Rådets direktiv 2003/122/Euratom

af 22. december 2003

om kontrol med lukkede højaktive strålekilder og ukontrollerede strålekilder

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 31, stk. 2, og artikel 32,

under henvisning til Kommissionens forslag, som den i overensstemmelse med artikel 31 i traktaten har udarbejdet efter indstilling fra en gruppe personer, der af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg er blevet udpeget blandt medlemsstaternes videnskabelige eksperter,

efter høring af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge traktatens artikel 30 skal der i Fællesskabet indføres grundlæggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling.

(2) Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling(2), er en fortsættelse af den række direktiver, der siden 1959 har fastsat grundlæggende sikkerhedsnormer.

(3) Ifølge artikel 4, stk. 1, litra e), i direktiv 96/29/Euratom kræves der forudgående tilladelse til bestemte former for praksis, heriblandt brug af strålekilder til industriel radiografi, til behandling af produkter, til forskning eller til medicinsk strålebehandling af personer. Det vil være hensigtsmæssigt at udvide dette krav til at omfatte alle former for praksis, som indebærer anvendelse af højaktive strålekilder, så sandsynligheden for ulykker i forbindelse med anvendelsen af sådanne kilder nedbringes yderligere.

(4) Inden der udstedes tilladelse, bør der være truffet hensigtsmæssige dispositioner og foranstaltninger til sikker behandling af strålekilder.

(5) Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA) udsteder regler vedrørende sikker transport af radioaktivt materiale, herunder aktivitetsgrænser for regelkravene, hvilket må være et passende grundlag for definitionen af lukkede højaktive strålekilder, som er omfattet af dette direktiv(3).

(6) I direktiv 96/29/Euratom blev der fastsat grænseværdier for fritagelse for anmeldelse af en praksis til myndighederne. Grænseværdierne i nævnte direktiv er fastsat på grundlag af en ubetydelig risiko. Kravene i nærværende direktiv bør ikke pålægge indehaverne af små strålekilder administrative byrder, som ikke står mål med de mulige sundhedsskadelige virkninger, så derfor bør definitionen af højradioaktive strålekilder ikke udvides til de undtagelsesværdier, der er fastsat i direktiv 96/29/Euratom.

(7) For overførsel af lukkede strålekilder mellem medlemsstaterne gælder proceduren i Rådets forordning (Euratom) nr. 1493/93 af 8. juni 1993 om overførsel af radioaktive stoffer mellem medlemsstaterne(4).

(8) Skønt der i gældende fællesskabslovgivning og nationale forskrifter således sikres grundlæggende beskyttelse, kan højaktive strålekilder stadig indebære en betydelig sundheds- og miljørisiko og må derfor underkastes streng kontrol fra fremstillingstidspunktet til det tidspunkt, hvor de overføres til et godkendt anlæg med henblik på langtidsopbevaring eller bortskaffelse.

(9) Forebyggelse af strålingsulykker og stråleskader forudsætter, at det vides, registreres og kontrolleres, hvor hver enkelt højaktiv strålekilde befinder sig, fra det øjeblik, kilden fremstilles eller indføres i Fællesskabet, til det tidspunkt, hvor den overføres til et godkendt anlæg med henblik på langtidsopbevaring eller bortskaffelse, eller hvor den udføres fra Fællesskabet, og at ændringer i en højaktiv strålekildes situation, f.eks. hvor den befinder sig eller dens anvendelse, registreres og indberettes. Fysiske eller finansielle hindringer bør ikke stå i vejen for hensigtsmæssig genanvendelse, genvinding eller bortskaffelse af sådanne kilder, når de under omstændigheder, som med rimelighed kan forudses, ikke længere skal anvendes.

(10) Det bør indberettes til den kompetente myndighed, hvis nogen uforsætligt udsættes for stråling.

(11) Højaktive strålekilders bevægelser inden for Fællesskabet gør det nødvendigt at harmonisere kontrollen med og oplysningerne om disse kilder ved anvendelse af minimumskriterier.

