DA Den Europæiske Unions Tidende L 150/24

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 7. juli 2004

om den statsstøtte, Frankrig har ydet Alstom

(meddelt under nummer K(2004) 2532)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2005/418/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) På baggrund af avisartikler i løbet af sommeren 2003 anmodede Kommissionen Frankrig om oplysninger om det købstilbud, det offentlige holdingselskab Areva (kerneenergiområdet) havde fremsat vedrørende Alstoms transmissions- og distributionsenhed (herefter »T&D«) samt andre oplysninger om en række foranstaltninger til fordel for Alstom-gruppen, der var i store økonomiske vanskeligheder.

(2) Ved breve af 8. og 14. august 2003 meddelte Frankrig Kommissionen, at man som led i en rednings- og omstruktureringsplan for virksomheden den 2. august 2003 havde indgået en aftale med Alstom-gruppen og 32 banker med henblik på at træffe en række støtteforanstaltninger for den franske koncern, der stod på randen af konkurs.

(3) I sit brev af 27. august 2003 meddelte Kommissionen Frankrig, at den overvejede at anvende proceduren med påbud om indstilling med hensyn til nogle af de påtænkte støtteforanstaltninger. Ved brev af 28. august 2003 anmodede Kommissionen om supplerende oplysninger vedrørende en række beslægtede foranstaltninger, der ikke indgik i den pakke, Frankrig havde givet meddelelse om.

(4) Frankrigs svar på Kommissionens breve indløb den 4. september 2003. Den 10. september 2003 anmodede Frankrig om en forlængelse af fristen til at besvare de spørgsmål, Kommissionen havde fremstillet den 28. august 2003 vedrørende de beslægtede foranstaltninger. Kommissionen afviste denne anmodning i sit brev af 15. september 2003.

(5) Der blev i september 2003 afholdt flere arbejdsmøder mellem Frankrig og Kommissionen, hvor Frankrig forelagde arbejdsdokumenter for Kommissionen.

(6) Ved beslutning af 17. september 2003 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, angående samtlige de meddelte foranstaltninger samt de beslægtede foranstaltninger.

(7) Endvidere konstaterede Kommissionen, at betingelserne var til stede for at pålægge Frankrig ikke at iværksætte sin erhvervelse af kapitalandele i Alstom-gruppen og ikke at tegne ansvarlig lånekapital. Kommissionen besluttede at bemyndige konkurrencekommissæren til, efter aftale med Kommissionens formand, at påbyde Frankrig at indstille visse støtteforanstaltninger senest den 22. september 2003, medmindre Frankrig offentligt forpligtede sig til ikke at deltage i finansiering af støtte, der automatisk ville medføre en permanent deltagelse i Alstom-gruppens egenkapital uden forudgående godkendelse fra Kommissionen i overensstemmelse med gældende regler for statsstøtte.

(8) Den 19. september 2003 sendte Frankrig Kommissionen et nyt udkast til aftale, der endnu var under forhandling mellem Alstom, gruppens kreditorbanker og staten, og som skulle træde i stedet for aftalen af 2. august 2003. Ved skrivelse af 22. september 2003 noterede Kommissionen sig indholdet af aftaleudkastet og meddelte Frankrig, at de af Kommissionen den 17. september 2003 opstillede betingelser var opfyldt, og at der derfor ikke længere var grund til at iværksætte påbuddet om indstilling som omhandlet i bemyndigelsen.

(9) Kommissionen fik den 26. september 2003 meddelelse om en endelig aftale. Det fremgik, at de nærmere oplysninger om den ændrede plan ville blive fremsendt senere.

(10) Ved beslutning af 15. oktober 2003 udvidede Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, til at omfatte de nye anmeldte foranstaltninger (2).

(11) Kommissionens beslutninger af 17. september og 15. oktober 2003 blev offentliggjort sammen i Den Europæiske Unions Tidende (3). Kommissionen opfordrede interesserede til at fremsætte deres bemærkninger til de pågældende foranstaltninger.

(12) Ved brev af 31. oktober 2003 anmodede Kommissionen Frankrig om yderligere oplysninger. Den 11. november 2003 sendte Kommissionen Frankrig et brev for at gøre opmærksom på visse forsinkelser i fremsendelsen af de dokumenter, Kommissionen havde brug for til sin vurdering.

(13) Ved breve af 24. og 25. november 2003 sendte Frankrig Kommissionen de oplysninger om afhændelsen af Alstoms T&D-aktiviteter og foranstaltningerne i den forbindelse.

(14) Efter en rykker af 2. december 2003 modtog Kommissionen den 5. december 2003 et brev med supplerende oplysninger til brevene af 8. august, 14. august og 26. september 2003 samt svar på Kommissionens supplerende spørgsmål af 31. oktober 2003.

(15) Ved brev af 3. december 2003 anmodede Kommissionen Frankrig om at fremsende nye oplysninger om de tilknyttede foranstaltninger.

(16) Mellem den 3. og den 8. december 2003 modtog Kommissionen 46 udtalelser fra interesserede tredjeparter. Disse udtalelser blev sendt til Frankrig med henblik på kommentarer ved breve af den 22. december 2003 og den 12. og 16. januar 2004.

(17) Ved brev af 24. december 2003 anmodede Frankrig om at få bevilget en ekstra frist på 20 arbejdsdage til at besvare Kommissionens supplerende spørgsmål af 3. december 2003. Kommissionen accepterede denne anmodning ved brev af 13. januar 2004.

(18) Ved brev af 12. januar 2004 meddelte Kommissionen Frankrig, at den uafhængige sagkyndige, Kommissionen efter udbud havde valgt til at bistå sig med analysen af Alstoms omstruktureringsplan, var selskabet BearingPoint France SAS.

(19) Ved brev af 22. januar 2004 anmodede Frankrig om en ny udsættelse af fristen på ca. en måned til at svare på de interesserede tredjeparters kommentarer. Kommissionen accepterede denne udsættelse ved brev af 27. januar 2004.

(20) Den 30. januar 2004 sendte Kommissionen Frankrig en anmodning om supplerende oplysninger, navnlig om omfanget af afhændelsen af Alstoms T&D-enhed, som blev besvaret i brev af 16. februar 2004.

(21) Den 11. februar 2004 besvarede Frankrig Kommissionens brev af 3. december 2003 vedrørende de tilknyttede foranstaltninger. Da visse af disse oplysninger stadig til dels var ufuldstændige, bad Kommissionen Frankrig om nye oplysninger i brev af 19. februar 2004. Frankrig sendte de ønskede oplysninger den 9. marts 2004.

(22) Ved brev af 10. marts 2004 mindede Kommissionen Frankrig om, at man stadig afventede det svar med kommentarer til tredjeparternes udtalelser, som Frankrig havde lovet at sende senest den 1. marts. Frankrigs svar med oplysninger om visse ændringer i den oprindeligt fastlagte omstruktureringsplan blev fremsendt til Kommissionen den 15. marts 2004.

(23) I løbet af april og maj 2004 afholdt Frankrig og Kommissionen flere på hinanden følgende arbejdsmøder med det formål at drøfte en tilpasning af den af Frankrig oprindeligt foreslåede finansielle pakke samt kompenserende foranstaltninger, der var nødvendige for at godkende støtten. Efter disse samtaler sendte Frankrig Kommissionen to breve af 21. og 26. maj 2004, hvor Frankrig påtog sig et vist antal forpligtelser vedrørende de pågældende foranstaltninger og meddelte, hvordan de oprindeligt fastlagte foranstaltninger ville blive tilpasset. Frankrig sendte Kommissionen supplerende oplysninger ved breve af 7., 9., 10., 18. og 25. juni 2004.

II. BESKRIVELSE

1. Alstom-gruppen

(24) Alstom er et aktieselskab efter fransk ret, som noteres på børserne i Paris, London og New York. I løbet af regnskabsåret 2002/03 havde gruppen en omsætning på 21,4 mia. EUR, et negativt driftsresultat på 507 mio. EUR og et nettotab på 1,38 mia. EUR. Pr. 31. marts 2003 havde Alstom ca. 110 000 ansatte fordelt i 70 lande, heraf 62 000 i Europa.

(25) Før den igangværende omstrukturering beskæftigede Alstom sig med konstruktion, fremstilling og vedligeholdelse af produkter og systemer inden for fire områder: energi (herefter »Power-sektoren«), transmission og distribution (herefter »T&D-sektoren«), jernbanetransport (herefter »Transport-sektoren«) og skibsbygning (herefter »skibsbygningssektoren«): — i løbet af regnskabsåret 2002/03 skabte Power-sektoren en omsætning på 10,9 mia. EUR og havde på verdensplan 46 000 ansatte — T&D-sektoren, der for en stor dels vedkommende blev afhændet til den franske koncern Areva den 25. september 2003, havde i 2002/03 før afståelsen en omsætning på 3,6 mia. EUR og 28 000 ansatte — stadig i regnskabsåret 2002/03 havde Transport-sektoren en omsætning på 5 mia. EUR og beskæftigede 28 500 ansatte — endelig skabte skibsbygningssektoren en omsætning på 1,5 mia. EUR i samme regnskabsår 2002/03 og havde 4 500 ansatte.

(26) I regnskabsåret 2003/04 beløb Alstoms omsætning sig til 16,7 mia. EUR, hvilket er en tilbagegang på 10 % i forhold til regnskabsåret 2002/03 på et sammenligneligt grundlag. Uanset et positivt driftsresultat på 300 mio. EUR (driftsmargin på 1,8 %) er Alstoms nettotab steget til 1,86 mia. EUR, hvoraf 655 mio. skyldes omkostninger til omstrukturering og 460 mio. til finansielle omkostninger.

(27) Udviklingen i driftsresultaterne pr. sektor vises i tabel 1. Tabel 1 Data om virksomheden (omsætning og driftsresultat i mio. EUR) 2000/01 2001/02 2002/03 2003/04 Årlig omsætning 24 550 23 453 21 351 16 688 Driftsresultat 1 151 941 (507) 300 heraf Power 448 572 (690) 178 T&D 275 226 227 136 Transport 266 101 (24) 64 Skibsbygning 80 47 24 (19) Corporate (41) (35) (44) (59) Lønmodtagere 143 014 118 995 109 671 78 811

2. Alstoms vanskeligheder før omstruktureringsplanen

(28) Frankrig forklarede, at Alstoms vanskeligheder skyldtes flere sammenfaldende faktorer. Gruppen led for det første under den generelle økonomiske afmatning efter begivenhederne den 11. september 2001. Frankrig bemærker endvidere, at liberaliseringen af visse markeder (bl.a. elektricitets- og i mindre grad transportmarkederne) har bidraget til at øge virksomhedens vanskeligheder.

(29) Gruppen har desuden lidt under eftervirkningerne af nogle alvorlige tekniske problemer med de store gasturbiner GT24 og GT26, den havde købt af den svenske koncern ABB. Alstom har ligeledes haft vanskeligheder med salget af tog til Det Forenede Kongerige. Endelig har virksomheden lidt under manglende ordrer på krydstogtskibe i årene 2001/02 og 2002/03 og tab som følge af Renaissance Cruises' konkurs.

(30) Efter at have offentliggjort sine vanskeligheder og sit tab i foråret 2003 har Alstom-gruppen været offer for en dyb tillidskrise. Ordretilgangen er mindsket, eftersom kunderne ikke længere var sikre på, at virksomheden ville kunne opfylde sine forpligtelser i de kommende år. Leverandørerne krævede strengere betalingsbetingelser, og de finansielle institutioner besluttede at stille mindre sikkerhed for de ordrer, Alstom fik ind.

(31) Efter begivenhederne den 11. september 2001 mindskede flere forsikringsselskaber desuden deres risici i forhold til deres kunder og pålagde Alstom strengere betingelser for at stille sikkerhed. Men hvis Alstom fortsat skal kunne operere på sine markeder, er gruppen afhængig af at få garantier, der sikrer en tilfredsstillende opfyldelse af langfristede kontrakter. Uden disse opfyldelsesgarantier kan Alstom ikke klare nye ordrer.

3. Omstruktureringsplan

(32) I marts 2002 blev der truffet beslutning om den første plan for stimulering af Alstoms aktiviteter (Restore value), men den blev kun delvis gennemført. En anden plan, der også omfattede de første projekter i en mere ambitiøs udgave, blev vedtaget i marts 2003 og derefter ændret og styrket i januar 2004. Denne anden plan anses af Frankrig for at være den omstruktureringsplan, som skal dække perioden mellem regnskabsåret 2002/03 og 2005/06. Den omfatter tre pakker af foranstaltninger: afhændelser for at koncentrere gruppens aktiviteter om kerneområderne, en industriel omstrukturering og en finansiel omstrukturering.

