DA Den Europæiske Unions Tidende L 257/16

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1149/2007/EF

af 25. september 2007

om et særprogram om civilret for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 5,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabet har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik herpå bør Fællesskabet bl.a. vedtage de foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål, der er nødvendige for det indre markeds funktion.

(2) I forlængelse af tidligere programmer som f.eks. Grotius-programmet (2) og Robert Schuman-aktionen (3) blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 743/2002 (4) for perioden 2002-2006 fastlagt en generel fællesskabsramme for aktiviteter med henblik på at lette iværksættelsen af det civilretlige samarbejde.

(3) Det Europæiske Råd vedtog på mødet i Bruxelles den 4. og 5. november 2004 Haag-programmet: styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union (5) (i det følgende benævnt »Haag-programmet«).

(4) Rådet og Kommissionen vedtog i juni 2005 handlingsplanen om gennemførelse af Haag-programmet (6).

(5) De ambitiøse mål i traktaten og i Haag-programmet bør nås ved at oprette et fleksibelt og effektivt program, der vil lette planlægning og gennemførelse.

(6) Programmet om civilret bør give mulighed for foranstaltninger, der iværksættes af Kommissionen i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, foranstaltninger til støtte for organisationer, der fremmer og letter det civilretlige samarbejde, og foranstaltninger til støtte for specifikke projekter.

(7) Et generelt program på det civilretlige område, der skal forbedre det gensidige kendskab til medlemsstaternes retssystemer, vil bidrage til at mindske hindringerne for samarbejdet om civilretlige spørgsmål, hvilket vil forbedre det indre markeds funktion.

(8) I henhold til Haag-programmet kræver en styrkelse af den gensidige tillid en aktiv indsats til forbedring af den gensidige forståelse mellem de judicielle myndigheder og de forskellige retssystemer. I den forbindelse bør europæiske netværk af nationale offentlige myndigheder nyde særlig fremme og støtte.

(9) Denne afgørelse bør give mulighed for at medfinansiere visse europæiske netværks aktiviteter, for så vidt udgifterne opstår som led i forfølgelsen af mål af almen europæisk interesse. En sådan medfinansiering bør dog ikke indebære, at et fremtidigt program omfatter sådanne netværk, ligesom den heller ikke bør afskære andre europæiske netværk fra at få støtte til deres aktiviteter i henhold til afgørelsen.

(10) Alle institutioner, sammenslutninger og netværk, der modtager tilskud via programmet om civilret, bør anerkende den fællesskabsstøtte, de modtager, i overensstemmelse med de retningslinjer for synliggørelse, Kommissionen skal fastlægge.

(11) I denne afgørelse fastlægges der for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (7).

(12) Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af programmets omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(13) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8) (i det følgende benævnt »finansforordningen«) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (9), som beskytter Fællesskabets finansielle interesser, finder anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelhed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, begrænsningen af de tilfælde, hvor Kommissionen bevarer det direkte ansvar for programmernes gennemførelse og forvaltning, og det krævede forhold mellem ressourcer og den administrative byrde, der er forbundet med deres anvendelse.

(14) I overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (10), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet (11) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (12) bør der desuden træffes passende foranstaltninger for at forhindre uregelmæssigheder og svig og tages skridt til at geninddrive midler, som er tabt, uregelmæssigt udbetalt eller ukorrekt anvendt.

(15) Ifølge finansforordningen skal der foreligge en basisretsakt til dækning af driftstilskud.

(16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af denne afgørelse, bør vedtages i overensstemmelse med Rådet afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13) med en sondring mellem foranstaltninger efter forvaltningsproceduren og foranstaltninger efter rådgivningsproceduren, idet rådgivningsproceduren i nogle tilfælde kan være den mest hensigtsmæssige med henblik på øget effektivitet.

(17) I overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF bør Europa-Parlamentet holdes underrettet af Kommissionen om udvalgenes arbejde vedrørende gennemførelsen af dette program. Europa-Parlamentet bør navnlig modtage udkastet til årsprogram, når det forelægges for forvaltningsudvalget. Desuden bør Europa-Parlamentet modtage afstemningsresultater og kortfattede referater fra møderne i det pågældende udvalg.

