RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1606/98 af 29. juni 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 med henblik på at udvide dem til at omfatte særlige ordninger for tjenestemænd

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 51 og 235,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), fremsat efter høring af Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Under hensyn til EF-Domstolens dom i november 1995, sag C-443/93 (Ioannis Vougioukas mod Idryma Kiononikon Asfalisseon - IKA), Sml. 1995, s. I-4033) bør anvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 1408/71 (4) og nr. 574/72 (5) udvides til at omfatte særlige ordninger for tjenestemænd og dermed ligestillede;

(2) under hensyn til nævnte dom og med henblik på anvendelsen af disse forordninger er det hensigtsmæssigt, med forbehold af særlige bestemmelser i nærværende forordning, at behandle personer, der er omfattet af særlige ordninger for tjenestemænd og dermed ligestillede, som arbejdstagere;

(3) personer, der er forsikret under særlige ordninger for tjenestemænd, kan samtidig være selvstændige; traktaten indeholder ikke tilstrækkelig hjemmel til at træffe passende foranstaltninger inden for social sikring for selvstændige, og derfor er anvendelsen af artikel 235 berettiget;

(4) de tilpasninger, der skal foretages i de dispositive bestemmelser i forordning (EØF) nr. 1408/71 og nr. 574/72, gør det nødvendigt at tilpasse nogle af bilagene dertil;

(5) det er nødvendigt i et bilag at præcisere betingelserne for samordningen af visse særlige ordninger;

(6) det er nødvendigt at tage hensyn til den særegne karakter af visse særlige pensionsordninger for tjenestemænd i nogle medlemsstater og især til, at der i nogle medlemsstater ikke findes regler vedrørende samordning af særlige ordninger med den almindelige ordning, at der i andre medlemsstater findes særlige regler for samordning af særlige ordninger med den almindelige ordning, og at disse ordninger har begrænset rækkevidde og er omfattet af særlige budgetmæssige og belønningsmæssige strukturer, f.eks. pensionsberettigelse, som er direkte knyttet til lang tjenestetid;

(7) der findes ingen fælles definition af begrebet »tjenestemand«, og der er store forskelle både med hensyn til de sociale beskyttelsessystemer, som dækker disse, og med hensyn til disse systemers materielle anvendelsesområde, og hvilke personer de dækker;

(8) for at tage hensyn til den særegne karakter af disse særlige pensionsordninger og samtidig opretholde ligevægten i samordningsreglerne er det berettiget at gøre en begrænset undtagelse fra det almindelige princip om sammenlægning, således at der efter sådanne ordninger ikke behøver blive taget hensyn til perioder, der er tilbagelagt under en særlig ordning i en anden medlemsstat, men tab af disse perioder undgås ved at kræve, at der tages hensyn til dem i den første medlemsstats almindelige ordning, også selv om den pågældende ikke har tilbagelagt en periode under denne ordning;

(9) det er ligeledes nødvendigt at tage hensyn til disse særlige ordningers specielle karakteristika ved at vedtage begrænsede undtagelser fra de sædvanlige regler for bestemmelse af den lovgivning, der finder anvendelse, idet det under visse omstændigheder vil være hensigtsmæssigt for personer, der er dækket af særlige ordninger for tjenestemænd, at være omfattet af lovgivningen i mere end én medlemsstat;

(10) det er til bedste for de personer, der er omfattet af særlige ordninger for tjenestemænd og dermed ligestillede, at børnepension, der ydes i henhold til sådanne ordninger, snarere beregnes i overensstemmelse med kapitel 3 end med kapitel 8 i afsnit III;

(11) de supplerende pensionsordningers specielle art og karakteristika inden for rammerne af Rådets direktiv 98/49/EF af 29. juni 1998 til sikring af, at arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Det Europæiske Fællesskab, kan bevare deres supplerende pensionsrettigheder (6), og de mange forskelle, som disse ordninger udviser i og mellem medlemsstaterne, betyder, at de ikke er omfattet af og ikke bør være omfattet af samordningsreglerne i nærværende forordning, med undtagelse af ordninger, der er dækket af udtrykket »lovgivning« i artikel 1, litra j), i forordning (EØF) nr. 1408/71, eller for hvilke en medlemsstat har afgivet en erklæring i henhold til nævnte artikel -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF) nr. 1408/71 ændres således:

1) Artikel 1 ændres således:

a) litra a), nr. i), affattes således:

»i) der er forsikret i henhold til en tvungen forsikring eller en frivillig fortsat forsikring mod en eller flere risici, der svarer til de sikringsgrene, som indgår i en social sikringsordning for arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, eller til en særlig ordning for tjenestemænd«

b) efter litra j) indsættes følgende litra:

»j a) betyder udtrykket »særlig ordning for tjenestemænd« enhver social sikringsordning, der er forskellig fra den almindelige sociale sikringsordning for arbejdstagere i de berørte medlemsstater, og som alle eller visse kategorier af tjenestemænd eller dermed ligestillede personer er direkte omfattet af«

c) i litra r) tilføjes følgende afsnit:

»; perioder, der er tilbagelagt efter en særlig ordning for tjenestemænd, anses også for forsikringsperioder«

d) i litra s) tilføjes følgende afsnit:

»; perioder, der er tilbagelagt efter en særlig ordning for tjenestemænd, anses også for beskæftigelsesperioder«.

