1)

Følgende kapitel indsættes: »KAPITEL Xa SÆRLIGE FORANSTALTNINGER FOR ALMINDELIG TUN I DET ØSTLIGE ATLANTERHAV OG MIDDELHAVET AFDELING I Forvaltningsforanstaltninger Artikel 80a Anvendelsesområde I dette kapitel fastsættes der generelle regler for Fællesskabets gennemførelse af særlige foranstaltninger for almindelig tun (thunnus thynnus) anbefalet af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). De gælder for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. Artikel 80b Definitioner I dette kapitel forstås ved: a) »CPC'er«: kontraherende parter i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet og samarbejdende ikke-kontraherende parter, organisationer eller fiskeriorganisationer b) »fiskerfartøj«: ethvert fartøj, der anvendes til eller er beregnet til erhvervsmæssig udnyttelse af tunressourcer, herunder fabriksfartøjer og fartøjer, der deltager i omladning c) »fælles fiskeri«: ethvert fiskeri udøvet af to eller flere fartøjer i fællesskab, der fører forskellige CPC'ers eller forskellige medlemsstaters flag, og hvor et fartøjs fangst helt eller delvis tildeles et eller flere andre fartøjer d) »overførsel«: enhver overførsel af almindelig tun i) fra et fiskerfartøj til den endelige opfedningsbedrift for almindelig tun, inkl. fisk, der døde eller undslap under transporten ii) fra en bedrift for almindelig tun eller et faststående tunfiskenet til et fabriksfartøj eller transportfartøj eller til landjorden e) »faststående tunfiskenet«: et faststående tunfiskeredskab, der er forankret til bunden, og som normalt er forsynet med ledegarn, der leder fiskene ind i et aflukke f) »anbringelse i bur«: den almindelige tun tages ikke om bord, men anbringes i bur og omfatter både opfedning og opdræt g) »opfedning«: anbringelse af almindelig tun i bur i en kortere periode (normalt 2-6 måneder) primært for at øge fiskenes fedtindhold h) »opdræt«: anbringelse af almindelig tun i bur i over ét år for at øge den samlede biomasse i) »omladning«: overførsel af en del af eller hele fangsten af almindelig tun om bord på et fiskerfartøj til et andet fiskerfartøj i havn j) »fabriksfartøj«: et fartøj, om bord på hvilket fiskevarer underkastes én eller flere af følgende behandlinger inden pakning: filetering eller udskæring i skiver, frysning og/eller forarbejdning k) »sportsfiskeri«: ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller har national sportsfiskerilicens l) »fritidsfiskeri«: ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende ikke er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller ikke har national sportsfiskerilicens m) »opgave II«: opgave II som defineret af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) i »Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fish« (tredje udgave, ICCAT, 1990). Artikel 80c Kvoter 1. Hver medlemsstat kan tildele sin kvote for almindelig tun til de fiskerfartøjer og faststående tunfiskenet, der har tilladelse til aktivt fiskeri efter almindelig tun. 2. Private handelsaftaler mellem en medlemsstats borgere og en CPC om at anvende et fartøj, der fører den pågældende medlemsstats flag, til fiskeri inden for en CPC's tunkvote kan kun indgås efter den pågældende medlemsstats godkendelse, og medlemsstaten underretter Kommissionen herom. Artikel 80d Fælles fiskeri 1. Fartøjer, som fører en eller flere medlemsstaters flag, må kun udøve fælles fiskeri efter almindelig tun med tilladelse fra den eller de pågældende flagmedlemsstat(er). 2. I forbindelse med tilladelse træffer hver medlemsstat de fornødne foranstaltninger til fra de fiskerfartøjer fra den pågældende medlemsstat, der deltager i det fælles fiskeri, at indhente detaljerede oplysninger om det fælles fiskeris varighed, aktørernes identitet og nøglen for fordeling af fangsterne mellem fartøjerne. 3. Medlemsstaterne sender de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, til Kommissionen. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til ICCAT's sekretariat. AFDELING 2 Tekniske foranstaltninger Artikel 80e Lukkede fiskeriperioder Uanset artikel 6 i forordning (EF) nr. 520/2007 (4) gælder følgende: a) Fiskeri efter almindelig tun med store pelagiske langlinefartøjer på over 24 m er forbudt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, bortset fra området vest for 10° V og nord for 42° N, i perioden 1. juni-31. december 2007. b) Notfiskeri efter almindelig tun er forbudt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i perioden 1. juli-31. december 2007. c) Fiskeri efter almindelig tun med stangfartøjer er forbudt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i perioden 15. november 2007-15. maj 2008. d) Fiskeri efter almindelig tun med pelagiske trawlere er forbudt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i perioden 15. november 2007-15. maj 2008. Artikel 80f Anvendelse af luftfartøjer Uanset artikel 6 i forordning (EF) nr. 520/2007 er anvendelsen af fly og helikoptere til sporing af almindelig tun i konventionsområdet forbudt. Artikel 80g Mindstemål 1. Uanset artikel 8 og bilag IV til forordning (EF) nr. 520/2007 og med virkning senest fra den 30. juni 2007 er mindstemålet for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet 30 kg eller 115 cm. 2. Uanset stk. 1 og med virkning senest fra den 30. juni 2007 er mindstemålet for almindelig tun 8 kg eller 75 cm for følgende almindelige tun, jf. dog artikel 80i: a) almindelig tun fanget i det østlige Atlanterhav af stangfartøjer, dørgefartøjer og pelagiske trawlere b) almindelig tun fanget i Adriaterhavet med henblik på opdræt. 3. Del I i bilag XVIa indeholder yderligere specifikke bestemmelser for almindelig tun fanget i det østlige Atlanterhav af stangfartøjer, dørgefartøjer og pelagiske trawlere. Artikel 80h Prøveudtagningsplan for almindelig tun 1. Uanset bestemmelserne i artikel 11 i forordning (EF) nr. 520/2007 opstiller hver medlemsstat et prøveudtagningsprogram med henblik på at vurdere antallet af fangede almindelige tun pr. størrelsesklasse. 2. Ved prøveudtagning med henblik på størrelsesbestemmelse af fiskene i burene udtages der en prøve på 100 individer pr. 100 t levende fisk eller på 10 % af det samlede antal fisk anbragt i bur. Prøverne med henblik på størrelsesbestemmelse efter længde og vægt udtages under høsten på bedriften og på de døde fisk under transporten efter den metode, som ICCAT har vedtaget for datarapportering under opgave II. 3. Der skal udvikles flere metoder og foretages yderligere prøveudtagninger for fisk, der opdrættes i over ét år. 4. Prøverne udtages under en tilfældigt udvalgt høst og skal omfatte alle bure. Dataene meddeles ICCAT senest den 31. maj 2008 for så vidt angår prøveudtagning foretaget i 2007. Artikel 80i Bifangst 1. Fiskerfartøjer må, uanset om de fisker aktivt efter almindelig tun eller ej, højst have en bifangst på 8 % almindelig tun på under 30 kg, men dog mindst 10 kg. 2. Procenten i stk. 1 beregnes enten på basis af den samlede bifangst udtrykt i antal fisk pr. landing ud af disse fartøjers samlede fangster af almindelig tun, eller på basis af bifangstens vægtækvivalent i procent. 3. Bifangsten skal trækkes fra flagmedlemsstatens kvote. Døde fisk fra bifangsten må ikke smides ud igen, og de trækkes fra flagmedlemsstatens kvote. 4. Artikel 80n og 80p, stk. 3, gælder for landinger af bifangster af almindelig tun. Artikel 80j Fritidsfiskeri 1. Ved fritidsfiskeri er det forbudt at fange og beholde om bord, omlade og lande mere end én almindelig tun pr. fangstrejse. 2. Afsætning af almindelig tun fanget ved fritidsfiskeri er forbudt, undtagen til velgørende formål. 3. Medlemsstaterne skal registrere fangstdata for fritidsfiskeri og sende disse data til Kommissionen. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's stående udvalg for forskning og statistik. 4. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til i videst muligt omfang at sikre, at almindelig tun, især ungfisk, der fanges levende ved fritidsfiskeri, slippes fri igen. Artikel 80k Sportsfiskeri 1. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at regulere sportsfiskeri, især ved hjælp af fisketegn. 2. Afsætning af almindelig tun fanget ved sportsfiskeri er forbudt, undtagen til velgørende formål. 3. Medlemsstaterne skal registrere fangstdata for fritidsfiskeri og sende disse data til Kommissionen. Kommissionen videresender disse oplysninger til ICCAT's stående udvalg for forskning og statistik. 4. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til i videst muligt omfang at sikre, at almindelig tun, især ungfisk, der fanges levende ved sportsfiskeri, slippes fri igen. AFDELING 3 Kontrolforanstaltninger Artikel 80l Register over fartøjer med tilladelse til aktivt fiskeri efter almindelig tun 1. Hver medlemsstat sender senest den 14. juni 2007 elektronisk Kommissionen en liste over alle fiskerfartøjer, der fører dets flag, og som har fået særlig tilladelse til aktivt at fiske efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. 2. Kommissionen sender disse oplysninger til ICCAT's eksekutivsekretariat før den 15. juni 2007, så de pågældende fartøjer kan indføres i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til at fiske efter almindelig tun. 3. EF-fartøjer, der er omfattet af denne artikel og ikke er indført i ICCAT's register, må ikke fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere, overføre eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. 4. Artikel 8a, stk. 2, 4, 6, 7 og 8, i forordning (EF) nr. 1936/2001 anvendes tilsvarende. Artikel 80m Register over faststående tunfiskenet med tilladelse til fiskeri efter almindelig tun 1. Hver medlemsstat sender senest den 14. juni 2007 elektronisk Kommissionen en liste over alle tilladte faststående tunfiskenet med særlig tilladelse til fiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. Listen skal indeholde de faststående tunfiskenets navn og registernummer. 2. Kommissionen sender listen til ICCAT's eksekutivsekretariat inden den 15. juni 2007, så de pågældende faststående tunfiskenet kan indføres i ICCAT's register over faststående tunfiskenet med tilladelse til fiskeri efter almindelig tun. 3. Faststående EF-tunfiskenet, der ikke er indført i ICCAT's register, må ikke fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet. 4. Artikel 8a, stk. 2, 4, 6, 7 og 8, i forordning (EF) nr. 1936/2001 anvendes tilsvarende. Artikel 80n Udpegede havne 1. Fartøjer som omhandlet i artikel 80l må ikke lande eller omlade almindelig tun fanget i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, uanset mængde, andre steder end i de havne, der er udpeget af CPC'erne og af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne udpeger et landingssted eller et sted tæt på kysten (udpegede havne), hvor landing eller omladning af almindelig tun er tilladt. 3. Medlemsstaterne sender senest den 14. juni 2007 en liste over udpegede havne til Kommissionen. Kommissionen sender inden den 15. juni 2007 disse oplysninger til ICCAT's eksekutivsekretariat. Eventuelle ændringer af listen meddeles Kommissionen til videreformidling til ICCAT's eksekutivsekretariat senest 15 dage før, ændringen træder i kraft. Artikel 80o Omladning 1. Uanset artikel 11 i forordning (EØF) nr. 2847/93 er omladning til havs af almindelig tun forbudt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, undtagen for store langlinefartøjer til tunfiskeri, der fisker i overensstemmelse med ICCAT's henstilling 2005[06] om opstilling af et omladningsprogram for store langlinefartøjer til tunfiskeri som ændret. 2. Føreren af modtagerfartøjet (fiskerfartøj eller fabriksfartøj) eller dennes repræsentant meddeler senest 48 timer før forventet ankomst i havn de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis havn han ønsker at benytte, følgende: a) hvornår fartøjet forventes at ankomme b) hvor stor en mængde almindelig tun der anslås at være om bord c) i hvilke geografiske områder fangsterne af almindelig tun til omladning er taget d) navnet på det fangstfartøj, der leverer den almindelige tun, og dets nummer i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til fiskeri efter almindelig tun e) modtagerfartøjets navn og dets nummer i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til fiskeri efter almindelig tun f) hvor stor en mængde almindelig tun der skal omlades. 3. Fangstfartøjer må ikke omlade, medmindre de har opnået forhåndstilladelse til omladning fra deres flagstat. 4. Føreren af fangstfartøjet meddeler, før omladningen begynder, sin flagstat følgende: a) hvor stor en mængde almindelig tun der skal omlades b) omladningsdato og -havn c) modtagerfartøjets navn, registreringsnummer og flag samt dets nummer i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til fiskeri efter almindelig tun d) i hvilket geografisk område tunfangsterne er taget. 5. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, i hvis havn omladningen foregår, inspicerer modtagerfartøjet ved ankomst og kontrollerer lasten og papirerne vedrørende omladningen. 6. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, i hvis havn omladningen foregår, sender en omladningsmeddelelse til myndighederne i fangstfartøjets flagstat senest 48 timer efter afsluttet omladning. 7. Føreren af et EF-fartøj som omhandlet i artikel 80l udfylder og sender en ICCAT-omladningsopgørelse til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjerne fører. Opgørelsen sendes senest 15 dage efter datoen for omladning i havn i formatet som vist i del III i bilag XVIa. Artikel 80p Registreringskrav 1. Foruden at overholde artikel 6 og 8 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal føreren af et EF-fiskerfartøj som omhandlet i artikel 80l, hvis det er relevant, indføre de oplysninger, der er anført i del II i bilag XVIa, i logbogen. 2. Føreren af et EF-fartøj som omhandlet i artikel 80l, der deltager i fælles fiskeri, skal indføre følgende yderligere oplysninger i logbogen: a) hvis fangsten er taget om bord eller overført til bure: — dato og klokkeslæt for fangst under fælles fiskeri — position (længde/bredde) for fangst under fælles fiskeri — hvor stor en fangstmængde af almindelig tun, der er taget om bord eller overført til bure — navnet på og det internationale radiokaldesignal for fiskerfartøjet b) for fartøjer, der deltager i fælles fiskeri, men ikke i overførsel af fisk: — dato og klokkeslæt for det fælles fiskeri — position (længde/bredde) for det fælles fiskeri — konstatering af, at der ikke af dette fartøj er blevet taget fangster om bord eller overført fangster til bure — navnet på og de(t) internationale radiokaldesignal(er) for fangstfartøjet(erne). 3. Hvis et fangstfartøj, der deltager i fælles fiskeri, opgiver den mængde almindelig tun, der er fanget med dets fiskeredskaber, angiver fartøjsføreren for hver fangst, i hvilket eller hvilke fartøjers og i hvilken eller hvilke flagstaters kvote fangsterne skal modregnes. 4. Uanset artikel 7 i forordning (EØF) nr. 2847/93 meddeler føreren af et EF-fartøj som omhandlet i artikel 80l i denne forordning eller dennes repræsentant senest fire timer før forventet ankomst i havn de kompetente myndigheder i den medlemsstat (herunder flagmedlemsstaten) eller CPC, hvis havne eller landingsfaciliteter de ønsker at benytte, følgende: a) hvornår fartøjet forventes at ankomme b) hvor stor en mængde almindelig tun der anslås at være om bord c) i hvilket geografisk område fangsterne er taget. 5. Hvis der landes fisk i en udpeget havn i en anden medlemsstat end flagmedlemsstaten, sender de relevante myndigheder i denne medlemsstat senest 48 timer efter afsluttet landing en landingsopgørelse til de kompetente myndigheder i fartøjets flagstat. Artikel 80q Kontrol i havn eller på bedrift 1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger til at sikre, at alle fartøjer i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til at fiske efter almindelig tun, der anløber en udpeget havn for at lande og/eller omlade almindelig tun fanget i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, kontrolleres i havn. 2. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger til at kontrollere hver anbringelse i bur på bedrifter til opfedning eller opdræt, der henhører under deres jurisdiktion. 3. Hvis bedrifterne til opfedning eller opdræt ligger på åbent hav, anvendes stk. 2 tilsvarende for medlemsstater, hvor de fysiske eller juridiske personer med ansvar for bedriften til opfedning eller opdræt er etableret. Artikel 80r Fangstopgørelser 1. Føreren af fangstfartøjet som omhandlet i artikel 80l sender en fangstopgørelse med angivelse af fangstmængderne af almindelig tun for dennes fartøj, herunder nulfangst, til de kompetente myndigheder i sin flagmedlemsstat. 2. Fangstopgørelsen skal første gang sendes senest 10 dage efter indsejling i det østlige Atlanterhav og Middelhavet eller efter fangstrejsens begyndelse. Ved fælles fiskeri angiver føreren af fangstfartøjet for hver fangst, for hvilket fartøj eller hvilke fartøjer fangsterne skal modregnes i flagstatens(ernes) kvote. 3. Fra datoen for denne forordnings ikrafttræden skal fartøjsføreren sende en fangstopgørelse for almindelig tun, herunder nulfangst, hver femte dag. 4. Hver medlemsstat skal, så snart den har modtaget fangstopgørelserne, sende dem elektronisk eller på anden måde til Kommissionen. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til ICCAT's sekretariat. 5. Medlemsstaterne meddeler inden den 15. i hver måned elektronisk Kommissionen, hvor store mængder almindelig tun fra det østlige Atlanterhav og Middelhavet der i den foregående måned er landet, omladet, fanget med faststående net eller anbragt i bur af fartøjer, der fører deres flag. Artikel 80s Krydskontrol 1. Medlemsstaterne undersøger på baggrund bl.a. af FOS-data (FOS = fartøjsovervågningssystem) de indsendte logbøger og relevante oplysninger registreret i deres fartøjers logbøger, i overførselsopgørelsen/omladningsopgørelsen og i fangstopgørelserne. 2. Medlemsstaterne foretager administrativ krydskontrol af alle landinger, omladninger og anbringelser i bur ved at sammenholde mængderne pr. art registreret i fartøjets logbog eller mængderne pr. art anført i omladningsopgørelsen med mængderne anført i landingsopgørelsen eller meddelelsen om anbringelse i bur og alle andre relevante dokumenter såsom faktura og/eller salgsnotaer. Artikel 80t Anbringelse i bur 1. Den medlemsstat, under hvis jurisdiktion bedriften til opfedning eller opdræt af almindelig tun henhører, sender senest en uge efter afsluttet anbringelse i bur en rapport om anbringelse i bur valideret af en observatør til den medlemsstat eller CPC, under hvis flag fartøjerne har fisket efter tun, og til Kommissionen. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til ICCAT's sekretariat. Rapporten skal indeholde oplysningerne i meddelelsen om anbringelse i bur, jf. artikel 4b i forordning (EF) nr. 1936/2001. 2. Hvis bedrifterne til opfedning eller opdræt ligger på åbent hav, anvendes stk. 1 tilsvarende for medlemsstater, hvor de fysiske eller juridiske personer med ansvar for bedrifterne til opfedning eller opdræt er etableret. 3. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor bedriften til opfedning eller opdræt er beliggende, underretter inden enhver overførsel fangstfartøjets flagmedlemsstat eller flag-CPC om anbringelse i bur af fisk fanget af fiskerfartøjer, der fører dens flag. Fangstfartøjets flagmedlemsstat skal anmode de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor bedriften til opfedning eller opdræt er beliggende, om at beslaglægge fangsterne og slippe fiskene fri i havet, hvis førstnævnte medlemsstat ved modtagelse af oplysningerne skønner: a) at det fartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke havde tilstrækkelig individuel kvote i forhold til den mængde almindelig tun, der blev anbragt i bur, eller b) at mængden af fisk ikke var blevet behørigt rapporteret og ikke var taget med i beregningen af en eventuel kvote, eller c) at det fartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke havde tilladelse til at fiske efter almindelig tun. 4. Føreren af EF-fiskerfartøjet skal udfylde en ICCAT-overførselsopgørelse og sende den til flagmedlemsstaten eller flag-CPC'en senest 15 dage efter datoen for overførsel til slæbebåd eller anbringelse i bur i formatet som vist i del III i bilag XVIa. Overførselsopgørelsen skal ledsage de overførte fisk under transport til bur. Artikel 80u Fiskeri med faststående tunfiskenet 1. Efter afslutning af hvert fiskeri med faststående tunfiskenet registreres fangsterne, og fangstopgørelsen sendes elektronisk eller på anden måde senest 48 timer efter afslutningen af hvert fiskeri til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor det faststående net befinder sig. 2. Hver medlemsstat skal, straks når den har modtaget fangstrapporten, sende den elektronisk til Kommissionen. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til ICCAT's sekretariat. Artikel 80v Observatørprogram 1. Hver medlemsstat skal sørge for observatørdækning af sine fiskerfartøjer af en længde på over 15 m på mindst: a) 20 % af dens aktive notfartøjer. Ved fælles fiskeri skal der være en observatør til stede under fiskeriet b) 20 % af dens aktive pelagiske trawlere c) 20 % af dens aktive langlinefartøjer d) 20 % af dens aktive stangfartøjer e) 100 % ved høst af fangst fra faststående tunfiskenet. Observatøren har især til opgave: a) at kontrollere, om fartøjet opfylder betingelserne i dette kapitel b) at registrere og rapportere fiskeriaktivitet c) at observere og anslå fangster og kontrollere oplysninger i logbogen d) at spotte og registrere fartøjer, der fisker i strid med ICCAT's bevarelsesforanstaltninger. Observatøren skal desuden udføre videnskabeligt arbejde såsom indsamling af opgave II-data som defineret af ICCAT, når ICCAT anmoder derom, efter vejledning fra ICCAT's stående udvalg for forskning og statistik. 