(18) Det Forenede Kongerige og Irland har i henhold til artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

(19) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

(20) Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har afgivet udtalelse om nærværende afgørelse (14).

(21) Med henblik på at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af programmet bør denne afgørelse finde anvendelse fra den 1. januar 2007 —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Oprettelse af programmet

1. Ved denne afgørelse oprettes et særprogram om civilret (i det følgende benævnt »programmet«) som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed for at bidrage til gradvis at indføre området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

2. Programmet dækker perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

3. I denne afgørelse forstås ved »medlemsstat« alle medlemsstater med undtagelse af Danmark.

Artikel 2

Generelle mål

1. Programmet har følgende generelle mål:

a) at fremme det retlige samarbejde for at bidrage til oprettelsen af et ægte europæisk civilretligt område baseret på gensidig anerkendelse og gensidig tillid

b) at fremme fjernelsen af hindringer for en smidig afvikling af grænseoverskridende civile retssager i medlemsstaterne

c) at forbedre hverdagen for privatpersoner og erhvervsdrivende ved at give dem mulighed for at gøre deres rettigheder gældende overalt i Den Europæiske Union, bl.a. ved at fremme adgangen til domstolene

d) at forbedre kontakter, udveksling af oplysninger og netværkssamarbejde mellem de retslige og de administrative myndigheder og de juridiske erhverv, bl.a. gennem støtte til uddannelse af aktører inden for retsvæsenet, med henblik på bedre gensidig forståelse blandt sådanne myndigheder og fagfolk.

2. Uden at det berører Fællesskabets mål og beføjelser, bidrager programmets generelle mål til at udvikle fællesskabspolitikkerne og mere specifikt til oprettelsen af et retligt område.

Artikel 3

Specifikke mål

Programmet har følgende specifikke mål:

a) at styrke det civilretlige samarbejde med henblik på at: i) sikre retssikkerheden og forbedre adgangen til domstolene ii) fremme den gensidige anerkendelse af afgørelser på det civil- og handelsretlige område iii) fjerne hindringer for grænseoverskridende retssager, der skyldes forskelle i civilretten og civilprocessen, og fremme den nødvendige forenelighed af lovgivningen i dette øjemed iv) sikre en korrekt retspleje ved at undgå kompetencekonflikter

b) at forbedre det gensidige kendskab til medlemsstaternes civile retssystemer og fremme og styrke netværkssamarbejde, gensidigt samarbejde samt udveksling og formidling af oplysninger, erfaringer og god praksis

c) at sikre en forsvarlig gennemførelse, en korrekt og konkret anvendelse og en evaluering af fællesskabsinstrumenterne inden for samarbejdet på det civil- og handelsretlige område

d) at forbedre informationen om retssystemerne i medlemsstaterne og adgangen til domstolene

e) at fremme uddannelse i EU-ret og fællesskabsret for aktører inden for retsvæsenet

f) at evaluere de generelle betingelser, der er nødvendige for at styrke den gensidige tillid, samtidig med at domstolenes uafhængighed respekteres fuldt ud

g) at lette det praktiske arbejde i det europæiske retlige netværk på det civil- og handelsretlige område, der blev oprettet ved Rådets beslutning 2001/470/EF (15).

Artikel 4

Foranstaltninger

Med henblik på at opfylde de generelle og specifikke mål, der er anført i artikel 2 og 3, støtter programmet følgende typer foranstaltninger på de betingelser, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer som omhandlet i artikel 9, stk. 2:

a) specifikke foranstaltninger iværksat af Kommissionen, såsom analyser og forskning, opinionsundersøgelser og andre undersøgelser, udarbejdelse af indikatorer og fælles metoder, indsamling, udvikling og formidling af data og statistikker, seminarer, konferencer og ekspertmøder, offentlige kampagner og arrangementer, opbygning og vedligeholdelse af websteder, udarbejdelse og formidling af informationsmateriale, støtte til og forvaltning af netværk af nationale eksperter samt analyse-, overvågnings- og evalueringsaktiviteter, eller

