*****

KOMMISSIONENS AFGOERELSE

af 10. april 1987

om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Jugoslavien, Rumaenien og Tyrkiet

(87/236/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9,

efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Kommissionen modtog i december 1985 en klage, indgivet af CIRFS, International Rayon and Synthetic Fibres Committee (Paris) paa vegne af producenter af syntetiske fibre af polyester, hvis samlede produktion udgoer stort set hele produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare. Klagen, som senere suppleredes og ajourfoertes, indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted, og at der forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af syntetiske fibre og baand (tow) af polyester henhoerende under pos. 56.01 A og 56.02 A i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 56.01-13 og 56.02-13, med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Jugoslavien, Rumaenien og Tyrkiet og indledte en undersoegelse.

(2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(3) Alle kendte producenter/eksportoerer og nogle af importoererne tilkendegav deres mening skriftligt. Hovedparten af de kendte producenter/ eksportoerer og nogel af importoererne anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.

(4) Stoettet af brugerne af vedkommende vare anmodede den eneste rumaenske eksportoer og den vigtigste tyrkiske producent om lejlighed til at moedes med repraesentanterne for klagerne med henblik paa at forelaegge modstridende synspunkter, hvilket blev imoedekommet.

(5) Der blev ogsaa fremlagt redegoerelser fra og paa vegne af virksomheder i Faellesskabet, der forarbejder syntetiske fibre af polyester.

(6) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse og aflagde kontrolbesoeg hos:

a) Producenter i Faellesskabet

- Du Pont de Nemours GmbH (Duesseldorf), Tyskland,

- Enichem Fibre Spa (Milano), Italien,

- Hoechst AG (Frankfurt am Main), Tyskland,

- Montefribe Spa (Milano), Italien,

- Rhone-Poulenc Fibres SA (Lyon), Frankrig.

b) Producenter/eksportoerer i tredjelande

i) I Tyrkiet:

- Sasa Artificial and Synthetic Fibres (Adana), datterselskab af Sabanci Holding,

- Soenmez Filament (Bursa), tilhoerende Soenmez Industrial Holding.

ii) I Jugoslavien:

- Ohis Commerce (skopje),

- Vartilen (Varazdin), bistaaet af firmaets vigtigste eksportoer Textil Import-Export (Zagreb).

(7) Undersoegelsen af spoergsmaalet om dumping og underbud omfattede perioden fra den 1. juli 1985 til den 30. april 1986.

B. NORMAL VAERDI

a) Tyrkiet

i) Sasa

(8) Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos denne producent, som eksporterede til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser.

(9) Dog blev den normale vaerdi beregnet ved udelukkelse af:

1) De priser, som Sasa beregnede over for to selskaber, med hvilke det er forretningsmaessigt forbundet, nemlig Bossa og Teksa, der begge er betydelige tekstilproducenter. Da der ikke forelaa neget tilfredstillende bevis for, at disse priser kunne sammenlignes med priserne i transaktioner mellem parter, der ikke er forretningsmaessigt forbundne, saaledes som fastsat i artikel 2, stk. 7, i forordning (EOEF) nr. 2176/84, ansaas de for at vedroere transaktioner uden for normal handel.

2) De priser, som Sasa beregnede over for Bozkurt, en kunde, der ikke er forretningsmaessigt forbundet med selskabet, og som udelukkende koebte varen til forarbejdning til materiale bestemt til eksport. Disse priser var i henhold til en saerlig kontrakt mellem Sasa og Bozkurt fastlaaset paa et niveau, der laa betydeligt (indtil 15 %) under de priser, der beregnedes over for andre ikke-forbundne kunder, fordi Sasa maatte matche udenlandske leverandoerers saerligt lave priser, der skyldtes Tyrkiets valuta- og importafgiftsbestemmelser vedroerende import af raastoffer, der anvendes til produktion af faerdigvarer bestemt til eksport. Under disse omstaendigheder anses de priser, som beregnes over for Bozkurt, ikke for sammenlignelige med de priser, der faktisk er betalt eller skal betales i normal handel for samme varer til forbrug i Tyrkiet.

(10) Den normale vaerdig blev fastlagt paa et maanedligt grundlag for foelgende kategorier, typer og kvaliteter:

a) stapel:

1.2 // - hvid: // foerste kvalitet, // // anden kvalitet, // - sort: // foerste kvalitet, // // anden kvalitet, // - farvet: // foerste kvalitet, // // anden kvalitet; // b) baand; // // c) fiberfyld. //

ii) Soenmez filament

(11) Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos denne producent, der eksporterede til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser.

