L 139/206 Den Europæiske Unions Tidende 30.4.2004 
 DA 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 854/2004 
 af 29. april 2004 
 
om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af 
animalske produkter til konsum 
 
 
 
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR – 
 
under henvisning til traktaten om oprettelse af De t Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152, 
stk. 4, litra b),  
under henvisning til forslag fra Kommissionen
1, 
 
under henvisning til udtalelse fra Det Eu ropæiske Økonomiske og Sociale Udvalg2, 
 efter høring af Regionsudvalget, 
 
efter proceduren i traktatens artikel 251
3, og 
 
ud fra følgende betragtninger:  
                                                
 
1 EFT C 262E af 29.10.2002, s. 449. 
2 EUT C 95 af 23.4.2003, s. 22. 
3 Europa-Parlamentets udtalelse af 5.6.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles 
holdning af 27.10.2003 (EUT C 48 E af 24.2.2004, s. 82), Europa-Parlamentets holdning af 30.3.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 16.4.2004. 
 
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../20041 fastsætter generelle hygiejne-
bestemmelser for alle fødevarer, mens Eu ropa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) 
nr. ..../20042 fastsætter særlige hygiejnebestemmelser for animalske produkter. 
 
(2) Der er behov for nærmere regler for den o ffentlige kontrol med animalske produkter for at 
tage hensyn til særlige aspekter i forbindelse med sådanne produkter. 
 
(3) Anvendelsesområdet for de særlige kontrolbes temmelser bør afspejle anvendelsesområdet for 
de særlige hygiejnebestemmelser for fødeva revirksomhedsledere i forordning (EF) 
nr. .../2004∗. Medlemsstaterne bør dog også foretage en passende offentlig kontrol for at 
håndhæve de nationale bestemmelser, der er fastsat i henhold til artikel 1, stk. 4, i nævnte 
forordning. De kan gøre dette ved at udvide principperne i nærværende forordning til også at 
omfatte sådanne nationale bestemmelser. 
 
(4) Offentlig kontrol af animalske produkter bør omfatte alle aspekter af betydning for 
beskyttelse af menneskers sundhed og, hvor det er relevant, dyrs sundhed og velfærd. 
Kontrollen bør baseres på de ny este foreliggende relevante oplysninger, og det bør derfor 
være muligt at tilpasse dem, efterhånden som der foreligger nye oplysninger. 
 
(5) Fællesskabets forskrifter om fødevaresikk erhed bør bygge på et solidt videnskabeligt 
grundlag. Derfor bør Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet høres, når det er 
nødvendigt. 
 
                                                 
1 Side ... i denne EUT. 
2 Side ... i denne EUT. 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
 
 (6) Den offentlige kontrols art og omfang bør bygge på en vurdering af sundhedsrisici for 
mennesker og dyrs sundhed og velfærd, hvor dett e er relevant, de procestyper, der produceres, 
og de mængder, der behandles, samt den pågældende fødevarevirksomhedsleder. 
 
(7) Det vil være hensigtsmæssigt at sørge for tilpasning af visse særlige kontrolbestemmelser 
efter den gennemsigtige procedure i forordning (EF) nr. .../2004∗ og forordning (EF) 
nr. .../2004∗∗ for at give fleksibilitet til at tage hensyn til de særlige behov i virksomheder, der 
anvender traditionelle metoder, har en lille produktion eller ligger i områder med særlige 
geografiske vanskeligheder. Proceduren bør også tillade pilotprojekter for at afprøve nye metoder til hygiejnekontrol af kød. Denne fleksibilitet bør dog ikke bringe 
fødevarehygiejnemålene i fare. 
 
(8) Der er behov for offentlig kontrol af kødproduktionen for at kontrollere, at ledere af 
fødevarevirksomheder overholder hygiejnebestemmelserne og de kriterier og mål, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne. Den offentlige kontrol bør omfatte audit af 
fødevarevirksomhedsledernes aktiviteter samt inspektioner, herunder kontrol med 
fødevarevirksomhedsledernes egen kontrol. 
 
(9) Det vil i betragtning af deres sagkundskab være hensigtsmæssigt, at embedsdyrlæger 
foretager audit og inspektioner i slagterier, vildthåndteringsvirksomheder og visse 
opskæringsvirksomheder. Medlemsstaterne bør have beføjelse til at bestemme, hvilket personale der er det mest hensigtsmæssige for audit og inspektioner i andre typer 
virksomheder. 
 
                                                
 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  fødevarehygiejne (se betragtning nr. 1, 1. 
forordning). 
∗∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning 1, 2. forordning). 
 
 (10) Der er behov for offentlig kontrol af produktio nen af levende toskallede bløddyr og fiskevarer 
for at kontrollere overholdelsen af de kriterier og mål, der er fastsat i 
fællesskabsbestemmelserne. Den offentlige kontrol af produktionen af levende toskallede 
bløddyr bør især fokusere på produktions- og ge nudlægningsområder for toskallede bløddyr 
og på slutproduktet. 
 (11) Der er behov for offentlig kontrol af produktio nen af rå mælk for at kontrollere overholdelsen 
af de kriterier og mål, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne. Denne offentlige kontrol 
bør især fokusere på mælkeproducerende bedrifter og rå mælk efter indsamling. 
 
(12) Kravene i denne forordning bør først finde anve ndelse, når alle dele af den nye lovgivning om 
fødevarehygiejne er trådt i kraft. Der bør også gå mindst 18 måneder mellem de nye 
bestemmelsers ikrafttræden og deres anvendels e, så de kompetente myndigheder og de 
berørte industrier har tid til at foretage de nødvendige tilpasninger. 
 
(13) De nødvendige foranstaltninger til genne mførelse af denne forordning bør vedtages i 
overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de 
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemfø relsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen
1 – 
 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
 
                                                 
1 EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. 
 
 KAPITEL I 
 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER 
 
Artikel 1  
 
Anvendelsesområde 
 
1. I denne forordning fastsættes særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige 
kontrol af animalske produkter. 
 
2. Denne forordning gælder kun for aktiviteter og personer, som forordning (EF) nr. .../2004∗ 
finder anvendelse på. 
 
3. Gennemførelse af offentlig kontrol i henhold til denne forordning berører ikke fødevarevirksomhedslederes primære retlige ansvar for at garantere fødevaresikkerheden, jf. 
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle 
principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske 
Fødevaresikkerhedsautoritet og om pro cedurer vedrørende fødevaresikkerhed
1, og det civil- eller 
strafferetlige ansvar, de måtte pådrage sig ved manglende opfyldelse af deres forpligtelser. 
 
                                                 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
1  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1642/2003 (EUT L 245 af 
29.9.2003, s. 4). 
 
 Artikel 2  
 
Definitioner 
 
1. I denne forordning forstås ved: 
 a) "offentlig kontrol": alle former for kontrol,  der gennemføres af den kompetente myndighed 
med henblik på at verificere, om fødevarelovgivningen, herunder dyresundheds- og 
dyrevelfærdsbestemmelserne, overholdes 
 
b) "verifikation": kontrol af, om nærmere fastlagte krav er opfyldt, gennem undersøgelse og 
tilvejebringelse af objektive kendsgerninger 
 c) "kompetent myndighed": den centrale myndighed i en medlemsstat, der har kompetence til at 
udføre veterinærkontrol, eller en anden myndighed, som den centrale myndighed har 
bemyndiget hertil 
 
d) "audit": en systematisk og uafhængig undersøge lse af, om aktiviteter og de hermed forbundne 
resultater er i overensstemmelse med det planlagte, og om dette er gennemført i praksis og er 
egnet til at nå målene 
 
e) "inspektion": undersøgelse af virksomheder , dyr og fødevarer, tilvirkningen heraf, af 
fødevarevirksomheder og disses ledelse og produktionssystemer, herunder dokumenter, kontrol af færdigvarer og foderpraksis, og af rå- og hjælpestoffers og produkters oprindelse 
og bestemmelsessted, for at verificere om forskrifterne er overholdt i alle tilfælde 
 
 
 f) "embedsdyrlæge": en dyrlæge, der i henhold til denne forordning er kvalificeret til at fungere 
som sådan, og som er udpeget af den kompetente myndighed 
 
g) "godkendt dyrlæge": en dyrlæge, der er udpeget af den kompetente myndighed til at foretage 
særlig offentlig kontrol i bedrifter på vegne af den kompetente myndighed 
 h) "officiel medhjælper": en person, der i henhold til denne forordning er kvalificeret til at 
fungere som sådan, som er udpeget af den kompetente myndighed og arbejder under 
embedsdyrlægens tilsyn og ansvar 
 
i) "sundhedsmærke": et mærke, der angiver, at der, da det blev anbragt, var foretaget offentlig 
kontrol i henhold til denne forordning. 
 2. Definitionerne i følgende forordninger finder også anvendelse i relevant omfang: 
 
a) forordning (EF) nr. 178/2002 
 
b) definitionerne af "animalske biprodukter", "TSE" (transmissibel spongiform encephalopati) 
og "specificeret risikomateriale" i Eur opa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) 
nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsb estemmelser for animalske biprodukter, som 
ikke er bestemt til konsum
1 
 
c) forordning (EF) nr. .../2004∗, med undtagelse af definitionen af "kompetent myndighed" og 
 
d) forordning (EF) nr. .../2004∗∗. 
 
                                                 
1  EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) 
nr. 813/2003 (EUT L 117 af 13.5.2003, s. 22). 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om f ødevarehygiejne (se betragtning 1, 1. forordning). 
∗∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
 
 KAPITEL II 
 
OFFENTLIG KONTROL AF EF-VIRKSOMHEDER 
 
Artikel 3  
 
Autorisation af virksomheder 
 
1. a) Når der i fællesskabsbestemmelserne er krav om, at virksomheder skal autoriseres, 
foretager den kompetente myndighed et besøg på stedet. Myndigheden autoriserer kun en 
virksomhed for de pågældende aktiviteter, hvis lederen af fødevarevirksomheden har dokumenteret, 
at virksomheden overholder de relevante krav i forordning (EF) nr. .../2004∗ og nr. .../2004∗∗ og 
andre relevante krav i fødevarelovgivningen. 
 
b) Den kompetente myndighed kan give betinget autorisation, hvis det ved besøget på 
stedet konstateres, at virksomheden overholder alle krav til infrastrukturer og udstyr. Den giver kun 
fuld autorisation, hvis det ved endnu et besøg på stedet senest tre måneder efter den betingede 
autorisation konstateres, at de øvrige krav i litra a)  er overholdt. Hvis der er gjort klare fremskridt, 
men virksomheden endnu ikke overholder alle disse krav, kan den kompetente myndighed forlænge 
den betingede autorisation. En betinget autorisati on må dog ikke gælde i mere end sammenlagt seks 
måneder. 
 
                                                 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om f ødevarehygiejne (se betragtning 1, 1. forordning). 
∗∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
 
 2. Perioderne på højst tre og seks måneder for en  betinget autorisation af en virksomhed kan om 
nødvendigt forlænges for fabriks- og frysefartøjer,  der fører medlemsstaternes flag. En betinget 
autorisation må dog ikke gælde i mere end sammenlagt 12 måneder. Inspektion af sådanne fartøjer 
finder sted efter bestemmelserne i bilag III. 
 
3. Den kompetente myndighed tildeler hver autoriseret virksomhed, også dem, der har fået betinget autorisation, et autorisationsnummer, so m kan suppleres med koder for de typer animalske 
produkter, der fremstilles. For engrosmarkeder kan autorisationsnummeret suppleres med et 
sekundært nummer, der angiver enheder eller grupper  af enheder, som sælger eller fremstiller 
animalske produkter. 
 
4. a) Den kompetente myndighed tager autorisationen af virksomheden op til revision, når 
den foretager den offentlige kontrol i henhold til artikel 4-8. 
 
b) Hvis den kompetente myndighed finde r alvorlige mangler eller må standse 
produktionen i en virksomhed gentagne gange, og lederen af fødevarevirksomheden 
ikke kan give tilstrækkelige garantier med hensyn til den fremtidige produktion, 
iværksætter den kompetente myndighed procedurer for tilbagetrækning af virksomhedens autorisation. Den kompetente myndighed kan dog suspendere en 
virksomheds autorisation, hvis lederen af fødevarevirksomheden kan garantere, at 
manglerne afhjælpes inden for en rimelig frist. 
 
c) For engrosmarkeder kan den kompetente myndighed tilbagetrække eller suspendere 
autorisationen for visse enheder eller grupper af enheder. 
 
 
 5. Stk. 1-3 finder anvendelse på både 
 
a) virksomheder, som begynder at markedsføre animalske produkter på eller efter datoen for 
denne forordnings anvendelse, og 
 
b) virksomheder, som allerede markedsfører animalske produkter, men som ikke tidligere har 
været underlagt krav om autorisation. I sidstnævnte tilfælde foretages den kompetente 
myndigheds besøg på stedet i henhold til stk. 1 snarest muligt. 
 
Stk. 4 finder også anvendelse på autoriserede virksomheder, som markedsførte animalske produkter 
i henhold til fællesskabsbestemmelserne umidde lbart forud for denne forordnings anvendelse. 
 
6. Medlemsstaterne fører ajourførte lister over au toriserede virksomheder med deres respektive 
autorisationsnumre og andre relevante oplysninger og gør disse tilgængelige for andre 
medlemsstater og for offentligheden på en måde, de r kan præciseres efter proceduren i artikel 19, 
stk. 2. 
 
 
 Artikel 4  
 
 
Generelle principper for offentlig kontrol af alle 
animalske produkter, der er omfattet af denne forordning 
 1. Medlemsstaterne sikrer, at fødevirksomhedslederne yder al den bistand, der kræves, for at 
myndighederne kan foretage effektiv offentlig kontrol. 
 
De skal især: 
 
– give adgang til alle bygninger, lokaliteter, anlæg og andre infrastrukturer 
 – stille dokumentation og data til rådighed, som kræves i henhold til denne forordning, eller 
som myndighederne finder nødvendige for at kunne bedømme situationen. 
 
2. Den kompetente myndighed foretager offentlig kontrol for at verificere, at ledere af 
fødevarevirksomheder overholder kravene i:  
a) forordning (EF) nr. .../2004
∗ 
 
                                                 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om f ødevarehygiejne (se betragtning 1, 1. forordning). 
 
 b) forordning (EF) nr. .../2004∗ og 
 
c) forordning (EF) nr. 1774/2002. 
 
3. Den i stk. 1 nævnte offentlige kontrol omfatter:  
a) audit af god hygiejnepraksis og HACCP-base rede procedurer (Haz ard Analysis Critical 
Control Point) 
 
b) den offentlige kontrol, der er omhandlet i artikel 5-8, og  
c) alle særlige auditopgaver, der er omhandlet i bilagene. 
 
4. Audit af god hygiejnepraksis for at verificere, at fødevarevirksomhedslederen følger 
procedurerne kontinuerligt og korrekt, og omfatter mindst følgende:  
a) kontrol af informationen om fødevarekæden 
 
b) udformning og vedligeholdelse af lokaler og udstyr 
 
c) hygiejnen før, under og efter produktion 
 d) personlig hygiejne 
 
e) uddannelse i hygiejne og arbejdsprocedurer 
 
                                                
 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
 
 f) skadedyrsbekæmpelse 
 
g) vandkvalitet 
 
h) kontrol af temperatur, og 
 i) kontrol af fødevarer, der går ind og ud af virksomheden, og al ledsagende dokumentation. 
 
5. Ved audit af HACCP-procedurer verificeres det,  at ledere af fødevarevirksomheder anvender 
disse procedurer kontinuerligt og korrekt, idet unde rsøgelsen navnlig skal sikre, at procedurerne 
indebærer de garantier, der er anført i bila g II, kapitel II, i forordning (EF) nr. .../2004
∗. Det 
bestemmes især, om procedurerne i videst muligt omfang sikrer, at de animalske produkter 
 
a) overholder de mikrobiologiske krite rier i fællesskabsbestemmelserne 
 b) overholder fællesskabsbestemmelserne om restkoncentrationer, forurenende og forbudte 
stoffer, og  
 
c) ikke indeholder fysiske fa rer (f.eks. fremmedlegemer). 
 
Når en leder af en fødevarevirksomhed i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. .../2004
∗∗ 
anvender de procedurer, der er fastsat i retnings linjerne for anvendelsen af HACCP-principper, i 
stedet for at udarbejde sine egne specifikke procedurer, skal auditten omfatte den korrekte 
anvendelse af disse retningslinjer. 
 
                                                 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning 1, 2. forordning). 
∗∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  fødevarehygiejne (se betragtning nr. 1, 1. 
forordning). 
 
 6. Der foretages verifikation af overholdelsen af kravene i forordning (EF) nr. .../2004∗ 
vedrørende anvendelse af identifikationsmærker i alle virksomheder, der er autoriseret i henhold til 
nævnte forordning, ud over verifikation af ov erholdelsen af andre sporbarhedskrav. 
 
7. Med hensyn til slagterier, vildthåndteringsvirksomheder og opskæringsvirksomheder, der markedsfører fersk kød, udfører en embedsdyrlæge de auditopgaver, der er nævnt i stk. 3 og 4. 
 
8. Ved gennemførelsen af de forskellige audi topgaver skal den kompetente myndighed især 
 
a) afgøre, om personalet og dets aktiviteter i vi rksomheden i alle faser af produktionsprocessen 
opfylder de relevante krav i de i stk. 1, litra a) og b), nævnte forordninger. Som et supplement 
til auditten kan den kompetente myndighed gennemføre præstationstest for at afgøre, om 
personalets præstationer opfyl der de fastsatte parametre 
 
b) verificere virksomhedsled erens relevante optegnelser 
 
c) udtage prøver til laboratorieanalyse, når det er nødvendigt, og 
 
d) dokumentere de elementer, der tages i betragtning, og resultaterne af auditten. 
 
9. Arten og omfanget af auditopgaverne i forbin delse med enkelte virksomheder afhænger af 
den vurderede risiko. Med henblik herpå vurde rer den kompetente myndighed regelmæssigt 
 
a) sundhedsrisici for mennesker og, hvor det er relevant, dyr 
 
                                                
 
∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om hygiejnebestemmelser for animalske produkter (se 
betragtning 1, 2. forordning). 
 
 b) for slagteriers vedkommende dyrevelfærdsaspekter 
 
c) de procestyper, der udføres, og de mængder, der behandles, og 
 
d) fødevarevirksomhedslederens hidtidige overholdelse af fødevarelovgivningen. 
 
Artikel 5  
 
Fersk kød 
 
Medlemsstaterne sikrer, at der foretages offentlig kontrol af fersk kød i henhold til bilag I.  
1. Embedsdyrlægen foretager inspektion i sl agterier, vildthåndteringsvirksomheder og 
opskæringsvirksomheder, der markedsfører fersk kød, i overensstemmelse med de generelle krav i 
bilag I, afsnit I, kapitel II, og de specifikke krav i afsnit IV, især med hensyn til 
 
a) information om fødevarekæden 
 b) inspektion før slagtning 
 
c) dyrevelfærd 
 
d) inspektion efter slagtning  
 
 e) specificeret risikomateriale og andre animalske biprodukter, og 
 
f) laboratorieundersøgelser. 
 
