SAERBERETNING nr. 3/94 om ivaerksaettelse af interventionsforanstaltninger inden for rammerne af den faelles markedsordning for oksekoed med Kommissionens svar (94/C 356/01)

1. INDLEDNING 1.1. Trods en mindre tilbagegang indtager kvaegavlen en meget betydningsfuld plads i det europaeiske landbrug. To faelles markedsordninger omfatter kvaegbrugernes produktion: den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter og den faelles markedsordning for oksekoed. Den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter er behandlet i saerberetning nr. 4/93 om ivaerksaettelsen af kvoteordningen til styring af produktionen af maelk og mejeriprodukter (1). Denne beretning omhandler interventionsforanstaltningerne i oksekoedssektoren, isaer offentlig oplagring af oksekoed.

1.2. Det faelles marked for oksekoed har siden begyndelsen af 1980'erne vaeret et permanent overskudsmarked. Igennem aarene er situationen blevet gradvist forvaerret. Allerede i 1984 oversteg Faellesskabets egen produktion (7,4 mio. tons) det interne forbrug med mere end 800 000 tons, og denne uligevaegt kunne der kun til en vis grad rettes op paa gennem stadig stoerre interventionsopkoeb af oksekoed. Med meget betydelige budgetudgifter til foelge blev der truffet foranstaltninger til udligning af forskellen mellem salgspris og koebspris, og disse interventionslagre blev eksporteret til markeder i lande, hvis betalingsevne for de flestes vedkommende er blevet stadig daarligere. Faellesskabet har endvidere hovedsagelig inden for rammerne af internationale aftaler siden 1981 hvert aar importeret op til 600 000 tons oksekoed, hvilket kun har forvaerret den ovenfor beskrevne interne uligevaegt.

1.3. Paa grund af et sammenfald af forskellige begivenheder (sygdommen kogalskab, som ogsaa kaldes BSE (2), Tysklands forening, Golfkrigen, udviklingen i forbindelserne med OEsteuropa m.v.) var det faelles marked fra 1990 til 1992 ramt af den hidtil alvorligste krise, som fra regnskabsaaret 1991 medfoerte en voldsom stigning i budgetudgifterne til denne sektor. Europa-Parlamentet har adskillige gange udtrykt bekymring over forvaltningen af oksekoedssektoren (3), isaer i forbindelse med proceduren for meddelelse af decharge til Kommissionen for regnskabsaaret 1990.

Rettens tidligere undersoegelser 1.4. I aarsberetningen for 1990 undersoegte Retten saaledes praemien for opretholdelse af besaetninger af ammekoeer (4) og i aarsberetningen for 1992 den saerlige praemie til oksekoedsproducenter (5). I disse to aarsberetninger understregede Retten, at Kommissionen ikke har paalidelige instrumenter til raadighed til at foretage forudgaaende vurderinger og efterfoelgende evalueringer af, hvorledes disse praemier indvirker paa producenternes indkomster og ligevaegten paa oksekoedsmarkedet (jf. punkt 4.4-4.6).

1.5. I 1988 offentliggjorde Retten en saerberetning om forvaltningen af og kontrollen med offentlig oplagring (6), hvori den paapegede, at der burde indfoeres pligt til at udarbejde aarlige lageropgoerelser suppleret med stikproever og med mulighed for delopgoerelser i aarets loeb. Den paapegede endvidere, at der burde fastsaettes minimumskrav til kvalitetskontrollen. I Kommissionens forordning (EOEF) nr. 618/90 af 14. marts 1990 (7) er der taget hoejde for de fleste af de bemaerkninger, Retten fremsatte i sin saerberetning.

Rettens undersoegelse 1.6. Retten gennemfoerte en undersoegelse i Kommissionens tjenestegrene og i fem medlemsstater (Tyskland, Frankrig, Irland, Italien og Det Forenede Kongerige) hos de nationale og regionale myndigheder, som har til opgave at forvalte den faelles markedsordning for oksekoed, samt et vist antal stoettemodtagere.

1.7. Undersoegelsen omfattede den faelles markedsordning i sin helhed, men Rettens revision af systemerne tog navnlig sigte paa de forskellige interventionsforanstaltninger, herunder isaer offentlig oplagring.

2. OKSEKOEDSMARKEDET 2.1. I 1992 var Faellesskabet med en nettoproduktion af oksekoed paa 8,4 mio. tons verdens naeststoerste producent, hvor USA indtog foerstepladsen med 10,6 mio. tons og Samfundet af Uafhaengige Stater tredjepladsen med 7,3 mio. tons. Faellesskabets produktion udgoer 15,8 % af verdens produktion af oksekoed.

Produktions-, forbrugs- og prisudvikling 2.2. Tabel 2.1 er en samlet oversigt over udviklingen inden for den faelles markedsordning for oksekoed siden 1980. Paa faellesskabsplan har der i nogle aar vaeret en tendens til en svag stigning i produktionen af oksekoed (7,2 mio. tons i 1980 mod 7,7 mio. tons i 1990 (7,2 mio. tons i 1990 for EUR 10) til en vaerdi, der i faellesskabspriser anslaas til 24,6 mia. ECU (jf. figur 2.2), men stigningen var mindre end i anden koedproduktion (jf. figur 2.1 og 2.3).

Oksekoedsproduktionens relative andel af Faellesskabets interne koedproduktion faldt fra 29,7 % i 1980 til 24,7 % i 1990. Forbrugsvanerne aendredes ogsaa i Faellesskabet. Forbruget af oksekoed stagnerede naesten (jf. figur 2.4 og 2.5), hvorimod forbruget af andet koed (isaer fjerkrae og svinekoed) steg.

Tabel 2.1 - Udviklingen i oksekoedsproduktionen, -forbruget og -lagrene (1 000 tons) "" ID="2">1980> ID="3">1981> ID="4">1982> ID="5">1983> ID="6">1984> ID="7">1985> ID="8">1986> ID="9">1987> ID="10">1988> ID="11">1989> ID="12">1990> ID="13">1991> ID="14">1992"> ID="1">IBP> ID="2">7 182> ID="3">7 014> ID="4">6 685> ID="5">6 943> ID="6">7 535> ID="7">7 394> ID="8">8 014> ID="9">8 066> ID="10">7 614> ID="11">7 340> ID="12">7 736> ID="13">8 705> ID="14">8 378"> ID="1">EKSDYR> ID="2">364> ID="3">448> ID="4">391> ID="5">391> ID="6">398> ID="7">385> ID="8">443> ID="9">399> ID="10">391> ID="11">390> ID="12">388"> ID="1">IMPDYR> ID="2">374> ID="3">381> ID="4">391> ID="5">373> ID="6">365> ID="7">412> ID="8">494> ID="9">474> ID="10">461> ID="11">519> ID="12">634"> ID="1">NP> ID="2">7 192> ID="3">6 947> ID="4">6 685> ID="5">6 925> ID="6">7 502> ID="7">7 421> ID="8">8 065> ID="9">8 141> ID="10">7 684> ID="11">7 469> ID="12">7 982> ID="13">8 723> ID="14">8 396"> ID="1">IMPKOED> ID="2">1 567> ID="3">1 439> ID="4">1 526> ID="5">1 584> ID="6">1 555> ID="7">1 739> ID="8">1 787> ID="9">1 839> ID="10">1 768> ID="11">1 797> ID="12">1 834> ID="13">447> ID="14">480"> ID="1">EKSKOED> ID="2">1 766> ID="3">1 736> ID="4">1 577> ID="5">1 711> ID="6">1 990> ID="7">2 096> ID="8">2 538> ID="9">2 317> ID="10">2 173> ID="11">2 445> ID="12">2 318> ID="13">1 244> ID="14">1 239"> ID="1">NR> ID="2">-199> ID="3">-297> ID="4">-51> ID="5">-127> ID="6">-435> ID="7">-357> ID="8">-751> ID="9">-478> ID="10">-405> ID="11">-648> ID="12">-484> ID="13">-797> ID="14">-759"> ID="1">FORBRUG> ID="2">7 012> ID="3">6 751> ID="4">6 607> ID="5">6 628> ID="6">6 701> ID="7">6 864> ID="8">7 469> ID="9">7 573> ID="10">7 321> ID="11">7 338> ID="12">7 159> ID="13">7 670> ID="14">7 424"> ID="1">LAGERFSK> ID="2">-19> ID="3">-101> ID="4">27> ID="5">170> ID="6">366> ID="7">200> ID="8">-155> ID="9">90> ID="10">-42> ID="11">-517> ID="12">339"> ID="1">KOEB> ID="2">410> ID="3">280> ID="4">270> ID="5">445> ID="6">495> ID="7">455> ID="8">580> ID="9">540> ID="10">390> ID="11">170> ID="12">660> ID="13">1 030> ID="14">890"> ID="1">SALG> ID="2">360> ID="3">430> ID="4">250> ID="5">265> ID="6">230> ID="7">395> ID="8">755> ID="9">335> ID="10">750> ID="11">460> ID="12">175> ID="13">770> ID="14">675"> ID="1">LAGRE> ID="2">360> ID="3">210> ID="4">230> ID="5">410> ID="6">675> ID="7">735> ID="8">575> ID="9">780> ID="10">420> ID="11">130> ID="12">615> ID="13">875> ID="14">1 090"> ID="1">OVERSK> ID="2">180> ID="3">196> ID="4">78> ID="5">297> ID="6">801> ID="7">557> ID="8">596> ID="9">568> ID="10">363> ID="11">131> ID="12">823> ID="13">1 033> ID="14">972""IBP: intern bruttoproduktion af oksekoed EKSDYR: eksport af levende dyr

IMPDYR: import af levende dyr NP: nettokoedproduktion

IMPKOED: import af oksekoed EKSKOED: eksport af oksekoed

NR: nettoresultat af international handel FORBRUG: forbrug af oksekoed

LAGERFSK: Lagerforskydninger i Faellesskabet KOEB: interventionsopkoeb

SALG: salg fra intervention LAGRE: interventionslagre ved udgangen af aaret

OVERSK: produktionsoverskud

Kilde: EUROSTAT - CRONOS og beregninger GD VI/A-2, Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - juli 1992 - for saa vidt angaar intervention: koeb, salg og lagre - GD VI-D-2

>

Figur 2.1 - Udviklingen i den interne bruttokoedproduktion

(mio. tons)

N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - GD VI/A-2 og CRONOS

Figur 2.2 - Udviklingen i den interne bruttoproduktion af oksekoed

(mio. tons)

NB: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - GD VI/A-2 og CRONOS

Figur 2.3 - Udviklingen i den interne bruttoproduktion i Faellesskabet (efter art) (Fra 1986 EUR12)

(mio. tons)

N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - GD VI/A-2 og CRONOS

Figur 2.4 - Udviklingen i forbruget af koed efter art i kg pr. indbygger i Faellesskabet (Fra 1986 EUR12)

NB: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - GD VI/A-2 og CRONOS.

Figur 2.5 - Udviklingen i forbruget af oksekoed i Faellesskabet

(mio. tons)

N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - GD VI/A-2 og CRONOS

2.3. Kvaegavlen udgoer en meget stoerre del af den endelige landbrugsproduktion i den nordlige del af Faellesskabet end i den sydlige (i 1991 27 %, heraf tegnede sektoren for maelk og mejeriprodukter sig for 15,8 % og koedsektoren sig for 11,2 %). Frankrig er med 1,9 mio. tons (24,7 % af den faelles produktion) Faellesskabets stoerste producent foran Tyskland (1,7 mio. tons). I 1992 talte Faellesskabets kvaegbestand i alt 76,8 mio. dyr, nemlig 20,9 mio. malkekoeer, 32,6 mio. andet voksent kvaeg og 23,3 mio. kalve (jf. figur 2.6-2.9). Fra 1983 til 1992 faldt kvaegbestanden med 11,6 % - isaer bestanden af malkekoeer er gaaet tilbage som foelge af saenkningen af maelkekvoterne - og besaetningernes gennemsnitsstoerrelse foroegedes i det forloebne aarti fra ca. 30 til 41 stykker kvaeg, hvilket skyldtes en nedgang i antallet af bedrifter paa ca. 30 % fra 1981 til 1992.

2.4. Ogsaa i dag er ca. 65 % af alt kvaeg slagtet til koedproduktion malkekvaeg (udsaetterkoeer, kalve og tyre af ren eller krydset malkerace), mens resten er ammekoeer eller slagteracer, der avles specielt med henblik paa koedproduktion. Deres procentdel er imidlertid stigende.

2.5. Paa ti aar er voksent kvaegs gennemsnitsvaegt ved slagtningen oeget (8), saaledes at der har vaeret en stigning i koedproduktionen trods nedgangen i bestanden (jf. figur 2.6 og 2.7).

Figur 2.6 - Udviklingen i kvaegbestanden (mio. stk. kvaeg)

N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: EUROSTAT - CRONOS

Figur 2.7 - Udviklingen i bestanden af malkekoeer (mio. stk. malkekoeer))

N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: EUROSTAT - CRONOS

Figur 2.8. - Udviklingen i bestanden af kalve (mio. stk. kalve)

N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: EUROSTAT - CRONOS

Figur 2.9. - Udviklingen i bestanden af andet kvaeg (mio. stk. kvaeg)

N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR.

Kilde: EUROSTAT - CRONOS

Tabel 2.2 - Prisudviklingen (ungtyre - R3) - AArlige gennemsnitspris pr. 100 kg slagtet vaegt i ecu "" ID="1">B> ID="2">319,6> ID="3">315,6> ID="4">315,6> ID="5">312,5> ID="6">325,3> ID="7">305,3> ID="8">296,6> ID="9">304,2"> ID="1">DK> ID="2">352,9> ID="3">346,9> ID="4">326,2> ID="5">333,5> ID="6">353,9> ID="7">329,4> ID="8">311,4> ID="9">303,9"> ID="1">D> ID="2">322,3> ID="3">311,0> ID="4">317,7> ID="5">312,3> ID="6">322,8> ID="7">310,7> ID="8">290,4"> ID="1">GR> ID="2">369,3> ID="3">313,3> ID="4">307,3> ID="5">319,9> ID="6">356,1> ID="7">359,2> ID="8">363,5> ID="9">384,2"> ID="1">E> ID="3">312,3> ID="4">327,3> ID="5">343,2> ID="6">334,1> ID="7">338,5> ID="8">337,5"> ID="1">F> ID="2">332,1> ID="3">322,0> ID="4">316,2> ID="5">311,6> ID="6">338,1> ID="7">318,3> ID="8">306,3> ID="9">308,6"> ID="1">IRL (1)> ID="2">304,1> ID="3">299,6> ID="4">296,3> ID="5">320,7> ID="6">304,4> ID="7">293,8> ID="8">286,7> ID="9">286,7"> ID="1">I> ID="2">356,8> ID="3">357,1> ID="4">331,6> ID="5">316,6> ID="6">360,2> ID="7">339,3> ID="8">319,1> ID="9">321,5"> ID="1">L> ID="2">338,6> ID="3">324,2> ID="4">320,7> ID="5">315,6> ID="6">325,7> ID="7">325,9> ID="8">313,2> ID="9">313,7"> ID="1">NL> ID="2">335,1> ID="3">322,6> ID="4">325,7> ID="5">316,1> ID="6">332,9> ID="7">314,2> ID="8">299,9> ID="9">311,4"> ID="1">P> ID="8">380,0> ID="9">377,9"> ID="1">UK> ID="2">332,2> ID="3">291,4> ID="4">280,3> ID="5">329,6> ID="6">327,1> ID="7">281,4> ID="8">287,8> ID="9">275,6""Kilde: EUROSTAT - CRONOS.

