*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 12. december 1986

om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85

(IV/31.356 - ABI)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(87/103/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 2, 4, 6 og 8,

under henvisning til den begaering om negativattest og den anmeldelse, som blev indgivet den 11. oktober 1984 af Associazione Bancaria Italiana, piazza del Gesu 49, i Rom, og som vedroerte en raekke aftaler og henstillinger vedroerende den virksomhed, der udoeves af de banker, der er medlemmer af ABI,

under henvisning til offentliggoerelsen af begaeringens og anmeldelsens indhold i hovedtraek (2) i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17,

efter hoering af Det raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og

ud fra foelgende betragtninger:

SAGSFREMSTILLING

I. ANMELDELSEN

A. Associazione Bancaria Italiana

(1) Associazione Bancaria Italiana (herefter benaevnt ABI) er en forening af penge-, finansierings- og kreditinstitutter og sammenslutninger deraf; den har ikke til formaal at indtjene overskud til medlemmerne, men har til opgave at varetage medlemmernes interesser samt at undersoege og behandle de problemer, der vedroerer bank- og finansieringsvirksomhed.

(2) Med henblik herpaa paahviler det ABI:

(a) at varetage medlemmernes kollektive interesser;

(b) at samarbejde med offentlige institutioner samt oekonomiske og sociale organisationer om loesning af problemer vedroerende bank- og finansieringsvirksomhed;

(c) at orientere og bistaa medlemmerne;

(d) at ivaerksaette analyser og undersoegelser af problemer vedroerende bank- og finansieringsvirksomhed;

(e) at anspore medlemmerne til at udveksle oplysninger og indgaa aftaler inden for omraader af faelles interesse.

(3) ABI's medlemmer kan opdeles i foelgende tre kategorier:

(a) aktive medlemmer: penge-, finansierings- og kreditinstitutter, der er etableret i Italien;

(b) korrespondentmedlemmer: italienske bankers udenlandske filialer;

(c) selvskrevne medlemmer: faglige sammenslutninger af de forskellige kategorier af kreditinstitutter.

Korrespondentmedlemmerne og de selvskrevne medlemmer har ingen stemmeret paa generalforsamlingen.

(4) Praktisk talt samtlige kreditinstitutter (banker, sparekasser, kreditforeninger, finansierings- og leasinginstitutter osv.) er medlemmer af ABI. Pr. 31. december 1984 var der i Italien 1 096 kreditinstitutter med ialt 12 965 afdelinger.

(5) ABI har foelgende organer: generalforsamling, bestyrelse, direktion, formand, tilsynsfoerende. Direktionen kan godkende aftaler mellem bankerne og udarbejde henstillinger til bankerne om en ensartet provisionsberegning for bankernes tjenesteydelser.

B. Anmeldelsens indhold

(6) Den 11. oktober 1984 anmeldte ABI ti aftaler og fem henstillinger, der var kommet i stand ved ABI's mellemkomst. De anmeldte aftaler og henstillinger kan opdeles saaledes:

- aftaler vedroerende forbindelserne mellem bankerne,

- aftaler vedroerende forbindelserne mellem bankerne og deres kunder,

- henstillinger om bankernes minimumsgebyrer over for kunderne.

(7) (a) Aftaler vedroerende forbindelserne mellem bankerne:

- aftale om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter,

- aftale om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien,

- aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire,

- Bancomat-aftale,

- RID (direkte forbindelser mellem bankerne),

- RIBA (bankkvitteringer).

(8) (b) Aftaler vedroerende forbindelserne mellem bankerne og deres kunder:

- aftale om overfoersler i udenlandsk valuta og/eller i lire fra udenlandske konti,

- aftale om bankernes minimumsbetingelser for udlejning af bankbokse,

- aftale om bankernes minimumsbetingelser for lukket depot,

- aftale om opkraevning af provision for indloesning af rejsechecks i udenlandsk valuta.

(9) (c) Henstillinger om bankernes minimumsgebyrer over for kunderne:

- bankaftale om betingelserne,

- vejledende gebyrer i forbindelse med revisionsfirmaers anmodninger om regnskabsdata til revisionsformaal,

- gebyrer, der opkraeves hos udenlandske banker for oplysninger, som meddeles med henblik paa regnskabsrevision,

- gebyrer for forvaltning af kundernes statsgaeldsbeviser,

- betalingsservice vedroerende telefonregninger.

II. PROCEDUREN

A. Meddelelse af klagepunkter

(10) Som foelge af anmeldelsen sendte Kommissionen den 2. august 1985 ABI en meddelelse af klagepunkter, hvori den paa grundlag af EOEF-traktatens artikel 85 konstaterede foelgende:

1. Betingelserne for anvendelse af artikel 85, stk. 1, er opfyldt for saa vidt angaar foelgende aftaler:

- aftale om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter,

- aftale om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien,

- aftale om overfoersler i udenlandsk valuta og/eller i lire fra udenlandske konti,

- aftale om opkraevning af provision for indloesning af rejsechecks i udenlandsk valuta,

- bankaftale om betingelserne, men udelukkende foelgende kapitler og punkter:

- kapitel VII - XIII,

- punkt 8 c) i kapitel II vedroerende provision for overfoersler pr. telegram, telex og telefon,

- punkt 1 i kapitel III for saa vidt angaar provision for det maksimale overtraek.

(11) 2. Betingelserne i artikel 85, stk. 1, er ikke opfyldt for saa vidt angaar foelgende aftaler:

- Bancomat-aftale,

- RID,

- RIBA-procedure,

- betalingsservice vedroerende telefonregninger, - aftale om minimumsbetingelserne for udlejning af bankbokse,

- aftale om minimumsbetingelserne for lukket depot.