(12) Til dette formaal anvendtes de salgspriser, der beregnedes af producentens salgsselskaber til uafhaengige kunder. Efter artikel 2, stk. 3, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2176/84 skal den normale vaerdi fastsaettes paa grundlag af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales i normal handel. Efter artikel 2, stk. 7, kan Kommissionen se bort fra de priser, der anvendes i transaktioner mellem forretningsmaessigt forbundne selskaber, medmindre de paagaeldende priser og omkostninger kan sammenlignes med dem, der indgaar i transaktioner mellem parter, hvor der ikke bestaar en saadan forbindelse. Da der ikke var noget salg fra fabrikationsselskabet til ikke-forbundne tredjeparter, fandt Kommissionen det ikke godtgjort, at de priser og omkostninger, der indgik i salgene til salgsselskaberne, svarede til transaktioner mellem ikke-forbundne selskaber.

Det fremgik af de oplysninger, som blev fremlagt under undersoegelsen, at fabrikationsselskabet og salgsselskaberne udgoer en integrerende del af selskabsstrukturen, i hvilken disse salgsselskaber har funktioner, som i det vaesentlige svarer til en salgsafdelings funktioner. Selv om der er tale om retligt adskilte enheder, aendrer dette ikke noget ved den kendsgerning, at de udgoer en enkelt oekonomisk enhed. Det vaesentlige er ikke den retlige struktur, men derimod det forhold, at disse salgsselskabers vigtigste funktion er at saelge eller fremme salget af selskabets produkt, at de enten er 100 % ejet eller kontrolleret af moderselskabet, eller at der er snaevre forbindelser med hensyn til ledelse og personale.

En eller flere af disse tre betingelser var opfyldt i dette tilfaelde. Derfor maa salgsselskaberne anses for at vaere en del af Soenmez selskabsstruktur, og det er kun disse salgsselskabers salgspriser til deres kunder, som kan paaregnes af afspejle varens sande normale vaerdi.

b) Jugoslavien

i) Ohis Commerce

(13) Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos denne producent, der eksporterede til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser.

(14) Ved undersoegelsen paa stedet konstateredes det, at den paagaeldende vare i undersoegelsperioden solgtes paa hjemmemarkedet under flere kategoribetegnelser, isaer stapel (af hvilke der var flere typer). Da det paa grundlag af det af selskabet fremlagte talmateriale ikke var muligt at finde frem til de maengder, der var solgt af hver stapeltype, blev den normale vaerdi fastsat paa grundlag af de faktisk betalte priser i normal handel for den mest repraesentative type, nemlig T-140. Da ikke alene stapel, men ogsaa fiberfyld blev eksporteret til Faellesskabet, blev den normale vaerdi foreloebigt fastsat paa grundlag af de priser, der skulle betales for denne type paa hjemmemarkedet, saaledes som de fremgik af prislisterne. Det konstateredes, at de faktiske priser for stapel svarede til listepriserne, og at der ikke syntes at vaere naevnevaerdige forskelle mellem stapel og fiberfyld for saa vidt angik produktionsomkostningerne.

ii) Vartilen

(15) Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos denne producent, der eksporterede til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser. Da eksporten til Faellesskabet i undersoegelsesperioden kun bestod af foerste kvalitet, som er stapel, fandtes det berettiget kun af fastlaegge den normale vaerdi for denne vare.

c) Den tyske demokratiske Republik og Rumaenien

(16) For at fastslaa, om der var tale om dumpingimport fra Den tyske demokratiske Republik og Rumaenien, maatte Kommissionen tage hensyn til den kendgerning, at disse lande ikke har markedsoekonomi, og den maatte derfor basere sin afgoerelse paa den normale vaerdig i et land med markedsoekonomi. Klagerne havde i den forbindelse foreslaaet det tyrkiske marked. Eksportoererne i Den tyske demokratiske Republik og Rumaenien gjorde indsigelse mod dette forslag, isaer fordi det tyrkiske marked er beskyttet ved hoeje importafgifter paa den paagaeldende vare, hvilket goer det meget vanskeligt for leverandoerer i tredjelande at konkurrere med de lokale fabrikanter. Begge eksportoerer var dog ikke i stand til at foreslaa en brugbar alternativ metode til fastsaettelse af den normale vaerdi paa noget andet grundlag, som er fastsat i artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2176/84. Den rumaenske eksportoer foreslog, at fastlaeggelse af den normale vaerdi paa grundlag af en beregnet vaerdi i Tyrkiet ville vaere den mest rimelige loesning.