>

2.6. Priserne har i nogle aar vaeret faldende, og forskellene mellem de priser, der er gaeldende i de fleste medlemsstater (jf. tabel 2.2), er blevet mindre (differencen mellem de hoejeste og de laveste priser ligger paa 10-20 % af prisgennemsnittet i Faellesskabet). I 1992 tegnede Graekenland sig for den hoejeste aarlige gennemsnitspris (384,2 ECU/100 kg (9)). Graekenland er ikke selvforsynende med oksekoed (jf. punkt 2.10). Den laveste aarlige gennemsnitspris har man kunne konstatere i Det Forenede Kongerige (275,6 ECU/100 kg).

Udviklingen i den internationale samhandel 2.7. I 1992 var Faellesskabet verdens naeststoerste eksportoer af oksekoed efter Australien (10) og tegnede sig for en fjerdedel af den internationale samhandel. For at faa afsat rekordstore interventionslagre begraensede Faellesskabet i 1991 og 1992 eksporten til 1,2 mio. tons svarende til ca. 15 % af nettoproduktionen af oksekoed.

2.8. Omfanget af samhandelen med tredjelande er stort set fastlagt ved de aftaler, der er indgaaet mellem Faellesskabet og disse tredjelande om adgang til det faelles marked paa saerlig gunstige betingelser. Import finder saaledes isaer sted i form af kontingenter med nedsat told og importafgifter eller 0-told. Denne import, som har vaeret stigende i de sidste ti aar (+ 57 % siden 1981), skal laegges oven i det interne produktionsoverskud, og har saaledes faaet faellesskabslagrene til at vokse og medfoert yderligere interventionsudgifter til afsaetning af overskuddene, isaer til afsaetning paa verdensmarkedet. I 1992 blev der med nedsat told importeret 214 500 ungtyre fra Ungarn, Polen, Jugoslavien og Den Tjekkiske og Slovakiske Foederative Republik (11) til opfedning i Italien og Graekenland. Dette medfoerte ikke blot, at der blev opkraevet 53,5 mio. ECU mindre i egne indtaegter, men ogsaa at der blev udskudt supplerende omkostninger, f.eks. eksportrestitutioner for levende kvaeg (i alt 122 mio. ECU i 1992 (12)) I anmaerkningerne til budgettet for regnskabsaaret 1992 er import med nedsat told og afgifter eller 0-told anslaaet til 1 030 mio. ECU (890 mio. ECU, under hensyntagen til indtaegtsnedgangen som foelge af den nedsatte told).

Uligevaegten paa markedet for oksekoed 2.9. Et af maalene for den faelles markedsordning for oksekoedssektoren er at stabilisere markederne i Faellesskabet (jf. punkt 3.1). Ser man naermere paa udviklingen i forbruget og i produktionen siden 1980 (jf. figur 2.10), konstaterer man, at Faellesskabets produktion ganske vist foelger en cyklus, men at den altid, selv paa det laveste niveau i denne cyklus, har oversteget forbruget. Denne strukturelle uligevaegt har vaeret permanent i over ti aar, og tendensen gaar i retning af det vaerre. Det overskud, der hvert aar skal afsaettes paa verdensmarkedet, har i de forloebne ti aar i gennemsnit udgjort omkring 6 % af Faellesskabets produktion, som aarligt er steget med lidt under 0,5 %.

2.10. En undersoegelse af medlemsstaternes selvforsyningsgrad (jf. tabel 2.3) viser, at fire medlemsstater (Graekenland, Italien, Portugal og Det Forenede Kongerige) ikke er selvforsynende med oksekoed. De oevrige medlemsstater med undtagelse af Spanien, hvor forbrug og produktion balancerer, har alle haft en overproduktion, der udgjorde en stoerre eller mindre procentdel af deres eget forbrug. Fra 1986 til 1989 faldt samtlige medlemsstaters selvforsyningsgrad bortset fra Belgiens (159 % i 1990 mod 108 % i 1980) og Irlands (948 % i 1990 mod 484 % i 1981).

Figur 2.10. - Udviklingen i forholdet mellem Faellesskabets produktion og forbrug - EUR6, EUR9 og EUR12

(mio. tons)

XTB:981DG01000N.B.: EUR12 har siden 1990 ogsaa omfattet det tidligere DDR

Kilde: Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - DG VI/A-2

2.11. Selv om situationen paa markedet tilsyneladende har bedret sig betydeligt i den senere tid, udgjorde lagrene, der i begyndelsen af 1993 var paa over 1,1 mio. tons, dog stadig omkring 450 000 tons i begyndelsen af 1994. I de kommende aar, hvor det kan blive endnu vanskeligere at finde betalingsdygtige markeder (13), vil den fundamentale uligevaegt traede meget klart frem, som daekker sig bag midlertidige, bedre eksportresultater, den cykliske udvikling i produktionen og det faktum, at kvaegavlerne udsaetter slagtningen for at faa adgang til praemien inden for rammerne af den nye ordning.

Tabel 2.3 - Udviklingen i selvforsyningen (selvforsyningsgrad i % - koed af voksent kvaeg og kalve "" ID="1">B (1)> ID="2">108> ID="3">116> ID="4">103> ID="5">114> ID="6">126> ID="7">127> ID="8">136> ID="9">135> ID="10">149> ID="11">150> ID="12">159> ID="13">178> ID="14">179"> ID="1">DK> ID="2">351> ID="3">372> ID="4">413> ID="5">414> ID="6">363> ID="7">328> ID="8">283> ID="9">290> ID="10">249> ID="11">208> ID="12">208> ID="13">231> ID="14">204"> ID="1">D> ID="2">104> ID="3">109> ID="4">109> ID="5">112> ID="6">119> ID="7">113> ID="8">121> ID="9">118> ID="10">112> ID="11">113> ID="12">120> ID="13">137> ID="14">121"> ID="1">GR> ID="2">46> ID="3">57> ID="4">47> ID="5">37> ID="6">37> ID="7">35> ID="8">33> ID="9">27> ID="10">38> ID="11">28> ID="12">29> ID="13">32> ID="14">28"> ID="1">E> ID="5">95> ID="6">88> ID="7">87> ID="8">99> ID="9">99> ID="10">96> ID="11">96> ID="12">102> ID="13">95> ID="14">100> ID="15">97"> ID="1">F> ID="2">111> ID="3">115> ID="4">112> ID="5">113> ID="6">121> ID="7">118> ID="8">118> ID="9">121> ID="10">118> ID="11">108> ID="12">114> ID="13">119> ID="14">122> ID="15">116"> ID="1">IRL> ID="2">629> ID="3">484> ID="4">476> ID="5">547> ID="6">601> ID="7">692> ID="8">706> ID="9">692> ID="10">776> ID="11">716> ID="12">903> ID="13">977> ID="14">977"> ID="1">I> ID="2">63> ID="3">60> ID="4">59> ID="5">63> ID="6">67> ID="7">61> ID="8">58> ID="9">59> ID="10">59> ID="11">56> ID="12">62> ID="13">62> ID="14">69"> ID="1">NL> ID="2">141> ID="3">156> ID="4">154> ID="5">172> ID="6">196> ID="7">185> ID="8">220> ID="9">182> ID="10">169> ID="11">154> ID="12">160> ID="13">173> ID="14">179"> ID="1">P> ID="5">99> ID="6">91> ID="7">84> ID="8">86> ID="9">80> ID="10">82> ID="11">83> ID="12">71> ID="13">76> ID="14">70"> ID="1">UK> ID="2">84> ID="3">83> ID="4">83> ID="5">86> ID="6">92> ID="7">89> ID="8">81> ID="9">84> ID="10">76> ID="11">81> ID="12">91> ID="13">92> ID="14">85> ID="15">91"> ID="1">EUR

12> ID="5">104> ID="6">111> ID="7">106> ID="8">107> ID="9">107> ID="10">104> ID="11">100> ID="12">108> ID="13">115> ID="14">113"> ID="1">EUR

10> ID="2">102> ID="3">104> ID="4">101> ID="5">105> ID="6">112> ID="7">108> ID="8">108> ID="9">107> ID="10">105> ID="11">101> ID="12">109""Kilde: Forsyningsopgoerelser - koed 1965-1990 - VI/2643/91 - GD VI/A-2

>

3. DEN FAELLES MARKEDSORDNING FOR OKSEKOED 3.1. Den faelles markedsordning for oksekoed er indfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 (1), i det foelgende benaevnt grundforordningen. Heri fastsaettes, hvilke foranstaltninger der skal ivaerksaettes for at naa de maal for den faelles landbrugspolitik, som er fastsat i artikel 39 i Rom-traktaten. Det tilstraebes foerst og fremmest at stabilisere markederne og isaer at undgaa, at svingningerne i priserne paa verdensmarkedet smitter af paa priserne i Faellesskabet, samt at sikre landbrugsbefolkningen (2) en rimelig levestandard.

Udviklingen i lovgivningen: den faelles markedsordnings tre faser 3.2. Faellesskabets lovgivning om den faelles markedsordning har gennemgaaet foelgende tre faser:

a) 1960-1973, hvor der var knaphed paa oksekoed, og hvor lovgivningen tog sigte paa at oege produktionen,

b) 1974-1981 med ustabil ligevaegt, hvor der blev ivaerksat ad hoc-foranstaltninger, foerst og fremmest til stoette for priserne paa det faelles marked,

c) perioden efter 1981 med strukturelle overskud, hvor den faelles lovgivning i stadig hoejere grad har taget sigte paa at stoette producenternes indkomst gennem praemier, der betales direkte til producenten. Samtidig har man, presset af produktionsoverskuddene, tilladt et fald i markedspriserne inden for visse graenser.

3.3. De forskellige praemieordninger, som blev indfoert i begyndelsen af 70'erne for at afhjaelpe problemer, som dengang forekom forbigaaende, var egentlig ikke indbyrdes sammenhaengende. De er gradvist blevet erstattet af mere permanente praemier, der nu er endeligt integreret i grundforordningen om den faelles markedsordning. Raadets reaktion paa markedsudviklingen var at indfoere handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvaeg, hvorved man gik fra et system med priser pr. kg levende vaegt til et system med priser pr. kg slagtet vaegt. Desuden indfoertes der en mere homogen praemiepakke kombineret med nedsaettelse af interventionspriserne og flere paa hinanden foelgende aendringer af procedurerne for licitationer. Raadet havde gentagne gange givet udtryk for, at det tilsigtede maal for interventionerne i oksekoedssektoren, nemlig at stoette priserne og stabilisere markedet, ikke var naaet, og at interventionen var ved at blive et maal i sig selv. Et eksempel herpaa var, at der blev avlet »standard«-kvaeg til intervention (tung krop af god bygning m.v.).

De gaeldende faellesskabsregler 3.4. Den faelles markedsordning for oksekoed (3) omfatter efter den sidste tilpasning i maj 1992 inden for rammerne af reformen af den faelles landbrugspolitik stadig en pris- og interventionsordning og en ordning for samhandelen med tredjelande.

Ordningen for handelen med tredjelande 3.5. De foranstaltninger, som er fastsat i grundforordningen, omfatter eksportrestitutioner, hvor restitutionsbeloebet gradueres efter bestemmelsesstedet, og importtold samt i givet fald afgifter. Desuden er der undtagelsesbestemmelser for forarbejdningsindustrien og for import af kvaeg til opfedning.

3.6. Raadet opstiller hvert aar »en skoensmaessig opgoerelse over til forarbejdningsindustrien bestemt koed under hensyntagen til dels det inden for Faellesskabet antageligt disponible, i kvalitet og i tilbudsform til industriel anvendelse egnede koed, dels til industriens behov« (4). I disse opgoerelser er der hvert aar isaer taget hoejde for udviklingen i Faellesskabets produktion. Raadet har saaledes siden 1991 sat importbehovet til nul, efter at det i 1990 naaede det hidtil hoejeste niveau med 50 000 tons. Alligevel importerer Faellesskabet stadig aarligt lidt over 500 000 tons oksekoed til praeferencetoldsatser, heraf er 200 000 tons tilberedte varer eller konserves (position 16.02 i den faelles toldtarif), der kan importeres med en toldsats paa 26 %) - for at opfylde forpligtelser (193 795 tons koed og 472 600 stykker levende kvaeg) indgaaet inden for rammerne af internationale aftaler (GATT, AVS - nemlig Botswana, Kenya, Madagascar, Namibia (siden 1993), Swaziland og Zimbabwe - jf. tabel 3.1).

3.7. Ved opstillingen af skoensmaessige opgoerelser over ungtyre paa 300 kg eller derunder bestemt til opfedning i Faellesskabet er der igennem aarene taget hoejde for Faellesskabets overskudsproduktion af tyrekalve. Dette overskud skulle nu vaere reduceret, efter at der i 1993 indfoertes forarbejdningspraemier for spaede tyrekalve af malkerace (praemien er paa 100 ECU pr. tyrekalv, der fjernes fra produktionen, inden den er ti dage gammel). Denne foranstaltning, som ikke er obligatorisk for medlemsstaterne, er endnu ikke blevet ivaerksat. De sidste tre aar har Raadet for at opretholde harmoniske handelsforbindelser med de beroerte tredjelande besluttet at tillade import med nedsat told af 198 000 ungtyre (i 1992 Ungarn, Polen og Jugoslavien, og i 1993 Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik samt Rumaenien), selv om der for 1992 og 1993 var beregnet en overskudsproduktion paa hhv. 600 000 og 100 000 dyr.

