*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 8. juni 1988

om et lovforslag for regionen Sicilien (Italien) vedroerende oprettelsen af en regional fond til fremme af udfoerslen af citrusfrugter

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(88/605/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2238/88 (2), saerlig artikel 31,

efter i overensstemmelse med Traktatens artikel 93, stk. 2, at have opfordret de interesserede parter til at fremsaette deres bemaerkninger (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

I

1. I henhold til Traktatens artikel 93, stk. 3, underrettede Italiens Faste Repraesentation ved De Europaeiske Faellesskaber ved skrivelse af 25. marts 1987, modtaget den 1. april 1987, Kommissionen om lovforslaget for regionen Sicilien vedroerende oprettelse af en regional fond til fremme af udfoerslen af citrusfrugter.

2. Foranstaltningen bestaar i oprettelse af en fond med revolverende midler med det formaal at yde femaarige laan til en nedsat rente paa 6 % til fordel for eksportoerer af citrusfrugter. De direkte begunstigede er de virksomheder, der udfoerer citrusfrugter.

II

1. Ved skrivelse nr. SG(87)D/7156 af 9. juni 1987 meddelte Kommissionen den italienske regering, at den havde besluttet at indlede proceduren i Traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til denne stoette.

2. Ved naevnte skrivelse meddelte Kommissionen de italienske myndigheder, at den betragter denne stoette som en driftsstoette, der er i strid med Kommissionens faste praksis vedroerende anvendelsen af Traktatens artikel 92 til 94; en saadan foranstaltning medfoerer direkte en kunstig nedsaettelse af kostpriserne og en forbedring af produktionsbetingelserne og afsaetningsmulighederne for de paagaeldende producenter i forhold til andre producenter i de oevrige medlemsstater, som ikke modtager en tilsvarende stoette.

Stoetten er derfor af en saadan karakter, at den vil fordreje konkurrenceforholdene og paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne, og den opfylder dermed kriterierne i Traktatens artikel 92, stk. 1, uden at den kan henfoeres under undtagelserne i artikel 92, stk. 2 og 3.

Kommissionen gjorde i oevrigt gaeldende, at faellesskabsbestemmelserne vedroerende den faelles markedsordning for frugt og groensager (forordning (EOEF) nr. 1035/72) udgoer en fuldstaendig og udtoemmende ordning, som udelukker enhver mulighed for medlemsstaterne for selvstaendigt at traeffe supplerende foranstaltninger.

Den regionale stoette udgoer derfor en overtraedelse af faellesskabsbestemmelserne.

3. Kommissionen har i forbindelse med naevnte procedure opfordret den italienske regering til at fremsaette sine bemaerkninger.

Kommissionen har ligeledes opfordret de oevrige medlemsstater og andre interesserede parter end medlemsstaterne til at fremsaette deres bemaerkninger.

III

Ved skrivelse af 5. januar 1988 har den italienske regering svaret paa Kommissionens skrivelse. Regeringen har fremsat foelgende bemaerkninger:

a) Ifoelge de regionale myndigheder har foranstaltningen en meget vaesentlig konjunkturel virkning for produktionssektoren for citrusfrugter, idet den har to formaal:

i) at bidrage til opretholdelsen af afsaetningen af citrusfrugter. Krisen inden for sektoren for citrusfrugter er affoedt af afsaetningsvanskeligheder for enkelte produkter samt af konkurrence fra andre lande (Spanien og Israel). Den regionale foranstaltning til fremme af udfoerslen er udelukkende konjunkturel og tager sigte paa at afhjaelpe »en alvorlig forstyrrelse i Siciliens oekonomi«

ii) at sikre en opretholdelse af beskaeftigelsen. De regionale myndigheder har praeciseret, at eksportvirksomhedernes anvendelse af arbejdskraft for en vaesentlig dels vedkommende er saesonbestemt, og at beskaeftigelsen isaer finder sted i saesonen for citrusfrugter.

Arbejdsloeshedsproblemet er navnlig paa Sicilien overordentligt alvorligt.

b) Ifoelge de regionale myndigheder tager foranstaltningen ikke sigte paa at fordreje konkurrenceforholdene mellem Sicilien og medlemsstaterne; den er snarere af en saadan karakter, at den vil fremme den oekonomiske udvikling i den paagaeldende region, hvor levestandarden er lav, og hvor der hersker en alvorlig underbeskaeftigelse. Den vil derfor kunne henfoeres under undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra a).

IV

Vedroerende de af de italienske myndigheder fremfoerte argumenter skal foelgende understreges:

a) Alle noedvendige foranstaltninger til loesning af vanskelighederne paa markedet for citrusfrugter skal traeffes inden for rammerne af den faelles markedsordning, navnlig for at undgaa, at der opstaar endnu stoerre vanskeligheder som foelge af ensidige nationale foranstaltninger, der vil kunne flytte de bestaaende problemer i de stoettede regioner til andre citrusfrugtproducerende regioner, hvor der ikke ydes en saadan stoette.

b) Vanskelighederne paa markedet for citrusfrugter er ikke nye; dette marked er nemlig for en raekke produkters vedkommende praeget af permanente strukturelle overskud, som endnu ikke er blevet mindre til trods for de faellesskabsprogrammer til strukturel sanering, som er ivaerksat for citrusfrugtsektoren i Italien. Den regionale stoette har til formaal at opretholde en tilfredsstillende afsaetning af citrusfrugter; den medfoerer saaledes en bedre afsaetning af de stoettede produkter. En saadan stoette tilskynder derfor ikke producenterne til at traeffe de strukturforanstaltninger, der er noedvendige for paa en varig maade at afhjaelpe disse vedvarende vanskeligheder, som kan konstateres i Italien.

