KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 870/95 af 20. april 1995 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem linjerederier (konsortier) i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 479/92 (Tekst af betydning for EØS)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 479/92 af 25. februar 1992 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem linjerederier (konsortier) (1), ændret ved traktaten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, særlig artikel 1,

efter offentliggørelse af udkast til denne forordning (2),

efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på Søtransportområdet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Visse aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis kan mellem rederier, der går ud på fælles drift af linjeskibsfart (konsortier), i kraft af det samarbejde, de afføder mellem de deltagende rederier, begrænse konkurrencen inden for fællesmarkedet og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, og de kan derfor falde ind under forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1;

(2) ifølge den analyse af konsortieaftaler, Kommissionen har foretaget, kan mange af disse aftaler ikke desto mindre normalt anses for at opfylde betingelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, og det bør defineres, hvilke former for konsortieaftaler dette gælder;

(3) Kommissionen har taget skyldigt hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for søtransport, og som også vil indgå som en væsentlig faktor i Kommissionens vurdering i de tilfælde, hvor den skal tage stilling til konsortier, der ikke falder ind under gruppefritagelsen efter denne forordning;

(4) konsortier som defineret i denne forordning bidrager generelt til at øge produktiviteten og forbedre servicekvaliteten inden for linjeskibsfart, fordi de fremmer en rationalisering af de deltagende rederiers virksomhed og kan føre til stordriftsfordele med hensyn til brug af skibe og havneanlæg, samtidig med at de bidrager til at fremme den tekniske og økonomiske udvikling ved at lette og tilskynde til øget brug af containere samt en mere effektiv udnyttelse af skibskapaciteten;

(5) brugerne af de søtransportydelser, der udbydes af konsortierne, får generelt en rimelig andel i de fordele, der følger af den med konsortierne forbundne forbedring af produktivitet og servicekvalitet; disse fordele kan bl.a. bestå i en øget anløbsfrekvens eller en bedre fordeling af denne samt i en bedre kvalitet og et mere varieret udbud af transportydelser som følge af brug af mere moderne skibe og havne- eller andre anlæg; brugerne vil imidlertid kun kunne drage reelle fordele heraf i det omfang, hvor der hersker tilstrækkelig konkurrence på de farter, inden for hvilke konsortierne opererer;

(6) disse aftaler bør derfor være omfattet af en gruppefritagelse i det omfang, der ikke giver de deltagende virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af den pågældende trafik; som følge af de til stadighed vekslende vilkår på søtransportmarkedet og parternes hyppige ændringer af bestemmelserne i konsortieaftalerne eller af de aktiviteter, de udøver i henhold til dem, bør denne forordning præcisere, hvilke betingelser konsortierne skal opfylde for at være omfattet af gruppefritagelsen;

(7) et af de væsentligste træk ved et konsortium, hvis formål består i at etablere og drive fælles farter, er, at det foretager kapacitetstilpasninger; dette er imidlertid ikke tilfældet, når der foretages en procentvis begrænsning af udnyttelsen af kapaciteten på de skibe, der benyttes inden for et konsortium;

(8) gruppefritagelsen i medfør af denne forordning kan omfatte såvel konsortier, der opererer inden for en linjekonference, som konsortier, der opererer uden for konferencerne, men ikke de sidstnævntes eventuelle fælles fastsættelse af fragtrater;

(9) prisfastsættelsesaktiviteter er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86 (3), ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse; konsortiemedlemmer, der ønsker at fastsætte priser i fællesskab, men som ikke opfylder betingelserne i forordning (EØF) nr. 4056/86, må indgive anmodning om individuel fritagelse;

(10) den første betingelse, der må stilles for gruppefritagelse, er, at transportbrugerne får en rimelig andel af de fordele, der følger af den øgede effektivitet og de andre fordele, der er forbundet med konsortierne;

(11) dette krav i artikel 85, stk. 3, må anses for at være opfyldt, når en eller flere af de tre nedennævnte situationer gør sig gældende for konsortiet;

- når der hersker effektiv priskonkurrence mellem medlemmerne af den konference, inden for hvilken konsortiet opererer, i kraft af muligheden for uafhængig fastsættelse af fragtrater (»independent rate action«)