(12) Skønt der således allerede foreligger et regelværk, viser erfaringerne, at kontrollen med højaktive strålekilder alligevel kan svigte. Da der desuden findes ukontrollerede strålekilder fra tidligere aktiviteter, må der træffes særlige foranstaltninger.

(13) Det er derfor nødvendigt at identificere, mærke og registrere de enkelte strålekilder, og at alle, der beskæftiger sig med aktiviteter, der indebærer anvendelse af strålekilder, modtager særlig uddannelse og information. Det ville imidlertid være problematisk at lade andre personer end producenten udføre mærkning af eksisterende højaktive strålekilder ved indgravering eller prægning, hvilket derfor bør undgås. Det vil være tilrådeligt også at sørge for relevant uddannelse og information til dem, der uforvarende kan komme i kontakt med ukontrollerede strålekilder.

(14) Det er ligeledes nødvendigt at fastlægge velegnede metoder til behandling af ukontrollerede højaktive strålekilder, for internationalt samarbejde og informationsudveksling på dette område, for inspektion samt for finansieringsmuligheder i de tilfælde, hvor den oprindelige indehaver ikke kan identificeres eller viser sig at være insolvent, når vedkommende identificeres.

(15) Medlemsstaterne bør fastsætte sanktioner for overtrædelse af dette direktivs bestemmelser og sikre, at de anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1. Dette direktiv har til formål at forebygge, at arbejdstagere og befolkningen udsættes for ioniserende stråling, som skyldes utilstrækkelig kontrol med lukkede højaktive strålekilder og ukontrollerede strålekilder, samt at harmonisere de kontrolordninger, som findes i medlemsstaterne, ved at indføre specifikke forskrifter, der sikrer, at alle sådanne kilder er underkastet kontrol.

2. Dette direktiv finder anvendelse på de i artikel 2 definerede højaktive strålekilder. Medlemsstaterne kan bestemme, at direktivet ikke skal finde anvendelse på strålekilder, efter at disses aktivitet er faldet til et niveau, der er lavere end de undtagelsesniveauer, der er anført i direktiv 96/29/Euratom.

3. De ved dette direktiv fastsatte minimumsforpligtelser supplerer dem, der gælder ifølge direktiv 96/29/Euratom.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

a) "ukontrolleret strålekilde": en lukket strålekilde, hvis aktivitetsniveau ved opdagelsen ligger over det undtagelsesniveau, der er omhandlet i direktiv 96/29/Euratom, artikel 3, stk. 2, litra a), og som ikke er underkastet kontrol, enten fordi den aldrig har været det, eller fordi den er blevet opgivet, er bortkommet, er blevet fejlanbragt eller stjålet, eller er blevet overdraget til en ny indehaver uden behørig indberetning til den kompetente myndighed, eller uden at modtageren er blevet underrettet

b) "højaktiv strålekilde", i det følgende benævnt strålekilde: en lukket strålekilde, som indeholder et radionuklid, hvis aktivitet på fremstillingstidspunktet eller, hvis dette ikke er kendt, tidspunktet for den første markedsføring var lig med eller over det i bilag I anførte relevante aktivitetsniveau

c) "praksis": som defineret i direktiv 96/29/Euratom

d) "tilladelse": en skriftlig tilladelse, som efter ansøgning udstedes af en kompetent myndighed, og som giver ret til at udføre en praksis, der indebærer anvendelse af en strålekilde

e) "kompetent myndighed": en myndighed, som af medlemsstaten udpeges til at udføre opgaver, der omfattes af dette direktiv

f) "strålekilde, som ikke længere skal anvendes": en strålekilde, der ikke længere anvendes og heller ikke senere skal anvendes til den form for praksis, tilladelsen er udstedt til

g) "indehaver": en fysisk eller juridisk person, som i henhold til national lovgivning er ansvarlig for en strålekilde, herunder producenter, leverandører og brugere af strålekilder, bortset fra godkendte anlæg