Praemieordning 3.8. De forskellige former for praemier, nemlig saerlige praemier, saesonpraemier, ammekopraemier og forarbejdningspraemier, er foranstaltninger, der tager sigte paa dels at paavirke udbuddet af oksekoed, isaer med hensyn til hvor stor en maengde der skal afsaettes, og hvornaar og hvordan den skal afsaettes (kalve, ungtyre, okser), dels at sikre producenterne en vis indkomst.

Interventionsordning 3.9. Interventionsordningen omfatter slagtekroppe af voksent kvaeg, dvs. kvaeg med en levende vaegt paa over 300 kg, og fersk eller frosset koed af disse dyr i hele slagtekroppe, halve slagtekroppe, »quartiers compensés«, forfjerdinger eller bagfjerdinger, klassificeret efter Faellesskabets handelsklasseskema.

3.10. Interventionsforanstaltninger gennemfoeres ved offentlig oplagring i overensstemmelse med de gaeldende regler for opkoeb foretaget af de enkelte medlemsstaters interventionsorganer samt ved privat oplagring, dvs. i form af stoette til andre organer end interventionsorganerne, som for egen regning og risiko oplagrer produkter (5). Imidlertid har budgetudgifterne til privat oplagring i de seneste aar kun udgjort en ubetydelig del af de samlede udgifter til intervention i form af oplagring (jf. tabel 3.1).

3.11. Disse foranstaltninger kan ivaerksaettes paa medlemsstatsplan, paa regionalt plan eller for Faellesskabet som helhed afhaengigt af prisniveauet paa markederne i medlemsstaterne i forhold til en indikator, som er interventionsprisen (oprindeligt orienteringsprisen (6).

Offentlig oplagring Opkoeb

3.12. To forhold er bestemmende for, om der kan foretages interventionsopkoeb, nemlig naar den gennemsnitlige markedspris i Faellesskabet og naar de gennemsnitlige

Tabel 3.1 - Importkontingenter i sektoren for oksekoed "" ID="1">Raad 129/94> ID="2">GATT Hilton beef> ID="3">Argentina, Australien,> ID="4">20 % (told)> ID="5">24 300 t> ID="6">34 300 t"> ID="1">Kom. 212/94> ID="2">GATT Hilton beef USA> ID="3">Uruguay, USA, Canada> ID="4">20 % (told)> ID="5">10 000 t"> ID="1">Raad 131/94

Kom. 212/94> ID="2">GATT boeffelkoed> ID="3">Australien> ID="4">20 % (told)> ID="5">2 250 t"> ID="1">Raad 132/94> ID="2">GATT mellemgulv> ID="3">erga omnes> ID="4">4 % (told)> ID="5">800 t> ID="6">1 500 t"> ID="1">Kom. 139/94> ID="2">GATT mellemgulv

Argentina> ID="3">Argentina> ID="4">4 % (told)> ID="5">700 t"> ID="1">Raad 130/94> ID="2">GATT frosset koed> ID="3">erga omnes> ID="4">20 % (told)> ID="5">53 000 t"> ID="1">Kom. 214/94> ID="2">Forarbejdet koed i henhold til opgoerelse > ID="3">erga omnes> ID="4">0 %/45 % (afgift)

20 % (told)> ID="5">0 t"> ID="1">Raad 715/90> ID="2">Koed fra AVS-landene> ID="3">Kenya, Zimbabwe, Swaziland, Botswana, Madagaskar, Namibia> ID="4">10 % (afg.)> ID="5">52 100 t"> ID="1">Kom. 336/94> ID="2">Ungtyre i henhold til opgoerelse> ID="3">Tjekkiet, Slovakiet, Polen, Ungarn, Rumaenien, Slovenien, Bulgarien> ID="4">25 %/35 % (afgift)

16 % (told)> ID="5">198 000 k> ID="6">425 000

Saedvanligt niveau"> ID="1">Kom. 2697/93

Kom. 3558/93> ID="2">Associeringsaftale (koed)> ID="3">Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet> ID="4">40 % (afg.)

8 % (told)> ID="5">14 100 t"> ID="1">Kom. 358/94> ID="2">Associeringsaftale (levende kvaeg paa 160-300 kg)> ID="3">Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet> ID="4">25 % (afg.)

16 % (told)> ID="5">59 400 k"> ID="1">Raad 1157/92

Kom. 3409/93> ID="2">Kalve under 80 kg> ID="3">erga omnes> ID="4">100 % (afg.)

16 % (told)> ID="5">167 600 k"> ID="1">Raad 775/94

Kom. 957/94> ID="2">Udligning (i henhold til opgoerelse) »koed af hoej kvalitet«> ID="3">Argentina, Australien, Uruguay, New Zealand, Brasilien> ID="4">20 % (told)> ID="5">11 430 t"> ID="1">Raad 774/94

Kom. 1001/94> ID="2">Udligning »olieholdige produkter«> ID="3">Argentina, Uruguay, Brasilien> ID="4">20 % (told)> ID="5">18 000 t"> ID="2">Bjergrace> ID="3">OEstrig, Schweiz> ID="4">4 % (told)> ID="5">47 600 k"> ID="1">Kom. 266/94> ID="2">Koed, Sverige> ID="3">Sverige> ID="4">0 % (told)

0 % (afg.)> ID="5">4 000 t fersk eller frosset koed 2 500 t konserves"> ID="1">Kom. 346/94> ID="2">Koed, Bulgarien og Rumaenien> ID="3">Bulgarien, Rumaenien> ID="4">60 % (afg.)

12 % (told)> ID="5">75 t (Bulgarien)

540 t (Rumaenien)""Kilde: Kommissionen.

>

markedspriser konstateret i medlemsstaterne eller i omraader i en medlemsstat udgoer mindre end en bestemt procentdel af interventionsprisen (7). I det foerste tilfaelde er der fastsat en oevre graense for de maengder, der kan opkoebes ved intervention (jf. punkt 3.13 og 3.14). I det andet tilfaelde foregaar interventionsopkoebene inden for rammerne af sikkerhedssystemet eller sikkerhedsnettet (jf. punkt 3.15).

3.13. I det foerste tilfaelde foregaar opkoebene ved licitation, hvor koebspriserne og de accepterede maengder fastsaettes paa grundlag af de bud, Kommissionen modtager. Der aabnes licitationer, naar foelgende to forhold foreligger i to paa hinanden foelgende uger:

a) den gennemsnitlige markedspris i Faellesskabet konstateret paa grundlag af handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvaeg er lavere end en bestemt procentdel af interventionsprisen (siden 1992 under 84 % af interventionsprisen) (8),b) den gennemsnitlige markedspris konstateret paa grundlag af det omtalte handelsklasseskema i en medlemsstat eller et omraade er lavere end en bestemt procentdel af interventionsprisen (siden 1992 under 80 % af interventionsprisen) (9),3.14. Licitationerne suspenderes, naar det ene af disse to forhold ikke laengere foreligger i to paa hinanden foelgende uger, eller naar det aarlige loft, der er fastsat for opkoeb efter denne procedure, er naaet. Dette loft blev for 1993 fastsat til 750 000 tons, og det vil efter gradvise saenkninger ligge paa 350 000 tons i 1997.

3.15. I det andet tilfaelde foretages opkoeb efter den procedure, som almindeligvis kaldes sikkerhedssystemet eller sikkerhedsnettet, hvor alle bud accepteres. Denne opkoebsprocedure anvendes, naar der i to paa hinanden foelgende uger konstateres et kraftigere prisfald, nemlig naar den gennemsnitlige markedspris i Faellesskabet udgoer under 78 % af interventionsprisen, og naar den gennemsnitlige markedspris for voksent kvaeg konstateret paa grundlag af Faellesskabets handelsklasseskema i en medlemsstat eller i omraader i en medlemsstat udgoer under 60 % af interventionsprisen.

3.16. I forbindelse med de to ordninger, der er beskrevet ovenfor, accepteres kun bud, som ligger under den gennemsnitlige markedspris konstateret i medlemsstaten eller regionen, forhoejet med et beloeb, som Kommissionen har fastsat til 8 ECU. Der koebes kun koed af en kvalitet, for hvilken der goer sig de i punkt 3.13 naevnte prisforhold gaeldende.

3.17. Der kan konstateres en vaesentlig udvikling i ordningen for interventionsopkoeb, og Kommissionen har vedtaget en lang raekke aendringer og forbedringer af gennemfoerelsesbestemmelserne, herunder bl.a. foelgende:

a) Siden 1974 har interventionsorganerne i tilfaelde af store tilfoersler af interventionskoed haft mulighed for at begraense opkoebene til de maengder, som de kan fryse og oplagre (10),b) Interventionsorganerne blev i 1978 paa visse betingelser bemyndiget til at lade opkoebt oksekoed udbene (11). Efter at der i flere tilfaelde var indroemmet dispensation, blev betingelserne ophaevet i 1989 (12), og i 1993 indfoertes der igen andre betingelser (13).

c) Siden 1988 har produkter af dyr behandlet med visse stoffer med hormonel virkning vaeret udelukket fra intervention (14)

d) Interventionsorganerne har siden 1989 vaeret forpligtet til at afvise produkter, som efter deres vurdering ikke er klassificeret efter Faellesskabets handelsklasseskema, og til at naegte omklassificering (15).

e) Kommissionen har siden 1990 forbeholdt sig muligheden for at nedsaette den maengde, der gives tilslag for, med nedsaettelseskoefficienter, hvis den samlede maengde, der tilbydes til en pris, der hoejst svarer til maksimumprisen, overstiger den udliciterede maengde (jf. punkt 4.16).

f) Siden 1992 har den bydende som garanti for, at han vil overholde sine forpligtelser, haft pligt til at stille sikkerhed, og det kan udelukkende ske i form af kontant indbetaling. Man vil dermed forebygge spekulationsbud i forventning om, at der vil blive anvendt nedsaettelseskoefficienter (16) (jf. punkt 4.15).

Afsaetning af lagrene

3.18. Foranstaltningerne til afsaetning af interventionslagrene tager dels sigte paa at oege efterspoergslen paa det faelles marked, altsaa at oege salget af koed til forarbejdningsindustrien eller de gratis uddelinger til humanitaere organisationer, dels at fremme eksporten til verdensmarkedet (17).

3.19. Ifoelge gennemfoerelsesbestemmelserne (18) skal ansoegninger om koeb altid indeholde en erklaering, hvori ansoegeren frasiger sig enhver ret til at klage over det eventuelt tildelte produkts kvalitet og egenskaber. Interventionsorganerne skal imidlertid traeffe de fornoedne foranstaltninger til, at interesserede kan goere sig bekendt med de udbudte produkters tilstand, foer de afgiver bud. Interventionsorganerne skal soerge for, at de produkter, der har vaeret oplagret laengst, afsaettes foerst.

Udviklingen i budgetudgifterne 3.20. Fra 1983 til 1993 steg budgetudgifterne til den faelles markedsordning for oksekoed fra 1 736 mio. ECU til 3 894 mio. ECU (+124 %) (jf. tabel 3.2). Denne udvikling er kraftigt paavirket af de overskud, der er opkoebt ved intervention. Fra 1983 til 1993 oegedes udgifterne til intervention i form af oplagring med 104 % fra 632 mio. ECU til 1 291 mio. ECU. I 1993 var den stoerste udgiftspost vedroerende den faelles markedsordning eksportrestitutioner, den androg nemlig 1 711 mio. ECU eller 44 % af de samlede udgifter til den faelles markedsordning. Udgifterne til eksportrestitutioner oegedes ikke saa hurtigt som de samlede udgifter til den faelles markedsordning (+106 % mod +124 %). De forskellige praemier, der udbetales direkte til oksekoedsproducenterne, har bevirket, at budgetudgifterne oegedes med 123 % fra 1983 til 1993. Ifoelge de overslag, der har dannet grundlag for opstillingen af budgettet for regnskabsaaret 1994, vil der fra 1993 til 1994 naesten ske en tredobling af disse udgifter (jf. tabel 3.2 og figur 3.1).

Tabel 3.2 - Udviklingen i budgetudgifterne - Den faelles markedsordning for oksekoed "(mio. ECU)

>(3)(4)"> ID="1">210> ID="2">RESTITUTIONER-OKSEKOED> ID="3">828> ID="4">1 393> ID="5">1 339> ID="6">1 214> ID="7">878> ID="8">769> ID="9">1 343> ID="10">1 110> ID="11">1 282> ID="12">1 333> ID="13">1 711> ID="14">902> ID="15">1 552"> ID="1">2110> ID="2">PRIVAT OPLAGRING> ID="3">14> ID="4">14> ID="5">160> ID="6">102> ID="7">66> ID="8">60> ID="9">102> ID="10">87> ID="11">1> ID="12">0> ID="13">-93> ID="14">28> ID="15">pm"> ID="1">2111> ID="2">TEKNISKE UDGIFTER TIL OFFENTLIG OPLAGRING> ID="3">94> ID="4">136> ID="5">198> ID="6">170> ID="7">130> ID="8">175> ID="9">109> ID="10">70> ID="11">256> ID="12">292> ID="13">273> ID="14">296> ID="15">74"> ID="1">2112> ID="2">FINANSIERINGSUDGIFTER TIL OFFENTLIG OPLAGRING> ID="3">56> ID="4">59> ID="5">128> ID="6">112> ID="7">83> ID="8">104> ID="9">49> ID="10">14> ID="11">77> ID="12">88> ID="13">104> ID="14">80> ID="15">18"> ID="1">2113> ID="2">ANDRE UDGIFTER TIL OFFENTLIG OPLAGRING> ID="3">469> ID="4">606> ID="5">608> ID="6">1 497> ID="7">771> ID="8">563> ID="9">132> ID="10">-55> ID="11">81> ID="12">65> ID="13">-119> ID="14">-64> ID="15">-294"> ID="1">2114> ID="2">NEDSKRIVNING AF LAGRENE> ID="3">0> ID="4">0> ID="5">0> ID="6">149> ID="7">0> ID="8">344> ID="9">270> ID="10">882> ID="11">1 897> ID="12">1 747> ID="13">1 126> ID="14">1 268> ID="15">90"> ID="1">211> ID="2">INTERVENTIONER I FORM AF OPLAGRING AF OKSEKOED> ID="3">632> ID="4">815> ID="5">1 094> ID="6">2 030> ID="7">1 050> ID="8">1 246> ID="9">663> ID="10">998> ID="11">2 312> ID="12">2 192> ID="13">1 291> ID="14">1 608> ID="15">-112"> ID="1">2120> ID="2">PRAEMIER-AMMEKOEER> ID="3">91> ID="4">90> ID="5">113> ID="6">91> ID="7">62> ID="8">156> ID="9">182> ID="10">292> ID="11">367> ID="12">437> ID="13">558> ID="14">691> ID="15">891"> ID="1">2121> ID="2">TILLAEGSPRAEMIER-AMMEKOEER> ID="14">52> ID="15">70"> ID="1">2122> ID="2">SAERLIGE PRAEMIER> ID="3">0> ID="4">0> ID="5">0> ID="6">0> ID="7">74> ID="8">192> ID="9">158> ID="10">401> ID="11">335> ID="12">454> ID="13">319> ID="14">967> ID="15">671"> ID="1">2123> ID="2">SAESONPRAEMIER (1)> ID="3">82> ID="4">98> ID="5">83> ID="6">74> ID="7">65> ID="8">71> ID="9">41> ID="10">0> ID="11">0> ID="13">0> ID="14">21> ID="15">35"> ID="1">2124> ID="2">FORARBEJDNINGSPRAEMIER FOR SPAEDE TYREKALVE (2)> ID="3">103> ID="4">152> ID="5">117> ID="6">72> ID="7">19> ID="8">42> ID="9">41> ID="10">32> ID="11">8> ID="13">0> ID="14">59> ID="15">1"> ID="1">2125> ID="2">EKSTENSIVERINGSPRAEMIER> ID="14">448> ID="15">401"> ID="1">2126> ID="2">FORANSTALTNINGER TIL FORBRUGSFREMME OG AFSAETNING> ID="13">9> ID="14">10> ID="15">10"> ID="1">2127> ID="2">TILLAEGSPRAEMIER FOR AMMEKOEER (PORTUGAL)> ID="14">28> ID="15">31"> ID="1">2129> ID="2">ANDRE INTERVENTIONER> ID="4">0> ID="5">0> ID="6">0> ID="7">0> ID="8">0> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">6> ID="14">pm> ID="15">pm"> ID="1">212> ID="2">ANDRE INTERVENTIONER BORTSET FRA OPLAGRING AF OKSEKOED> ID="3">276> ID="4">340> ID="5">313> ID="6">237> ID="7">220> ID="8">461> ID="9">422> ID="10">725> ID="11">710> ID="12">891> ID="13">892> ID="14">2 276> ID="15">2 116"> ID="1">B1-21> ID="2">KAPITEL I ALT (oksekoed)> ID="3">1 736> ID="4">2 547> ID="5">2 746> ID="6">3 482> ID="7">2 149> ID="8">2 476> ID="9">2 429> ID="10">2 833> ID="11">4 304> ID="12">4 416> ID="13">3 894> ID="14">4 786> ID="15">3 550""Kilde: Finansberetninger 1983-91 - SINCOM 92-93 - Budget 1994