(17) I modsaetning til det af disse eksportoerer fremfoerte argument har Kommissionen ikke fundet, at der er saerlige forskelle mellem produktionsprocessen og produktionsomfanget i Tyrkiet og i DDR og Rumaenien, men at prisniveauet i Tyrkiet staar i et rimeligt forhold til produktionsomkostningerne.

Kommissionen fastslog derfor, at det ville vaere hensigtsmaessigt og ikke urimeligt at fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af hjemmemarkedspriserne i Tyrkiet.

I overensstemmelse hermed og efter at have taget hensyn til raekken af de varer, der eksporteredes af disse eksportoerer i undersoegelsesperioden, anvendtes Sasas normale vaerdi for foelgende kategorier og typer:

Den tyske demokratiske Republik:

1.2 // - hvid stapel: // foerste kvalitet, // - baand: // hvid, foerste kvalitet; // Rumaenien: // // - hvid stapel: // foerste og anden kvalitet, // - sort stapel: // foerste og anden kvalitet.

C. EKSPORTPRIS

a) Tyrkiet

i) Sasa

(18) Med hensyn til eksporten til ikke-forbundne kunder i Faellesskabet i undersoegelsesperioden blev eksportpriserne fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet. ii) Soenmez Filament

(19) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

b) Jugoslavien

i) Ohis

(20) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet. Det konstateredes, at de eksporterede typer var hvid stapel og fiberfyld.

ii) Vartilen

(21) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

c) Den tyske demokratiske Republik og Rumaenien

(22) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

D. SAMMENLIGNING

a) Tyrkiet

i) Sasa

(23) Da eksportpriserne var angivet i fremmed valuta, var det for at foretage en korrekt sammenligning noedvendigt at omregne eksportpriserne til den nationale valuta i eksportlandet eller omvendt.

(24) Den normale vaerdi, der var fastlagt pr. kategori, type og kvalitet, sammenlignedes derefter med de eksportpriser, der beregnedes for den tilsvarende kategori, type og kvalitet.

(25) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed. Hvad angaar forskelle i salgsbetingelser, blev der alene taget hensyn til forskelle, som har direkte tilknytning til de paagaeldende salg, saasom forskelle i kreditvilkaar, provisioner, transport og forsikring.

(26) Sasa anmodede Kommissionen om paa grundlag af artikel 2, stk. 10, litra d), i forordning (EOEF) nr. 2176/84 at tage hensyn til forskelle i importafgifter paa raavarer, der fysisk indgaar i den paagaeldende vare, der eksporteres til Faellesskabet. Denne anmodning blev imoedekommet.

(27) Til alle sammenligninger anvendtes priser af fabrik.

ii) Soemez filament

(28) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed. Hvad angaar forskelle i salgsbetingelser, blev der alene taget hensyn til forskelle, som har direkte tilknytning til de paagaeldende salg, saasom provisioner, transport og forsikring.

(29) Anmodningen om hensyntagen til forskelle i importafgifter paa raavarer, der fysisk indgaar i den paagaeldende vare, som eksporteres til Faellesskabet, blev imoedekommet.

(30) Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

b) Jugoslavien

i) Ohis

(31) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed.

(32) Hvad angaar forskelle i salgsbetingelser, blev der alene taget hensyn til forskelle, som har direkte tilknytning til de paagaeldende salg, saasom forskelle i kreditvilkaar, transport, forsikring og provisioner. Da der ikke blev fremlagt beviser til stoette for krav vedroerende forskelle i kundeservice og loen til saelgere, blev der ikke foretaget nogen justering for disse to faktorer.

(33) Selskabet anmodede ogsaa Kommissionen om paa grundlag af artikel 2, stk. 10, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2176/84 at tage hensyn til forskelle i maengder. Der blev imidlertid ikke fremlagt beviser til stoette for denne anmodning, og der blev derfor ikke foretaget nogen justering.

ii) Vartilen

(34) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed.

(35) Hvad angaar forskelle i salgsbetingelser, blev der alene taget hensyn til forskelle, som har direkte tilknytning til de paagaeldende salg, saasom forskelle i kreditvilkaar, transport, forsikring og provisioner. c) Den tyske demokratiske Republik og Rumaenien

(36) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed.

(37) Hvad angaar forskelle i salgsbetingelser, blev der alene taget hensyn til forskelle, som har direkte tilknytning til de paagaeldende salg, saasom forskelle i kreditvilkaar, transport, forsikring og provisioner.