(12) 3. I betragtning af de i anmeldelsen anfoerte argumenter er betingelserne for anvendelse af artikel 85, stk. 3, opfyldt for saa vidt angaar foelgende aftale:

- aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire.

(13) 4. Kommissionen forbeholder sig for oejeblikket sin stilling med hensyn til kapitlerne I-VI i aftalen om betingelserne for saa vidt angaar indlaans- og udlaansrentesatser; den oensker at afvente resultaterne af en eventuel supplerende undersoegelse, saaledes at den kan kontrollere de fremsendte oplysninger og fastslaa, om de i anmeldelsen fremsatte argumenter er holdbare.

B. ABI's stilling

(14) Efter at have fremsendt skriftlige bemaerkninger erklaerede ABI's repraesentanter under en droeftelse med repraesentanter for Kommissionen, at de for saa vidt angaar de aftaler, der var omhandlet i meddelelsen af klagepunkter, var rede til at opgive foelgende aftaler:

(15) - Aftale om overfoersler i udenlandsk valuta og/eller i lire fra udenlandske konti.

I denne aftale, hvoraf kapitel 3 opretholdes, ophaeves kun de foerste to kapitaler vedroerende:

(i) referencekriterier for fastsaettelse af de renter, som den overfoerende bank skal betale til modtagerbanken i tilfaelde af forsinket overfoersel af valuta,

(ii) betingelser for betalinger fra valutaudlaendinge eller for valutaudlaendinges regning.

- Aftale om anvendelsen af en provision for forhandlinger om og indkassering af checks i fremmed valuta.

- Aftale om betingelserne.

Kapitel VII-XIII vedroerende provision og valideringstidspunkter i forbindelserne til kunderne ophaeves, bortset fra punkt 11-19 i kapitel VII, som vedroerer provision og valideringstidspunkter i forbindelserne mellem bankerne. Endvidere ophaeves en raekke bestemmelser, der vedroerer forbindelserne mellem bankerne og kunderne, og som er anfoert i kapitel II, punkt 8 c) (provision for overfoersel pr. telegram, telex og telefon) og i kapitel III, punkt 1 (provision for det maksimale overtraek).

- Vejledende gebyrer i forbindelse med anmodninger om regnskabsdata.

- Gebyrer, der opkraeves hos udenlandske banker for oplysninger, som meddeles med henblik paa regnskabsrevision.

- Gebyrer for forvaltning af kundernes statsgaeldsbeviser.

Med hensyn til disse aftaler erindrer Kommissionen om, at den i denne meddelelse havde vurderet dem som vaerende i strid med artikel 85, stk. 1, og som ude af stand til at fritages i henhold til stk. 3 i denne artikel.

C. Den nuvaerende situation

For indevaerende resterer der syv aftaler, for hvilke der anmodes om negativattest, tre, for hvilke der anmodes om fritagelse, og to dele af en aftale, som er genstand for et forbehold om indgriben fra Kommissionens side.

(16) 1. Aftaler, for hvilke der anmodes om negativattest:

- Bancomat-aftale,

- RID,

- RIBA-procedure,

- aftale om overfoersler i udenlandsk valuta og/eller i lire fra udenlandske konti (kapitel 3),

- aftale om bankernes minimumsbetingelser for udlejning af bankbokse,

- aftale om bankernes minimumsbetingelser for lukket depot,

- betalingsservice vedroerende telefonregninger (SIP).

(17) 2. Aftaler, for hvilke der anmodes om fritagelse:

- aftale om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter,

- aftale om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien,

- aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire.

(18) 3. De bestemmelser i aftalen om betingelserne, der ikke er omfattet af denne beslutning:

Kommissionen havde i sin meddelelse af klagepunkter forbeholdt sig sin stilling med hensyn til kapitel I-VI vedroerende indlaans- og udlaansrenter. ABI havde i sin anmeldelse givet foelgende oplysninger om disse kapitler:

- bestemmelserne om disse satser har ikke vaeret anvendt i laengere tid; - indtil den 31. marts 1982 var der ved aftale fastsat en maksimumsgraense for indlaansrenten afhaengigt af indlaanenes stoerrelse; aftalen har dog ikke vaeret overholdt, navnlig ikke i de senere aar, da de anfoerte rentesatser afveg alt for meget fra markedsrenten;

- hvad angaar udlaansrenten har bankerne ikke vaeret bundet af aftalerne siden 1970;

- siden den 1. maj 1975 har ABI's direktion udarbejdet henstillinger om stoerrelsen af »prime rate«; bankerne er dog ikke bundet af disse henstillinger, men kan frit fastsaette deres egne satser;

- »prime rate«, der fastsaettes under hensyntagen til markedsrenten (diskontoen, renten paa statsgaeldsbeviser), skoen over konjunkturudviklingen og de pengepolitiske retningslinjer, er udtryk for situationen paa pengemarkedet;

- siden februar 1983 er det formelt blevet bekraeftet, at »prime rate« og »top rate« er vejledende, idet det er overladt til bankerne selv at fastsaette udlaansrenten; ABI meddeler blot statistiske oplysninger om den gennemsnitlige »prime rate« i banksystemet.

Det i meddelelsen af klagepunkter tagne forbehold har sin begrundelse i noedvendigheden af at verificere elementerne i og berettigelsen af de argumenter, der blev fremsat i anmeldelsen, i lyset af yderligere erfaringer. Forbeholdet opretholdes derfor.

(19) Endvidere omfatter beslutningen ikke punkt 11-19 i aftalens kapitel VII, som omhandler provision og valideringstidspunkter bankerne mellem.

Med hensyn til disse punkter maa der laegges vaegt paa, at samtidig med at anbefale anvendelsen heraf handler ABI i forventning om, at foreningens organer kan vedtage de mest passende beslutninger i denne forbindelse. Da datoen for vedtagelsen af disse beslutninger endnu ikke er fastsat, er det hensigtsmaessigt at Kommissionen forbeholder sig sin stilling desangaaende.