(33) I forbindelse med den første pakke af foranstaltninger med det formål at koncentrere gruppens aktiviteter om dens kerneområder foretog Alstom afhændelser, der medførte et fald i gruppens omsætning på 4,3 mia. EUR (– 20 % i forhold til 2002/03) og en nedskæring i antallet af ansatte på 30 000 personer (– 27 %). Der var tale om følgende afhændelser: — Industriturbineaktiviteterne blev afhændet til Siemens i april 2003; de indbragte 950 mio. EUR netto. Disse aktiviteter skabte en omsætning på 1,25 mia. EUR i 2002/03 (ca. 6 % af Alstoms omsætning) med 6 000 medarbejdere (4). — T&D-enheden blev, med undtagelse af Power Conversion-segmentet, afstået til Areva i september 2003, hvilket indbragte 920 mio. EUR netto; de afståede aktiviteter skabte en omsætning på 3 mia. EUR i 2002/03 (ca. 14 % af Alstoms omsætning) med 24 000 medarbejdere (5). — Der blev solgt fast ejendom til et samlet beløb på 415 mio. EUR (267 mio. EUR før marts 2003 og 148 mio. EUR mellem marts og august 2003); der blev endnu i december 2003 forhandlet om supplerende salg til et beløb på 50 mio. EUR.

(34) Den anden pakke af foranstaltninger omfatter en industriel omlægning af Alstoms kerneområder til tre sektorer, hvis samlede omsætning anslås til 16 mia. EUR i 2005/06: — Power-sektoren, der består af undersektoren Power Turbo-Systems (gas- og dampturbiner) med en anslået omsætning på 3,6 mia. EUR, undersektoren Power Service med en anslået omsætning på 3,1 mia. EUR og undersektoren Power Environment (kedler og hydrauliske turbiner) med en anslået omsætning på 3,1 mia. EUR — Transport-sektoren med en anslået omsætning på 5,5 mia. EUR — skibsbygningssektoren med en anslået omsætning på 1 mia. EUR. Den samlede omsætning omfatter ligeledes Power Conversion-sektoren (med en omsætning på 0,5 mia. EUR), »corporate-delen« (0,2 mia. EUR) og en negativ justering til det aggregerede niveau (corporate buffer) på 1 mia. EUR.

(35) I hver af disse sektorer vil omstruktureringsbestræbelserne blive videreført på følgende måde: — en driftsmæssig omstrukturering af undersektorerne Power Environment og Power Turbo-Systems med nedskæring eller lukning af visse fabrikker hovedsagelig med det formål at bringe antallet af ansatte ned og rationalisere den geografiske dækning — indstilling af aktiviteterne vedrørende industridampturbiner (IST) (undersektoren Power Turbo-Systems) og lukning af den franske fabrik i La Courneuve — en industriel omlægning af Transport-sektoren, herunder nedskæring eller lukning af visse fabrikker samt nedskæring i antallet af ansatte — en nedskæring af aktiviteterne i skibsbygningssektoren efter lukning af skibsværfterne i Saint-Malo, der blev besluttet i begyndelsen af 2003. På det største skibsværft i Saint-Nazaire er der planer om at reducere antallet af ansatte gennem førtidige pensioneringer.

(36) I tabel 2 opsummeres følgerne af disse foranstaltninger for hvert aktivitetssegment for de tre berørte regnskabsår (2003-2006). For de følgende år ventes besparelserne ved disse omstruktureringer at beløbe sig til […] ( 6 ) mio. EUR årligt.

Tabel 2

Oversigt over reorganiseringen af aktiviteterne over tre år

Nedskæring i antallet af ansatte (enheder) Omkostninger ved omstruktureringen (i mio. EUR) Forventede besparelser (i mio. EUR) Power Environment […] […] […] Power Turbo-Systems […] […] […] Power Conversion […] […] […] T&D […] Power Service + IST […] […] […] Transport […] […] […] Skibsbygning […] […] […] Corporate […] […] […] I alt […] […] (7) […]

(37) Den tredje pakke, den finansielle omstrukturering, omfatter en række finansielle foranstaltninger, der træffes af Alstom, staten og bankerne.

(38) En første pakke blev afsluttet den 2. august 2003. Efter at Kommissionen havde indledt den formelle undersøgelsesprocedure, fremsendte Frankrig den 26. september 2003 en væsentligt ændret aftale, som ikke længere indeholdt foranstaltninger, der omfattede en automatisk og permanent statslig deltagelse i Alstom-gruppens egenkapital uden Kommissionens forudgående godkendelse, som det kræves i henhold til EU-reglerne om statsstøtte. Denne nye aftale, som beskrives i det følgende, trådte i stedet for aftalen af 2. august 2003.

(39) Aftalen omfatter for det første (foranstaltning 1) statens forpligtelse til at tegne efterstillede tidsbegrænsede værdipapirer, der kan konverteres til aktier (titres subordonnés à durée déterminée remboursables en actions (TSDDRA)) forbeholdt staten til et beløb af 300 mio. EUR. Disse værdipapirer har en paritet på 1 TSDDRA for en aktie, og tegningskursen er på 1,25 EUR. De løber i 20 år, og renten er fast 2 % om året indtil Kommissionens beslutning. Disse værdipapirer er efterstillet gæld i forhold til anden efterstillet gæld, herunder obligationer, der kan indfries ved ombytning til aktier (obligations remboursables en actions, ORA), efterstillede, tidsbegrænsede lån (prêts subordonnés à durée déterminée, PSDD) og efterstillede tidsbegrænsede værdipapirer (TSDD) (8).

(40) Konverteringen er omfattet af følgende betingelse: »De af selskabet udstedte og af staten tegnede efterstillede tidsbegrænsede værdipapirer, der kan konverteres til aktier, TSDDRA, vil blive konverteret til almindelige aktier i selskabet med en almindelig aktie til en pålydende værdi af 1,25 EUR for hver TSDDRA på den ene betingelse, at der opnås en beslutning fra Europa-Kommissionen om, at statens tegning af TSDDRA udstedt af Alstom og konverteringen heraf til aktier udgør statsstøtte, der er forenelig med fællesmarkedet, eller ikke udgør statsstøtte. Denne konvertering til aktier sker automatisk og uden videre den første hverdag efter statens modtagelse af Kommissionens beslutning«.

(41) Staten har forpligtet sig til hverken at afhænde TSDDRA eller de aktier, de kan konverteres til, før selskabet er blevet fuldt og helt genetableret.

(42) Bankerne har givet et uigenkaldeligt tilsagn om at tegne sig for en kapitaludvidelse, der blev godkendt på generalforsamlingen den 18. november 2003, og som er forbeholdt dem, på 300 mio. EUR til en emissionskurs på 1,25 EUR pr. aktie.

(43) Det er i aftalen ligeledes fastlagt, at der skal bevilges kortfristede likviditetsfaciliteter på i alt 1,5 mia. EUR (foranstaltning 2). Staten har forpligtet sig til direkte eller gennem Caisse des dépôts et consignations (CDC) at forny de kortfristede papirer, der blev tegnet for 300 mio. EUR indtil udløbet af en frist på 12 måneder, der løber fra den sidste emission, som blev foretaget før den 8. februar 2004, og til at tegne yderligere kortfristede papirer for op til 900 mio. EUR. Statens forpligtelse i forbindelse med likviditetsfaciliteter er således kommet op på 1,2 mia. EUR.

(44) De 900 mio. ekstra er tegnet fuldt ud og derefter betalt tilbage af Alstom. Den 23. december 2003 tilbagebetalte virksomheden 800 mio. EUR takket være provenuet fra den langfristede finansiering (TSDDRA, TSDD og PSDD), som er beskrevet i betragtning 39, 47 og 48, og 100 mio. EUR blev betalt tilbage i januar 2004 med provenuet fra salget af T&D-enheden til Areva.

(45) Bankerne bidrager for deres vedkommende med ca. 300 mio. EUR i kortfristede papirer og forpligter sig til at forny dette bidrag indtil udløbet af en frist på 12 måneder at regne fra den sidste emission, der blev foretaget inden den 8. februar 2004.

(46) Aftalen indebærer ligeledes (foranstaltning 3), at bankerne udsteder en syndikeret garantifacilitet på 3,5 mia. EUR, hvoraf 65 %, dvs. 2,275 mia. EUR, kontragaranteres af staten. Denne garantiordning skal være i kraft indtil afklaringen af udeståendet på 3,5 mia. EUR. Varigheden af de således dækkede handelsaftaler må ikke overstige syv år. Kontragarantien er kommet i stand gennem Caisse française de développement industriel (CFDI), som tilhører bankkoncernen Banques Populaires. Det skal bemærkes, at Frankrig i sine henvisninger til denne foranstaltning anser denne kontragaranti for at være bevilget af staten.

(47) Den fjerde foranstaltning er et tidsbegrænset efterstillet lån (PSDD) i fem år på ca. 1,5 mia. EUR fordelt med 300 mio. fra staten og 1,2 mia. fra bankerne (foranstaltning 4). I sine kommentarer af 5. december 2003 anførte Frankrig, at dette lån i sidste ende var blevet bevilget af CFDI. Staten nøjedes med at garantere CFDI lånebeløbet. PSDD forrentes efter Euribor + 450 basispoint, hvoraf de 300 skal betales ved udløbet af hver renteperiode, og 150 basispoint kapitaliseres og betales in fine. Dette lån er et efterstillet lån, men dog foranstillet i forhold til TSDDRA, TSDD og ORA.

(48) Frankrig har givet et uigenkaldeligt tilsagn om at tegne efterstillede tidsbegrænsede værdipapirer (TSDD) forbeholdt staten til en værdi af 200 mio. EUR og med en varighed på 15 år (foranstaltning 5, tidligere foranstaltning 4a). Disse TSDD vil blive forrentet med referencekursen med tillæg af 500 basispoint om året, hvoraf 350 basispoint om året skal betales årligt bagud og 150 basispoint om året, der kapitaliseres og betales in fine. De er efterstillet ORA, PSDD og/eller simple fordringer.

(49) Bankerne har ud over de allerede omtalte foranstaltninger garanteret investering i en emission på oprindelig 1 mia. EUR i obligationer, der kan konverteres til aktier (ORA), med fortegningsret for selskabets nuværende aktionærer. ORA’erne med et endeligt fastsat beløb på 900 mio. EUR vil kunne konverteres til aktier efter fem år fra den dato, transaktionen iværksættes. Betingelserne for denne emission er følgende: en kupon på 2 % kapitaliseret ved udgangen af år 2004, en paritet på 1 ORA for en aktie, en tegningskurs på 1,40 EUR + en overkurs ved emission på 10 % til 20 %. Disse gældsposter er efterstillet PSDD, men står foran TSDDRA og TSDD.

(50) Tabel 3 giver en oversigt over foranstaltningerne i den finansielle støttepakke for Alstom, som Frankrig har givet meddelelse om den 26. september 2003, og som træder i stedet for aftalen af 2. august 2003. Tabel 3 Beskrivelse af den finansielle pakke — version september 2003 (beløb i mia. EUR) Foranstaltning Banker/Investorer Statens forpligtelser (9) Kapitalforhøjelse I 0,30 — TSDDRA (foranstaltning 1) — 0,30 Kortfristet likviditet (foranstaltning 2) 0,30 1,20 Garantier på ca. 3,5 mia. (foranstaltning 3) 3,5 Kontragarantier for 65 % dvs. 2,275 PSDD (foranstaltning 4) 1,20 Garanti til CFDI på 0,30 TSDD (foranstaltning 5) — 0,20 ORA 0,90 —

(51) I maj 2004 gav Frankrig Kommissionen meddelelse om ændringer i den netop beskrevne finansielle pakke, som staten og bankerne vil gennemføre i løbet af sommeren 2004. Den nye pakke indebærer to ændringer af de eksisterende foranstaltninger samt en ny foranstaltning.

(52) For det første vil statens kontragaranti for den syndikerede garantifacilitet (foranstaltning 3) blive frigjort og sat over i en garantimekanisme, der skal dække en ny syndikeret garantifacilitet, som bankerne udsteder med et engagement på 8 mia. EUR. Denne nye garantifacilitet omfatter følgende garantimekanisme: Tab vil i første omgang blive dækket af en kontant sikkerhedsstillelse på 700 mio. EUR, som virksomheden tilvejebringer. I anden række vil tab blive dækket af en garanti på 1,3 mia. EUR med en »pari passu-klausul«, hvori staten deltager med 1,25 mia. EUR og bankerne med 50 mio. EUR. Der vil ikke være garanti for tab ud over 2 mia. EUR, som derfor skal bæres af de banker, som udsteder garantierne. Der udstedes garantier for denne syndikerede facilitet i en periode på to år fra indledningen heraf, der er planlagt til sommeren 2004. I denne periode vil afskrivningen af de eksisterende garantier som følge af gennemførelsen og Alstoms levering af produkter på den ene side medføre en nedbringelse af engagementet på garantifaciliteten. I samme periode vil faciliteten på den anden side få tilføjet andre garantier inden for loftet på det 8 mia. store engagement. Når garantiudstedelsesperioden er afsluttet, og ny tilførsel er forbudt, vil facilitetens engagement mindskes i takt med garantiafskrivningerne. Sideløbende hermed vil garantierne blive afskrevet, således at de til enhver tid er på mindst 25 % af garantifacilitetens engagement. Den underordnede garanti på 1,3 mia. EUR afskrives i prioriteret rækkefølge, idet garantien for de første tab på 700 mio. EUR derefter afskrives. Som følge heraf ventes risikoen for, at staten skal træde til, at blive nul fra slutningen af 2008/begyndelsen af 2009 mod slutningen af 2011/begyndelsen af 2012 under den tidligere mekanisme, hvor statens kontragaranti ikke var omfattet af en prioriteret nedskrivning. Det skal nævnes, at engagementet på 8 mia. EUR ikke udelukkende vil repræsentere en emission af nye garantier. Samtlige garantier, bankerne har udstedt efter september 2003, som derfor ikke længere er omfattet af statens kontragaranti på 65 %, og på visse betingelser og i begrænset omfang de garantier, der blev udstedt før september 2003, vil kunne tilføres denne nye syndikerede facilitet på 8 mia. EUR og således blive omfattet af den tilsvarende garantimekanisme.

