigtsmaessigt at ivaerksaette dyr forskning i udviklingslande, naar der findes tilsvarende programmer andetsteds, eller at bevaege sig ind paa et hoejteknologisk omraade. Hvis projektet var blevet gennemfoert i fuldt omfang, er det ret usandsynligt, at de kontraherende stater ville have kunnet daekke driftsudgifterne. I 1986 meddelte forvaltningsraadet for CRES, at flere stater ikke havde tilstraekkelige midler til at yde deres bidrag, og at de foretrak at prioritere nationale projekter.

3.16. En lignende lav prioritering af regionale projekter viste sig i forbindelse med Pacific Regional Energy Programme, hvortil Faellesskabet betalte et beloeb paa 6,2 mio ECU i januar 1984. Talrige grundlaeggende bestanddele af projektet er ikke gennemfoert. Dette gaelder isaer den vigtigste bestanddel, nemlig forgasningsanlaegget paa Vestsamoa (svarende til 2,1 mio ECU), samt talrige projekter vedroerende solenergi, biomasse og mikroelektronik, som har vist sig at vaere for vanskelige i teknisk henseende, og i tilknytning til hvilke, der ikke har fundet uddannelses- og oplysningsforanstaltninger sted. Pr. 31. december 1987, dvs. fire aar efter finansieringsafgoerelsen, var blot 19 % af de beloeb, der var indgaaet forpligtelser for, udnyttet. Helt anderledes forholdt det sig med et vandkraftprojekt, som blev gennemfoert paa tilfredsstillende vis inden for rammerne af det femte nationale indikativprogram under EUF for Vestsamoa.

Miner

3.17. Et af de to store mineprojekter, som finansieres ved hjaelp af regionale midler, og som vedroerer vandforsyningen til en fabrik, der udvinder fosfat - denne fabrik tilhoerte i 1984 Industries chimiques du Sénégal - havde intet med regionalt samarbejde at goere ud over sandsynligheden for, at Senegal kunne saelge fosfat til de oevrige tre AVS-stater, som var omtalt i finansieringsaftalen. Eftersom to andre nabostater (Marokko og Togo) allerede udfoerer fosfat, er denne forpligtelse for 10 mio ECU i strid med artikel 134, stk. 2, i den anden Lomé-konvention, hvori det hedder, at regionale projekter bidrager direkte til loesningen af et faelles udviklingsproblem for to eller flere lande ved gennemfoerelse af faelles foranstaltninger eller af samordnede nationale foranstaltninger.

Faglig bistand til industriprojekter

3.18. Af de 10 mio ECU, som der blev indgaaet forpligtelser for under de to foerste Lomé-konventioner til finansering af faglig bistand til industriprojekter, blev der tildelt 2,5 mio ECU til sekretariatet for Union du fleuve Mano (medlemsstaterne er Guinea, Liberia og Sierra Leone) til oprettelse af en industriel udviklingsenhed. Det foerste treaarige projekt skulle afsluttes i 1982, men blev forlaenget til 1987. De foreliggende resultater er ikke tilstraekkelige til at berettige investeringen.

Landbrug

3.19. Den del af de regionale midler, som tildeles til landbrugsprojekter, er steget fra 6 % (21 mio ECU) under den foerste Lomé-konvention til 23 % (147 mio ECU) under den anden. Da vaegten i stadig stoerre omfang laegges paa udvikling af landdistrikter og foedevareselvforsyning, er 50- 60 % af de regionale midler under den tredje Lomé-konvention foreloebigt tildelt landbrugssektoren.

3.20. De kampagner, der foeres for at bekaempe sygdomme hos dyr, isaer mund- og klovsyge, kvaegsyge og sygdom foraarsaget af tetsefluen, udgoer en stor del af de regionale landbrugsprojekter (halvdelen under den foerste Lomé-konvention, en tredjedel under den anden). Disse kampagners regionale karakter berettiger finansiering over regionale midler, men kampagnerne skal foelges op med planer for en hensigtsmaessig udnyttelse af jorden, saaledes at det sikres, at omfattende investeringer ikke gaar tabt paa grund af en uhensigtsmaessig udnyttelse af netop frigjorte omraader, som kan blive udsat for erosion ved overgraesning. Saadanne planer har ikke i tilstraekkeligt omfang fundet anvendelse i visse omraader i Zimbabwe, hvor udryddelsen af tetsefluen er blevet efterfulgt af en ukontrolleret foroegelse af kvaegbestanden.

3.21. Under den anden Lomé-konvention blev naesten en femtedel af de regionale midler til landbrug tildelt til et projekt vedroerende to daemninger i Senegal (Diama) og Mali (Manantali). I perioden 1979-1982 udgjorde stoetten fra EUF 70 mio ECU af de samlede udgifter paa 850 mio ECU og hidroerte fra nationale og regionale bevillinger i henhold til den foerste og den anden Lomé-konvention. Fem arabiske fonde og en tysk bilateral fond tegnede sig for den resterende del af finansieringen. Projektet har til formaal at oege landbrugsproduktionen ved kunstvanding af 375 000 ha. at producere 800 Gwh elektricitet pr. aar og at sikre, at floden Senegal konstant er sejlbar. Projektet er af et saadant omfang, at modtagerstaterne (Mali, Mauretanien og Senegal) har meget svaert ved dels at betale renter og afdrag af laanene, som andrager mere end 800 mio ECU, herunder 39 mio ECU, som blev tildelt under den foerste og den anden Lomé-konvention, dels paa en hensigtsmaessig maade at gennemfoere de yderst omfattende kunstvandingsprogrammer, som er den vaesentligste berettigelse for investeringen. Erfaringerne fra EUF viser, at resultaterne af andre omfattende kunstvandingsprojekter inden for landbruget, som f.eks. riz-Ségou aktionen i nabolandet til Mali, er beskedne i forhold til investeringen, af ringe nytte for landbrugerne og uberegnelige i det omfang, projekternes gennemfoerelse forudsaetter en forvaltningskapacitet, som ikke forefindes lokalt, og som derfor kun kan tilvejebringes ved anvendelse af kostbar faglig bistand andetsteds fra. Der er indgaaet forpligtelse for hele bevillingen til Senegal under den tredje Lomé-konvention, dvs. 97 mio ECU, med henblik paa at gennemfoere blot en sjettedel af de planlagte kunstvandingsprogrammer. Desuden kan der taenkes at opstaa betydelige udgifter som foelge af den saltgennemtraengning, der finder sted, naar vandloeb reguleres, og kunstvanding overdrives.

3.22. Der er to vaesentlige aarsager til, at andre landbrugsprojekter ikke er blevet gennemfoert. For det foerste er der en tendens til, at projekterne kun er til gavn for vaertslandet, og for det andet mangler der enighed med hensyn til landbrugspolitikken, som haemmes af oekonomiske problemer. En koordineret indsats er imidlertid en forudsaetning for, at regionale landbrugsorganer kan faa blot nogen indflydelse paa fremme af handel med landbrugsvarer mellem AVS-staterne.

3.23. Under den anden Lomé-konvention blev der ydet 2 mio ECU til en offentlig multinational sammenslutning, Caribbean Food Corporation (CFC), med henblik paa finansiering af smaa og mellemstore landbrugsprojekter. Formaalet var at fremme udviklingen og handlen med landbrugsvarer mellem medlemsstaterne i Det Caribiske Faellesmarked (CARICOM). CFC har ikke kunnet finde oekonomisk holdbare investeringsprojekter, bl.a. paa grund af de hoeje rentesatser, sammenslutningen anvendte ved videregivelse af laan fra EUF, som CFC havde opnaaet paa saerlige vilkaar. Desuden lod CFC modtagerne betale den faglige bistand, selv om den var finansieret saerskilt af EUF. Projektet har ligeledes lidt under handelsrestriktioner (Jamaica), konkurrence fra indfoerte varer fra andre regioner og driftsproblemer inden for CFC. Sammen med manglen paa stoette fra medlemsstaterne i CARICOM har disse faktorer faaet CFC til at vaelge projekter af mere national end regional karakter i modtagerstaterne.

3.24. Caribbean Agricultural Research and Development Institute (CARDI) modtog 4,5 mio ECU under den foerste og den anden Lomé-konvention til anvendt forskning. Da CARDI ikke modtog stoette for samtlige medlemsstater i CARICOM, har instituttet imidlertid haft oekonomiske vanskeligheder. I Guyana, hvor en del af programmet er ivaerksat, naaede den delegerede til den konklusion, at der ikke var sket fremskridt i CARDI's forskning i dette land paa grund af manglende samarbejde mellem CARDI, CARICOM og den guyanske stat.

Uddannelse

3.25. Det meste af bevillingen under »uddannelse, sundhed, vandkraft« gik under de to foerste Lomé-konventioner til uddannelse og udgoer i alt 96,4 mio ECU. Naar forudsaetningerne for et frugtbart samarbejde er til stede, er det en aabenlys fordel at oprette regionale enheder, der kan tilbyde specialiserede kurser eller kurser inden for hoejteknologi, som ikke ville kunne gennemfoeres paa nationalt plan.

3.26. Af de 15 projekter, Retten gennemgik, og som sammenlagt svarer til 45 mio ECU, er de to projekter i Gabon af ringe nytte for regionen, idet projekterne kun gavner vaertslandets indbyggere: (a) »Internat aa l'école des postes et télécommunications« (2,02 mio ECU under den foerste Lomé-konvention) er kun til nytte for den nationale posttjeneste, og forvaltes og drives af Gabon.

(b) »Centre interafricain pour le développement de la formation professionnelle« (1,5 mio ECU under den anden Lomé-konvention) er et projekt, som skulle medvirke til trykning af undervisningsmateriale, og som har vist sig ikke at vaere til nytte for de oevrige stater, der har undertegnet finansieringsaftalen. Kun de gabonesiske trykkere har faaet en uddannelse. Trykkeriudstyret anvendes til daekning af lokale behov, og den planlagte hovedforanstaltning paa regionalt plan, dvs. uddannelse af instruktoerer, er ikke ivaerksat. Den officielle overfoersel af centret til de gabonesiske myndigheder er i oejeblikket genstand for forhandlinger.

3.27. Selv om Kommissionens delegerede paa stedet gav udtryk for skepsis, blev der ydet oekonomisk stoette til yderligere to projekter inden for uddannelsesomraadet. Projekterne er imidlertid for omfattende og medfoerer driftsudgifter, som risikerer at overstige de kontraherende staters finansielle formaaen og at tynge uddannelsesbudgettet i vaertslandene i alt for stort omfang. De paagaeldende institutioner er »Académie régionale de la Mer« i Elfenbenskysten (2 mio ECU finansieret i 1985 af de samlede udgifter paa 42 mio ECU) og »École des Mines et de la Géologie« i Niger (7 mio ECU finansieret i 1984 af de samlede udgifter paa 32 mio ECU).