III. HOVEDINDHOLDET AF DE AF

BESLUTNINGEN OMFATTEDE AFTALER

(20) 1. Aftale om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter

Denne aftale, der traadte i kraft den 1. oktober 1968, omhandler de naermere vilkaar for indloesning og accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter, for saa vidt angaar forbindelserne mellem de involverede banker.

Som led i proceduren for indberetning af ikke-betalte veksler m. v. inden for systemet, »saerlig indloesning« med kort frist (maksimalt 15 dage), angiver aftalen endvidere det faste gebyr, der udgoer vederlag for den bank, der giver meddelelse om den manglende betaling.

(21) 2. Aftale om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien

Denne aftale, der traadte i kraft den 27. oktober 1969, omhandler de naermere vilkaar for indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, for saa vidt angaar forbindelserne mellem bankerne. Aftalen indeholder paa dette tekniske omraade bestemmelser om ensartede valideringstidspunkter for debitering og kreditering af checks og andre gaeldsbeviser mellem de banker, der anmoder om denne service, de banker, der yder den, og eventuelle banker, der fungerer som mellemmaend.

(22)

3. Aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire

Denne aftale, der traadte i kraft den 1. marts 1980, indeholder bestemmelser om udstedelse, cirkulation og indloesning af rejsechecks samt forslag til standardiserede checks.

Parterne er checkudstedende banker samt disses korrespondentbanker, der ikke udsteder checks, men kun saelger dem i konsignation.

Aftalen indeholder de naermere vilkaar for:

- levering og opbevaring af checkene,

- anvendelse af checkene i Italien eller i andre lande,

- refusion af checks, som er brugt, gaaet tabt, stjaalet, oedelagt eller annulleret foer udstedelsestidspunktet, eller af ubrugte checks,

- saavel som de ensartede checks' karakteristiske traek (farve, form).

I denne forbindelse indeholder aftalen bestemmelser om vederlaget for korrespondentbanken, der handler som konsignatar, vederlaget for den udstedende bank og valideringstidspunktet for debiteringen af de solgte checks over for korrespondentbanken.

Aftalen erindrer om, at ved fastsaettelsen af de saedvandlige provisioner, der skal betales af kunden, er der grund til at laegge vaegt paa den udstedende banks vederlag.

Provisionen, der omfatter vederlag, er fastsat som en procentdel af beloebet af de solgte checks. (23)

4. Bancomat-aftale

I aftalen fastlaegges kriterierne for oprettelse af et system med pengeautomater i Italien. Der er to kategorier af medlemmer, nemlig:

- aktive medlemmer: de banker, der installerer pengeautomater og udsteder Bancomat-kort til deres kunder,

- passive medlemmer: de banker, der ikke installerer pengeautomater, men udsteder Bancomat-kort til deres kunder; der er dog fastsat en graense for, hvor mange kort de maa udstede.

Medlemmerne forpligter sig til ikke at deltage i andre net eller organisationer af tilsvarende art i Italien. Der er fastsat maksimumsgraenser, for, hvor store beloeb der maa haeves pr. dag eller pr. maaned. Medlemmerne forpligter sig til at vaere tilsluttet systemet i tre aar fra den 1. oktober 1983. Fristen for udtraedelse er tre maaneder. De medlemmer, der ikke overholder aftalerne og gennemfoerelsesbestemmelserne, kan ekskluderes paa ABI's initiativ.

Gennemfoerelsesbestemmelserne omfatter de kriterier og betingelser, der er noedvendige for den praktiske anvendelse af systemet.

De vedroerer bl. a.:

- administrationen af systemet (valideringstidspunkter for transaktionerne mellem den udbetalende og den udstedende bank, provisionen for de enkelte transaktioner og fordelingen af provisionen mellem den udbetalende og den udstedende bank) samt fordelingen af administrationsomkostningerne paa de enkelte medlemmer;

- logotype;

- plan over pengeautomaterne samt kriterier for, hvor mange pengeautomater hvert medlem skal have, og hvor de skal vaere anbragt;

- de generelle betingelser vedroerende forbindelserne med de kunder, der benytter automaterne;

- normer for udtraek;

- oplysninger, der skal medtages ved fremsendelse af regnskabsdata;

- oplysninger, der skal medtages paa de lister, som forvaltningsselskabet skal fremsende.

(24)

5. RID (direkte forbindelser mellem bankerne)

I denne aftale fastlaegges den tekniske procedure for en paa forhaand godkendt debitering af en konto for beloeb, der skal betales med regelmaessige mellemrum som led i indfrielsen af aftalemaessige forpligtelser med en bestemt forfaldsdag (f. eks. gas og elektricitet). Aftalen fastsaetter:

- valideringsdatoen, som den ordregivende bank skal anvende ved debiteringen hos domiciliatbanken af beloebet, der indkasseres;

- provisionen til domiciliatbanken;

- provisionen til SIA (forvaltningsselskabet).

(25)

6. RIBA (bankkvitteringer)

I denne aftale fastlaegges den tekniske procedure for betaling ved bankkvitteringer samt bankernes indbyrdes forvaltning af disse kvitteringer. Kunden (kreditor) sender den ordregivende bank de noedvendige oplysninger (paa magnetbaand, saaledes at de kan behandles paa edb), som gennem forvaltningsselskabet fremsendes til domiciliatbankerne, der skal udfaerdige meddelelsen om forfaldstidspunktet, stemple kvitteringen samt soerge for betalingen. I aftalen fastsaettes:

- de gebyrer og valideringstidspunkter, der skal anvendes i forbindelse med indbetaling;

- de gebyrer og valideringstidspunkter, der skal anvendes, saafremt kvitteringerne returneres, uden af de paagaeldende beloeb er betalt.

