LITAUEN: TILTRÆDELSESPARTNERSKAB (98/C 202/06)

1. INDLEDNING

Den udtalelse, som Kommissionen forelagde Rådet den 17. juli 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel O i traktaten, indeholder Kommissionens henstilling vedrørende Litauens ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union. Kommissionen skønner, at der bør indledes forhandlinger om Litauens tiltrædelse af Den Europæiske Union, så snart Litauens har gjort tilstrækkeligt fremskridt med hensyn til at opfylde de betingelser for medlemsskab, som Det Europæiske Råd fastlagde i København. Henstillingen bygger på analysen i udtalelsen, i hvilken Kommissionen fremfører det synspunkt, i) at Litauen har stabile institutioner og garanterer retsstaten, menneskerettighederne og respekten og beskyttelsen af mindretallene, ii) at det har gjort et betydeligt fremskridt med hensyn til skabelse af markedsøkonomi, men at landet vil få meget vanskeligt ved at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen på mellemlang sigt, og iii) at der er sket en vis udvikling med hensyn til omsætning og anvendelse af Fællesskabets regelværk, navnlig vedrørende det indre marked, og at Litauen med en betydelig ekstra indsats burde være i stand til fuldt ud at deltage i det indre marked på mellemlang sigt.

Europaaftalen skal fortsat danne grundlaget for EU's forbindelser med Litauen. Førtiltrædelsesstrategien vil imidlertid blive styrket på en sådan måde, at bistanden vil blive rettet mod specifikke behov i hvert ansøgerland til at afhjælpe særlige problemer, der er omtalt i udtalelsen. Kommissionen siger følgende i Agenda 2000: »Den styrkede førtiltrædelsesstrategi har to hovedmål: For det første at samle EU's forskellige former for bistand inden for samme rammer, tiltrædelsespartnerskaberne, og at arbejde sammen med ansøgerlandene inden for disse rammer på grundlag af et klart defineret program til forberedelse af medlemskab, der omfatter tilsagn fra ansøgerlandene om at prioritere bestemte områder og en tidsplan for gennemførelsen. For det andet at gøre ansøgerlandene fortrolige med EU's politikker og procedurer gennem muligheden for at deltage i EU-programmer.«

På sit møde i Luxembourg i december 1997 besluttede Det Europæiske Råd, at tiltrædelsespartnerskaberne skulle være et nøgleelement i den styrkede førtiltrædelsesstrategi, og at alle former for bistand til ansøgerlandene skulle samles i en enkelt ramme. Kommissionen har vedtaget tiltrædelsespartnerskabet efter konsultation af Litauen og på grundlag af de principper, prioriteter, mellemliggende mål og betingelser, som Rådet har vedtaget.

2. MÅL

Formålet med tiltrædelsespartnerskabet er inden for en enkelt ramme at fastlægge de prioriterede områder for det yderligere arbejde, der er omhandlet i Kommissionens udtalelse om Litauens ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union, tillige med de finansielle midler til at hjælpe Litauen med at realisere disse prioriteter samt vilkårene for bistanden. I tiltrædelsespartnerskabet indgår der en række policyinstrumenter, som vil blive benyttet til at hjælpe ansøgerlandene i deres forberedelser på medlemskab. Det drejer sig bl.a. om det nationale program for Litauens overtagelse af Fællesskabets regelværk, den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter, pagten mod organiseret kriminalitet og kortlægningen af det indre marked. Hvert af disse instrumenter er af forskellig art og vil blive forberedt og implementeret efter specifikke procedurer. De vil ikke blive en integrerende del af partnerskabet, men de prioriteter, de indeholder, vil være forenelige med det.

3. PRINCIPPER

De vigtigste prioriterede områder, der er indkredset for hvert ansøgerland, vedrører deres evne til at påtage sig forpligtelserne til at opfylde Københavnerkriterierne, hvorefter:

- ansøgerlandet skal have oprettet stabile institutioner, der kan garantere demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og respekten for og beskyttelsen af mindretal

- ansøgerlandet skal have en fungerende markedsøkonomi og være i stand til at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen

- ansøgerlandet skal være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab og bl.a. tilslutte sig målene for politisk, økonomisk og monetær union.

På sit møde i Madrid pegede Det Europæiske Råd på, at ansøgerlandene skulle tilpasse deres forvaltningsstrukturer for at sikre en harmonisk anvendelse af Fællesskabets politikker efter tiltrædelsen, og i Luxembourg fremhævede det, at omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning var nødvendig, men ikke i sig selv tilstrækkelig; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes.

4. PRIORITETER OG MELLEMLIGGENDE MÅL

Af Kommissionens udtalelser og Rådets behandling heraf kan det udledes, hvilken indsats ansøgerlandene endnu skal gøre på visse områder for at forberede sig på tiltrædelse, og det blev konkluderet, at ingen af landene for nærværende fuldt ud opfylder alle Københavnerkriterierne. Dette betyder, at prioriteterne skal fordeles på mellemliggende stadier, hvert med præcise mål, som skal fastlægges i samarbejde med de berørte lande, og hvis indfrielse vil være betingende for omfanget af den bevilgede bistand og fremskridtene i igangværende forhandlinger med nogle lande og indledningen af forhandlinger med andre. Prioriteterne og de mellemliggende mål er blevet inddelt i to grupper - på kort sigt og på mellemlang sigt. Prioriteterne og målene på kort sigt er blevet udvalgt på det grundlag, at det er realistisk at forvente, at Litauen kan indfri dem fuldt ud eller sikre en væsentlig udvikling inden udgangen af 1998. I betragtning af den knappe tid og den administrative kapacitet, der kræves, er der kun udvalgt et begrænset antal prioriteter på kort sigt. Det forventes, at det vil tage mere end et år at realisere prioriteterne på mellemlang sigt, selvom arbejdet hermed vil kunne og bør gå i gang i 1998.