h) "producent": en fysisk eller juridisk person, som fremstiller en strålekilde

i) "godkendt anlæg": et anlæg, som er beliggende på en medlemsstats territorium og af denne medlemsstats kompetente myndighed efter national lovgivning er blevet godkendt til langtidsopbevaring eller bortskaffelse af strålekilder, eller et anlæg, som efter national lovgivning er behørigt godkendt til midlertidig opbevaring af strålekilder

j) "stråleudsat arbejdstager": som defineret i direktiv 96/29/Euratom

k) "lukket strålekilde": som defineret i direktiv 96/29/Euratom, herunder, hvor det er relevant, indkapslingen omkring det radioaktive materiale, hvis den er en integrerende del af strålekilden

l) "leverandør": en fysisk eller juridisk person, der leverer en strålekilde eller stiller den til rådighed

m) "overdragelse af en strålekilde": en strålekildes overdragelse fra en indehaver til en anden

n) "strålekildens beholder": indeslutning af en lukket strålekilde, som ikke er en integrerende del af strålekilden, men er beregnet til transport, håndtering mv.

Artikel 3

Tilladelse

1. Medlemsstaterne kræver, at indehaveren opnår forudgående tilladelse til enhver form for praksis, hvori indgår en strålekilde, herunder at komme i besiddelse af en strålekilde.

2. Inden tilladelsen udstedes, sikrer medlemsstaterne:

a) at der er truffet hensigtsmæssige dispositioner, herunder dem, der følger af dette direktiv, til sikker behandling af strålekilder, herunder når strålekilderne ikke længere skal anvendes. For så vidt angår sidstnævnte dispositioner kan disse bestå i overdragelse af strålekilderne til leverandøren eller overførslen heraf til et godkendt anlæg eller en forpligtelse for producenten eller leverandøren til at tage de pågældende strålekilder tilbage

b) at der gennem økonomisk sikkerhedsstillelse eller på anden tilsvarende måde, afpasset efter den pågældende strålekilde, er truffet hensigtsmæssige foranstaltninger til sikker behandling af strålekilder, der ikke længere skal anvendes, herunder hvis indehaveren bliver insolvent eller ophører med at drive virksomhed.

3. Medlemsstaterne sikrer, at tilladelsen omfatter:

a) ansvar

b) et minimum af personalekvalifikationer, herunder informationsniveau og uddannelse

c) minimumskriterier for strålekildens, dennes beholders og det supplerende apparaturs ydeevne

d) beredskabsforanstaltninger og kommunikationsforbindelser

e) arbejdsmetoder

f) vedligeholdelse af apparatur, strålekilder og beholdere

g) hensigtsmæssig behandling af strålekilder, som ikke længere skal anvendes, herunder eventuelle aftaler om overdragelse af strålekilder til en leverandør, en anden godkendt indehaver eller et godkendt anlæg.

Artikel 4

Overdragelse

Medlemsstaterne indfører en ordning, der sætter dem i stand til at blive tilstrækkeligt underrettet om de enkelte overdragelser af strålekilder.

Artikel 5

Registrering

1. Indehaveren registrerer alle strålekilder, som vedkommende har ansvar for, hvor de befinder sig samt disses overdragelse. Registreringen skal omfatte oplysningerne i bilag II. Disse oplysninger kan indføres i en standardiseret registreringsformular, jf. stk. 5.

2. Indehaveren sender den kompetente myndighed en elektronisk eller skriftlig kopi af alle de i stk. 1 omhandlede registreringer eller dele heraf alt efter, hvad den pågældende medlemsstat kræver,

- uden unødig forsinkelse, når sådanne registreringer påbegyndes, hvilket bør være snarest muligt efter, at kilden er erhvervet

- med intervaller, som fastsættes af medlemsstaten/de kompetente myndigheder, dog højst tolv måneder

- hvis den på oplysningsformularen angivne situation er ændret

- uden unødig forsinkelse, når registreringen af en specifik strålekilde ophører, fordi indehaveren ikke længere er i besiddelse af strålekilden; i så tilfælde anføres navn på den indehaver eller det godkendte anlæg, som strålekilden er blevet overdraget til

- uden unødig forsinkelse, når registreringerne ophører, fordi indehaveren ikke længere er i besiddelse af strålekilder, og

- når som helst den kompetente myndighed forlanger det.