2. Kroppe af tamhovdyr, opdrættet hårvildt, bortset fra lagomorfer, og vildtlevende storvildt 
samt halve kroppe, fjerdinger og udskæringer af halve kroppe i tre engrosudskæringer sundhedsmærkes i slagteriet eller vildthåndteringsvirksomheden i henhold til bilag I, afsnit I, 
kapitel III. Sundhedsmærkerne anbringes af embeds dyrlægen eller på dennes ansvar, når der ved 
den offentlige kontrol ikke er fundet nogen mang ler, som ville gøre kødet uegnet til konsum. 
 
3. Efter at have foretaget den i stk. 1 og 2 nævnte kontrol træffer embedsdyrlægen passende 
foranstaltninger i henhold til bilag I, afsnit II, især med hensyn til: 
 a) meddelelse af inspektionsresultaterne 
 
b) beslutninger om information om fødevarekæden 
 
c) beslutninger om levende dyr  
d) beslutninger om dyrevelfærd, og 
 
e) beslutninger om kød. 
 
 
 4. Officielle medhjælpere kan bistå embedsdyrlægen med den offentlige kontrol, der foretages i 
henhold til bilag I, afsnit I og II, som anført i afsnit III, kapitel I. I så tilfælde indgår de i et 
uafhængigt hold. 
 
5. a) Medlemsstaterne sørger for, at de har den tilstrækkelige offentlige bemanding til at 
foretage den offentlige kontrol i henhold ti l bilag I med den hyppighed, der er fastsat i 
afsnit III, kapitel II. 
 
b) Der anvendes en risikobaseret metode til at fastsætte den offentlige bemanding, der er 
nødvendig på slagtelinjen på et givet slagteri. Den kompetente myndighed træffer afgørelse 
om den involverede offentlige bemanding, som skal have et omfang, der sikrer, at alle 
kravene i denne forordning overholdes. 
 
  
6. a) Medlemsstaterne kan tillade, at slagteri personale under embedsdyrlægens tilsyn bistår 
med den offentlige kontrol ved at udføre visse specifikke opgaver i forbindelse med 
produktionen af kød af fjerkræ og lagomorfer i henhold til bilag I, afsnit III, kapitel III, del A. 
Tillader medlemsstaterne dette, skal de sikre, at det personale, der udfører sådanne opgaver, 
 
i) er kvalificeret og uddannes i henhold til nævnte bestemmelser 
 
ii) optræder uafhængigt af produktionspersonalet og 
 
iii) indberetter enhver manglende opfyldelse til embedsdyrlægen. 
 
b) Medlemsstaterne kan også tillade, at slagteripersonale fo retager specifikke 
prøveudtagnings- og undersøgelsesop gaver i henhold til bilag I, afsnit III, kapitel III, del B. 
 
7. Medlemsstaterne sørger for, at embedsdyrlæg er og officielle medhjælpere er kvalificerede og 
uddannes i henhold til bilag I, afsnit III, kapitel IV. 
 
 
 Artikel 6  
 
Levende toskallede bløddyr 
 
Medlemsstaterne sørger for, at produktionen og markedsføringen af levende toskallede bløddyr, 
levende pighuder, levende sækdyr og levende havsnegle underkastes offentlig kontrol som beskrevet i bilag II. 
 
Artikel 7
 
 
Fiskevarer  
 
Medlemsstaterne sørger for, at de r foretages offentlig kontrol af fi skevarer i henhold til bilag III. 
 
Artikel 8  
 
Rå mælk og mejeriprodukter 
 Medlemsstaterne sørger for, at der foretages offentlig kontrol af rå mælk og mejeriprodukter i 
henhold til bilag IV. 
 
 
 Artikel 9  
 
Foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse 
 
1. Når den kompetente myndighed påviser manglend e overholdelse af de i artikel 4, stk. 2, 
litra a) og b), nævnte forordninger, træffer den foranstaltninger for at sikre, at fødevarevirksomhedslederen brin ger forholdene i orden. Når de n kompetente myndighed træffer 
afgørelse om, hvilke foranstaltninger der skal træffes, tager den hensyn til den manglende 
overholdelses karakter, og hvorvidt fødevarevirksomhedslederen tidligere har gjort sig skyldig i 
manglende overholdelse. 
 
2. Foranstaltningerne omfatter følgende, når det er relevant: 
 a) påbud om sanitære foranstaltninger eller ev entuelt andre korrigerende foranstaltninger, som 
anses for at være nødvendige for at kunne garanter e, at animalske produkter er sikre, eller at 
de relevante lovbestemte krav overholdes 
 
b) begrænsning af eller forbud mod markedsføring, import eller eksport af animalske produkter  
c) overvågning af eller om nødvendigt krav om tilbagekaldelse, inddragelse og/eller destruktion 
af animalske produkter 
 
d) tilladelse til at anvende animalske produkter til andre formål end de oprindelig tilsigtede 
 
 
 e) suspension af den pågældende virksomhed s drift eller hel eller delvis lukning af 
virksomheden i en passende periode 
 
f) suspension eller tilbagekaldelse af virksomhedens autorisation 
 
g) beslaglæggelse fulgt af destruktion elle r tilbagesendelse for se ndinger fra tredjelande 
 
h) andre foranstaltninger, som den komp etente myndighed anser for passende. 
 
3. Den kompetente myndighed giver den pågældende fødevarevirksomhedsleder eller en 
repræsentant: 
 
a) skriftlig meddelelse om sin afgørelse om de  foranstaltninger, der skal træffes i henhold til 
stk. 1, sammen med begrundelserne for afgørelsen, og 
 
b) oplysninger om muligheder for at klage over sådanne afgørelser samt om klageprocedure og 
-frister. 
 Hvis det er hensigtsmæssigt, meddeler den kompetente myndighed også den kompetente 
myndighed i afsendelsesmedlemsstaten sin afgørelse. 
 
 
 KAPITEL III 
 
PROCEDURER VEDRØRENDE IMPORT  
 
Artikel 10  
 
Generelle principper og betingelser 
 
Med henblik på at sikre ensartet anvendelse af principperne og betingelserne i artikel 11 i 
forordning (EF) nr. 178/2002 finder procedurerne i dette kapitel anvendelse. 
 
Artikel 11  
 
Lister over tredjelande og dele  af tredjelande, hvorfra import 
af bestemte animalske produkter er tilladt 
 
1. Animalske produkter importeres kun fra et tredjeland eller en del af et tredjeland, som er 
opført på en liste, der er udarbejdet og ajourført efter proceduren i artikel 19, stk. 2.  
2. Et tredjeland opføres kun på denne liste, hvis der er foretaget en EF-kontrol i landet, som har 
påvist, at landets kompetente myndighed giver passe nde garantier som anført i stk. 4. Et tredjeland 
kan imidlertid opføres på en sådan liste, uden at der er foretaget EF-kontrol: 
 a) hvis den risiko, der fastlægges i henhold til ar tikel 18, nr. 18, ikke berettiger en kontrol 
 
 
 b) hvis det, når det besluttes at opføre et bestemt tredjeland på en liste i henhold til stk. 1, kan 
fastslås, at den kompetente myndighed ifølge andre oplysninger giver de nødvendige 
garantier. 
 
3. Lister, som udarbejdes i henhold til denne artikel, kan kombineres med andre lister, som 
udarbejdes med henblik på folkesundhed og dyresundhed.  
4. Når lister udarbejdes eller aj ourføres, skal der især tages hensyn til følgende kriterier: 
 
a) tredjelandets lovgivning om: 
 
i) animalske produkter 
 
ii) anvendelse af veterinære lægemidler, herunder regler vedrørende forbud eller 
godkendelse, distribution og markedsføring af sådanne lægemidler samt regler 
vedrørende forvaltning og inspektion 
 
iii) fremstilling og anvendelse af foderstoffer, herunder procedurerne for anvendelse af 
tilsætningsstoffer og fremstilling og anvendelse af foderlægemidler samt 
hygiejnekvaliteten af de råvarer, som anvendes til fremstilling af foderstoffer, og af det 
færdige produkt 
 
b) opbygningen af tredjelandets kompetente mynd igheder, deres beføjelser og uafhængighed, det 
tilsyn, de er underlagt, og deres muligheder for effektivt at håndhæve den pågældende 
lovgivning 
 
c) uddannelse af personale i udførelse af offentlig kontrol 
 
 
 d) de ressourcer, der står til de kompetente myndigheders rådighed, herunder diagnosefaciliteter 
 
e) tilstedeværelsen og den faktiske gennemførelse af nærmere beskrevne kontrolprocedurer og 
kontrolordninger baseret på prioriteringer 
 
f) hvis det er relevant, situationen vedrøre nde dyresundhed og procedurer for at underrette 
Kommissionen og relevante internationale organer om udbrud af dyresygdomme 
 
g) omfanget og den faktiske gennemførelse af offentlig importkontrol af dyr og animalske 
produkter 
 
h) de garantier, som tredjelandet kan give med hensyn til opfyldelse af eller ligestilling med 
fællesskabskravene 
 
i) hygiejnebetingelserne for produktion, fremst illing, håndtering, opbevaring og forsendelse af 
animalske produkter til Fællesskabet 
 
j) erfaringen med afsætningen af produktet fra tredjelandet og resultaterne af en eventuelt 
foretaget importkontrol 
 
k) resultaterne af EF-kontrol i tr edjelandet, navnlig resultaterne af vurderingen af de kompetente 
myndigheder, og de foranstaltninger, som de kompetente myndigheder har truffet på 
baggrund af eventuelle henstillinger, der er rettet til dem efter en EF-kontrol 
 
 
 l) eksistensen, gennemførelsen og meddelelsen af et godkendt zoonosekontrolprogram og 
 
m) eksistensen, gennemførelsen og meddel elsen af et godkendt kontrolprogram for 
restkoncentrationer. 
 
5. Kommissionen sørger for, at ajourførte udgaver  af alle lister, som uda rbejdes eller ajourføres i 
overensstemmelse med denne artikel, bliver gjort tilgængelige for offentligheden. 
 
Artikel 12  
 
Liste over virksomheder, fra hvilke import af bestemte animalske produkter er tilladt 
 
1. Animalske produkter kan kun importeres til Fælles skabet, hvis de er afsendt fra og fremstillet 
af eller forarbejdet i virksomheder, som er opf ørt på en liste, der udarbejdes og ajourføres i 
overensstemmelse med denne artikel, undtagen 
 
a) når det fra sag til sag efter proceduren i artikel 19, stk. 2, besluttes, at de garantier, som et 
bestemt tredjeland giver med hensyn til import af  bestemte animalske produkter, er så gode, 
at proceduren i denne artikel ikke er nødvendig for at sikre overholdelsen af kravene i stk. 2; 
og 
 
b) i de tilfælde, der er anført i bilag V. 
 Desuden kan fersk kød, hakket kød, tilberedt kød, kødprodukter og maskinsepareret kød kun 
importeres til Fællesskabet, hvis de er fremst illet af kød, der hidrører fra slagterier og 
opskæringsvirksomheder, som er opført på en liste, der udarbejdes og ajourføres i 
overensstemmelse med denne artikel, elle r fra autoriserede EF-virksomheder. 
 
 
 2. En virksomhed kan kun opføres på en sådan liste, såfremt tredjelandets kompetente 
myndighed garanterer, 
 
a) at denne virksomhed sammen med eventuelle andre virksomheder, der håndterer råvarer af 
animalsk oprindelse, som anvendes til fremsti lling af de pågældende animalske produkter, 
opfylder de relevante fællesskabskrav, især kravene i forordning (EF) nr. .../2004∗, eller krav, 
der fastsættes som svarende til sådanne krav, nå r det besluttes at opføre dette tredjeland på 
den relevante liste i henhold til artikel 11 
 
b) at en offentlig inspektionstjeneste i tredje landet fører tilsyn med virksomhederne og om 
nødvendigt stiller alle relevante oplysninger om virksomheder, der leverer råvarer, til 
rådighed for Kommissionen, og 
 
c) at den har reelle beføjelser til at forhindre virksomhederne i at eksportere til Fællesskabet, 
hvis disse ikke opfylder de krav, der er omhandlet i litra a). 
 
3. De kompetente myndigheder i tredjelande, der er opført på en liste, som er udarbejdet og 
ajourført i henhold til artikel 11, garanterer , at der udarbejdes og ajourføres lister over de 
virksomheder, der er omhandlet i stk. 1, og at disse meddeles Kommissionen. 
 
4. a) Kommissionen underretter regelmæssigt de kontaktpunkter, som medlemsstaterne har 
udpeget dertil, om nye eller ajourførte lister, som den har modtaget fra de kompetente myndigheder i de pågældende tredjelande i henhold til stk. 3. 
 
                                                
 
∗ Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
 
 b) Er der 20 arbejdsdage efter Kommissionens meddelelse ikke modtaget indvendinger 
mod den nye eller ajourførte liste fra medlemsstaterne, tillades import fra virksomheder, der er 
opført på listen, 10 arbejdsdage efter den dato, hvor Kommissionen gør den tilgængelig for 
offentligheden. 
 
c) Når mindst én medlemsstat fremsætter skriftlige bemærkninger, eller når den skønner, 
at det er nødvendigt at ændre en liste på ba ggrund af relevante oplysninger som f.eks. EF-
inspektionsrapporter eller en anmeldelse under det hurtige varslingssystem (Rapid Alert System), 
underretter Kommissionen medlemsstaterne herom og sætter punktet på dagsordenen for det næste 
møde i den relevante afdeling af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed med 
henblik på afgørelse, hvor dette er relevant , efter proceduren i artikel 19, stk. 2. 
 
5. Kommissionen sørger for, at ajourførte udgaver af alle lister er tilgængelige for offentligheden. 
 
Artikel 13
 
 
Levende toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle 
 
1. Uanset artikel 12, stk. 1, litra b), skal levende toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og 
havsnegle hidrøre fra produktionsområder i tredjeland e, der er opført på lister, som udarbejdes og 
ajourføres i overensstemmelse med artikel 12.  
 2. Kravet i stk. 1 gælder ikke for kammuslinger høstet uden for klassificerede 
produktionsområder. Offentlig kontrol vedrør ende kammuslinger skal dog finde sted i 
overensstemmelse med b ilag II, kapitel III. 
 
 
 3. a) Inden de i stk. 1 omhandlede lister udarbe jdes, tages der særligt hensyn til de garantier, 
som den kompetente myndighed i tredjelandet kan give vedrørende overholdelsen af kravene i 
denne forordning om klassificering og kontrol af produktionsområder. 
 
b) Der foretages EF-inspektion på stedet, før sådanne lister udarbejdes, medmindre  
 
i) den risiko, der er fastlagt i henhold til artikel 18, nr. 18, ikke berettiger en sådan 
inspektion, og 
 
ii) det, når det besluttes at opføre et bestemt produktionsområde på en liste i henhold 
til stk. 1, kan fastslås, at den kompetente myndighed ifølge andre oplysninger 
giver de nødvendige garantier. 
 4. Kommissionen sørger for, at ajourførte udgaver  af alle lister, som uda rbejdes eller ajourføres i 
overensstemmelse med denne artikel, bliver gjort tilgængelige for offentligheden. 
 
Artikel 14
 
 
Dokumenter 
 
1. Alle forsendelser af animalske produkter ledsag es ved import til Fællesskabet af et dokument, 
der opfylder kravene i bilag VI. 
 
 
 2. Dokumentet attesterer, at produkterne opfylder 
 
a) kravene til de pågældende produkter i medfør af forordning (EF) nr. .../2004∗ og forordning 
(EF) nr. .../2004∗∗ eller bestemmelser svarende til disse krav, og  
 
b) særlige betingelser for import i henhold til artikel 18, nr. 19. 
 
3. Dokumenterne kan indeholde sådanne nærmere enkeltheder, som fællesskabslovgivningen 
om folke- og dyresundhed kræver.  
4. Der kan dog meddeles undtagelser fra stk. 1 efter proceduren i artikel 19, stk. 2, når de 
garantier, der er omhandlet i stk. 2 i denne artikel, kan opnås på anden måde. 
 
Artikel 15
 
 
Særlige bestemmelser for fiskevarer  
 
1. De procedurer, der fastsættes i dette kapitel, finder ikke anvendelse på ferske fiskevarer, der 
landes i Fællesskabet direkte fra et fisk erfartøj, der fører et tredjelands flag. 
 
Den offentlige kontrol af sådanne fiskev arer foretages i henhold til bilag III. 
 
                                                 
∗ Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om føde varehygiejne (se betragtning 1, 1. forordning). 
∗∗ Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
 
 2. a) Fiskevarer, der importeres fra et fabriks- eller frysefartøj, der fører et tredjelands flag, 
skal hidrøre fra fartøjer, der er opført på en liste, der er udarbejdet og ajourført efter proceduren i 
artikel 12, stk. 4. 
 
b) Som en undtagelse fra artikel 12, stk. 2, litra b), kan et fartøj imidlertid også opføres på 
sådanne lister:  
i) på grundlag af en fælles meddelelse fra den kompetente myndighed i det 
tredjeland, hvis flag fartøjet fører, og fra den kompetente myndighed i et andet 
tredjeland, til hvilken førstnævnte myndighed har overdraget ansvaret for 
inspektionen af det pågældende fartøj, forudsat 
 
– at dette tredjeland er opført på list en over tredjelande, der er udarbejdet i 
overensstemmelse med artikel 11, og hvorfra  import af fiskevarer er tilladt, 
 
– at alle fiskevarer fra det pågældende fartøj, der er bestemt til markedsføring 
i Fællesskabet, landes direkte i dette tredjeland, 
 
– at dette tredjelands kompetente myndighed har inspiceret dette fartøj og 
erklæret, at det opfylder Fællesskabets krav, og 
 
– at dette tredjelands kompetente myndighed har erklæret, at den 
regelmæssigt vil inspicere fartøjet fo r at sikre, at det fortsat opfylder 
Fællesskabets krav, 
 
eller 
 
 
 ii) på grundlag af en fælles meddelelse fra den kompetente myndighed i det 
tredjeland, hvis flag fartøjet fører,  og fra den kompetente myndighed i en 
medlemsstat, til hvilken førstnævnte kompetente myndighed har overdraget 
ansvaret for inspektionen af de t pågældende fartøj, forudsat 
 
– at alle fiskevarer fra det pågældende fartøj, der er bestemt til markedsføring 
i Fællesskabet, landes direkte i denne medlemsstat 
 
– at den kompetente myndighed i denne medlemsstat har inspiceret fartøjet og 
erklærer, at det opfylder Fællesskabets krav, og 
 
– at denne medlemsstat kompetente myndighed erklærer, at den regelmæssigt 
vil inspicere fartøjet for at sikre, at det fortsat opfylder Fællesskabets krav. 
 
c) Kommissionen sørger for, at ajourførte udgaver af alle lister, der udarbejdes eller 
ajourføres i overensstemmelse med denne artikel, er tilgængelige for offentligheden. 
 
3. Når fiskevarer importeres direkte fra et fisk erfartøj eller et frysefartøj, kan et dokument 
underskrevet af fartøjsføreren erstatte det dokument, der kræves i henhold til artikel 14. 
 
4. Detaljerede regler for gennemførelsen af de nne artikel kan fastsættes efter proceduren i 
artikel 19, stk. 2. 
 
 
 KAPITEL IV 
 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
 
Artikel 16  
 
Gennemførelsesforanstaltninger og overgangsordninger  
 
Der kan fastsættes gennemførelsesforanstaltni nger og overgangsordninger efter proceduren i 
artikel 19, stk. 2. 
 