Generelle foranstaltninger

Udvikling af samhandlen

3.28. AVS-staterne tegner sig for en meget beskeden del af verdenshandlen (mindre end 3 % i henhold til de foreliggende oplysninger), og halvdelen af eksporten omfatter olieprodukter fra Nigeria. Den anden halvdel bestaar hovedsagelig af et begraenset antal raastoffer, som f.eks. kobber, trae, kakao, sukker og andre landbrugsprodukter. Vaerdien af AVS-staternes eksport er kun steget lidt i de senere aar. Deres samlede eksport til alle aftagerlande androg i 1977 35,4 milliarder USD og i 1984 37,9 milliarder USD (kilde : Eurostat). Den beskedne eksport begraenser landenes evne til at importere varer og foretage investeringer. Samhandlen mellem afrikanske lande udgoer kun 4 % af de afrikanske landes samlede eksport.

3.29. Lomé-konventionernes ordning for adgang til markedet prioriterer import fra AVS-staterne, og importen er steget fra 13,5 milliarder ECU i 1977 til 30,1 milliard ECU i 1985 i loebende priser. Importens andel af Faellesskabets

>PIC FILE= "T0050276">

samlede import svarer stadig til gennemsnittet i 1977 som laa paa ca. 7 % eller kun 4 %, hvis der ses bort fra olieprodukterne.

3.30. Ud over fri adgang til markedet for de fleste eksportvarer fra AVS-staterne omtaler Lomé-konventionerne, saerlig artikel 21 i den anden konvention, stoette til markedsfremmende foranstaltninger gennem finansiering af f.eks. hensigtsmaessige organer, uddannelse, produktpolitik, marketingundersoegelser samt transport- og oplagringsfaciliteter.

3.31. Af det samlede beloeb paa 38 mio ECU, som blev ydet til udvikling af regional handel under Lomé-konventionerne, har ca. 20 mio ECU vaeret forbeholdt handelsmesser og udstillinger. Dette forhold har Retten fremsat bemaerkninger om i aarsberetningen for regnskabsaaret 1986 (1)

Turisme

3.32. Inden for rammerne af de to foerste Lomé-konventioner blev der truffet finansieringsafgoerelser svarende til i alt 13 mio ECU, som skulle ydes over regionale midler til fremme af turisme. Af dette beloeb blev der i januar 1985 tildelt 4 mio ECU til Stillehavsregionen, og pr. 31. december 1986 var der udbetalt 1 mio ECU.

3.33. I 1983 blev de resterende 9 mio ECU ydet til regionen Caribien til markeds- og reklameanalyser. Den svage stigning, der for nylig er konstateret i antallet af turister fra Europa, synes at skyldes faldet i den amerikanske dollars vaerdi snarere end »Caribbean Tourism Research and Development Centre« (CTRC), som har forvaltet de betydelige midler, der blev ydet af EUF som oekonomisk stoette.

3.34. Konkurrencen mellem de caribiske medlemsstater har bevirket, at foranstaltningerne til udvikling af turisme i hoejere grad er af national end regional karakter, selv om denne region med de mange smaa oestater helt naturligt egner sig til fremme af et regionalt image. De nationale programmer, som gennemfoeres med stoerre omhu, er mere effektive og rentable. Dette er f.eks. tilfaeldet for det program, der finansieres inden for rammerne af den nationale indikative bevilling til Grenada.

(1) Fodnoterne er samlet sidst i beretningen. Stoette til regionale organer

3.35. Under den foerste og den anden Lomé-konvention blev der sammenlagt tildelt 30 mio ECU til bistand til oprettelse af regionale samarbejdsorganer eller udvikling af nye aktiviteter i de bestaaende regionale organer. Der blev i oevrigt ydet et beloeb paa 8,6 mio ECU til AVS-gruppens sekretariat til daekning af udgifter til sagkyndige. Med hensyn til et vist antal udviklingsprojekter er en del af de ydede midler forbeholdt stoette til regionale organer. Bilag 3 indeholder naermere oplysninger om de store regionale organer, som modtager stoette fra EUF.

3.36. Retten har gennemgaaet 23 projekter inden for denne sektor, svarende til en finansiering paa sammenlagt 18 mio ECU. For flere af projekternes vedkommende er ydelsen af oekonomisk stoette (isaer til faglig bistand) fortsat lang tid efter organets oprettelse. Faglig bistand i forbindelse med administrative opgaver er f.eks. blevet fortsat baade inden for Det Vestafrikanske OEkonomiske Faellesskab og Union du fleuve Mano. I henhold til finansieringsaftalerne skulle bistanden oprindelig ydes over et eller to aar, men er faktisk blevet ydet over fem aar eller mere. De deltagende stater anmoder fortsat om oekonomisk stoette fra EUF til daekning af driftsudgifterne, efter at de regionale organer er oprettet, og kan i tilfaelde af afslag traekke deres stoette til det paagaeldende organ tilbage. Dette var tilfaeldet i forbindelse med »Caribbean Disaster Prevention Programme«, hvis nytte blev draget i tvivl af de deltagende stater, da de 0,7 mio ECU, som blev ydet under den foerste og den anden Lomé-konvention, var opbrugt. Desuden maatte 150 000 ECU, som var tildelt til forebyggende foranstaltninger, paa ny konteres paa budgettet for administrativ bistand, der oprindelig blev anslaaet til 50 000 ECU, men naaede op paa 200 000 ECU.

3.37. I visse tilfaelde har Kommissionen besluttet at finansiere faglig bistand til regionale organer blot paa grundlag af en brevveksling uden naermere angivelse af tjensteydelserne eller paa grundlag af mundtlige aftaler mellem Kommissionen og generalsekretaeren for modtagerorganet. Dette var f.eks. tilfaeldet med fire kontrakter med CEAO om faglig bistand, svarende til en samlet oekonomisk stoette paa 1,1 mio ECU, vedroerende »Fonds de solidarité et d'intervention pour le développement communautaire«. Den hurtige procedure, der omtales i den anden Lomé-konventions artikel 114, fritager ikke Kommissionen for at foretage en rimelig vurdering af finansieringsbehovene og navnlig de oekonomiske, sociale, tekniske og administrative aspekter, som anfoert i konventionens artikel 112. Fordi Kommissionen ikke henholdt sig til denne artikel, har den i oevrigt maattet yde 1,8 mio ECU til sekretariatet for CARICOM (Det Caribiske Faellesskab) til oprettelse af to handelsfremmende instanser - et projekt, som fuldstaendig maatte aendres, kort tid efter at konsulenterne havde paabegyndt deres arbejde - og yderligere 0,6 mio ECU til den samme modtager til et projekt, som til trods for Kommissionens paamindelser ikke er blevet ivaerksat.

3.38. For de regionale organer, som modtager faglig bistand, der finansieres af EUF, gaelder det, at en stor del af deres aktiviteter centreres om udarbejdelse af analyser og rapporter, som efter at vaere forelagt paa konferencer sjaeldent munder ud i konkrete foranstaltninger. Resultaterne af et regionalt samhandelsprogram svarende til 2,5 mio ECU, som blev ivaerksat af CEAO, er ringe. Rent faktisk er fem af de 11 analyser, der blev indgaaet forpligtelse for i forbindelse med det program, der blev ivaerksat i 1981, ikke gennemfoert, og de seks afsluttede analyser er allerede foraeldede.

3.39. »Organisation commune africaine et mauricienne« (OCAM) modtog 1 mio ECU fra den 4. EUF, inden organet blev oploest i 1985. I forbindelse med et bestemt program annullerede OCAM - uden foerst at indhente Kommissionens skriftlige samtykke, som anfoert i finansieringsaftalen - de regionale organers forventede stipendier og oegede antallet af planlagte seminarer fra syv til 16. Kommissionen betalte imidlertid et beloeb svarende til udgifterne til det saaledes aendrede program. Paa grundlag af en undersoegelse af bilagene fra OCAM vedroerende udgifterne til seminarerne har det vaeret muligt at konstatere foelgende: (a) OCAM aflagde ikke beretning om seks seminarer.

(b) Flybilletter blev betalt for OCAM-delegerede, som ikke deltog i seminarerne.

(c) Hoteludgifter blev afholdt for en laengere periode, end den der var fastlagt for deltagerne.

(d) EUF afholdt ekstraudgifter paa 1 000 ECU til befordring pr. fly af en OCAM-delegeret mellem Den Centralafrikanske Republik og Rwanda, via Paris og Bruxelles. Denne betydelige omvej blev begrundet med personlige aarsager.

(e) De aftalte dagpengesatser blev ikke overholdt.

(f) Den hoeje fravaersprocent for seminarerne er udtryk for manglende interesse for de behandlede spoergsmaal.

3.40. I betragtning af det antal uregelmaessigheder, Kommissionens delegerede ikke afsloerede, da de godkendte betalingerne, kan der stilles spoergsmaalstegn ved kvaliteten af den kontrol, Kommissionen foerer med de regionale organer.

3.41. Generelt set er Kommissionen ikke tilstraekkeligt informeret om resultaterne af de foranstaltninger, som EUF finansierer, og de regionale organer forvalter. Da antallet af tilfaelde af manglende effektivitet, afvigelser i forhold til de vedtagne programmer og administrative mangler har vist sig at vaere stort, boer Kommissionen sikre et mere regelmaessigt og strengere tilsyn med foranstaltningerne.

4. KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER

4.1. Ved en samlet vurdering af virkningen af Faellesskabets stoette til udviklingen af det regionale samarbejde maa der tages hensyn til baade de kortsigtede og de langsigtede maalsaetninger. Med hensyn til de langsigtede maalsaetninger maa det konstateres, at midlerne fra Faellesskabet faktisk ikke har medvirket til at realisere de fundamentale maalsaetninger for det regionale samarbejde i henhold til Lomé-konventionerne, saerlig ikke de maalsaetninger, som vedroerer oprettelse af stoerre markeder, udvidelse af samhandlen paa regionalt plan, fremme af den lokale industri og begraensning af afhaengigheden af import. Toldskrankerne samt de valutariske og administrative begraensninger findes stadig.

Med hensyn til de kortsigtede maalsaetninger fremgaar det derimod af Rettens revision, som blev foretaget paa grundlag af et stort set repraesentativt udsnit af de stoettede projekter, at maalsaetningerne inden for visse sektorer naesten er realiseret. I denne forbindelse taenkes der bl.a. paa transport, kommunikation, kontrol med den veterinaere situation og infrastrukturer inden for uddannelsesomraadet.

De vaesentligste konstaterede svagheder ved finansieringen af det regionale samarbejde

4.2. Paa grund af en eller flere af nedenstaaende mangler, som Retten har konstateret, er flere regionale samarbejdsprojekter kun blevet gennemfoert delvis eller overhovedet ikke: (a) Projektet var ikke af regional karakter, idet det kun var til gavn for en enkelt stat.

(b) Projektet viste sig at vaere alt for omfattende, og derfor var de kontraherende stater modvillige med hensyn til at finansiere driftsudgifterne.

(c) Projektforslaget indeholdt ikke en realistisk vurdering af, om det i handelsmaessig henseende ville foere til de oenskede resultater.

(d) Medlemsstaterne havde enten ikke indfoert en faelles politik til fremme af handelsforbindelserne eller fremstod med saa store politiske og administrative forskelle, at viljen til et frugtbart samarbejde og opretholdelse af regionale organer forsvandt.