(53) For det andet forpligter Frankrig sig til i løbet af sommeren 2004 at konvertere sine fordringer mod Alstom bestående af PSDD på 300 mio. EUR (foranstaltning 4) hos CFDI og TSDD på 200 mio. EUR (foranstaltning 5) til kapital. Bankerne vil ligeledes få mulighed for at konvertere en del af deres fordringer mod Alstom til kapital.

(54) Yderligere en kapitalforhøjelse vil finde sted i løbet af sommeren 2004 i størrelsesordenen 1 til 1,2 mia. EUR (foranstaltning 6). Staten vil deltage proportionelt med sin andel af kapitalen, som fremkommer ved konvertering af TSDDRA, dvs. med en procentdel, der ventes at ligge mellem 17 % og 18,5 %. Som følge heraf kommer det beløb, staten tegner sig for, til at ligge på mellem 170 og 222 mio. EUR. Restbeløbet bliver placeret på markedet med underwriting fra et bankkonsortium. Denne kapitalforhøjelse skal bl.a. sikre de 700 mio. EUR, som er nødvendige for at tilvejebringe den sikkerhed, der skal dække de første tab på den nye garantifacilitet fra konsortiet.

(55) Tabel 4 giver en oversigt over foranstaltningerne i den nye pakke, som er omfattet af denne beslutning. Tabel 4 Beskrivelse af den finansielle pakke — version maj 2004 (beløb i mia. EUR) Foranstaltning Banker/Investorer Statens forpligtelser Kapitalforhøjelse I 0,30 — TSDDRA (foranstaltning 1) — 0,30 Kortfristet likviditet (foranstaltning 2) 0,30 1,20 Garantier på ca. 8 mia. (foranstaltning 3) 8 Garanti for andet tab, dvs. 1,25 PSDD, der skal konverteres til kapital (foranstaltning 4) 1,20 0,30 TSDD, der skal konverteres til kapital (foranstaltning 5) — 0,20 ORA 0,90 — Kapitalforhøjelse II (foranstaltning 6) 0,83/0,99 0,17/0,22

(56) Frankrig mener, at omstruktureringsplanen vil give Alstom mulighed for at blive økonomisk levedygtig igen på længere sigt. Overslagene står i likviditetsplanen (Three Year Treasury Plan), udgave W10. Denne udgave er den sidst foreliggende, der indeholder samtlige prognoser for hvert regnskabsår fra 2003/04 til 2005/06. De vigtigste tal i denne plan er anført i tabel 5.

Tabel 5

Uddrag af den treårige refinansieringsplan for Alstom — udgave W10 fra september 2003

(beløb i mia. EUR) Regnskabsår 2002/03 2003/04 2004/05 2005/06 Indkomne ordrer 19,123 [↘] (10) [↗] [↗] Industriturbiner […] […] […] […] Power Environment […] […] […] […] Power Turbo-Systems […] […] […] […] Power Service […] […] […] […] T&D (inkl. Power Conversion) […] […] […] […] Transport […] […] […] […] Skibsbygning […] […] […] […] Virksomhed og øvrige […] […] […] […] Buffer […] […] […] […] Salg 21,351 [↘] [↘] [↗] Industriturbiner […] […] […] […] Power Environment […] […] […] […] Power Turbo-Systems […] […] […] […] Power Service […] […] […] […] T&D (inkl. Power Conversion) […] […] […] […] Transport […] […] […] […] Skibsbygning […] […] […] […] Virksomhed og øvrige […] […] […] […] Buffer […] […] […] […] Driftsindtægter driftsmargin (0,507) – 2,4 % [↗] [↗] [↗] EBIT (1,062) [↗] [↗] [↗] Cash flow, netto (0,265) [↘] [↗] [↘] Samlet bruttogæld 6,688 [↘] [↘] [↘] Økonomisk gæld 4,918 [↘] [↘] [↘] Egenkapital 0,847 [↗] [↘] [↗] Gæld/Egenkapital 581 % [↘] [↗] [↘]

(57) Efter ændringerne af den finansielle pakke, som blev meddelt i maj 2004, fremsendte Frankrig en ny version af de finansielle overslag. De vigtigste tal i denne version er anført i tabel 6. Der er anført to værdier: Den første svarer til det tilfælde, hvor bankerne konverterer det maksimale fordringsbeløb, der er fastsat i den finansielle pakke, som blev meddelt i maj 2004 (dvs. 700 mio. EUR); det andet svarer til det tilfælde, hvor bankerne ikke konverterer deres fordringer. Der tages i prognoserne ikke hensyn til de afhændelser, selskabet skal foretage.

Tabel 6

Nye prognoser, der indregner virkningen af de nye finansielle foranstaltninger

(beløb i mia. EUR) Regnskabsår 2004/05 2005/06 2006/07 Samlet bruttogæld […] [↘] [↘] Økonomisk gæld […] [↘] [↘] Egenkapital […] [↘] [↗] Gæld/Egenkapital […] [↘] [↘]

4. Øvrige foranstaltninger

(58) Ud over de netop anførte foranstaltninger indeholdt aftalen af 2. august 2003 en foranstaltning, som Kommissionen allerede havde fået kendskab til via pressen, og hvorom Frankrig var blevet opfordret til at sende oplysninger ved brev af 10. juli 2003 (foranstaltning 7, tidligere foranstaltning 5): Ifølge presseforlydender skulle holdingselskabet Areva (kerneenergiområdet) have fremsat et købstilbud på Alstoms T&D-sektor med et formodet beløb på over 1 mia. EUR. Ifølge Frankrig har den franske stat på et tilsynsrådsmøde (11) den 1. juli 2003 givet sit samtykke til forslaget fra Arevas direktion om at fremsætte et købstilbud vedrørende denne sektor til Alstom. Det skal bemærkes, at denne foranstaltning udtrykkeligt står i omstruktureringsplanen og i aftalen af 2. august 2003.

(59) Endvidere fik Kommissionen kendskab til en række ikke-anmeldte foranstaltninger, som Frankrig blev bedt om at give oplysninger om ved skrivelse af 28. august og 3. december 2003:

III. BEGRUNDELSE FOR VALG AF PROCEDURER

(60) Den formelle undersøgelsesprocedure blev indledt for at kontrollere, om foranstaltningerne, som Kommissionen havde fået kendskab til i løbet af sommeren 2003, var støtte, der var forenelig med fællesmarkedet. Skønt de pågældende foranstaltninger var finansieret af statslige midler og gjorde det muligt for Alstom fortsat at være aktiv på de berørte markeder og således true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandlen mellem medlemsstaterne, bestred Frankrig, at der for visses vedkommende (bl.a. foranstaltning 1) var tale om støtte. Endvidere var de af Frankrig fremsendte oplysninger vedrørende foranstaltning 7 til 10 utilstrækkelige, og de øvrige foranstaltninger blev betragtet som støtte til redning og omstrukturering. Hele støtten kunne sandsynligvis ikke opfylde kriterierne i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (12) (herefter »rammebestemmelserne«), især de foranstaltninger, Frankrig kaldte støtte til redning, eftersom der allerede var blevet iværksat en omstruktureringsplan.

(61) Herefter foretog Frankrig ændringer i den oprindelige støtte efter at have indgået en ny aftale med bankerne. Disse foranstaltninger fik Kommissionen meddelelse om den 26. september 2003. Det var på den baggrund, den formelle undersøgelsesprocedure blev udvidet til også at omfatte de nye foranstaltninger, som til dels var trådt i stedet for foranstaltningerne i aftalen af 2. august 2003, og som øgede beløbet tilsvarende.

(62) Som følge af den nye finansielle pakke, der kom frem i løbet af maj 2004, mente Kommissionen ikke, det var nødvendigt, og heller ikke hensigtsmæssigt i den foreliggende sag, på ny at udvide undersøgelsesproceduren. Det blev nemlig for det første konstateret, at de foretagne ændringer ikke medførte en forhøjelse af det samlede støttebeløb, men derimod en nedsættelse af beløbet. Faktisk udgør statsgarantien for garantifaciliteten (foranstaltning 3), der erstatter den tidligere statslige kontragaranti, en nedsættelse af statens eksponering med 1 mia. EUR. I henhold til den oprettede garantimekanisme skal tab oven i købet fremover dækkes forud af en sikkerhed på 700 mio. EUR, som virksomheden stiller til rådighed, idet staten først kommer ind i forbindelse med den underordnede garanti. Uanset tabets omfang vil det beløb, staten skal dække, fortsat ligge under det, der var resultatet af den forrige pakke. Således som det bliver forklaret i afsnit VI, punkt 3, skal garantierne betragtes som en statsstøtte, der kan gå op til 100 % af deres beløb. Under disse betingelser bliver forlængelsen af statens forpligtelse i forbindelse med garantien mere end opvejet af en reel og betydelig reduktion i den støtte, som følger af oprettelsen af den nye mekanisme. Ligeledes indebærer omlægningen af statens gæld (foranstaltning 4 og 5) til kapital, således som den fremgår af de pågældende ændringer, ingen forhøjelse af det indeholdte støttebeløb. Lånene betragtes nemlig i dette tilfælde, således som det bliver forklaret i afsnit VI, punkt 3, som en støtte på 100 % af det pågældende beløb, så snart de bevilges. Endelig bliver statens deltagelse i den nye kapitalforhøjelse (foranstaltning 6) ikke særlig stor i forhold til den private deltagelse. Den finder sted i forhold til den kapital, staten har tegnet, og på samme betingelser som for de øvrige deltagere. Set i forhold til statens samlede eksponering bliver dens deltagelse i kapitalforhøjelsen endvidere mere end opvejet af reduktionen i garantien for garantimekanismen.

(63) Det blev ligeledes konstateret, at ændringerne i den nye finansielle pakke, der blev fremlagt i maj 2004, indebar en meget betydelig forhøjelse af det private bidrag til omstruktureringen og som følge heraf en betydelig forbedring af Alstoms økonomiske situation. Ændringen i statsgarantien for garantifaciliteten medfører nemlig, at bankerne fremover garanterer 6 mia. EUR. Desuden vil over 80 % af den nye kapitalforhøjelse blive garanteret af bankerne. Endelig skal det fremhæves, at virksomheden selv yder et meget stort bidrag til finansiering af den kontante sikkerhedsstillelse på 700 mio. EUR, som er en overordnet garanti for den nye garantifacilitet.

(64) Endelig skal det bemærkes, at ændringerne i den finansielle pakke ledsages af forpligtelser fra Frankrig, der er beskrevet nærmere i betragtning 96 til 103, og som er af en sådan art, at de dels kan opveje de konkurrencefordrejninger, støtten kan medføre ved at begrænse statens intervention over tid, dels kan sikre virksomhedens levedygtighed på lang sigt.

(65) På disse betingelser mener Kommissionen, at de tilpasninger, der er foretaget i løbet af maj måned 2004, er af en sådan art, at de kan mindske statens intervention og øge de private partneres bidrag, hvilket vil begrænse konkurrencefordrejningerne som følge af samtlige foranstaltninger og samtidig bidrage afgørende til at sikre virksomhedens langsigtede levedygtighed. Disse tilpasninger kan derfor ikke øge Kommissionens tvivl om, hvorvidt hele støtten er forenelig med fællesmarkedet og kan heller ikke skabe ny tvivl om visse af foranstaltningerne i særdeleshed. Tværtimod bidrager disse tilpasninger til at fjerne en vis tvivl, der udmøntedes i beslutningerne om at indlede og udvide den formelle undersøgelsesprocedure. Endelig ville en ny udvidelse af proceduren, som ikke juridisk set er nødvendig, være uhensigtsmæssig på grund af den forsinkelse, den uundgåeligt ville medføre for vedtagelsen af en endelig beslutning, der er meget vigtig med henblik på iværksættelsen af omstruktureringsplanen.

IV. BEMÆRKNINGER FRA TREDJEPARTER

(66) Efter offentliggørelsen af beslutningerne om indledning og udvidelse af proceduren, henholdsvis den 17. september og 15. oktober 2003, modtog Kommissionen inden for den fastsatte frist mange kommentarer fra tredjeparter, kunder, leverandører, underleverandører, konkurrenter og repræsentanter for Alstoms ansatte (20 skrivelser for elektricitetssektoren, 19 for jernbanetransportsektoren og 5 fra lønmodtagerorganisationer, der dækker de to sektorer).