>

Figur 3.1 - Budgetudgifter - Den faelles markedsordning for oksekoed

(1 000 mio. ECU)

Kilde: Finansberetninger 1983-91 - SINCOM 92-93 - Budget 1994

4. IVAERKSAETTELSE AF INTERVENTIONSFORANSTALTNINGER 4.1. I ca. ti aar har der nu vaeret vedvarende strukturelle overskud paa markedet for oksekoed. Ca. en tredjedel af dette overskud skyldes udelukkende de beslutninger, der er truffet inden for rammerne af den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter. Der er risiko for, at denne foruroligende situation (et overskud paa ca. en million tons oksekoed i 1991/1992) vil vare ved paa trods af reformen i 1992 af den faelles landbrugspolitik (1).

4.2. Den cykliske nedgang, der i dag kan konstateres i oksekoedsproduktionen, er tilsyneladende resultatet af de samlede foranstaltninger inden for rammerne af denne reform, men der er risiko for, at de strukturelle overskud paa sigt igen naar op paa niveauet for 1991 og 1992, medmindre Faellesskabet traeffer korrigerende restriktive foranstaltninger.

4.3. Oprettelsen af nye praemieordninger og forhoejelsen af de eksisterende praemier til oksekoedsproducenter udgoer en yderligere aarlig byrde for Faellesskabernes finanser, som Kommissionen anslaar til ca. 2 100 mio. ECU (2) for 1996. Hvis priserne i Faellesskabet som forventet naermer sig verdensmarkedspriserne, falder udgifterne til restitutioner og interventionsopkoeb ganske vist. Kommissionen har anslaaet budgetbesparelserne til 778 mio. ECU. Imidlertid vil finansieringen af interventionsopkoebene, af faellesskabslagrene og af afsaetningen af overskuddene paa verdensmarkedet fortsat belaste budgettet i vaesentlig grad - det skal bemaerkes, at i henhold til retsforskrifterne vil der ikke kunne afsaettes mere end den inden for rammerne af GATT tilladte eksportmaengde (817 000 tons i aar 2000). De strukturelle overskud vil paa sigt fortsat vaere et problem, som reformen af den faelles landbrugspolitik fra 1992 ikke giver nogen loesning paa, og de strukturelle overskud vil naeppe blive nedbragt, medmindre der ivaerksaettes korrigerende foranstaltninger, hvilket nu ogsaa i et vist omfang er sket (f.eks. som et led i prispakken 1994/95).

Praemieordningen og dens virkning for de specialiserede oksekoedsproducenters indkomst 4.4. Retten undersoegte i aarsberetningerne for regnskabsaaret 1989 (3) og 1991 (4) anvendelsen af praemien for ammekoeer og den saerlige praemie for ungtyre. Retten har desuden ladet foretage en evaluering af de to praemiers indvirkning, og navnlig deres indvirkning paa de specialiserede oksekoedsproducenters indkomst.

4.5. Ifoelge denne evaluering skulle den saerlige praemie, der blev indfoert for at kompensere for et indkomsttab som foelge af, at Raadet med oejeblikkelig virkning vedtog at nedsaette interventionspriserne, paa sigt ikke indvirke paa producenternes indkomster. Faktisk bliver kvaegavlernes nettoindkomst paa sigt ikke meget forbedret af praemien, som markedsmekanismerne absorberer en del af. Uden den saerlige praemie vil de prisstigninger, som producenterne opnaar, svare til eller endda overstige praemiebeloebet. Paa sigt har praemien for ammekoeer meget begraenset indvirkning paa producenternes indkomst.

4.6. Et af de primaere maal for den faelles markedsordning for oksekoed er imidlertid at sikre den beroerte landbrugsbefolkning en rimelig levestandard (jf. punkt 3.1). Sammenholder man de specialiserede oksekoedsproducenters indkomst med maelkeproducenternes indkomst, konstaterer man, at oksekoedsproducenternes indkomst er ca. 50 % lavere end maelkeproducenternes indkomst (5) . Formaalet med de beslutninger, der blev truffet i 1992 inden for rammerne af reformen af den faelles landbrugspolitik, var at forbedre oksekoedsproducenternes indkomst med 16 %, hvor maelkeproducenternes indkomst skulle forbedres med 8 %. Kun for de landbrugsbedrifter, der producerer under 92 tons korn om aaret, er der sket en indkomststigning paa over 16 %, og for disse bedrifter var maalet en indkomstforbedring paa 19 % (6) . Raadet har i oevrigt flere gange beskaeftiget sig med problemet med oksekoedsproducenternes indkomst og har ikke kun oprettet ovennaevnte praemier, men ogsaa givet oksekoedsproducenterne mulighed for at udvide produktionen til ogsaa at omfatte maelkeproduktion, eftersom de kan faa tilladelse til at producere en individuel referencemaengde eller kvote paa op til 120 000 kg.

Interventionsordningen Intervention tjener forskellige formaal

4.7. Interventionen goer det muligt for visse slagterier, der saelger overskud til intervention, at sortere de slagtekroppe, de har koebt hos opfederne, efter markedsbehovene. Slagtekroppe, som det er vanskeligt at saelge paa markedet, udbydes til intervention. Visse slagterier med mange forskellige markeder i flere medlemsstater opererer ikke med standard-slagtekroppe til intervention, mens andre slagterier - og denne gruppe er stoerre end den foerste - typisk leverer tunge slagtekroppe til intervention (jf. punkt 4.10). For disse slagterier, der ofte ligger i produktionsomraaderne og afsaetter deres produkter lokalt eller regionalt, goer interventionsordningen for oksekoed Faellesskabet til »den bedste kunde eller en af de bedste kunder«.

4.8. Ifoelge visse markedsdeltagere, som Rettens revisorer har moedt under revisionsbesoeg i medlemsstaterne, spiller intervention en stor rolle i forbindelse med eksport af store maengder af koed. Der er faktisk kun ganske faa virksomheder, der er saa store, at de kan binde sig til paa kort sigt at eksportere ti, tyve eller endda flere hundrede tusinde tons oksekoed. Uanset prisniveauet i Faellesskabet burde intervention i vaesentlig grad medvirke til, at de udbudte maengder samles under ét med henblik paa stoerre eksportkontrakter, og det er faktisk allerede tilfaeldet.

4.9. Nogle af de ansvarlige for interventionsorganerne i de besoegte medlemsstater er ikke indforstaaet med det nuvaerende system med permanente interventionsopkoeb. De mener, at man saa hurtigt som muligt boer gaa tilbage til at anvende intervention som en regulerende foranstaltning i tilfaelde af saesonbestemte eller lejlighedsvist forekommende overskud, men ikke i tilfaelde af saadanne strukturelle overskud, som har eksisteret i Faellesskabet i flere aar. I Det Forenede Kongerige synes visse slagterier allerede i 1993 at have affundet sig med, at ordningen med interventionsopkoeb vil blive ophaevet i loebet af to aar (7).

4.10. Markedsdeltagere i flere medlemsstater gjorde opmaerksom paa, at en af ulemperne ved intervention var, at der i tilfaelde af strukturel overproduktion blev tilbudt mange tunge slagtekroppe af voksne tyre til intervention, og at intervention endda fremmede produktionen heraf. Saadanne tyre med en levende vaegt paa over 340 kg kan ikke afsaettes paa markedet til interventionsprisen, for udbenede og opskaarede koedstykker af disse dyr opfylder ikke forbrugernes krav. Koedet opskaeres almindeligvis i stoerre og tungere stykker end de standardstykker, som efterspoerges paa markedet. I erkendelse af denne ulempe vedtog Raadet paa Kommissionens initiativ, at med virkning fra 1. juli 1993 maatte slagtekroppe til intervention hoejst veje 380 kg (8). Fra 1. januar 1994 blev dette tal nedsat til 360 kg og fra 1. juli 1994 til 340 kg.

Deltagere i forvaltningen af den faelles markedsordning for oksekoed

4.11. I hver enkelt medlemsstat varetager et eller flere nationale interventionsorganer den loebende forvaltning af interventionsprocedurerne, som omfatter licitation, opkoeb, lagerstyring og salg. Det eller de organer, der deltager i interventionsaktionerne, kan vaere et enkelt ministerium som i Irland eller en raekke forskellige regionale organer som i Italien.

Licitationsproceduren

4.12. De i faellesskabslovgivningen fastsatte procedurer for konstatering af markedspriserne spiller en central rolle for udloesningen af interventionsmekanismerne. Interventionsorganernes opkoeb, som der traeffes beslutning om inden for rammerne af de licitationer, der aabnes med henblik paa at sikre markedet en rimelig stoette, afhaenger af de konstaterede markedspriser for voksent kvaeg (9). Betingelserne for aabningen af licitationerne er detaljeret beskrevet i grundforordningen (10) (jf. punkt 3.12-3.16). AAbningen af licitationerne og aendringerne heraf offentliggoeres i EF-Tidende.

4.13. Kun bestemte slagtekroppe af voksent kvaeg kan opkoebes til intervention, nemlig slagtekroppe af unge ikke-kastrerede handyr paa under to aar og af kastrerede handyr. Slagtekroppe af koeer af malkerace eller af en anden race og kvier kan ikke opkoebes til intervention. Endvidere skal slagtekroppene opfylde bestemte betingelser (11). De skal bl.a. have oprindelse i Faellesskabet, opfylde visse sundheds- og hygiejnenormer og vaere klassificeret efter handelsklasseskemaet.

4.14. Interventionsorganerne i medlemsstaterne soerger for afviklingen af licitationerne. Den bydende forpligter sig skriftligt til at overholde samtlige bestemmelser for de paagaeldende opkoeb (12),og han skal stille en sikkerhed i form af kontant indbetaling (13) paa 30 ECU pr. 100 kg.

4.15. Bestemmelsen om kontant indbetaling blev indfoert i marts 1992 som modreaktion paa en spekulationsboelge, der var udloest af den stigende anvendelse af nedsaettelseskoefficienter, der blev indfoert ved forordning (EOEF) nr. 1282/90 (14). Sikkerhed i form af kontant indbetaling koster den bydende ca. ti gange mere end en bankgaranti. Da der ved interventionssalgene staar meget store beloeb paa spil, er denne yderligere omkostning naeppe stor nok til at paavirke markedsdeltagernes adfaerd. Kommissionens anvendelse af nedsaettelseskoefficienter paa buddene er imidlertid en meget forstyrrende faktor for markedsdeltagerne, fordi den er vanskelig at forudsige. Hvis ikke der gives tilslag for et bud, eller hvis de opkoebte maengder ikke er tilstraekkelige, maa aktiviteten paa slagterierne, hvoraf nogle saelger mellem 30 % og 50 % af deres produktion til intervention, nedsaettes midlertidigt. Dette har direkte konsekvenser for slagteriets drift og indirekte for opfedernes indkomst.

4.16. Mekanismen med nedsaettelseskoefficienter (jf. punkt 3.17) bevirker, at der kun gives tilslag for en del af de tilbudte maengder. Sigtet med nedsaettelseskoefficienterne var at stoette markedspriserne bedre. Med denne teknik kan der opkoebes visse maengder til en pris, der er hoejere end ligevaegtsprisen mellem udbud og efterspoergsel. Saa laenge nedsaettelseskoefficienten ligger paa et saadant niveau, at naesten 100 % af de tilbudte maengder opkoebes, holder markedsdeltagernes forventninger sig inden for rimelige graenser. Men siden juli 1990 har nedsaettelseskoefficienterne medfoert, at der ved hvert bud bliver givet tilslag for mindre maengder. I februar 1992 var markedsdeltagernes forventninger saaledes, at de kun regnede med at kunne levere 5 % af kategori A (ungtyre). De indgav saaledes bud for en maengde, der var 10-20 gange stoerre end den, de havde til hensigt at levere. Hoejdepunktet blev naaet i Tyskland ved den 61. licitation, hvor der blev indgivet bud om 82 465 tons, men under hensyntagen til nedsaettelseskoefficienten givet tilslag for 1 402 tons (1,7 % af den tilbudte maengde). Paa det tidspunkt var de maengder, der skulle opkoebes for at stabilisere markedet i Tyskland, paa mellem 8 000 tons og 10 000 tons pr. licitation.