E. DUMPINGMARGEN

(38) Dumpingmargenen beregnedes for hver eksportoer og for hver enkelt transaktion som det beloeb, med hvilket den fastsatte normale vaerdi overstiger prisen ved hver eksportforretning til Faellesskabet.

Det fremgaar af den foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted i forbindelse med importen fra de af denne undersoegelse omfattede producenter/eksportoerer.

(39) Disse margener er forskellige alt efter eksportoer, og den vejede gennemsnitlige margen for hver af de undersoegte eksportoerer er:

a) Tyrkiet

Sasa: 6,6 %,

Soenmez Filament: 11,2 %;

b) Jugoslavien

Ohis Commerce: 36,6 %,

Vartilen: 60,8 %,

c) Den tyske demokratiske Republik

Textil Commerz: 12,6 %;

d) Rumaenien

Danubiana: 37,8 %.

F. SKADE

(40) For saa vidt angaar den skade, som dumpingimporten skulle have foraarsaget, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at Faellesskabets import af syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Jugoslavien, Rumaenien og Tyrkiet steg fra 17 626 tons i 1982 til 33 835 tons i 1985. I de foerste fire maaneder af 1986 udgjorde denne import 13 912 tons. Under forudsaetning af, at importen fortsatte denne stigningstakt resten af aaret, ville importen fra disse lande have udvist en stigning paa mere end 20 % i 1986 sammenlignet med 1985.

Denne importudvikling betoed en foroegelse af dumpingimportens samlede markedsandel fra 5,2 % i 1982 til 8,1 % i 1985 og 9,5 % i de foerste fire maaneder af 1986, medens faellesskabsproducenternes markedsandel faldt fra 85,3 % i 1982 til 81,7 % i 1985 og yderligere til 79,3 % i de foerste fire maaneder af 1986.

(41) Videresalgspriserne for den af denne procedure omfattede import laa i undersoegelsesperioden under faellesskabsproducenternes priser med foelgende procentsatser:

Den tyske demokratiske Republik: indtil 16,1 %,

Rumaenien: indtil 20,9 %,

Tyrkiet: indtil 33,2 %,

Jugoslavien: indtil 28,7 %.

(42) Ved fastlaeggelse af dumpingimportens indvirkning paa faellesskabsproducenternes situation maatte der tages hensyn til foelgende faktorer:

a) indskraenkningen af faellesskabsproducenternes produktionskapacitet med 11 % mellem 1982 og 1985 maa lades ude af betragtning ved vurdering af skaden, da den blev gennemfoert i henhold til en aftale, der er undertegnet af de fleste producenter i Faellesskabet i dets sammensaetning foer 1. januar 1986, for at goere det muligt for faellesskabsproducenterne at naa en kapacitetsudnyttelsesgrad paa mindst 85 %.

Den samlede produktionskapacitet i Faellesskabet steg i 1986 sammenlignet med 1985 isaer som foelge af udvidelse i Nederlandene, Irland og Portugal;

b) faellesskabsindustriens produktion af syntetiske fibre af polyester steg fra ca. 369 000 tons i 1982 til ca. 412 000 tons i 1985, dvs. med mere end 11 %. I de foerste fire maaneder af 1986 steg den yderliger med 9 % paa basis af ekstrapolerede tal for hele kalenderaaret. Faellesskabsproducenternes salg af polyesterfibre i Faellesskabet steg med 18 % fra 1982 til 1985. I de foerste fire maaneder af 1986 steg salget yderligere med 2 % paa basis af ekstrapolerede tal for hele aaret.

Lagrene var i 1985 ca. 20 % lavere end i 1982. Denne tendens vendte imidlertid i 1986, hvor der registreredes en stigning paa 12 %; c) faellesskabsproducenternes kapacitetsudnyttelsesgrad oegedes fra 69,7 % i 1982 til 87,7 % i 1985 og yderligere til mere end 90 % i de foerste fire maaneder af 1986. Denne tendens falder i traad med forventningerne hos faellesskabsproducenterne, som for tiden finder, at en udnyttelsesgrad paa 90 % er noedvendig for at opnaa en rimelig rentabilitet;

d) generelt forbedredes faellesskabsproducenternes rentabilitet mellem 1982 og 1985 og ogsaa i de foerste fire maander af 1986. Selv italienske producenter, som har arbejdet med tab, forbedrede deres rentabilitetssituation i undersoegelsesperioden.