- når der inden for den konference, hvor konsortiet opererer, hersker en tilstrækkelig grad af effektiv konkurrence om udbud af transportydelser mellem konsortiemedlemmerne og de øvrige medlemmer af konferencen, som ikke er medlemmer af konsortiet, idet konferenceaftalen udtrykkeligt åbner mulighed for, at konsortierne kan tilbyde egne servicearrangementer, f.eks. således at kun konsortiet tilbyder »just in time delivery« eller et avanceret EDI-system, der til enhver tid kan oplyse brugerne om, hvor deres gods befinder sig, eller en betydelig forøgelse af anløbsfrekvensen i forhold til den af konferencen tilbudte

- når medlemmerne af konsortiet reelt eller potentielt er udsat for effektiv konkurrence fra rederier uden for konsortiet, hvad enten der findes en konference på den pågældende trafik eller ej;

(12) for at sikre opfyldelse af dette krav i artikel 85, stk. 3, må der tillige indføres en bestemmelse, der kan fremme konkurrence på servicekvaliteten mellem konsortiemedlemmerne indbyrdes og mellem dem og de andre rederier, der opererer på den pågældende trafik;

(13) der bør desuden stilles betingelse om, at konsortierne og deres medlemmer ikke på samme linjefart anvender forskellige priser og vilkår udelukkende på grundlag af godsets oprindelses- eller bestemmelsesland og derved skaber fordrejninger i trafikken inden for Fællesskabet til skade for bestemte havne, afskibere, transportører eller speditører, medmindre der er en økonomisk begrundelse for at anvende sådanne priser eller vilkår;

(14) de betingelser, der stilles, bør desuden tage sigte på at forhindre, at konsortierne pålægger konkurrencebegrænsninger, som ikke er nødvendige for at nå de mål, der ligger til grund for fritagelsen; konsortieaftaler skal derfor indeholde bestemmelser, der sikrer ethvert medlemsrederi ret til at træde ud af konsortiet med et rimeligt opsigelsesvarsel; for stærkt integrerede konsortier og/eller konsortier med store investeringer bør der dog fastsættes længere opsigelsesvarsler i betragtning af de store investeringer, der er foretaget til konsortiets oprettelse, og den omfattende reorganisering, de må foretage ved et medlems udtræden; det må endvidere fastsættes, at i konsortier, hvori der indgår fælles markedsføring, må hvert konsortiemedlem med et rimeligt varsel kunne træde ud af markedsføringssamarbejdet og markedsføre sine ydelser uafhængigt af de andre medlemmer;

(15) det bør fastsættes, at gruppefritagelsen kun gælder for de konsortier, der ikke giver mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af de pågældende ydelser;

(16) af hensyn til retssikkerheden bør afgørelsen af, hvorvidt gruppefritagelsen finder anvendelse, baseres på konsortiets andel af den direkte trafik mellem de anløbshavne, det besejler, og denne andel beregnes på grundlag af samtlige de havne, konsortiet besejler taget under ét;

(17) ved vurderingen af, om der forefindes en effektiv konkurrence som forudsætning for gruppefritagelse, bør der ikke alene tages hensyn til den direkte trafik mellem et konsortiums anløbshavne, men også til den potentielle konkurrence fra linjetransportydelser fra andre havne, der kan besejles i stedet for de af konsortiet benyttede havne, samt i givet fald konkurrencen fra andre transportformer;

(18) gruppefritagelsen efter denne forordning finder følgelig kun anvendelse på betingelse af, at konsortiets andel af denne trafik ikke overstiger en nærmere fastsat del;

(19) for konsortier, der opererer inden for en konference, bør denne andel reduceres under hensyn til, at disse aftaler udgør et supplement til en i forvejen bestående konkurrencebegrænsende aftale inden for den samme trafik;

(20) det er imidlertid rimeligt at give konsortier, der overskrider de i denne forordning fastsatte grænser med en bestemt procentsats, men som fortsat er udsat for effektiv konkurrence i den trafik, de opererer på, adgang til en forenklet procedure, der kan give dem den retssikkerhed, en gruppefritagelse er forbundet med; en sådan procedure bør samtidig give Kommissionen mulighed for at føre effektivt tilsyn og lette den administrative kontrol med konkurrencebegrænsende aftaler;

(21) konsortier, der overskrider den sidstnævnte grænse, bør alligevel kunne opnå individuel fritagelse i det omfang, de opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3, under hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende inden for søtransport;