4.17. Kommissionen foelger fremgangsmaaden i artikel 27 i forordning (EOEF) nr. 805/68 (15),naar den fastsaetter maksimumsopkoebsprisen (16), pr. kategori for kvalitet R3 (17), (kropsbygningsklasse R og fedningsklasse 3) efter at have indhentet udtalelse fra forvaltningskomitéen (18). Maksimumsopkoebsprisen afhaenger af, hvor mange bud der er modtaget ved hver enkelt licitation. Interventionsorganet underretter straks de bydende om resultatet af deres deltagelse i licitationen. Interventionsorganet udsteder straks et leveringsbevis til tilslagsmodtageren med foelgende oplysninger: den maengde, der skal leveres, den pris, der er givet tilslag for, tidsplanen for produkternes levering og det eller de interventionscentre, hvor leveringen skal finde sted (19).

4.18. Tilslagsmodtagerne leverer produkterne senest 17 dage efter udloebet af fristen for indgivelse af bud. Leveringen kan deles op paa mindre maengder. De med licitationen forbundne rettigheder og forpligtelser kan ikke overdrages (20). Under revisionsbesoeg i medlemsstaterne, bl.a. i Det Forenede Kongerige (Nordirland), har Retten konstateret, at flere virksomheder indgav flere forskellige bud gennem datterselskaber for at omgaa reglen om, at der kun kan indgives ét bud pr. virksomhed (21). Disse datterselskaber fik for egen regning leveret produkterne af moderselskabet, og saaledes blev reglerne om, at rettigheder og forpligtelser i forbindelse med licitationen ikke kan overdrages, omgaaet. Ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2456/93 af 1. september 1993 er reglen om, at rettigheder og forpligtelser ikke kan overdrages, blevet strammet. Medlemsstaterne skal nemlig sikre sig, at de bydende er indbyrdes uafhaengige, hvad angaar ledelse, personale og drift.

Faellesskabets opkoeb

4.19. Faellesskabets interventionsopkoeb er steget fra 540 000 tons (slagtekropaekvivalent) i 1987 til 1 030 000 tons i 1991, paa fire aar er der altsaa sket en stigning paa 90,7 % (jf. tabel 2.1). Der har vaeret tale om cykliske opkoeb, hvor det laveste punkt blev naaet i 1987, da der kun blev opkoebt 170 000 tons (22), men de udgjorde i 1991 ikke desto mindre over 13 % af Faellesskabets produktion af oksekoed, og endda ca. 30 % af produktionen af koed fra ungtyre og stude.

4.20. I 1990/91 blev 69,8 % af Faellesskabets opkoeb (jf. tabel 4.1) foretaget under sikkerhedsnet-ordningen (jf. punkt 3.15). I Det Forenede Kongerige udgjorde disse opkoeb 97,1 % af de samlede opkoeb, i Irland 94,7 % og i Tyskland 52,9 %. I Frankrig, der ogsaa er en stor oksekoedsproducent, udgjorde disse opkoeb til gengaeld kun 37,9 %. I produktionsaaret 1992/93 udgjorde opkoebene under denne ordning, der var blevet aendret i mellemtiden, kun 13,2 % af Faellesskabets samlede opkoeb.

Tabel 4.1 - Offentligt opkoeb af oksekoed fordelt paa opkoeb under licitationsordningen og under sikkerhedsnet-ordningen "Slagtekroppenes vaegt (tons)

"" ID="1">Belgiena> ID="2">10> ID="4">10> ID="5">109> ID="6">2 924> ID="7">3 033> ID="8">7 684> ID="9">1 800> ID="10">9 484> ID="11">1 447> ID="13">1 447"> ID="1"> b"> ID="1"> c> ID="2">10> ID="4">10> ID="5">109> ID="6">2 924> ID="7">3 033> ID="8">7 684> ID="9">1 800> ID="10">9 484> ID="11">1 447> ID="13">1 447"> ID="1">Dan-a> ID="5">16 192> ID="6">8 989> ID="7">25 181> ID="8">40 470> ID="9">3 215> ID="10">43 685> ID="11">39 743> ID="13">39 743> ID="14">10 170 (1)> ID="16">10 170"> ID="1">markb> ID="5">385> ID="6">407> ID="7">792> ID="8">655> ID="9">90> ID="10">745> ID="11">140> ID="12">615> ID="13">745> ID="14">45> ID="16">45"> ID="1"> c> ID="5">16 577> ID="6">9 396> ID="7">25 973> ID="8">41 125> ID="9">3 305> ID="10">44 430> ID="11">39 883> ID="12">615> ID="13">40 488> ID="14">10 215> ID="16">10 215"> ID="1">Tysk-a> ID="2">66 940> ID="4">66 940> ID="5">125 652> ID="6">130 425> ID="7">256 077> ID="8">122 376> ID="9">66 983> ID="10">189 359> ID="11">173 962> ID="13">173 962> ID="14">17 959> ID="16">17 959"> ID="1">landb> ID="2">8 603> ID="4">8 603> ID="6">11 113> ID="7">11 113> ID="9">9 255> ID="10">9 255> ID="11">3 117> ID="12">4 536> ID="13">7 653> ID="14">82> ID="16">82"> ID="1"> c> ID="2">75 543> ID="4">75 543> ID="5">125 652> ID="6">141 538> ID="7">267 190> ID="8">122 376> ID="9">76 238> ID="10">198 614> ID="11">177 079> ID="12">4 536> ID="13">181 615> ID="14">18 041> ID="16">18 041"> ID="1">Graeken-c

land"> ID="1">Spaniena> ID="2">3 994> ID="4">3 994> ID="5">435> ID="7">435> ID="8">551> ID="9">1 330> ID="10">1 881> ID="11">264> ID="13">264"> ID="1"> b"> ID="1"> c> ID="2">3 994> ID="4">3 994> ID="5">435> ID="7">435> ID="8">551> ID="9">1 330> ID="10">1 881> ID="11">264> ID="13">264"> ID="1">Frank-a> ID="2">2 776> ID="4">2 776> ID="5">49 062> ID="6">37 190> ID="7">86 252> ID="8">176 368> ID="10">231 532> ID="11">137 758> ID="13">137 758> ID="14">12 062> ID="16">12 062"> ID="1">rigb> ID="5">11 876> ID="7">11 876> ID="8">55 164> ID="11">33 506> ID="13">33 506"> ID="1"> c> ID="2">2 776> ID="4">2 776> ID="5">60 938> ID="6">37 190> ID="7">98 128> ID="8">231 532> ID="10">231 532> ID="11">171 264> ID="13">171 264> ID="14">12 062> ID="16">12 062"> ID="1">Irlanda"> ID="1"> b> ID="2">84 241> ID="4">84 241> ID="5">13 062> ID="6">234 767> ID="7">247 829> ID="8">79 560> ID="9">187 592> ID="10">267 152> ID="11">164 512> ID="12">73 622> ID="13">238 134> ID="14">22 342> ID="16">22 342"> ID="1"> c> ID="2">84 241> ID="4">84 241> ID="5">13 062> ID="6">234 767> ID="7">247 829> ID="8">79 560> ID="9">187 592> ID="10">267 152> ID="11">164 512> ID="12">73 622> ID="13">238 134> ID="14">22 342> ID="16">22 342"> ID="1">Italiena> ID="5">41 255> ID="6">39 776> ID="7">81 031> ID="8">134 016> ID="10">134 016> ID="11">54 105> ID="13">54 105"> ID="1"> b"> ID="1"> c> ID="5">41 255> ID="6">39 776> ID="7">81 031> ID="8">134 016> ID="10">134 016> ID="11">54 105> ID="13">54 105"> ID="1">Luxem-c

bourg"> ID="1">Neder-a> ID="5">426> ID="6">881> ID="7">1 307> ID="8">2 010> ID="9">414> ID="10">2 424> ID="11">664> ID="13">664"> ID="1">landeneb"> ID="1"> c> ID="5">426> ID="6">881> ID="7">1 307> ID="8">2 010> ID="9">414> ID="10">2 424> ID="11">664> ID="13">664"> ID="1">Portugalc"> ID="1">Det a"> ID="1">Forenedeb> ID="2">11 654> ID="4">11 654> ID="5">4 230> ID="6">140 654> ID="7">144 884> ID="8">43 211> ID="9">83 793> ID="10">127 004> ID="11">66 261> ID="12">23 914> ID="13">90 175> ID="14">4 565> ID="16">4 565"> ID="1">Kongerige c> ID="2">11 654> ID="4">11 654> ID="5">4 230> ID="6">140 654> ID="7">144 884> ID="8">43 211> ID="9">83 793> ID="10">127 004> ID="11">66 261> ID="12">23 914> ID="13">90 175> ID="14">4 565> ID="16">4 565"> ID="1">EUa> ID="2">73 720> ID="4">73 720> ID="5">233 131> ID="6">220 185> ID="7">453 316> ID="8">483 475> ID="9">73 742> ID="10">557 217> ID="11">407 943> ID="13">407 943> ID="14">40 191> ID="16">40 191"> ID="1"> b> ID="2">104 498> ID="4">104 490> ID="5">29 553> ID="6">386 941> ID="7">416 494> ID="8">178 590> ID="9">280 730> ID="10">459 320> ID="11">267 536> ID="12">102 687> ID="13">370 223> ID="14">27 034> ID="16">27 034"> ID="1"> c> ID="2">178 218> ID="4">178 218> ID="5">262 684> ID="6">607 126> ID="7">869 810> ID="8">662 065> ID="9">354 472> ID="10">1 016 537> ID="11">675 479> ID="12">102 687> ID="13">778 166> ID="14">67 225> ID="16">67 225""L: Licitationer - S: Sikkerhedsnet - a: ungtyre - b: stude - c: i alt.

Kilder: vedr. Frankrig: »Le marché des viandes et des produits avicoles« (markedet for koed og fjerkraeprodukter) (OFIVAL); vedr. Faellesskabet: Forvaltningsregnskaber og GD VI-D-2.

>

4.21. I produktionsaaret 1991/92 blev de stoerste opkoeb foretaget i Irland, hvor der blev opkoebt 267 152 tons eller lidt under halvdelen af den nationale produktion af oksekoed. I produktionsaaret 1992/93 laa interventionsopkoebene i Irland stadig paa 238 134 tons.

4.22. Maengden af slagtekroppe, der opkoebes til intervention i de forskellige medlemsstater, afhaenger af, hvilken kategori og klasse de slagtekroppe, der kan opkoebes til intervention, henhoerer under. I Italien, der var en af de faa medlemsstater, hvor der accepteredes interventionssalg af slagtekroppe af kategori A (ungtyre) og kropsbygningsklasse O (i Faellesskabets handelsklasseskema), foretoges der fra maj 1990 en raekke interventionsopkoeb, efter at importen af oksekoed var oeget, navnlig af kategori A og klasse O fra det tidligere DDR, og sandsynligvis ogsaa fra andre stater i Central- og OEsteuropa. Dette medfoerte forstyrrelser paa det faelles marked for oksekoed og isaer paa det italienske marked. I Italien, hvor man langt fra er selvforsynende, var det endda noedvendigt at anvende sikkerhedsnet-foranstaltningerne indtil begyndelsen af marts 1991.

4.23. Koed af kategori A og klasse O fra Tyskland (68 000 tons i produktionsaaret 1990/91 og 78 000 tons i produktionsaaret 1991/92) udgjorde en meget stor del af interventionsopkoebene i Italien fra september 1990 (ca. 70 %) til november 1992 (ca. 50 %), men markedsdeltagere fra andre medlemsstater har ogsaa solgt slagtekroppe i Italien, der ikke kunne saelges til intervention i deres oprindelsesland.

Opkoebsproceduren

4.24. Tilslagsmodtagere, der har modtaget et leveringsbevis, skal levere de slagtekroppe, der er givet tilslag for, paa det fastsatte tidspunkt paa den fastsatte dato til interventionscentret anfoert paa leveringsbeviset (jf. punkt 4.17).

4.25. Interventionsorganerne udarbejder en liste over de interventionscentre, hvor de slagtekroppe, der er givet tilslag for, kan leveres. Naar interventionsorganet i en medlemsstat ikke lader slagtekroppene udbene, er det logisk at definere koelelagrene som interventionscentre, som det er tilfaeldet i Tyskland.

4.26. I Frankrig, hvor en del af slagtekroppene udbenes (36,1 % i 1992), er det til gengaeld kun hensigtsmaessigt at anerkende koelelagrene som interventionscentre, hvis tilslagsmodtageren aldrig selv skal udbene sine egne slagtekroppe. Men dette er kun teori. I praksis kan det forekomme, at tilslagsmodtageren transporterer slagtekroppene til interventionscentret, dvs. koelelageret, og laesser dem af, saaledes at ansatte ved det franske interventionsorgan OFIVAL kan foretage interventionsopkoebet, hvorefter slagtekroppene lastes paa den samme lastbil og transporteres tilbage til udbeningscentret, der ligger ved siden af tilslagsmodtagerens slagteri.

4.27. I andre medlemsstater, f.eks. Det Forenede Kongerige, hvor alle, og Irland, hvor naesten alle slagtekroppe udbenes, foregaar interventionsopkoebene enten i tilslagsmodtagerens slagteri eller i opskaeringsvirksomheden. Interventionsorganets endelige overtagelse af slagtekroppe, der skal udbenes, sker nu i alle medlemsstater ved indvejningen ved indgangen til interventionscentrets opskaeringsvirksomhed (23). I naesten alle tilfaelde udbenede tilslagsmodtageren selv sine egne slagtekroppe. Med ikrafttraedelsen af de nye gennemfoerelsesbestemmelser skal tilslagsmodtageren og opskaeringsvirksomheden vaere uafhaengige af hinanden (24). Paa denne maade mindskes de risici, der er forbundet med udbeningen, som f.eks. ombytning af slagtekroppe.

4.28. Interventionsorganerne skal i forbindelse med opkoebene traeffe visse foranstaltninger bl.a. for at sikre sig, at slagtekroppene opfylder betingelserne for interventionsopkoeb (25).