2. Hver medlemsstat, under hvis jurisdiktion bedriften til opfedning eller opdræt af almindelig tun henhører, skal sørge for, at der er en observatør til stede ved enhver overførsel af almindelig tun til bur og enhver høst af fisk fra bedriften. Observatøren har især til opgave: a) at observere og overvåge, at opdrættet foregår i overensstemmelse med artikel 4a, 4b og 4c i forordning (EF) nr. 1936/2001 b) at validere rapporten om anbringelse i bur omhandlet i artikel 80t c) at udføre videnskabeligt arbejde, f.eks. prøveudtagning, når Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet anmoder derom, efter vejledning fra ICCAT's stående udvalg for forskning og statistik. Artikel 80w Finansiering De særlige foranstaltninger for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet anses udelukkende med henblik på deres finansiering for at være en genopretningsplan som defineret i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2371/2002 og er støtteberettigede i henhold til artikel 21, litra a), nr. i), i forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (5). Artikel 80x Markedsforanstaltninger 1. Handel med og landing, import, eksport, anbringelse i bur med henblik på opfedning eller opdræt, reeksport og omladning i Fællesskabet af almindelig tun fra det østlige Atlanterhav og Middelhavet, der ikke er ledsaget af nøjagtig, fuldstændig og valideret dokumentation i overensstemmelse med dette kapitel, er forbudt. 2. Handel med og import, landing, anbringelse i bur med henblik på opfedning eller opdræt, forarbejdning, eksport, reeksport og omladning i Fællesskabet af almindelig tun fra det østlige Atlanterhav og Middelhavet, der er fanget af fiskerfartøjer, hvis flagstat ikke har kvoter, fangstbegrænsning eller fiskeriindsatsbegrænsning for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i henhold til ICCAT's forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger, eller hvis flagstats fiskerimuligheder er opbrugt, er forbudt. 3. Handel med og import, landing, forarbejdning og eksport i Fællesskabet af almindelig tun fra bedrifter til opfedning eller opdræt, der ikke følger ICCAT's henstilling 2006[07] om opdræt af almindelig tun, er forbudt. Artikel 80y Omregningsfaktorer Ved beregning af forarbejdet almindelig tuns rundvægtsækvivalent anvendes de omregningsfaktorer, der er vedtaget af ICCAT's stående udvalg for forskning og statistik. Artikel 80z ICCAT-ordningen for fælles international inspektion 1. ICCAT-ordningen for fælles international inspektion, som ICCAT vedtog på sit fjerde ordinære møde (november 1975 i Madrid) skal gælde i Fællesskabet. Ordningens ordlyd er gengivet i del IV i bilag XVIa. 2. Medlemsstater, hvis fiskerfartøjer har tilladelse til at fiske efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, udpeger inspektører til at foretage inspektion til havs. 3. Kommissionen eller et af denne udpeget organ kan udpege EF-inspektører til ordningen. 4. Kommissionen eller et af denne udpeget organ koordinerer overvågnings- og inspektionsarbejdet for Fællesskabet. Den kan i samråd med de berørte medlemsstater opstille fælles inspektionsprogrammer med henblik herpå, så Fællesskabet bliver i stand til at opfylde sine forpligtelser i henhold til ordningen. De medlemsstater, hvis fartøjer fisker efter almindelig tun, træffer de fornødne foranstaltninger til at lette gennemførelsen af sådanne programmer, især med hensyn til, hvilke menneskelige og materielle ressourcer der er behov for, og i hvilke perioder og områder de skal indsættes. 5. Medlemsstaterne meddeler senest den 14. juni 2007 Kommissionen navnene på de inspektører og inspektionsfartøjer, som de agter at lade indgå i ordningen i det følgende år. På grundlag af disse oplysninger opstiller Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne en foreløbig plan for Fællesskabets deltagelse i ordningen i 2007, som den sender til ICCAT's sekretariat og medlemsstaterne.«