(22) denne forordning finder kun anvendelse på den aftale, der er indgået mellem konsortiemedlemmerne, og gruppefritagelsen omfatter følgelig ikke de konkurrencebegrænsende aftaler, som konsortier eller et eller flere konsortiemedlemmer måtte indgå med andre rederier; den omfatter desuden heller ikke konkurrencebegrænsende aftaler mellem forskellige konsortier, der sejler i den samme trafik, eller mellem disse konsortiers medlemmer;

(23) til gruppefritagelsen bør tillige knyttes visse forpligtelser; transportbrugerne bør således til enhver tid kunne få indsigt i vilkårene for de søtransportydelser, der udbydes af konsortiemedlemmerne i fællesskab, og der bør forefindes en procedure for regulære konsultationer mellem konsortierne og transportbrugerne om de med aftalerne forbundne aktiviteter; denne forordning må desuden præcisere, hvad der skal forstås ved regulære konsultationer, og fastlægge de vigtigste trin i denne konsultationsprocedure; konsultationspligten, som alene gælder de egentlige konsortieaktiviteter, fastsættes under hensyn til den nuværende grad af åbenhed på markedet; ved ændringer af nærværende forordning bør spørgsmålet om, hvorvidt denne pligt skal bibeholdes, afgøres ud fra en vurdering af udviklingen på markedet;

(24) sådanne konsultationer vil kunne bringe markedet for søtransportydelser til at fungere mere effektivt under hensyntagen til brugernes behov; der bør derfor indrømmes fritagelse for visse af de aftaler, som disse konsultationer kan resultere i;

(25) begrebet »force majeure« i denne forordning er det begreb, der følger af fast retspraksis ved De Europæiske Fællesskabers Domstol;

(26) det bør desuden fastsættes, at Kommissionen omgående skal have underretning om voldgiftskendelser og forligsforslag, som parterne har accepteret, således at den kan kontrollere, at de ikke bevirker, at konsortierne fritages fra de i forordningen fastsatte betingelser og forpligtelser, og ikke er i strid med bestemmelserne i artikel 85 og 86;

(27) i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EØF) nr. 479/92 bør det fastsættes, at nærværende forordning finder anvendelse med tilbagevirkende gyldighed på de aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, der bestod på dens ikrafttrædelsesdato, og at dette gælder fra det tidspunkt, hvor de opfylder de deri fastsatte betingelser og forpligtelser;

(28) det bør fastsættes, at forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1, i en nærmere fastsat periode ikke finder anvendelse på de konsortieaftaler, der består på forordningens ikrafttrædelsestidspunkt, men som ikke opfylder betingelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, som fastsat i denne forordning, hvis de senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse ændres på en sådan måde, at de opfylder forordningens betingelser, og forudsat at Kommissionen underrettes om disse ændringer;

(29) de konsortier, der består på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse, og som ikke opfylder de betingelser med hensyn til markedsandele, der stilles for fritagelse efter denne forordning, men som opfylder alle de øvrige heri fastsatte betingelser, bør sikres en retfærdig og positiv behandling;

(30) i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EØF) nr. 479/92 bør det fastsættes, i hvilke tilfælde Kommissionen kan inddrage gruppefritagelsen;

(31) for de aftaler, som automatisk er fritaget i medfør af nærværende forordning, skal den i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 4056/86 omhandlede ansøgning ikke indgives; i tilfælde af alvorlig tvivl kan virksomhederne dog fortsat anmode Kommissionen om at afgive en erklæring om, hvorvidt deres aftaler er forenelige med nærværende forordning;

(32) nærværende forordning er ikke til hinder for anvendelse af traktatens artikel 86 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning forstås ved

- »konsortium«: en aftale indgået mellem mindst to rederier, der på et bestemt trafikområde driver regelmæssig international linjeskibstrafik med transport udelukkende af gods, hovedsagelig i containere, med det formål at etablere et samarbejde om fælles farter, som tager sigte på at forbedre de ydelser, de enkelte medlemmer hver for sig kan tilbyde uden at deltage i et konsortium, med det formål at rationalisere deres virksomhed gennem tekniske, driftsmæssige og/eller kommercielle arrangementer, men uden fastsættelse af fragtrater