4.29. I Frankrig registreres alle oplysninger, naar slagtekroppene vejes paa edb-styrede vaegte, men selve indtastningen foregaar stadig manuelt. En repraesentant for koelelageret indtaster i en baerbar computer de modtagne fjerdingers vaegt, som han aflaeser paa lagerets vaegt, samt kvaliteten angivet af repraesentanten for OFIVAL. Under denne procedure kan der ske en raekke fejl, fordi opkoebene gennemfoeres i et meget hurtigt tempo. Repraesentanten for OFIVAL kontrollerer ikke efterfoelgende vejesedlerne - end ikke ved stikproever. Under opkoebsproceduren haeftes der paa hver fjerding en seddel med angivelse af slagtekroppens kvalitet og opkoebsnummer. Slagtekroppenes numre, der registreres ved vejningen, anvendes ikke efterfoelgende i lagerstyringen.

4.30. I Italien udfylder repraesentanten for Associazione Provinciale Allevatori (APA) foelgesedlen for det koed, der tilbydes til intervention, efter samme procedure som i Frankrig.

4.31. I Tyskland registreres alle oplysninger manuelt paa standardformularer, som interventionsorganet (BundesAnstalt fuer Landwirtschaftliche Marktordnung - BALM) bruger til central indkodning. Naar slagtekroppene forlader slagteriet, vedfoejes der til kontrollisten en kopi af den interne vejeseddel. Det giver en yderligere sikkerhed, selv hvis vejeseddelen ikke er blevet kontrolleret af repraesentanten for interventionsorganet (BALM), eftersom det er muligt at kontrollere resultaterne af selve opkoebsproceduren. Det elektroniske vejesystem udskriver under opkoebsproceduren et dokument, hvorpaa er angivet vaegten af hver gruppe af samvejede fjerdinger og den samlede vaegt af alle fjerdinger vejet under opkoebsproceduren. Hermed undgaas eventuelle fejl i forbindelse med registrering andetsteds af disse oplysninger.

4.32. I Det Forenede Kongerige og Irland anvendes naesten de samme procedurer som i Tyskland.

4.33. Det varierer meget fra medlemsstat til medlemsstat, med hvor store forsinkelser dataene registreres. I Frankrig ajourfoeres oplysningerne hver nat ved elektronisk overfoersel (jf. punkt 4.66). I Tyskland ajourfoeres oplysningerne med to ugers forsinkelse. I Det Forenede Kongerige kan der vaere forsinkelser paa flere maaneder.

4.34. I henhold til faellesskabslovgivningen (26) afvises hele partiet af slagtekroppe tilbudt til interventionsopkoeb, hvis andelen af afviste produkter udgoer mere end 20 % af partiet.

4.35. Retten konstaterede ved de opkoeb, den overvaerede i Frankrig, at repraesentanten for OFIVAL havde omklassificeret slagtekroppe. Hvis faellesskabsretten (27) var blevet fulgt til punkt og prikke, skulle disse slagtekroppe have vaeret afvist. Endvidere skal der i henhold til bestemmelserne udarbejdes en opgoerelse over de slagtekroppe, det har vaeret noedvendigt at afvise. Der er ikke truffet nogen generelle foranstaltninger med henblik herpaa.

4.36. I Tyskland var der i del A i protokollen, der blev udarbejdet i forbindelse med bedoemmelsen af koedets kvalitet paa slagteriet, ganske vist anfoert antallet af halve slagtekroppe, som var fundet stoetteberettigede, men det var ikke angivet, hvor mange halve slagtekroppe der var tilbudt i alt. Det var derfor umuligt at kontrollere, om andelen af afviste produkter udgjorde mere end 20 % af det tilbudte parti, og at afgoere, om hele partiet kunne accepteres. Hvis kun de halve kroppe, der blev afvist under opkoebsproceduren paa koelelageret, skulle tages i betragtning, ville opsplitningen af opkoebsproceduren i en forudgaaende inspektion paa slagteriet og en officiel accept paa koelelageret medfoere, at langt de fleste afvisninger ikke ville blive taget i betragtning, nemlig alle afvisninger, der er en foelge af den kontrol af slagtekroppene, som inspektoeren fra BALM gennemfoerer paa slagteriet. Denne opsplitning af proceduren er praksis i Tyskland, og den er nu tilladt i henhold til Kommissionens nye gennemfoerelsesbestemmelser (28), men det er stadig noedvendigt at kende det samlede antal afvisninger.

4.37. I Storbritannien accepterer repraesentanterne (fatstock officers) for Meat and Livestock Commission (MLC), der opkoeber slagtekroppe til intervention paa slagterierne, ofte slagtekroppe ved at deklassere dem, eller afviser dem, hvis de ikke kan opkoebes til intervention. Disse afvisninger eller deklasseringer, der kan betragtes som afvisninger, registreres ingen steder. Hverken repraesentanterne for MLC eller selve interventionsorganet (MLC) ved saaledes, hvornaar faellesskabsreglerne er gaeldende.

4.38. I medfoer af faellesskabslovgivningen (29) skal oksekoed, der opkoebes til intervention, opfylde visse sundhedsmaessige krav, men i Frankrig var veterinaerinspektionen ikke til stede, naar slagtekroppene blev leveret til opkoebscentret.

4.39. Under revisionsbesoeg i Italien i december 1992 gjorde Rettens revisorer flere gange den tjenstgoerende »valutatore« opmaerksom paa blodstoerkninger paa de fjerdinger, der var accepteret til intervention. I henhold til faellesskabslovgivningen maa slagtekroppe ikke udvise spor af blod paa overfladen, blodunderloebne steder og blodstoerkninger (30). Den italienske inspektoer burde have vaeret strengere og have afvist saadanne fjerdinger.

Udbening 4.40. I Kommissionens forordning (EOEF) nr. 859/89 af 29. marts 1989 (31) er fastsat de gennemfoerelsesbestemmelser, der var gaeldende indtil 1. september 1993. Herefter erstattedes de af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2456/93 af 1. september 1993, i det foelgende kaldet de nye gennemfoerelsesbestemmelser.

Udbenet interventionskoeds andel af de samlede maengder

4.41. Fra 1. januar til 31. oktober 1993 blev der udbenet 103 146 tons oksekoed opkoebt til intervention, dvs. 64,9 % af den samlede maengde opkoebte slagtekroppe. Pr. 31. januar 1993 var der oplagret 484 419 tons udbenet oksekoed i Faellesskabets offentlige interventionslagre, hvilket svarer til 712 381 tons oksekoed i form af slagtekroppe (32) til en vaerdi af 686,9 mio. ECU (33). Siden 1990 er ca. halvdelen af det oksekoed, der opkoebes til intervention, blevet udbenet (jf. tabel 4.2 og 4.3). Kun i fem medlemsstater, nemlig Danmark, Frankrig, Irland, Italien og Det Forenede Kongerige, udbenes interventionsoksekoed, og kun en del af det. I Irland og Det Forenede Kongerige udbenes mere end 90 % af interventionsoksekoedet. I 1989 udbenedes alt interventionsoksekoed i Danmark, men i 1991 kun 48 %. I Italien svingede denne procentdel fra 1988 til 1991 mellem 10 % og 60 %. I Frankrig laa den i samme periode paa mellem 0 % og 25 %. I Tyskland foretages der ikke udbening, fordi Faellesskabets standardbidrag ifoelge de tyske myndigheder kun daekker ca. halvdelen af de faktiske udbeningsudgifter.

Tabel 4.2 - Udbenet oksekoed "(tons)

"" ID="1">DK> ID="2">19 375> ID="3">24 896> ID="4">441> ID="5">4 331> ID="6">21 773> ID="7">29 166> ID="8">26 622"> ID="1">D> ID="3">14 352"> ID="1">F> ID="2">45 208> ID="3">41 075> ID="4">1 225> ID="7">44 752> ID="8">30 281"> ID="1">IRL> ID="2">57 300> ID="3">64 657> ID="4">25 539> ID="5">141 221> ID="6">256 538> ID="7">249 440> ID="8">153 985"> ID="1">I> ID="2">7 318> ID="3">19 461> ID="4">2 487> ID="5">8 425> ID="6">39 381> ID="7">45 058> ID="8">5 773"> ID="1">UK> ID="2">31 216> ID="3">33 767> ID="4">16 914> ID="5">40 742> ID="6">141 547> ID="7">75 774> ID="8">39 656"> ID="1">I alt> ID="2">160 416> ID="3">198 207> ID="4">46 606> ID="5">194 719> ID="6">459 240> ID="7">444 190> ID="8">256 318""Kilde: Kommissionen - AArsopgoerelser fra medlemsstaterne

>

Tabel 4.3 - Omkostninger ved udbening "(ECU)

"" ID="1">DK> ID="2">1 322 312> ID="3">1 699 152> ID="4">30 122> ID="5">295 619> ID="6">1 814 357> ID="7">2 727 011> ID="8">2 976 848"> ID="1">D> ID="3">979 543"> ID="1">F> ID="2">3 085 458> ID="3">2 803 335> ID="4">83 616> ID="7">4 184 327> ID="8">3 385 991"> ID="1">IRL> ID="2">3 910 730> ID="3">4 412 816> ID="4">1 734 047> ID="5">9 638 342> ID="6">21 377 338> ID="7">23 322 618> ID="8">17 218 640"> ID="1">I> ID="2">499 447> ID="3">1 328 221> ID="4">169 723> ID="5">574 994> ID="6">3 281 591> ID="7">4 212 949> ID="8">645 572"> ID="1">UK> ID="2">2 130 469> ID="3">2 304 570> ID="4">1 154 359> ID="5">2 780 636> ID="6">11 795 153> ID="7">7 084 904> ID="8">4 434 379"> ID="1">I alt> ID="2">10 948 417> ID="3">13 527 638> ID="4">3 180 867> ID="5">13 289 591> ID="6">38 268 439> ID="7">41 531 809> ID="8">28 661 430""Kilde: Kommissionen - AArsopgoerelser fra medlemsstaterne

>

OEkonomiforvaltningen af udbeningsprocessen

4.42. Interventionsorganet i hver medlemsstat traeffer beslutning om, hvorvidt interventionskoed skal udbenes (34). Oprindeligt havde Kommissionen fastsat visse lofter (35), men i dag traeffes beslutningen fortrinsvis under hensyntagen til foelgende kriterier:

a) overskydende lagerkapacitet ud fra den antagelse, at der gennemsnitligt oplagres 170 kg ikke-udbenet koed pr. m³ og tre gange saa meget udbenet koed,

b) koeleanlaeggene, der almindeligvis er bedre egnet til oplagring af kartoner end af slagtekroppe,

c) koebernes saerlige oensker,

d) noedvendigheden af af sundhedsmaessige grunde at lade koedet udbene, saaledes som det nu er tilfaeldet i Det Forenede Kongerige, hvor sygdommen »kogalskab« (BSE) har bredt sig med stor hast.

4.43. Til kriterierne anfoert under punkt 4.42 boer foejes kriteriet om, at Faellesskabets udgifter skal forvaltes i overensstemmelse med principperne for forsvarlig oekonomisk forvaltning. En beslutning om at lade koed opkoebt til intervention udbene er nemlig ikke uden konsekvenser for budgetudgifterne (jf. tabel 4.3). Fra 1987 til 1991 steg budgetudgifterne til udbening fra 10,9 mio. ECU til 38,3 mio. ECU.

4.44. Foelgende faktorer skal tages i betragtning ved en vurdering af konsekvenserne for budgetudgifterne:

a) Det forhold, at der ved udbening fjernes visse dele, som ingen har interesse i at oplagre; slagtekroppenes vaegt reduceres saaledes med 30-32 %,

b) differencen mellem udgifterne til oplagring af ikke-udbenet koed og udbenet koed; de maanedlige udgifter er paa 17,99 ECU/ton ikke-udbenet koed og 12,04 ECU/ton udbenet koed (36),

c) udgifterne til udbening af koed, som Kommissionen ansaetter til et fast beloeb paa 169,30 ECU/ton koed, der skal udbenes; udgifterne til udbening omfatter ogsaa udgifterne til indlagring af det koed, der skal udbenes, mens udgifterne til indlagring af ikke-udbenet koed paa 75,80 ECU/ton skal laegges til opkoebsudgifterne; Faellesskabet refunderer saaledes et fast beloeb paa 93,50 ECU/ton til udbening af slagtekroppe,

d) differencen mellem udlagringsudgifterne til ikke-udbenet og udbenet koed; disse udgifter er paa 7,47 ECU/ton ikke-udbenet koed og 6,85 ECU/ton udbenet koed.

4.45. Ud fra disse elementer er det muligt at beregne den oplagringsperiode, hvor de samlede udgifter, som skal daekkes over Faellesskabets budget, vil vaere de samme for udbenet og ikke-udbenet koed, altsaa nulpunktet eller »the break even point« for de to ordninger. Denne periode kan ansaettes til 10 maaneder. Hvis koedet oplagres laengere end 10 maaneder, er det billigere at oplagre udbenet koed. Supplerende udgifter til udbening udlignes af den besparelse, som opnaas ved, at visse dele af slagtekroppen fjernes, og af forskellen mellem udgifterne pr. ton koed til oplagring og udlagring.

4.46. I alle medlemsstater er man naaet op paa denne oplagringstid, og den er endda blevet overskredet flere gange, isaer i 1987, i starten af 1988 og i 1993 paa grund af store interventionsopkoeb siden andet kvartal af 1990. I 1988 og 1990 androg lagrene af slagtekroppe henholdsvis 548 661 tons og 185 769 tons.

Udbyttet efter udbeningen

4.47. I henhold til gennemfoerelsesbestemmelserne skal udbyttet efter udbeningen, beregnet som maengden af udbenet koed efter bearbejdningen af en maengde ikke-udbenet koed, vaere paa mindst 68 % (37). Det hoejeste udbytte er opnaaet i Frankrig (70,60 %) og det laveste i Italien (68,10 %) og Irland (68,71 %). Udbyttet efter udbeningen afhaenger dels af, hvor omhyggeligt arbejdet udfoeres, dels af kvaegracen. For koedkvaegsracerne kan udbyttet endda i bedste fald naa op paa over 72 %.

4.48. Udbening er loenarbejde, der udfoeres til en fast pris (jf. punkt 4.44). Opskaeringsvirksomheden modtager slagtekroppene fra interventionsorganet og leverer det udbenede koed tilbage til interventionsorganet. Udbyttet efter udbeningen er den maengde koed koebt som slagtekroppe, som indlagres i Faellesskabets lagre. Jo lavere udbyttet er, desto stoerre er risikoen for, at opskaeringsvirksomheden - ud over det faste beloeb - modtager betaling i naturalier, nemlig det koed, som ikke leveres tilbage til interventionsorganet. Det er vigtigt, at interventionsorganerne kontrollerer udbeningen, navnlig fordi den faste pris, som betales for udbeningen, udgoer 3-4 % af slagtekroppens vaerdi.