Litauen vil blive opfordret til at udarbejde et nationalt program for overtagelse af Fællesskabets regelværk (POFR) inden udgangen af marts, og dette skal indeholde en tidsplan for realiseringen af disse prioriteter og mellemliggende mål, og for så vidt det er muligt og relevant, skal det nødvendige personale og de fornødne finansielle ressourcer angives.

Tiltrædelsespartnerskabet forudsætter, at Litauen tager skridt i alle anliggender, som er behandlet i udtalelsen. Som bilag findes der en liste herover. Omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning er ikke i sig selv tilstrækkeligt; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes på samme måde som i Unionen. På alle nedenfor anførte områder er det nødvendigt med en troværdig og effektiv implementering og håndhævelse af regelværket.

På grundlag af analysen i Kommissionens udtalelse og Rådets behandling heraf er der indkredset følgende prioriteter og mellemliggende mål på kort og mellemlang sigt for Litauen.

4.1. Kort sigt (1998)

- Økonomisk reform: fastlæggelse af økonomipolitiske prioriteter på mellemlang sigt og fælles vurdering inden for rammerne af Europaaftalen; fremskyndelse af masseprivatisering og fremskridt i retning af omstrukturering inden for bankvæsen, energi og landbrugsfødevarer; styrket finansiel disciplin for virksomhederne.

- Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: særlig en større indsats for reform af den offentlige forvaltning, grænsekontrol, told, beskatning og finanser samt udformning af en uddannelsesstrategi for offentligt ansatte og retsvæsenet, dyre- og plantesundhedsforvaltningerne, navnlig med hensyn til faciliteter ved de ydre grænser, styrkelse af miljøinstitutionerne, indledning af forarbejdet med oprettelse af de nødvendige strukturer for regional- og strukturpolitikken.

- Det indre marked: herunder yderligere tilpasning på områderne intellektuel og industriel ejendomsret, offentlige indkøb, finansielle tjenesteydelser, plante- og dyresundhed, modernisering af uafhængige instanser for standardisering og overensstemmelsesvurdering. Vedtagelse af en ny konkurrencelov og en gennemsigtig opgørelse over statsstøtte.

- Retlige og indre anliggender: særlig yderligere skridt til at bekæmpe korruption og organiseret kriminalitet og til at forbedre forvaltningen af grænserne og forholdene i forbindelse med modtagelse af flygtninge.

- Miljø: fortsat overtagelse af rammelovgivning, udarbejdelse af detaljerede programmer for indbyrdes tilnærmelse og påbegyndelse af gennemførelsen heraf samt implementering af strategier i forbindelse med de enkelte retsakter. Planlægning og påbegyndelse af gennemførelsen af disse programmer og strategier.

- Energi: navnlig fastlæggelse af en komplet langfristet energistrategi og en plan for nedlukning af Ignalina-kernekraftanlægget i henhold til aftalen om kontoen for nuklear sikkerhed.

4.2. Mellemlang sigt

- Økonomisk reform: konsolidering af privatiseringsprocessen om omstrukturering inden for bankvæsen, energi og landbrugsfødevarer og tilpasning af lovgivning (konkurs- og konkurrencelovgivning, forenkling af erhvervslovgivningen, herunder licensudstedelse).

- Økonomisk politik: regelmæssig revision af den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter inden for rammerne af Europaaftalen med fokus på at opfylde Københavnerkriterierne for medlemskab af Unionen og Fællesskabets regelværk om den økonomiske og monetære politik (koordination af den økonomiske politik, forelæggelse af konvergensprogrammer, undgåelse af overdrevne underskud); Litauen forventes ikke at indføre euroen straks ved tiltrædelsen, men det forventes at føre en politik, som skal sigte mod virkelig konvergens i overensstemmelse med Unionens mål for økonomisk og social samhørighed, og nominel konvergens, der er forenelig med det endelige mål med indførelsen af euroen.

- Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: oprettelse af en afdeling for bekæmpelse af bedrageri og en statsrevision og budget- og finanskontrolinstanser; forbedring af retssystemets funktionsmåde, uddannelse inden for retsvæsenet i EF-retten og dens anvendelse; styrkelse af institutionerne for de retlige og indre anliggender (med tilstrækkeligt og ordentligt uddannet personale, særlig politi, grænsevagter, ministerier og domstole), styrkelse af myndigheden for nuklear sikkerhed, reform af told- og skatteforvaltningerne, så de er klar til at anvende regelværket, og styrkelse af administrationerne for levnedsmiddelkontrol.

- Det indre marked: herunder tilpasning af lovgivning om kapitalliberalisering og offentlige indkøb, politik på det audiovisuelle område, indirekte beskatning og statisikker, yderligere tilpasning og effektiv håndhævelse af konkurrencelovgivningen, yderligere tilpasning af konkurrencelovgivningen, navnlig om statsstøttekontrol, styrkelse af konkurrencemyndighederne, opgradering af standardiserings- og overensstemmelsesvurderingsstrukturerne, indførelse af et markedstilsynssystem og tilpasning af horisontal teknisk lovgivning om industrivarer, indirekte beskatning og statistikker, fremme af virksomhedsudvikling, herunder SMV'er, tilpasning efter Fællesskabets regelværk inden for telekommunikation, forbrugerbeskyttelse og det interne energimarked.