Artikel 17  
 
Ændring og tilpasning af bilagene  
 
1. Bilag I, II, III, IV, V og VI kan ændres eller s uppleres efter proceduren i artikel 19, stk. 2, for 
at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling.  
 2. Bilag I, II, III, IV, V og VI kan fraviges ef ter proceduren i artikel 19, stk. 2, hvis disse 
fravigelser ikke er til hinder for at nå forordningens mål. 
 
3. Medlemstaterne kan, når de derved ikke ti lsidesætter forordningens målsætninger, vedtage 
nationale foranstaltninger om tilpasning af be stemmelserne i bilag I i overensstemmelse med 
stk. 4-7. 
 
 
 4. De nationale foranstaltninger i stk. 3 skal 
 
a) tage sigte på: 
 
i) at muliggøre fortsat brug af traditionelle metoder i produktions-, forarbejdnings- eller 
distributionsleddet 
 
ii) at tilgodese behovene i fødevarevirksomheder, som har en lille produktion, eller som 
ligger i områder med særlige geografiske vanskeligheder, eller 
 
iii) at tillade pilotprojekter for at afprøve nye metoder til hygiejnekontrol af kød. 
 
b) især vedrøre følgende elementer i bilag I: 
 
i) oplysninger om fødevarekæden 
 
ii) den kompetente myndigheds tilstedeværelse i virksomhederne. 
 5. Medlemsstater, der ønsker at vedtage national e foranstaltninger som omhandlet i stk. 3, giver 
Kommissionen og de øvrige medlemsstater meddelelse herom. Alle meddelelser skal indeholde: 
 
a) en detaljeret beskrivelse af de bestemme lser, medlemsstaten anser det for nødvendigt at 
tilpasse, samt arten af tilpasningen 
 
b) en beskrivelse af de pågældende virksomheder 
 
 
 c) en begrundelse for tilpasningen, herunder, når det er relevant, en sammenfatning af den 
gennemførte risikoanalyse, og af alle foranstalt ninger, der skal træffes for at sikre, at 
tilpasningen ikke tilsidesætter forordningens målsætninger, og 
 
d) alle andre relevante oplysninger. 
 6. De øvrige medlemsstater har tre måneder, fra de har modtaget den i stk. 5 nævnte meddelelse, 
til at sende Kommissionen skriftlige bemærkninger. Kommissionen kan høre medlemsstaterne i den 
komité, der er nævnt i artikel 19, stk. 1, og skal gøre dette, når den modtager skriftlige 
bemærkninger fra en eller flere medlemsstater. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 19, 
stk. 2, beslutte, om de påtænkte foranstaltni nger kan gennemføres, om nødvendigt med passende 
ændringer. Kommissionen kan efter behov foreslå ge nerelle foranstaltninger i overensstemmelse 
med denne artikels stk. 1 eller 2.  
7. En medlemsstat må kun vedtage nationale foranstaltninger om tilpasning af bestemmelserne i 
bilag I 
 
a) i overensstemmelse med en beslutning vedtaget i henhold til stk. 6,  
b) hvis Kommissionen en måned efter udløbet af den i stk. 6 nævnte periode ikke har meddelt 
medlemsstaterne, at den har modtaget skriftlige  bemærkninger, eller at den agter at fremsætte 
forslag om vedtagelse af en beslutning i henhold til stk. 6. 
 8. Når en medlemsstat vedtager nationale foransta ltninger til gennemførelse af et pilotprojekt for 
at afprøve nye metoder til hygiejnekontrol af kød i henhold til stk. 3-7, meddeler den resultaterne til 
Kommissionen, så snart de fore ligger. Kommissionen overvejer de refter at foreslå generelle 
foranstaltninger i henhold til stk. 1. 
 
 
 Artikel 18  
 
Specifikke afgørelser 
 
Uden at det berører den generelle anvendelse af bestemmelserne i artikel 16 og artikel 17, stk. 1, 
kan der fastsættes gennemførelsesfo ranstaltninger eller vedtages ændri nger af bilag I, II, III, IV, V 
eller VI efter proceduren i artikel 19, stk. 2, vedrørende 
 
1) prøver til vurdering af fødevarevirksomh edslederes og deres personales præstation 
 
2) metoden til meddelelse af inspektionsresultater 
 
3) kriterier til afgørelse af, hvornår embedsdyrlægen  på grundlag af en risikoanalyse ikke behøver 
at være permanent til stede ved inspektion før og efter slagtning i slagterier og 
vildthåndteringsvirksomheder 
 
4) regler om indholdet af prøverne for embedsdyrlæger og officielle medhjælpere 
 5) mikrobiologiske kriterier for proceskontrol vedrørende hygiejnen i virksomheder 
 
6) alternative procedurer, serologiske analyser eller andre laboratorieundersøgelser, der giver 
mindst samme garantier som de specifikke proced urer for inspektion efter slagtning, der er 
beskrevet i bilag I, afsnit IV, og derfor kan erstatte dem, hvis den kompetente myndighed træffer beslutning herom 
 
 
 7) tilfælde, hvor nogle af de specifikke procedurer for inspektion efter slagtning, der er beskrevet i 
bilag I, afsnit IV, ikke er nødvendige under henvisning til bedriften eller oprindelsesområdet 
eller -landet og principperne for risikoanalyse 
 
8) regler for laboratorieundersøgelser 
 9) den kuldebehandling, kød skal underkastes i tilfælde af cysticercose og trikinose 
 
10) betingelserne for, at bedrifter og regioner kan certificeres som officielt fri for cysticercose eller 
trikiner 
 
11) de metoder, der skal anvendes ved de i bilag I, afsnit IV, kapitel IX, omhandlede undersøgelser 
 12) for slagtesvin kriterier for kontrollerede opstaldningsforhold og integrerede 
produktionssystemer 
 
13) kriterier for klassificering af produktions- og genudlægningsområder for levende toskallede 
bløddyr i samarbejde med det relevante EF-referencelaboratorium, herunder:  
a) grænseværdier og analysemetoder for marine biotoksiner 
 
b) metoder til undersøgelse for virus og virologiske normer 
 c) prøveudtagningsplaner samt de metoder og analytiske tolerancer, der skal anvendes for at 
kontrollere, at kriterierne overholdes 
 
 
 14) organoleptiske kriterier for bedømmelsen af fiskevarers friskhed  
 
15) detektionsgrænser, analysemetoder og prøveudtagningsplaner, der skal anvendes ved 
gennemførelsen af den offentlige kontrol af fiskevarer i henhold til bilag III, herunder med 
hensyn til parasitter og miljøforurening 
 16) den metode, hvorefter Kommissionen vil gøre lister over tredjelande og virksomheder i 
tredjelande tilgængelige for offentligheden i henhold til artikel 11, 12, 13 og 15 
 
17) modellerne for dokumenter og kriterier for brug af elektroniske dokumenter 
 
18) kriterier for bestemmelse af den risiko, som bestemte animalske produkter, der importeres til 
Fællesskabet, udgør 
 
19) særlige importbetingelser for bestemte animal ske produkter under hensyn til de risici, der er 
forbundet hermed, oplysninger, som de relevante tredjelande har givet, og om nødvendigt 
resultaterne af EF-kontrol i sådanne tredjelande. Disse særlige importbetingelser kan indføres 
for et enkelt animalsk produkt eller en gruppe af produkter. De kan finde anvendelse på et enkelt tredjeland, på regioner i et tredjeland eller på en gruppe af tredjelande 
 
20) betingelserne for import af animalske produkter fra et tredjeland eller en region i et tredjeland i 
henhold til gennemførelsen af en ligestillingsaftale eller en tilfredsstillende audit, der 
anerkender, at foranstaltninger i dette tredjeland eller denne region giver garantier, der svarer til dem, der gælder i Fællesskabet, hvis tredjelandet forelægger objektive beviser herpå. 
 
 
 Artikel 19  
 
Komitéprocedure 
 
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komi té for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er 
nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002.  
2. Når der henvises til dette stykke, finder artik el 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF anvendelse, jf. 
dennes artikel 8. 
 
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder. 
 
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.  
Artikel 20
 
 
Høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet 
 
Kommissionen hører Den Europæiske Fødevaresikke rhedsautoritet om anliggender inden for denne 
forordnings anvendelsesområde, når det er nødvendigt, og især: 
 
1) før den foreslår ændring af de særlige krav  vedrørende procedurer for inspektion efter 
slagtning, der er fastsat i bilag I, afsnit IV 
 
 
 2) før den foreslår ændring af bestemmelserne i bilag I, afsnit IV, kapitel IX, om kød af dyr, hos 
hvilke der ved inspektion efter slagtning er konstateret forandringer, der tyder på akut 
infektion med brucellose eller tuberculose, og 
 
3) før den foreslår gennemførelsesforanstaltninger som omhandlet i artikel 18, nr. 5-15. 
 
Artikel 21  
 
Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet  
 
1. Kommissionen forelægger senest den ...* Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der 
indeholder en oversigt over de erfaringer, der er gjort med anvendelsen af denne forordning. 
 2. Kommissionen lader eventuelt rapporten ledsage af relevante forslag. 
 
Artikel 22
 
 
Ikrafttræden  
 
Denne forordning træder i kraft 20 dage efter dato en for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions 
Tidende. 
 
                                                 
*  5 år efter denne forordnings ikrafttræden. 
 
 Den finder anvendelse 18 måneder efter den dato, hvor alle nedenstående retsakter er trådt i kraft: 
 
a) forordning (EF) nr. ../2004∗ 
 
b) forordning (EF) nr. ../2004∗∗, og 
 
c) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004 .../..../EF af .......... om ophævelse af visse 
direktiver om levnedsmiddelhygiejne og sundhe dsbetingelser for produktion og afsætning af 
visse animalske produkter til konsum1. 
 
Den anvendes dog tidligst fra 1. januar 2006. 
 
 
  
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
 
 
Udfærdiget i Strasbourg, den 29. april 2004. 
 
 På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne 
 P. COX            M. McDOWELL 
 Formand  Formand 
 
 
  
                                                
 
∗ Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om føde varehygiejne (se betragtning 1, 1. forordning). 
∗∗  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning nr. 1, 2. forordning). 
1  Se s.  i denne EUT. 
 
 
 BILAG I  
 
FERSK KØD 
 
AFSNIT I: EMBEDSDYRLÆGENS OPGAVER 
 
KAPITEL I: AUDITOPGAVER 
 
1. Embedsdyrlægen foretager ud over de generelle krav i artikel 4, stk. 4, om audit af god 
hygiejnepraksis en kontrol af, om fødevarevirksomhedslederens egne procedurer permanent 
følges med hensyn til enhver form for indsamling, transport, opbevaring, håndtering, forarbejdning og anvendelse eller bortska ffelse af animalske biprodukter, herunder 
specificeret risikomateriale, som fødevarevirksomhedslederen er ansvarlig for. 
 
2. Embedsdyrlægen foretager ud over de generelle krav i artikel 4, stk. 5, om audit af HACCP-
baserede procedurer en kontrol af, at virksomhed slederens procedurer så vidt muligt sikrer, at 
kødet 
 
a) ikke indeholder patofysiologiske abnormiteter eller forandringer  
b) ikke har fækal forurening eller anden forurening, og 
 
c) ikke indeholder specificeret risikomateriale, medmindre det er tilladt ifølge EF-
bestemmelserne, og er blevet produceret i overensstemmelse med EF-bestemmelserne 
om TSE. 
 
 
 KAPITEL II: INSPEKTIONSOPGAVER 
 
Når embedsdyrlægen udfører inspektionsopgaver i he nhold til dette kapitel, tager han hensyn til 
resultaterne af de auditopgaver, der er udført i he nhold til artikel 4 og kapitel I i dette bilag. Når det 
er hensigtsmæssigt, skal han indrette sine inspektionsopgaver herefter. 
 
A. Information om fødevarekæden 
 
1. Embedsdyrlægen skal kontrollere og analys ere de relevante oplysninger i registrene på 
den bedrift, som de dyr, der skal slagtes, kommer fra, og tage hensyn til de 
dokumenterede resultater af denne kontrol og analyse, når han foretager inspektionfør og efter slagtning. 
 
2. Ved udførelsen af inspektionsopgaver skal embedsdyrlægen tage hensyn til officielle 
certifikater, der ledsager dyr, og eventuel le erklæringer fra dyrlæger, der foretager 
kontrol i primærproduktionen, herunder embedsdyrlæger og godkendte dyrlæger. 
 
3. Hvis fødevarevirksomhedsledere i fødevare kæden træffer yderligere foranstaltninger for 
at garantere fødevaresikkerheden ved at tage integrerede systemer, private kontrolsyste-mer, certificering af uafhængig tredjepa rt eller andre midler i brug, og hvis der 
foreligger dokumentation om disse foranstalt ninger, og de dyr, der er omfattet af 
systemerne, entydigt kan identificeres, kan embedsdyrlægen tage hensyn til dette, når 
han udfører inspektionsopgaver og verificerer de HACCP-baserede procedurer. 
 
 
 B. Inspektion før slagtning 
 
1. Med forbehold af stk. 4 og 5 
 
a) skal embedsdyrlægen foretage en inspektion før slagtning af alle dyr 
 
b) skal inspektionen finde sted senest 24  timer efter ankomsten til slagteriet og 
mindre end 24 timer inden slagtningen. 
 
Desuden kan embedsdyrlægen når som helst kræve en inspektion. 
 2. Inspektion før slagtning skal for så vidt an går det dyr, der undersøges, bl.a. fastslå, om 
der er tegn på 
 
a) mangler i forbindelse med velfærden eller 
 
b) forhold, som kan have negative følger  for menneskers eller dyrs sundhed, navnlig 
med henblik på påvisning af zoonoser og sygdomme på liste A eller, hvis det er relevant, liste B fra Det Internati onale Kontor for Epizootier (OIE) 
(Verdensorganisationen for Dyresundhed). 
 3. Ud over rutineinspektionen før slagtning skal embedsdyrlægen foretage en klinisk 
inspektion af alle dyr, som fødevarevirksomhedslederen eller en officiel medhjælper har 
taget til side. 
 
 
 4. I tilfælde af nødslagtning uden for slagteriet og for så vidt angår nedlagt vildtlevende 
vildt undersøger embedsdyrlægen på slagteriet eller i vildthåndteringsvirksomheden den 
erklæring, der ledsager dyrekroppen, og som dyrlægen eller den uddannede person har 
udstedt, jf. forordning (EF) nr. .../2004*. 
 
5. Når det er fastsat i afsnit III, kapitel II, eller afsnit IV, kan inspektionen før slagtning 
foretages på den bedrift, som dyrene komme r fra. I så fald behøver embedsdyrlægen på 
slagteriet kun foretage inspektion før slagtning i det omfang, det er fastsat. 
 C. Dyrevelfærd 
 
Embedsdyrlægen skal verifice re, om relevante EF-bestemmelser og nationale bestemmelser 
om dyrevelfærd er overholdt, f.eks. best emmelser om beskyttelse af dyrene på 
slagtetidspunktet og under transport. 
 
D. Inspektion efter slagtning 
 
1. Slagtekroppe og ledsagende spiselige slag tebiprodukter skal straks efter slagtningen 
underkastes en inspektion efter slagtning. Alle overflader skal besigtiges. Der kan i den forbindelse være behov for minimal håndteri ng af slagtekroppen og slagtebiprodukterne 
eller for særligt teknisk udst yr. Der skal især fokuseres på at påvise zoonoser og 
sygdomme på OIE's liste A og, hvis det er relevant, OIE's liste B. Slagtelinjens 
hastighed og antallet af kontrolpersonale, der er  til stede, skal tillade, at der kan udføres 
korrekt inspektion. 
 
                                                
 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 2. Der skal foretages yderligere undersøgelser, herunder palpering af og indsnit i dele af 
kroppen og de spiselige slagtebiprodukter og  laboratorieundersøgelser, når det findes 
nødvendigt 
 
a) for at nå frem til en endelig diagnose eller  
 
b) for at bestemme forekomst af 
 
i) en dyresygdom 
 
ii) restkoncentrationer eller forurenende stoffer i mængder, der overstiger de 
grænseværdier, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne 
 
iii) manglende overholdelse af mikrobiologiske kriterier eller 
 
iv) andre forhold, der gør det påkrævet at erklære kødet uegnet til konsum eller 
indføre restriktioner for dets anvendelse, 
 
navnlig hvis der er tale om nødslagtede dyr. 
 
3. Embedsdyrlægen skal kræve, at slagtekroppe af tamdyr af hestefamilien, kvæg over 
seks måneder og tamsvin over fire uger underkastes en inspektion efter slagtning og 
deles langs rygsøjlen i halve slagtekroppe. Hvis inspektionen tilsiger det, kan 
embedsdyrlægen også kræve, at hoveder eller slagtekroppe deles på langs. For at tage 
hensyn til særlige spisevaner, den teknologiske udvikling eller særlige 
sundhedsmæssige forhold kan den kompetente myndighed dog tillade, at slagtekroppe af tamdyr af hestefamilien, kvæg over seks måneder og tamsvin over fire uger 
underkastes inspektion uden at være delt i halve. 
 
 
 4. Der skal i forbindelse med inspektionen træ ffes forholdsregler for at sikre, at forurening 
af kødet, f.eks. ved palpering, opskæring eller indsnit, er mindst mulig. 
 
5. I tilfælde af nødslagtning underkastes slagtekroppen hurtigst muligt en inspektion i 
overensstemmelse med punkt 1-4, inden den erklæres for egnet til konsum. 
 
E. Specificeret risikomateriale og andre animalske biprodukter 
 
I henhold til særlige fællesskab sbestemmelser om specificeret risikomateriale og andre 
animalske biprodukter skal embedsdyrlægen kontrol lere fjernelsen, adskillelsen og i givet fald 
mærkningen af specificeret risikomateriale. Embedsdyrlægen skal sikre, at ledere af fødevarevirksomheder træffer alle fornødne fora nstaltninger, for at kødet ikke forurenes med 
specificeret risikomateriale under slagtning (her under bedøvelse) og fjernelse af specificeret 
risikomateriale. 
 
F. Laboratorieundersøgelser 
 
1. Embedsdyrlægen skal sikre, at der udtages stikprøver, og at de identificeres på passende 
måde, behandles og sendes til det relevante laboratorium i forbindelse med 
 
a) overvågning og kontrol med zoonoser og zoonotiske agenser 
 
b) særlige laboratorieundersøgelser til diagnosticering af TSE i overensstemmelse 
med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001
1 
 
                                                 
1 EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) 
nr. 2245/2003 (EUT L 333 af 20.12.2003, s. 28). 
 
 c) påvisning af forbudte stoffer eller produkter og kontrol af regulerede stoffer, 
navnlig i forbindelse med nationale planer  vedrørende restkoncentrationer, jf. 
Rådets direktiv 96/23/EF1 og 
 
d) påvisning af sygdomme på OIE's liste A og, hvis det er relevant, OIE's liste B. 
 
2. Embedsdyrlægen skal også sikre, at der foretages enhver anden nødvendig 
laboratorieundersøgelse. 
 
KAPITEL III: SUNDHEDSMÆRKNING 
 1. Embedsdyrlægen skal føre tilsyn med sundhedsmærkningen og de mærker, der anvendes. 
 