(67) De fleste kunder, leverandører, underleverandører og lønmodtagerrepræsentanter gav udtryk for deres stærke bekymringer med hensyn til Alstoms overlevelse. I visse af kommentarerne hedder det, at det ville være et virkeligt tab for den økonomiske struktur i Europa, hvis Alstom forsvandt. De understreger især virksomhedens teknologiske resultater og engagement i forskning og udvikling. I mange kommentarer anføres det ligeledes, at det ville have skadelige konsekvenser for de berørte markeder, der allerede er stærkt koncentrerede, hvis Alstom forsvandt. Hvis Alstom forsvandt, ville det derfor øge denne koncentration og føre til en reduktion i udbuddet. Mange kunder udtrykker bekymring for, at deres forsyninger bliver afbrudt. De frygter også, at vedligeholdelsen af deres avancerede materiel og eftersalgsservice ikke længere kan sikres under gode betingelser. Endelig fremhæver de forskellige repræsentanter for lønmodtagere og underleverandører de skadelige sociale følger, som en lukning af virksomheden ikke vil kunne undgå at skabe for den direkte og indirekte beskæftigelse.

(68) Skibsbygningssektoren fremkaldte en kommentar fra borgmestrene i Nantes og Saint-Nazaire, der gav udtryk for deres dybe bekymring for procedurens sociale følger.

(69) Bemærkningerne fra Alstoms største konkurrenter præsenteres mere detaljeret i betragtning 69 til 75.

(70) Ifølge Siemens skyldes Alstoms vanskeligheder først og fremmest de alvorlige tekniske problemer, der opstod på de store gasturbiner GT25/GT26. Disse vanskeligheder er ligeledes knyttet til det »beskedne cash flow«, som alle Alstoms aktiviteter skabte på grund af følgende faktorer: a) en utilstrækkelig integration af de mange opkøb, der var foretaget b) en for stærk priskonkurrence, der skulle forbedre kapacitetsudnyttelsen og likviditeten takket være indkomne forudbetalinger c) en utilstrækkelig projekt- og risikostyringskapacitet.

(71) Siemens mener som følge heraf, at omstruktureringsplanen ikke vil gøre det muligt for Alstom at genoprette sin rentabilitet på lang sigt. Denne tredjepart mener, at gruppen ikke vil være i stand til at afhjælpe de tekniske fejl på turbinerne GT24/GT26 og mener, at Alstoms avancer på ordrerne på jernbanemateriel er for små; desuden bemærkes de dårlige udsigter for skibsbygningsindustrien. Siemens frygter ligeledes, at omstruktureringsplanen ikke vil være tilstrækkelig til, at Alstom kan videreføre sine aktiviteter især vedrørende Power-markederne, som ifølge Siemens er præget af en svag efterspørgsel og overkapacitet.

(72) Afslutningsvis gør Siemens gældende, at de markeder, Alstom opererer på, er tilstrækkeligt konkurrencedygtige (til dels takket være de regelmæssige udbud), og at denne situation ikke vil ændres, hvis Alstom forsvinder. Subsidiært bemærker Siemens, at Kommissionens eventuelle godkendelse af omstruktureringsplanen bør gøres betinget af, at Alstom opgiver sine strukturelt underskudsgivende aktiviteter og afhænder supplerende aktiver og datterselskaber.

(73) En anden konkurrent, der ikke har ønsket at afsløre sin identitet, er fortrinsvis bekymret over, at staten bevilger en kontragaranti for 65 % af garantifaciliteten på 3,5 mia. EUR. Denne kontragaranti vil, ifølge konkurrenten, skabe alvorlige konkurrencefordrejninger. Konkurrenten hævder, at brugen af sikkerhed er karakteristisk for langvarige kontrakter, der indgås i de industrier, hvor Alstom opererer. Men statsgarantien vil gøre det muligt for Alstom at få adgang til et særdeles stort garantibeløb, hvilket vil give selskabet en uforholdsmæssigt stor fordel. Som følge heraf går denne tredjeparts bekymring på to forhold: Dels vil Alstom således kunne få langt større garantier end sine konkurrenter på baggrund af det samlede fald i udbuddet af garantier siden 2002 og vil derfor kunne byde på et højere antal kontrakter; dels vil Alstoms omkostninger ved at få garantierne være lavere, hvilket er en væsentlig faktor, når man tager sektorens lave avancer i betragtning. Denne konkurrent mener, i lighed med Siemens, at der er overkapacitet på jernbanetransportmarkedet. I den forbindelse foreslår konkurrenten foranstaltninger, der har til formål at sikre tredjeparters adgang til intellektuelle ejendomsrettigheder vedrørende højhastighedstoget (TGV) og/eller signalsystemerne.

(74) General Electrics (GE) har givet oplysninger om de markeder, hvor selskabet konkurrerer med Alstom uden direkte at kommentere omstruktureringsplanen.

(75) Endelig anfægter en anden konkurrent de betingelser, hvorpå T&D-enheden afhændes til Areva. Konkurrenten frygter især, at det offentlige holdingselskab Areva kommer ind på dette nye marked. Denne konkurrent mener, at den pågældende afhændelse ikke er i overensstemmelse med forretningspraksis. Endvidere mener den pågældende, at Alstom har kunnet sænke prisen på afhændelsen til Areva takket være Frankrigs støtte.

V. KOMMENTARER FRA FRANKRIG

(76) Kommissionen havde i sin beslutning om indledning af proceduren udtrykt tvivl om, hvorvidt ni foranstaltninger var forenelige med fællesmarkedet, og i sit svar på indledningen og udvidelsen af den formelle undersøgelsesprocedure har Frankrig givet oplysninger om disse foranstaltninger. Disse oplysninger resumeres i det følgende.

(77) Vedrørende foranstaltning 1, 2, 3 og 4 bemærker Frankrig, at statens indgreb var nødvendigt for at undgå, at Alstom gik konkurs og for at sikre selskabets levedygtighed på lang sigt. Til støtte for denne påstand fremlagde Frankrig supplerende oplysninger om Alstoms situation før dette indgreb, vedrørende virksomhedens omstruktureringsplan og vedrørende de foranstaltninger, der var truffet af virksomheden, af dens kreditorer og aktionærer og af Frankrig. Disse oplysninger står i afsnit II i nærværende beslutning, bl.a. angående de enkelte elementer i omstruktureringen.

(78) I sine svar på indledningen og udvidelsen af den formelle undersøgelsesprocedure foretager Frankrig også en beregning af den støtte, der er udbetalt til virksomheden samt en vurdering af deres art. Det skal bemærkes, at disse beregninger ikke vedrører foranstaltningerne efter ændringerne i maj 2004, men vedrører dem, der blev iværksat eller var planlagt i august og september 2003.

(79) Frankrig er af den opfattelse, at TSDDRA under foranstaltning 1 udgør en støtte til omstrukturering med den pålydende værdi på 300 mio. EUR. Med hensyn til de 1,2 mia. EUR i likvid kapital, som staten skød ind (foranstaltning 2), mener Frankrig, at 300 mio. EUR oprindelig blev bevilget som redningsstøtte. Eftersom tilbagebetalingsfristen nu er længere, skal dette beløb også betragtes som en del af omstruktureringsstøtten. Til gengæld skal de 900 mio. EUR, som blev lagt til foranstaltning 2 efter aftalen fra september måned 2003, i fuldt omfang betragtes som redningsstøtte. Disse 900 mio. EUR blev tilbagebetalt til Frankrig mellem december 2003 og januar 2004. Der var ganske rigtigt tale om en likviditetsstøtte med det formål at forhindre, at Alstom måtte indstille sine aktiviteter omgående, og den blev tilbagebetalt i de følgende seks måneder efter udbetalingen som fastsat i rammebestemmelserne.

(80) Frankrig fremlagde beregninger for den tidligere kontragaranti for garantifaciliteten på 3,5 mia. EUR, idet man mente, at støtten skulle beregnes ved at gange statens maksimale forpligtelsesbeløb med den »reelle« risiko for træk på kontragarantien og fratrak de af Alstom betalte omkostninger. Den reelle risiko for, at der trækkes på garantien fremgår selv af to faktorer: risikoen for, at Alstom ikke kan honorere sine kontrakter (risiko for manglende opfyldelse) og risikoen for, at selskabet ikke kan betale denne garanti tilbage (tilbagebetalingsrisiko). Frankrig kom frem til et beløb på mellem 0 og 43 mio. EUR. Endvidere hævder Frankrig, at støtten, der svarer til kontragarantien, skal betragtes som en redningsstøtte for hele garantiudstedelsesperioden. Såfremt denne kontragaranti opretholdes i hele den kontraktopfyldelsesperiode, garantierne vedrører, er der derimod tale om en omstruktureringsstøtte. Det skal bemærkes, at Frankrig ikke har fremlagt sin vurdering af den nye syndikerede garantifacilitet på ca. 8 mia. EUR, der træder i stedet for faciliteten fra sommeren 2003.

(81) For så vidt angår støttebeløbet for PSDD på 300 mio. EUR (foranstaltning 4) anslår Frankrig den offentlige støtte i garantien til CFDI til 140 mio. EUR, hvilket svarer til 50 % af det lånebeløb, CFDI bevilgede, minus 10 mio. EUR i omkostninger og tilknyttede udgifter.

(82) Frankrig erklærer igen, at denne omstruktureringsplan vil give Alstom mulighed for atter at blive rentabel på længere sigt. Frankrig forsikrer ligeledes, at de afhændelser, Alstom har foretaget og de foranstaltninger med henblik på industriel og driftsmæssig omstrukturering, der er beskrevet i afsnit II, punkt 3, udgør tilstrækkelige kompenserende foranstaltninger til at undgå enhver urimelig konkurrencefordrejning.

(83) Endvidere fastholder Frankrig, at støtteforanstaltningerne til fordel for Alstom svarer til det, der som minimum er nødvendigt for at sikre selskabets overlevelse på kort sigt (tilførsel af likvide midler og kontragaranti) og selskabets levedygtighed på lang sigt (finansiel og industriel omstrukturering på lang sigt).

(84) Frankrig fastholder, at de økonomiske og sociale konsekvenser af Alstoms eventuelle konkurs ville kunne måles i antallet af de deraf følgende afskedigelser. Frankrig indrømmer, at visse af Alstoms aktiviteter uden tvivl ville blive overtaget af andre operatører, men hævder samtidig, at […] (13) ganske enkelt ville indstille deres virksomhed, hvilket ville medføre afskedigelse af 53 600 ansatte ud over de nødvendige omstruktureringer i de sektorer, der formentlig kan videreføre deres aktiviteter (20 % ifølge skøn).

(85) Frankrig forudser også andre problemer i forbindelse med, at 75 % af Alstoms aktiviteter overdrages til underleverandører, hvilket ifølge Frankrig ville give sig udslag i yderligere 112 800 afskedigelser. Hertil skal endvidere lægges ca. 50 000 (indirekte) afskedigelser i de mest berørte regioner. Man må derfor ifølge Frankrig regne med et samlet antal afskedigelser i tilfælde af konkurs på 216 400.

(86) Frankrig gør endvidere gældende at Alstoms eventuelle konkurs indirekte vil medføre […].

(87) Frankrig hævder, at produktionskapaciteten på de markeder, hvor Alstom opererer, er meget fleksibel og let kan justeres til at opfylde efterspørgslen på mellemlang sigt, selv om konjunkturudsving i efterspørgslen kan medføre overkapacitet på kort sigt. Det er i øjeblikket tilfældet for undersektoren Power Turbo-Systems. Frankrig mener imidlertid, at overkapaciteten på mellemlang sigt kan elimineres gennem justeringer i antallet af ansatte. Kapaciteten anses heller ikke som noget problem i Transport-sektoren, hvor det er let at tilpasse produktionen til efterspørgslen. I skibsbygningssektoren, og især inden for segmentet krydstogtskibe, anses den nuværende krise endelig for at være midlertidig på grund af de gode vækstudsigter på længere sigt.

(88) I forbindelse med salget af Alstoms T&D-sektor til Areva (foranstaltning 7) fremlagde Frankrig supplerende oplysninger med henblik på at bevise, at denne transaktion ikke indebar nogen form for statsstøtte. Ifølge Frankrig var den aftalte pris på 950 mio. EUR minus den samlede nettogæld af de overførte aktiver. Denne transaktion blev gennemført i januar 2004 til en […] pris på 920 mio. EUR. Frankrig anførte, at Arevas tilbud lå under dem, andre potentielle købere kunne have fremsat, men at Alstom valgte det som det mest fordelagtige, især fordi Areva havde mulighed for at betale prisen inden for en kort frist uden at skulle optage nye lån eller foretage en kapitalforhøjelse. Endvidere havde Areva i modsætning til andre potentielle købere ikke bedt om, at Alstom fortsat skulle være aktionær i en del af den afståede virksomhed. Frankrig nævnte ligeledes, at den af Areva tilbudte pris viste sig at være i overensstemmelse med den værdi, som var anført i en række vurderinger, Alstom og Areva havde foretaget. Den sidste af disse vurderinger fra juli 2003 viste en pris, der ligger inden for et interval på 1 til 1,5 mia. EUR.

(89) Med hensyn til foranstaltning 8, 9 og 10 nægtede Frankrig i sit svar af 11. februar 2004 at have ydet garantier for nogen af de omtalte operationer. Frankrig erkendte derimod at have ydet […»til«] GdF og til […] SNCF »elementer af sikkerhed« til køb af skibe. Efter anmodning fra Kommissionen sendte Frankrig en kopi af de breve, som indeholdt disse »elementer af sikkerhed«. I disse breve bekræftede staten, at den ville etablere en godtgørelsesprocedure, hvis disse operationer ikke kunne gennemføres.