- Retlige og indre anliggender: udvikling af en effektiv grænseforvaltning, bekæmpelse af organiseret kriminalitet (særlig pengevask, narkotika og menneskehandel) og korruption, migrationspolitik og asylprocedurer, tilpasning af visumpolitikken efter EU's og fuldførelse af tilpasningen til internationale konventioner, navnlig med henblik på anvendelse af Schengen-reglerne.

- Landbrug: herunder tilpasning til regelværket på landbrugsområdet (inklusive dyre- og plantesundhedsanliggender; særlig kontrol ved de ydre grænser), tilgodeseelse af miljøaspekterne af landbrug og biodiversitet, fuldførelse af registreringen af jord og skabelse af et velfungerende marked for jord. Udvikling af kapaciteten til at gennemføre og håndhæve den fælles landbrugspolitiks bestemmelser, navnlig de grundlæggende forvaltningsordninger og administrative strukturer for overvågning af landbrugsmarkederne og gennemførelse af strukturforanstaltninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, vedtagelse og gennemførelse af bestemmelser på dyre- og plantesundhedsområdet, modernisering af visse brancher i fødevareindustrien og prøvnings- og diagnosefaciliteter, omstrukturering af landbrugsfødevareindustrien.

- Fiskeri: udvikling af kapaciteten til at anvende den fælles fiskeripolitik.

- Energi: gennemførelse af en komplet energistrategi baseret på effektivitet og diversificering, herunder overholdelse af standarderne for nuklear sikkerhed og realistiske tilsagn om lukning af kernekraftværker (NSA).

- Transport: yderligere bestræbelser for tilpasning til Fællesskabets regelværk, særlig vedrørende søtransport (sikkerhed) og vej og jernbanetransport og for tilvejebringelse af de nødvendige investeringer i transportinfrastruktur, navnlig udvidelse af transeuropæiske net.

- Beskæftigelse og sociale anliggender: udvikling af egnede arbejdsmarkedsstrukturer og fælles undersøgelse af beskæftigelsespolitikken som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen; tilpasning af lovgivningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og opbygning af håndhævelsesinstanser, navnlig hurtig overtagelse af rammedirektivet om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen; ligebehandling mellem mænd og kvinder, yderligere udvikling af en aktiv, autonom dialog mellem arbejdsmarkedets parter; udvikling af den sociale beskyttelse; foranstaltninger til at bringe folkesundhedsstandarderne på linje med EU-standarderne.

- Miljø: udvikling af overvågnings- og implementeringskontrolstrukturer og -kapacitet, løbende planlægning og gennemførelse af programmer for indbyrdes tilnærmelse med berøring til de enkelte retsakter. Der lægges særlig vægt på drikkevand og spildevand, luftforurening og nuklear sikkerhed. Miljøbeskyttelseskravene og behovet for bæredygtig udvikling skal tages i betragtning ved udformningen og gennemførelsen af national og sektorspecifik politik.

- Regional- og samhørighedspolitik: lovgivning og de administrative og budgetmæssige rammer for en national politik til at angribe de regionale skævheder gennem en integreret tilgang med henblik på deltagelse i EU's strukturprogrammer efter medlemskab.

5. DE VIGTIGSTE INSTRUMENTER I FÆLLESSKABETS FAGLIGE OG FINANSIELLE BISTAND

5.1. Programmering af de finansielle ressourcer

Phare-tildelingen for perioden 1995-1997 er på i alt 145 mio. ECU. Med forbehold af godkendelse af Phare-budgettet for den resterende periode vil Kommissionen bekræfte tildelingerne for 1998 og 1999. Litauen er desuden støtteberettiget i henhold til den for 1998 planlagte »catch-up«-facilitet til finansiering af projekter for privatisering/omstrukturering, fremme af udenlandske investeringer og bekæmpelse af korruption. Phares forvaltningsudvalg vil få forelagt finansieringsforslag i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89. Der vil systematisk blive krævet samfinansiering med ansøgerlandene i forbindelse med alle investeringsprojekter. Kommissionen vil arbejde sammen med Litauen, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og de internationale finansieringsinstitutioner, navnlig EBRD og Verdensbanken, med henblik på at lette samfinansiering af projekter med berøring til førtiltrædelsesprioriteterne. Den finansielle bistand fra 2000 og fremefter vil omfatte bistand til landbruget og et strukturinstrument, på basis af hvilket foranstaltninger i lighed med Samhørighedsfonden prioriteres. Desuden vil Litauen få adgang til finansiering fra multilandeprogrammer, der direkte relaterer til Fællesskabets regelværk.

Phare-programmet er det vigtigste finansieringsinstrument i den styrkede førtiltrædelsesstrategi. Phares mål er i første række at forberede de central- og østeuropæiske lande på tiltrædelse ved at rette den bistand, der ydes, mod overtagelse af Fællesskabets regelværk og særlig mod de prioriteter, der er indkredset i dette tiltrædelsespartnerskab og i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Kommissionen vil hvert år indgå et finansieringsmemorandum med Litauen, hvorved Litauen påtager sig at opfylde en række af prioriteterne i dette tiltrædelsespartnerskab, og Kommissionen vil forpligte sig til at bidrage finansielt hertil. Ved programmeringen af Fællesskabets finansielle bistand vil der blive taget hensyn til prioriteterne og tidsplanen i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk.