2. Embedsdyrlægen skal navnlig sikre, at 
 
a) sundhedsmærket kun anbringes på dyr (tamhovdyr, opdrættet hårvildt, bortset fra 
lagomorfer, og vildtlevende storvildt), der er underkastet inspektion før og efter 
slagtning i overensstemmelse med denne forordning, og hvis der ikke er grund til at erklære kødet uegnet til konsum. Sundhedsmærket kan dog anbringes, inden resultaterne af en undersøgelse for trikinose foreligger, hvis embedsdyrlægen er tilfreds 
med, at kød fra det pågældende dyr kun markedsføres, hvis resultaterne er tilfredsstillende, og 
 
                                                
 
1 EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10. Ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 
16.5.2003, s. 1). 
 
 b) sundhedsmærket anbringes på den udvendige side af kroppen i form af et farvestempel 
eller et brændemærke og således, at sundhedsmærket, hvis kroppene opskæres i halve 
kroppe eller fjerdinger, eller hvis halve kroppe  opskæres i tre stykker, findes på hvert 
enkelt stykke. 
 
3. Sundhedsmærket skal være et ovalt mærke på mindst 6,5 cm i bredden og 4,5 cm i højden 
med følgende letlæselige oplysninger: 
 
a) mærket skal angive navnet på det land, hvor virksomheden er beliggende, og som kan 
skrives helt ud eller angives med en 2-bogstavers kode i overensstemmelse med den 
pågældende ISO-standard. 
 
Koderne for medlemsstaterne er imidlertid AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, IT, 
LU, NL, PT, SE og UK 
 
b) mærket skal angive slagteriets autorisationsnummer 
 
c) når mærket anvendes på et slagteri i Fællesskabet, skal det omfatte forkortelsen CE, EC, 
EF, EG, EK eller EY. 
 
4. Bogstaverne skal være mindst 0,8 cm høje og tallene mindst 1 cm høje. Mærkets størrelse og 
tal og bogstaver kan reduceres ved sundheds mærkning af lam, gedekid og smågrise. 
 
5. De farver, der anvendes til sundhedsmærkning, skal være godkendt i henhold til EF-
bestemmelserne om anvendelse af farvestoffer i fødevarer. 
 
 
 6. Sundhedsmærket kan desuden indeholde navnet på den embedsdyrlæge, der har foretaget 
inspektionen af kødet. Kompetente myndigheder og ledere af fødevarevirksomheder må 
fortsat benytte det udstyr, de bestilte før denne forordnings ikrafttræden, indtil det er opbrugt 
eller skal udskiftes. 
 
7. Kød fra dyr, der er blevet nødslagtet uden fo r slagteriet, skal bære et særligt mærke, der 
hverken kan forveksles med sundhedsmærket i dette kapitel eller med identifikationsmærket i 
bilag II, afsnit I, i forordning (EF) .../2004*. 
 
8. Kød af vildtlevende vildt, der ikke er flået, må ikke være forsynet med sundhedsmærket, 
medmindre det efter flåningen i en vildthåndteringsvirksomhed er blevet underkastet en inspektion og er erklæret egnet til konsum. 
 
9. Dette kapitel berører ikke de dyresundhed smæssige bestemmelser om sundhedsmærkning. 
 
AFSNIT II: FORANSTALTNINGER EFTER KONTROL 
 
KAPITEL I: MEDDELELSE AF INSPEKTIONSRESULTATERNE  
 1. Resultaterne af inspektionerne registreres og evalueres af embedsdyrlægen. 
 2. a) Hvis der ved inspektionen konstateres en sygdom eller en tilstand, som kan have 
uheldige følger for menneskers eller dyrs sundhed eller påvirke dyrenes velfærd 
negativt, skal embedsdyrlægen underrette lederen af fødevarevirksomheden. 
 
                                                
 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 b) Hvis det konstaterede problem er opstået i forbindelse med primærproduktionen, skal 
embedsdyrlægen underrette den dyrlæge, der er tilknyttet den bedrift, dyrene kommer 
fra, den fødevarevirksomhedsleder, der er an svarlig for den bedrift, dyrene kommer fra 
(under forudsætning af, at sådanne oplysninger ikke foregriber efterfølgende retsforfølgning), og, hvor det er relevant, den myndighed, der er ansvarlig for 
overvågningen af den bedrift eller det jagtområde, dyrene kommer fra. 
 
c) Hvis de pågældende dyr er opdrættet i en anden medlemsstat eller i et tredjeland, skal 
embedsdyrlægen underrette den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor 
virksomheden befinder sig. Den kompete nte myndighed skal træffe relevante 
foranstaltninger i overensstemmelse med de gældende fællesskabsbestemmelser. 
 
3. Resultaterne af inspektioner og analyser optages i de relevante databaser. 
 
4. Hvis embedsdyrlægen ved inspektionen før eller efter slagtning eller i forbindelse med anden 
inspektion får mistanke om forekomst af et smitsto f, der er opført på OI E's liste A, eller efter 
behov OIE's liste B, underretter embedsdyrlægen straks den kompetente myndighed og begge 
skal træffe alle nødvendige fo ranstaltninger og forholdsregler for at forhindre eventuel 
spredning af smitstoffet i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning. 
 
 
 KAPITEL II: BESLUTNINGER OM INFORMATION OM FØDEVAREKÆDEN 
 
1. Embedsdyrlægen skal verificere, at dyr ikke  slagtes, medmindre lederen af slagteriet har 
modtaget og kontrolleret relevant information om fødevarekæden. 
 
2. Embedsdyrlægen kan imidlertid tillade, at dy r slagtes på slagteriet, også selv om der ikke 
foreligger relevant inform ation om fødevarekæden. I så fald skal al relevant information om 
fødevarekæden dog foreligge, inden slagtekroppen godkendes til konsum. Indtil der er truffet 
en endelig beslutning, skal slagtekroppene og de relaterede spiselige slagtebiprodukter 
opbevares adskilt fra det øvrige kød. 
 3. Uanset pkt. 2 skal alt kød fra dyret erklæres uegnet til konsum, hvis der ikke foreligger 
relevant information om fødevarekæden inden 24 timer efter dyrets ankomst til slagteriet. 
Hvis dyret endnu ikke er slagtet, skal det aflives separat. 
 
4. Såfremt de ledsagende registre, dokumenter eller andre oplysninger viser 
 
a) at dyr kommer fra en bedrift eller et område, der er underkastet transportforbud eller 
andre restriktioner af hensyn til dyre- eller folkesundhed 
 
b) at regler om anvendelse af veterinære lægemidler ikke er blevet overholdt, eller 
 
 
 c) at der foreligger andre betingelser, der kan have en negativ indvirkning på menneskers 
eller dyrs sundhed,  
 
må dyr kun godtages til slagtning i overensstemmelse med procedurer, der er fastsat i de gældende fællesskabsbestemmelser, for at ud elukke enhver risiko for menneskers og dyrs 
sundhed. 
 
Hvis dyrene allerede er til stede på slagteriet, skal de aflives separat og erklæres uegnede til 
konsum, idet der i givet fald træffes forholdsregler for at beskytte dyrs og menneskers 
sundhed. Når embedsdyrlægen anser det for nødve ndigt, skal der udføres offentlig kontrol på 
den bedrift, hvorfra dyret kommer. 
 
5. Den kompetente myndighed skal træffe passende foranstaltninger, hvis den opdager, at de 
ledsagende registre, dokumenter eller andre oplysninger ikke svarer til de faktiske forhold på 
den bedrift, dyrene kommer fra, eller til dyrenes faktiske tilstand, eller at de bevidst har til 
formål at vildlede embedsdyrlægen. Den kompetente myndighed skrider ind over for den fødevarevirksomhedsleder, der ha r ansvaret for den bedrift, dyrene kommer fra, eller over for 
andre involverede personer. Disse foranstaltninger kan især bestå af ekstra kontrol. Udgifter til denne ekstra kontrol afholdes af den fødeva revirksomhedsleder, der har ansvaret for den 
bedrift, dyrene kommer fra, eller af andre involverede personer. 
 
 
 KAPITEL III: BESLUTNINGER OM LEVENDE DYR 
 
1. Embedsdyrlægen skalverificere, at lederen af  fødevarevirksomheden overholder forpligtelsen 
i henhold til forordning (EF) nr. .../2004* til at sikre, at dyr, der godtages til slagtning til 
konsum, er korrekt identificeret. Embedsdyrlægen skal sikre, at dyr, hvis identitet ikke med 
rimelighed kan fastslås, aflives separat og erkl æres uegnede til konsum. Når embedsdyrlægen 
anser det for nødvendigt, skal der udføres offe ntlig kontrol på den bedrift, hvorfra dyret 
kommer. 
 
2. Hvis vægtige dyrevelfærdsbetragtninger tilsiger det, kan heste slagtes på slagteriet, selv om de 
oplysninger, der kræves om deres identitet, ikke  foreligger. Oplysningerne skal dog foreligge, 
inden slagtekroppen kan erklæres egnet til konsum. Disse krav gælder også i tilfælde af 
nødslagtning af heste uden for slagteriet. 
 
3. Embedsdyrlægen skal verifice re, at lederen af fø devarevirksomheden overholder forpligtelsen 
i henhold til forordning (EF) nr. .../2004* til at sikre, at dyr med huder, skind eller pels i en 
sådan tilstand, at der er en uacceptabel risiko for forurening af kødet under slagtningen, ikke 
slagtes til konsum, medmindre de rengøres forinden. 
 4. Dyr, der lider af en sygdom eller en tilstand, som kan overføres til mennesker eller dyr, som 
følge af håndtering og spisning af kød, og generelt  dyr, der viser kliniske tegn på systemiske 
sygdomme eller kraftig afmagring, må ikke slagtes til konsum. Sådanne dyr skal aflives 
separat under forhold, der sikrer, at andre dyr eller slagtekroppe ikke kan smittes, og de 
erklæres uegnede til konsum. 
 
                                                
 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 5. Slagtningen skal udsættes for dyr, der mistænkes for at lide af en sygdom eller en tilstand, 
som kan have negative virkninger for menneskers eller dyrs sundhed. Sådanne dyr skal 
underkastes en grundig inspektion før slagtning, så der kan stilles en diagnose. Desuden kan 
embedsdyrlægen bestemme, at udtagning af sti kprøver og laboratorieundersøgelser skal finde 
sted som supplement til inspektionen efter slagtning. Om nødvendigt skal dyrene slagtes 
separat, eller når normal slagtning er slut, idet  der træffes alle nødvendige forholdsregler for 
at undgå forurening af andet kød. 
 
6. Dyr, der kan indeholde restkoncentrationer af veterinære lægemidler, der er højere end de 
grænseværdier, der er fastsat i overensstemmelse med EF-bestemmelserne, eller 
restkoncentrationer af forbudte stoffer, behandles i henhold til direktiv 96/23/EF. 
 
7. Embedsdyrlægen fastsætter betingelserne fo r behandling af dyr efter en særlig plan for 
udryddelse af eller kontrol med en bestemt sygd om, såsom brucellose og tuberkulose, eller 
zoonotiske agenser, såsom salmonella, under hans/hendes direkte tilsyn. Den kompetente 
myndighed fastsætter betingelserne for slagtning af sådanne dyr. Disse betingelser skal have til formål at minimere kontamination af andre dyr og kød af andre dyr. 
 8. Dyr, der indleveres på et slagteri til slagtning, skal generelt slagtes på stedet. Under ganske 
særlige omstændigheder, som f.eks. at slagtefaciliteterne i alvorlig grad er brudt sammen, kan 
embedsdyrlægen dog tillade direkte transport af dyrene til et andet slagteri. 
 
 
 KAPITEL IV: BESLUTNINGER OM DYREVELFÆRD 
 
1. Hvis bestemmelserne om beskyttelse af dyr ikke overholdes på slagte- eller 
nedslagningstidspunktet, skal embedsdyrlægen kontrollere, at lederen af fødevarevirksomheden straks træffer de for nødne korrigerende forans taltninger og forebygger 
gentagelse. 
 
2. Embedsdyrlægen skal træffe forholdsmæssig e og gradvist strengere foranstaltninger med 
hensyn til retshåndhævelse, der går fra at udste de påbud om at nedsætte produktionens tempo 
til at standse den, afhængigt af problemets art og alvor. 
 3. Embedsdyrlægen skal i givet fald underrette andre kompetente myndigheder om 
dyrevelfærdsproblemer. 
 
4. Hvis embedsdyrlægen konstaterer, at bestem melserne om beskyttelse af dyr under transport 
ikke overholdes, skal den pågældende træffe de fornødne foranstaltninger i overensstemmelse 
med de relevante fæll esskabsbestemmelser. 
 5. Hvis  
a) en officiel medhjælper fore tager kontrol af dyrevelfærd i henhold til afsnit III eller IV, 
og 
 
b) denne kontrol påviser, at bestemmelserne  om beskyttelse af dyr ikke overholdes, 
 
skal den pågældende straks underrette embedsdyrlægen og om nødvendigt i hastende tilfælde træffe de nødvendige foranstaltn inger omhandlet i punkt 1-4, indtil embedsdyrlægen kommer. 
 
 
 KAPITEL V: BESLUTNINGER OM KØD 
 
1. Kød erklæres uegnet til konsum, hvis det 
 
a) stammer fra dyr, der ikke er blevet underkastet en inspektion før slagtning, undtagen 
kød af nedlagt vildtlevende vildt 
 
b) stammer fra dyr, for hvis vedkommende slagtebiprodukter ikke er blevet underkastet en 
inspektion efter slagtning, medmindre andet er fastsat i denne forordning eller 
forordning (EF) nr. .../2004* 
 
c) stammer fra dyr, der er døde før slagtning, dødfødte, døde in utero eller slagtet inden 
7 dage efter fødslen 
 
d) stammer fra renskæring af stikkesår 
 
e) stammer fra dyr med en sygdom, der er opført på OIE's liste A eller, hvis det er 
relevant, på OIE's liste B, medmindre andet er fastsat i afsnit IV 
 
f) stammer fra dyr med en generaliseret sygdom, såsom generaliseret septikæmi, pyæmi, 
toxiæmi eller viræmi 
 
g) ikke overholder de mikrobiologiske kriterier i fællesskabsbestemmelserne til, hvornår 
fødevarer må markedsføres 
 
h) udviser tegn på forekomst af parasitter, medmindre andet er fastsat i afsnit IV 
 
                                                 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 i) indeholder restkoncentrationer eller forurenende stoffer, der overstiger de 
grænseværdier, der er fastsat i fællessk absbestemmelserne. Enhver overskridelse af 
grænseværdien bør føre til supplerende analyser, hvor det er relevant 
 
j) stammer fra dyr eller slagtekroppe, der indeholder restkoncentrationer af forbudte 
stoffer, eller fra dyr, der er blevet behandlet med forbudte stoffer, jf. dog mere 
specifikke fællesskabsbestemmelser 
 
k) består af lever og nyrer fra dyr på mere end to år, der kommer fra områder, hvor 
gennemførelsen af planer i henhold til artikel 5 i direktiv 96/23/EF har vist generel 
forekomst af tungmetaller i miljøet 
 
l) ulovligt er blevet behandlet med dekontaminerende stoffer 
 
m) ulovligt er blevet behandlet med ioniserende eller ultraviolet stråling 
 
n) indeholder fremmedlegemer (undtagen kød af nedlagt vildtlevende vildt, hvor 
fremmedlegemet er materiale, der har været anvendt til at nedlægge dyret) 
 
o) er radioaktivt i en grad, der overstiger de grænseværdier, der er fastsat i 
fællesskabsbestemmelserne 
 
p) har patofysiologiske forandringer eller unormal konsistens, er utilstrækkeligt afblødt 
(undtagen vildtlevende vildt) eller udviser organoleptiske afvigelser, især en udtalt 
kønslugt 
 
 
 q) stammer fra afmagrede dyr 
 
r) indeholder specificeret risikomateriale, medmindre det er tilladt ifølge 
fællesskabsbestemmelserne 
 
s) udviser urenheder, fækal fo rurening eller anden forurening 
 
t) indholder blod, som kan udgøre en risiko for folke- eller dyresundheden på grund af 
sundhedsstatus for ethvert dyr, som de t kommer fra, eller kontamination under 
slagtningen 
 
u) ifølge embedsdyrlægens vurdering foreta get på grundlag af undersøgelse af alle 
relevante oplysninger kan udgøre en risiko for menneskers og dyrs sundhed eller af 
andre årsager ikke er egnet til konsum. 
 
2. Embedsdyrlægen kan opstille krav med hensyn til, hvordan kød fra dyr, der er nødslagtet 
uden for slagteriet, må anvendes. 
 
AFSNIT III: ANSVARSOMRÅDER OG KONTROLHYPPIGHED 
 
KAPITEL I: OFFICIELLE MEDHJÆLPERE 
 
Officielle medhjælpere kan bistå embedsdyrlæg en med alle arbejdsopgaver med følgende 
begrænsninger og med forbehold af eventu elle særlige bestemmelser i afsnit IV: 
 
 
 1. i forbindelse med auditopgaver må officielle medhjælpere kun indsamle oplysninger 
vedrørende god hygiejnepraksis og HACCP-baserede procedurer 
 
2. i forbindelse med inspektioner før slagtning og kontrol af dyrevelfærd må de officielle 
medhjælpere kun foretage en indledende kontrol af dyr og bistå med udførelsen af arbejde af 
rent praktisk art, og 
 
3. i forbindelse med inspektioner efter slagtning skal embedsdyrlægen regelmæssigt kontrollere 
de officielle medhjælperes arbejde og, hvis der er tale om dyr, der er nødslagtet uden for 
slagteriet, selv foretage inspektionen. 
 
KAPITEL II: KONTROLHYPPIGHED  
1. Den kompetente myndighed skal sikre, at der er mindst én embedsdyrlæge til stede 
 
a) i slagterier såvel under hele inspektionen før slagtning som inspektionen efter slagtning 
og 
 
b) i vildthåndteringsvirksomheder under hele inspektionen efter slagtning 
 
2. Den kompetente myndighed kan imidlertid tilpasse denne fremgangsmåde i visse slagterier og 
vildthåndteringsvirksomheder, der identificeres på grundlag af en risikoanalyse og i 
overensstemmelse med eventuelle kriterier fastla gt i henhold til artikel 18, nr. 3. I sådanne 
tilfælde 
 
a) behøver embedsdyrlægen ikke at være til stede ved inspektionen før slagtning på 
slagteriet, forudsat 
 
 
 i) at en embedsdyrlæge eller en godkendt dyrlæge har foretaget inspektion før 
slagtning på den bedrift, som dyrene kommer fra, har kontrolleret informationen 
om fødevarekæden og har meddelt resultat erne af kontrollen til den officielle 
medhjælper på slagteriet 
 
ii) at den officielle medhjælper på slagteriet finder det godtgjort, at informationen om 
fødevarekæden ikke peger hen imod noget problem for fødevaresikkerheden, og at 
dyrets generelle sundheds- og velfær dstilstand er tilfredsstillende, og 
 
iii) at embedsdyrlægen regelmæssigt sikrer sig, at den officielle medhjælper foretager 
denne kontrol korrekt 
 
b) behøver embedsdyrlægen ikke permanent at være til stede ved inspektionen efter 
slagtning, forudsat 
 
i) at en officiel medhjælper foretager en inspektion efter slagtning og tager alt kød, 
der udviser abnormiteter, og alt andet kød fra det samme dyr til side 
 ii) at embedsdyrlægen efterfølgende inspicerer alt sådant kød, og  
iii) at den officielle medhjælper forelæ gger dokumentation for sine procedurer og 
konstateringer, så det over for embedsdyrlægen kan godtgøres, at normerne 
overholdes. 
 