Indehavernes registreringer skal kunne inspiceres af den kompetente myndighed.

3. Den kompetente myndighed sørger for registrering af godkendte indehavere og af de strålekilder, indehaverne er i besiddelse af. Disse registreringer skal omfatte oplysninger om det pågældende radionuklid, aktiviteten på fremstillingstidspunktet, eller, hvis denne aktivitet ikke er kendt, aktiviteten ved første markedsføring eller det tidspunkt, hvor indehaveren erhvervede strålekilden, samt strålekildens type.

4. Den kompetente myndighed sørger for, at registreringerne er ajourført og bl.a. tager hensyn til faktorer som overdragelser.

5. Kommissionen sørger for, at den standardiserede registreringsformular i bilag II er til rådighed i elektronisk form.

6. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 17 ajourføre de krævede oplysninger i bilag II og den standardiserede registreringsformular i bilag II.

Artikel 6

Krav til indehaverne

Enhver indehaver af strålekilder skal:

a) sikre, at der på grundlag af internationale standarder regelmæssigt foretages relevante prøvninger, som f.eks. tæthedsprøvninger, med henblik på at kontrollere, om de enkelte strålekilder er intakte, og holde dem intakte

b) regelmæssigt kontrollere med intervaller, som medlemsstaterne kan fastsætte, at den enkelte strålekilde og, hvor det er relevant, det apparatur, der indeholder strålekilden, stadig befinder sig på det sted, hvor strålekilden anvendes eller er oplagret, og er i tilsyneladende god stand

c) sikre, at den enkelte stationære eller mobile strålekilde er genstand for dokumenterede foranstaltninger, som f.eks. skriftlige regelsæt og procedurer, der skal hindre ubeføjet adgang til eller bortkomst eller tyveri af strålekilden eller beskadigelse af strålekilden ved brand

d) straks underrette om bortkomst eller tyveri eller ubeføjet anvendelse af en strålekilde til den kompetente myndighed, sørge for kontrol af, om den enkelte strålekilde er intakt efter enhver hændelse, herunder brand, der kan have beskadiget strålekilden, og, om nødvendigt underrette den kompetente myndighed herom samt om de foranstaltninger, der er truffet i den anledning

e) uden unødig forsinkelse tilbagelevere enhver strålekilde til leverandøren eller overdrage den til et godkendt anlæg eller en anden godkendt indehaver, så snart den ikke længere skal anvendes, medmindre andet er aftalt med den kompetente myndighed

f) sikre, at modtageren er i besiddelse af en relevant tilladelse, inden overdragelsen finder sted

g) straks til den kompetente myndighed indberette enhver hændelse eller ethvert uheld, der medfører, at en arbejdstager eller anden person utilsigtet udsættes for stråling.

Artikel 7

Identificering og mærkning

1. Producenten identificerer den enkelte strålekilde ved hjælp af et unikt nummer; er der tale om strålekilder, som er importeret fra et tredjeland, sikrer leverandøren denne identificering. Strålekilden mærkes med dette nummer ved indgravering eller prægning, for så vidt dette er praktisk muligt.

Strålekildens beholder mærkes ligeledes med dette nummer ved indgravering eller prægning. Hvis dette ikke er muligt, eller hvis der benyttes genanvendelige beholdere til transport, skal strålekildens beholder i det mindste have oplysninger om strålekildens art.

Producenten eller leverandøren sikrer, at strålekildens beholder og, hvis det er praktisk muligt, strålekilden selv mærkes hensigtsmæssigt med en advarsel om strålingsfaren.

Producenten forelægger et fotografi af konstruktionstypen for den enkelte producerede strålekilde og dennes typiske beholder.