Kommissionen finder ikke, at den foreslaaede foranstaltning vil kunne afhjaelpe de socio-strukturelle vanskeligheder paa Sicilien, navnlig paa grund af den negative indvirkning, som den vil have paa saneringen af den paagaeldende sektor.

Ydelsen af denne eksportstoette vil tilskynde til en opretholdelse af de bestaaende kulturer og endog til en foroegelse af produktionen af citrusfrugter. Den vil ovenikoebet som en indirekte virkning kunne medvirke til en foroegelse af de maengder, der udbydes paa markedet, og saaledes paavirke samhandelen inden for Faellesskabet.

c) Bevarelsen af beskaeftigelsen i de paagaeldende virksomheder sikres bedre og paa laengere sigt gennem strukturelle saneringsforanstaltninger for den paagaeldende produktionssektor end gennem konjunkturelle foranstaltninger, hvis virkninger forsvinder, naar foranstaltningerne bringes til ophoer. Sidstnaevnte foranstaltninger indebaerer derimod en risiko for kunstigt at oege antallet af beskaeftigede i disse virksomheder, uden at der er nogen garanti for en opretholdelse af disse supplerende arbejdspladser paa laengere sigt.

d) Paa baggrund af ovenstaaende kan de af de italienske myndigheder fremfoerte begrundelser ikke anerkendes.

V

De maengder, som kan omfattes af stoetten for 1987, udgoer ca. 225 600 tons (75,9 mio ECU) citrusfrugter, hvoraf der er udfoert ca. 126 600 tons til tredjelande og 99 000 tons til de oevrige medlemsstater. Spanien udfoerer 2 430 270 tons (971,068 mio ECU).

De italienske udfoerslers andel af markedet udgoer 7,6 % af den samlede faellesskabsudfoersel (ca. 2 960 200 tons og 1 210,2 mio ECU).

Den samlede italienske udfoersel af citrusfrugter udgoer 9,2 % af produktionen i dette land (4 % for udfoersel til medlemsstaterne).

Citrusfrugtproduktionen i Italien androg i 1987 ca. 2 448 400 tons (for et areal paa 182 675 ha), hvilket udgoer ca. 30 % af Faellesskabets produktion. Den stoerste producent af citrusfrugter er Spanien med ca. 4 202 000 tons og et areal paa 256 250 ha.

De vigtigste markeder for citrusfrugter er generelt velforsynede; Faellesskabets tilbagekoebsforanstaltninger i Italien for mandariner, appelsiner og citroner omfattede 1 083 300 tons (236,2 mio ECU) i 1986/87, hvilket er ca. 80 % af tilbagekoebsforanstaltningerne i hele Faellesskabet. Afsaetningen til udfoersel kan ikke oeges vaesentligt i forhold til de nuvaerende niveauer. VI

1. I henhold til artikel 31 i forordning (EOEF) nr. 1035/72 finder Traktatens artikel 92 til 94 anvendelse paa produktionen af og handelen med citrusfrugter.

Den paagaeldende stoette giver en saerlig fordel til eksportoererne og indirekte til de sicilianske producenter af citrusfrugter, idet de kunstigt opnaar et finansielt tilskud, som de ellers ikke under normale betingelser havde kunnet faa paa markedet. Den medfoerer derfor en fordrejning af konkurrenceforholdene mellem stoettemodtagerne og de oevrige erhvervsdrivende, som ikke modtager denne stoette i Italien og i de andre medlemsstater.

Oprettelsen af en regional fond til fremme af udfoerslen af citrusfrugter kan tilskynde producenterne til at opretholde eller endog oege deres produktion af citrusfrugter.

Indfoerelsen af en saadan foranstaltning vil direkte foere til en foroegelse af de maengder, der tilbydes til udfoersel til de oevrige medlemsstater. Stoetten paavirker saaledes smaahandelen inden for Faellesskabet.

Den paagaeldende foranstaltning opfylder dermed kriterierne i Traktatens artikel 92, stk. 1; denne bestemmelse fastslaar, at saadanne former for stoette principielt er uforenelige med det faelles marked.

2. Stoetten er endvidere en foranstaltning, som ikke er hjemlet i faellesskabsbestemmelserne for frugt og groensager.

Disse bestemmelser udgoer imidlertid en fuldstaendig og udtoemmende ordning, som paa dette omraade udelukker enhver befoejelse for medlemsstaterne til at traeffe yderligere selvstaendige foranstaltninger, som i oevrigt kunne flytte de bestaaende problemer fra de stoettede regioner til andre citrusfrugtproducerende regioner, hvor der ikke er aabnet mulighed for en saadan stoette. Det foelger heraf, at den paagaeldende regionale stoette udgoer en overtraedelse af ovennaevnte bestemmelser.