- »linjefart«: godstransport i regelmæssig skibsfart på en eller flere faste ruter, som foregår efter en forud bekendtgjort fartplan, og som tilbydes enhver transportbruger, der kan benytte sig heraf mod betaling, også på et lejlighedsvist grundlag

- »servicearrangementer«: et kontraktarrangement indgået mellem en eller flere transportbrugere og et individuelt konsortiemedlem eller et konsortium, i henhold til hvilket brugeren forpligter sig til at lade en vis godsmængde transportere af konsortiemedlemmet eller konsortiet inden for et givet tidsrum til gengæld for, at sidstnævnte forpligter sig til at levere en ydelse af en bestemt, individualiseret kvalitet, som er særligt afpasset efter brugerens behov

- »transportbruger«: enhver virksomhed (f.eks. afskiber, modtager, speditør osv.), der har indgået eller tilkendegivet at ville indgå aftale med et konsortium (eller et konsortiemedlem) om transport af gods, og enhver sammenslutning af afskibere eller speditører

- »uafhængig fastsættelse af fragtrater« (»independent rate action«): et konferencemedlems ret til lejlighedsvis at tilbyde fragtrater, der afviger fra de i konferencetariffen fastsatte, efter at have adviseret de øvrige konferencemedlemmer herom.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Denne forordning finder kun anvendelse på konsortier i det omfang, hvor de driver international linjeskibsfart til eller fra en eller flere havne i Fællesskabet.

KAPITEL II

FRITAGELSE

Artikel 3

Fritagne aftaler

1. I henhold til traktatens artikel 85, stk. 3, og på de i nærværende forordning fastsatte betingelser erklæres traktatens artikel 85, stk. 1, uanvendelig på de aktiviteter, som er nævnt i stk. 2, og som udøves inden for rammerne af konsortier som defineret i denne forordnings artikel 1 og 2.

2. Erklæringen om uanvendelighed gælder udelukkende for følgende aktiviteter:

a) aktiviteter i forbindelse med fælles drift af linjeskibsfart, udelukkende omfattende nedennævnte aktiviteter:

i) koordinering og/eller fælles fastsættelse af fartplaner og anløbshavne

ii) udveksling, salg eller krydsbefragtning af lastrum eller »slots« på skibe

iii) pooling af skibe og/eller havneanlæg

iv) et eller flere fælles driftskontorer

v) tilrådighedsstillelse af containere, chassis'er og andet udstyr og/eller udlejning, leasing eller køb af sådant udstyr

vi) brug af et elektronisk dataudvekslingssystem og/eller et fælles dokumentationssystem

b) midlertidige kapacitetsjusteringer

c) fælles drift eller brug af havneterminaler og ydelser i tilknytning hertil (f.eks. lægter- og stevedore-ydelser)

d) deltagelse i en eller flere af følgende pool'er: tonnagepool, indtægtspool eller nettoindtjeningspool

e) fælles udøvelse af stemmerettigheder tilhørende konsortiet inden for den konference, hvori konsortiemedlemmerne deltager, for så vidt som den fælles stemmeafgivelse finder sted i afstemninger angående egentlige konsortieaktiviteter

f) fælles markedsføringsorganisation og/eller udstedelse af fælles ombordkonnossement

g) enhver anden aktivitet i tilknytning til de under litra a) til f) nævnte aktiviteter, som er nødvendige for disse.

Artikel 4

Begrænsning af udnyttelsen

Fritagelsen efter artikel 3 gælder ikke for konsortier, der omfatter aftaler om begrænsning af udnyttelsen af den eksisterende kapacitet, således at de deltagende konsortierederier undlader at udnytte en bestemt procentdel af kapaciteten på de skibe, der benyttes i konsortietrafikken.

KAPITEL III

BETINGELSER FOR FRITAGELSE

Artikel 5

Grundlæggende betingelse for fritagelse

Fritagelse efter artikel 3 er betinget af, at en eller flere af nedennævnte tre betingelser er opfyldt:

- at der mellem medlemmerne af den konference, inden for hvilken konsortiet opererer, består en effektiv priskonkurrence, idet konferenceaftalen i henhold til en lovfæstet eller ikke-lovfæstet pligt udtrykkeligt giver konsortiets medlemmer mulighed for uafhængig fragtratefastsættelse for alle fragtrater i konferencens tarif, eller

- at der inden for den konference, inden for hvilken konsortiet opererer, mellem konferencemedlemmerne består en tilstrækkelig effektiv konkurrence om udbuddet af transportydelser, idet konferenceaftalen udtrykkeligt giver konsortiet mulighed for at tilbyde særskilte servicearrangementer af enhver art med hensyn til anløbsfrekvens og servicekvalitet samt for til enhver tid frit at tilpasse sit udbud af ydelser til transportbrugernes specifikke behov, eller

- at konsortiemedlemmerne reelt eller potentielt er udsat for effektiv konkurrence fra rederier, der står uden for konsortiet, hvad enten der findes en konference på den pågældende trafik eller ej.