(90) Frankrig påpeger, at de interesserede tredjeparters kommentarer til Kommissionen kommer både fra Alstoms konkurrenter og virksomhedens medarbejderes fagforeninger, leverandører, kunder og underleverandører. Frankrig noterer det usædvanligt høje antal udtalelser til fordel for de pågældende foranstaltninger og bemærker, at mange tredjeparter giver udtryk for stor bekymring for de risici, en lukning af Alstom vil medføre for den direkte og indirekte beskæftigelse, for en videreførelse af de igangværende kontrakter, bl.a. i forbindelse med teknologioverførsel, eller for underleverandørerne. Andre udtalelser anses af Frankrig for at være neutrale.

(91) Frankrig bemærker, at kun to af de mange tredjeparter, herunder Siemens, har givet udtryk for modstand mod de påtænkte foranstaltninger. Frankrig bestrider påstandene fra Siemens, der især mener, at Alstoms Transport-sektor vil kunne udvise svaghedstegn. Frankrig anfører, at nedgangen i den nævnte sektors driftsmargin udelukkende skyldtes Alstoms punktuelle vanskeligheder, og at rentabilitetsudsigterne for 2005/06 er helt igennem gunstige. Siemens mener i øvrigt, at der skulle være overkapacitet i hele jernbanesektoren, mens den anden interesserede tredjepart er af den opfattelse, at denne overkapacitet kun vedrører det rullende materiel. I begge tilfælde anfægter Frankrig denne vurdering og bemærker navnlig, at de fabrikslukninger, man har foretaget, udelukkende svarer til en specifikt lokal overkapacitet. Desuden præciserer Frankrig, at Alstom viderefører sine omstruktureringsbestræbelser.

(92) I forbindelse med Power-sektoren fremhæver Frankrig den avancerede teknologi, Alstom har på dette område. Frankrig forklarer, at den forværring af avancerne, Siemens har påtalt mellem 1999 og 2003, skyldes punktuelle, men ganske betydelige, tekniske problemer i forbindelse med gasturbinerne GT24 og GT26, men at disse problemer i dag er løst. Frankrig præciserer endvidere, at der, i modsætning til hvad Siemens hævder, ikke er nogen strukturelle problemer med undersektoren Power Turbo-Systems. Frankrig minder desuden om, at der er foretaget betydelige kapacitetsnedskæringer i denne sektor som følge af afståelserne af industriturbineaktiviteterne til Siemens og T&D til Areva, og at omstruktureringsbestræbelserne fortsætter.

(93) En af tredjeparterne gør i sine bemærkninger opmærksom på, at der i Transport-sektoren er stillet sikkerhed af et betydeligt omfang og anfægter på det skarpeste de bankgarantier, Alstom har opnået takket være statens kontragaranti. Frankrig gør i den forbindelse gældende, at garantierne er brugt i overensstemmelse med gruppens historiske behov, og at Alstoms brug af sikkerhed ikke er ændret siden tildelingen af den omtalte støtte. Frankrig præciserer, at tredjepartens forslag om tildeling af garantier pr. sektor ikke kan lade sig gøre på grund af den finansielle struktur i selskaber som Alstom, GE og Siemens.

(94) Frankrig anfægter ligeledes kommentarerne fra Siemens, der sætter spørgsmålstegn ved, om Alstoms omstruktureringsplan er effektiv og tvivler på selskabets chancer for at genoprette sin rentabilitet. Frankrig kritiserer desuden Siemens’ kommentarer vedrørende den urimelige konkurrencefordrejning, de pågældende foranstaltninger kan medføre og gør derfor indsigelse mod enhver yderligere afhændelse, Siemens har foreslået som kompensation. Frankrig går endelig imod enhver anmodning om tildeling af intellektuelle ejendomsrettigheder til TGV og/eller signalsystemerne som anført af tredjeparten.

(95) En tredje tredjepart har fremsat en negativ udtalelse, men den vedrører udelukkende T&D-branchen, som ifølge den pågældende vil lide under strukturel overkapacitet. Den pågældende anfægter ligeledes de betingelser, hvorpå denne aktivitetsenhed er blevet afstået til Areva. Frankrig bemærker dels, at Alstom ikke længere er aktiv inden for den omtalte branche og dels, at man har fremlagt relevant dokumentation for, at afståelsen til Areva ikke indebærer elementer af statsstøtte.

(96) I sin skrivelse til Kommissionen af 26. maj 2004 forpligter Frankrig sig til, at Alstom indgår et eller flere industripartnerskaber inden for en frist på fire år. Disse partnerskaber vedrører væsentlige dele af Alstoms aktivitet. Med forbehold for Kommissionens forudgående samtykke vil disse partnerskaber ikke vedrøre virksomheder, der juridisk eller faktisk, individuelt eller samlet, kontrolleres af staten.

(97) Yderligere forpligter Frankrig sig til, at der vedrørende Alstoms »Hydro Power-aktiviteter« (14) (med en omsætning i 2002/03 på 879 mio. EUR og med 4 680 ansatte) sammen med en partner oprettes et joint venture, hvori Alstom bevarer en fælles kontrol og højst ejer 50 % af kapitalen. Denne operation vil blive gennemført helt inden for en frist på […].

(98) Frankrig forpligter sig også til at trække sig ud af Alstoms kapital senest 12 måneder efter, at Alstom har opnået ratingen »investment grade«. Denne tilbagetrækning vil under alle omstændigheder blive gennemført senest fire år efter vedtagelsen af denne beslutning. […].

(99) Frankrig forpligter sig ligeledes til, at Alstom afstår flere aktiviteter inden for energi- og transportområderne. Det drejer sig om godslokomotivfabrikken i Valence (med en omsætning i 2002/03 på 92 mio. EUR og 380 ansatte), samtlige aktiviteter inden for Transport-sektoren i Australien og New Zealand (med en omsætning i 2003/04 på 227 mio. EUR og 2 172 ansatte) samt aktiviteterne inden for industrikedler (15) (med en omsætning i 2003/04 på 442 mio. EUR). Hver af disse afhændelser vil blive gennemført inden for en frist på […]. Frankrig forpligter sig til, at Alstom ansætter eller styrker en dedikeret ledelse for at sikre en god forvaltning af hver af de afhændede aktiviteter og opretter én bestyrelse med ansvar for at overvåge, at forpligtelserne i forbindelse med disse tre afståelser opfyldes korrekt. Frankrig forpligter sig ligeledes til, at Alstom afhænder supplerende aktiviteter med en omsætning på 800 mio. EUR (i 2002/03) inden for selskabet, eksklusive skibsbygning. Disse afhændelser vil kunne foretages […]. De skal gennemføres inden for en frist på […]. Endelig forpligter Frankrig sig til, at Alstom afstår […] inden for en frist på […].

(100) Frankrig forpligter sig også til i fire år at sende Kommissionen en årlig rapport, som er valideret af en af Alstom udvalgt og af Kommissionen godkendt ekspert. Denne ekspert skal have til opgave at kontrollere, at de avancer pr. undersektor, der gennemsnitligt opnås om året på de kontrakter, selskabet har indgået i Transport-sektoren, er i overensstemmelse med forretningsplanen og i tilfælde af afvigelser ikke er udtryk for prisdiskrimination. Desuden forpligter Frankrig sig til, at Alstom i fire år ikke foretager opkøb af virksomheder i Transport-sektoren inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde til et beløb på over 200 mio. EUR (virksomhedens værdi).

(101) I forbindelse med de strukturelle foranstaltninger med henblik på at åbne det franske marked for jernbanemateriel forpligter Frankrig sig til: a) på Kommissionens anmodning at fremsende udtalelser fra Réseau ferré de France vedrørende udstedelse af sikkerhedscertifikater og de tekniske data, der ligger til grund herfor b) at sende Kommissionen det nye forslag til bekendtgørelse for »rullende materiel« og om nødvendigt forklaringer, navnlig i tilfælde, hvor bekendtgørelsen ikke er obligatorisk. Dekretet skal træde i kraft senest den 1. januar 2005 c) at ophæve den juridiske forpligtelse til at konsultere SNCF ved udstedelse af sikkerhedscertifikater, med ikrafttræden den 1. januar 2005 d) at oplyse Kommissionen om de underhåndsaftaler, SNCF og Régie autonome des transports parisiens (RATP) indgår med Alstom e) på Kommissionens anmodning at fremsende rapporter med analyse af tilbud, som forelægges SNCF’s bestyrelse, for de kontrakter, der indgås efter udbud f) fremskyndet gennemførelse, senest 1. november 2004, af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (16) g) at indføre, med ikrafttræden senest den 1. november 2004, en hastesagsprocedure forud for kontraktindgåelse i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (17).

(102) Desuden forpligter Frankrig sig til at iværksætte supplerende foranstaltninger med henblik på at omstrukturere skibsbygningssektoren, især de foranstaltninger, som er nødvendige for at ændre nulpunktsrentabiliteten for skibsbygning fra 4,5 skibsordrer (krydstogtskibsækvivalenter) om året (gennemsnit for de sidste fem år) til […].

(103) Endelig forpligter Frankrig […] sig til at trække de […] (18) tilbage, som allerede måtte være sendt til Kommissionen med det formål at få tilladelse til supplerende statsstøtte til fordel for Alstom.

VI. VURDERING

1. Analyse af markedet (19)

(104) Alstom er et ingeniørfirma, der udvikler, fremstiller og varetager vedligeholdelsen af produkter og systemer inden for tre hovedsektorer: energiproduktion, jernbanetransport og skibsbygning (20). Kommissionen har baseret sin vurdering af markederne på sine egne analyser, på industrirapporter og på rapporten fra sin konsulent BearingPoint France SAS. De anførte tal stammer fra denne vurdering og er omtrentlige.

(105) Verdensmarkedet for infrastrukturer og vedligeholdelsestjenester til energiproduktion repræsenterer i øjeblikket ca. 150 mia. EUR om året. Nordamerika og Asien er de største markeder, idet de repræsenterer ca. 30 % hver. Fire aktører tilbyder en bred vifte af produkter og har betydelige markedsandele på verdensplan: GE, Alstom, Siemens og Mitsubishi HI. Toshiba er også stor, når det gælder salg, men er hovedsagelig koncentreret om dampturbiner. GE gør sig i stadig højere grad gældende som den største på markedet med en gennemsnitlig markedsandel på årsbasis på 23 % af det samlede energiproduktionsmarked for perioden fra 1992 til 2002. GE har den stærkeste position på det nordamerikanske marked (med en markedsandel på over 50 %) og inden for gasturbiner (med en markedsandel på over 50 %). I denne periode ligger Alstom på andenpladsen med en samlet markedsandel på 14 %.

(106) I øjeblikket er der nedgang i antallet af ordrer på energianlæg efter en betydelig stigning mellem 1998 og 2001, hvor antallet steg fra 136 til 219 GW/år for i 2002 igen at falde til niveauet fra 1998 (138 GW/år). Man forventer, at efterspørgslen fortsat vil være svag på mellemlang sigt (gennemsnitligt ca. […] GW/år indtil 2005) På længere sigt ventes efterspørgslen imidlertid at nå op på næsten […] GW/år mellem 2005 og 2010. I servicesektoren er vækstpotentialet større med forventede årlige stigninger på […] % (værdien af servicesektoren udgør ca. en tredjedel af det samlede marked, dvs. næsten […] mia. EUR).

(107) Alstom er til stede på konstruktions- og servicemarkedet inden for følgende segmenter: gasturbiner på over 50 MW (»store gasturbiner«), dampturbiner på over 70 MW (»store dampturbiner«), hydrauliske turbiner og hydrauliske generatorer, kedler, service og nøglefærdige anlæg. Kommissionen har foretaget vurderingen af markedsandele i hver sektor for den samme periode, 1992-2002. I den vigtige gasturbinesektor, (der repræsenterer 28 % af det samlede marked for energiproduktion målt i MW), fører GE klart med en andel på […] %, efterfulgt af Siemens med […] % og Alstom med […] %. Den store dampturbinesektor (32 % af markedet) er mere opsplittet: De kinesiske aktører har en markedsandel på […] %, Alstom […] %, GE […] % og Mitsubishi HI, Siemens og Toshiba følger med henholdsvis […] %, […] % og […] %. For de hydrauliske turbiner (9 % af markedet) har Alstom og GE hver en markedsandel på […] %, mens Siemens ligger på […] %. For de hydrauliske generatorer (der også tegner sig for 9 % af markedet) skiller Alstom sig ud med en markedsandel på […] %, GE følger efter med […] %, og resten er fordelt mellem de kinesiske aktører ([…] %), VA Tech hydro ([…] %) og Siemens ([…] %). I kedelsektoren (22 % af markedet) dominerer de kinesiske aktører med en markedsandel på […] % (80 % af efterspørgslen er asiatisk); de øvrige vigtige navne er Mitsubishi HI ([…] %), Alstom ([…] %), Babcock & Wilcox ([…] %), Foster Wheeler ([…] %) og IHI ([…] %).