Udbeningsprocessen og interventionsorganernes kontrol heraf

4.49. Udbeningsprocessen gennemfoeres ikke ens i alle medlemsstater. Medlemsstaternes interventionsorganer er ansvarlige for kontrollen af udbeningsprocessen (38). De skal foretage loebende fysisk kontrol eller uanmeldt inspektion og stikproevekontrol af kartonerne med udskaeringer. De skal sammenholde de anvendte maengder med de fremstillede maengder og afpudset. Faellesskabslovgivningen indeholdt imidlertid hverken direkte forskrifter - eller indirekte i form af instrukser til medlemsstaterne - om, at stikproeveundersoegelsen skulle omfatte et bestemt antal kartoner med udskaeringer. Forudfastsatte kontrolnormer er af afgoerende betydning for inspektoerens uafhaengighed, men foerst i Kommissionens nye gennemfoerelsesbestemmelser fra 1993 er det foreskrevet, at undersoegelsen fremover skal omfatte mindst 5 % af kartonerne.

4.50. I Frankrig foregaar transporten mellem opskaeringsvirksomheden og koelelageret af fjerdinger opkoebt af interventionsorganet uden saerlige forholdsregler som f.eks. forsegling af lastbilerne. Repraesentanten for OFIVAL, der skal kontrollere udbeningsprocessen, sammenholder ikke engang stikproevevis de fremviste fjerdinger med angivelserne paa foelgesedlen, foer udbeningsprocessen begynder. En saadan stikproevekontrol kan i oevrigt slet ikke gennemfoeres, fordi en stor del af de sedler, der er fastgjort til slagtekroppene, er ulaeselige.

4.51. Udskaeringerne pakkes i kartoner i overensstemmelse med bestemmelserne i interventionsorganernes specifikationer (vejledning), som opfylder faellesskabsforskrifterne (39). Efter emballeringen bindes der et baand rundt om kartonerne (40), og de forsegles med en eller flere etiketter. Formaalet med dette system er at undgaa, at kartonens indhold paa et senere tidspunkt ombyttes med andet koed. Vaegt, udskaeringens art og eventuelt antal koedstykker skrives i haanden paa kartonen. I Frankrig foeres der loebende kontrol under hele udbeningsprocessen. Ved afslutningen af processen aabnes et vist antal kartoner igen, og indholdet kontrolleres. Antallet af kontrollerede kartoner og udskaeringens art registreres paa en formular, der fungerer som kontrolrapport. Inspektoeren fra OFIVAL's regionale kontor underskriver rapporten. De kontrollerede kartoner er ikke identificeret i rapporten, men de paafoeres dog et maerke af den inspektoer, der blandt mange andre opgaver i OFIVAL foretager kontrol paa et koelelager eller i en opskaeringsvirksomhed.

4.52. I forbindelse med revisionen af lagrene af udbenet koed i Frankrig konstaterede Retten, at det selvklaebende segl paa kartonerne ikke opfyldte sin funktion. Etiketten kunne nemlig tages af og klaebes paa igen, uden at det kunne ses. I nogle tilfaelde gik etiketterne af af sig selv, uden at det kunne ses, og nogle af kartonerne var der end ikke bundet baand om.

4.53. Under stedlig revision i Italien overvaerede Retten, at der efter opkoebsproceduren blev udbenet koed i en opskaeringshal, der stoedte op til det rum, hvor fjerdingerne blev modtaget. En repraesentant for Associazione Italiana Allevatori (AIA) var til stede paa uanmeldt inspektion. Selv om repraesentanten for AIA ikke var permanent til stede, blev indholdet af kartonerne ikke kontrolleret ved stikproevekontrol af kartonerne med udbenet koed, efter at koedet var udbenet. De unummererede etiketter var anbragt forskellige steder i udbeningshallen i ruller eller enkeltvis. Bortset fra i en enkelt virksomhed, hvor antallet af etiketter udleveret til udbeningshallen blev registreret i tusinder, og hvor det af og til blev kontrolleret, om det registrerede antal var sandsynligt, blev der ikke foert tilsyn med, hvor mange etiketter der blev brugt. Tidligere var det saaledes, at naar seglene var blevet anbragt, skrev en af opskaeringsvirksomheden dertil bemyndiget person sine initialer paa seglet. Denne langsommelige procedure gik man senere bort fra, fordi man ansaa den for uvaesentlig, selv om den dog i et vist omfang forebyggede forsoeg paa svig. I en af de italienske virksomheder, Retten besoegte, trykkes etiketterne med alle oplysninger om det emballerede koed paa et elektronisk vejesystem, hvilket reducerer fejlkilderne.

4.54. AIA's inspektoer udfoerer sit arbejde, der kun er deltidsarbejde, inden for rammerne af en kontrakt, som kun loeber et aar, men som i praksis forlaenges hvert aar. I kontrakten er fastsat, hvilken kontrol der skal foretages i forbindelse med den opgave, der skal loeses i en bestemt virksomhed. Inspektoeren foretager saaledes kontrol i en lang raekke aar i samme virksomhed. I nogle af de besoegte virksomheder var det slagteriets dyrlaege fra den lokale sundhedskontrol, der foretog kontrollen paa AIA's vegne.

4.55. I Irland og Det Forenede Kongerige foregaar opkoebsproceduren paa slagterierne. I Irland udbenes koedet umiddelbart efter koebet under permanent kontrol af en repraesentant for Landbrugsministeriet (Department of Agriculture and Food), der har arbejdet i samme virksomhed i adskillige aar. I Det Forenede Kongerige foretager en repraesentant for interventionsorganet uanmeldt kontrol i Storbritannien og permanent kontrol i Nordirland. I Storbritannien udfoerer repraesentanten for MLC (Meat and Livestock Commission), der skal kontrollere udbeningen, almindeligvis ogsaa andre opgaver i virksomheden. Han er dermed i en konfliktsituation, og det kan gaa ud over kvaliteten af det arbejde, han udfoerer for interventionsorganets regning. Det viste sig saaledes, at et vist antal inspektoerer, der var blevet afskediget af MLC, senere var blevet ansat i den virksomhed, som de tidligere kontrollerede. I princippet gaelder der en rotationsregel for inspektoerer, men den anvendes ikke i praksis. I Nordirland foelger inspektoererne fra LMC (Livestock and Meat Commission), der er fuldtidsansatte medarbejdere ved interventionsorganet, en egentlig turnusordning.

4.56. I Irland er etiketterne forsynet med et loebenummer, og der foeres et undertiden temmelig summarisk, saerskilt bogholderi over de anvendte etiketruller. Antallet af anvendte etiketter sammenholdes imidlertid ikke systematisk med antallet af kartoner produceret koed.

4.57. I Det Forenede Kongerige forsegles kartonerne med to unummererede etiketter fra interventionsorganet og en nummereret etikette fra veterinaerinspektionen. Veterinaerinspektionen foerer almindeligvis et summarisk bogholderi over de nummererede etiketter, men antallet af anvendte etiketter sammenholdes ikke med antallet af producerede kartoner. Ved afslutningen af proceduren aabnes et vist antal kartoner igen. Det er dog ikke muligt paa et senere tidspunkt at rekonstruere, hvilken kontrol der er gennemfoert, eller at se, hvilke kartoner der har vaeret aabnet. Interventionsorganets inspektoerers ansvar er dermed forflygtiget.

4.58. I faellesskabslovgivningen er der fastsat en maksimal graense for fedtindholdet i udskaeringer af forfjerdinger (41), og derfor aabnes der i Irland en karton af hver af udskaeringerne, og fedtet fjernes fra stykkerne. Derefter beregnes fedtprocentdelen, og viser den sig at overstige Faellesskabets normer, afviser de irske myndigheder hele produktionen af de paagaeldende fjerdinger. Rettens revisorer overvaerede en saadan procedure og konstaterede, at de maksimale procentsatser for fedtindholdet var overskredet, og at indholdet af den kontrollerede karton blev bearbejdet, indtil man kom under denne maksimale graense for fedtindholdet. Rettens revisorer spurgte de irske myndigheder, hvor mange kartoner udskaeringer af fjerdinger der var blevet afvist i medfoer af faellesskabsbestemmelserne, men det var ikke muligt at faa oplyst nogen tal. Retten har imidlertid efter stedlig revision modtaget oplysninger om, at der nu er indfoert kontrol af den maksimale fedtprocent i koedet.

Lagre 4.59. Pr. 1. januar 1993 var der oplagret 1 089 999 tons oksekoed paa Faellesskabets lagre (jf. tabel 4.4), heraf 408 940 tons slagtekroppe og 681 059 tons udbenet koed (slagtekropaekvivalent). Den regnskabsmaessige vaerdi af dette lager er beregnet til ca. 3,4 mia. ECU. I dag er over halvdelen af oksekoedet i Faellesskabets lagre opkoebt i Det Forenede Kongerige og Irland, og pr. 31. oktober 1993 tegnede disse to lande sig for 66,7 % af opkoebene.

4.60. I Frankrig var ca. 85 % af oplagringskapaciteten for oksekoed udnyttet, da revisionsbesoegene fandt sted (juni 1992). For at afhjaelpe den mangel paa oplagringskapacitet, der maatte forventes, havde man midlertidigt soerget for kortvarig oplagring i koeleskibe, og der var indgaaet kontrakter om oplagring af oksekoed med virksomheder etableret i andre medlemsstater.

4.61. I Italien vurderes den maksimale lagerkapacitet til 150 000 tons, og da revisionen fandt sted i august 1992, dvs. kort tid foer indbindingsperioden i efteraaret, var der allerede oplagret 85 000 tons oksekoed. I den periode, revisionen omfattede, var den gennemsnitlige oplagringstid 60 dage.

4.62. I Det Forenede Kongerige var der, da den stedlige revision fandt sted (marts 1992), oplagret 137 789 tons oksekoed i Faellesskabets lagre. Heraf var 28 968 tons oksekoed, som det var vanskeligt at afsaette. Dette koed blev indlagret i begyndelsen af 1990 i den periode, hvor der udbroed kogalskab (BSE), og det er ikke muligt at finde en koeber paa verdensmarkedet. I lang tid har det vaeret meget vanskeligt at eksportere interventionsoksekoed fra Det Forenede Kongerige. Lagrene af oksekoed er derfor navnlig nedbragt ved salg til forarbejdningsindustrien.

Kriterier for valg af koelelagre

4.63. I Italien og Irland kan samme virksomhed baade saelge og opkoebe koed til intervention og godkendes som opkoebscenter, opskaeringsvirksomhed og lager. Koedet lagres oftest i koelelagre, der ejes af de slagterier, som har solgt slagtekroppene til intervention, eller i de virksomheder, som har udbenet koedet for interventionsorganets regning. Disse lagre er endda ofte beliggende ved siden af slagterierne eller opskaeringsvirksomhederne. I Storbritannien tillader interventionsorganet derimod hverken slagterierne eller opskaeringsvirksomhederne at oplagre slagtekroppe solgt til intervention eller koed udbenet for interventionsorganets regning i deres egne koelelagre.

4.64. Naar samme virksomhed oplagrer de opkoebte produkter og raader over alle midler til identifikation af saadanne produkter, f.eks. emballager, stempler eller maerker, selvklaebende segl osv., kan den - hvis den har svigagtige hensigter, eller interventionsorganets kontrol ikke har vaeret tilstraekkeligt effektiv - lettere udskifte produkter under oplagringen eller ved udlagringen. Kommissionen har erkendt denne risiko og i de nye gennemfoerelsesbestemmelser fastsat, at opskaeringsvirksomhederne og koelelagrene skal vaere uafhaengige af slagteriet og/eller tilslagsmodtageren (42) (jf. punkt 4.27).

Lagerstyring og -kontrol

4.65. I Frankrig anvendtes der et edb-system (jf. punkt 4.29) i forbindelse med opkoeb, hvor hver slagtekrop fik tildelt to numre, ét til de to forfjerdinger og ét til de to bagfjerdinger af samme slagtekrop. Paa det fysiske lager kunne fjerdingerne identificeres ved hjaelp af etiketten med opkoebsnummeret, men fjerdingerne var udlagret, uden at dette nummer var registreret. Det ville vaere en fordel at registrere dette nummer, fordi man paa et hvilket som helst tidspunkt ville vide, hvordan lagerbeholdningen var sammensat, og der kunne foretages stikproevekontrol paa grundlag af vejesedlerne.

4.66. Ved den stedlige revision i Frankrig konstaterede Retten, at forvaltningsorganets lageropgoerelse over udbenet koed ikke var foert ajour. Paa de lister, revisorerne havde adgang til paa interventionsorganets hovedkontor i Paris, var ikke registreret de seneste dages lagerbevaegelser, selv om edb-systemet hver dag uden undtagelse burde kunne vise lagerets stilling pr. den foregaaende dag helt noejagtigt.

4.67. I Irland var man saa langt bagud med at indlaese oplysninger i det edb-system, der er installeret med henblik paa lagerstyring, at dataene ikke kunne bruges i lagerstyringen. Nogle meddelelser fra lagrene til interventionsorganet om lagerbevaegelser og ind- og udlagringer var endnu ikke registreret syv maaneder efter, at interventionsorganet havde modtaget dem. Fra edb-systemet blev der regelmaessigt udskrevet lister over lagerbeholdningen pr. lager. Disse lister var imidlertid ikke saerlig anvendelige i praksis, fordi lagerholderen foer hver udlagring skulle bekraefte telefonisk, at den paagaeldende maengde var paa lager. Ikke desto mindre var dette edb-system et centralt element i lagerstyringen i Irland.

4.68. I Italien kunne hver forfjerding og bagfjerding identificeres ved hjaelp af et nummer anfoert paa en etikette, der var fastgjort til fjerdingen inden i stockinetten. Ved kontrollen kunne man kun finde numrene paa slagtekroppene ved at aabne stockinetten. Fjerdingerne blev oplagret i partier. Et parti bestod af de fjerdinger, der var opkoebt under en enkelt opkoebstransaktion. Opdelingen i smaa partier lettede lagerstyringen.