I forbindelse med fjerkræ og lagomorfer ka n den officielle medhjælper imidlertid 
kassere kød, der udviser abnormiteter, og em bedsdyrlægen behøver ikke systematisk 
foretage en inspektion af alt sådant kød, jf. dog afsnit IV. 
 
 
 3. Den i stk. 2 fastsatte fleksibilitet anvendes ikke 
 
a) på dyr, der er nødslagtede 
 b) på dyr, der mistænkes for at lide af en sygdom eller en tilstand, som kan have negative 
virkninger for menneskers sundhed 
 
c) på kvæg fra besætninger, der ikke er bl evet erklæret officielt fri for tuberkulose 
 
d) på kvæg, får og geder fra besætninger, de r ikke er blevet erklæret officielt fri for 
brucellose 
 
e) ved udbrud af en sygdom opført på OIE's liste A eller i givet fald OIE's liste B. Dette 
vedrører dyr, der er modtagelige for den pågældende sygdom, og som kommer fra den 
bestemte region som defineret i arti kel 2 i Rådets direktiv 64/432/EØF
1 
 f) når strengere kontrol er nødvendig for at tage  hensyn til nye sygdomme eller specifikke 
liste B-sygdomme. 
 
4. Den kompetente myndighed skal sikre, at der i opskæringsvirksomheder under arbejdet med 
kødet er en embedsdyrlæge eller en officiel medhjælper til stede så tilpas hyppigt, at målene med denne forordning opfyldes. 
 
                                                
 
1  EFT 121 af 29.7.1964, s. 1977. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 21/2004 (EUT L 5 af 
9.1.2004, s. 8). 
 
 KAPITEL III: INDDRAGELSE AF SLAGTERIETS PERSONALE 
 
A.  SPECIFIKKE OPGAVER VEDRØRENDE PRODUKTION AF KØD AF FJERKRÆ 
OG LAGOMORFER 
 
Medlemsstaterne kan tillade, at slagteriets ansatte fungerer som officielle faguddannede 
medhjælpere ved kontrollen af produktionen af  fjerkrækød og kaninkød. Der gælder følgende 
betingelser: 
 
a) Såfremt virksomheden har anvendt god hygiejnepraksis i henhold til artikel 4, stk. 4, i denne 
forordning og HACCP-procedurerne i mindst 12 måneder, kan den kompetente myndighed tillade, at ansatte i virksomheden, som har gennemgået en uddannelse, som den, officielle 
faguddannede medhjælpere har gennemgået, og har bestået en tilsvarende prøve, udfører 
officielle faguddannede medhjælpernes opga ver og indgår i den kompetente myndigheds 
uafhængige inspektionshold under embedsdyrlægens tilsyn og ansvar samt efter dennes 
anvisninger. Embedsdyrlægen skal i så fald være til stede ved inspektionen både før og efter slagtning og skal overvåge disse aktiviteter og gennemføre regelmæssige præstationstest for at 
sikre, at slagteripersonalets præstationer opfyl der de specifikke kriterier, den kompetente 
myndighed har fastsat, og skal fremlægge dokumentation for resultaterne af disse præstationstest. Nærmere bestemmelser om sådanne præstationstest fastsættes efter 
proceduren i artikel 18. Hvis hygiejneniveauet på virksomheden påvirkes som følge af dette 
personales arbejde, eller hvis dette personale ik ke udfører opgaverne korrekt eller udfører sine 
opgaver på en måde, som den kompetente myndighed ikke anser for tilfredsstillende, erstattes 
dette personale af officielle faguddannede medhjælpere. 
 
 
 Inden for virksomheden skal ansvaret for produktion og undersøgelse være adskilt og en 
virksomhed, der ønsker at indsætte sit eget undersøgelsespersonale, skal være i besiddelse af 
et internationalt anerkendt certifikat. 
 
b) Medlemsstatens kompetente myndighed træffer principbeslutning om, hvorvidt det er tilladt at 
anvende den beskrevne ordning, og den beslutter i hvert enkelt tilfælde, om ordningen må 
benyttes. Hvis medlemsstaten træffer principbes lutning om at tillade ordningen, underretter 
den Kommissionen herom og om de dertil knyttede betingelser. Det er valgfrit for 
fødevarevirksomhedsledere i en medlemsstat, hvor ordningen er tilladt, at anvende den. Den kompetente myndighed må ikke pålægge virk somhederne at indføre ordningen. Hvis den 
kompetente myndighed ikke er overbevist om, at fødevarevirksomhedsledere opfylder 
kravene, må ordningen ikke indføres i virksomheden. For at vurdere dette skal den 
kompetente myndighed analysere produkti ons- og kontroloptegnelser, virksomhedens 
aktivitetstyper, den hidtidige overholdelse af forskrifter, sagkundskab, faglig holdning og 
ansvarsfølelse hos slagteriets personale me d hensyn til fødevaresikkerhed samt andre 
relevante oplysninger. 
 
B. SPECIFIKKE OPGAVER I FORBINDELSE MED PRØVEUDTAGNING OG ANALYSER  
Personale på slagteriet, der har fået en særlig  oplæring under embedsdyrlægens tilsyn, kan under 
embedsdyrlægens ansvar og tilsyn foretage bestemte prøveudtagninger og analyser på alle 
dyrearter. 
 
 
 KAPITEL IV: FAGLIGE KVALIFIKATIONER 
 
A. EMBEDSDYRLÆGER 
 
1. Den kompetente myndighed må kun udpege dyrlæger til embedsdyrlæger, der har 
bestået en prøve, der opfylder kravene ipunkt 2. 
 
2. Den kompetente myndighed sørger for afholdelse af prøven. Prøven skal bekræfte 
kendskab til følgende emner, i det omfang det er nødvendigt afhængigt af dyrlægens 
baggrund og kvalifikationer: 
 
a) nationale bestemmelser og fællesskabsbestemmelser om veterinærforanstaltninger 
med hensyn til folkesundhed, fødevaresikkerhed, dyresundhed, dyrevelfærd og 
farmaceutiske stoffer 
 
b) principperne i den fælles landbr ugspolitik, markedsforanstaltninger, 
eksportrestitutioner og afsløring af svig (også set i et globalt perspektiv: WTO, 
SPS, Codex Alimentarius, OIE) 
 c) vigtige aspekter af fødevareforarbejdning og fødevareteknologi 
 d) principper, begreber og metoder i forbindelse med god fremstillingspraksis og 
kvalitetsstyring 
 
e) kvalitetsstyring i primærproduktionen (god landbrugspraksis) 
 f) fremme og anvendelse af fødevarehygiejne og fødevaresikkerhed (god 
hygiejnepraksis) 
 
 
 g) principper, begreber og metoder i forbindelse med risikoanalyse 
 
h) principper, begreber og metoder i forbindelse med HACCP og anvendelse af 
HACCP i hele fødevareproduktionskæden 
 
i) forebyggelse og bekæmpelse af fødeva rebårne farer for menneskers sundhed 
 
j) populationsdynamik ved infektion og forgiftning 
 
k) diagnostisk epidemiologi 
 l) kontrol- og overvågningssystemer 
 
m) audit og forskriftsmæssig vurdering af styringssystemer vedrørende 
fødevaresikkerhed 
 n) principper for moderne testmetoder og anvendelsen heraf til diagnoser 
 o) informations- og kommunikationsteknologi i forbindelse med 
veterinærforanstaltninger med henblik på folkesundheden 
 
p) behandling og anvendelse af biostatistiske data 
 
q) undersøgelser af udbrud af fødevarebårne sygdomme hos mennesker 
 
r) relevante aspekter ved TSE  
s) dyrevelfærd i forbindelse med produktion, transport og slagtning 
 
 
 t) miljøspørgsmål i forbindelse med fødevareproduktion (herunder 
affaldshåndtering) 
 
u) forsigtighedsprincippet og forbrugerholdninger og  
v) principper for uddannelse af persona le, der arbejder i produktionskæden. 
 
Kandidaterne kan erhverve sig den nødvendige viden som en del af deres 
grundlæggende dyrlægeuddannelse eller ved ef teruddannelse eller faglig erfaring efter 
bestået dyrlægeeksamen. Den kompetente myndighed kan sørge for forskellige prøver 
for at tage hensyn til kandidaternes baggrund. Hvis den kompetente myndighed finder det godtgjort, at en kandidat har erhvervet hele den nødvendige viden som del af en 
universitetsuddannelse eller gennem efter- og videreuddannelse på ph.d.-niveau, kan 
den dispensere fra kravet om en prøve. 
 
3. Dyrlægen skal være i stand til at samarbejde på tværs af faggrænser.  
4. En embedsdyrlæge skal desuden have været i praktik i mindst 200 timer, inden 
vedkommende begynder at arbejde selvstændigt. I denne periode skal praktikanten arbejde under tilsyn af embedsdyrlægerne  på slagterier, opskæringsvirksomheder, 
steder, hvor der foretages inspektion af fersk kød, og på bedrifter. Praktikken skal især omfatte audit af styringssystemer vedrørende fødevaresikkerhed. 
 
 
 5. Embedsdyrlægen skal til stadighed have ajourført viden og følge med i nye tiltag 
gennem regelmæssig videreuddannelse og fa glitteratur. Når det er muligt, skal 
embedsdyrlægen deltage i videreuddannelse hvert år. 
 6. Dyrlæger, der er allerede er udpeget som embedsdyrlæger, skal have passende viden om 
de emner, der er nævnt i punkt 2. Om nødvendigt skal de erhverve denne viden gennem 
efter- og videreuddannelse. Den kompetente myndighed skal indføre passende 
bestemmelser herom. 
 
7. Medlemsstaterne kan uanset punkt 1-6 fastlægge særlige bestemmelser for 
embedsdyrlæger, der udøver denne funktion som bierhverv, og som er ansvarlige for kontrollen med små virksomheder. 
 
B. OFFICIELLE MEDHJÆLPERE 
 
1. Den kompetente myndighed må som officielle medhjælpere kun udpege personer, der 
har været i praktik og har bestået en prøve i overensstemmelse med nedennævnte krav. 
 2. Den kompetente myndighed skal sørge for afholdelse af sådanne prøver. For at kunne 
gå op til disse prøver skal kandidaterne dokumentere, at de har fulgt 
 
a) en teoretisk uddannelse af mindst 500 timers varighed og har været i praktik i 
mindst 400 timer, således at de områder, der er nævnt i punkt 5, er dækket 
 
 
 b) den ekstra uddannelse, der kræves, for at officielle medhjælpere kan varetage deres 
opgaver på kompetent vis. 
 
3. Praktikperioden, der er omhandlet i punkt 2, litra a), skal foregå i slagterier og 
opskæringsvirksomheder, under en embedsdyrlæges tilsyn, og i bedrifter og andre 
relevante virksomheder. 
 
4. Uddannelsen og prøverne skal især omfatte rødt kød eller fjerkrækød. Personer, der er 
uddannet i en af de to kategorier og har bestået prøven, behøver kun at gennemgå en 
afkortet uddannelse med henblik på at bestå prøven for den anden kategori. 
Uddannelsen og prøverne bør omfatte vildtleven de vildt, opdrættet vildt og lagomorfer, 
hvor det er relevant. 
 
5. Officielle medhjælperes uddannelse skal omfatte følgende emner, og prøver skal bekræfte 
deres viden herom: 
 
a) i forbindelse med bedrifter: 
 
i) den teoretiske del: 
− godt kendskab til landbruget - struktur, produktionsmetoder, 
international handel osv. 
− god husdyravlspraksis 
− grundlæggende kendskab til sygdomme, især zoonoser - virus, 
bakterier, parasitter osv. 
− sygdomskontrol, brug af lægemidler og vacciner og undersøgelse for 
restkoncentrationer 
− hygiejne- og sundhedskontrol 
− dyrevelfærd på bedriften og under transport  
− miljøkrav - i bygninger, på bedrifter og i almindelighed 
− relevante love og administrative bestemmelser 
− forhold af relevans for fo rbrugerne og kvalitetskontrol 
 
 
 ii) den praktiske del 
− besøg på bedrifter af forskellige typer og med forskellige 
opdrætsmetoder 
− besøg i produktionsvirksomheder 
− observering af på- og aflæsning af dyr 
− laboratorieøvelser 
− veterinærkontrol 
− dokumentation 
 
b) i forbindelse med slagterier og opskæringsvirksomheder: 
 
i) den teoretiske del: 
− godt kendskab til kødbranchen - struktur, produktionsmetoder, 
international handel samt slagte- og opskæringsteknologi 
− grundlæggende kendskab til hygiejne og god hygiejnepraksis, navnlig 
virksomhedshygiejne, slagte-, opskærings- og oplagringshygiejne, 
arbejdshygiejne 
− HACCP og audit af HACCP-baserede procedurer 
– dyrevelfærd ved aflæsning efter transport og på slagteriet 
− grundlæggende kendskab til slagtede dyrs anatomi og fysiologi 
− grundlæggende kendskab til slagtede dyrs patologi 
− grundlæggende kendskab til slagtede dyrs patologiske anatomi 
− relevant kendskab til TSE og andre vigtige zoonoser og zoonotiske 
agenser 
− kendskab til metoder og procedurer for slagtning, inspektion, 
tilvirkning, emballering, indpakning og transport af fersk kød 
– grundlæggende kendskab til mikrobiologi – inspektion før slagtning 
– undersøgelse for trikinose 
– inspektion efter slagtning – administrativt arbejde 
− kendskab til relevante love og administrative bestemmelser 
− prøveudtagningsprocedure 
− aspekter vedrørende svig 
 
 
 ii) den praktiske del: 
− dyreidentifikation 
− kontrol af alder 
− inspektion og bedømmelse af slagtede dyr 
− inspektion efter slagtning på et slagteri 
– undersøgelse for trikinose 
− bestemmelse af dyreart ved undersøgelse af typiske dele af dyret 
− bestemmelse af og kommentarer til dele af slagtede dyr, som har 
undergået forandringer 
− hygiejnekontrol, herunder audit af god hygiejnepraksis og de HACCP-
baserede procedurer 
– registrering af resultaterne af inspektion før slagtning 
− prøveudtagning 
− køds sporbarhed 
– dokumentation. 
 
6. Officielle medhjælpere skal til stadighed have ajourført viden og følge med i nye tiltag 
gennem regelmæssig videreuddannelse og faglitte ratur. Når det er muligt, skal officielle 
medhjælpere deltage i videreuddannelse hvert år. 
 
7. Personer, der allerede er udpeget til officielle medhjælpere, skal have tilstrækkelig 
viden om de emner, der er nævnt i punkt 5. Om nødvendigt skal de erhverve denne 
viden gennem videreuddannelse. Den kompetente myndighed skal fastsætte passende 
bestemmelser med henblik herpå. 
 
8. Hvis de officielle medhjælpere kun foretage r prøveudtagning og analyser i forbindelse 
med undersøgelse for trikinose, behøver den kompetente myndighed kun at sikre, at de 
får den nødvendige uddannelse til at varetage disse opgaver. 
 
 
 AFSNIT IV: SPECIFIKKE KRAV 
 
KAPITEL I: TAMKVÆG 
 A. KVÆG UNDER SEKS UGER 
 
Slagtekroppe og slagtebiprodukter af kvæg under seks uger skal underkastes følgende 
procedure for inspektion efter slagtning: 
 
1. Besigtigelse af hovedet og svælget. I ndsnit i og undersøgelse af de retropharyngeale 
lymfeknuder ( Lnn. retropharyngiales ). Undersøgelse af munden og mund- og svælg-
slimhinderne. Palpering af tungen. Fjernelse af tonsillerne. 
 
2. Besigtigelse af lungerne, luftrøret og spiserøret. Palpering af lungerne. Indsnit i og 
undersøgelse af de bronchiale og mediastinale lymfeknuder ( Lnn. bifucationes, 
eparteriales og mediastinales ). Der lægges et længdesnit i luftrøret og hovedbronchierne 
og et snit i lungernes nederste tredjedel gennem de store bronchier. Disse indsnit kræves 
dog ikke, hvis lungerne ikke er bestemt til konsum. 
 3. Besigtigelse af hjertesækken og hjertet. I hjertet lægges et længdesnit, så hjertekamrene 
åbnes, og skillevæggen gennemskæres. 
 
4. Besigtigelse af mellemgulvet. 
 
 
 5. Besigtigelse af leveren og portallymfeknuderne ( Lnn. portales ). Palpering af og om 
nødvendigt indsnit i leveren og dens lymfeknuder. 
 
6. Besigtigelse af fordøjelseskanalen, mesenteriet, mavens lymfeknuder og 
mesenteriallymfeknuderne ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales og caudales ). Palpering 
af og om nødvendigt indsnit i mavens lymfeknuder og mesenteriallymfeknuderne. 
 
7. Besigtigelse og om nødvendigt palpering af milten. 
 
8. Besigtigelse af nyrerne. Om nødvendigt indsnit i nyrerne og deres lymfeknuder ( Lnn. 
renales ). 
 
9. Besigtigelse af brysthinden og bughinden. 
 
10. Besigtigelse og palpering af området omkring navlen og leddene. I tvivlstilfælde 
foretages indsnit i området omkring navlen, og leddene åbnes. Undersøgelse af liquor synoviales. 
 
B. KVÆG OVER SEKS UGER  
Slagtekroppe og slagtebiprodukter af kvæg over seks uger skal underkastes følgende procedure for inspektion efter slagtning: 
 
 
 1. Besigtigelse af hovedet og svælget. Inds nit i og undersøgelse af de retropharyngeale, 
mandibulære og parotideale lymfeknuder ( Lnn retropharyngiales, mandibulares og 
parotidei ). Undersøgelse af de udvendige tyggemuskler ved to parallelt med 
underkæben forløbende snit og af de indve ndige tyggemuskler (interne pterygoide 
muskler) ved ét tilsvarende snit. Besigtigelse og palpering af tungen, efter at den er 
løsnet, så munden og mund- og svælgslimhinderne kan besigtiges nærmere. Tonsillerne 
skal fjernes. 
 
2. Besigtigelse af luftrøret og spiserøret. Besi gtigelse og palpering af lungerne. Indsnit i og 
undersøgelse af de bronchiale og mediastinale lymfeknuder ( Lnn. bifucationes, 
eparteriales og mediastinales ). Der lægges et længdesnit i luftrøret og hovedbronchierne 
og et snit i lungernes nederste tredjedel gennem de store bronchier. Disse indsnit kræves 
dog ikke, hvis lungerne ikke er bestemt til konsum. 
 
3. Besigtigelse af hjertesækken og hjertet. I hjertet lægges et længdesnit, så hjertekamrene 
åbnes, og skillevæggen gennemskæres. 
 