Desuden vil det være en forudsætning for senere finansiel bistand, at den litauiske regering indfrier sine tilsagn i henhold til det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Visse førtiltrædelsesaktiviteter kan styrkes allerede nu (f.eks. støtte til opbygning af institutioner), medens andre som f.eks. finansiering af større investeringsprojekter med sigte på at opfylde kravene i henhold til regelværket på områder som miljø og nuklear sikkerhed vil skulle programmeres over en periode på fem-seks år.

Fra 1998 vil Phare-bistanden blive bevilget til følgende typer foranstaltninger:

- Opbygning af institutioner (ca. 30 %), som omfatter styrkelse af de demokratiske institutioner, retsstaten, den offentlige forvaltning og alle instanser, der har ansvaret for offentlig service, for dermed at skabe de nødvendige institutionelle og administrative strukturer og at oplære personale i anvendelsen af regelværket. Støtten til opbygning af institutioner vil bl.a. tage form af uddannelsesaktioner, faglig bistand og twinning af institutioner og forvaltninger i Litauen med de relevante organer i medlemsstaterne. Indledningsvis vil denne twinning blive rettet mod prioriterede områder som f.eks. finanssektoren, landbruget, miljø, retlige og indre anliggender.

- Investeringsstøtte (ca. 70 %) for at muliggøre de nødvendige investeringer i en tilpasning af den litauiske infrastruktur til Fællesskabets regelværk. Støtten vil blive koncentreret om: i) strukturforanstaltninger, navnlig omstrukturering inden for landbrug, regionaludvikling og investering i den menneskelige og intellektuelle kapital, i hvilken forbindelse der vil kunne ydes Phare-bidrag til deltagelse i rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, ii) opfyldelse af Fællesskabets standarder, særlig inden for miljø, landbrug, industri, sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, transport og telekommunikation, iii) samfinansiering af større infrastrukturprojekter (1) og iv) udvikling af små og mellemstore virksomheder (2).

5.2. De internationale finansieringsinstitutioners rolle

Tiltrædelsespartnerskabet vil give nye impulser til og sætte nyt lys på samarbejdet mellem Litauen og de internationale finansieringsinstitutioner. Gavebistanden i henhold til tiltrædelsespartnerskabet vil tjene som igangsættelsestilskud og virke som en katalysator for større beløb af udviklingsfinansiering fra de internationale finansieringsinstitutioner. Denne proces vil blive udviklet af Kommissionen sammen med ansøgerlandene, EIB og de internationale finansieringsinstitutitoner, navnlig EBRD og Verdensbanken, med sigte på at lette samfinansiering af projekter med berøring til førtiltrædelsesprioriteterne.

I henhold til et nyt långivningsmandat for perioden 1997-1999 kan EIB stille 3 520 mio. ECU til rådighed i Central- og Østeuropa. Med den nye førtiltrædelsesfacilitet, som EIB's bestyrelse godkendte i begyndelsen af 1998, øges dette beløb til 7 mia. ECU. EIB-lånene vil blive brugt i alle sektorer, der er berettigede til EIB-finansiering, for at lette tiltrædelsesprocessen.

6. BETINGETHED

Fællesskabets bistand vil være betinget af, at Litauen indfrier sine forpligtelser i henhold til Europaaftalen, tillige med yderligere fremskridt med hensyn til opfyldelse af Københavnerkriterierne og implementeringen af dette tiltrædelsespartnerskab. Indfries disse almindelige betingelser ikke, vil Rådet kunne træffe afgørelse om suspension af den finansielle bistand på grundlag af artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 622/98.

7. GENNEMFØRELSE AF FØRTILTRÆDELSESBISTANDEN

Finansiel støtte til Litauen vil afhænge af, hvor modne de projekter, som den litauiske regering foreslår med henblik på et finansieringsmemorandum, er. Hvis projekterne skal udgives i udbud, vil Kommissionen kun finansiere projekter, der allerede er klar til udbud på tidspunktet for underskrivelsen af finansieringsmemorandummet. Desuden skal alle tidligere/bestående tilsagn inden for samme sektor være indfriet eller under afvikling. For at garantere en effektiv gennemførelse af projekter, der skal finansieres, må disse i princippet ikke falde under en tærskel på 2-3 mio. ECU, navnlig for infrastrukturprojekters vedkommende. Hvis dette betyder, at Litauen ikke kan optage sin fulde vejledende tildeling, nedsættes den tilsvarende. Differencen mellem den vejledende og endelige tildeling vil blive overført til den horisontale facilitet for SMV'er eller større infrastruktur. Der vil ikke siden blive kompenseret for dette beløb.

Den litauiske regering opfordres til at etablere en implementeringsinstans, som skal sikre sammenhæng i og komplementaritet mellem alle typer finansiel bistand fra Den Europæiske Union og de nationale ressourcer. En national koordinator vil få ansvaret for at sikre en nær forbindelse mellem tiltrædelsesprocessen i almindelighed og programmeringen af Fællesskabets finansielle bistand.

Den litauiske regering opretter i 1998 (helst under finansministeriet) en national fond for investeringsfremme og opbygning af institutioner, der skal fungere under en national anvisningsberettigets ansvar. Som den centrale instans, gennem hvilken Phare-bistanden og andre former for EF-bistand skal kanaliseres, skal den nationale fond have ansvaret for forvaltningen af disse midler som led i et decentralt gennemførelsessystem for dermed at øge gennemsigtigheden og hindre en for stor spredning af midlerne. Den skal have det generelle ansvar for forvaltningen af midlerne, også overholdelsen af bestemmelserne i finansieringsmemorandummet, og den skal stå til regnskab over for Kommissionen, hvad angår midlernes anvendelse. Den skal også drage omsorg for og overvåge strømmen af nationale og andre samfinansieringsmidler som omhandlet i finansieringsmemorandummet. Den nationale fonds nærmere opgaver og ansvar vil blive beskrevet i de enkelte finansieringsmemoranda.