(e) Finansieringsforslaget undervurderede risikoen for politiske eller militaere konflikter, som gjorde det umuligt at realisere formaalet med investeringen.

(f) De organer, som skulle gennemfoere projekterne, havde ikke formaaet at foretage en hensigtsmaessig koordinering af deres respektive opgaver.

(g) De regionale organer er forblevet kostbare administrative enheder, idet deres teoretiske arbejde ikke foerer til konkrete foranstaltninger.

Muligheder for forbedring

4.3. Selv om et ugunstigt oekonomisk klima, som Faellesskabet ikke er i stand til at aendre, ofte er en af grundene til, at de vaesentligste maalsaetninger for det regionale samarbejde ikke realiseres, kunne andre vanskeligheder, som skyldes det sociale og politiske klima, fjernes ved en stoerre indsats fra Kommissionens side med henblik paa at skabe forudsaetningerne for et taet regionalt samarbejde. Kommissionen skulle bl.a.: (a) foretage en altomfattende vurdering af de regionale samarbejdsprogrammer, der tidligere er ivaerksat, med henblik paa at kortlaegge, hvilke foranstaltninger der har vist sig at vaere mest effektive i forbindelse med realiseringen af maalsaetningerne for regional udvikling, og foelgelig

(b) gennemfoere en mere kritisk udvaelgelse ud fra kriteriet om, at et projekt skal vaere holdbart i finansiel eller oekonomisk henseende, idet den oekonomiske stoette fortrinsvis skal ydes til de regionale projekter, der giver stoerst mulighed for at realisere maalsaetningerne for regional udvikling, samt

(c) nyvurdere de delegeredes opgaver, saaledes at det sikres, at de ud over blot at foelge gennemfoerelsen af de projekter og programmer, der er ivaerksat i de AVS-stater, som har faaet tildelt stoette, ogsaa tager et rimeligt hensyn til aspekterne ved det regionale samarbejde.

Naervaerende beretning blev vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg paa moedet den 19. maj 1988.

Paa Revisionsrettens vegne

Marcel MART

Formand

(1) EFT C 336 af 15.12.1987, anden del, pkt. 64-100. BILAG I REGIONER - OEKONOMISKE NOEGLETAL FOR LANDENE UNDER LOMÉ I OG II

>PIC FILE= "T0050277"> >PIC FILE= "T0050278">

BILAG II MAALSAETNINGER OG ANVENDELSESOMRAADE FOR ANDEN LOMÉ KONVENTION

Maalsaetninger (artikel 133): (a) at fremskynde oekonomisk samarbejde og udvikling i og mellem omraader i AVS-staterne,

(b) at fremskynde spredningen af AVS-staternes oekonomier,

(c) at mindske AVS-staternes oekonomiske afhaengighed af indfoersel ved i videst muligt omfang at udvikle de produktioner, hvor disse stater besidder et reelt potentiel,

(d) at oprette tilstraekkeligt omfattende markeder inden for AVS-staterne og de omliggende stater ved at fjerne hindringer for udviklingen og integrationen af disse markeder,

(e) at fremme og udvide handelen mellem AVS-staterne indbyrdes samt med omliggende tredjelande,

(f) at udnytte AVS-staternes ressourcer og faciliteter bedst muligt,

(g) at styrke organer, der af AVS-staterne oprettes med henblik paa at fremme regionalt samarbejde og integration, (h) at ivaerksaette saerlige foranstaltninger til fordel for stater uden soekyst og oestater, navnlig inden for transport og kommunikation.

Anvendelsesomraade (artikel 135): (a) fremskyndelse af AVS-staternes industrialisering gennem oprettelse af regionale og interregionale virksomheder,

(b) transport og kommunikation,

(c) energiproduktion og faelles udnyttelse af naturrigdomme,

(d) forskning og teknologi,

(e) landbrug,

(f) undervisning og uddannelse,

(g) bekaempelse af stoerre endemiske sygdomme og, mere generelt, foranstaltninger, der tager sigte paa at forbedre befolkningens sundhedstilstand,

(h) samarbejde inden for turisme,

(i) faglig bistand til oprettelse af regionale samarbejdsorganer eller udvikling af nye aktiviteter i de bestaaende regionale organer.

BILAG III DE VIGTIGSTE REGIONALE ORGANER, SOM MODTAGER STOETTE FRA EUF

Det oekonomiske faellesskab af vestafrikanske stater - ECOWAS

Oprettet i 1975 i henhold til Lagos-traktaten med det formaal at fremme samhandel, samarbejde og uafhaengighed i det vestlige Afrika. Faellesskabets medlemmer omfatter 16 vestafrikanske stater.

Det vestafrikanske oekonomiske faellesskab - CEAO

Faellesskabet har seks frankofone vestafrikanske stater som medlemmer. Paa grund af den lange tradition for samarbejde mellem de frankofone stater, som anvender CFA-francen, har CEAO haft stoerre succes end ECOWAS.

Den centralafrikanske toldunion og oekonomiske union

UDEAC er en toldunion mellem fire lande (Cameroun, Den Centralafrikanske Republik, Congo og Gabon). Siden 1983 har UDEAC udgjort en del af Det OEkonomiske Faellesskab af Centralafrikanske Stater (CEEAC), som omfatter ti medlemsstater.

Organisation commune Africaine et Mauricienne - OCAM (Det afrikanske og mauritiske faellesorgan)

Organet havde til formaal at fremme den oekonomiske, sociale, tekniske og kulturelle udvikling i de otte medlemsstater. Blev oploest i 1985.

Le comité permanent inter-États de lutte contre la sécheresse (Det faste mellemstatslige udvalg for bekaempelse af toerke)

Oprettet i 1973 med otte medlemsstater, (Kap-Verde, Tchad, Gambia, Burkina Faso, Mali, Mauretanien, Niger, Senegal).

L'union du fleuve Mano - MRU (MANO-sammenslutningen)

Oprettet i 1973. Medlemsstaterne omfatter Guinea, Liberia og Sierra Leone. Maalet er at oprette en toldunion.

Indian Ocean Commission -IOC (Udvalget for Det Indiske Ocean)

Oprettet i 1982. Medlemsstaterne er Madagaskar, Mauritius og Seychellerne.

La conférence pour la coopération du développement en Afrique Australe (Konferencen vedroerende udviklingssamarbejdet i det sydlige Afrika)

Den foerste konference blev afholdt i 1979 og havde til formaal at harmonisere udviklingsprogrammerne og begraense den oekonomiske afhaengighed af Sydafrika. Alle ni medlemsstater har faaet paalagt at foretage saerlige analyser og varetage saerlige opgaver i henhold til et aktionsprogram.

Det Cariske Faellesskab - CARICOM

Oprettet i 1973 (13 medlemsstater) med det formaal at fremme samhoerigheden inden for Caribien. Foelgende associerede instanser har modtaget finansiel og faglig bistand fra EUF: - Banque de développement des Caraïbes (Den Caribiske Udviklingsbank),

- Caribbean Agricultural Research and Development Institute (1) (CARDI),

- Institut des Caraïbes pour l'alimentation et la nutrition (Det Caribiske Institut for Kost og Ernaering),

- Corporation d'armateurs des Indes occidentales (WISCO) (Sammenslutningen af Vestindiske Skibsredere),

- Université des Indes occidentales (Det Vestindiske Universitet).

(1) Instituttet til forskning og udvikling inden for landbruget i Caribien.

KOMMISSIONENS SVAR

Generelle bemaerkninger

Revisionsrettens beretning om de foranstaltninger, der finansieres som led i det regionale samarbejde, indeholder en sammenfattende oversigt over det regionale samarbejdes oprindelse, procedurer og aktioner. Denne sammenfattende oversigt giver anledning til nedenstaaende kommentarer fra Kommissionens side. Hvis man oensker et fuldstaendigt og objektivt overblik over det regionale samarbejde maa man ud over Revisionsrettens bemaerkninger og Kommissionens svar fremhaeve en raekke generelle betragtninger. A. Det regionale samarbejde er for det foerste et af de vigtigste aspekter i samarbejdet mellem AVS og EOEF. Med Lomé-Konventionen er der saaledes for foerste gang lagt vaegt paa betydningen af at stoette bestraebelserne for at fremme den oekonomiske integration paa regionalt plan i udviklingslandene og at afsaette betydelige beloeb til dette formaal.

I denne forbindelse skal fremhaeves den politiske betydning af, at AVS-staterne har erkendt noedvendigheden af at udvikle det oekonomiske samarbejde mellem hinanden indbyrdes og skabe mekanismer, der fremmer en voksende oekonomisk integration.

En saadan udvikling er meget vanskelig ud fra en politisk og teknisk synsvinkel, og hvad angaar det regionale samarbejde - og mange andre omraader - er Lomé-Konventionen forud for sin tid.

Det vigtigste er, at man har erkendt, at problemerne ofte er faelles og derfor maa loeses i faellesskab

B. Selv om procedurerne for det regionale samarbejde er noejagtig de samme som for samarbejdet paa nationalt plan, er det for det andet ikke vanskeligt at forstaa, at etableringen af samarbejdet mellem myndigheder fra forskellige stater eller mellem disse myndigheder og regionale organisationer ofte kraever en stoerre indsats end i tilfaelde af nationale projekter.

Det er grunden til, at Kommissionen har gjort en stor indsats for at goere proceduren for det regionale samarbejde mere velstruktureret, mere gennemskuelig og endelig mere effektiv end hidtil.

I forbindelse med fordelingen af de midler, der er afsat til regionalt samarbejde under Lomé III har Kommissionen paa grundlag af en kollektiv dialog med medlemsstaterne i de enkelte regioner eller forhandlinger med de regionale organisationer, som landene har bemyndiget hertil, saaledes koncentreret sin stoette om et begraenset antal hovedomraader, der beroerer en hel region, og hermed soegt at undgaa, at midlerne spredes paa en maengde forskellige projekter med begraenset regional vaerdi.

Hvad angaar foranstaltningernes regionale karakter indeholder den tredje Lomé-Konvention desuden nogle meget byttige bestemmelser, som i bestraebelserne for at sikre effektivitet og retfaerdighed skal forhindre, at man finansierer projekter med en tvivlsom vaerdi paa regionalt plan.

C. Endelig skal det understreges, at selv om Lomé-Konventionen bestemmer, at der kan ydes stoette til regionale organisationer, har AVS-staterne oensket at bevare deres suveraene ret til selv at bestemme, hvorledes de regionale midler skal anvendes. De kan inddrage organisationerne i deres regionale samarbejde i de tilfaelde, hvor de giver dem en specifik bemyndigelse hertil.

Det regionale samarbejde inden for rammerne af Lomé er saaledes ikke knyttet til regionale organisationer. Der kan vaere tale om et samarbejde mellem flere stater uden nogen organisations medvirken. I praksis er de regionale organisationer dog ofte inddraget efter anmodning fra AVS-staterne. Organisationernes rolle varierer fra tilfaelde til tilfaelde, idet en organisation kan fungere som simpel koordinator, som projektleder eller som administrator for hele projektet. Faellesskabet har paa denne maade hjulpet en raekkeregionale organisationer, enten gennem direkte stoette eller gennem finansiering af deres projekter.