(108) Kommissionen mener, at verdensmarkedet for udstyr og service inden for jernbanetransport repræsenterer ca. 30 mia. EUR om året, hvilket svarer til det skøn, de franske myndigheder har foretaget. […] af markedet dækker rullende materiel ([…] mia. EUR), […] infrastruktur ([…] mia. EUR), […] % signalsystemer ([…] mia. EUR) og […] % service ([…] mia. EUR). Sektoren for rullende materiel kan opdeles som følger i procent af det gennemsnitlige salg for det europæiske marked fra 2000 til 2002 for hver sektor: — multidrift elektrisk/diesel (»UME«/»UMD«): […] % — højhastighedstog og meget hurtigtkørende tog (»TGV«/»TTGV«): […] % — metrotog: […] % — sporvogne og lette skinnekøretøjer (»VLR«): […] % — lokomotiver: […] % — passagervogne: […] %.

(109) Salgsmæssigt er de største aktører Bombardier, Alstom og Siemens og i mindre grad GE og Ansaldo. Tilsammen repræsenterer disse selskaber […] % af verdensmarkedet for jernbanetransport i 2002: Bombardier […] %, Alstom […] %, Siemens […] %, GE […] % og Ansaldo […] %. Blandt aktører af en mere beskeden størrelse, men aktive på de europæiske markeder, er CAF, Talgo og Vosslogh. For nylig var Alstom og Bombardier førende inden for de vigtigste sektorer for rullende materiel. De delte førstepladsen på det europæiske marked med Siemens. Alstom og Siemens er særdeles godt placeret med hensyn til højteknologiske produkter.

(110) Europa er det største marked med en andel på […] %. Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige repræsenterer de største markeder med i alt henholdsvis […] %, […] % og […] % af det gennemsnitlige årlige salg fra 2000 til 2002, efterfulgt af de italienske og spanske markeder, der hver tegner sig for […] % af det europæiske marked i samme periode. Den lokale tilstedeværelse, (dvs. selskaber, der har lokale produktionsanlæg), er en vigtig faktor med nationale og lokale aktører, der dominerer markederne (markedsandel i Frankrig […] %, i Tyskland […] %, i Det Forenede Kongerige […] %, i Spanien […] % og i Italien […] % fra 2000 til 2002). Der tegner sig imidlertid en generel tendens til europæisering af markedet. Det anslås, at industrien har en overkapacitet på ca. […] %, selv om der forventes en årlig stigning i efterspørgslen på […] %. Sektorerne for højhastighedstog, signalsystemer og service ventes at have de bedste vækstudsigter.

(111) Det franske marked domineres af Alstom og i mindre grad af Bombardier. Kommissionen anslår markedet til 1,8 mia. EUR på grundlag af gennemsnitligt salg fra 2000 til 2002 (21), hvor UME/UMD udgør […] mio. EUR, TGV […] mio. EUR, metrotog […] mio. EUR, lette skinnekøretøjer […] mio. EUR og lokomotiver […] mio. EUR. Alstoms markedsandel for denne periode var på […] % i TGV-sektoren, […] % i sektoren for lette skinnekøretøjer og […] % for lokomotiver (22). Det er kun i sektorerne for UME/UMD (Alstom […] %, Bombardier […] %) og for metrotog (Alstom […] %, Bombardier […] % og Siemens […] %), at Alstom er til stede med andre konkurrenter. Alstom har en samlet markedsandel i Frankrig på ca. […] %. Til trods for Siemens’ meget stærke position i TGV-sektoren i Tyskland kan det anføres til orientering, at Alstom i Tyskland har en samlet markedsandel på […] % (efter Bombardier med […] %).

(112) Verdensmarkedet for skibsbygning domineres af Japan og Sydkorea, og Kina er ved at komme stærkt med. De europæiske skibsværfter, herunder Alstom, har koncentreret sig om højteknologiske segmenter med høj merværdi (krydstogtskibe og gastankere). De europæiske skibsværfter har en samlet andel på […] % af markedet for krydstogtskibe, som deles af fire selskaber. I gennemsnit havde Alstom […] % af verdensmarkedet for krydstogtskibe, Fincantieri […] %, Aker Kværner […] % og Meyer […] % mellem 1994 og 2003. For krydstogtskibe og gastankere er verdensmarkedet referencemarked.

(113) Markedet for krydstogtskibe er ikke så gunstigt for tiden, idet der ikke står meget i ordrebøgerne frem til 2007. Takket være udviklingen i turismeindustrien er udsigterne på længere sigt imidlertid gode. Den vækstrate, der ligger til grund for krydstogtindustrien, anslås til […] % om året indtil 2010. Markedet for gastankere er inde i en hurtig vækst, og de langsigtede udsigter er også positive.

2. Spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om statsstøtte

(114) I traktatens artikel 87, stk. 1, hedder det: »Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. Kommissionen vil derfor undersøge de pågældende foranstaltninger for at fastslå, om de udgør en statsstøtte.

(115) Således som det er anført, er Alstom fortrinsvis aktiv inden for energi-, transport- og skibsbygningsområderne. De berørte produkter og serviceydelser er genstand for samhandel og konkurrence medlemsstaterne imellem. Redegørelsen i punkt 1 viser tydeligt, at enhver støtte til Alstom påvirker samhandlen mellem medlemsstaterne og fordrejer konkurrencen i fællesmarkedet.

(116) Endvidere finansieres alle de trufne foranstaltninger af staten eller af statskontrollerede organer og/eller organer, hvis adfærd i denne forbindelse med sikkerhed styres af staten, såsom CDC (23) og CFDI. Det er ad hoc-foranstaltninger til fordel for Alstom og derfor selektive.

a) Foranstaltning 1 til 6

(117) I sine beslutninger om at indlede og udvide den formelle undersøgelsesprocedure havde Kommissionen konkluderet, at de statslige foranstaltninger i aftalen af 2. august 2003 som ændret ved aftalen af september 2003 udgjorde statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen anfører, at Frankrig oprindelig kun bestred, at den tidligere foranstaltning 1 vedrørende statens deltagelse i en kapitalforhøjelse havde karakter af støtte og accepterede betegnelsen støtte for de øvrige foranstaltninger, der indgik i aftalen af 2. august 2003.

(118) Det skal bemærkes, at den tidligere foranstaltning 1 blev erstattet af TSDDRA (den nuværende foranstaltning 1), og at Frankrig ikke længere anfægter betegnelsen statsstøtte hverken for denne nye foranstaltning 1 eller i øvrigt for nogen anden af de foranstaltninger, der fulgte af aftalen fra september 2003. Tværtimod gjorde Frankrig i skrivelse af 4. september 2003 gældende, at statens deltagelse i støtteoperationen for Alstom er absolut nødvendig, og at den pakke af finansielle foranstaltninger, der er stillet til virksomhedens rådighed, er af global og udelelig karakter. Det er således klart fremgået, at statens engagement var tvingende nødvendigt for at undgå Alstoms konkurs, og at det var et nøgleelement i aftalen af 2. august 2003, hvilket bekræftes af den ændrede version af aftalen, som Frankrig fremsendte den 26. september 2003. Uden statens deltagelse ville bankerne ikke have forpligtet sig til at støtte virksomheden. Frankrig mener, at de foranstaltninger, der fulgte af aftalen fra september 2003 ganske vist er støtte, men stadig er forenelige med fællesmarkedet.

(119) Kommissionens foreløbige stillingtagen er således blevet bekræftet med hensyn til de foranstaltninger, der var omhandlet af beslutningerne om indledning og udvidelse af proceduren. Den kan derfor ikke påvirkes af de ændringer af visse af foranstaltningerne, som de franske myndigheder sendte meddelelse om i maj 2004.

(120) TSDDRA (foranstaltning 1) er tegnet af staten på betingelser, som ikke gælder for en privat investor i en markedsøkonomi. De giver således Alstom en fordel ved hjælp af statsmidler. De kortsigtede faciliteter (foranstaltning 2) blev på samme måde bevilget på betingelser, der ikke kan gælde for en privat kreditor i en markedsøkonomi. Det skal for denne sidste foranstaltning bemærkes, at den af CDC tegnede andel, blev tegnet på statens anmodning og derfor kan tilskrives staten, hvilket Frankrig aldrig har anfægtet.

(121) Statens underordnede garanti på 1,25 mia. EUR for de af bankerne stillede garantier (ny foranstaltning 3) er ligesom den tidligere kontragaranti (tidligere foranstaltning 3) også en undtagelsesforanstaltning, der ikke kan betragtes som en normal adfærd for en finansiel institution, navnlig i betragtning af Alstoms situation. De giver således også en fordel, der finansieres ved hjælp af statsmidler, i det konkrete tilfælde gennem CFDI, og kan tilskrives staten. Det skal bemærkes, at Frankrig ikke skelner mellem foranstaltninger, som staten bevilger direkte og dem, der bevilges gennem CFDI. Faktisk hedder det i aftalememorandummet af 27. maj 2004, som blev fremsendt med skrivelse af 7. juni 2004, at »staten vil yde sin kontragaranti (for den nye garantimekanisme) direkte eller gennem CFDI«. Det anføres også i memorandummet, at den nye garanti under foranstaltning 3 »vil blive udstedt af CFDI, af staten eller af en anden enhed, der arbejder under statens garanti«. Det viser klart, at CFDI’s ressourcer i dette tilfælde er statsressourcer, og at CFDI’s handlinger styres af staten og derfor i det konkrete tilfælde skal betragtes som statsstøtte.

(122) Det efterstillede, tidsbegrænsede lån (PSDD), CFDI har tegnet sig for, og staten har garanteret (foranstaltning 4), og de efterstillede, tidsbegrænsede værdipapirer (TSDD), staten har bevilget direkte (foranstaltning 5), kan heller ikke betragtes som udtryk for en normal adfærd hos investorer/kreditorer i en markedsøkonomi. Ingen normal investor/kreditor ville være gået ind i det, med mindre den pågældende eventuelt allerede var kreditor eller aktionær i Alstom. Det skal igen bemærkes, at bevillingen af PSDD ved aftalerne fra august og september 2003 var en af statens forpligtelser. Denne forpligtelse gav sig udslag i en garanti til CFDI for det samlede lån. Statens forpligtelse til, direkte eller gennem CFDI, at omdanne sine fordringer til aktier blev indgået uigenkaldeligt og for alle langfristede fordringer, mens konverteringen vil være valgfri for de øvrige kreditorer. Denne foranstaltning sigter derfor også her mod at konsolidere Alstoms finansielle struktur uanset selskabets situation på konverteringstidspunktet og giver staten en rolle, der ikke ligner de øvrige kreditorers, og som indebærer en ekstra risiko.

(123) For så vidt angår foranstaltning 6, har Frankrig ikke sat nogen betegnelse på statens deltagelse i den nye kapitalforhøjelse. Kommissionen mener, at denne statslige deltagelse i en ny kapitalforhøjelse indeholder elementer af støtte. Således som Kommissionen anførte i dokumentet med titlen »Anvendelse af EØF (EF) traktatens artikel 92 (87) og 93 (88) på offentlige myndigheders erhvervelser« (24), foreligger der under visse omstændigheder formodning om statsstøtte. Det er tilfældet når et offentligt finansielt indgreb kombinerer erhvervelsen af kapitalandele med andre former for indgreb, som er anmeldelsespligtige i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, eller når erhvervelsen af kapitalandele sker inden for sektorer, der er i særlige vanskeligheder. I det foreliggende tilfælde påpeger Kommissionen, at kapitalindsprøjtningen bevilges sideløbende med andre foranstaltninger, der anses som statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, og at Alstom er en kriseramt virksomhed. Endelig skal dette kapitalindskud ses sideløbende med andre støtteforanstaltninger, staten træffer (25). De indgår alle i den samme operation, der har til formål at støtte Alstom i selskabets igangværende omstrukturering.

(124) Kommissionen konkluderer, at foranstaltning 1 til 6 alle indgår i en pakke, der klart har til formål at støtte Alstom-gruppen, som ellers ville have stået over for en alvorlig konkursrisiko. Endvidere fremgår det tydeligt, at de pågældende foranstaltninger ikke ville være truffet af en privat investor under markedsbetingelser, og at de desuden er af en sådan art, at de påvirker samhandlen mellem medlemsstaterne og kan tænkes at fordreje konkurrencen på fællesmarkedet. Som følge heraf er Kommissionen af den opfattelse, at foranstaltning 1 til 6 alle indeholder elementer af statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1.

b) Foranstaltning 7 til 10

(125) For så vidt angår foranstaltning 7, havde Kommissionen ved skrivelse af 10. juli 2003 anmodet Frankrig om yderligere oplysninger med henblik på at fastslå, om prisen på 920 mio. EUR netto for det offentlige kerneenergiselskab Arevas køb af Alstoms T&D-enhed indeholdt elementer af statsstøtte. I den forbindelse mener Kommissionen, at de klare og sammenfaldende oplysninger i Frankrigs breve til Kommissionen af 4. september 2003 og 16. februar 2004 fjerner tvivlen om, hvorvidt denne foranstaltning kunne indeholde elementer af støtte. Da der mangler indicier for, at Alstom i forhold til Areva har haft en fordel, som oven i købet kunne tilskrives staten, mener Kommissionen, at der ikke foreligger bevis for, at den pågældende transaktion indebar elementer af statsstøtte. Areva har i denne transaktion opført sig som en privat investor i en markedsøkonomi. Selv om det antages ikke at være tilfældet, vurderer Kommissionen, at et eventuelt støtteelement ville være særdeles begrænset og ikke på nogen måde ville ændre dens samlede vurdering af foranstaltningerne til fordel for Alstom.

