RÅDETS DIREKTIV 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til proceduren i traktatens artikel 189 C (3), og

ud fra følgende betragtninger:

Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;

ved anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på jernbanevirksomhed skal der tages hensyn til denne sektors særlige karakteristika;

ifølge Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (4) har jernbanevirksomheder og internationale sammenslutninger af jernbanevirksomheder en vis ret til adgang til international jernbanetransport;

for at sikre, at denne ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen anvendes ensartet og uden forskelsbehandling i hele Fællesskabet, bør der indføres licens for jernbanevirksomheder, når de udfører den form for transport, som er omhandlet i artikel 10 i direktiv 91/440/EØF;

det er hensigtsmæssigt at bevare anvendelsesområdet for direktiv 91/440/EØF, herunder undtagelserne for transportydelser i byer og forstæder samt regional transport, samtidig med at det præciseres, at pendultrafikken gennem tunnelen under Kanalen ligeledes falder uden for anvendelsesområdet;

på denne baggrund skal en licens, som er udstedt af en medlemsstat, anerkendes som gyldig i hele Fællesskabet;

fællesskabsbetingelserne for adgang til eller transit via jernbaneinfrastrukturen vil blive fastsat i andre bestemmelser i fællesskabslovgivningen;

under hensyn til subsidiaritetsprincippet og for at sikre den nødvendige ensartethed og gennemsigtighed bør Fællesskabet opstille de generelle principper for en sådan licensordning, mens medlemsstaterne får ansvaret for at udstede og administrere licenserne;

for at sikre pålidelige og tilstrækkelige ydelser er det nødvendigt at sikre, at jernbanevirksomhederne til enhver tid opfylder visse krav med hensyn til deres hæderlighed, finansielle kapacitet og faglige kompetence;

for at beskytte kunderne og tredjemand er det vigtigt, at det sikres, at jernbanevirksomhederne er tilstrækkeligt forsikret eller har truffet tilsvarende foranstaltninger til dækning af deres erstatningsansvar;

spørgsmålene om suspension eller tilbagekaldelse af licensen samt udstedelse af midlertidige licenser bør afgøres inden for samme regelsæt;

jernbanevirksomheden har i øvrigt fortsat pligt til at overholde de nationale bestemmelser og fællesskabsbestemmelserne om jernbanedrift, som ikke er diskriminerende, og som skal sikre, at den kan drive sin virksomhed sikkert på specifikke strækninger;

for at sikre en effektiv international jernbanedrift skal jernbanevirksomhederne overholde de gældende aftaler på området;

procedurerne for udstedelse, opretholdelse og ændring af licenser til jernbanevirksomheder skal være gennemsigtige og ikke-diskriminerende -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

AFSNIT I

Formål og anvendelsesområde

Artikel 1

1. Dette direktiv omhandler de kriterier, der gælder for en medlemsstats udstedelse, forlængelse og ændring af licenser til jernbanevirksomheder, som er etableret, eller som vil etablere sig i Fællesskabet, når de udfører de tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 10 i direktiv 91/440/EØF, på de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel.

2. Jernbanevirksomheder, hvis aktivitet kun omfatter byer og forstæder samt regional transport, er ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Jernbanevirksomheder og internationale sammenslutninger, hvis aktivitet er begrænset til pendultrafik med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen, er ligeledes ikke omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.

3. Licenser en gyldige på hele Fællesskabets område.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved

a) »jernbanevirksomhed«: enhver privat eller offentlig virksomhed, hvis hovedaktivitet består i godstransport og/eller passagerbefordring via jernbane, og som er forpligtet til at sørge for trækkraften

b) »licens«: en tilladelse udstedt af en medlemsstat til en virksomhed, der er anerkendt som jernbanevirksomhed. Karakteren af jernbanevirksomhed kan være begrænset til udførelsen af særlige former for transportydelser

c) »licensudstedende myndighed«: det organ, der af medlemsstaten har fået til opgave at udstede licenser

d) - »transport i byer og forstæder«: transportydelser til opfyldelse af behovene i en by eller et byområde samt transportbehovene mellem denne by eller dette byområde og forstæderne

- »regional transport«: transportydelser til opfyldelse af en regions transportbehov.