Aftalen traadte i kraft den 15. januar 1985.

(26) 7. Aftale om overfoersler i udenlandsk valuta og/eller i lire fra udenlandske konti

Denne aftale indeholder de vilkaar og regler for overfoersel i lire fra udenlandske konti, som de autoriserede italienske banker skal anvende over for saavel de udenlandske banker som de oevrige autoriserede banker i Italien. Der er fastsat sanktioner, som skal ivaerksaettes for forsinket overfoersel i lire fra udenlandske konti. Aftalen traadte i kraft den 14. februar 1972.

(27) 8. Aftale om bankernes minimumsbetingelser for udlejning af bankbokse

I denne aftale fastsaettes de minimumsbetingelser, der skal anvendes ved udlejning af bankbokse.

Betingelserne fastsaettes paa grundlag af boksens stoerrelse og antallet af bokse.

Aftalen traadte i kraft den 1. juli 1978.

(28)

9. Aftale om bankernes minimumsbetingelser for lukket depot

I aftalen fastsaettes dels minimumsbetingelser for hvert depot, dels minimums- og maksimumsbetingelser, der afhaenger af depotets stoerrelse.

Aftalen traadte i kraft den 1. januar 1980.

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, side 204/62.

(2) EFT nr. C 25 af 8. 10. 1986, s. 2.

(29) 10. Aftale om betalingsservice vedroerende telefonregninger (SIP)

I denne aftale fastsaettes proceduren for betaling af telefonregninger ved debitering af konti og ved indbetaling i banken. Aftalen vedroerer foelgende:

(a) for betaling ved debitering af konti:

- valideringsdatoen for domiciliatbanken;

- det gebyr, der skal betales af den kunde, som har foretaget domicilieringen;

- SIA's andel;

(b) for indbetaling i banken: det beloeb, der skal betales af kunden, og af SIP (telefonselskabet).

IV. BEMAERKNINGER FRA TREDJEMAND

(30) Kommissionen har ikke modtaget nogen bemaerkninger fra tredjemand med hensyn til de anmeldte aftaler, hvis hovedindhold er blevet offentliggjort i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17. Dens opmaerksomhed er blevet henvendt paa formodningen om eksistensen af en supplerende samordning, der imdlertid efter den stedfundne undersoegelse ikke har kunnet bevises.

RETLIG VURDERING

I. ARTIKEL 85, STK. 1

A. Virksomheder

1. Virksomheder

(31) De penge-, finansierings- og kreditinstitutter, der er medlemmer af ABI, er virksomheder efter artikel 85; desuden er sammenslutningerne af disse institutter, der ligeledes er medlemmer af ABI, sammenslutninger af virksomheder efter denne artikel. ABI, der bestaar af saadanne virksomheder og sammenslutninger, er saaledes en sammenslutning af virksomheder.

2. Aftaler mellem virksomheder

(32) De anmeldte aftaler er aftaler mellem de virksomheder, der er medlemmer af ABI.

De cirkulaerer, hvorved ABI gennem vedtagelser i direktionen loebende har tilpasset aftalernes tekniske indhold efter markedsforholdene og henstillet, at aftalerne anvendes, er vedtagelser inden for en sammenslutning af virksomheder efter artikel 85.

B. Vurdering af de anmeldte aftaler

1. Aftaler, der ikke er omfattet af artikel 85,

stk. 1

(33) Nedenstaaende aftaler er ikke omfattet af artikel 85, stk. 1, fordi de ikke indeholder konkurrencebegraensninger, eller fordi de konkurrencebegraensninger, de indeholder, ikke paavirker handelen mellem medlemsstaterne maerkbart.

(a) Aftaler uden konkurrencebegraensninger

Aftale om overfoersler i udenlandsk valuta og/eller udenlandske konti (kapitel 3).

(34) Et af formaalene med denne aftale er, at overfoersel af lire fra udenlandske konti inden for banksystemet skal kunne foretages senest en dag efter den valideringsdato, der er anfoert af den ordregivende bank i udlandet. Med hensyn til eventuelle forsinkelser i udfoerelsen af ordrer om overfoersel er det derfor fastsat i aftalen, at den italienske bank, der er aarsag til forsinkelsen, idet den har foretaget overfoerslen mere end en dag efter den anfoerte valideringsdato, skal refundere de renteudgifter, som modtagerbanken eventuelt har maattet afholde. Aftalen, der saaledes giver mulighed for at paalaegge sanktioner for misligholdelse af forpligtelser, har til formaal at fremskynde overfoersler og hindrer ikke konkurrencen mellem bankerne.

Denne aftale har derfor ikke til foelge at begraense konkurrencen.

(b) Aftaler, der ikke paavirker handelen mellem medlemsstaterne maerkbart

- Bancomat-aftale,

- RID (direkte forbindelser mellem bankerne),

- RIBA (bankkvitteringer),

- betalingsservice vedroerende telefonregninger.

(35) Disse aftaler tager sigte paa at standardisere og rationalisere transaktionerne mellem de italienske banker; de omfatter derfor udelukkende forbindelserne mellem bankerne.

Foruden bestemmelserne om aftalernes praktiske gennemfoerelse indeholder aftalerne ogsaa bestemmelser om gebyrer og valideringstidspunkter, der udgoer bankens provision for den praesterede tjenesteydelse. En saadan provisionsberegning maa betragtes som en konkurrencebegraensning i den forstand, at bankernes frihed til at fastsaette prisen for deres ydelser baade paa udbuds- og efterspoergselssiden er elimineret. Desuden kunne en saadan provisionsberegning indirekte paavirke fastsaettelsen af betingelserne over for kunderne og dermed begraense bankernes frihed til at fastsaette de priser, som deres kunder skal betale. (36) Bancomat-aftalen indeholder desuden en eksklusivklausul, som ved at hindre de deltagende banker i at tilslutte sig et eventuelt konkurrerende net udgoer en konkurrencebegraensning.