4.69. Interventionsorganerne foretager i slutningen af hvert regnskabsaar en fuldstaendig beholdningsopgoerelse over de oplagrede landbrugsprodukter, der er opkoebt i henhold til markedsstyringsforanstaltningerne. I medfoer af faellesskabslovgivningen (43) kontrolleres regnskabsopgoerelsen for hvert lager i de sidste to maaneder af hvert regnskabsaar. Kontrollen foretages under tilstedevaerelse af interventionsorganets medarbejder (44), eller denne kontrollerer selv paa et senere tidspunkt oplysningerne og udfaerdiger en rapport om kontrollen af beholdningen. Beholdningsopgoerelsen udfaerdiges paa grundlag af lagerholdernes fuldstaendige maanedlige regnskabsopgoerelser og beholdningskontrolrapporterne (45). For regnskabsaaret 1991 blev disse bestemmelser ikke overholdt fuldt ud i Frankrig, for der var ikke foretaget en saadan kontrol af beholdningen i de besoegte lagre. Forholdene var ikke meget bedre i Irland. I Det Forenede Kongerige blev der ganske vist udfaerdiget en rapport om den gennemfoerte kontrol, men hverken lagerholderen eller dennes repraesentant havde som fastsat i forordningen (46) ved deres underskrift bekraeftet rapportens indhold. I Nordirland foretages der ikke regelmaessig kontrol af alle lagre. I et tilfaelde havde oplagringsbetingelserne i lang tid vaeret meget daarlige, og en hel palle udbenet koed var indkapslet i is. Det er temmelig let at gennemfoere kontrolaktioner i Italien paa grund af den maade, hvorpaa oplagringspartierne er sammensat. De personer, som af interventionsorganet er bemyndiget til at foretage kontrol, goer det til gengaeld ikke og har i oevrigt ikke faaet de noedvendige instrukser.

4.70. I nogle medlemsstater (Tyskland, Frankrig, Italien) foelger interventionsorganet ikke proceduren for fysisk inspektion med henblik paa udfaerdigelse af beholdningsopgoerelsen, for stikproevekontrollen foretages ikke korrekt. For at naa op paa den mindste procentsats for stikproever, der er fastsat i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 618/90 af 14. marts 1990 (47), udvaelges partierne ikke paa et tilfaeldigt grundlag til inspektion. Det er ganske vist ikke i strid med de gaeldende regler, men denne metode rejser tvivl om, hvorvidt ekstrapolation af resultaterne af stikproeven paa den samlede opgoerelse giver paalidelige resultater.

Tabel 4.4 - Offentlige oksekoedslagre pr. 30. september fordelt paa slagtekroppe og udbenet koed "(tons)

>(1)(1)(1)(1)(1)(1)"> ID="1">Belgien> ID="2">7 139> ID="3">805> ID="4">14> ID="5">5 874> ID="6">2 666> ID="7">184> ID="8">0> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">0"> ID="1">Danmark> ID="2">841> ID="3">0> ID="4">3 983> ID="5">22 193> ID="6">18 003> ID="7">1 558> ID="8">19 333> ID="9">1 844> ID="10">3 130> ID="11">13 037> ID="12">21 090> ID="13">20 573"> ID="1">Tyskland> ID="2">218 642> ID="3">84 219> ID="4">114 281> ID="5">102 867> ID="6">174 492> ID="7">17 499> ID="8">5 432> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">0"> ID="1">Graekenland> ID="2">0> ID="3">0> ID="4">0> ID="5">0> ID="6">0> ID="7">0> ID="8">0> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">0"> ID="1">Spanien> ID="2">16 368> ID="3">3 515> ID="4">14 037> ID="5">3 882> ID="6">12 895> ID="7">0> ID="8">0> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">0"> ID="1">Frankrig> ID="2">170 379> ID="3">4 334> ID="4">35 828> ID="5">162 112> ID="6">151 094> ID="7">6 084> ID="8">44 888> ID="9">942> ID="10">222> ID="11">1 154> ID="12">35 285> ID="13">15 191"> ID="1">Irland> ID="2">41 513> ID="3">15 472> ID="4">7 968> ID="5">23 115> ID="6">15 527> ID="7">2 617> ID="8">51 320> ID="9">12 257> ID="10">67 935> ID="11">184 752> ID="12">226 316> ID="13">163 807"> ID="1">Italien> ID="2">49 937> ID="3">7 808> ID="4">5 489> ID="5">40 609> ID="6">31 178> ID="7">10 363> ID="8">19 428> ID="9">635> ID="10">5 775> ID="11">11 338> ID="12">21 891> ID="13">10 622"> ID="1">Luxembourg> ID="2">0> ID="3">0> ID="4">0> ID="5">0> ID="6">0> ID="7">0> ID="8">0> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">0"> ID="1">Nederlandene> ID="2">38 790> ID="3">1 224> ID="4">249> ID="5">2 623> ID="6">1 774> ID="7">681> ID="8">0> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">0"> ID="1">Portugal> ID="2">0> ID="3">0> ID="4">0> ID="5">0> ID="6">0> ID="7">0> ID="8">0> ID="9">0> ID="10">0> ID="11">0> ID="12">0> ID="13">0"> ID="1">Det Forenede Kongerige> ID="2">5 052> ID="3">2 605> ID="4">3 920> ID="5">3 315> ID="6">1 311> ID="7">0> ID="8">27 055> ID="9">6 809> ID="10">38 755> ID="11">136 431> ID="12">158 538> ID="13">85 614"> ID="1">I alt> ID="2">548 661> ID="3">119 982> ID="4">185 769> ID="5">366 690> ID="6">408 940> ID="7">38 986> ID="8">167 456> ID="9">22 487> ID="10">115 827> ID="11">346 712> ID="12">463 120> ID="13">295 807"> ID="1">I alt (slagtekropaekvivalent)> ID="2">548 661> ID="3">119 982> ID="4">185 769> ID="5">366 690> ID="6">408 940> ID="7">38 986> ID="8">246 260> ID="9">33 069> ID="10">170 334> ID="11">509 870> ID="12">681 059> ID="13">435 010"> ID="1">Udbenet og ikke-udbenet koed (slagtekropaekvivalent) i alt> ID="2">794 921> ID="3">153 051> ID="4">356 103> ID="5">876 383> ID="6">1 089 999> ID="7">473 996""Kilde: Medlemsstaternes udgiftsopgoerelser til EUGFL.

>

Svind

4.71. Tolerancen for oplagringssvind fastsaettes som en procentdel af den faktiske vaegt, uden emballage, af de maengder, som er indlagret og overtaget i loebet af det paagaeldende regnskabsaar, med tillaeg af de oplagrede maengder ved begyndelsen af det naevnte regnskabsaar. For oksekoed maa normalt oplagringssvind hoejst udgoere 0,6 % af den samlede maengde oksekoed, der er oplagret af interventionsorganet (1)

4.72. Der er forskellige grunde til differencerne mellem indlagringsvaegt og udlagringsvaegt. De kan bl.a. skyldes, at daarligt emballerede varer er toerret, at de vaegte, der anvendes ved indlagring eller udlagring, ikke er korrekt tareret, tyveri eller difference mellem emballagens faktiske vaegt og den standardvaegt for emballagen, der er anvendt ved beregningen af varens nettovaegt.

4.73. Paa flere lagre i Italien konstaterede Retten, at svindet i slagtekroppe efter nedfrysning og oplagring konsekvent laa over de tilladte 0,6 %. Der blev ikke foert tilsyn med svindet i udbenet koed i forbindelse med oplagring eller nedfrysning. Naar udbenet koed emballeres, fratraekkes der automatisk 100 g fra nettovaegten af det udbenede koed i hver karton (30 kg) for at tage hoejde for dette svind. Ved kontrollen af nettovaegten af kartonerne med udbenet koed konstateredes der imidlertid i naesten alle tilfaelde et svind paa yderligere 100 g, og det viser, at det er noedvendigt at foere tilsyn med svindet i udbenet koed.

4.74. I Frankrig konstateredes der vaesentlige svind i koedet efter oplagringen. I et tilfaelde var der en manko paa 1 072 kg eller 0,77 % af koedets oprindelige vaegt paa 139 380 kg. I et andet tilfaelde blev der noteret en manko paa 10 215 kg eller 1,10 % af koedets oprindelige vaegt paa 927 881 kg.

4.75. I Irland paatager koelelagrene sig intet ansvar for svind i det oplagrede koed, hvilket er i strid med faellesskabsbestemmelserne. Deres ansvar er begraenset til at sikre, at antallet af fjerdinger eller kartoner udbenet koed ved udlagring er det samme som ved indlagring.

4.76. I Tyskland registreres som svind det samlede svind, der anmeldes for et parti, naar hele partiet er udlagret. For at efterproeve, om den maksimale graense paa 0,6 % for svind er overholdt, sammenholdes det anmeldte svind med den samlede maengde svarende til de maengder, som er indlagret i loebet af regnskabsaaret, plus de oplagrede maengder ved regnskabsaarets begyndelse.

Afsaetning af interventionslagre 4.77. Rettens revision i medlemsstaterne i 1992 vedroerte ikke afsaetning af oksekoedslagrene. Retten skal dog alligevel paa baggrund af resultaterne af den stedlige revision fremsaette nogle bemaerkninger om forvaltningen af de oplagrede produkter, der udbydes til salg.

4.78. Ifoelge de besoegte myndigheder i medlemsstaterne afhaenger afsaetningsmulighederne for interventionskoed af, hvor koedet skal afsaettes, og om det er udbenet eller ej. Hertil kommer, at det er lettere at eksportere til islamiske lande, hvis dyrene er blevet slagtet i overensstemmelse med de islamiske ritualer, men det er vanskeligt at attestere i forbindelse med koed fra Faellesskabets interventionslagre.

4.79. Under saerlige forhold og inden for visse graenser kan medlemsstaterne for Faellesskabets regning udtage koed af faellesskabslagrene for at stoette institutioners eller organisationers velgoerende arbejde m.m. Forskellige principper, afhaengigt af medlemsstaten (Irland, Storbritannien og Frankrig), laegges til grund ved overdragelsen af disse lagre til de organer, der er ansvarlige for distributionen af produkterne til de traengende. I Frankrig er det fortrinsvis stykker af lavere kvalitetskategori, der overdrages til gratis uddeling. I Irland foelger interventionsorganet organisationernes oensker og udleverer det koed, som de anmoder om, dvs. meget lidt koed af lavere kvalitetskategori. I Storbritannien uddeles det koed, som har vaeret oplagret laengst, til disse organisationer.

4.80. Transportudgifterne i forbindelse med overdragelsen af koed til institutioner med socialt sigte (gratis koed til de mest traengende) kunne paa visse betingelser betales i naturalier. I et tilfaelde, nemlig i Graekenland, maatte Kommissionen ivaerksaette en undersoegelse for at faa fastslaaet, om transportoererne havde modtaget betaling i naturalier for transport af det gratis koed (460 tons og 570 tons oksekoed i form af slagtekroppe). I Italien konstaterede man faktisk, at en vis maengde koed fra de offentlige interventionslagre (ca. 460 tons) i en kort periode havde foraarsaget prisforstyrrelser paa dette marked.

4.81. Medlemsstaternes interventionsorganer behandler reklamationer over interventionskoedets kvalitet, der forekommer ved salg af interventionsprodukter, forskelligt. I Det Forenede Kongerige skal tilslagsmodtager, der har begaaet fejlen, saa vidt muligt koebe det leverede koed tilbage til den pris, han fik for det ved leveringen. I Irland saettes koeberen i forbindelse med tilslagsmodtageren, for at de kan naa frem til en mindelig ordning. Kan de ikke det, kraever interventionsorganet, at tilslagsmodtageren godtgoer koeberen den vaerdiforringelse, han har gjort gaeldende. Denne loesning er saerlig gunstig for tilslagsmodtageren, fordi oksekoed falder mere end 50 % i vaerdi fra indlagringen, hvor koedet bogfoeres til en pris, der ligger taet paa interventionsprisen, til udlagringen, hvor prisen ligger i naerheden af priserne paa verdensmarkedet.

5. KONKLUSION Mere end ti aars overproduktion 5.1. I mere end ti aar har Faellesskabets produktion af oksekoed vaeret stoerre end forbruget (jf. punkt 2.9-2.11 og punkt 4.1 ff.). I de seneste aar har overskuddet i gennemsnit vaeret paa 600 000 tons oksekoed pr. aar. Vaerdien af dette overskud kan med en faellesskabsinterventionspris paa 3 430 ECU pr. ton anslaas til 2 000 mio. ECU.

5.2. Der er risiko for, at der fortsat vil vaere denne uligevaegt, og at den endda vil blive endnu stoerre i de kommende aar (jf. punkt 4.1). 1992-reformen vil ikke paa sigt lette de tunge finansielle byrder for Faellesskabet, der er en foelge af denne uligevaegt. Kommissionen har imidlertid under det forberedende arbejde til reformen af den faelles landbrugspolitik, og inden der blev truffet en afgoerelse, faaet kendskab til vaesentlige elementer i beregningerne over udviklingen i denne uligevaegt.

5.3. De seneste reformforanstaltninger tager fortrinsvis sigte paa at forbedre oksekoedsproducenternes indkomst. Visse praemier er blevet forhoejet, og der er indfoert nye praemier, som imidlertid paa sigt kun faar ubetydelig eller slet ingen indvirkning paa producenternes indkomst (jf. punkt 3.8 og 4.4-4.6). Det er derfor nu absolut noedvendigt, at Kommissionen fremsaetter forslag til foranstaltninger, der tager sigte paa at fjerne de permanente strukturelle overskud i oksekoedssektoren, for goer den ikke det, vil der fortsat vaere betydelige udgifter til interventionsopkoeb og oplagring af overskuddene.

Bedre tilpasning til markedsforholdene 5.4. Kommissionen boer i samarbejde med medlemsstaterne tage interventionsprocedurerne op til revision og faa dem aendret (jf. punkt 4.7 ff.), saaledes at der i hoejere grad tages hensyn til saerlige faktorer, der kan stabilisere markederne.

5.5. Den seneste tids erfaring viser, at mekanismen med nedsaettelseskoefficienter, naar der udbydes store maengder til intervention (jf. punkt 4.16), kan medvirke til, at priserne i et begraenset tidsrum holdes paa et kunstigt hoejt niveau, men ikke til at faa en grundlaeggende markedstendens til at gaa i en anden retning. I saa fald skaber den i hvert fald forbigaaende markedsforstyrrelser. Denne mekanisme boer kun anvendes i undtagelsestilfaelde og i meget korte perioder, saa man undgaar spekulation. Opretholder man den mere komplekse og omkostningskraevende procedure med sikkerhed i form af kontant indbetaling, vil det paa denne baggrund kun vaere berettiget i de korte perioder, hvor man har besluttet at anvende nedsaettelseskoefficienter (jf. punkt 4.15).

Harmonisering af betingelserne for intervention 5.6. Kommissionen har allerede tidligere igangsat en harmonisering af betingelserne for faellesskabsinterventioner. Den boer fortsaette disse bestraebelser, navnlig for saa vidt angaar foelgende omraader:

a) Priserne for slagtekroppe af kvaeg klassificeret efter handelsklasseskemae