b) specifikke tværnationale projekter af interesse for Fællesskabet, der fremlægges af en myndighed eller et andet organ i en medlemsstat, en international organisation eller en ikke-statslig organisation (ngo), og som i alle tilfælde involverer mindst to medlemsstater eller mindst én medlemsstat og én anden stat, der kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland, eller

c) aktiviteter udført af ngo'er eller andre organisationer, der forfølger mål af almen europæisk interesse i forhold til programmets generelle mål, på de betingelser, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, eller

d) driftstilskud til medfinansiering af udgifter i forbindelse med de faste arbejdsprogrammer for Det Europæiske Netværk af Domstolsadministrationer og Netværket af Præsidenterne for Den Europæiske Unions Øverste Domstole, for så vidt de opstår som led i forfølgelsen af mål af almen europæisk interesse ved at fremme udveksling af synspunkter og erfaringer om spørgsmål vedrørende disse netværks medlemmers retspraksis, organisation og funktionsmåde i forbindelse med udøvelsen af deres retslige og/eller rådgivende funktioner vedrørende fællesskabsretten.

Artikel 5

Deltagelse

1. Følgende lande kan deltage i programmets foranstaltninger: tiltrædende lande, kandidatlande samt lande på det vestlige Balkan, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen, i overensstemmelse med betingelserne i de associeringsaftaler eller tillægsprotokoller dertil om deltagelse i Fællesskabets programmer, der er indgået eller vil blive indgået med de pågældende lande.

2. Projekterne er åbne for aktører inden for retsvæsenet fra Danmark, fra kandidatlande, der ikke deltager i programmet, såfremt dette kan bidrage til deres tiltrædelsesforberedelser, og fra andre tredjelande, der ikke deltager i programmet, såfremt dette tjener projekternes mål.

Artikel 6

Målgrupper

1. Programmet er bl.a. rettet mod aktører inden for retsvæsenet, nationale myndigheder og EU-borgere generelt.

2. I denne afgørelse forstås ved »aktører inden for retsvæsenet« dommere, offentlige anklagere, advokater, notarer, akademiske og videnskabelige medarbejdere, ministerielle embedsmænd, embedsmænd tilknyttet retsvæsenet, fogeder, retstolke og andre fagfolk med tilknytning til det civilretlige område inden for retsvæsenet.

Artikel 7

Adgang til programmet

Programmet er åbent for institutioner og offentlige og private organisationer, herunder faglige organisationer, universiteter, forskningsinstitutter og institutter for uddannelse og efteruddannelse af aktører inden for retsvæsenet, internationale organisationer og ngo'er i medlemsstaterne.

Artikel 8

Støtteformer

1. Fællesskabets finansiering kan antage følgende retlige former:

a) tilskud

b) offentlige indkøbsaftaler.

2. Tilskud fra Fællesskabet ydes efter indkaldelse af forslag og ydes i form af driftstilskud og tilskud til foranstaltninger. Den maksimale medfinansieringssats fastsættes i de årlige arbejdsprogrammer.

3. Derudover kan der ydes støtte til ledsageforanstaltninger i form af offentlige indkøbsaftaler, hvor indkøb af varer og tjenesteydelser dækkes med fællesskabsmidler. Dermed dækkes bl.a. udgifter til information og kommunikation samt forberedelse, gennemførelse, overvågning, kontrol og evaluering af projekter, politikker, programmer og lovgivning.

Artikel 9

Gennemførelsesforanstaltninger

1. Kommissionen yder fællesskabsstøtten i overensstemmelse med finansforordningen.

2. Med henblik på gennemførelsen af programmet vedtager Kommissionen inden for rammerne af de generelle mål i artikel 2 årlige arbejdsprogrammer, der indeholder specifikke mål, tematiske prioriteringer, ledsageforanstaltninger som omhandlet i artikel 8, stk. 3, og om nødvendigt en liste over andre foranstaltninger.