(37) Af nedenstaaende aarsager paavirker disse aftaler dog ikke handelen mellem medlemsstaterne maerkbart:

- de tjenesteydelser, der er omhandlet i aftalerne, er begraenset til det italienske territorium og vedroerer kun oekonomiske aktiviteter, der enten paa grund af aftalemaessige bestemmelser eller paa grund af deres art er begraenset til det italienske territorium; for det foerste er det af tekniske grunde ikke muligt at anvende Bancomat-kortet uden for de italienske graenser; for det andet vedroerer de oevrige aftaler betaling i forbindelse med leveringskontrakter (gas, elektricitet, telefon), der kun gaelder i Italien, eller betaling for praestation af tjenesteydelser (leje osv.), der er begraenset til Italien; hvad angaar eksklusivklausulen i Bancomat-aftalen, paavirker den ikke handelen mellem medlemsstater, naar der henses til, at muligheden for etableringen af et konkurrerende net i Italien for tiden er lidet sandsynlig, og begraensningen har derfor ikke praktisk betydning.

- hvad angaar de betingelser, der anvendes over for kunderne, er der kun tale om en meget beskeden indvirkning paa den endelige pris, som kunden skal betale for bankens tjenesteydelse, og tjenesteydelserne vedroerer oekonomiske aktiviteter, der kun beroerer samhandelen mellem medlemsstaterne meget indirekte (jf. foerste led).

- desuden er deltagelsen af udenlandske institutioners italienske filialer i aftalerne begraenset.

(38) Aftale om bankernes minimumsbetingelser for udlejning af bankbokse.

Aftale om bankernes minimumsbetingelser for lukket depot.

Disse to aftaler har, i den udstaekning de indeholder betingelser, som skal anvendes over for kunderne, til foelge at begraense eller endog eliminere bankernes frihed til selv at fastsaette priserne for deres tjenesteydelser.

(39) Selv om betingelserne over for kunden beroeres direkte i disse tilfaelde og paavirkning af handelen inden for EF teoretisk set er mulig, vil formaalet med denne tjenesteydelse i sig selv udelukke, at handelen kan paavirkes maerkbart.

(40) Selve anvendelsen af bankbokse eller lukket depot udelukker, at der er tale om planer om at lade de paagaeldende genstande eller vaerdipapirer vaere omfattet af handelen; i betragtning af den geografiske situation er det heller ikke sandsynligt, at der kan udvikle sig en betydelig handel med disse tjenesteydelser mellem Italien og de oevrige medlemsstater.

2. Aftaler, der er omfattet af artikel 85, stk. 1

(41) Foelgende aftaler er omfattet af artikel 85, stk. 1:

- aftale om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter,

- aftale om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien,

- aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire.

(a) Konkurrencebegraensninger

(42) Disse aftaler begraenser og eliminerer ABI-medlemmernes frihed til selv at fastsaette gebyrerne for de tjenesteydelser, de praesterer eller selv oensker praesteret. Hvert af ABI's medlemmer, hvad enten der er tale om den bank, der anmoder om den paagaeldende tjenesteydelse, eller den bank, der anmodes om at praestere den, skal overholde de i aftalerne anfoerte provisioner og valideringstidspunkter. Der er saaledes ikke normal konkurrence om et vaesentligt element i bankernes forretninger, nemlig priserne.

(43) Provisionsberegningen og valideringstidspunkterne begraenser medlemmernes muligheder for at fastsaette de betingelser, som de agter at anvende over for kunderne, ud fra hensynet til deres specialisering, deres forretningspolitik og deres rentabilitet - navnlig transaktionernes kostpris.

(44) Medlemmerne, der udgoer hele den italienske banksektor, begraenses i deres frie erhvervsudoevelse, og forbrugernes valgmuligheder indskraenkes. Kunderne har ikke laengere den samme mulighed, som de ville have haft, saafremt disse aftaler ikke havde eksisteret, for at udnytte priskonkurrencen eller at opnaa de fordele, det indebaerer, at lade et bestemt institut udfoere alle de oenskede tjenesteydelser.

(45) Udenlandske banker, der er etableret i Italien, skal for at kunne drage fordel af de af ABI tilbudte tjenesteydelser, vaere medlem af denne sammenslutning. Som medlemmer undertegner de aftalerne, saa snart deres virksomhed kommer til at beroere de af aftalerne omfattede sektorer. De har derfor ingen mulighed for at konkurrere med de italienske banker, da de skal overholde de i aftalerne fastsatte gebyrer og valideringstidspunkter, og de kan derfor ikke frit afgoere et vaesentligt konkur renceelement, nemlig prisen paa den praesterede tjenesteydelse. Under disse vilkaar er det blevet vanskeligere for udenlandske banker at komme ind paa det italienske marked, og markedet kan ikke udvikle sig normalt, som det ville have vaeret tilfaeldet, saafremt aftalerne ikke havde eksisteret. Begraensningerne er isaer alvorlige, fordi de kan medfoere, at den i forvejen beskedne konkurrence fra de udenlandske bankers side fulstaendig elimineres.

(b) Paavirkning af handelen mellem medlemsstaterne

(46) ABI's aftaler kan paavirke handelen mellem medlemsstaterne maerkbart, da ABI omfatter alle penge-, finansierings- og kreditinstitutter, der er etableret i Italien, udenlandske institutters filialer i Italien samt italienske bankers udenlandske filialer.