4. Besigtigelse af mellemgulvet.  5. Besigtigelse og palpering af leveren og portallymfeknuderne ( Lnn. portales ). Indsnit på 
leverens bagside og ved basis af den spiegelske lap for undersøgelse af galdegangen. 
 
6. Besigtigelse af fordøjelseskanalen, mesenteriet, mavens lymfeknuder og 
mesenteriallymfeknuderne ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales og caudales ). Palpering 
af og om nødvendigt indsnit i mavens lymfeknuder og mesenteriallymfeknuderne. 
 
 
 7. Besigtigelse og om nødvendigt palpering af milten. 
 
8. Besigtigelse af nyrerne og om nødvendigt indsnit i nyrerne og deres lymfeknuder ( Lnn. 
renales ). 
 
9. Besigtigelse af brysthinden og bughinden. 
 
10. Besigtigelse af genitalierne (bortset fra  penis, hvis den allerede er kasseret). 
 
11. Besigtigelse og om nødvendigt palpering af og indsnit i yveret og dets lymfeknuder 
(Lnn. supramammarii ). Hos køer åbnes hver yverhalvdel ved et langt og dybt indsnit 
indtil mælkecisternerne ( sinus lactiferes ), og der foretages indsnit i yverets 
lymfeknuder, medmindre yveret ikke er bestemt til konsum. 
 
KAPITEL II: TAMFÅR OG -GEDER 
 Slagtekroppe og slagtebiprodukter af får og gede r skal underkastes følgende procedure for 
inspektion efter slagtning:  1. Besigtigelse af hovedet efter afhudning og i tviv lstilfælde undersøgelse af svælget, munden og 
tungen og de retropharyngeale og parotideale lymfeknuder. Medmindre andet følger af 
bestemmelserne om dyresundhed, kræves diss e undersøgelser ikke, hvis myndighederne kan 
garantere, at hovedet, herunder tunge og hjerne, ikke anvendes til konsum. 
 
 
 2. Besigtigelse af lungerne, luftrøret og spiserør et. Palpering af lungerne og af de bronchiale og 
mediastinale lymfeknuder ( Lnn. bifurcationes, eparteriales og mediastinales ). I tvivlstilfælde 
foretages der indsnit i og undersøgelse af disse organer og lymfeknuder. 
 3. Besigtigelse af hjertesækken og hjertet. I tvivlstilfælde foretages der indsnit i og undersøgelse 
af hjertet. 
 
4. Besigtigelse af mellemgulvet. 
 
5. Besigtigelse af leveren og portallymfeknuderne ( Lnn. portales ). Palpering af leveren og dens 
lymfeknuder. Indsnit på leverens bagside for undersøgelse af galdegangene. 
 
6. Besigtigelse af fordøjelseskanalen, mesenteriet, mavens lymfeknuder og 
mesenteriallymfeknuderne ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales og caudales ). 
 
7. Besigtigelse og om nødvendigt palpering af milten.  
8. Besigtigelse af nyrerne. Om nødvendigt indsnit i nyrerne og deres lymfeknuder ( Lnn. 
renales ). 
 
9. Besigtigelse af brysthinden og bughinden.  
10. Besigtigelse af genitalierne (bortset fra  penis, hvis den allerede er kasseret). 
 
 
 11. Besigtigelse af yveret og dets lymfeknuder. 
 
12. Besigtigelse og palpering af området omkring na vlen og leddene hos unge dyr. I tvivlstilfælde 
foretages indsnit i området omkring navlen, og leddene åbnes. Undersøgelse af liquor synoviales. 
 
KAPITEL III: TAMDYR AF HESTEFAMILIEN 
 
Slagtekroppe og slagtebiprodukter af dyr af hestefam ilien skal underkastes følgende procedure for 
inspektion efter slagtning: 
 1. Besigtigelse af hovedet og besigtigelse af svælget, efter at tungen er løsnet. Palpering af og 
om nødvendigt indsnit i de retropharyngeale,  mandibulære og parotideale lymfeknuder 
(Lnn. retropharyngiales, mandibulares og parotidei ). Besigtigelse og palpering af tungen, 
efter at den er løsnet, så munden og mund- og svælgslimhinderne kan besigtiges nærmere. 
Tonsillerne skal fjernes. 
 
2. Besigtigelse af lungerne, luftrøret og spiserør et. Palpering af lungerne. Palpering af og om 
nødvendigt indsnit i de bronchiale og mediastinale lymfeknuder ( Lnn. bifurcationes, 
eparteriales og mediastinales ). Der lægges et længdesnit i luftrøret og hovedbronchierne og et 
snit i lungernes nederste tredjedel gennem de store bronchier. Disse indsnit kræves dog ikke, 
hvis lungerne ikke er bestemt til konsum. 
 
3. Besigtigelse af hjertesækken og hjertet. I hjer tet lægges et længdesnit, så hjertekamrene åbnes, 
og skillevæggen gennemskæres. 
 
 
 4. Besigtigelse af mellemgulvet. 
 
5. Besigtigelse og palpering af og om nødvendigt indsnit i leveren og portallymfeknuderne ( Lnn. 
portales ). 
 
6. Besigtigelse af fordøjelseskanalen, mesenteriet, mavens lymfeknuder og 
mesenteriallymfeknuderne ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales og caudales ). Om 
nødvendigt indsnit i mavens lymfeknuder og mesenteriallymfeknuderne. 
 
7. Besigtigelse og om nødvendigt palpering af milten. 
 8. Besigtigelse og palpering af nyrerne. Om nødvendigt indsnit i nyrerne og deres lymfeknuder 
(Lnn. renales ). 
 
9. Besigtigelse af brysthinden og bughinden. 
 10. Besigtigelse af genitalierne ho s hingste (bortset fra penis, hvis den allerede er kasseret) og 
hopper. 
 11. Besigtigelse af yveret og dets lymfeknuder ( Lnn. supramammarii ) og om nødvendigt indsnit i 
yverets lymfeknuder. 
 
12. Besigtigelse og palpering af området omkring na vlen og leddene hos unge dyr. I tvivlstilfælde 
foretages indsnit i området omkring navlen, og leddene åbnes. Undersøgelse af liquor 
synovales. 
 
 
 13. Alle grå og hvide heste kontrolleres for melanosarkomer og melanose ved undersøgelse af 
skuldrenes muskulatur og lymfeknuder ( Lnn. subrhomboidei ) under skulderbladsbrusken efter 
løsning af den ene skulders tilhæftning. Nyrerne frilægges og undersøges ved snit gennem 
hele nyren. 
 
KAPITEL IV: TAMSVIN 
 
A. Inspektion før slagtning 
 
1. Den kompetente myndighed kan beslutte, at svin, der skal slagtes, underkastes en 
inspektion før slagtning på den bedrift, de ko mmer fra. I så fald kan slagtning af et parti 
svin fra en bedrift kun tillades, 
 
a) hvis svinene, der skal slagtes, er le dsaget af det sundhedscertifikat, der er 
omhandlet i kapitel X, del A, og 
 b) hvis bestemmelserne i stk. 2-5 er overholdt. 
 2. Inspektion før slagtning, der foretages på den bedrift, dyrene kommer fra, skal omfatte: 
 
a) kontrol af registre eller dokumentati on på bedriften, herunder information om 
fødevarekæden; 
 
b) undersøgelser af svinene til konstatering af, om 
 
i) de lider af en sygdom eller en tilstand, som kan overføres til mennesker eller 
dyr, som følge af at de omgås dyre ne eller spiser kø det heraf, eller 
individuelt eller kollektivt udviser en adfærd, der tyder på, at en sådan 
sygdom kan forekomme 
 
 
 ii) de udviser generelle adfærdsproblemer eller sygdomstegn, der kan gøre 
kødet uegnet til konsum, eller 
 
iii) der er tegn på eller grund til mistanke om, at de kan indeholde 
restkoncentrationer af kemiske stoffer, der er højere end de grænseværdier, 
der er fastsat i fællesskabsbestemme lserne, eller restkoncentrationer af 
forbudte stoffer. 
 
3. Embedsdyrlægen eller en godkendt dyrlæge foretager inspektionen før slagtning på 
bedriften. Svinene skal sendes direkte til sl agtning og må ikke blandes med andre svin. 
 4. Inspektionen før slagtning på slagteriet skal kun omfatte: 
 
a) identifikationskontrol af dyrene, og 
 
b) screening for at fastslå, om dyrevelfæ rdsbestemmelserne er overholdt, og om der 
foreligger forhold, der kan have en nega tiv indvirkning på menneskers eller dyrs 
sundhed. Denne screening kan foretages af en officiel medhjælper. 
 5. Når svinene ikke er blevet slagtet senest tre dage efter, at det i stk. 1, litra a), nævnte 
sundhedscertifikat er blevet udstedt 
 
a) skal svinene, hvis de ikke har forladt op rindelsesbedriften for at transporteres til 
slagteriet, undersøges igen, og der udstedes et nyt sundhedscertifikat 
 
b) kan der, hvis svinene allerede er på vej til eller befinder sig på slagteriet, tillades 
slagtning, når grunden til forsinkelsen er vurderet, og under forudsætning af at 
svinene gennemgår en yderligere veterinærinspektion før slagtning. 
 
 
 B. INSPEKTION EFTER SLAGTNING 
 
1. Slagtekroppe og slagtebiprodukter af svin undtagen dem, der er nævnt i stk. 2, 
underkastes følgende procedure for inspektion efter slagtning: 
 
a) Besigtigelse af hovedet og svælget. I ndsnit i og undersøgelse af de mandibulære 
lymfeknuder ( Lnn. mandibulares ). Besigtigelse af munden, mund- og 
svælgslimhinderne og tungen. 
 
b) Besigtigelse af lungerne, luftrøret og sp iserøret. Palpering af lungerne og af de 
bronchiale og mediastinale lymfeknuder ( Lnn. bifurcationes, eparteriales og 
mediastinales ). Der lægges et længdesnit i luftrøret og hovedbronchierne og et 
snit i lungernes nederste tredjedel gennem de store bronchier. Disse indsnit 
kræves dog ikke, hvis lungerne ikke er bestemt til konsum. 
 
c) Besigtigelse af hjertesækken og hjertet. I hjertet lægges et længdesnit, så 
hjertekamrene åbnes, og skillevæggen gennemskæres. 
 
d) Besigtigelse af mellemgulvet. 
 
e) Besigtigelse af leveren og portallymfeknuderne ( Lnn. portales ). Palpering af 
leveren og dens lymfeknuder. 
 
f) Besigtigelse af fordøjelseskanalen, mesenteriet, mavens lymfeknuder og 
mesenteriallymfeknuderne ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales og caudales ). 
Palpering af og om nødvendigt indsnit i mavens lymfeknuder og mesenteriallymfeknuderne. 
 
 
 g) Besigtigelse og om nødvendigt palpering af milten. 
 
h) Besigtigelse af nyrerne. Om nødvendigt indsnit i nyrerne og deres lymfeknuder 
(Lnn. renales ). 
 
i) Besigtigelse af brysthinden og bughinden. 
 
j) Besigtigelse af genitalierne (bortset fra  penis, hvis den allerede er kasseret) 
 
k) Besigtigelse af yveret og dets lymfeknuder ( Lnn. supramammarii ). Hos søer 
indsnit i yverets lymfeknuder. 
 
l) Besigtigelse og palpering af området omkring navlen og leddene hos unge dyr. I 
tvivlstilfælde foretages indsnit i området omkring navlen, og leddene åbnes. 
 
2. Den kompetente myndighed kan på grundlag af epidemiologiske data eller andre 
oplysninger beslutte, at slagtesvin, der er opdrættet under kontrollerede 
opstaldningsforhold i integrered e produktionssystemer, i nogle eller alle af de i stk. 1 
omhandlede tilfælde efter afvænni ngen kun underkastes besigtigelse. 
 
 
 KAPITEL V: FJERKRÆ 
 
A. INSPEKTION FØR SLAGTNING 
 
1. Den kompetente myndighed kan beslutte, at fjerkræ, der skal slagtes, underkastes en 
inspektion før slagtning på den bedrift, det kommer fra. I så fald kan slagtning af et parti 
fjerkræ fra en bedrift kun tillades 
 
a) hvis fjerkræet, der skal slagtes, er ledsaget af det sundhedscertifikat, der er 
omhandlet i kapitel X, del A, og 
 
b) hvis bestemmelserne i stk. 2-5 er overholdt. 
 
2. Inspektionen før slagtning, der foretages på den bedrift, dyrene kommer fra, skal 
omfatte: 
 
a) kontrol af registre eller dokumentati on på bedriften, herunder information om 
fødevarekæden 
 
b) inspektion af fjerkræpartiet til konstatering af, om fuglene 
 
i) lider af en sygdom eller en tilstand, som kan overføres til mennesker eller 
dyr, som følge af at de omgås dyrene eller spiser kødet heraf, eller udviser 
en adfærd, der tyder på, at en sådan sygdom kan forekomme 
 
ii) udviser generelle adfærdsproblemer  eller sygdomstegn, der kan gøre kødet 
uegnet til konsum, eller 
 
 
 iii) udviser tegn på, at de måske indeholder restkoncentrationer af kemiske 
stoffer, der er højere end de gr ænseværdier, der er fastsat i 
fællesskabsbestemmelserne, eller restk oncentrationer af forbudte stoffer. 
 3. Embedsdyrlægen eller en godkendt dyrlæg e foretager inspektion før slagtning på 
bedriften. 
 
4. Inspektion før slagtning på slagteriet behøver kun omfatte: 
 
a) identifikationskontrol af dyrene, og 
 
b) screening for at fastslå, om dyrevelfæ rdsbestemmelserne er overholdt, og om der 
foreligger forhold, der kan have en nega tiv indvirkning på menneskers eller dyrs 
sundhed. Denne screening kan foretages af en officiel medhjælper. 
 
5. Når fjerkræet ikke er blevet slagtet senest tre dage efter, at det i stk. 1, litra a), nævnte 
sundhedscertifikat er blevet udstedt, 
 
a) skal fjerkræet, hvis det ikke har forlad t oprindelsesbedriften for at transporteres til 
slagteriet, undersøges igen, og der skal udstedes et nyt sundhedscertifikat 
 b) kan der, hvis fjerkræet allerede er på vej til eller befinder sig på slagteriet, tillades 
slagtning, når grunden til forsinkelsen er vurderet, og under forudsætning af at 
fjerkræet på ny undersøges. 
 
6. Hvis der ikke foretages in spektion før slagtning på bedriften, foretager embedsdyrlægen 
en inspektion af partiet i slagteriet. 
 
 
 7. Hvis fjerkræet udviser kliniske symptomer på en sygdom, må det ikke slagtes til 
konsum. Det er dog tilladt at slagte det pågæ ldende fjerkræ ved afslutningen af den 
normale slagteproces, hvis der træffes forhol dsregler med henblik på at undgå risikoen 
for spredning af patogene organismer, og slag tefaciliteterne rengøres og desinficeres 
umiddelbart efter slagtningen. 
 
8. Hvad angår fjerkræ, der er opdrættet til produktion af foie gras, og forsinket udtaget 
fjerkræ, som er slagtet på oprindelsesbedrif ten, foretages inspektionen før slagtning i 
overensstemmelse med stk. 2 og 3. Et certifik at efter modellen i del C skal ledsage de 
ikke-udtagede slagtekroppe til slag teriet eller opskæringsvirksomheden. 
 B. INSPEKTION EFTER SLAGTNING 
 
1. Alt fjerkræ underkastes inspektion efter sl agtning i henhold til af snit I og III. Desuden 
udfører embedsdyrlægen personligt følgende kontrol: 
 
a) daglig inspektion af organer og kropshuler  i en repræsentativ stikprøve af dyr  
 b) grundig inspektion af stikprøver af dyr fra hvert fjerkræparti med samme 
oprindelse eller dele af fjerkræ eller he le stykker fjerkræ, som ved inspektionen 
efter slagtning er blevet erklæret uegnet til konsum, og 
 
c) yderligere nødvendige undersøgelser, hvis der er grund til at formode, at kødet fra 
det pågældende fjerkræ kan være uegnet til konsum. 
 
2. Hvad angår fjerkræ, der er opdrættet til produktion af foie gras, og forsinket udtaget 
fjerkræ, som kommer fra oprindelsesbedriften,  skal inspektionen efter slagtning omfatte 
en kontrol af det certifikat, der ledsager  slagtekroppene. Når sådanne slagtekroppe 
transporteres direkte fra bedriften til en opskæringsvirksomhed, finder inspektionen 
efter slagtning sted i opskæringsvirksomheden. 
 
 
 C. SUNDHEDSCERTIFIKAT - MODEL 
 
SUNDHEDSCERTIFIKAT 
 
for fjerkræ, der er opdrættet med henblik på produk tion af foie gras, og forsinket udtaget fjerkræ, 
som er slagtet på oprindelsesbedriften 
 
Myndighed: .................................................................................................................... .............................. 
 Nr.: ........................................................................................................................... ..................................... 
 
1. Identifikation af de ikke-udtagede slagtekroppe 
 
Art: ........................................................................................................................... ..................................... 
 
Antal:......................................................................................................................... .................................... 
 
2. De ikke-udtagede slagtekroppes oprindelse 
 Bedriftens adresse:............................................................................................................ ............................ 
 
3. De ikke-udtagede slagtekroppes bestemmelsessted 
 
De ikke-udtagede slagtekroppe transporteres til følgende opskæringsvirksomhed: .................................. 
............................................................................................................................... ........................................ 
 
4. Erklæring 
 
Undertegnede erklærer herved:  
– at ovennævnte ikke-udtagede slagtekroppe hi drører fra fjerkræ, som blev undersøgt før 
slagtning på ovennævnte bedrift kl. ................(klokkeslæt) den ................... (dato) og blev 
fundet sundt 
 – at registrene og dokumentationen vedrørende de pågældende dyr var i overensstemmelse med 
forskrifterne og ikke er til hinder for, at fjerkræet slagtes. 
 
Udfærdiget i .................................................................................................................. ............................... 
(sted) 
 
den ............................................................................................................................ ........................................................................... 
(dato) 
 
Stempel  
 
 
………………………………………….. 
(embedsdyrlægens eller den godkendte dyrlæges underskrift) 
 
 KAPITEL VI: OPDRÆTTEDE LAGOMORFER 
 
Kravene med hensyn til fjerkræ gælder for opdrættede lagomorfer. 
 
KAPITEL VII: OPDRÆTTET VILDT 
 A. Inspektion før slagtning 
 
1. Inspektionen før slagtning kan foregå på be driften, hvis kravene i bilag III, afsnit III, til 
forordning (EF) nr. .../2003
* er opfyldt. I så fald skal en embedsdyrlæge eller en 
godkendt dyrlæge foretage inspektionen før slagtning. 
 
2. Undersøgelsen før slagtning omfatter kont rol af registre eller dokumentation på 
bedriften, herunder information om fødevarekæden. 
 
3. Hvis inspektionen før slagtning finder sted på bedriften ikke mere end tre dage, før 
dyrene ankommer til slagteriet, og dyrene afleveres levende til slagteriet, skal 
inspektionen før slagtning på slagteriet kun omfatte: 
 
a) identifikationskontrol af dyrene, og 
 
b) screening for at fastslå, om dyrevelfæ rdsbestemmelserne er overholdt, og om der 
foreligger forhold, der kan have en nega tiv indvirkning på menneskers eller dyrs 
sundhed. 
 