Der er tale om organisationer med et bredt arbejdsomraade, f.eks. CARICOM, CEAO, ECOWAS, SADCC, UDEAC, PTA, SPEC, men ogsaa organisationer med mere begraensede arbejdsomraader, f.eks. CILSS, IGADD eller regionale forsknings- og uddannelsesinstitutioner (1).

Man maa erkende den meget vaerdifulde rolle, de regionale organisationer kan spille i bestraebelserne for at fremme det regionale samarbejde. Samtidig maa der udvises en vis forsigtighed og en vis selektivitet som foelge af disse organisationers store antal, risikoen for overlapning i deres virksomhed, deres undertiden for hoeje ambitionsniveau og den hyppige manglende stoette

(1) Se forklaring paa forkortelserne. fra deres egne medlemsstater. De organisationer, der opnaar de bedste resultater, er normalt dem, som hele tiden er i naer kontakt med deres medlemer, og som stoettes af disse som foelge af realistiske maal og aktiviteter. >PIC FILE= "T0050328">

Som afslutning paa disse generelle bemaerkninger skal det understreges, at det regionale samarbejde ikke kan foere til vellykkede resultater uden AVS-staternes solidaritet og samarbejdsvilje. Hvor disse betingelser er opfyldt, er der normalt overensstemmelse mellem maalet og de opnaaede resultater. I tilfaelde, hvor disse betingelser ikke er opfyldt, bliver de muligheder, der ligger i konventionen, ikke udnyttet i tilstraekkeligt omfang. Ud fra denne synsvinkel skal afsnittet i Lomé-Konventionen om »regionalt samarbejde« isaer betragtes som en tilskyndelse til AVS-staterne til en yderligere styrkelse af deres samarbejde og integration.

1. INDLEDNING

Forvaltning af det regionale samarbejde

1.9. Bag alle ansoegninger staar de nationale anvisningsberettigede. AVS-sekretariatet kan kun forelaegge ansoegninger, saafremt det har faaet bemyndigelse hertil (eksempelvis ved resolution vedtaget af AVS-Ministerraadet).

2. DEN FINANSIELLE GENNEMFOERELSE

Fordele opnaaet af de forskellige stater

2.1- 2.2. AArsagerne til, at man er gaaet bort fra en forholdsrigtig fordeling, er: - Fordeling mellem regioner

Ved denne fremgangsmaade anvender Kommissionen objektive kriterier som f.eks. befolkningsstoerrelse, men der tages endvidere hensyn til andre forhold, eksempelvis status som mindst udviklet land, indlandsstat osv.

- Fordelingen mellem lande

I selve definitionen af regionalt samarbejde ligger der, at det ikke er oenskeligt at anvende en forholdsrigtig fordeling. De lande, der har det stoerste regionale samarbejde, boer have en fordel. Mange regionale foranstaltninger kan i kraft af deres karakter ikke tildeles et enkelt eller flere lande.

3. GENNEMFOERELSEN I DE ENKELTE OEKONOMISKE SEKTORER

Transport og kommunikation

3.3. Den sikkerhedsmaessige situation omkring Benguelajernbanen gav paa det tidspunkt, da Faellesskabets finansieringsafgoerelse blev truffet (februar 1980) anledning til at tro, at det ville vaere muligt at genaabne den internationale trafikforbindelser under rimelige sikkerhedsmaessige forhold. De finansierede vogne er dog blevet anvendt til at forbedre transporten i denne region.

3.4. Det er yderst beklageligt, at den igangvaerende borgerkrig i det sydlige Sudan hindrer gennemfoerelsen af projektet i denne region. Det har dog vist sig muligt at afslutte stoerstedelen af arbejderne paa vejstraekningen KAKUMA-JUBA, og entreprenoeren har kunnet redde sit meget dyre anlaeg, inden den sikkerhedsmaessige situation blev for alvorlig.

3.5. (1) Erhvervelsen af stoerre skibe end de i finansieringsaftalen anfoerte skyldes foelgende tekniske aarsager: - i den 5-aarige periode, der er gaaet mellem evalueringsrapporten og erhvervelsen af skibene, er der sket en aendring i situationen paa skibsfartomraadet i Vestindien. Formodningen om, at 80 % af fragtmaengden mellem oeerne inden for OECS (1) ville bestaa af omladninger, som ville sikre de mindre fartoejers finansielle og oekonomiske levedygtighed, har ikke holdt stik. De internationale rederier, der sejler paa Vestindien, har overfoert mere kapacitet til trafikken mellem oeerne som foelge af afmatningen inden for skibsfarten. Dette har medfoert en risiko for omladningsaftalerne med WISCO (1), som har vaeret tvunget ind paa Miami-ruten med stoerre skibe for at overleve.

- Den private skonnerttrafik, som ikke har nogen containerfaciliteter, dominerer skibsfarten mellem oeerne inden for OECS. Losning og lastning foregaar uden for havneomraadet, og tarifferne er lave. I betragtning af den ubetydelige og uregelmaessige fragtmaengde mellem oeerne er det tvivlsomt, om et WISCO-skib ville kunne klare sig i konkurrencen, og WISCO's indsaettelse af et mindre fartoej synes kun berettiget ud fra betragtninger om en mere regelmaessig drift, sikkerhed og uddannelse af besaetningsmedlemmer paa private skonnerter

(2) Proceduremaessige vanskeligheder i forbindelse med indkoeb af skibe (aarsager til forsinkelse med heraf foelgende udgiftsstigninger): - EUF-bestemmelserne foreskriver udbudsproceduren, som er uhensigtsmaessig ved indkoeb af brugte skibe,

- indkoebet af brugte skibe maatte noedvendigvis foregaa gennem en maegler,

- en yderligere forsinkelse af koebet, hvis man skulle have ventet paa den type og stoerrelse skibe, der er specificeret i finansieringsafgoerelsen, ville have resulteret i alvorlige finansielle vanskeligheder for WISCO.

(3) Resultat : WISCO's mindre skibe til trafik mellem oeerne, ville sandsynligvis have haft stoerre driftstab. For at overleve er WISCO i stigende grad blevet drevet som et kommercielt rederi. Den socio-oekonomiske maalsaetning for et statsstoettet rederi, der sejler paa de mindre oeer, er ikke laengere saa aktuel, og nogle lande har trukket sig ud af sammenslutningen;

Industri, energi, miner

Industri

3.9 - 3.11. Kommissionen understreger, at den ydede et yderst begraenset bidrag til finansieringen af projektet, hvor Verdensbanken var en af de stoerste bidragydere. Det er indlysende, at dette projekts fiasko vil indgaa i de erfaringer, Kommissionen vil tage hensyn til i fremtiden. Spoergsmaalet om en eventuel tilbagebetaling af EIB-laanet hoerer ind under Banken.

Der skal dog i denne forbindelse anfoeres foelgende supplerende oplysninger : de betingede laan til Ghana, Elfenbenskysten og Togo (aktionaererne i CIMAO), der var daekket af risikovillig kapital fra EUF, blev ydet af Den Europaeiske Investeringsbank i 1982 og androg 7,3 mio ECU, men kun 2,3 mio ECU af dette beloeb er i virkeligheden udbetalt (til Elfenbenskysten). Der er ifoelge EIB ikke planer om at foretage yderligere udbetalinger

I overensstemmelse med den normale praksis ved saadanne laan bestemmer CIMAO, at de af laantageren pligtige tilbagebetalinger - i tilfaelde af at selskabet gaar fallit, traeder i likvidation eller oploeses - begraenses til dennes andel af nettoaktiverne (svarende til forholdet mellem de aktier, der er opkoebt ved hjaelp af laaneprovenuet og hans samlede aktier).

Laanekontrakten omfatter en 8-aarig afdragsfri periode (indtil 1990), inden tilbagebetaling skal paabegyndes. Det fremgaar af de rapporter, EIB har tilsendt Kommissionen om tilbagebetaling af renter og gaeld, at der regelmaessigt er betalt renter paa det udestaaende laan.

Da CIMAO ikke er erklaeret fallit eller gaaet i likvidation eller blevet oploest, er der under disse omstaendigheder i oejeblikket ikke grund til at kraeve, at tilbagebetalingen af det udestaaende laan sker foer det aftalte tidspunkt.

Energi

3.14 - 3.15. Kommissionen erkender, at dette projekts maal var for ambitioese. Kommissionen oensker dog at henlede Rettens opmaerksomhed paa, at det, da finansieringensplanen for CRES blev opstillet, blev fastslaaet, at oprettelse af et regionalt organ for alternative og vedvarende energikilder ikke blot ville vaere vaerdifuldt, men ogsaa noedvendigt for at gennemfoere foelgende opgaver: - raadgivning, herunder teknisk raadgivning,

- laereruddannelse

- faglig bistand med henblik paa vedligeholdelsesfunktioner

- stoette til nationale centre

- udstedelse af standardcertifikater til systemer inden for alternative og vedvarende energikilder, der skal indfoeres i regionen.

EUF-midlerne blev derfor tildelt for at stoette udviklingen af disse aktiviteter, og Kommissionen finder, at CRES stadig vil kunne spille en effektiv rolle paa dette omraade, hvis maalene aendres i overensstemmelse med det ovenfor anfoerte, og hvis der kunne opnaas stoette fra andre bistandsydere, end dem, der har trukket sig ud af projektet

3.16. Der er foelgende aarsager til, at kun 15 % af midlerne er blevet udbetalt: - den hyppige udskiftning af de udenlandske energieksperter

- eksperternes hyppige meningsaendringer med hensyn til en raekke af programmets komponenter og de heraf foelgende hyppige aendringsforslag

- manglende koordination mellem den regionale anvisningsberettigede og de nationale myndigheder

- den regionale anvisningsberettigedes svage struktur paa energiomraadet.

For at overvinde disse vanskeligheder overvejes det at stille relevant faglig bistand til raadighed, og en nyformulering af programmet vil blive droeftet paa det naeste aarlige revisionsmoede. Hvad angaar uddannelses- og oplysningsforanstaltningerne skal det anfoeres, at disse skal stoettes af et sideloebende UNDP-program.

Miner

3.17. Hensyntagen til tilstedevaerelsen af et regionalt marked for kunstgoedning betyder, at industriprojektet, som ikke kunne betragtes som oekonomisk berettiget hvad angaar daekningen af de rent nationale behov, faar tilfoejet en regional dimension.

Denne regionale dimension bekraeftes af, at der blandt aktionaererne er 3 AVS-stater (Elfenbenskysten, Cameroun og Nigeria), som er brugere af kunstgoedning men ogsaa af mellemprodukter med henblik paa deres egen kunstgoedningsfabrikation.