(47) Paa grund af Italiens betydelige samhandel med udlandet og integrationen af de nationale og internationale kapitalmarkeder tegner ABI-medlemmernes transaktioner med udlandet og/eller i udenlandsk valuta sig for en betydelig del af deres samlede virksomhed. I 1982 udgjorde de midler, der administreres af italienske banker, 2,39 % af samtlige administrerende midler i Italien. De udenlandske bankers markedsandel paa dette omraade ville have vaeret stoerre, hvis de frit kunne fastsaette priserne paa deres tjenesteydelser og dermed paafoere de italienske banker effektiv konkurrence.

(48) I betragtning af at importkvoten i Italien tegner sig for ca. 32 % af det interne forbrug og eksportkvoten ca. 25 % af det interne bruttoprodukt, at ca. 42 % af importen stammer fra Faellesskabet og 46 % af eksporten er bestemt til de oevrige medlemsstater, samt at alle disse transaktioner gennemfoeres via bankerne, maa det konkluderes, at handelen mellem medlemsstaterne paavirkes direkte af ABI's aftaler, i hvert fald for saa vidt angaar de transaktioner, som aftalerne omfatter.

(49) De i aftalerne omhandlede tjenesteydelser kan ikke alene angaa interne transaktioner i Italien, men ogsaa graenseoverskridende transaktioner. Proceduren vedroerende »saerlig indloesning«, for hvilken vederlaget til domiciliatbanken er fastsat ved aftalen om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter, kan benyttes i forbindelse med krav om betaling hidroerende fra andre medlemsstater.

(50) Aftalen om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser fastsaetter udtrykkeligt anvendelse af valideringstidspunkter, der er fastsat for udenlandske konti i lire og for gaeldsbeviser i fremmed valuta, der er overgivet til indkassering.

(51) Hvad endelig angaar aftalen om en ny ensartet rejsecheck i lire, der har til formaal at lette betalingerne fra italienske statsborgere i andre medlemsstater og fra andre medlemsstaters statsborgere i Italien, vedroerer den udtrykkeligt transaktioner fra og til udlandet.

(52) Denne paavirkning er saa meget desto mere maerkbar, som ABI-aftalerne ogsaa daekker tjenesteydelser til udenlandske kunder, i betragtning af dette klientels betydning.

II. ARTIKEL 85, STK. 3

De fire betingelser for fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3, er opfyldt i det foreliggende tilfaelde af nedenstaaende aarsager.

A. Bedre fordeling af tjenesteydelserne og fremme af den tekniske udvikling

De paagaeldende aftaler opfylder kravet om standardisering og rationalisering af de tilbudte tjenesteydelser.

1. Standardisering

(53) Da der er tale om bankforretninger, som kan kraeves udfoert overalt i Italien, og som noedvendiggoer en eller flere bankers medvirken, bidrager de forenklede og ensartede procedurer til at forbedre praestationen af disse tjenesteydelser. Selv om det teoretisk set er muligt for en bank at faa kendskab til og at tilpasse sig de procedurer, der anvendes af de andre banker, som udoever virksomhed i Italien, er det i praksis saerdeles vanskeligt, fordi det er umuligt, foer proceduren vedroerende den paagaeldende tjenesteydelse er indledt, at faa kendkskab til, hvilke banker der vil blive involveret.

(54) Anvendelse af ensartede formularer og procedureregler forenkler de involverede bankers arbejde. Paa grundlag af de enkelte stadier i proceduren ved hver enkelt bank noejagtigt, hvilken tjeneste den kan blive anmodet om at yde, og uafhaengigt af bankerne i det forudgaaende eller det efterfoelgende led kan den paagaeldende bank desuden fastslaa, hvorledes transaktionen vil forloebe.

(55) Standardisering goer det muligt at anvende et automatiseret system til overfoersel af vaerdipapirer og checks og til forvaltning af transaktionerne, hvilket fremskynder afviklingen af disse, forbedrer betalingssystemet, letter anvendelsen af checks og vaerdipapirer og sikrer en hurtigere pegeomsaetning. (56) Den ensartede procedure og de standardiserede transaktioner, der er fastsat, goer det muligt at foretage visse transaktioner centralt gennem forvaltningsselskaber eller sammenslutninger inden for de enkelte bankkategorier, dette gaelder navnlig clearing af gebyrer for de praesenterede tjenesteydelser.

Desuden vil centralisering begraense antallet af forbindelser mellem de involverede banker og sikre, at data og vaerdipapirer kan fremsendes samlet.

Hvad angaar de enkelte aftaler kan standardiseringen medfoere foelgende forbedringer:

(57) (a) Aftale om indloesning og accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter.

Normalt vil en kunde, der indleverer et papir til indloesning i sin bank, foerst faa kendskab til den manglende betaling paa det tidspunkt, hvor han rent faktisk faar papiret retur. Ved at erstatte papiret med edb eller, endnu bedre, ved »on line«-transmission, undgaar man, at der gaar tid til spilde som foelge af fremsendelse og manuel kontrol af papirerne. Naar oplysninger om de papirer, der ikke er betalt, centraliseres hos forvaltningsselskabet, kan alle disse oplysninger desuden fremsendes samlet til hver enkelt bank paa ensartet maade.

(58) (b) Aftale om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien.

Hvert aar indloeses der flere hundrede millioner checks, som er trukket paa ca. 1 100 banker. Saafremt aftalen ikke havde eksisteret, skulle alle disse transaktioner have vaeret gennemfoert manuelt og individuelt, og hver enkelt bank skulle have haft forbindelser med alle de oevrige banker.

Aftalen begraenser antallet af forbindelser mellem bankerne.

Det net af forbindelser, der er oprettet ved aftalen, goer det muligt at foretage en clearing mellem kredit- og debitposter i forbindelse med indloesning. Clearingen er meget vigtig, naar de fire centrale institutter for de forskellige bankkategorier (1) medvirker, idet disse repraesenterer 96,06 % af de paagaeldende finansieringsinstitutter.