3. De årlige arbejdsprogrammer vedtages efter proceduren i artikel 10, stk. 2.

4. Evaluerings- og tildelingsprocedurerne i forbindelse med tilskud til foranstaltninger tager bl.a. hensyn til følgende kriterier:

a) den foreslåede foranstaltnings overensstemmelse med det årlige arbejdsprogram, målene i artikel 2 og 3 og de typer foranstaltninger, der er fastsat i artikel 4

b) den foreslåede foranstaltnings kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultater

c) størrelsen af den søgte fællesskabsfinansiering og dens relevans i forhold til de forventede resultater

d) de forventede resultaters indvirkning på målene i artikel 2 og 3 og på de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4.

5. Ansøgninger om driftstilskud, jf. artikel 4, litra d), vurderes ud fra:

a) overensstemmelse med programmets mål

b) kvaliteten af de planlagte aktiviteter

c) aktiviteternes forventede multiplikatoreffekt over for borgerne

d) aktiviteternes geografiske rækkevidde

e) inddragelse af borgerne i de pågældende organers strukturer

f) cost-benefit-forholdet i den foreslåede aktivitet.

6. Kommissionen gennemgår hvert forslag til foranstaltning, som den får forelagt i medfør af artikel 4, litra b) og c). Der træffes afgørelse om disse foranstaltninger efter proceduren i artikel 11, stk. 2.

Artikel 10

Forvaltningsudvalg

1. Kommissionen bistås af et forvaltningsudvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

Artikel 11

Rådgivende udvalg

1. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Artikel 12

Komplementaritet

1. Der søges opnået synergi og komplementaritet med andre fællesskabsinstrumenter, herunder med særprogrammet om strafferet som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed og de generelle programmer om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder og om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme. De statistiske oplysninger om civilret udarbejdes i samarbejde med medlemsstaterne, om nødvendigt ved hjælp af Fællesskabets statistiske program.

2. Programmet kan undtagelsesvis dele midler med andre fællesskabsinstrumenter, herunder med særprogrammet om strafferet som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed for at gennemføre foranstaltninger, der opfylder målene i begge programmer.

3. Projekter, der finansieres i henhold til denne afgørelse, må ikke modtage finansiel støtte til samme formål fra andre af EU's eller Fællesskabets finansielle instrumenter. Programmets støttemodtagere oplyser Kommissionen om støtte, der modtages fra Den Europæiske Unions almindelige budget og andre kilder, samt om indgivne finansieringsansøgninger under behandling.

Artikel 13

Budgetmidler

1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne afgørelse er på 109 300 000 EUR for den periode, der er fastsat i artikel 1.

2. Budgetmidlerne til de foranstaltninger, der er omhandlet i dette program, opføres som årlige bevillinger i Den Europæiske Unions almindelige budget. De disponible årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.

Artikel 14

Overvågning

1. Kommissionen sikrer, at støttemodtageren for alle foranstaltninger, der finansieres via programmet, indsender tekniske og finansielle rapporter om arbejdets forløb, og at der fremlægges en endelig rapport senest tre måneder efter foranstaltningens afslutning. Kommissionen fastsætter rapporternes form og indhold. Kommissionen gør disse rapporter tilgængelige for medlemsstaterne.

2. Uden at det berører den kontrol, Revisionsretten foretager sammen med de kompetente nationale revisionsinstitutioner eller myndigheder efter traktatens artikel 248, og den kontrol, der gennemføres i henhold til traktatens artikel 279, stk. 1, første afsnit, litra b), kan tjenestemænd og andre ansatte i Kommissionen foretage kontrol på stedet, bl.a. ved stikprøver, af de foranstaltninger, som finansieres via programmet.

3. Kommissionen sikrer, at kontrakter og aftaler, der følger af gennemførelsen af programmet, navnlig fastsætter, at Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant) sikrer overvågning og finanskontrol, om nødvendigt på stedet, og at Revisionsretten foretager revisioner.

4. Kommissionen sikrer, at støttemodtageren i fem år efter den sidste udbetaling til en foranstaltning holder al dokumentation vedrørende udgifterne til foranstaltningen til disposition for Kommissionen.

5. På grundlag af de rapporter og kontroller via stikprøver, der er omhandlet i stk. 1 og 2, sikrer Kommissionen, at der om nødvendigt sker en tilpasning af omfanget eller tildelingskriterierne for så vidt angår den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt af tidsplanen for udbetalingerne.