Artikel 6

Betingelser med hensyn til konsortiets andel af trafikken

1. For at være omfattet af fritagelsen efter artikel 3 skal konferencekonsortier i trafikken på de havne, de besejler, have en andel på under 30 % af den direkte trafik målt efter den transporterede godsmængde (fragttonnage eller TEU), og konsortier, der opererer uden for en konference, skal have en andel på under 35 %.

2. Fritagelsen efter artikel 3 fortsætter med at gælde, når den i denne artikels stk. 1 fastsatte andel af trafikken overskrides med ikke mere end en tiendedel i to på hinanden følgende kalenderår.

3. Ved overskridelse af de i stk. 1 og 2 fastsatte grænser fortsætter fritagelsen efter artikel 3 med at gælde i en periode på seks måneder regnet fra udgangen af det kalenderår, hvori grænsen blev overskredet. Denne periode forlænges til tolv måneder, når overskridelsen beror på, at et rederi uden for konsortiet har trukket sig ud af den pågældende trafik.

Artikel 7

Indsigelsesprocedure

1. Fritagelsen efter artikel 3 og 10 gælder også for konsortier, hvis andel af trafikken overskrider den i artikel 6 fastsatte grænse, men ikke udgør over 50 % af den direkte trafik, forudsat at de pågældende aftaler i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 4260/88 (4) anmeldes til Kommissionen, og denne ikke inden udløbet af en frist på seks måneder modsætter sig fritagelse.

2. Seksmånedersfristen begynder at løbe på den dag, hvor anmeldelsen er kommet Kommissionen i hænde. Fremsendes anmeldelsen ved anbefalet brev, begynder fristen dog at løbe på den dag, der fremgår af afsendelsesstedets poststempel.

3. Bestemmelserne i stk. 1 finder kun anvendelse, når:

a) der i anmeldelsen eller en følgeskrivelse udtrykkeligt er henvist til nærværende artikel, og

b) de oplysninger, der gives i anmeldelsen, er fyldestgørende og i overensstemmelse med de faktiske forhold.

4. For aftaler, der allerede var anmeldt før denne forordnings ikrafttrædelse, kan anmelderne påberåbe sig bestemmelserne i stk. 1 ved til Kommissionen at fremsende en meddelelse, hvori der henvises til anmeldelsen samt udtrykkeligt til nærværende artikel. Bestemmelserne i stk. 2 og stk. 3, litra b), finder tilsvarende anvendelse.

5. Kommissionen kan modsætte sig fritagelse. Den skal rejse indsigelse, når en medlemsstat inden for en frist på tre måneder regnet fra videresendelsen af den i stk. 1 omhandlede anmeldelse eller den i stk. 4 omhandlede meddelelse til vedkommende stat anmoder den herom. En sådan anmodning skal være begrundet i hensyn til traktatens konkurrenceregler.

6. Kommissionen kan til enhver tid tilbagekalde sin indsigelse mod fritagelse. Er indsigelsen rejst efter anmodning fra en medlemsstat, som fastholder sin indvending, kan den kun tilbagekaldes efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på Søtransportområdet.

7. Tilbagekaldes indsigelsen, fordi de implicerede virksomheder har godtgjort, at betingelserne i artikel 85, stk. 3, er opfyldt, får fritagelsen virkning fra anmeldelsesdatoen.

8. Tilbagekaldes indsigelsen, fordi de implicerede virksomheder har ændret aftalen, således at den herefter opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3, får fritagelsen virkning fra den dato, hvor ændringerne trådte i kraft.

9. Har Kommissionen rejst en indsigelse, som ikke derefter tilbagekaldes, har anmeldelsen de virkninger, der er fastsat i afsnit II i forordning (EØF) nr. 4056/86.