(43) Det kan derfor fastslaas, at hverken dumpingimportens stoerre omfang og markedsandel eller underbydningen af faellesskabsproducenternes priser har haft en vaesentlig indvirkning paa faellesskabsindustrien, saaledes som det fremgaar af den faktiske og potentielle udvikling i de ovenfor omhandlede relevante oekonomiske faktorer, og at dumpingimporten ikke foraarsagede vaesentlig skade for Faellesskabets producenter af den paagaeldende vare.

G. TRUSSEL OM SKADE

(44) For at fastslaa, om der forelaa en trussel om skade, undersoegtes det, om en aendring i omstaendigheder, som kunne skabe en situation, hvor dumping kunne foraarsage vaesentlig skade, klart kunne forudses og ville vaert naert forestaaende.

(45) Med hensyn til stigningen i dumpingimporten konstateredes det, at importen med oprindelse i Tyrkiet, Jugoslavien og Rumaenien steg fra 8 513 tons til 25 474 tons mellem 1982 og 1985 og naaede op paa 11 656 tons i de foerste fire maaneder af 1986. Da dumpingimporten med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik faldt fra 9 113 tons til 8 361 tons i 1985 og til 2 256 tons i de foerste fire maaneder i 1986, og da der var tale om mindre underbud, anses det for berettiget ikke at kumulere denne import med importen med oprindelse i de oevrige lande, der er omfattet af proceduren.

(46) For saa vidt angaar produktions- og eksportkapaciteten, anslaas det, at producenterne i Tyrkiet, Jugoslavien og Rumaenien har en overskudskapacitet paa 22 000 tons til raadighed (baseret paa 1985-tal).

(47) Med hensyn til sandsynligheden for at denne overskudskapacitet vil blive anvendt til at producere eksportvarer til Faellesskabet, er det i betragtning af importudviklignen i de senere aar muligt, at i hvert fald en del af denne produktion vil blive eksporteret til Faellesskabet. Det konstateredes imidlertid, at faellesskabsindustrien i de seneste aar trods en stigning i dumpingimporten fra 8 543 tons i 1982 til 25 474 tons i 1985 havde vaeret i stand til at foroege produktion, kapacitetsudnyttelsesgrad og rentabilitet (jf. nr. 42). Dette skyldtes til en vis grad en reduktion i faellesskabsindustriens produktionskapacitet.

(48) Heraf foelger, at selv om det blev antaget, at en aendring i de faktiske forhold, som ville sandsynliggoere, at dumpingimporten ville paavirke Faellesskabets industri, kunne forudses og var naert forestaaende, ville det paa grundlag af de faktiske forhold vedroerende undersoegelsesperioden ikke vaere muligt at bedoemme virkningen paa faellesskabsindustrien af en saadan trussel om skade.

H. REGIONAL SKADE OG TRUSSEL OM REGIONAL SKADE

(49) Paa baggrund af faellesskabsindustriens paastand om, at det italienske marked var mest paavirket af dumpingimporten, blev de betingelser, som er anfoert i artikel 4, stk. 5, andet led, i forordning (EOEF) nr. 2176/84 undersoegt med henblik paa eventuelle foranstaltninger paa regional basis. I betragtning af den markedsandel (ca. 30 % i 1985), som de oevrige EF-producenter havde i Italien, og stoerrelsen af de salg, italienske producenter havde uden for deres hjemmemarked, kunne Italien ikke i den foreliggende procedure anses for at vaere et isoleret marked efter forordning (EOEF) nr. 2176/84.

I. AFSLUTNING AF PROCEDUREN

(50) Under disse omstaendigheder boer proceduren vedroerende importen af syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Jugoslavien, Rumaenien, og Tyrkiet derfor afsluttes uden indfoerelse af foranstaltninger.

(51) Klagerne blev underrettet om de vaesentligste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at afslutte denne procedure. Derefter gjorde de Kommissionen bekendt med deres kommentarer.

(52) Der blev rejst indvendinger mod denne fremgangsmaade i Det raadgivende Udvalg, men disse indvendinger blev trukket tilbage efter yderligere konsultaltioner - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Eneste artikel

Antidumpingproceduren vedroerende importen af syntetiske fibre og baand (tow) af polyester henhoerende under pos. 56.01 A og 56.02 A i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 56.01-13 og 56.02-13, med oprindelse i Den tyske demokratiske Republi, Jugoslavien, Rumaenien og Tyrkiet afsluttes.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 10 april 1987.

Paa Kommissionens vegne

Willy DE CLERCQ

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

(2) EFT nr. C 125 af 24. 5. 1986, s. 2.