Kommissionen vil i samarbejde med den litauiske regering føre en politik for yderligere decentralisering af gennemførelsen af den finansielle bistand, når visse betingelser på forhånd er opfyldt, og for så vidt finansforordningen for De Europæiske Fællesskaber tillader det, navnlig artikel 105, stk. 3. Sigtet hermed er inden for visse grænser og gradvis at etablere et forhold mellem Kommissionen og Litauen, hvor ansvaret deles mellem parterne på samme måde som det bestående forhold til medlemsstaterne med hensyn til anvendelsen af strukturfondene.

Kommissionen kan i denne sammenhæng, hvis den litauiske regering anmoder derom, udforske muligheden for at anvende de nationale indkøbsprocedurer i forbindelse med udbud og kontraktindgåelse for Phare-projekter, særlig hvor det drejer sig om investeringer. Kommissionen vil træffe beslutning herom efter bl.a. at have undersøgt den litauiske indkøbslovgivning for at kunne fastslå, om den er i overensstemmelse med grundbestemmelserne i EF's regler om offentlige indkøb og finansforordningen, også hvad angår lige adgang til deltagelse i udbud og bestemmelserne i artikel 118. Kommissionen træffer sine beslutninger om anvendelse af nationale indkøbsregler fra sag til sag, og dette vil blive nedfældet i de enkelte finansieringsmemoranda.

Overvågningen af programgennemførelsen sker i fællesskab med Kommissionen efter procedurerne i de enkelte finansieringsmemoranda. Hvert Phare-program skal omfatte kvantificerede fysiske og finansielle mål, som skal nedfældes i finansieringsmemorandaene, for at sikre en effektiv overvågning af, hvordan bistanden under Phare-programmet gennemføres. Med henblik på at måle, hvor effektive de finansierede foranstaltninger under Phare-programmet har været, skal der foretages en efterfølgende evaluering af deres virkninger i forhold til målene.

8. OVERVÅGNING

Der vil blive ført tilsyn med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet inden for rammerne af Europaaftalen. Dette vil begynde i 1998, inden Kommissionen forelægger Rådet sin første ordinære rapport om Litauens fremskridt, også med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.

De forskellige dele af tiltrædelsespartnerskabet vil blive drøftet i de relevante underudvalg. Associeringsudvalget skal drøfte udviklingen generelt, fremskridt og problemer med opfyldelse af prioriteterne og de mellemliggende mål tillige med mere specifikke anliggender, som indbringes for det af underudvalgene. Associeringsudvalget rapporterer til Associeringsrådet om implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.

Phare-forvaltningsudvalget drager omsorg for, at finansieringsafgørelserne er forenelige med tiltrædelsespartnerskabet.

Tiltrædelsespartnerskabet kan om fornødent ændres i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 622/98. Kommissionen vil stille forslag om nybehandling af partnerskabet inden udgangen af 1999 og derefter med regelmæssige mellemrum. I denne sammenhæng vil det blive overvejet, om det er nødvendigt yderligere at specificere de mellemliggende mål i lyset af de fremskridt, som Litauen gør med hensyn til at opfylde målene for partnerskabet.

(1) Hvad angår investeringsprojekter i almindelighed vil Litauen skulle opfylde princippet om komplementaritet og bidrage med mindst 25 % til projekter, der finansieres i fællesskab.

(2) Der vil være en horisontal facilitet til rådighed for SMV'er til at afhjælpe manglen på investeringskapital for mindre virksomheder.

BILAG

Litauen vil skulle tage fat på alle de punkter, der er identificeret i udtalelsen. Formålet med dette bilag er at fremlægge en kort checkliste over disse punkter. De er udformet som henstillinger om indsats. De er opført i samme rækkefølge som i udtalelsen, uden at der er tale om nogen rangorden med hensyn til vigtighed eller presserende karakter. De prioriterede indsatsområder for de enkelte ansøgerlande er fastlagt som prioriteter og mellemliggende målsætninger i selve tiltrædelsespartnerskabet.

1. Politiske kriterier

Det vil være nødvendigt med en fortsat indsats for at forbedre retsvæsenets funktion, forstærke bekæmpelsen af korruption og forbedre fængselsforholdene.

2. Økonomiske kriterier

Liberaliseringsprocessen bør kompletteres ved, at den tilbageværende priskontrol og de handelsmæssige statsmonopoler afskaffes, og der gøres fremskridt med hensyn til relativ prisjustering, privatisering i stor målestok, konkursbehandling og håndhævelse af finansiel disciplin over for virksomhederne. Det er fortsat nødvendigt at gennemføre en betydelig omstrukturering af virksomheder. Reformen af energisektoren skal færdiggøres, landbruget skal moderniseres og banksektoren styrkes. For så vidt angår tilpasningen af de juridiske rammer, skal der gøres en yderligere indsats inden for konkurs- og konkurrencelovgivning, ejendomsregistre og forenkling af erhvervsmæssige forskrifter, herunder licensudstedelseskrav.

Der skal udvises særlig opmærksomhed om færdiggørelsen af regeringens omstruktureringsplan for banksektoren (primært omstrukturering, privatisering og ny kapitalforøgelse hos statsejede banker samt likvidation af insolvente banker), fuldførelsen af privatisering i stor målestok og etablering af passende vilkår for investeringer på områder som miljø, energi, transport samt forskning og udvikling.