Som foelge af de oekonomiske vanskeligheder (afmatning inden for kunstgoedningsmarkedet i Vestafrika) blev maalene med hensyn til daekning af de regionale behov ikke naaet. Denne situation kompenseres dog af, at ca. 50 % af ICS' aarsproduktion (Industries Chémiques du Sénégal) saelges til et indisk konsortium

Faglig bistand til industriprojekter

3.18. Forvaerringen af den oekonomiske situation inden for de sidste 5-10 aar har gjort fremme af det regionale samarbejde vanskeligere end forventet. De maalsaetninger, der oprindeligt blev opstillet af Mano River Union (MRU) har saaledes siden vist sig at vaere for ambitioese. Selv om de opnaaede resultater ikke stemmer overens med de oprindeligt fastsatte maal, kan der dog udledes foelgende positive aspekter: - nogle af de feasibility-undersoegelser, der er gennemfoert af MRU's industriudviklingsenhed har foert til oprettelse af mindre industrivirksomheder i Sierra Leone og Liberia (f.eks. palmeolieforarbejdningsfabrikker). Der foreligger andre undersoegelser, der kan danne grundlag for investeringer, naar den oekonomiske situation i regionen forbedres

- et vigtigt resultat er tilvejebringelse af et omfattende dokumentationsmateriale vedroerende alle aspekter i den industrielle udvikling i de tre medlemsstater

- der er gennemfoert uddannelsesforanstaltninger inden for regnskabsvaesen, administration osv. til fordel for mange statsborgere fra de tre medlemsstater.

Produktion i landdistrikter

3.20. Det skal fremhaeves, at der er truffet foranstaltninger for at sikre, at der foreligger planer for en hensigtsmaessigt udnyttelse af jorden samt en hensigtmaessigt bosaeting i de omraader, hvor tse-tsefluen er eller vil blive udryddet i Zimbabwe.

3.21. Paastanden om, at staterne har store vanskeligheder med at tilbagebetale de laan, de har optaget til at finansiere Diama- og Manantali-daemningerne er for generelt formuleret. I det foreliggende tilfaelde skal det praeciseres, at laanebyrden er forholdsvis rimelig indtil 1992 som foelge af de meget favorable finansieringsvilkaar, der gaelder for laanene paa saerlige vilkaar.

Efter dette tidspunkt vil denne byrde blive lettere at baere, fordi vandkraftvaerket ved Manantali-daemningen vil vaere anlagt og begynde at give indtaegter

Hvad angaar gennemfoerelsen af de store kunstvandingsprogrammer kan Revisionsrettens vurdering af projektet vedroerende foroegelse af landbrugsproduktionen ved hjaelp af kunstvanding i floddalen kun vaere foreloebig da: - de to daemninger foerst saettes i drift i 1988/1989

- der er tale om et meget langtsigtet projekt, hvis resultater foerst vil kunne vurderes med rimelig sikkerhed om tidligst 10-15 aar.

Der goer sig ikke samme betragtninger gaeldende for Riz SEGOU-projektet (ORS) i Mali. I tilfaeldet af Manantalidaemningen kan kunstvandingen bedre reguleres end i ORS-tilfaeldet, hvor man er afhaengig af hoej vandstand, og bassinets omkreds kan afpasses efter lokalbefolkningens forvaltningskapacitet.

3.22. Jf. de generelle bemaerkninger.

3.23. Kommissionen er enig i konklusionerne vedroerende CFC. Dens tjenestegrene er i oejeblikket i faerd med en grundig gennemgang af hele det regionale samarbejde i Vestindien, der stoettes af EUF, og hvad angaar landbrugsprojekter vil der blive anvendt en mere pragmatisk og strengere fremgangsmaade for at kompensere for tidligere begaaede fejl.

3.24. Kommissionen er netop gaaet i gang med evaluering af CARDI-foranstaltningerne (1), og resultaterne af denne evaluering vil vaere afgoerende for dens holdning til de forslag, den fremsaetter under Lomé III.

Uddannelse

3.26 (a) »Ecole des postes et Télécommunications« blev oprindelig oprettet som en national skole, men hele idéen med at oprette indkvarteringsfaciliteter var, at skolen skulle kunne modtage studerende fra andre lande i regionen, hvilket ogsaa er sket.

(b) CIADFOR (Centre interafricain pour le développement de la formation professionnelle) er en regional organisation med hovedsaede i Abidjan, der har sin uddannelsesafdeling i Libreville. CIADFOR-medlemsstaternes manglende interesse for denne skole kom til udtryk, da projektet var igangsat, og Kommissionen tog derfor omgaaende skridt til at stoppe projektlederens rejser til CIADFOR's medlemsstater og i stedet yde faglig bistand med det formaal at overdrage faciliteterne til dem, der kunne faa stoerst mulig udbytte ud af dem.

3.27. Hvad angaar »Académie régionale de la Mer« i Elfenbenskysten skal det understreges, at Kommissionen ikke har finansieret anlaegsomkostningerne. Kommissionens bidrag repraesenterede kun 5 % af de samlede udgifter og var begraenset til indkoeb af udstyr i Europa. Hvad angaar tilfaeldet med Niger, er den omtalte skole endnu ikke taget i brug, og den medfoerer saaledes ikke driftsudgifter.

Generelle foranstaltninger

Udvikling af samhandlen

3.28 - 3.29. Den aarlige gennemsnitlige vaekst i den samlede eksport til EF, eksklusive braendstoffer, i perioden 1981-86 er paa 4,7 %, medens eksporten til de andre store markeder, USA og Japan, har vaeret uaendret eller faldende.

3.30. Hvad angaar den stoette, der kan stilles til raadighed gennem Lomé II, har stoerstedelen af AVS-staterne og deres regionale organisationer gjort meget begraenset brug af de disponible midler - under 1 % i forbindelse med 4. EUF og 1,4 % i forbindelse med 5. EUF.

3.31. Kommissionen har allerede givet en detaljeret redegoerelse vedroerende alle relevante afsnit i Revisionsrettens aarsberetning for 1986.

Den tilsyndeladende store andel af de samlede regionale midler, der er anvendt til handelsmesser og udstillinger, er meget lavere, naar den sammenholdes med de samlede udgifter, der er anvendt til handel og turisme som helhed.

Turisme

3.32. Turistprogrammet for stillehavsregionen paa 3,2 mio ECU blev udformet og godkendt meget hurtigt mellem august 1984 og januar 1985. Som foelge af langtrukne forhandlinger med det ekspertfirma, der foerst var udvalgt til at gennemfoere programmet, og det senere valg af et nyt ekspertfirma, blev programmet foerst ivaerksat i august 1987 ; trods visse problemer i regionen, har programmet, ud over at opnaa egne fordele, kunnet tiltraekke stoette fra andre bistandydere til den hidtil forsoemte turistsektor i stillehavsomraadet.

3.33. De vigtigste faktorer, der paavirker vaeksten i den internationale turisme i dag, er dollarens vaerdi i forhold til valutaerne paa de vigtigste markeder. Dette forhold er blevet udnyttet til at fremme udviklingen af turismen i stillehavsregionen, hvor denne sektor er den vigtigste industri, stoerste arbejdsgiver og indtjener af fremmed valuta.

Kommissionen understreger, at der ifoelge statistikkerne har vaeret tale om en stigning i antallet af turister fra Europa til stillehavsregionen inden for de seneste aar. Denne stigning i turistantallet er ikke ubetydelig og repraesenterer betydelige indtjeningsmuligheder for de paagaeldende lande i regionen. En stigning paa 1 % i turistantallet anslaas at svare til indtaegter paa 13 mio ECU eksklusive flybilletter.

Man er i oejeblikket i gang med at foretage en evaluering af de regionale foranstaltninger til fremme af turismen i stillehavsregionen for at fastslaa, hvilke resultater de hidtil finansierede foranstaltninger har haft samt opstille retningslinjer for fremtiden.

3.34. Det er normalt at forvente stoerre interesse for nationale programmer. Faellesskabets politik gaar ud paa at stoette nationale bestraebelser gennem supplerende regionale programmer i et forsoeg paa at fremme den regionale integration.

Inden for de seneste aar er der i visse lande i Vestindien udvist interesse for at fremme turismen for en raekke lande samtidig. OECS-landene (1) er et godt eksempel herpaa.

Stoette til regionale organer

3.36. Revisionsrettens bemaerkninger vedroerende »Caribbean Disaster Prevention Programme«, hvortil EUF ydede en stoette paa ca. 0,7 mio ECU under Lomé I og II, er helt korrekte og afspejler en reel vanskelighed i det regionale samarbejde - de enkelte landes manglende evne til at daekke de regionale institutioners og projekters driftsomkostninger. I tilfaeldet med dette projekt var det denne manglende vilje, som resulterede i, at Kommissionen afviste en anmodning fra CARICOM i 1985 om fastsat stoette til projektet, og som foerte til, at landene i regionen foretog en mere kritisk gennemgang af projektets fremtid, der til sidst resulterede i, at projektet blev bragt til ophoer i slutningen af 1986.

3.37. Kommissionen er af den opfattelse, at programmet noed godt af denne aendring, som hovedsagelig betoed, at projektet blev placeret i Barbados og ikke i Guyana som foelge af ressourcemaessige hensyn.

Projektet til 0,65 mio ECU vedroerende faglig bistand til CARICOM's sekretariat har helt afgjort vaeret udsat for store forsinkelser, men inden for de seneste maaneder er der gjort fremskridt med afslutningen af en teknisk undersoegelse.

Det fremgaar at de tidligere evalueringer, Kommissionen selv har foretaget, at dette projekt har givet tilfredsstillende resultater i betragtning af den vanskelige handelssituation i omraadet under projektets gennemfoerelse.

3.38. Formaalet med de seks undersoegelser, der er finansieret i forbindelse med programmet, var at formulere forslag men ikke nogen systematisk og umiddelbar ivaerksaettelse af disse.

3.39. Det forhold at stipendier er opgivet til fordel for seminarer, hvilket er en aendring af det oprindeligt aftalte program, er sket med Kommissionens samtykke.

Hvad angaar seminarerne: (b) Billetterne til de delegerede, der ikke deltog i Kigaliseminaret, er blevet tilbagebetalt (indtaegt paa 1 961 000 FRW den 11. februar 1983).

(c) I det foreliggende tilfaelde (seminar i Libreville) er der tale om deltagere fra Congo, idet der kun er en ugentlig forbindelse mellem Brazzaville og Libreville.

(e) Seminar i Kigali : dagpengesatserne maatte forhoejes fra 2 000 til 6 000 FRW for at daekke udgifterne paa hotel Méridien, hvor deltagerne var blevet indkvarteret af Rwandas regering

(f) Fravaersprocenten ved seminarerne er ikke noedvendigvis udtryk for manglende interesse fra deltagernes side. Der kan f.eks. vaere tale om gentagne udsaettelser af datoen for seminarets afholdelse eller kommunikationsvanskeligheder mellem de beroerte lande.

3.41. Kommissionen foerer samme tilsyn med de regionale projekter som med de nationale projekter, normalt gennem dens delegationer paa stedet i taet samarbejde med de ansvarlige regionale organer. Den kan ikke afvise, at gennemfoerelsen af visse projekter ikke har vaeret tilfredsstillende, men den oensker dog samtidig at fremhaeve, at andre har givet gode resultater.

4. KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER

4.1- 4.2. I sine generelle bemaerkninger svarer Kommissionen indirekte paa dette kapitel. Den er af den opfattelse, at Rettens rapport ikke i tilstraekkeligt omfang fremhaever de fremskridt, der er gjort i det regionale samarbejde i loebet af de tre konventioner, hverken hvad angaar teksterne eller gennemfoerelsen af de enkelte projekter. En stor del af Rettens bemaerkninger vedroerende nogle af de foerste regionale projekter, der blev stoettet af EUF, boer betragtes som begyndervanskeligheder, som skyldes, at Kommissionen i den foerste tid manglede erfaring hvad angaar de regionale projekters saerlige karakter. Derfor satsede Kommissionen i vidt omfang paa regionale organisationer, som senere viste sig at fungere mindre effektivt end forventet. Det er klart, at der i bestemmelserne i Lomé III vedroerende planlaegning paa regionalt plan er taget hensyn til denne erfaring : definitionen af kriteriet for et projekt med regionalt sigte og stoette til foranstaltninger, der er udtryk for en sektorstrategi med regionalt sigte er saaledes praeciseret i Lomé III, der tages hensyn hertil ved planlaegningen af de regionale midler for hver enkelt region og bestemmelserne anvendes i den daglige forvaltning af regionale projekter og programmer.

Det er desuden lettere at vurdere de umiddelbare end de mere langsigtede resultater. Dette betyder ikke noedvendigvis, at sidstnaevnte ikke naas.

Muligheder for forbedring

4.3. (a) og (b) Det er ikke saa indlysende, at det regionale samarbejde boer rettes mod de projektyper, der normalt viser sig at vaere de mest vellykkede. Disse type projekter er muligvis blot lettere at gennemfoere i al almindelighed, hvad enten der er tale om regionale eller nationale projekter, men de har maaske ikke altid et specielt udpraeget regionalt sigte. (Paa tilsvarende maade vil man nok vaere tilbageholdende med at anbefale, at man i de nationale indikativprogrammer boer fremme vejprojekter i stedet for udvikling af landdistrikter, blot fordi vejprojekterne har vist sig at vaere lettere at gennemfoere. Vejprojekter er isaer et typisk eksempel paa, at projektets regionale karakter ofte har vaeret svag). Eksempelvis fortjener bekaempelse af oerkendannelse og miljoeforringelse sandsynligvis at blive prioriteret hoejt i det regionale samarbejde, fordi der er tale om et reelt regionalt problem, selv om foranstaltningerne paa dette omraade kan vise sig at vaere forholdsvis vanskelige at gennemfoere.

Prioriteringerne boer derfor ikke alene bestemmes paa grundlag af den hidtidige erfaring med hensyn til chancerne for en vellykket projektgennemfoerelse, men endvidere under hensyntagen til noedvendigheden af at gennemfoere en reel regional aktion inden for sektoren uanset de vanskeligheder, der kan vaere forbundet med ivaerksaettelse af en saadan aktion.

(c) Kommissionens delegerede har allerede denne arbejdsopgave. Hver enkelt finansieringsaftale vedroerende et regionalt projekt indeholder en standardbestemmelse, der specificerer hvilken delegation, der har ansvaret for projektets gennemfoerelse. Maaske har delegationerne hidtil ikke vaeret saa staerkt inddraget i det regionale samarbejde, som det har vaeret oenskeligt, men dette er blevet forbedret i loebet af de seneste aar

(1) Forkortelser CARICOM : Det Caribiske Faelles Marked CEAO : Det Vestafrikanske OEkonomiske Faellesskab ECOWAS : Det OEkonomiske Faellesskab af Vestafrikanske Stater SADCC : Konferencen til Koordinering af Udviklingen i Det Sydlige Afrika UDEAC : Den Centralafrikanske Toldunion og OEkonomiske Union PTA : Praeferencehandelsomraade SPEC : Kontoret for OEkonomisk Samarbejde i Det Sydlige Stillehav CILSS : Den Permanente Mellemstatslige Komité for Bekaempelse af Toerke i Sahel IGADD : Den Mellemstatslige Myndighed for Toerke og Udvikling OECS : Organisationen af OEstcaribiske Stater CFC : Caribbean Food Corporation CARDI : Det Caribiske Landbrugsforskningsinstitut CIADFOR : Centre interafricain pour le développement de la formation professionnelle - Det Mellemstatslige Center i Afrika for Udvikling af Erhvervsuddannelse

BILAG I REGIONER - OEKONOMISKE NOEGLETAL FOR LANDENE UNDER LOMÉ I OG II

>PIC FILE= "T0050277"> >PIC FILE= "T0050278">

BILAG II MAALSAETNINGER OG ANVENDELSESOMRAADE FOR ANDEN LOMÉ KONVENTION

Maalsaetninger (artikel 133): (a) at fremskynde oekonomisk samarbejde og udvikling i og mellem omraader i AVS-staterne,

(b) at fremskynde spredningen af AVS-staternes oekonomier,

(c) at mindske AVS-staternes oekonomiske afhaengighed af indfoersel ved i videst muligt omfang at udvikle de produktioner, hvor disse stater besidder et reelt potentiel,

(d) at oprette tilstraekkeligt omfattende markeder inden for AVS-staterne og de omliggende stater ved at fjerne hindringer for udviklingen og integrationen af disse markeder,

(e) at fremme og udvide handelen mellem AVS-staterne indbyrdes samt med omliggende tredjelande,

(f) at udnytte AVS-staternes ressourcer og faciliteter bedst muligt,

(g) at styrke organer, der af AVS-staterne oprettes med henblik paa at fremme regionalt samarbejde og integration, (h) at ivaerksaette saerlige foranstaltninger til fordel for stater uden soekyst og oestater, navnlig inden for transport og kommunikation.

Anvendelsesomraade (artikel 135): (a) fremskyndelse af AVS-staternes industrialisering gennem oprettelse af regionale og interregionale virksomheder,

(b) transport og kommunikation,

(c) energiproduktion og faelles udnyttelse af naturrigdomme,

(d) forskning og teknologi,

(e) landbrug,

(f) undervisning og uddannelse,

(g) bekaempelse af stoerre endemiske sygdomme og, mere generelt, foranstaltninger, der tager sigte paa at forbedre befolkningens sundhedstilstand,

(h) samarbejde inden for turisme,

(i) faglig bistand til oprettelse af regionale samarbejdsorganer eller udvikling af nye aktiviteter i de bestaaende regionale organer.

BILAG III DE VIGTIGSTE REGIONALE ORGANER, SOM MODTAGER STOETTE FRA EUF

Det oekonomiske faellesskab af vestafrikanske stater - ECOWAS

Oprettet i 1975 i henhold til Lagos-traktaten med det formaal at fremme samhandel, samarbejde og uafhaengighed i det vestlige Afrika. Faellesskabets medlemmer omfatter 16 vestafrikanske stater.

Det vestafrikanske oekonomiske faellesskab - CEAO

Faellesskabet har seks frankofone vestafrikanske stater som medlemmer. Paa grund af den lange tradition for samarbejde mellem de frankofone stater, som anvender CFA-francen, har CEAO haft stoerre succes end ECOWAS.

Den centralafrikanske toldunion og oekonomiske union

UDEAC er en toldunion mellem fire lande (Cameroun, Den Centralafrikanske Republik, Congo og Gabon). Siden 1983 har UDEAC udgjort en del af Det OEkonomiske Faellesskab af Centralafrikanske Stater (CEEAC), som omfatter ti medlemsstater.

Organisation commune Africaine et Mauricienne - OCAM (Det afrikanske og mauritiske faellesorgan)

Organet havde til formaal at fremme den oekonomiske, sociale, tekniske og kulturelle udvikling i de otte medlemsstater. Blev oploest i 1985.

Le comité permanent inter-États de lutte contre la sécheresse (Det faste mellemstatslige udvalg for bekaempelse af toerke)

Oprettet i 1973 med otte medlemsstater, (Kap-Verde, Tchad, Gambia, Burkina Faso, Mali, Mauretanien, Niger, Senegal).

L'union du fleuve Mano - MRU (MANO-sammenslutningen)

Oprettet i 1973. Medlemsstaterne omfatter Guinea, Liberia og Sierra Leone. Maalet er at oprette en toldunion.

Indian Ocean Commission -IOC (Udvalget for Det Indiske Ocean)

Oprettet i 1982. Medlemsstaterne er Madagaskar, Mauritius og Seychellerne.

La conférence pour la coopération du développement en Afrique Australe (Konferencen vedroerende udviklingssamarbejdet i det sydlige Afrika)

Den foerste konference blev afholdt i 1979 og havde til formaal at harmonisere udviklingsprogrammerne og begraense den oekonomiske afhaengighed af Sydafrika. Alle ni medlemsstater har faaet paalagt at foretage saerlige analyser og varetage saerlige opgaver i henhold til et aktionsprogram.

Det Cariske Faellesskab - CARICOM

Oprettet i 1973 (13 medlemsstater) med det formaal at fremme samhoerigheden inden for Caribien. Foelgende associerede instanser har modtaget finansiel og faglig bistand fra EUF: - Banque de développement des Caraïbes (Den Caribiske Udviklingsbank),

- Caribbean Agricultural Research and Development Institute (1) (CARDI),

- Institut des Caraïbes pour l'alimentation et la nutrition (Det Caribiske Institut for Kost og Ernaering),

- Corporation d'armateurs des Indes occidentales (WISCO) (Sammenslutningen af Vestindiske Skibsredere),

- Université des Indes occidentales (Det Vestindiske Universitet).

(1) Instituttet til forskning og udvikling inden for landbruget i Caribien.

KOMMISSIONENS SVAR

Generelle bemaerkninger

Revisionsrettens beretning om de foranstaltninger, der finansieres som led i det regionale samarbejde, indeholder en sammenfattende oversigt over det regionale samarbejdes oprindelse, procedurer og aktioner. Denne sammenfattende oversigt giver anledning til nedenstaaende kommentarer fra Kommissionens side. Hvis man oensker et fuldstaendigt og objektivt overblik over det regionale samarbejde maa man ud over Revisionsrettens bemaerkninger og Kommissionens svar fremhaeve en raekke generelle betragtninger. A. Det regionale samarbejde er for det foerste et af de vigtigste aspekter i samarbejdet mellem AVS og EOEF. Med Lomé-Konventionen er der saaledes for foerste gang lagt vaegt paa betydningen af at stoette bestraebelserne for at fremme den oekonomiske integration paa regionalt plan i udviklingslandene og at afsaette betydelige beloeb til dette formaal.

I denne forbindelse skal fremhaeves den politiske betydning af, at AVS-staterne har erkendt noedvendigheden af at udvikle det oekonomiske samarbejde mellem hinanden indbyrdes og skabe mekanismer, der fremmer en voksende oekonomisk integration.

En saadan udvikling er meget vanskelig ud fra en politisk og teknisk synsvinkel, og hvad angaar det regionale samarbejde - og mange andre omraader - er Lomé-Konventionen forud for sin tid.

Det vigtigste er, at man har erkendt, at problemerne ofte er faelles og derfor maa loeses i faellesskab

B. Selv om procedurerne for det regionale samarbejde er noejagtig de samme som for samarbejdet paa nationalt plan, er det for det andet ikke vanskeligt at forstaa, at etableringen af samarbejdet mellem myndigheder fra forskellige stater eller mellem disse myndigheder og regionale organisationer ofte kraever en stoerre indsats end i tilfaelde af nationale projekter.