2. Indehaveren sikrer, at den enkelte strålekilde ledsages af skriftlige oplysninger om, at strålekilden er identificeret og mærket i overensstemmelse med stk. 1, og at den i stk. 1 nævnte mærkning forbliver læselig. Oplysningerne skal omfatte relevante fotografier af strålekilde, beholder, transportemballage, apparatur og udstyr.

Artikel 8

Uddannelse og information

1. Når der gives information om og uddannelse i strålingsbeskyttelse, jf. artikel 22 i direktiv 96/29/Euratom, sikrer indehaveren, at uddannelsen omfatter de særlige forskrifter for sikker behandling af strålekilder.

Information og uddannelse skal især lægge vægt på de nødvendige sikkerhedskrav og omfatte specifikke oplysninger om de mulige konsekvenser, hvis der ikke føres en hensigtsmæssig kontrol med strålekilder.

Information og uddannelse gentages regelmæssigt og skal være velunderbygget med henblik på i tilstrækkelig grad at forberede de berørte ansatte på sådanne hændelser.

Den relevante information og uddannelse skal være tilpasset de stråleudsatte arbejdstagere.

2. Medlemsstaterne tilskynder til, at ledelse og arbejdstagere på de virksomheder, hvor der er størst sandsynlighed for, at ukontrollerede strålekilder kan dukke op eller komme til at indgå i forarbejdningsprocessen (f.eks. store skrotpladser og større metalgenvindingsanlæg, som benytter skrot), og at ledelse og arbejdstagere på vigtige transitknudepunkter (f.eks. toldsteder)

a) underrettes om, at de kan komme ud for strålekilder

b) rådgives om og uddannes i visuel genkendelse af strålekilder og disses beholdere

c) underrettes i grundtræk om ioniserende stråling og dens virkninger

d) underrettes om og uddannes i, hvilke foranstaltninger der skal træffes på stedet ved opdagelse eller formodet opdagelse af en strålekilde.

Artikel 9

Ukontrollerede strålekilder

1. Medlemsstaterne sikrer, at deres kompetente myndighed, bl.a. ved fordeling af ansvarsområde, er forberedt på eller har truffet foranstaltninger til at geninddrage ukontrollerede strålekilder og behandle strålingsulykker, der skyldes ukontrollerede strålekilder, samt har udarbejdet hensigtsmæssige beredskabsplaner og kan træffe beredskabsforanstaltninger.

2. Medlemsstaterne sikrer, at personer, der normalt ikke beskæftiger sig med aktiviteter, som omfattes af strålingsbeskyttelsesregler, men har mistanke om forekomst af en ukontrolleret strålekilde, straks kan få specialiseret teknisk rådgivning og bistand. Det vigtigste formål med denne rådgivning og bistand skal være at beskytte ansatte og andre mod stråling og sørge for strålekildens sikkerhed.

3. Medlemsstaterne tilskynder til, at der indføres kontrolordninger med henblik på at opdage ukontrollerede strålekilder på steder som f.eks. store skrotpladser og større metalgenvindingsanlæg, der benytter skrot, og hvor ukontrollerede strålekilder generelt kan forekomme, eller på vigtige transitknudepunkter, hvor det er relevant, som f.eks. toldsteder.

4. Medlemsstaterne sørger i nødvendigt omfang for tilrettelæggelse af kampagner for geninddragelse af ukontrollerede strålekilder, som måtte hidrøre fra tidligere aktiviteter.

Sådanne kampagner kan omfatte medlemsstaternes deltagelse i finansiering af omkostningerne til geninddragelse, behandling og bortskaffelse af kilderne og kan også omfatte gennemgang af myndighedernes, f.eks. toldmyndighedernes, og indehaveres, f.eks. forskningsinstitutters, materialeprøvningsinstitutters eller hospitalers, tidligere registreringer.

Artikel 10

Økonomisk sikkerhedsstillelse for ukontrollerede strålekilder

Medlemsstaterne sikrer, at der på grundlag af nærmere bestemmelser, de selv fastsætter, indføres en ordning for økonomisk sikkerhedsstillelse eller en anden tilsvarende ordning til dækning af omkostninger ved geninddragelse af ukontrollerede strålekilder, der måtte opstå som følge af gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 9.