Den økonomiske politik skal stimulere en adækvat uddannelse af arbejdskraften med henblik på at øge fleksibiliteten og orienteringen mod markedsøkonomi.

3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab

3.1. Det indre marked uden grænser

De fire friheder

De generelle rammer - Der skal gøres en betydelig indsats for at rette op på svagheden i den offentlige administration, især for at styrke kapaciteten i de forskellige strukturer, der kræves for at gennemføre og håndhæve lovgivningen for det indre marked, herunder øget grænsekontrol ved EU's ydre grænser. Der skal udfoldes bestræbelser for at fremskynde tilnærmelsen inden for offentlige indkøb, navnlig med hensyn til telekommunikation, transport, energi og vandforsyning. Der skal gøres en større indsats for at vedtage og gennemføre lovgivning vedrørende intellektuel og industriel ejendomsret, således at denne bringes i overensstemmelse med Fællesskabets regelværk. Hvad angår regnskabsaflæggelse og revision skal der sættes ind på at tilpasse de erhvervsmæssige krav til revisorer til bestemmelserne i ottende direktiv, samtidig med at man søger at løse problemet med mangel på kvalificerede regnskabsførere og revisorer. Der skal gøres fremskridt inden for beskyttelse af persondata, især gennem oprettelsen af en uafhængig tilsynsmyndighed og ved at bringe den sekundære lovgivning i overensstemmelse med rammedirektivet.

Fri bevægelighed for varer - Det er nødvendigt, at der vedtages yderligere rammelovgivning, således at Litauen kan overtage EU-systemets grundprincipper. Der skal etableres uafhængige infrastrukturer for standardisering og overensstemmelsesvurdering og gennemføres en yderligere tilpasning til den sektorspecifikke lovgivning, både under den nye metode og på områderne fødevarer, lægemidler, kemiske produkter og motorkøretøjer. Der skal oprettes en markedstilsynsmekanisme, som bliver fuldt ud operationel på længere sigt, når den tekniske lovgivning er harmoniseret fuldstændigt.

Fri bevægelighed for kapital - Der skal gøres en yderligere indsats for at fuldføre liberaliseringen af Litauens kapitalmarkeder, bl.a. skal de tilbageværende restriktioner for investeringsselskabers erhvervelser over grænserne afskaffes.

Fri bevægelighed for tjenesteydelser - Der skal gøres en yderligere indsats for at sikre fuld etableringsfrihed inden for bank-, værdipapir- og forsikringsvirksomhed ved at tilpasse og gennemføre lovgivningen på dette område.

Fri bevægelighed for personer - Hvad angår gensidig anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer skal der gøres en indsats for at sikre, at de nødvendige lovgivnings- og håndhævelsesforanstaltninger vedtages. Der skal desuden udfoldes yderligere bestræbelser for at sikre, at de fornødne lovgivnings- og håndhævelsesforanstaltninger for koordinationen af socialsikringsordninger er til stede.

Konkurrence

Procedurerne for vedtagelsen af en ny konkurrencelov, der skulle skabe en yderligere tilpasning til EF's konkurrenceregler, skal fuldføres. Hvad angår statsstøtte, skal der sikres fuldstændig gennemsigtighed i kraft af oprettelsen og en løbende opdatering af en omfattende støtteopgørelse i overensstemmelse med EF-praksis. Alle de eksisterende støtteforanstaltninger skal gennemgås, og de foranstaltninger, der ikke er forenelige med Europaaftalen, må ændres eller ophæves. Det er nødvendigt at gennemføre en troværdig styrkelse af dekretet om tilsyn med statsstøtte ved at indføre de procedurer og praktiske midler, der er nødvendige for systematisk at overvåge alle nye støtteforanstaltninger. Visse eksklusive rettigheder og statsmonopoler, som ikke er forenelige med Fællesskabets regelværk, må gradvis justeres og/eller afskaffes.

3.2. Innovation

Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender

De institutionelle reformer og udarbejdelsen af nye læseplaner vil kunne støtte uddannelsen på de erhvervsfaglige områder, som bidrager direkte til tiltrædelsen. Der skal gøres en indsats i forbindelse med udviklingen af læseplaner for europæiske studier, nye uddannelseskurser inden for de regulerede erhverv, anvendelsen af moderne teknologi og indførelse af kvalitetsstyringssystemer.

Forskning og teknologisk udvikling

Der skal gennemføres forbedringer i retning af omorganisering af institutioner og erstatning af central finansiering med konkurrencebaserede meritdrevne systemer.

Telekommunikation

Det er nødvendigt, at lovgivningen styrkes væsentligt for at understøtte det eksisterende liberaliserede marked, fremme konkurrence og investeringer og opfylde bestemmelserne i EU-direktiverne. Samtidig kræves det nu i regelværket, at myndighederne sikrer, at der overalt er adgang til moderne telefontjenester til en overkommelig pris. Opfyldelsen af denne forpligtelse vil kræve betydelige investeringer i systemet.

Den audiovisuelle sektor

Den gældende lovgivning vil skulle ændres, således at den kommer til at omfatte bestemmelser om modtagelsesfrihed, jurisdiktion, fremme af europæiske værker, regler for reklame og sponsorvirksomhed, beskyttelse af mindreårige og ret til berigtigelse.

3.3. Økonomiske og fiskale anliggender

Økonomisk og monetær union

Den makroøkonomiske politik bør sigte mod at holde inflationen og rentesatserne nede og fastholde tilliden til landets økonomi.