Artikel 3

Hver medlemsstat udpeger det organ, der er ansvarlig for at udstede licens til jernbanedrift og for opfyldelse af forpligtelserne i henhold til dette direktiv.

AFSNIT II

Licenser og betingelser for udstedelse

Artikel 4

1. En jernbanevirksomhed kan ansøge om licens i den medlemsstat, hvor den er etableret.

2. Medlemsstaterne må ikke udstede licens eller forlænge gyldigheden deraf, hvis de finder, at kravene i dette direktiv ikke er opfyldt.

3. En jernbanevirksomhed, der opfylder kravene i dette direktiv, kan få udstedt licens.

4. En jernbanevirksomhed må ikke udføre transport med jernbane i henhold til dette direktiv, medmindre den er i besiddelse af licens til den pågældende form for ydelse.

Licensen giver dog ikke i sig selv ret til adgang til jernbaneinfrastrukturen.

Artikel 5

1. Enhver jernbanevirksomhed skal, allerede inden den påbegynder driften, over for vedkommende medlemsstats licensudstedende myndigheder kunne godtgøre, at den til enhver tid kan opfylde de nærmere krav om hæderlighed, finansiel kapacitet og faglig kompetence samt dækning af erstatningsansvar, som er anført i artikel 6-9.

2. En licensansøgende virksomhed skal med henblik på kravene i stk. 1 stille alle relevante oplysninger til rådighed.

Artikel 6

Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for, at kravet om hæderlighed er opfyldt, hvorved det skal sikres, at en jernbanevirksomhed, som ansøger om licens, eller de personer, der leder virksomheden:

- ikke er blevet idømt straf for alvorlige overtrædelser, herunder for overtrædelser i erhvervsforhold

- ikke er blevet erklæret konkurs

- ikke er blevet dømt for alvorlige overtrædelser af særlige lovbestemmelser på transportområdet

- ikke er blevet dømt for alvorlige eller gentagne overtrædelser af bestemmelser på det social- og arbejdsretlige område, herunder forpligtelser i henhold til lovgivningen om beskyttelse af arbejdstagere.

Artikel 7

1. Kravene vedrørende finansiel kapacitet er opfyldt, når den jernbanevirksomhed, der ansøger om licens, kan godtgøre, at den er i stand til at opfylde sine aktuelle og potentielle forpligtelser, der skal være opgjort på et realistisk grundlag, for en tolvmåneders periode.

2. En licensansøgning skal med henblik på kravene i stk. 1 mindst være ledsaget af de i bilagets afsnit I omhandlede oplysninger.

Artikel 8

1. Kravene til faglig kompetence er opfyldt, når:

a) den jernbanevirksomhed, der søger licens, har eller vil få en ledelsesorganisation og er i besiddelse af den viden og/eller erfaring, der er nødvendig for at føre sikker og pålidelig kontrol og tilsyn med den form for drift, der er angivet i licensen

b) det personale, der er ansvarligt for sikkerheden, især lokomotivførerne, er fuldt kvalificerede inden for de respektive hverv

c) personale, rullende materiel og organisation er i stand til at sikre et højt sikkerhedsniveau i forbindelse med driften.

2. En licensansøgning skal med henblik på kravene i stk. 1 mindst være ledsaget af de i bilagets afsnit II omhandlede oplysninger.

3. Der skal kunne fremlægges dokumentation for, at kvalifikationskravene er opfyldt.

Artikel 9

En jernbanevirksomhed skal være tilstrækkeligt forsikret eller have truffet tilsvarende foranstaltninger til i henhold til national og international lovgivning at kunne dække sit erstatningsansvar i tilfælde af uheld, særlig med hensyn til passagerer, bagage, fragt og post samt over for tredjemand.