6. Kommissionen sikrer, at alle andre nødvendige skridt tages for at kontrollere, at de finansierede foranstaltninger gennemføres korrekt og i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse og finansforordningen.

Artikel 15

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre former for ulovlig adfærd, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og, såfremt der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning, i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EF) nr. 1073/1999.

2. Hvad angår fællesskabsforanstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på alle overtrædelser af bestemmelser i fællesskabsretten, herunder misligholdelse af kontraktlige forpligtelser fastsat på grundlag af programmet, som kan tilskrives en handling eller undladelse fra en økonomisk beslutningstagers side, og som skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af De Europæiske Fællesskaber, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.

3. Kommissionen sikrer, at den finansielle støtte til en foranstaltning nedsættes, suspenderes eller inddrives, hvis der konstateres uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle afgørelse eller kontrakten eller aftalen om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der uden Kommissionens godkendelse er foretaget en væsentlig ændring af foranstaltningen, som er i modstrid med selve projektet eller med projektets gennemførelsesbetingelser.

4. Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af en foranstaltning, kun giver ret til en del af den tildelte finansielle støtte, skal modtageren indgive bemærkninger til Kommissionen inden for en nærmere bestemt frist. Giver modtageren ikke en tilfredsstillende begrundelse, sikrer Kommissionen, at resten af den finansielle støtte kan annulleres, og at allerede udbetalte beløb kræves tilbagebetalt.

5. Kommissionen sikrer, at ethvert uretmæssigt udbetalt beløb tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage i rette tid, pålægges morarente i henhold til betingelserne i finansforordningen.

Artikel 16

Evaluering

1. Programmet overvåges løbende for at følge gennemførelsen af de planlagte foranstaltninger.

2. Kommissionen sørger for regelmæssig, uafhængig og ekstern evaluering af programmet.

3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:

a) en årlig redegørelse for gennemførelsen af programmet

b) en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og om de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af programmet, herunder om arbejde udført af modtagerne af driftstilskud som omhandlet i artikel 4, litra d), senest den 31. marts 2011

c) en meddelelse om videreførelsen af programmet senest den 30. august 2012

d) en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2014.

Artikel 17

Offentliggørelse af foranstaltninger

Hvert år offentliggør Kommissionen en liste over de foranstaltninger, der finansieres via programmet, med en kort beskrivelse af hvert projekt.

Artikel 18

Synlighed

Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af den finansielle støtte, der tildeles i henhold til denne afgørelse.

Artikel 19

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2007.

Udfærdiget i Strasbourg, den 25. september 2007. På Europa-Parlamentets vegne H.-G. PÖTTERING Formand På Rådets vegne M. LOBO ANTUNES Formand

(1) Europa-Parlamentets udtalelse af 14.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT ), Rådets fælles holdning af 13.6.2007 (EUT C 171E af 24.7.2007, s. 1) og Europa-Parlamentets holdning af 11.7.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT ). Rådets afgørelse af 18.9.2007.

(2) Fælles aktion 96/636/RIA af 28.10.1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende et tilskyndelses- og udvekslingsprogram for aktørerne inden for retsvæsenet (Grotius) (EFT L 287 af 8.11.1996, s. 3); Rådets forordning (EF) nr. 290/2001 af 12.2.2001 om videreførelse af tilskyndelses- og udvekslingsprogrammet for aktørerne inden for retsvæsenet for så vidt angår det civilretlige område — Grotius-programmet (civilret) (EFT L 43 af 14.2.2001, s. 1).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1496/98/EF af 22.6.1998 om et program for forbedring af juristers indsigt i fællesskabsretten (Robert Schuman-aktionen) (EFT L 196 af 14.7.1998, s. 24).

(4) EFT L 115 af 1.5.2002, s. 1.

(5) EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

(6) EUT C 198 af 12.8.2005, s. 1.

(7) EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

(8) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

(9) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 (EUT L 111 af 28.4.2007, s. 13).

(10) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

(11) EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

(12) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(13) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

(14) EUT C 69 af 21.3.2006, s. 1.

(15) EFT L 174 af 27.6.2001, s. 25.