(126) Med hensyn til de øvrige foranstaltninger (foranstaltning 8, 9 og 10) skal der skelnes mellem foranstaltning 8 og foranstaltning 9 og 10.

(127) Hvad angår foranstaltning 8 »Bahrain«, blev der i beslutningen om indledning af proceduren henvist til garantier for opførelse af et elektricitetsværk i Bahrain. Frankrig anfægter at have givet nogen som helst garanti i forbindelse med denne rent kommercielle operation. Kommissionen har gennemgået Frankrigs brev til myndighederne i Bahrain og mener, at brevet med sine særdeles generelle vendinger ikke er af bindende karakter, der kunne have givet Alstom en fordel. Foranstaltning 8 er derfor ikke statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1. Selv om man antog, at det forholdt sig anderledes, mener Kommissionen, at et eventuelt støtteelement, som det ville blive særdeles vanskeligt at sætte tal på, på ingen måde ville ændre dens samlede vurdering af foranstaltningerne til fordel for Alstom.

(128) Hvad angår foranstaltning 9, »GdF’s køb af et gastankskib« og foranstaltning 10, »SeaFrance’s køb af et nyt skib«, anfører Frankrig for det første, at Alstom sikrede sig disse ordrer ved egen fortjeneste og uden nogen støtte fra staten. Imidlertid erkender Frankrig at have ydet GdF […»til«] og SNCF, som er SeaFrance’s moderselskab, […»til«] »elementer af sikkerhed« i forbindelse med de pågældende køb. Efter at have analyseret de i betragtning 89 omhandlede breve mener Kommissionen, at de nævnte »elementer af sikkerhed« skal betragtes som svarende til statsgarantier. I GdF’s tilfælde (foranstaltning 9) anfører Frankrig faktisk, at landet forpligter sig til »[…] (26)«, hvis operationen ikke kunne gennemføres tilfredsstillende. I SeaFrance’s tilfælde (foranstaltning 10) anfører Frankrig, at landet »[…] (27)«, som ville være nødvendige, for at SeaFrance kunne gennemføre operationen.

(129) I henhold til disse »comfort letters« står det fast, at staten har indrømmet Alstom en afgørende fordel ved at give selskabets kunder en godtgørelsesgaranti i forbindelse med Alstoms opfyldelse af de nævnte skibsordrer. Denne fordel har uden nogen tvivl været et afgørende element for Alstom på et tidspunkt, hvor selskabets finansielle situation var af en sådan karakter, at en fornuftig operatør ganske bestemt ville have tøvet med at bestille skibe hos det. Det er i den forbindelse i øvrigt afslørende, at disse »comfort letters« faktisk fuldstændig er trådt i stedet for de sædvanlige garantier, der bruges til denne type operationer, som i andre tilfælde har krævet statens indgreb (jf. den tidligere og nye foranstaltning 3), således som Frankrig senere har meddelt Kommissionen.

(130) Derfor må disse foranstaltninger betragtes som svarende til garantier, da deres virkning ligner den syndikerede garantifacilitets. De skal betragtes som en integreret del af hele den støttepakke, Frankrig har stillet til rådighed for Alstom med det formål at støtte selskabets omstruktureringsbestræbelser på grundlag af den plan, som har været under gennemførelse siden marts 2003. Disse garantier fik Alstom i juni 2003, hvor virksomhedens vanskeligheder var velkendte. På disse betingelser må de pågældende garantier betragtes som de første støtteforanstaltninger for Alstom.

(131) Endelig fastholder Kommissionen den analyse, den allerede har gjort rede for i forbindelse med sin foreløbige vurdering af bankernes investeringsgaranti for den første kapitalforhøjelse samt bankernes udstedelse af ORA, og bekræfter derfor, at de pågældende elementer ikke indeholder statsstøtte.

3. Støttebeløb

(132) I sit svar på indledningen og udvidelsen af den formelle undersøgelsesprocedure gjorde Frankrig gældende, at det støttebeløb, staten havde bevilget i forbindelse med foranstaltning 3 og 4, var lavere end beløbet på de dækkede faciliteter. Frankrig accepterer i øvrigt at betragte de øvrige foranstaltninger som støtte, der kan vurderes indtil 100 % af deres nominelle værdi. Det skal understreges, at Frankrigs bemærkninger kun vedrører støttepakken, inden den blev ændret i maj 2004. Frankrig udtaler sig derfor ikke om omfanget af den støtte, som er indeholdt i garantien for den nye garantifacilitet, der skal træde i stedet for kontragarantien (foranstaltning 3) og heller ikke om den, som er indeholdt i den påtænkte nye kapitalforhøjelse (foranstaltning 6).

(133) Den støtte, staten yder, især i form af tegning af værdipapirer hos virksomheder (egenkapital eller ansvarlig lånekapital), kort- eller langfristede lån eller garantier skal kvantificeres på forhånd, dvs. på det tidspunkt den bevilges. Kun hvis man går frem på den måde, er det muligt at tage hensyn til den risiko, staten løber, hvorimod en efterfølgende kvantificering forudsætter, at risikoen er blevet en realitet. Det er på grundlag af disse principper, støtten til Alstom skal kvantificeres.

(134) TSDDRA (foranstaltning 1) og TSDD (foranstaltning 5) var ansvarlig lånekapital. Ingen investor i statens situation ville have tegnet sådanne værdipapirer. Risikoen var så høj (det ville i tilfælde af manglende opfyldelse være illusorisk for staten at regne med en eller anden form for tilbagebetaling), at Kommissionen havde betragtet støttebeløbet som lig med værdipapirernes pålydende. Frankrig havde accepteret denne vurdering. Denne ændres ikke grundlæggende, ved at disse værdipapirer konverteres til kapital.

(135) De kortfristede likvide midler (foranstaltning 2) blev ligeledes stillet til rådighed, og det endda selv om ingen anden bank var parat til at gøre det. I tilfældet med de 300 mio. EUR, som staten forpligtede sig til at forny indtil februar 2005, og som derfor svarer til et mellemfristet lån, kan støtten beløbe sig til højst 100 % af den pålydende værdi. Derimod blev 900 mio. EUR i kortfristede papirer udlånt på kort sigt (og faktisk tilbagebetalt hurtigt). Blandt disse var 800 mio. beregnet til at dække finansieringsbehov i forventning om, at staten ville bevilge en langfristet støtte (TSDDRA, TSSD og PSDD), og her mener Kommissionen, at der er tale om støtte for det fulde beløb. Det er derfor rimeligt at mene, at denne støtte blev givet af staten straksved tegningen af de 800 mio. EUR i kortfristede papirer. Der er således tale om det samme støttebeløb, som simpelthen har ændret form, og som det gælder om kun at tælle én gang. I den sammenfattende tabel 7 anvender Kommissionen derfor en vægtning på 0 % for disse 800 mio. EUR i kortfristede lån og 100 % for den langfristede finansiering, der blev brugt til tilbagebetalingen heraf. Endelig skal støtten i restbeløbet på 100 mio. kvantificeres. I forhold til et mellem- og langfristet lån er det nødvendigt at tage hensyn til, at kreditor løber en knap så høj risiko for manglende tilbagebetaling på grund af den korte løbetid, og fordi dette lån skulle bruges til at etablere mere langsigtede finansieringsløsninger. Støttebeløbet er derfor kun en brøkdel af det således udlånte pålydende beløb.

(136) Med hensyn til den syndikerede garantifacilitet (foranstaltning 3), som den er beskrevet i afsnit IV, kan det fastslås, at Frankrig udelukkende har oplyst beregninger vedrørende den tidligere kontragaranti på 2,275 mia. EUR. Men den pågældende kontragaranti blev fjernet og erstattet af en ny garanti på 1,25 mia. EUR. Som det allerede er forklaret, bør det imidlertid præciseres, at Frankrig baserer sine beregninger på et skøn over den tekniske risiko på 5 %, der beregnes på grundlag af historiske data, som gør det muligt at vurdere støttebeløbet for den fjernede kontragaranti til mellem 0 og 43 mio. EUR.

(137) Som det er anført under betragtning 133, skal støttens eksistens og støttebeløbet fastslås på forhånd, dvs. på det tidspunkt den bevilges og ikke, som Frankrig hævder, efter at garantifaciliteten har gjort sin virkning. Støttebeløbet må ikke anslås i forhold til risikoen ved kontrakter, som rent faktisk er dækket efterfølgende. På det tidspunkt garantien blev bevilget, havde Frankrig ikke inkluderet nogen begrænsning i brugen af mekanismen. Kontragarantien kunne derfor dække en hvilken som helst kontrakt på et hvilket som helst af Alstoms aktivitetsområder, forudsat at den ikke havde en varighed på over syv år. Ex ante kunne støtten i kontragarantien gå op til 100 % af det dækkede beløb i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 angående statsstøtte i form af garantier (28) (herefter »meddelelsen om statsstøtte i form af garantier«), hvori det i punkt 3.2 hedder: »Når der på det tidspunkt, hvor lånet ydes, er stor sandsynlighed for, at låntageren vil misligholde lånet, f.eks. fordi han er i finansielle vanskeligheder, kan garantiens værdi være lige så høj som det beløb, der rent faktisk dækkes af denne garanti.« Denne risiko ville ingen privat operatør påtage sig. I sit svar på indledningen og udvidelsen af den formelle undersøgelsesprocedure anfører Frankrig, at »da bankerne ikke alene kunne forsikre denne garantimekanisme under hensyntagen til de allerede indgåede forpligtelser, trådte staten til og støttede denne række af garantier, som var væsentlig for Alstoms uforstyrrede drift«. Således indrømmer Frankrig, at Alstom ikke uden kontragarantien ville have fået adgang til en ny garantimekanisme. Under disse betingelser konstaterer Kommissionen, at den pågældende kontragaranti de facto fungerede som en garanti, da bankerne nemlig umiddelbart ville kunne kræve den indløst, hvis Alstom ikke kunne gennemføre eller afslutte et af de projekter, de havde garanteret, til tiden.

(138) Som følge heraf mener Kommissionen, at den potentielle risiko for staten beløb sig til 100 % af beløbet for den af kontragarantien dækkede garantifacilitet, dvs. 2,275 mia. EUR. På baggrund af de ændringer, der blev bebudet i maj 2004, vil statens kontragaranti for garantifaciliteten imidlertid blive fjernet. I første omgang skal der derfor sættes tal på støttebeløbet som følge af, at staten har bevilget kontragarantien i ca. 12 måneder. På grundlag af de foreliggende oplysninger og i overensstemmelse med de sædvanlige beregningsmetoder kan den støtte, der svarer til den af staten i denne begrænsede periode bevilgede kontragaranti, anslås til højst 411 mio. EUR. Udgangspunktet for denne beregning er hypotesen om, at de dækkede kontrakter varer tre år (gennemsnit i industrien), at risikoen for at skulle indfri garantien fordeles ensartet over denne treårige periode, at garantierne udstedes lineært over 12 måneder (september 2003-august 2004) til et samlet beløb på 3,5 mia. EUR, og at statens kontragaranti for de udstedte garantier fjernes fra september 2004. Støttebeløbet anses for at være 100 % af det kontragaranterede beløb ganget med garantiens varighed (antal måneder, garantien har løbet i forhold til tre år, dvs. 36 måneder). Det erindres, at kontragarantien var på 65 % pr. garanti (29).

(139) Som det blev anført under betragtning 52, vil den fjernede kontragaranti blive erstattet af en ny underordnet garanti til et beløb på 1,25 mia. EUR, som bliver indsat i den nye garantifacilitet med et engagement på 8 mia. EUR (foranstaltning 3). I denne nye model vil statens potentielle risiko blive på 1,25 mia. EUR, så snart sikkerheden på 700 mio. EUR bliver utilstrækkelig til at dække de potentielle tab. Den nye kontragaranti skal bogføres som støtte på op til 100 % af beløbet. Denne tilpasning medfører derfor en nedbringelse af statens potentielle risiko med et beløb på 1 mia. EUR. Som det allerede er anført i afsnit III, har nedsættelsen af statens støttebeløb været en afgørende faktor for ikke at foretage en ny udvidelse af den formelle undersøgelsesprocedure.

(140) Endvidere mener Kommissionen, at støttebeløbet ikke ville blive påvirket væsentligt, hvis man fratrak Alstoms omkostninger ved at trække på garantien. På grund af den vurdering og eftersom de data, Frankrig fremsendte, ikke indeholdt tal, så der kunne foretages en præcis beregning af de beløb, Alstom havde betalt til staten, er det maksimale støttebeløb i garantierne ikke blevet nedsat.