Beskatning

Der skal gøres en betragtelig indsats for at tilpasse momslovgivningen til kravene i Fællesskabets regelværk. Der skal især gøres en indsats i forbindelse med rækkevidden af momsfritagelser og momsrefusionsordningen for udenlandske afgiftspligtige.

Der skal tages fat om de betydelige forskelle, der består mellem Litauens afgiftssystem og EU-kravene. Hvad angår forbrugsafgifter skal der især udvises opmærksomhed om indførelsen af et oplagssystem for varers bevægelighed inden for rammerne af afgiftssuspensionsordninger. Afgiftssatsernes struktur og niveau skal tilpasses til Fællesskabets model. Registreringen af erhvervsdrivende i afgiftsøjemed skal revideres.

Statistik

Der skal gøres en indsats inden for de officielle statistikker, særligt med hensyn til virksomhedsstatistikker, kapital- og finansregnskaber og regionale data.

3.4. Sektorpolitik

Industri

For at øge konkurrenceevnen skal der gøres en yderligere indsats for at videreføre de politikker, der tager sigte på at fremme åbne, konkurrenceprægede markeder og overtage de instrumenter, der udgør EF's industripolitik, både vedrørende markedernes funktion (produktspecifikation og markedsadgang, handelspolitik, statsstøtte og konkurrencepolitik) og foranstaltninger, der angår industriens evne til at tilpasse sig forandringer (et stabilt makroøkonomisk klima, teknologi, uddannelse osv.).

Landbrug

Der skal udfoldes betydelige bestræbelser for at sikre, at lovgivningen tilpasses EU-kravene. Hvad angår de veterinære og plantesundhedsmæssige krav, skal der udvises særlig opmærksomhed om moderniseringen af virksomhederne og inspektions- og kontrolordningerne for beskyttelse af EU's ydre grænser. De administrative strukturer skal udbygges for at sikre gennemførelsen og håndhævelsen af instrumenterne under den fælles landbrugspolitik. Den agroindustrielle sektor skal omstruktureres yderligere, således at dens konkurrenceevne sikres. For at udvikle et velfungerende »jordmarked« og realkreditfaciliteter er det vigtigt, at processen med registrering af ejendomsretten til jord fuldføres.

Fiskeri

Fiskeriadministrationen skal styrkes for at sikre, at den fælles fiskeripolitik gennemføres på effektiv vis, specielt hvad angår forvaltningen af ressourcer, gennemførelsen af et tilsyns- og kontrolsystem, forvaltningen af den fælles markedsordning for fiskeri- og akvakultursektoren, gennemførelsen af en strukturpolitik for fiskeri- og akvakultursektoren, opretholdelsen af et fiskerfartøjsregister, indsamling af statistiske data samt gennemførelse af EU's fiskeripolitik inden for miljøbeskyttelse.

Energi

De nuværende bestræbelser skal intensiveres, især hvad angår tilpasning af lovgivning, hvorunder statsmonopolerne tilpasses, så de er i overensstemmelse med direktiverne om de interne energimarkeder kombineret med EF's konkurrencelovgivning, herunder import og eksport, netadgang og energipriser. Der skal lægges særlig vægt på energieffektivitet, miljøstandarder og beredskab, herunder opbyggelse af obligatoriske olielagre.

Kapaciteten hos den nukleare tilsynsmyndighed (VATESI) til at gennemføre vestlige licensbestemmelser på Ignalina-kernekraftværket skal styrkes betragteligt. Der skal gøres en indsats for at udarbejde en omfattende, langsigtet energistrategi og vedtage bestemmelser for håndtering af brugt brændsel og nedlæggelse af Ignalina-værket i energiafgiftsstrukturen. Det er nødvendigt, at der udarbejdes en realistisk nedlæggelses- og lukningsplan for Ignalina-værket, der også omfatter langsigtede løsninger på affaldsproblemet.

Offentlighedens bevidsthed om miljø og nuklear sikkerhed skal øges.

Transport

Der skal gøres en indsats for at forbedre sikkerheden (især inden for søtransport), harmonisere miljøstandarderne for luft- og støjforurening og gennemføre Fællesskabets regelværk inden for vejgodstransport og jernbaner. Der må også drages omsorg for, at grundlaget for den fremtidige udvidelse af de transeuropæiske netværk etableres. Der skal gennemføres en styrkelse af tilsynsmyndigheder, især inden for transportsikkerhed. På nationalt plan er der behov for, at der udarbejdes specifikke strategier for udvikling og finansiering af transportinfrastrukturer.

Små og mellemstore virksomheder

Der skal gøres en indsats for at forbedre og øge kohærensen i SMV-politikken yderligere, forenkle de lovgivningsmæssige og administrative forhold, så de bliver mere SMV-venlige, styrke støttestrukturerne og forbedre SMV'ernes adgang til finansiering.

3.5. Økonomisk og social samhørighed

Beskæftigelse og sociale anliggender

Der skal gøres en betragtelig indsats for at tilpasse lovgivningen til EU-kravene på områder som sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdsret og ligestilling. De sociale reformer skal videreføres, og det offentlige sundhedssystem skal forbedres betydeligt. Desuden skal den aktive sociale dialog videreudvikles. De administrative strukturer skal styrkes for at sikre en effektiv gennemførelse af lovgivningen.

Regionalpolitik og samhørighed

Inden for rammerne af en integreret udviklingsstrategi skal der indføres en differentieret udviklingspolitik, der tager fat om de regionale forskelle, og der skal etableres de administrative og budgetmæssige strukturer, der kræves til at forvalte integrerede regionaludviklingsprogrammer som led i EF's strukturpolitikker efter tiltrædelsen.