AFSNIT III

Licensens gyldighed

Artikel 10

1. En licens er gyldig, så længe jernbanevirksomheden opfylder forpligtelserne i dette direktiv. Den licensudstedende myndighed kan dog bestemme, at der skal foretages en fornyet vurdering med jævne mellemrum, der ikke må overstige fem år.

2. Særlige vilkår vedrørende suspension eller tilbagekaldelse af licensen kan fremgå af selve licensen.

Artikel 11

1. Hvis der er alvorlig tvivl om, hvorvidt en jernbanevirksomhed, der har fået udstedt licens, opfylder kravene i direktivet, særlig artikel 5, kan den licensudstedende myndighed til enhver tid kontrollere, om kravene overholdes.

Den licensudstedende myndighed suspenderer eller tilbagekalder licensen, hvis den konstaterer, at jernbanevirksomheden ikke længere opfylder kravene i dette direktiv, særlig artikel 5.

2. Hvis den licensudstedende myndighed i en medlemsstat konstaterer, at der er alvorlig tvivl om, hvorvidt en jernbanevirksomhed, der har fået udstedt licens af en myndighed i en anden medlemsstat, opfylder de krav, der er fastlagt i dette direktiv, underretter den straks denne myndighed herom.

3. Med forbehold af stk. 1 kan den licensudstedende myndighed, når en licens suspenderes eller tilbagekaldes på grund af manglende opfyldelse af kravene om finansiel kapacitet, udstede en midlertidig licens, indtil jernbanevirksomheden er omorganiseret, forudsat at dette ikke indebærer en sikkerhedsrisiko. Den midlertidige licens gælder dog højst i seks måneder fra udstedelsesdatoen.

4. Hvis en jernbanevirksomhed har indstillet driften i seks måneder eller ikke har påbegyndt driften seks måneder efter licensens udstedelse, kan den ansvarlige licensudstedende myndighed bestemme, at licensen skal forelægges til fornyet godkendelse eller suspenderes.

Hvis der er tale om påbegyndelse af en drift, kan jernbanevirksomheden anmode om, at fristen forlænges under hensyntagen til ydelsernes særlige karakter.

5. Hvis der sker ændringer, der berører en jernbanevirksomheds retlige status, navnlig i tilfælde af fusion eller overtagelse, kan den licensudstedende myndighed bestemme, at licensen skal forelægges til fornyet godkendelse. Den pågældende jernbanevirksomhed kan fortsætte driften, medmindre den licensudstedende myndighed finder, at dette indebærer en sikkerhedsrisiko; grundene hertil skal i så fald angives.

6. Når en jernbanevirksomhed har til hensigt at ændre eller udvide sine aktiviteter væsentligt, skal licensen forelægges for den licensudstedende myndighed til nyvurdering.

7. Den licensudstedende myndighed må ikke lade en jernbanevirksomhed, over for hvilken der er indledt konkursbehandling eller lignende, beholde licensen, hvis myndigheden finder det godtgjort, at der ikke er nogen realistisk udsigt til en tilfredsstillende finansiel rekonstruktion inden for et rimeligt tidsrum.

8. Når den licensudstedende myndighed har suspenderet, tilbagekaldt eller ændret licensen, underretter den pågældende medlemsstat straks Kommissionen herom. Kommissionen underretter omgående de øvrige medlemsstater.

Artikel 12

Ud over kravene i dette direktiv skal jernbanevirksomheden også overholde de forskrifter i national ret, der er forenelige med fællesskabsretten og ikke-diskriminerende, især med hensyn til

- de tekniske og driftsmæssige krav, som er specifikke for jernbaneydelser

- de sikkerhedskrav, der gælder for virksomhedens personale, rullende materiel og interne organisation

- bestemmelserne om sikkerhed, sundhed, social sikring og arbejdstageres og forbrugeres rettigheder.

Artikel 13

Jernbanevirksomheder skal overholde gældende aftaler om international jernbanetransport i de medlemsstater, hvor de driver virksomhed.