(141) Hvad angår den garanti, staten gav CFDI med henblik på at stille PSDD under foranstaltning 4 til rådighed for Alstom, gælder det samme ræsonnement. Uden statens garanti på 100 % af PSDD ville CFDI aldrig have ydet lånet. Kommissionen mener derfor og i overensstemmelse med meddelelsen om statsstøtte i form af garantier, at 100 % af garantien kan udgøre statsstøtte. Denne analyse understøttes af, at Frankrig har meddelt, at Alstoms gæld til staten vil blive omdannet til kapital i løbet af sommeren 2004, inklusive PSDD. Omdannelsen af gælden til kapital viser, at PSDD finansieres ved hjælp af statsmidler og styres af staten, og at det skal betragtes som statsstøtte på op til 100 % af det pågældende beløb.

(142) På grund af de elementer, der er forklaret i dette afsnit, mener Kommissionen, at statens deltagelse i den nye kapitalforhøjelse (foranstaltning 6) ikke kan betragtes som en normal investors handling i en markedsøkonomi, men udgør statsstøtte. Den støtte, som er indeholdt i en sådan deltagelse i kapitalen, kan gå op til 100 % af det tegnede beløb.

(143) Med hensyn til de garantier, der er givet GdF og SNCF som anført i foranstaltning 9 og 10, erkender Frankrig, at de havde til formål at erstatte garantierne. I overensstemmelse med skønnet over støtten i garantien vedrørende garantifaciliteten mener Kommissionen, at det maksimale støttebeløb kan komme op på 100 % af det dækkede beløb. I betragtning af vanskelighederne med at vurdere omfanget og sandsynligheden af de forskellige risici for manglende opfyldelse eller dårlig gennemførelse af disse kontrakter og med at vurdere, hvilken del af disse risici, som rent faktisk kan dækkes af statens garanti, har Kommissionen ikke mulighed for at sætte troværdige tal på det støttebeløb, der er indbygget i disse garantier.

(144) Som følge af ovenstående mener Kommissionen, at tabel 7 giver et realistisk skøn over det maksimale støttebeløb for samtlige foranstaltninger til fordel for Alstom, dog med undtagelse af foranstaltning 9 og 10. Det skal præciseres, at der i den efterfølgende vurdering af forenelighed tages hensyn til hver enkelt af disse foranstaltninger som sådan med alle deres særlige forhold og ikke udelukkende til dette samlede skøn.

Tabel 7

Maksimalt støttebeløb

(i mia. EUR) Foranstaltning Maksimalt støttebeløb 1,2 mia. i kortfristet likviditet (foranstaltning 2) heraf: — 300 mio. fornyet 0,3 — 900 mio. tilbagebetalt (800 mio. tilbagebetalt gennem nedenstående tre foranstaltninger) 0,1 TSDDRA (foranstaltning 1) 0,3 PSDD, der konverteres til kapital (foranstaltning 4) 0,3 TSDD, der konverteres til kapital (foranstaltning 5) 0,2 Kapitalforhøjelse II (foranstaltning 6) 0,17/0,22 Garanti for garantierne (foranstaltning 3) heraf: — 12 måneders kontragaranti for 65 % af de 3,5 mia. i garantier 0,411 — underordnet garanti for de 8 mia. i garantier 1,25 I alt 3,03/3,08

4. Støttens forenelighed med fællesmarkedet

(145) I betragtning af ovenstående skal de statslige foranstaltninger i forbindelse med denne undersøgelse vurderes som ad hoc-statsstøtte. I henhold til traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, er der undtagelser for den generelle uforenelighed, der omtales i stk. 1.

(146) Undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 2, finder ikke anvendelse i den foreliggende sag, da støtteforanstaltningerne ikke er af social karakter og ikke ydes til enkelte forbrugere, de har ikke til formål at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, og de har ikke til formål at fremme økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling.

(147) Der er fastlagt andre undtagelser i traktatens artikel 87, stk. 3. Da formålet med støtten ikke er regionalt, og da undtagelsen i det nævnte stykkes litra b) afgjort ikke finder anvendelse, er det kun undtagelserne i litra c), der kan gælde. Denne omhandler tilladelse til statsstøtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. I den sammenhæng kan det fastslås, at støtten er ydet med det formål at genoprette den langsigtede levedygtighed for en kriseramt virksomhed. Den skal derfor vurderes på grundlag af rammebestemmelserne. Efter undersøgelsen mener Kommissionen, at ingen andre EF-rammebestemmelser vil kunne finde anvendelse i den foreliggende sag. Frankrig har endvidere ikke påberåbt sig nogen anden undtagelse i traktaten og har udelukkende baseret sig på rammebestemmelserne for at forsvare foreneligheden med fællesmarkedet af de foranstaltninger, som blev meddelt i august 2003.

(148) For at kunne få statsstøtte til redning og omstrukturering skal virksomheden kunne betragtes som kriseramt. Dette begreb defineres i afsnit 2.1 i rammebestemmelserne. Det hedder i punkt 6, at de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overskudskapacitet, faldende cash flow, stigende gældsætning, stigende finansieringsudgifter og faldende eller opbrugt nettoformue.

(149) Virksomheden gik fra et nettooverskud for regnskabsåret 2000/01 til et tab på noget over en milliard EUR for regnskabsåret 2002/03. I samme tidsrum blev egenkapitalen mere end halveret fra 2 mia. EUR til under 800 mio. Alstom kan derfor betragtes som en virksomhed med finansielle vanskeligheder i henhold til rammebestemmelsernes punkt 5, hvilket hverken Frankrig eller nogen anden aktør har anfægtet i forbindelse med proceduren.

a) Statsstøtte til redning

(150) Frankrig mener, at en del af foranstaltning 2 og 3 kan betegnes som statsstøtte til redning. Frankrig hævder til støtte for denne påstand, at disse foranstaltninger sikrer virksomhedens behov for kortfristet likviditet.

(151) Når det drejer sig om foranstaltning 2, mener Frankrig, at 900 mio. EUR, som det fremgår af den finansielle pakke i henhold til aftalen fra september 2003, skal betragtes som statsstøtte til redning i rammebestemmelsernes forstand. Denne støtte i form af kortfristet likviditet, hvis formål var at forhindre en omgående afståelse af Alstoms aktiviteter, blev tilbagebetalt inden seks måneder efter udbetalingen.

(152) Med hensyn til foranstaltning 3 mener Frankrig, at statens kontragaranti for den syndikerede garantifacilitet ligeledes skal betragtes som statsstøtte til redning, der blev tilvejebragt i den fase, hvor bankerne udstedte garantier, og staten udstedte sin kontragaranti, eftersom de iværksatte foranstaltninger i denne første fase gjorde det muligt at holde Alstom i live. Ifølge Frankrig bør kontragarantien under disse betingelser betragtes som statsstøtte til redning bevilget i løbet af det første år, hvor man gennemfører foranstaltninger med det formål at redde virksomheden. Det skal bemærkes, at Frankrig ikke vurderer, hvilken del af støtten der skal betragtes som støtte til redning, og heller ikke vurderer, hvilken del der skal betragtes som støtte til omstrukturering. Med hensyn til støttens senere varighed bør den betragtes som statsstøtte til omstrukturering. Det skal bemærkes, at der ikke er foretaget nogen vurdering af, at kontragarantien er sat over på den nye syndikerede garantimekanisme med ca. 8 mia. EUR.

(153) Imidlertid bør det erindres, at Kommissionen i sine beslutninger om indledning og udvidelse af den formelle undersøgelsesprocedure var af den opfattelse, at Alstom syntes at være under omstrukturering på det tidspunkt, hvor de berørte foranstaltninger blev bevilget. Under disse omstændigheder kan en del af støtteforanstaltningerne ikke betragtes som statsstøtte til redning, der i henhold til rammebestemmelserne ikke kan bevilges, efter at der er iværksat en omstrukturerings- eller likvidationsplan, som den nødvendigvis må gå forud for. Endvidere ser det ikke ud, som om betingelserne for godkendelse af redningsstøtte som fastlagt i de nævnte rammebestemmelsers punkt 23 er opfyldt i den foreliggende sag. Under disse betingelser mente Kommissionen derfor foreløbig, at den pågældende støtte skulle undersøges på baggrund af kriterierne for godkendelse af statsstøtte til omstrukturering.

(154) Den tvivl, Kommissionen gav udtryk for i forbindelse med indledning og udvidelse af proceduren, er stadig relevant. Det forekommer nemlig stadig kunstigt at opdele den berørte støttepakke i støtte til redning og støtte til omstrukturering, når ingen redningsperiode er gået forud for udarbejdelse af omstruktureringsplanen. En sådan analyse vil være i modstrid med målet for tildelingen af redningsstøtte, som består i at opretholde status quo, indtil virksomheden kan træffe en afgørelse om sin fremtid.

(155) Hvad enten støtten dækker likviditetsbehov eller strukturelle foranstaltninger, indgår den logisk i den igangværende omstrukturering. Kommissionen kan ikke acceptere, at den støtte, der bevilges i de første seks måneder eller i det første år af en omstrukturering, tilfældigt betegnes som støtte til redning. I den forbindelse er det ligegyldigt, om støtten dækker likviditetsbehovet i den virksomhed, der er under omstrukturering, eftersom omstruktureringsstøtten ofte dækker likviditetsbehov i virksomheder under omstrukturering på samme måde som f.eks. investeringer eller omkostninger ved kapacitetsnedskæringer.

(156) Desuden mener Kommissionen, at støttebeløbet til foranstaltning 2 for en meget stor dels vedkommende er blevet fratrukket beløbene fra de strukturelle foranstaltninger, der trådte i stedet for den, og at det ligeledes af den grund derfor er på sin plads at undersøge det inden for rammerne af omstruktureringen. Kontragarantien (tidligere foranstaltning 3) opfylder ingen af de godkendelseskriterier for støtte til redning, der er anført i rammebestemmelserne. Det drejede sig navnlig ikke om likviditet, for den udgjorde ikke en lånegaranti som fastsat i punkt 23 i rammebestemmelserne. Endvidere skulle denne kontragaranti strække sig langt ud over de i rammebestemmelserne fastsatte seks måneder, eftersom den skulle dække projekter, som kunne vare op til syv år.

(157) I betragtning af ovenstående finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at vurdere disse foranstaltninger som en del af den samlede omstruktureringsstøtte.

b) Omstruktureringsstøtte

(158) Der er i rammebestemmelserne fastsat fire kumulative betingelser for at godkende statsstøtte til omstrukturering: en plan, der kan sikre den langsigtede rentabilitet, forhindring af konkurrencefordrejninger, begrænsning af støtten til et minimum og fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen.

(159) Tildeling af støtte er betinget af, at der gennemføres en omstruktureringsplan, som skal godkendes af Kommissionen i alle tilfælde af individuelle støtteforanstaltninger. Omstruktureringsplanen, der skal strække sig over en så kort periode som muligt, skal inden for en rimelig tidshorisont og på grundlag af realistiske forventninger om de fremtidige driftsbetingelser genoprette virksomhedens langsigtede rentabilitet. Omstruktureringsstøtten skal derfor være bundet til en bæredygtig omstruktureringsplan, som medlemsstaten forpligter sig til at følge.

(160) Kommissionen har med bistand fra sin eksterne konsulent vurderet den omstruktureringsplan, Frankrig har fremlagt, med henblik på at fastslå, om den er tilstrækkelig til at genoprette virksomhedens langsigtede rentabilitet. Kommissionen har baseret sin analyse på de oplysninger, der blev forelagt i august og december 2003 og herefter i februar 2004. I sin vurdering ser Kommissionen for det første på, om den driftsmæssige omstrukturering er tilstrækkelig, herefter på markedsudsigterne og deres påvirkning af omstruktureringsplanen og endelig på virksomhedens økonomiske situation efter gennemførelsen af omstruktureringsplanen.

(161) I analysen af omstruktureringsforanstaltningerne skal der tages hensyn til de særlige forhold, der gælder i de sektorer, Alstom opererer i. Især for Power og Transport-sektorerne er de nødvendige investeringer i faste aktiver relativt lave i forhold til behovet for driftskapital. Det er kapaciteten til at gennemføre projekter og den teknologiske kapacitet, der er vigtigst, hvorimod den fysiske produktionskapacitet kun er en væsentlig faktor for et begrænset antal produkter (30). Derfor er virksomhederne normalt i stand til at udvide deres udbud i perioder med stærk efterspørgsel. Omvendt er det ikke altid muligt at nedskære den overskydende arbejdskraft i perioder med svag efterspørgsel, navnlig i lande, hvor sociallovgivningen er mere restriktiv. Et andet særligt forhold ved Alstoms aktiviteter er, at det er nødvendigt at fremstille forskellige produkter (31) på samme produktionslinje afhængigt af ordrerne med henblik på at optimere udnyttelsen af produktionskapaciteten (utilization runs).

(162) Produktionskapaciteten måles hovedsagelig på det disponible produktionsareal (roofed area) og den disponible arbejdskraft, hvorimod de opstillede maskiner til forskel fra andre industrier generelt ikke er den største begrænsning. Desuden er det vanskeligt at måle produktionskapaciteten pr. produkt, for som netop nævnt kan forskellige produkter fremstilles på forskellige tidspunkter på samme produktionslinje.

(163) Alstoms interne omstruktureringsforanstaltninger er derfor b