                                                 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 4. Et certifikat i overensstemmelse med modell en i kapitel X, del A, skal ledsage levende 
dyr, der er inspiceret på bedriften. Et certifikat i overensstemmelse med modellen i 
kapitel X, del B, skal ledsage dyr, der er inspiceret og slagtet på bedriften. 
 
B. Inspektion efter slagtning 
 
1. Inspektionen omfatter palpering og, hvis det findes nødvendigt, indsnit i de dele af 
dyret, der har undergået forandringer el ler af andre grunde er mistænkelige. 
 
2. De procedurer for inspektion efter slagtni ng, der er fastlagt for kvæg, får, tamsvin og 
fjerkræ, gælder også for tilsva rende arter af opdrættet vildt. 
 
3. Hvis dyrene er blevet slagtet på bedriften,  kontrollerer embedsdyrlægen på slagteriet det 
ledsagende certifikat. 
 
KAPITEL VIII: VILDTLEVENDE VILDT  
A. Inspektion efter slagtning  
1. Vildtlevende vildt skal inspiceres hurtigst muligt, efter at det er modtaget i 
vildthåndteringsvirksomheden. 
 
2. Embedslægen skal tage hensyn til den erklæring eller de oplysninger, som den 
uddannede person, der har deltaget i nedlæggelsen af dyret, har forelagt i 
overensstemmelse med forordning (EF) nr. .../2004
*. 
 
                                                 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 3. Under inspektionen efter slagtning skal embedsdyrlægen 
 
a) besigtige slagtekroppen, kropshulen og om muligt organerne med henblik på 
 
i) at fastslå eventuelle abnormiteter, der ikke stammer fra jagten. I den 
forbindelse kan diagnosen stilles på  grundlag af oplysninger fra den 
uddannede person vedrørende dyrets adfærd inden nedlæggelsen 
 
ii) at undersøge, om døden har andre årsager end nedlæggelse. 
 
Hvis en besigtigelse ikke i sig selv gi ver tilstrækkeligt grundlag for en vurdering 
af vildtet, skal der foretages en mere omfattende inspektion på et laboratorium. 
 
b) undersøge, om der forekommer organoleptiske abnormiteter 
 
c) palpere organerne, hvis det er relevant 
 
d) hvis der er begrundet mistanke om forekomst af restkoncentrationer eller 
forurenende stoffer, foretage en stikprøveanalyse af  restkoncentrationer, der ikke 
stammer fra jagten, herunder miljøforurene nde stoffer. Når der foretages en mere 
omfattende inspektion som følge af en sådan mistanke, skal dyrlægen udsætte sin vurdering af alle dyr fra samme jagtudbytte eller af de dele deraf, som må 
formodes at udvise de samme abnormiteter, indtil nævnte inspektion er afsluttet 
 
 
 e) undersøge om der er kendetegn, der t yder på, at kødet frembyder sundhedsfare, 
herunder: 
 
i) unormal adfærd og forstyrrelser i almentilstanden hos det levende dyr, som 
jægeren har gjort opmærksom på 
 
ii) generel forekomst af svulster eller abscesser flere forskellige steder i de indre 
organer eller i muskulaturen 
 
iii) arthritis, orchitis, patologiske forand ringer i leveren eller milten, tarm- eller 
navlebetændelse 
 
iv) fremmedlegemer, der ikke stammer fra jagten, i kropshulerne, maven, 
tarmene eller urinen, når bryst- eller bughinde er misfarvet (når de relevante 
organer foreligger) 
 
v) forekomst af parasitter 
 
vi) betydelig gasdannelse i mave- og tarmkanal med misfarvning af de indre 
organer (når de relevante organer foreligger) 
 
vii) betydelige abnormiteter i muskulatur eller organer med hensyn til farve, 
konsistens eller lugt 
 
viii) gamle, åbne knoglebrud 
 
ix) kraftig afmagring og/eller generelle eller lokaliserede ødemer 
 
 
 x) nyligt stedfunden sammenklæbning eller sammenvoksning af organer med 
bryst- eller bughinde, og 
 
xi) andre tydelige og omfattende forandringer, som f.eks. forrådnelse. 
 
4. På embedsdyrlægens forlangende skal rygsøjlen og hovedet flækkes på langs. 
 
5. Når der er tale om hele stykker småvildt, som ikke er blevet udtaget umiddelbart efter 
nedlæggelsen, skal embedsdyrlægen foretage inspektion efter slagtning af en 
repræsentativ stikprøve af dyrene fra samm e jagtudbytte. Hvis der ved inspektionen 
konstateres en sygdom, der kan overføres til mennesker, eller nogen af de kendetegn, der er anført i punkt 3, litra e), skal embedsdyrlægen foretage yderligere kontrol af hele 
partiet med henblik på at afgøre, om partie t skal erklæres uegnet til konsum, eller om 
der skal foretages en individuel inspektion af hver enkelt dyrekrop. 
 
6. I tvivlstilfælde kan embedsdyrlægen foretage de yderligere snit i og inspektioner af de 
relevante dele af dyrene, der er nødvendige fo r, at der kan stilles en endelig diagnose. 
 
B. Beslutninger efter kontrol  
Ud over de tilfælde, der er omhandlet i afsnit II,  kapitel V, erklæres kød, der under inspektion 
efter slagtning udviser nogen af de kendetegn, som er anført i del A, punkt 3, litra e), uegnet 
til konsum. 
 
 
 KAPITEL IX: SÆRLIGE FARER 
 
A. Transmissible spongiforme encephalopatier 
 
I forbindelse med offentlig kontrol, der foreta ges i forbindelse med TSE, skal der tages 
hensyn til kravene i forordning (EF) nr. 999/ 2001 og alle andre relevante EF-bestemmelser. 
 
B. Cysticercose 
 
1. Procedurerne for inspektion efter slagtni ng, der er beskrevet i kapitel I og IV, udgør 
mindstekrav til undersøgelse for cysticercose hos kvæg over 6 uger og hos svin. Derudover kan specifikke serologiske anal yser anvendes. Ved kvæg over 6 uger er 
indsnit i tyggemusklerne ikke obligatorisk ved inspektionen efter slagtning, hvis der 
anvendes en specifik serologisk analyse. Det samme gælder, hvis kvæg over 6 uger er 
opdrættet på en bedrift, der officielt er certificeret som fri for cysticercose. 
 2. Kød inficeret med cysticercus skal erklær es uegnet til konsum. Hvis dyret ikke er 
generelt inficeret med cysticercus, kan de ik ke-inficerede dele dog erklæres egnede til 
konsum efter at være underkastet en kuldebehandling. 
 
C. Trikinose  
1. Slagtekroppe af svin (tamsvin, opdrættet vildsvin og vildtlevende vildsvin), af dyr af 
hestefamilien og af andre arter, der er modtagelige for trikinose, skal undersøges for 
trikinose i overensstemmelse med gældende fællesskabsbestemmelser, medmindre 
andet er fastsat i disse bestemmelser. 
 
 
 2. Kød af dyr inficeret med trikiner erklæres uegnet til konsum. 
 
D. Snive 
 
1. Dyr af hestefamilien skal undersøges for snive, hvis det er relevant. Undersøgelse for 
snive hos dyr af hestefamilien skal omfatte en omhyggelig undersøgelse af slimhinderne 
i luftrøret, svælget, næsehulen og bihulerne efter spaltning af hovedet i midtlinjen og 
udtagelse af næseskillevæggen. 
 
2. Kød af heste med snive erklæres uegnet til konsum. 
 
E. Tuberkulose 
 
1. Hvis dyr har reageret positivt eller med tv ivlsomt resultat på en tuberkulinprøve, eller 
der er andre grunde til mistanke om infektion, slagtes de separat fra andre dyr, idet der 
træffes forholdsregler for at undgå risiko for kontaminering af andre slagtekroppe, slagtelinjen og det tilstedeværende personale på slagteriet. 
 2. Alt kød af dyr, hos hvilke der ved inspektionen efter slagtning er konstateret 
lokaliserede tuberkuløse forandringer i fo rskellige organer eller flere steder på 
slagtekroppen, skal erklæres uegnet til konsum. Hvis der er konstateret tuberkuløse forandringer i lymfeknuderne i kun ét organ eller én del af slagtekroppen, er det imidlertid 
kun nødvendigt at erklære det pågældende organ eller den pågældende del af 
slagtekroppen og de tilhørende lymfeknuder uegnet til konsum. 
 
 
 F. Brucellose 
 
1. Hvis dyr har reageret positivt eller med tvivlsomt resultat på en brucelloseprøve, eller 
der er andre grunde til mistanke om infektion, skal de slagtes separat fra andre dyr, idet 
der træffes forholdsregler for at undgå risi ko for kontaminering af andre slagtekroppe, 
slagtelinjen og det tilstedeværende personale på slagteriet. 
 
2. Kød af dyr, hos hvilke der ved inspektionen efter slagtning er konstateret forandringer, 
der tyder på akut brucelloseinfektion, skal erklæres uegnet til konsum. Hvis dyr reagerer 
positivt eller med tvivlsomt resultat på en brucelloseprøve, skal yver, kønsorganer og 
blod erklæres uegnet til kons um, også selv om der ikke er konstateret sådanne 
forandringer. 
 
KAPITEL X: SUNDHEDSCERTIFIKAT - MODEL 
 
A. SUNDHEDSCERTIFIKAT FOR LEVENDE DYR - MODEL  
SUNDHEDSCERTIFIKAT 
for levende dyr, der transporteres fra bedriften til slagteriet 
 Myndighed:..................................................................................................................... .............................. 
Nr.: ........................................................................................................................... ..................................... 
1. Identifikation af dyrene 
Art: ........................................................................................................................... ..................................... 
Antal dyr: ..................................................................................................................... ................................. 
Identifikationsmærkning: ....................................................................................................... ...................... 
 
2. Dyrenes oprindelse 
Oprindelsesbedriftens adresse:................................................................................................. .................... 
Identifikation af hus/stald*:....... ........................................................................................... ........................ 
 3. Dyrenes bestemmelsessted 
Dyrene transporteres til følgende slagteri:.................................................................................... ............... 
med følgende transportmiddel: .................................................................................................. .................. 
 
4. Andre relevante oplysninger 
............................................................................................................................... ........................................ 
 
 
 5. Erklæring 
 
Undertegnede erklærer herved: – at ovennævnte dyr blev undersøgt før slagtning på ovennævnte bedrift kl. .................. 
(klokkeslæt) den ................... (dato) og blev fundet sunde 
– at registrene og dokumentationen vedrørende de pågældende dyr var i overensstemmelse med 
forskrifterne og ikke er til hind er for, at dyrene slagtes. 
 Udfærdiget i ....................................., den........................................................................ ............................ 
 (sted) (dato) 
 
Stempel 
 
………………………………………….. 
(embedsdyrlægens eller den godkendte dyrlæges underskrift) 
 
* Kan udelades. 
 
B. SUNDHEDSCERTIFIKAT FOR DYR SLAGTET PÅ BEDRIFTEN - MODEL 
  
SUNDHEDSCERTIFIKAT 
for dyr slagtet på bedriften 
 
Myndighed:..................................................................................................................... .............................. 
Nr.: ........................................................................................................................... ..................................... 
1. Identifikation af dyrene 
Art: ........................................................................................................................... ..................................... 
Antal dyr: ..................................................................................................................... ................................. 
Identifikationsmærkning: ....................................................................................................... ...................... 
2. Dyrenes oprindelse 
Oprindelsesbedriftens adresse:................................................................................................. .................... 
Identifikation af hus/stald*:....... ........................................................................................... ........................ 
 
 
 3. Dyrenes bestemmelsessted 
Dyrene transporteres til følgende slagteri:.................................................................................... ............... 
............................................................................................................................... .................................  
med følgende transportmiddel: .................................................................................................. .................. 
 
4. Andre relevante oplysninger 
............................................................................................................................... ........................................ 
 5. Erklæring 
 
Undertegnede erklærer herved: – at ovennævnte dyr blev undersøgt før slagtning på ovennævnte bedrift kl. ................ 
(klokkeslæt) den ................... (dato) og blev fundet sunde 
– at de blev slagtet på bedriften kl. ................ (klokkeslæt) den ................... (dato), og at 
slagtningen og afblødningen blev udført korrekt 
– at registrene og dokumentationen vedrørende de pågældende dyr var i overensstemmelse med 
forskrifterne og ikke er til hind er for, at dyrene slagtes. 
 
Udfærdiget i ....................................., den........................................................................ ............................ 
 (sted) (dato) 
 
Stempel 
 
………………………………………….. 
(embedsdyrlægens eller den godkendte dyrlæges underskrift) 
 
 
* Kan udelades.  
 
________________________ 
 
 
 BILAG II  
 
LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR 
  
KAPITEL I: ANVENDELSESOMRÅDE 
 
Dette bilag gælder for levende toskallede bløddyr og i analogi hermed for levende pighuder, 
levende sækdyr og levende havsnegle. 
 
KAPITEL II: OFFENTLIG KONTROL FOR SÅ VIDT ANGÅR LEVENDE TOSKALLEDE BLØDDYR FRA KLASSIFICEREDE PRODUKTIONSOMRÅDER 
 
A. KLASSIFICERING AF PRODUKTIONS- OG GENUDLÆGNINGSOMRÅDER 
 
1. Den kompetente myndighed fastsætter beliggenhed og grænser for genudlægnings- og 
produktionsområder. Dette kan, hvis det er relevant, gøres i samarbejde med 
fødevarevirksomhedslederne. 
 2. Den kompetente myndighed skal klassificere de produktionsområder, hvor det er tilladt 
at høste levende toskallede bløddyr, som hørende ind under en af tre kategorier afhængigt af det fækale forureningsniveau. Dette kan, hvis det er relevant, gøres i 
samarbejde med fødevarevirksomhedslederne. 
 
3. Den kompetente myndighed kan klassificere områder, hvor der må høstes levende 
toskallede bløddyr til direkte konsum, som klasse A-områder. Levende toskallede bløddyr fra disse områder skal opfylde sundhedsnormerne for levende toskallede 
bløddyr, jf. bilag III, afsnit VII, kapitel V, til forordning (EF) nr. .../2004
*. 
 
                                                 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 4. Den kompetente myndighed kan klassificere områder, hvor der må høstes levende to-
skallede bløddyr, men som dog først må markedsføres til konsum efter behandling i et 
renseanlæg eller efter genudlægning med henblik  på at overholde de sundhedsnormer, 
der er omhandlet i stk. 3, som klasse B-om råder. Levende toskallede bløddyr fra disse 
områder må ved en MPN-test (Most Probable  Number) med fem rør og tre fortyndinger 
ikke indeholde over 4 600 E.coli pr. 100 g kød og væske mellem skallerne. 
 
5. Den kompetente myndighed kan klassificere områder, hvor der må høstes levende 
toskallede bløddyr, som klasse C-områder, forudsat at bløddyrene først må 
markedsføres efter genudlægning i en lang periode, så de kan opfylde 
sundhedsnormerne i pkt. 3. Levende toskallede bløddyr fra disse områder må ved en MPN-test med fem rør og tre fortyndinger ikke indeholde over 46 000 E.coli pr. 100 g 
kød og væske mellem skallerne. 
 
6. Hvis den kompetente myndighed principielt beslutter at klassificere et genudlægnings- 
eller produktionsområde, skal den 
 
a) udarbejde en oversigt over sandsynlige kilder til forurening af produktionsområdet 
forårsaget af mennesker eller dyr 
 
b) undersøge de mængder af organiske forurenende stoffer, som udledes på de 
forskellige årstider afhængigt af de sæsonmæssige udsving både i 
befolkningstætheden og belægningsgraden i afvandingsområdet, 
nedbørsmængder, spildevandsrensning mv. 
 
c) bestemme de karakteristiske træk ved de forurenende stoffers kredsløb ved hjælp 
af strømmønstre, dybdemåling og tidevand i produktionsområdet, og 
 
 
 d) udarbejde et program for prøveudtagning af toskallede bløddyr i 
produktionsområdet, som er baseret på en undersøgelse af konstaterede data, med 
sammenligning af en række prøver med en geografisk fordeling af 
prøveudtagningsstederne og en prøveudtagningsfrekvens, der sikrer, at analyseresultaterne for området er så repræsentative som muligt. 
 
B. TILSYN MED KLASSIFICEREDE GENUDLÆGNINGS- OG 
PRODUKTIONSOMRÅDER 
 
1. Der skal regelmæssigt føres tilsyn med klassificerede genudlægnings- og 
produktionsområder for at kontrollere, 
 
a) at der ikke gives vildledende oplysninger om de levende toskallede bløddyrs 
oprindelse, det sted, de stammer fra, og anvendelsesformål 
 
b) den mikrobiologiske kvalitet af de le vende toskallede bløddyr i relation til 
produktions- og genudlægningsområderne 
 
c) om der forekommer toksisk plankton i vandet i produktions- og 
genudlægningsområderne og biotoksiner i de levende toskallede bløddyr, og 
 
d) om der forekommer forurenende kemisk e stoffer i levende toskallede bløddyr. 
 
 
 2. Med henblik på gennemførelsen af punkt 1, litra b), c) og d), skal der opstilles 
prøveudtagningsplaner, hvori der sørges for,  at gennemførelsen af en sådan kontrol 
finder sted med regelmæssige mellemrum eller i enkelttilfælde, hvis 
høstningsperioderne ikke er regelmæssige. Den geografiske fordeling af prøveudtagningsstederne og prøveudtagningsfrekvensen skal sikre, at 
analyseresultaterne for området er så repræsentative som muligt. 
 
3. I prøveudtagningsplanen for kontrol af levende toskallede bløddyrs mikrobiologiske 
kvalitet skal der især tages hensyn til: 
 
a) de sandsynlige udsving i den fækale forurening, og 
 
b) de parametre, der er omhandlet i punkt 6 i del A. 
 
4. I prøveudtagningsplanen for kontrol af, om der forekommer toksisk plankton i vandet i 
produktions- og genudlægningsområderne og biot oksiner i levende toskallede bløddyr, 
skal der især tages hensyn til de mulige udsving i forekomsten af plankton indeholdende 
marine biotoksiner. Prøveudtagningen skal omfatte: 
 
a) periodisk prøveudtagning for at konstatere ændringer i sammensætningen af 
plankton, der indeholder toksiner, og dens  geografiske fordeling. Resultater, der 
giver anledning til mistanke om, at der sker ophobning af toksiner i bløddyrenes 
kød, skal opfølges af en intensiv prøveudtagning 
 
b) periodiske toksicitetsprøver på de blødd yr fra det berørte område, som er mest 
modtagelige for forurening. 
 
 
 5. Frekvensen for udtagning af prøver med henblik på analyse af toksiner i bløddyrene 
skal som hovedregel være én gang pr. uge i de perioder, hvor høstning er tilladt. 
Frekvensen kan reduceres i særlige områder, eller for specifikke typer bløddyr, hvis en 
risikovurdering af forekomst af toksiner og pl anteplankton tyder på en meget lav risiko 
for toksiske hændelser. Frekvensen skal øges , hvis en sådan risikovurdering tyder på, at 
en ugentlig prøveudtagning ikke er tilstrækkelig. Risikovurderingen skal regelmæssigt 
tages op til revision med henblik på at vurdere  risikoen for, at der forekommer toksiner i 
levende toskallede bløddyr i de pågældende områder. 
 