Det er grunden til, at Kommissionen har gjort en stor indsats for at goere proceduren for det regionale samarbejde mere velstruktureret, mere gennemskuelig og endelig mere effektiv end hidtil.

I forbindelse med fordelingen af de midler, der er afsat til regionalt samarbejde under Lomé III har Kommissionen paa grundlag af en kollektiv dialog med medlemsstaterne i de enkelte regioner eller forhandlinger med de regionale organisationer, som landene har bemyndiget hertil, saaledes koncentreret sin stoette om et begraenset antal hovedomraader, der beroerer en hel region, og hermed soegt at undgaa, at midlerne spredes paa en maengde forskellige projekter med begraenset regional vaerdi.

Hvad angaar foranstaltningernes regionale karakter indeholder den tredje Lomé-Konvention desuden nogle meget byttige bestemmelser, som i bestraebelserne for at sikre effektivitet og retfaerdighed skal forhindre, at man finansierer projekter med en tvivlsom vaerdi paa regionalt plan.

C. Endelig skal det understreges, at selv om Lomé-Konventionen bestemmer, at der kan ydes stoette til regionale organisationer, har AVS-staterne oensket at bevare deres suveraene ret til selv at bestemme, hvorledes de regionale midler skal anvendes. De kan inddrage organisationerne i deres regionale samarbejde i de tilfaelde, hvor de giver dem en specifik bemyndigelse hertil.

Det regionale samarbejde inden for rammerne af Lomé er saaledes ikke knyttet til regionale organisationer. Der kan vaere tale om et samarbejde mellem flere stater uden nogen organisations medvirken. I praksis er de regionale organisationer dog ofte inddraget efter anmodning fra AVS-staterne. Organisationernes rolle varierer fra tilfaelde til tilfaelde, idet en organisation kan fungere som simpel koordinator, som projektleder eller som administrator for hele projektet. Faellesskabet har paa denne maade hjulpet en raekkeregionale organisationer, enten gennem direkte stoette eller gennem finansiering af deres projekter.

Der er tale om organisationer med et bredt arbejdsomraade, f.eks. CARICOM, CEAO, ECOWAS, SADCC, UDEAC, PTA, SPEC, men ogsaa organisationer med mere begraensede arbejdsomraader, f.eks. CILSS, IGADD eller regionale forsknings- og uddannelsesinstitutioner (1).

Man maa erkende den meget vaerdifulde rolle, de regionale organisationer kan spille i bestraebelserne for at fremme det regionale samarbejde. Samtidig maa der udvises en vis forsigtighed og en vis selektivitet som foelge af disse organisationers store antal, risikoen for overlapning i deres virksomhed, deres undertiden for hoeje ambitionsniveau og den hyppige manglende stoette

(1) Se forklaring paa forkortelserne. fra deres egne medlemsstater. De organisationer, der opnaar de bedste resultater, er normalt dem, som hele tiden er i naer kontakt med deres medlemer, og som stoettes af disse som foelge af realistiske maal og aktiviteter. >PIC FILE= "T0050328">

Som afslutning paa disse generelle bemaerkninger skal det understreges, at det regionale samarbejde ikke kan foere til vellykkede resultater uden AVS-staternes solidaritet og samarbejdsvilje. Hvor disse betingelser er opfyldt, er der normalt overensstemmelse mellem maalet og de opnaaede resultater. I tilfaelde, hvor disse betingelser ikke er opfyldt, bliver de muligheder, der ligger i konventionen, ikke udnyttet i tilstraekkeligt omfang. Ud fra denne synsvinkel skal afsnittet i Lomé-Konventionen om »regionalt samarbejde« isaer betragtes som en tilskyndelse til AVS-staterne til en yderligere styrkelse af deres samarbejde og integration.

1. INDLEDNING

Forvaltning af det regionale samarbejde

1.9. Bag alle ansoegninger staar de nationale anvisningsberettigede. AVS-sekretariatet kan kun forelaegge ansoegninger, saafremt det har faaet bemyndigelse hertil (eksempelvis ved resolution vedtaget af AVS-Ministerraadet).

2. DEN FINANSIELLE GENNEMFOERELSE

Fordele opnaaet af de forskellige stater

2.1- 2.2. AArsagerne til, at man er gaaet bort fra en forholdsrigtig fordeling, er: - Fordeling mellem regioner

Ved denne fremgangsmaade anvender Kommissionen objektive kriterier som f.eks. befolkningsstoerrelse, men der tages endvidere hensyn til andre forhold, eksempelvis status som mindst udviklet land, indlandsstat osv.

- Fordelingen mellem lande

I selve definitionen af regionalt samarbejde ligger der, at det ikke er oenskeligt at anvende en forholdsrigtig fordeling. De lande, der har det stoerste regionale samarbejde, boer have en fordel. Mange regionale foranstaltninger kan i kraft af deres karakter ikke tildeles et enkelt eller flere lande.

3. GENNEMFOERELSEN I DE ENKELTE OEKONOMISKE SEKTORER

Transport og kommunikation

3.3. Den sikkerhedsmaessige situation omkring Benguelajernbanen gav paa det tidspunkt, da Faellesskabets finansieringsafgoerelse blev truffet (februar 1980) anledning til at tro, at det ville vaere muligt at genaabne den internationale trafikforbindelser under rimelige sikkerhedsmaessige forhold. De finansierede vogne er dog blevet anvendt til at forbedre transporten i denne region.

3.4. Det er yderst beklageligt, at den igangvaerende borgerkrig i det sydlige Sudan hindrer gennemfoerelsen af projektet i denne region. Det har dog vist sig muligt at afslutte stoerstedelen af arbejderne paa vejstraekningen KAKUMA-JUBA, og entreprenoeren har kunnet redde sit meget dyre anlaeg, inden den sikkerhedsmaessige situation blev for alvorlig.

3.5. (1) Erhvervelsen af stoerre skibe end de i finansieringsaftalen anfoerte skyldes foelgende tekniske aarsager: - i den 5-aarige periode, der er gaaet mellem evalueringsrapporten og erhvervelsen af skibene, er der sket en aendring i situationen paa skibsfartomraadet i Vestindien. Formodningen om, at 80 % af fragtmaengden mellem oeerne inden for OECS (1) ville bestaa af omladninger, som ville sikre de mindre fartoejers finansielle og oekonomiske levedygtighed, har ikke holdt stik. De internationale rederier, der sejler paa Vestindien, har overfoert mere kapacitet til trafikken mellem oeerne som foelge af afmatningen inden for skibsfarten. Dette har medfoert en risiko for omladningsaftalerne med WISCO (1), som har vaeret tvunget ind paa Miami-ruten med stoerre skibe for at overleve.

- Den private skonnerttrafik, som ikke har nogen containerfaciliteter, dominerer skibsfarten mellem oeerne inden for OECS. Losning og lastning foregaar uden for havneomraadet, og tarifferne er lave. I betragtning af den ubetydelige og uregelmaessige fragtmaengde mellem oeerne er det tvivlsomt, om et WISCO-skib ville kunne klare sig i konkurrencen, og WISCO's indsaettelse af et mindre fartoej synes kun berettiget ud fra betragtninger om en mere regelmaessig drift, sikkerhed og uddannelse af besaetningsmedlemmer paa private skonnerter

(2) Proceduremaessige vanskeligheder i forbindelse med indkoeb af skibe (aarsager til forsinkelse med heraf foelgende udgiftsstigninger): - EUF-bestemmelserne foreskriver udbudsproceduren, som er uhensigtsmaessig ved indkoeb af brugte skibe,

- indkoebet af brugte skibe maatte noedvendigvis foregaa gennem en maegler,

- en yderligere forsinkelse af koebet, hvis man skulle have ventet paa den type og stoerrelse skibe, der er specificeret i finansieringsafgoerelsen, ville have resulteret i alvorlige finansielle vanskeligheder for WISCO.

(3) Resultat : WISCO's mindre skibe til trafik mellem oeerne, ville sandsynligvis have haft stoerre driftstab. For at overleve er WISCO i stigende grad blevet drevet som et kommercielt rederi. Den socio-oekonomiske maalsaetning for et statsstoettet rederi, der sejler paa de mindre oeer, er ikke laengere saa aktuel, og nogle lande har trukket sig ud af sammenslutningen;

Industri, energi, miner

Industri

3.9 - 3.11. Kommissionen understreger, at den ydede et yderst begraenset bidrag til finansieringen af projektet, hvor Verdensbanken var en af de stoerste bidragydere. Det er indlysende, at dette projekts fiasko vil indgaa i de erfaringer, Kommissionen vil tage hensyn til i fremtiden. Spoergsmaalet om en eventuel tilbagebetaling af EIB-laanet hoerer ind under Banken.

Der skal dog i denne forbindelse anfoeres foelgende supplerende oplysninger : de betingede laan til Ghana, Elfenbenskysten og Togo (aktionaererne i CIMAO), der var daekket af risikovillig kapital fra EUF, blev ydet af Den Europaeiske Investeringsbank i 1982 og androg 7,3 mio ECU, men kun 2,3 mio ECU af dette beloeb er i virkeligheden udbetalt (til Elfenbenskysten). Der er ifoelge EIB ikke planer om at foretage yderligere udbetalinger

I overensstemmelse med den normale praksis ved saadanne laan bestemmer CIMAO, at de af laantageren pligtige tilbagebetalinger - i tilfaelde af at selskabet gaar fallit, traeder i likvidation eller oploeses - begraenses til dennes andel af nettoaktiverne (svarende til forholdet mellem de aktier, der er opkoebt ved hjaelp af laaneprovenuet og hans samlede aktier).

Laanekontrakten omfatter en 8-aarig afdragsfri periode (indtil 1990), inden tilbagebetaling skal paabegyndes. Det fremgaar af de rapporter, EIB har tilsendt Kommissionen om tilbagebetaling af renter og gaeld, at der regelmaessigt er betalt renter paa det udestaaende laan.

Da CIMAO ikke er erklaeret fallit eller gaaet i likvidation eller blevet oploest, er der under disse omstaendigheder i oejeblikket ikke grund til at kraeve, at tilbagebetalingen af det udestaaende laan sker foer det aftalte tidspunkt.

Energi

3.14 - 3.15. Kommissionen erkender, at dette projekts maal var for ambitioese. Kommissionen oensker dog at henlede Rettens opmaerksomhed paa, at det, da finansieringensplanen for CRES blev opstillet, blev fastslaaet, at oprettelse af et regionalt organ for alternative og vedvarende energikilder ikke blot ville vaere vaerdifuldt, men ogsaa noedvendigt for at gennemfoere foelgende opgaver: - raadgivning, herunder teknisk raadgivning,

- laereruddannelse

- faglig bistand med henblik paa vedligeholdelsesfunktioner

- stoette til nationale centre

- udstedelse af standardcertifikater til systemer inden for alternative og vedvarende energikilder, der skal indfoeres i regionen.