3.6. Livskvalitet og miljø

Miljø

Der skal gøres en indsats for at sikre en fuldstændig overtagelse af Fællesskabets miljøregler og gøres betydelige fremskridt med hensyn til en effektiv overholdelse heraf. Der skal især udfoldes bestræbelser for at opnå fuld overensstemmelse med EU's affalds-, vand- og miljølovgivning og sikre, at rammedirektiverne vedrørende luft, affald og vand og direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening gennemføres i den nationale lovgivning. Investeringerne skal forøges, især hvad angår store fyringsanlæg, vandsektoren, industri, luftforurening i byer, forvaltning af fast og farligt affald og forvaltning af kommunalt affald. Den nyligt vedtagne rammelov om nuklear sikkerhed bør suppleres af lovgivning om strålingsbeskyttelse og forvaltning af radioaktivt affald samt beredskabsplaner. Der skal gøres en stor indsats for at udvikle adækvate gennemførelses- og håndhævelsesstrukturer.

Forbrugerbeskyttelse

Lovgivningen skal tilpasses på vigtige områder som f.eks. generel produktsikkerhed, salg uden for forretningslokaler, fjernsalg, pakkerejser, timeshare, urimelige kontraktvilkår, forbrugerkredit og prisangivelse. Det er nødvendigt, at der udvikles en stærk og uafhængig forbrugerbevægelse, som støttes af de offentlige myndigheder.

3.7. Retlige og indre anliggender

Der skal træffes foranstaltninger for at bekæmpe ulovlig indvandring. Der skal gøres betydelige fremskridt med hensyn til forvaltning og kontrol af grænser, herunder også færdiggørelsen af grænsemarkeringen. Bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, international finansiel kriminalitet og institutionel korruption må intensiveres på områder som f.eks. narkotikahandel, menneskesmugling, hvidvaskning af penge, biltyveri, sikkerhedstjenester og bedrageri. Der skal endvidere træffes forholdsregler for at sikre, at de internationale konventioner på RIA-området ratificeres. Endelig skal der udvises særlig opmærksomhed om behovet for at sikre de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til den institutionelle udvikling og til at fremme politi- og retssamarbejdet med EU-partnere.

3.8. Eksterne politikker

Handel og internationale økonomiske forbindelser

Der skal træffes forberedelser, således at landet ved tiltrædelsen kan anvende Fællesskabets forskellige samarbejds- og præferenceaftaler, multilaterale og bilaterale handelspolitiske forpligtelser samt dets autonome handelsmæssige beskyttelsesinstrumenter.

Udvikling

Der skal træffes forberedelser, således at Litauen ved tiltrædelse kan anvende Lomé-handelsordningen for AVS-staterne og sammen med de øvrige medlemsstater deltage i finansieringen af Den Europæiske Udviklingsfond.

Told

Toldlovgivningen skal tilpasses EF's forskrifter, og organiseringen af personalet og dets opgaver skal svare til den struktur, der kendetegner en moderne toldadministration. Der skal gøres en indsats for at indføre edb-systemer med henblik på fuld deltagelse i toldunionen og det indre marked. Der skal lægges særlig vægt på at forberede toldadministrationerne til at håndtere alle toldprocedurer af økonomisk betydning, toldsuspensionsordningen og forvaltningen af toldkontingenter og toldlofter. I den strategiske planlægning skal der tages hensyn til styrkelsen af grænseposter langs den ydre grænse, som Litauen på tiltrædelsestidspunktet vil have med de lande, der ikke er EU-medlemsstater.

3.9. Finansielle spørgsmål

Der skal træffes store forberedelser til at etablere de finansielle forvaltnings- og kontrolmekanismer, der er nødvendige for at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af fællesskabspolitikkerne. Især skal der udvises opmærksomhed om udviklingen af effektive interne kontrolmekanismer og -institutioner, specielt hvad angår antallet af kvalificerede revisorer og regnskabsprocedurerne. Det nuværende regnskabssystem bør ligesom toldsystemet revideres, således at man opnår en effektiv forvaltning af systemet med »egne indtægter«. Der er behov for betragtelige forbedringer for at sikre pålideligheden af de nationale regnskaber og de officielle statistikker, således at der kan foretages en nøjagtig beregning af BNI og udarbejdes et momsindtægtsgrundlag.

4. Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk

For at opnå en effektiv gennemførelse og håndhævelse af Fællesskabets regelværk skal der gennemføres omfattende reformer for at styrke de administrative strukturer inden for praktisk taget alle EU-relevante sektorer. Der skal gøres en særlig indsats for at styrke toldmyndighederne og de myndigheder, som skal sørge for, at Fællesskabets forskrifter vedrørende det indre marked anvendes korrekt. De regulerende og tilsynsførende organer skal styrkes på områder som f.eks. konkurrence, værdipapirer, forsikring, banker, hvidvaskning af penge, offentlige indkøb, landbrug, finanskontrol, forbrugerbeskyttelse, transportsikkerhed samt standarder og certificering, veterinær og plantesundhedsmæssig kontrol, levnedsmiddelkontrol og statsligt arbejdstilsyn.

Der skal udfoldes større bestræbelser for at forbedre personalets kvalifikationer inden for EU-relaterede anliggender og generelt set sikre en effektiv offentlig forvaltning. Med henblik herpå bør der bl.a. udarbejdes en omfattende national uddannelsesstrategi for offentlige tjenestemænd.

Retsvæsenet skal styrkes for så vidt angår ressourcer og relevant ekspertise. Der skal gennemføres en omfattende opgradering af dommere, navnlig hvad angår disses evne til at anvende fællesskabsretten.