(59) (c) Aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire.

Standardisering af checkbeloebene, af checkens udformning samt af gebyret for denne tjenesteydelse bidrager til at forbedre betalingssystemet. I dette system kan checks lydende paa et fast beloeb anvendes uden for det land, hvor det udstedende institut er etableret, og indloeses i banker, der er etableret i udlandet, bl.a. i EF-landene.

Rejsecheckene kan i deres ensartede udformming indloeses i lokal valuta i flere lande, bl.a. EF-landene. Som foelge af aftalen udbetales disse checks fuldt ud af de indloesende banker, uden opkraevning af noget gebyr, hvilket goer det lettere at anvende dem uden for banksektoren.

Det faste gebyr for disse tjenesteydelser letter de indloesende bankers clearing af de checks, de har modtaget.

2. Rationalisering

(60) Aftalerne medfoerer en rationalisering af procedurerne. De i aftalerne anfoerte procedurer er fastlagt paa grundlag af de mest specialiserede bankers erfaringer paa de paagaeldende omraader. Procedurerne er derfor effektive og enkle at udfoere, da alle transaktioner, som medfoerer urimelige omkostninger, eller som ikke er formaalstjenlige i praksis, er blevet ophaevet.

B. Fordele for forbrugerne

Hver af de paagaeldende aftaler frembyder fordele for forbrugerne.

(a) Aftale om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter.

(61) Denne aftale, der indeholder bestemmelser om hurtig indberetning af ikke-betalte dokumenter, frembyder foelgende fordele for forbrugerne:

- en garanti for, at det faste gebyr ikke overstiger bankernes lavest mulige omkostninger, da der ved fastsaettelsen deraf har maattet tages hensyn til saavel de banker, der anmoder om denne tjenesteydelse, som de banker, der anmodes om at praestere den,

- mulighed for i tide at standse eventuelle leverancer til insolvente kunder,

- en bedre udnyttelse af virksomhedens driftskapital; bankerne vil, naar de faar forelagt papirer til indloesning, kreditere den paagaeldende kunde for et tilgodehavende; saafremt kunden udnytter dette tilgodehavende, og det viser sig, at debitor er insolvent, vil kunden vaere forpligtet til at tilbagebetale det paagaeldende beloeb med alle dertil knyttede finansieringsomkostninger; alt dette kan undgaas, hvis man i tide faar kendskab til, at papiret ikke er betalt.

(b) Aftale om indloesning af bankchecks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien.

(62) Denne aftale, der indeholder ensartede valideringstidspunkter, giver forbrugerne foelgende fordele:

- mulighed for hurtigt at faa raadighed over de paa papirerne anfoerte beloeb og over det tilgodehavende, der opnaas ved forevisning af en check til indloesning, som foelge af den hurtigere afvikling af hele transaktionen;

- fastsaettelse af valideringstidspunkter, saaledes at de ikke overstiger det, der for bankerne er optimalt, fordi der i denne forbindelse har maattet tages hensyn til:

- de mest effektive bankers valideringstidspunkter,

- de medstaaende interesser hos henholdsvis de banker, der overvejende efterspoerger denne tjenesteydelse, og de banker, der overvejende udbyder denne tjenesteydelse.

(c) Aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire.

(63) Ordningen med rejsechecks i lire giver forbrugerne foelgende fordele:

- ihaendehavere af rejsechecks har i praksis raadighed over samtlige europaeiske valutaer; de kan haeve de likvide midler, de har brug for, i pengeinstitutter i alle andre lande;

- de kan desuden benytte dem i udlandet til direkte betaling uden for banksektoren, idet checken honoreres for beloebet i lokal valuta til dagskursen uden fradrag;

- virksomheder uden for banksektoren har sikkerhed for, at de rejsechecks, de modtager, indloeses med det fulde beloeb af bankerne i det paagaeldende land uden fradrag af et indloesningsgebyr; deres forretninger stimuleres saaledes af, at kunderne har mulighed for at betale direkte med rejsechecks;

- refusion af checks, som er gaaet tabt, stjaalet eller oedelagt, eller af ubrugte checks, frembyder fordele for ihaendehaverne og for modtagerne, idet det giver dem en ekstra garanti.

C. Begraensningerne er noedvendige

De begraensninger, der paalaegges saavel de banker, der anmoder om den paagaeldende tjenesteydelse, som de banker, der praesterer den, er noedvendige, for at de i aftalerne omhandlede tjenesteydelser kan praesteres paa tilfredsstillende maade.

(64) Indloesning paa en bestemt plads af et papir eller af en check, trukket paa et givet institut, er en service, som dette institut ikke kan yde, medmindre det har filialer eller korrespondentbanker paa den paagaeldende plads. Ved at modtage checks eller andre papirer, udstedt af banker overalt i Italien yder de indloesende banker en service til forbrugere, der ikke er deres kunder eller kunder i andre banker paa samme plads, og denne service udlignes ikke af tilsvarende gensidige ydelser.

(65) Naar samtlige banker yder deres kunder denne service kollektivt, er det noedvendigt, at bestemmelserne om accept og clearing af de paagaeldende checks og papirer fastsaettes efter faelles aftale mellem de banker, der anmoder om denne tjenesteydelse, og de banker, der paa forskellige steder anmodes om at praestere den.