AFSNIT IV

Overgangsbestemmelse

Artikel 14

Jernbanevirksomheder, der udfører jernbaneydelser på det tidspunkt, hvor fristen til gennemførelsen af dette direktiv udløber i henhold til artikel 16, stk. 2, indrømmes en overgangsperiode på tolv måneder til at opfylde bestemmelserne i dette direktiv. Overgangsperioden omfatter ikke bestemmelser, der kan få indvirkning på jernbanedriftens sikkerhed.

AFSNIT V

Afsluttende bestemmelser

Artikel 15

1. Procedurerne for licensudstedelser offentliggøres af den berørte medlemsstat, som underretter Kommissionen herom.

2. Den licensudstedende myndighed træffer snarest muligt og senest tre måneder efter, at alle relevante oplysninger, bl.a. de i bilaget anførte, er indgivet, afgørelse om, hvorvidt en ansøgning om udstedelse af licens kan imødekommes, under hensyntagen til alle foreliggende forhold. Afgørelsen meddeles den jernbanevirksomhed, der ansøger om licens. Et eventuelt afslag skal begrundes.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den licensudstedende myndigheds afgørelser kan prøves ved en domstol.

Artikel 16

1. Kommissionen aflægger to år efter, at dette direktiv er taget i anvendelse, en beretning for Rådet vedrørende direktivets anvendelse, om nødvendigt ledsaget af forslag til fortsættelse af den fælles aktion for udvikling af jernbanerne, navnlig for så vidt angår muligheden for at udvide direktivets anvendelsesområde.

2. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden for en frist på to år fra direktivets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.

3. Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 2 omhandlede love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 17

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 18

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Luxembourg, den 19. juni 1995.

På Rådets vegne

B. PONS

Formand

(1) EFT nr. C 24 af 28. 1. 1994, s. 2 og EFT nr. C 225 af 13. 8. 1994, s. 9.

(2) Udtalelse afgivet den 14. september 1994 (EFT nr. 393 af 31. 12. 1994, s. 56).

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 3. maj 1994 (EFT nr. C 205 af 25. 7. 1994, s. 38), Rådets fælles holdning af 21. november 1994 (EFT nr. C 354 af 13. 12. 1994, s. 11) og Europa-Parlamentets afgørelse af 14. marts 1995 (EFT nr. C 89 af 10. 4. 1995, s. 30).

(4) EFT nr. L 237 af 24. 8. 1991, s. 25.

BILAG

I. Oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 2

1. Den finansielle kapacitet skal vurderes på grundlag af virksomhedens årsregnskab eller, for så vidt en licensansøgende virksomhed ikke kan fremlægge et årsregnskab, på grundlag af en redegørelse for dens balance. Der skal med henblik på denne vurdering indgives detaljerede oplysninger især om følgende forhold:

a) disponible likvide midler, herunder bankindeståender og træk på kassekreditter og lån

b) midler og aktiver, der kan frigøres som sikkerhedsstillelse

c) driftskapital

d) relevante udgifter, herunder anskaffelsesudgifter til eller afdrag på køretøjer, grunde, fast ejendom, anlæg og rullende materiel

e) tredjemands rettigheder over virksomhedens formue.

2. En ansøgervirksomhed anses ikke for at have den fornødne finansielle kapacitet, hvis den skylder betydelige beløb i skat eller socialsikringsbidrag, der er en følge af virksomhedens drift.

3. Myndigheden kan navnlig kræve, at der fremlægges en revisionserklæring og behørig dokumentation fra bank, sparekasse eller autoriseret revisor. Dokumentationen skal indeholde oplysninger om de i nr. 1 nævnte forhold.

II. Oplysninger i henhold til artikel 8, stk. 2

1. Oplysninger om arten og vedligeholdelsen af det rullende materiel, især med hensyn til sikkerhedsnormerne.

2. Oplysninger om kvalifikationerne hos det personale, der er ansvarligt for sikkerheden, samt om programmet for personalets uddannelse.