EUF-midlerne blev derfor tildelt for at stoette udviklingen af disse aktiviteter, og Kommissionen finder, at CRES stadig vil kunne spille en effektiv rolle paa dette omraade, hvis maalene aendres i overensstemmelse med det ovenfor anfoerte, og hvis der kunne opnaas stoette fra andre bistandsydere, end dem, der har trukket sig ud af projektet

3.16. Der er foelgende aarsager til, at kun 15 % af midlerne er blevet udbetalt: - den hyppige udskiftning af de udenlandske energieksperter

- eksperternes hyppige meningsaendringer med hensyn til en raekke af programmets komponenter og de heraf foelgende hyppige aendringsforslag

- manglende koordination mellem den regionale anvisningsberettigede og de nationale myndigheder

- den regionale anvisningsberettigedes svage struktur paa energiomraadet.

For at overvinde disse vanskeligheder overvejes det at stille relevant faglig bistand til raadighed, og en nyformulering af programmet vil blive droeftet paa det naeste aarlige revisionsmoede. Hvad angaar uddannelses- og oplysningsforanstaltningerne skal det anfoeres, at disse skal stoettes af et sideloebende UNDP-program.

Miner

3.17. Hensyntagen til tilstedevaerelsen af et regionalt marked for kunstgoedning betyder, at industriprojektet, som ikke kunne betragtes som oekonomisk berettiget hvad angaar daekningen af de rent nationale behov, faar tilfoejet en regional dimension.

Denne regionale dimension bekraeftes af, at der blandt aktionaererne er 3 AVS-stater (Elfenbenskysten, Cameroun og Nigeria), som er brugere af kunstgoedning men ogsaa af mellemprodukter med henblik paa deres egen kunstgoedningsfabrikation.

Som foelge af de oekonomiske vanskeligheder (afmatning inden for kunstgoedningsmarkedet i Vestafrika) blev maalene med hensyn til daekning af de regionale behov ikke naaet. Denne situation kompenseres dog af, at ca. 50 % af ICS' aarsproduktion (Industries Chémiques du Sénégal) saelges til et indisk konsortium

Faglig bistand til industriprojekter

3.18. Forvaerringen af den oekonomiske situation inden for de sidste 5-10 aar har gjort fremme af det regionale samarbejde vanskeligere end forventet. De maalsaetninger, der oprindeligt blev opstillet af Mano River Union (MRU) har saaledes siden vist sig at vaere for ambitioese. Selv om de opnaaede resultater ikke stemmer overens med de oprindeligt fastsatte maal, kan der dog udledes foelgende positive aspekter: - nogle af de feasibility-undersoegelser, der er gennemfoert af MRU's industriudviklingsenhed har foert til oprettelse af mindre industrivirksomheder i Sierra Leone og Liberia (f.eks. palmeolieforarbejdningsfabrikker). Der foreligger andre undersoegelser, der kan danne grundlag for investeringer, naar den oekonomiske situation i regionen forbedres

- et vigtigt resultat er tilvejebringelse af et omfattende dokumentationsmateriale vedroerende alle aspekter i den industrielle udvikling i de tre medlemsstater

- der er gennemfoert uddannelsesforanstaltninger inden for regnskabsvaesen, administration osv. til fordel for mange statsborgere fra de tre medlemsstater.

Produktion i landdistrikter

3.20. Det skal fremhaeves, at der er truffet foranstaltninger for at sikre, at der foreligger planer for en hensigtsmaessigt udnyttelse af jorden samt en hensigtmaessigt bosaeting i de omraader, hvor tse-tsefluen er eller vil blive udryddet i Zimbabwe.

3.21. Paastanden om, at staterne har store vanskeligheder med at tilbagebetale de laan, de har optaget til at finansiere Diama- og Manantali-daemningerne er for generelt formuleret. I det foreliggende tilfaelde skal det praeciseres, at laanebyrden er forholdsvis rimelig indtil 1992 som foelge af de meget favorable finansieringsvilkaar, der gaelder for laanene paa saerlige vilkaar.

Efter dette tidspunkt vil denne byrde blive lettere at baere, fordi vandkraftvaerket ved Manantali-daemningen vil vaere anlagt og begynde at give indtaegter

Hvad angaar gennemfoerelsen af de store kunstvandingsprogrammer kan Revisionsrettens vurdering af projektet vedroerende foroegelse af landbrugsproduktionen ved hjaelp af kunstvanding i floddalen kun vaere foreloebig da: - de to daemninger foerst saettes i drift i 1988/1989

- der er tale om et meget langtsigtet projekt, hvis resultater foerst vil kunne vurderes med rimelig sikkerhed om tidligst 10-15 aar.

Der goer sig ikke samme betragtninger gaeldende for Riz SEGOU-projektet (ORS) i Mali. I tilfaeldet af Manantalidaemningen kan kunstvandingen bedre reguleres end i ORS-tilfaeldet, hvor man er afhaengig af hoej vandstand, og bassinets omkreds kan afpasses efter lokalbefolkningens forvaltningskapacitet.

3.22. Jf. de generelle bemaerkninger.

3.23. Kommissionen er enig i konklusionerne vedroerende CFC. Dens tjenestegrene er i oejeblikket i faerd med en grundig gennemgang af hele det regionale samarbejde i Vestindien, der stoettes af EUF, og hvad angaar landbrugsprojekter vil der blive anvendt en mere pragmatisk og strengere fremgangsmaade for at kompensere for tidligere begaaede fejl.

3.24. Kommissionen er netop gaaet i gang med evaluering af CARDI-foranstaltningerne (1), og resultaterne af denne evaluering vil vaere afgoerende for dens holdning til de forslag, den fremsaetter under Lomé III.

Uddannelse

3.26 (a) »Ecole des postes et Télécommunications« blev oprindelig oprettet som en national skole, men hele idéen med at oprette indkvarteringsfaciliteter var, at skolen skulle kunne modtage studerende fra andre lande i regionen, hvilket ogsaa er sket.

(b) CIADFOR (Centre interafricain pour le développement de la formation professionnelle) er en regional organisation med hovedsaede i Abidjan, der har sin uddannelsesafdeling i Libreville. CIADFOR-medlemsstaternes manglende interesse for denne skole kom til udtryk, da projektet var igangsat, og Kommissionen tog derfor omgaaende skridt til at stoppe projektlederens rejser til CIADFOR's medlemsstater og i stedet yde faglig bistand med det formaal at overdrage faciliteterne til dem, der kunne faa stoerst mulig udbytte ud af dem.

3.27. Hvad angaar »Académie régionale de la Mer« i Elfenbenskysten skal det understreges, at Kommissionen ikke har finansieret anlaegsomkostningerne. Kommissionens bidrag repraesenterede kun 5 % af de samlede udgifter og var begraenset til indkoeb af udstyr i Europa. Hvad angaar tilfaeldet med Niger, er den omtalte skole endnu ikke taget i brug, og den medfoerer saaledes ikke driftsudgifter.

Generelle foranstaltninger

Udvikling af samhandlen

3.28 - 3.29. Den aarlige gennemsnitlige vaekst i den samlede eksport til EF, eksklusive braendstoffer, i perioden 1981-86 er paa 4,7 %, medens eksporten til de andre store markeder, USA og Japan, har vaeret uaendret eller faldende.

3.30. Hvad angaar den stoette, der kan stilles til raadighed gennem Lomé II, har stoerstedelen af AVS-staterne og deres regionale organisationer gjort meget begraenset brug af de disponible midler - under 1 % i forbindelse med 4. EUF og 1,4 % i forbindelse med 5. EUF.

3.31. Kommissionen har allerede givet en detaljeret redegoerelse vedroerende alle relevante afsnit i Revisionsrettens aarsberetning for 1986.

Den tilsyndeladende store andel af de samlede regionale midler, der er anvendt til handelsmesser og udstillinger, er meget lavere, naar den sammenholdes med de samlede udgifter, der er anvendt til handel og turisme som helhed.

Turisme

3.32. Turistprogrammet for stillehavsregionen paa 3,2 mio ECU blev udformet og godkendt meget hurtigt mellem august 1984 og januar 1985. Som foelge af langtrukne forhandlinger med det ekspertfirma, der foerst var udvalgt til at gennemfoere programmet, og det senere valg af et nyt ekspertfirma, blev programmet foerst ivaerksat i august 1987 ; trods visse problemer i regionen, har programmet, ud over at opnaa egne fordele, kunnet tiltraekke stoette fra andre bistandydere til den hidtil forsoemte turistsektor i stillehavsomraadet.

3.33. De vigtigste faktorer, der paavirker vaeksten i den internationale turisme i dag, er dollarens vaerdi i forhold til valutaerne paa de vigtigste markeder. Dette forhold er blevet udnyttet til at fremme udviklingen af turismen i stillehavsregionen, hvor denne sektor er den vigtigste industri, stoerste arbejdsgiver og indtjener af fremmed valuta.

Kommissionen understreger, at der ifoelge statistikkerne har vaeret tale om en stigning i antallet af turister fra Europa til stillehavsregionen inden for de seneste aar. Denne stigning i turistantallet er ikke ubetydelig og repraesenterer betydelige indtjeningsmuligheder for de paagaeldende lande i regionen. En stigning paa 1 % i turistantallet anslaas at svare til indtaegter paa 13 mio ECU eksklusive flybilletter.

Man er i oejeblikket i gang med at foretage en evaluering af de regionale foranstaltninger til fremme af turismen i stillehavsregionen for at fastslaa, hvilke resultater de hidtil finansierede foranstaltninger har haft samt opstille retningslinjer for fremtiden.

3.34. Det er normalt at forvente stoerre interesse for nationale programmer. Faellesskabets politik gaar ud paa at stoette nationale bestraebelser gennem supplerende regionale programmer i et forsoeg paa at fremme den regionale integration.

Inden for de seneste aar er der i visse lande i Vestindien udvist interesse for at fremme turismen for en raekke lande samtidig. OECS-landene (1) er et godt eksempel herpaa.

Stoette til regionale organer

3.36. Revisionsrettens bemaerkninger vedroerende »Caribbean Disaster Prevention Programme«, hvortil EUF ydede en stoette paa ca. 0,7 mio ECU under Lomé I og II, er helt korrekte og afspejler en reel vanskelighed i det regionale samarbejde - de enkelte landes manglende evne til at daekke de regionale institutioners og projekters driftsomkostninger. I tilfaeldet med dette projekt var det denne manglende vilje, som resulterede i, at Kommissionen afviste en anmodning fra CARICOM i 1985 om fastsat stoette til projektet, og som foerte til, at landene i regionen foretog en mere kritisk gennemgang af projektets fremtid, der til sidst resulterede i, at projektet blev bragt til ophoer i slutningen af 1986.

3.37. Kommissionen er af den opfattelse, at programmet noed godt af denne aendring, som hovedsagelig betoed, at projektet blev placeret i Barbados og ikke i Guyana som foelge af ressourcemaessige hensyn.

Projektet til 0,65 mio ECU vedroerende faglig bistand til CARICOM's sekretariat har helt afgjort vaeret udsat for store forsinkelser, men inden for de seneste maaneder er der gjort fremskridt med afslutningen af en teknisk undersoegelse.

Det fremgaar at de tidligere evalueringer, Kommissionen selv har foretaget, at dette projekt har givet tilfredsstillende resultater i betragtning af den vanskelige handelssituation i omraadet under projektets gennemfoerelse.

3.38. Formaale