(66) Fastsaettelsen af faelles og ensartede gebyrer for de paagaeldende tjenesteydelser i henhold til disse aftaler indgaar som et noedvendigt led i samarbejdet mellem paa den ene side de banker, der anmoder om den paagaeldende tjenesteydelse, og forvaltningsselskaberne eller de involverede institutter for forskellige bankkategorier og paa den anden side de banker, der anmodes om at praestere den paagaeldende tjenesteydelse, hvilket muliggoer en centraliseret clearing. Hvis bankerne opkraevede forskellige gebyrer, ville dette indebaere, at der skulle foeres bilaterale forhandlinger mellem de 1 100 banker, der har undertegnet aftalen, for at hver bank, der anmoder om tjenesteydelsen, kunne aftale det oenskede gebyr med den bank, der anmodes om at yde den; en centraliseret clearing ville saaledes vaere umulig, og driftsudgifterne ville vaere betydelig hoejere.

(67) Den begraensning, der paalaegges de banker, der praesterer den paagaeldende tjenesteydelse ved at de ikke maa overskride valideringstidspunkterne og de fastsatte provisionsbeloeb, er noedvendig for at undgaa, at der opkraeves ekstra gebyrer eller provision, der ikke er berettiget i forhold til den praesterede tjenesteydelse.

D. Muligheder for konkurrence

Aftalerne giver ikke de undertegnende banker mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende tjenesteydelser.

(68) 1. De paagaeldende aftaler finder ikke direkte anvendelse paa forbindelserne mellem bankerne og deres kunder. Der er saaledes mulighed for konkurrence i forbindelserne mellem bankerne og kunderne. Det overlades til den bank, der anmoder om tjenesteydelsen, at afgoere, i hvilket omfang valideringstidspunkterne og provisionen skal overvaeltes paa kunderne, og den paagaeldende bank vil lade dette indgaa som et element i de endelige omkostninger ved den paagaeldende tjenesteydelse. (69) Hvad angaar de to aftaler om indloesning, vaelger kunden ikke blot banken paa grundlag af indloesningsomkostningerne generelt men ogsaa paa grundlag af den kredit, som banken yder afhaengigt af det beloeb, der er anfoert paa de pairer eller checks, som er forevist til indloesning. Denne valgmulighed begraenses ikke af aftalerne.

(70) Hvad angaar aftalen om rejsechecks, skal det bemaerkes, at enhver, der rejser til udlandet, generelt kan vaelge mellem forskellige betalingsmidler, saasom det besoegte lands, hjemlandets eller andre landes valuta, postgirokort, kreditkort, kort, der kan benyttes til pengeautomater i flere lande, eller eurocheques.

(71) 2. Hvad angaar konkurrencen mellem bankerne, gaelder aftalen udelukkende i de tilfaelde, hvor den bank, der har anmodet om tjenesteydelsen, ikke har en filial eller en korrespondentbank paa det sted, hvor tjenesteydelsen skal praesteres. Det er fortsat muligt for bankerne at indgaa bilaterale aftaler om praestation af disse tjenesteydelser.

III. ARTIKEL 6 OG 8 I FORORDNING Nr. 17

(72) I overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 17 boer denne beslutning have virkning fra anmeldelsesdagen for de paagaeldende aftaler, dvs. den 11. oktober 1984.

(73) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 17, boer fritagelsen i henhold til denne beslutning i foerste omgang indroemmes for ti aar ud fra nedenstaaende betragtninger:

- de i aftalerne omhandlede begraensninger er ikke betydelige

- den teknologiske udvikling i de af aftalerne omhandlede sektorer synes ikke at kunne medfoere betydelige aendringer i beslutningens gyldighedsperiode.

(74) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, boer ABI omgaaende underrette Kommissionen om aendringer i de gebyrer og valideringstidspunkter, der er anfoert i de anmeldte aftaler, for at Kommissionen kan kontrollere, at betingelserne for fritagelse fortsat er opfyldt i den periode, hvor fritagelsen indroemmes -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Efter de forhold, Kommissionen har kendskab til, finder den ikke anledning til i medfoer af EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, at skride ind mod foelgende aftaler, der blev anmeldt den 11. oktober 1984 af Associazione bancaria italiana:

- Bancomat-aftale;

- RID (direkte forbindelser mellem bankerne);

- RIBA-procedure (bankkvitteringer);

- aftale om overfoersler i udenlandsk valuta og/eller i lire fra udenlandske konti;

- aftale om bankernes minimumsbetingelser for udlejning af bankbokse;

- aftale om bankernes minimumsbetingelser for lukket depot;

- aftale om betalingsservice vedroerende telefonregninger.

Artikel 2

I henhold til EOEF-traktatens artikel 85, stk. 3, erklaeres bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, for perioden 11. oktober 1984 - 10. oktober 1994 uanvendelige paa foelgende aftaler:

- aftale om indloesning og/eller accept af italienske veksler og andre italienske dokumenter;

- aftale om indloesning af bankcheks og andre gaeldsbeviser, der er betalbare i Italien;

- aftale om en ny ensartet rejsecheck i lire.

Artikel 3

Associazione bancaria italiana underretter omgaaende Kommissionen om ethvert tillaeg til eller enhver aendring i de gebyrer og valideringstidspunkter, der er anfoert i de i artikel 2 anfoerte aftaler og om enhver intern aftale, som dens medlemmer maatte indgaa.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Associazione bancaria italiana (ABI) Piazza del Gesu 49, Rom, Italien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. december 1986.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) Der er tale om foelgende institutter:

- Istituto centrale Banche popolari italiane (pr. 31. 12. 1984 145 banker med 2 415 afdelinger).

- Istituto centrale Banche e Banchieri (pr. 31. 12. 1984 119 banker med 2 960 afdelinger).

- Istituto di credito delle Casse di risparmio (ICCRI) (pr. 31. 12. 1984 79 sparekasser med 3 510 afdelinger samt 10 andre institutter med 131 afdelinger.

- Istituto di Credito delle Casse rurali e artigiane (Iccrea) (pr. 31. 12. 1984 691 institutter med 1 174 afdelinger).