Artikel 8

Andre betingelser

Til fritagelserne efter artikel 3 og 10 knyttes følgende yderligere betingelser:

1) Konsortiet skal give hvert konsortiemedlem mulighed for ved en individuel kontrakt at indgå servicearrangementer.

2) Konsortieaftalen skal give medlemsrederierne mulighed for at træde ud af konsortiet uden nogen økonomisk sanktion eller anden form for sanktion, som f.eks. påbud om at ophøre med at sejle i den pågældende trafik, eventuelt med mulighed for at genoptage sejladsen efter udløbet af et vist tidsrum. Udtrædelse skal kunne finde sted med højst seks måneders opsigelsesvarsel, dog således at opsigelse først kan finde sted tidligst 18 måneder efter konsortieaftalens ikrafttræden.

I stærkt integrerede konsortier, der omfatter en nettoindtjeningspool, og/eller hvor der er foretaget omfattende investeringer, fordi medlemmerne har måttet købe eller befragte skibe med henblik på konsortiets oprettelse, må opsigelsesvarslet højst være på seks måneder, og opsigelse kan først finde sted tidligst 30 måneder efter aftalens ikrafttrædelse.

3) Konsortier, der tillige omfatter fælles markedsføring, skal give ethvert konsortiemedlem mulighed for med højst seks måneders opsigelse at træde ud af dette markedsføringssamarbejde uden nogen form for sanktion og derefter markedsføre sine ydelser uafhængigt.

4) Hverken konsortiet eller konsortiemedlemmerne må udøve diskrimination mod bestemte havne, brugere eller transportører inden for fællesmarkedet ved for transport af identiske varer inden for aftaleområdet at anvende forskellige priser og vilkår for forskellige afsender- eller modtagerlande eller for forskellige afskibnings- eller modtagerhavne, medmindre disse forskelle har en økonomisk begrundelse.

KAPITEL IV

FORPLIGTELSER

Artikel 9

Forpligtelser knyttet til fritagelsen

Til fritagelsen efter artikel 3 knyttes følgende forpligtelser:

1) Mellem transportbrugerne eller deres repræsentative organisationer og konsortiet skal der foregå regulære konsultationer med henblik på at finde løsninger på alle væsentlige spørgsmål - undtagen rent driftsmæssige spørgsmål af mindre betydning - i forbindelse med vilkårene for og kvaliteten af de linjetransportydelser, konsortiet eller dets medlemmer tilbyder.

Disse konsultationer skal finde sted, når som helst en af de ovennævnte parter anmoder herom.

Konsultationerne skal finde sted, førend den foranstaltning, konsultationen vedrører, iværksættes, medmindre der foreligger force majeure. Er konsortiemedlemmerne i en force majeure-situation nødsaget til at iværksætte en beslutning, før konsultationer har fundet sted, skal der, hvis der fremsættes anmodning herom, afholdes konsultationer herom senest ti arbejdsdage efter anmodningen. Medmindre der foreligger force majeure som ovenfor omhandlet, hvilket i så fald skal anføres i den pågældende meddelelse, må der ikke finde nogen offentlig bekendtgørelse af den pågældende foranstaltning sted, førend konsultationerne er gennemført.

Konsultationerne er en proces, der omfatter følgende trin:

a) konsortiet skal give den anden part fyldestgørende skriftlige oplysninger om det spørgsmål, der er genstanden for konsultationen, førend den finder sted

b) parterne udveksler dernæst deres synspunkter skriftligt og/eller mundtligt på møder, hvor repræsentanterne for konsortierederierne og de deltagende afskibere har de fornødne beføjelser til at nå til enighed; parterne skal hver især bestræbe sig på at nå frem til en sådan enighed

c) i tilfælde af, at parterne til trods for deres gensidige bestræbelser herpå ikke har kunnet nå til enighed, skal de anerkende og officielt bekendtgøre den manglende enighed. Hver af parterne kan underrette Kommissionen herom

d) der kan fastsættes en rimelig frist for, hvornår konsultationerne skal være afsluttet, så vidt muligt efter fælles overenskomst mellem parterne. Medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder, eller parterne er enige herom, skal denne frist være på mindst en måned.