Artikel 11

Internationalt samarbejde og udveksling af oplysninger

Den enkelte medlemsstat udveksler straks oplysninger og samarbejder med andre relevante medlemsstater eller tredjelande og relevante internationale organisationer om bortkomst, fjernelse, tyveri og opdagelse af strålekilder og om dertil knyttet opfølgning eller dertil knyttede efterforskninger under overholdelse af relevante krav om beskyttelse af oplysninger samt overholdelse af relevante nationale bestemmelser.

Artikel 12

Inspektion

Medlemsstaterne indfører eller opretholder en inspektionsordning for at håndhæve de bestemmelser, som indføres på grundlag af dette direktiv.

Artikel 13

Kompetent myndighed

1. Medlemsstaterne udpeger en kompetent myndighed til at udføre de opgaver, som de pålægges ifølge dette direktiv.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navn og adresse på deres kompetente myndighed samt alle oplysninger, som er nødvendige for hurtigt at kunne komme i forbindelse med den.

3. Hvis der i en medlemsstat udpeges flere kompetente myndigheder, udpeger medlemsstaten et enkelt kontaktpunkt, der skal fungere som forbindelsesled til modparterne i de øvrige medlemsstater.

4. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om alle ændringer af de i stk. 2 og 3 nævnte forhold.

5. Kommissionen videregiver oplysningerne i stk. 2, 3 og 4 til alle kompetente myndigheder i Fællesskabet og offentliggør dem regelmæssigt med højst to års interval i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 14

Rapport om erfaringerne

Senest den 31. december 2010 aflægger medlemsstaterne rapport til Kommissionen om deres erfaringer med gennemførelsen af direktivet og tager i den forbindelse eventuelle virkninger af artikel 1, stk. 2, i betragtning.

På grundlag heraf forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg.

Artikel 15

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 16

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 31. december 2005.

Medlemsstaterne kan for så vidt angår strålekilder, der er markedsført inden den i første afsnit omhandlede dato, fastsætte:

a) at artikel 3-6 først finder anvendelse fra den 31. december 2007,

b) at artikel 7 ikke finder anvendelse, bortset fra følgende krav, der finder anvendelse senest den 31. december 2007:

- indehaveren skal sikre, at hver enkelt strålekilde, hvis det er praktisk muligt, samt strålekildens beholder ledsages af skriftlige oplysninger, så strålekilden og dennes art kan identificeres

- indehaveren skal sikre, at hver enkelt strålekilde, hvis det er praktisk muligt, samt strålekildens beholder mærkes hensigtsmæssigt med en advarsel om strålingsfaren.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv, samt en sammenligningstabel over bestemmelserne i dette direktiv og de tilsvarende bestemmelser i den vedtagne nationale lovgivning.

Artikel 17

Udvalg

Kommissionen bistås ved de opgaver, der er fastsat i artikel 5, stk. 6, af et rådgivende udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver, eventuelt ved afstemning, en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster.

Udtalelsen optages i referatet; desuden har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i referatet.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvordan den har taget hensyn til udtalelsen.

Artikel 18

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 19

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2003.

På Rådets vegne

A. Matteoli

Formand

(1) Udtalelse af 18.11.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1.

(3) IAEA Safety Standards Series No TS R 1 (ST, Revised), Wien, 2000.

(4) EFT L 148 af 19.6.1993, s. 1.

BILAG I

AKTIVITETSNIVEAUER

For radionuklider, som ikke er opført i følgende tabel, men som er nævnt i bilag I, tabel A, i direktiv 96/29/Euratom, er det relevante aktivitetsniveau en hundrededel af den tilsvarende A1-værdi i IAEA's retningslinjer for sikker transport af radioaktive stoffer(1).

>TABELPOSITION>

(1) Nr. TS-R-1 (ST-1, ændret udgave) - Det Internationale Atomenergiagentur, Wien 2000.

BILAG II

>PIC FILE= "L_2003346DA.006402.TIF">