3. De i artikel 92, stk. 2, fastsatte undtagelser fra uforeneligheden med det faelles marked finder tydeligvis ikke anvendelse paa den paagaeldende stoette. I forbindelse med de i naevnte artikels stk. 3 fastsatte undtagelser praeciseres de maal, der skal tilstraebes i Faellesskabets interesse og ikke blot af hensyn til enkelte sektorer inden for den nationale oekonomi. Disse undtagelser skal fortolkes snaevert.

Saadanne former for stoette kan navnlig kun ydes, saafremt stoetten er noedvendig for gennemfoerelsen af et af de i disse bestemmelser omhandlede maal. At henfoere stoette, som ikke modsvares af en saadan noedvendighed, under naevnte undtagelser ville vaere ensbetydende med at tillade indgreb over for samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencefordrejninger, uden at dette kan begrundes i Faellesskabets interesse, og dermed at give uberettigede fordele til visse medlemsstater.

I det foreliggende tilfaelde er det ikke muligt at konstatere en saadan noedvendighed for stoetten. Den italienske regering har nemlig ikke kunnet give, og Kommissionen har ikke kunnet finde nogen begrundelse, som giver mulighed for at fastslaa, at den paagaeldende stoette opfylder de kraevede betingelser for anvendelsen af en af de i Traktatens artikel 92, stk. 3, fastsatte undtagelser.

Der er ikke tale om foranstaltninger, der kan fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelles europaeisk interesse, jf. artikel 92, stk. 3, litra b), da den indvirkning, som stoetten kan have paa samhandelen, gaar imod den faelles interesse.

Der er heller ikke tale om en foranstaltning, som kan afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats oekonomi, jf. samme bestemmelse.

Med hensyn til undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c), vedroerende stoette til fremme af den oekonomiske udvikling i visse omraader og undtagelsen vedroerende visse erhvervsgrene i ovennaevnte litra c), maa det konstateres, at foranstaltningen ikke paa en varig maade kan forbedre forholdene for den oekonomiske sektor, som nyder godt af stoetten, idet den strukturelle situation for den paagaeldende sektor, naar stoetten ikke laengere ydes, vil vaere den samme, som den der forelaa inden ivaerksaettelsen af denne statslige intervention.

Det er Kommissionens faste politik ikke at godkende stoette til udfoersel inden for det faelles marked. Allerede af denne grund vil en saadan foranstaltning vaere uacceptabel.

Den paagaeldende stoette opretholder paa en kunstig maade de nuvaerende afsaetningsniveauer for eksportoererne i regionen; den indebaerer desuden negative virkninger med hensyn til en sanering af sektoren. Desuden vil en bevarelse af arbejdskraften i virksomhederne i det af stoetten omfattede omraade kunne sikres paa en mere varig maade og paa laengere sigt gennem strukturelle saneringsforanstaltninger frem for rent konjunkturelle foranstaltninger.

Foelgelig maa stoetten betragtes som en driftsstoette til de paagaeldende virksomheder, og dette er en stoetteform, som Kommissionen i princippet altid er imod, idet ydelsen af en saadan stoette ikke er knyttet til de egentlige betingelser for at lade den vaere omfattet af en af de i artikel 92, stk. 3, litra a) og c), omhandlede undtagelser.

Selv om en undtagelse i henhold til Traktatens artikel 92, stk. 3, havde kunnet komme i betragtning for landbrugsprodukter, ville karakteren af den overtraedelse, som den omhandlede stoetteforanstaltning udgoer i forhold til den paagaeldende faelles markedsordning, i oevrigt udelukke anvendelsen af en saadan undtagelse for den paagaeldende stoette.

Desuden kunne den sicilianske foranstaltning i kraft af den indvirkning, som den kan faa paa produktionen af citrusfrugter, ligeledes bevirke en foroegelse af udgifterne for Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget. Ogsaa i denne forbindelse maa den betragtes som vaerende i modstrid med den faelles interesse. 4. Det foelger heraf, at den paagaeldende stoette er uforenelig med det faelles marked i den betydning, hvori dette udtryk anvendes i Traktatens artikel 92; ovennaevnte forslag kan derfor ikke ivaerksaettes -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den stoette, som er omhandlet i lovforslag nr. 155/86 for regionen Sicilien vedroerende oprettelse af en regional fond til fremme af udfoerslen af citrusfrugter, er uforenelig med det faelles marked efter Traktatens artikel 92 og maa ikke ydes.

Artikel 2

Den italienske regering underretter senest en maaned efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, som den har truffet for at efterkomme denne beslutning.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. juni 1988.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Naestformand

(1) EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1.

(2) EFT nr. L 198 af 26. 7. 1988, s. 1.

(3) Kommissionens skrivelser af 28. 7. 1987 til de oevrige medlemsstaters regeringer og meddelelse til andre interesserede parter (EFT nr. C 213 af 11. 8. 1987, s. 6).