2) Transportbrugerne skal efter anmodning og mod et rimeligt gebyr kunne få oplyst vilkårene for de linjetransportydelser, konsortiet og dets medlemmer tilbyder, herunder også vilkårene i forbindelse med disse ydelsers kvalitet og enhver ændring heri, og disse vilkår skal være fremlagt til gennemsyn uden gebyr på medlemsrederiernes eller konsortiets samt alle agenters kontorer.

3) Har parterne accepteret voldgiftskendelser eller mæglingsforslag i tvister vedrørende handlinger, der er omfattet af denne forordning, skal de af konsortiet omgående anmeldes til Kommissionen.

4) Ethvert konsortium, der ønsker at være omfattet af denne forordning, skal efter simpel anmodning fra Kommissionen med et varsel, der fastsættes af Kommissionen på grundlag af de konkrete omstændigheder, men som ikke kan være på mindre end en måned, kunne godtgøre, at det opfylder betingelserne og forpligtelserne i artikel 5 til 8 samt nr. 1 og 2, i nærværende artikel og fremsende den pågældende konsortieaftale til Kommissionen inden for denne frist.

Artikel 10

Fritagelse for aftaler mellem transportbrugere og konsortier om brugen af linjeskibsfartsydelser

Alle aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis mellem på den ene side transportbrugerne og deres repræsentative organisationer og på den anden side et konsortium omfattet af gruppefritagelsen efter artikel 3 om vilkårene for og kvaliteten af de linjetransportydelser, der tilbydes af konsortiet, samt om alle generelle spørgsmål i forbindelse hermed, som har været genstand for de i artikel 9, nr. 1, omhandlede konsultationer, er fritaget for forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1.

KAPITEL V

FORSKELLIGE BESTEMMELSER

Artikel 11

Tavshedspligt

1. De oplysninger, der indhentes i henhold til artikel 7 og artikel 9, nr. 4, må kun bruges til de i denne forordning omhandlede formål.

2. Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder samt disses embedsmænd og andre ansatte må ikke videregive de oplysninger, de er kommet i besiddelse af under anvendelse af denne forordning, og som pr. definition er underlagt tavshedspligt.

3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for offentliggørelse af generelle oplysninger eller undersøgelser, der ikke indeholder angivelse af bestemte virksomheder eller virksomhedssammenslutninger.

Artikel 12

Inddragelse af gruppefritagelsen

I overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EØF) nr. 479/92 kan Kommissionen inddrage gruppefritagelsen i konkrete tilfælde, hvis den konstaterer, at en aftale, vedtagelse eller samordnet praksis, som er fritaget efter nærværende forordning, alligevel har visse virkninger, der er uforenelige med traktatens artikel 85, stk. 3, eller i strid med traktatens artikel 86, og navnlig når:

1) der på en bestemt trafik ikke er effektiv konkurrence uden for den konference, inden for hvilken konsortiet opererer, eller uden for det pågældende konsortium

2) et konsortium gentagne gange har tilsidesat forpligtelserne i denne forordnings artikel 9

3) et konsortium udviser en adfærd, hvis virkninger er uforenelige med traktatens artikel 86

4) sådanne virkninger er en følge af en voldgiftskendelse.

Artikel 13

Afsluttende bestemmelser

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den er vedtaget for et tidsrum af fem år at regne fra datoen for ikrafttrædelsen.

Den gælder med tilbagevirkende gyldighed for alle aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, der består på datoen for dens ikrafttrædelse, fra det tidspunkt, hvor de opfyldte betingelserne for undtagelse i denne forordning.

For de aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, der bestod på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse og på denne dato ikke opfyldte de deri fastsatte betingelser og forpligtelser, men som ændres med henblik på at opfylde disse betingelser og forpligtelser gælder forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1, ikke for tidsrummet forud for ændringen, når ændringen finder sted senest seks måneder efter forordningens ikrafttrædelse, og når Kommissionen underrettes herom inden for samme frist.

Indtil seks måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse finder indsigelsesproceduren i artikel 7 dog også anvendelse på konsortier, der overskrider grænsen for deres andel af trafikken, men i øvrigt opfylder de andre betingelser for fritagelse efter denne forordning.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. april 1995.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 55 af 29. 2. 1992, s. 3.

(2) EFT nr. C 63 af 1. 3. 1994, s. 8.

(3) EFT nr. L 378 af 31. 12. 1986, s. 4.

(4) EFT nr. L 376 af 31. 12. 1988, s. 1.