6. Hvis der foreligger data om ophobning af t oksiner for en gruppe af arter, der vokser i 
samme område, kan en art med den højeste forekomst anvendes som indikatorart. Alle arter i gruppen kan således udnyttes, hvis toksinindholdet i indikatorarterne ligger under 
de foreskrevne grænseværdier. Hvis toksini ndholdet i indikatorarterne ligger over de 
foreskrevne grænseværdier, skal høstning af de øvrige arter kun tillades, hvis yderligere 
analyser af de øvrige arter viser, at toks inindholdet ligger under grænseværdierne. 
 7. Hvad angår overvågning af plankton skal pr øverne være repræsentative for vandsøjlen, 
og de skal give oplysninger om forekomsten af toksiske arter og om populationstendenser. Hvis der påvises ændrin ger i toksiske populationer, der kan føre 
til ophobning af toksiner, skal prøveudtagningsfrekvensen for bløddyr øges, eller 
områderne skal lukkes af forsigtighedshensy n, indtil der foreligger resultater af 
toksinanalysen. 
 
8. Prøveudtagningsplanen for kontrol af, om der forekommer forurenende kemiske stoffer, 
skal gøre det muligt at opdage enhver overskridel se af de grænseværdier, der er fastlagt 
i Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001
1. 
 
                                                 
1 EFT L 77 af 16.3.2001, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 655/2004 (EUT L 104 af 
8.4.2004, s. 48). 
 
 C. BESLUTNINGER EFTER TILSYN 
 
1. Hvis prøveresultaterne viser, at sundhedsno rmerne for bløddyr ikke er overholdt, eller at 
der på anden måde er en risiko for menneskers sundhed, skal den kompetente myndighed lukke det pågældende produktionsområde for at forhindre høstning af 
levende toskallede bløddyr. Den kompetente myndi ghed kan dog omklassificere et 
produktionsområde til klasse B- eller C-område , hvis det opfylder de relevante kriterier 
i del A og ikke frembyder nogen anden sundhedsrisiko.  
 
2. Den kompetente myndighed må kun genåbne et lukket produktionsområde, hvis 
sundhedsnormerne for bløddyr i henhold til fæ llesskabsbestemmelser atter overholdes. 
Hvis den kompetente myndighed lukker et område som følge af forekomsten af 
plankton eller for højt indhold af toksiner i bløddyr, er det nødvendigt med mindst to på 
hinanden følgende resultater, der ligger  under den foreskrevne grænseværdi, og som 
stammer fra prøveudtagninger foretaget med mindst 48 timers mellemrum, for at 
området kan genåbnes. Den kompetente myndighed kan tage hensyn til oplysninger om planteplanktontendenser, når en sådan beslutning  træffes. Når der fore ligger stabile data 
om toksicitetsdynamikken i et givet område, og forudsat at der foreligger oplysninger af nyere dato om faldende toksicitet, kan den relevante myndighed beslutte at genåbne området, selv om der kun foreligger result ater under den foreskrevne grænseværdi fra 
én prøveudtagning. 
 
 
 D. YDERLIGERE TILSYNSKRAV 
 
1. Den kompetente myndighed skal føre ti lsyn med klassificerede produktionsområder, 
hvor den har besluttet, at høstning af toskallede bløddyr er forbudt eller undergivet særlige betingelser, så det sikres, at  produkter, som er sundhedsskadelige for 
mennesker, ikke markedsføres. 
 
2. Ud over overvågningen af produktions- og genudlægningsområder, jf. punkt 1 i del B, 
skal der indføres en kontrolordning med labora torieundersøgelser til efterprøvning af, at 
fødevarevirksomhedslederne opfylder de fastsa tte krav for det endelige produkt på alle 
stadier i produktionen, forarbejdningen og distributionen. Denne kontrolordning skal navnlig sikre, at indholdet af marine biotok siner og forurenende stoffer ikke overstiger 
de fastlagte beskyttelsesniveauer, og at bl øddyrenes mikrobiologiske kvalitet ikke udgør 
en fare for menneskers sundhed. 
 
E. DOKUMENTATION OG UDVEKSLING AF OPLYSNINGER  
Den kompetente myndighed skal  a) opstille og ajourføre en liste over go dkendte produktions- og genudlægningsområder 
med oplysning om deres beliggenhed og grænser samt den klasse, de er klassificeret i, hvorfra det er tilladt at høste levende toskallede bløddyr i henhold til dette bilag. Denne 
liste skal meddeles de parter, der berøres af dette bilag, herunder producenterne og de 
kompetente for driften af renseanlæg og ekspeditionscentre 
 
 
 b) straks underrette de parter, der berøres af dette bilag, som f.eks. producenterne og de 
kompetente for driften af renseanlæg og ekspeditionscentre, om ændringer i et 
produktionsområdes beliggenhed, grænser eller klassificering eller om midlertidig eller 
endelig lukning af det, og 
 
c) reagere hurtigt, hvis den kontrol, der er foreskrevet i dette bilag, viser, at et 
produktionsområde skal lukkes eller omklassificeres eller kan genåbnes. 
 
F. FØDEVAREVIRKSOMHEDSLEDERNES EGEN KONTROL 
 
For at træffe beslutning om klassificering, åbning eller lukning af produktionsområder kan 
den kompetente myndighed tage hensyn til resultater af kontrol foretaget af 
fødevarevirksomhedslederne eller af de organisationer, der repræsenterer 
fødevarevirksomhedslederne. I så fald skal den kompetente myndighed have udpeget det 
laboratorium, der udfører analysen, og om fornødent skal prøveudtagningen og analysen være 
foretaget i overensstemmelse med en protokol, som den kompetente myndighed og de berørte virksomheder eller organisationer har truffet aftale om. 
 
 
 KAPITEL III: OFFENTLIG KONTROL AF KAMMUSLINGER HØSTET UDEN FOR 
KLASSIFICEREDE PRODUKTIONSOMRÅDER 
 
Offentlig kontrol af kammuslinger høstet uden for klassificerede produktionsområder skal foretages 
på fiskeauktioner, i forsendelsescentre og fora rbejdningsvirksomheder. Ved en sådan offentlig 
kontrol skal det navnlig verificeres, at der er overensstemmelse med de sundhedsnormer for levende 
toskallede bløddyr, der er fastlagt i bilag III, afsn it VII, kapitel V, i forordning (EF) nr. .../2004*, og 
at de øvrige krav i forordningens bilag III, afsnit VII, kapitel IX er opfyldt. 
 
 
________________________ 
 
                                                 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 
 BILAG III  
 
FISKEVARER 
  
KAPITEL I: OFFENTLIG KONTROL MED PRODUKTION OG MARKEDSFØRING 
 
1. Den offentlige kontrol med produktion og markedsføring af fiskevarer skal navnlig omfatte: 
 
a) regelmæssig kontrol af hygiejneforholde ne på landingstidspunktet og ved første 
auktion; 
 
b) regelmæssig inspektion af fartøjer og virksomheder på land, herunder af fiskeauktioner 
og engrosmarkeder, navnlig for at kontrollere: 
 
i) om betingelserne for godkendelse stadig  er til stede, hvor dette er relevant, 
ii) om fiskevarerne håndteres korrekt, og 
iii) overholdelse af hygiejne- og temperaturkravene, og  iv) renhed af virksomheden, herunder fartøj er og deres faciliteter og udstyr, samt 
personalehygiejne; 
 
 c) kontrol af opbevarings- og transportvilkår. 
 
 
 2. Offentlig kontrol med fartøjer, jf. dog punkt 3, 
 
a) kan finde sted, når fartøjer anløber en havn i en medlemsstat, 
 b) vedrører alle fartøjer, der lander fiskev arer i en havn i Fællesskabet, uanset flag, og 
 
c) kan om nødvendigt, når den offentlige kontro l foretages af den kompetente myndighed i 
den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, fi nde sted, mens fartøjet befinder sig på havet 
eller i en havn i en anden medlemsstat eller i et tredjeland.  
 
3. a) I tilfælde af inspektion på et fabriksfartøj eller et frysefartøj, der fører en medlemsstats 
flag, skal den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, 
foretage inspektionerne på en sådan måde, at de opfylder kravene i artikel 3, især 
tidsfristerne i artikel 3, stk. 2. Om nødvendigt kan den kompetente myndighed foretage 
inspektionen af fartøjet, mens det befinder sig på havet eller i en havn i en anden 
medlemsstat eller i et tredjeland. 
 
b) Hvis den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, har givet 
fartøjet betinget autorisation i henhold til artikel 3, kan denne kompetente myndighed imidlertid give en kompetent myndighed i: 
 
i) en anden medlemsstat, eller  
 
ii) et tredjeland, der er anført på en i henhold til artikel 11 udarbejdet liste over 
tredjelande, hvorfra import af  fiskevarer er tilladt, 
 
 
 tilladelse til at udføre opfølgende inspektion med henblik på at give fuld autorisation 
eller forlænge den betingede autorisation i henhol d til artikel 3, stk. 1, litra b), eller tage 
autorisationen op til revision i henhold til artikel 3, stk. 4. Om nødvendigt kan den 
kompetente myndighed foretage inspektionen af fartøjet, mens det befinder sig på havet eller i en havn i en anden medlemsstat eller i et tredjeland. 
 
4. Når den kompetente myndighed i en medlemsstat giver en kompetent myndighed i en anden 
medlemsstat eller et tredjeland tilladelse til at foretage inspektioner på sine vegne i henhold til 
punkt 3, skal de to kompetente myndigheder aftale vilkårene for sådanne inspektioner. Disse 
vilkår skal navnlig sikre, at den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvis flag fartøjet 
fører, snarest muligt modtager rapport om re sultaterne af inspektionerne og om enhver 
mistanke om manglende overholdelse, så den kan træffe de nødvendige foranstaltninger. 
 
KAPITEL II: OFFENTLIG KONTROL MED FISKEVARER 
 
Offentlig kontrol med fiskevarer skal mindst omfatte følgende:  
A. ORGANOLEPTISKE UNDERSØGELSER  
Der skal på alle stadier af fremstilling, fora rbejdning og distribution foretages organoleptisk 
stikprøvekontrol. Et af formålene med denne stikprøvekontrol er at verificere, at de friskhedskriterier, der er fastsat i henhold til fællesskabsbestemmelserne, er opfyldt. Dette 
omfatter navnlig, at det på alle stadier af fremstilling, forarbejdning og distribution 
verificeres, at fiskevarerne mindst ligger ove r de grundlæggende friskhedskriterier, som er 
fastsat i fællesskabsbestemmelserne. 
 
 
 B. FRISKHEDSINDIKATORER 
 
Hvis den organoleptiske undersøgelse giver anledning til tvivl om fiskevarernes friskhed, kan 
der udtages prøver til laboratorie undersøgelser med henblik på at bestemme niveauerne for 
Total Volatile Basic Nitrogen (TVB-N) og Trimethylamine Nitrogen (TMA-N). 
 
Den kompetente myndighed skal anvende de kriterier, der er fastsat i 
fællesskabsbestemmelserne. 
 
Når den organoleptiske undersøgelse giver anledning til mistanke om andre forhold, som kan 
have uheldige følger for menneskers sundhed, kan der tages prøver med henblik på at fastslå årsagerne. 
 
C. HISTAMIN 
 
Der skal gennemføres stikprøvekontrol af histaminindholdet for at efterprøve, at de tilladte niveauer, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne, er overholdt. 
 D. RESTKONCENTRATIONER OG FORURENENDE STOFFER  
Der skal etableres en overvågningsordning til at kontrollere, at indholdet af restkoncentrationer og forurenende stoffer er i overensstemmelse med 
fællesskabsbestemmelserne. 
 
E. MIKROBIOLOGISK KONTROL 
 
Om fornødent gennemføres en sådan kontrol i overensstemmelse med de relevante regler og 
kriterier i fællesskabsbestemmelserne. 
 
F. PARASITTER 
 
Der skal foretages stikprøvekontrol for at efterprøve, at fællesskabsbestemmelserne 
vedrørende parasitter er overholdt. 
 
 
 G. GIFTIGE FISKEVARER 
 
Der skal foretages kontrol for at sikre, at følgende fiskevarer ikke markedsføres: 
 
1. giftige fisk af følgende arter: Tetraodontidae, molidae, diodontidae og canthigasteridae, 
og 
 
2. fiskevarer, der indeholder biotoksiner såsom ciguatera eller andre sundhedsfarlige 
toksiner. Fiskevarer fremstillet af toskallede  bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle må 
dog markedsføres, hvis de er fre mstillet i overenss temmelse med afsnit VII i bilag III til 
forordning (EF) nr. .../2004* og opfylder normerne i kapitel V, punkt 2, i samme afsnit. 
 
KAPITEL III: BESLUTNINGER EFTER KONTROL 
 
Fiskevarer skal erklæres uegnede til konsum, såfremt 
 1. den organoleptiske, kemiske, fysiske eller mi krobiologiske kontrol eller kontrol for parasitter 
har vist, at de ikke er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsbestemmelser 
 2. de i de spiselige dele indeholder forurene nde stoffer eller restkoncentrationer ud over de 
grænseværdier, der er fastlagt i EF-bestemmelser eller i et sådant omfang, at den beregnede indtagelse gennem føden ville føre til en overskridelse af den acceptable daglige eller 
ugentlige indtagelse for mennesker 
 
                                                
 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 3. de stammer fra 
 
i) giftige fisk 
 ii) fiskevarer, der ikke opfylder kravet i kapitel II, del G, punkt 2, med hensyn til 
biotoksiner, eller 
 
iii) toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle, der indeholder marine biotoksiner, 
hvis samlede mængde overskrider de grænseværdier, der er omhandlet i forordning (EF) 
nr. .../2004
*, eller 
 4. den kompetente myndighed finder, at de ka n udgøre en risiko for menneskers eller dyrs 
sundhed eller af andre grunde er uegnet til konsum. 
 
 
________________________ 
 
                                                
 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 
 BILAG IV  
 
RÅ MÆLK OG MEJERIPRODUKTER 
  
KAPITEL I: KONTROL AF MÆLKEPRODUCERENDE BEDRIFTER 
 
1. Dyr på mælkeproducerende bedrifter skal under kastes offentlig kontrol for at verificere, at 
sundhedskravene til produktion af rå mælk og særlig dyrenes sundhedstilstand og anvendelsen 
af veterinærlægemidler overholdes. Sådan kontro l kan finde sted i forbindelse med veterinære 
kontrol i henhold til fællesskabsbestemmelser om dyre- og folkesundhed eller dyrevelfærd og kan udføres af en godkendt dyrlæge. 
 
2. Hvis der er grund til mistanke om, at dyresundhedskravene ikke overholdes, skal dyrenes 
generelle sundhedstilstand kontrolleres. 
 3. De mælkeproducerende bedrifter skal underkastes offentlig kontrol for at sikre, at 
hygiejnekravene overholdes. Den offentlige kontrol kan omfatte inspektioner og/eller overvågning af kontrol, som udføres af faglige or ganisationer. Hvis det påvises, at hygiejnen 
er utilstrækkelig, verificerer den kompetente my ndighed, at der træffes de fornødne skridt til 
at sikre, at forholdene bringes i orden. 
 
 
 KAPITEL II: KONTROL AF RÅ MÆLK EFTER INDSAMLING 
 
1. Den kompetente myndighed overvåger den kontrol, der udføres i overensstemmelse med 
bilag III, afsnit IX, kapitel I, del III, til forordning (EF) nr. .../2004*. 
 
2. Hvis lederen af fødevarevirksomheden ikke har bragt forholdene i orden senest tre måneder 
efter, at den manglende overholdelse af kriteri erne vedrørende kimtal og celletal for første 
gang er blevet meddelt til den kompetente myndi ghed, skal leverancen af rå mælk fra den 
producerende bedrift suspenderes eller - i overens stemmelse med en specifik tilladelse eller 
generelle instrukser fra den kompetente myndighed - underkastes de krav til behandling og 
anvendelse, som er nødvendige for at beskytte den offentlige sundhed. Denne suspension eller disse krav gælder, indtil lederen af fødevarevi rksomheden har godtgjort, at den rå mælk atter 
overholder kriterierne. 
 
 
________________________ 
 
                                                
 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 
 BILAG V  
 
VIRKSOMHEDER, SOM IKKE ER UNDERKASTET KRAVET 
OM LISTER I ARTIKEL 12, STK. 1 
 
 
Følgende tredjelandsvirksomheder behøver ikke st å på de lister, som udarbejdes og ajourføres i 
henhold til artikel 12, stk. 4: 
 
1. virksomheder, der håndterer animalske produkter, for hvilke der i bilag III til forordning (EF) 
nr. .../2004* ikke fastsættes nogen krav  
 
2. virksomheder, som udelukkende udfører primærproduktion 
 
3. virksomheder, som udelukkende udfører transport 
 4. virksomheder, der udelukkende tager sig af at opbevare animalske produkter, som ikke 
kræver temperaturregulerede oplagringsforhold. 
  
________________________ 
 
                                                
 
*  Note til EUT: Indsæt nr. på forordning om  særlige hygiejnebestemmelser for animalske 
fødevarer (se betragtning (1), 2. nævnte forordning). 
 
 
 BILAG VI  
 
KRAV TIL CERTIFIKATER, DER LEDSAGER IMPORT  
  
1. Den kompetente myndigheds repræsentant i afsendelsestredjelandet. der udsteder et certifikat, 
som skal ledsage en forsendelse af animal ske produkter bestemt til Fællesskabet, skal 
underskrive certifikatet og sikre, at det er fors ynet med et officielt stempel. Hvis certifikatet 
består af mere end et ark, gælder dette krav for hvert ark. Hvis der er tale om fabriksfartøjer, 
kan den kompetente myndighed give kaptajnen eller en anden af skibets officerer tilladelse til 
at underskrive certifikatet. 
 
2. Certifikaterne skal være udformet på det elle r de officielle sprog i afsendelsestredjelandet og 
på det eller de officielle sprog i den medlem sstat, der gennemfører grænsekontrollen, eller 
være ledsaget af en autoriseret oversættelse til det eller de pågældende sprog. Hvis 
bestemmelsesmedlemsstaten kræver det, skal certifikaterne også være ledsaget af en autoriseret oversættelse til denne medlemsstats officielle sprog. En medlemsstat kan dog 
indvillige i at anvende et andet fællesskabssprog end sit eget. 
 3. Ved import i Fællesskabet skal forsendelserne  være ledsaget af det originale certifikat. 
 
 
 4. Certifikaterne skal bestå af: 
 
a) et enkelt ark papir, eller 
 b) to eller flere sider, som er en del af et integreret og udeleligt ark papir, eller 
 
c) en sekvens af sider, der er nummereret, så det fremgår, at der er tale om en bestemt side 
i en afgrænset sekvens (f.eks. "side 2 ud af 4 sider"). 
 
5. Certifikater skal have ét enkelt identifikationsnummer. Når certifikatet består af en sekvens af 
sider, anføres dette nummer på hver side. 
 
6. Certifikatet skal udstedes, før den forsendelse, som det vedrører, forlader 
afsendelsestredjelandets kompetente myndigheds kontrol. 
 
 
________________________