2) Artikel 2, stk. 3, udgår.

3) I artikel 4, stk. 4, udgår ordene »eller på særlige ordninger for tjenestemænd og dermed ligestillede personer«.

4) Artikel 13, stk. 1, affattes således:

»1. Med forbehold af artikel 14c og 14f er der personer, der er omfattet af denne forordning, alene undergivet lovgivningen i én medlemsstat. Spørgsmålet om, hvilken lovgivning der skal anvendes, afgøres efter bestemmelserne i dette afsnit.«

5) Artikel 14d, stk. 1, affattes således:

»1. Den person, der omhandles i artikel 14, nr. 2 og 3, artikel 14a, nr. 2, 3 og 4, artikel 14c, litra a), og artikel 14e, behandles for så vidt angår anvendelse af den lovgivning, der fastlægges i overensstemmelse med disse bestemmelser, som om vedkommende havde hele sin erhvervsmæssige beskæftigelse på den pågældende medlemsstats område.«

6) I afsnit II indsættes følgende artikler:

»Artikel 14e

Særlige regler for personer, der er forsikret under en særlig ordning for tjenestemænd, og som samtidig er arbejdstagere og/eller selvstændige erhvervsdrivende på en eller flere andre medlemsstaters område

En person, som er ansat som tjenestemand eller dermed ligestillet og forsikret under en særlig ordning for tjenestemænd i en medlemsstat og samtidig er arbejdstager og/eller selvstændig erhvervsdrivende på en eller flere andre medlemsstaters område, er omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvor vedkommende er forsikret under en særlig ordning for tjenestemænd.

Artikel 14f

Særlige regler for tjenestemænd som samtidig er ansat i mere end en medlemsstat, og som er forsikret i en af disse stater under en særlig ordning

En person, som samtidig er ansat i to eller flere medlemsstater som tjenestemand eller dermed ligestillet og forsikret i mindst en af disse medlemsstater under en særlig ordning for tjenestemænd, er omfattet af lovgivningen i hver af disse medlemsstater.«

7) I afsnit III, kapitel 2, tilføjes, følgende afdeling:

»Afdeling 5

Personer, der er omfattet af en særlig ordning for tjenestemænd

Artikel 43a

1. Artikel 37, artikel 38, stk. 1, artikel 39 samt afdeling 2, 3 og 4 finder tilsvarende anvendelse på personer, der er omfattet af en særlig ordning for tjenestemænd.

2. Såfremt imidlertid erhvervelse, fortabelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser efter en særlig ordning for tjenestemænd i henhold til en medlemsstats lovgivning er betinget af, at alle forsikringsperioder er tilbagelagt efter en eller flere særlige ordninger for tjenestemænd i denne medlemsstat, eller efter ordninger, som efter denne medlemsstats lovgivning anses for at svare til sådanne perioder, skal kun de perioder medregnes, der kan anerkendes efter denne medlemsstats lovgivning.

Såfremt den pågældende på grundlag af de således tilbagelagte perioder ikke opfylder betingelserne for at modtage disse ydelser, medregnes disse perioder med henblik på tilkendelse af ydelser efter den almindelige ordning eller, hvis en sådan ordning ikke findes, efter ordningen for arbejdstagere eller funktionærer, alt efter omstændighederne.

3. Når ydelserne i henhold til en medlemsstats lovgivning beregnes på grundlag af den seneste løn eller de seneste lønninger oppebåret i en referenceperiode, tager denne stats kompetente institution med henblik på beregningen alene hensyn til den behørigt fremskrevne løn, der er oppebåret i den eller de perioder, hvor den pågældende var omfattet af denne lovgivning.«

8) Afsnit III, kapitel 3, ændres således:

a) Artikel 44, stk. 3, affattes således:

»3. Med forbehold af artikel 79a finder dette kapitel hverken anvendelse på børnetillæg eller på pensioner til børn, der har mistet deres forældre eller én af dem; disse ydes i overensstemmelse med kapitel 8.«

b) Følgende artikel indsættes:

»Artikel 51a

Personer, der er omfattet af en særlig ordning for tjenestemænd

1. Artikel 44, artikel 45, stk. 1, 5 og 6, samt artikel 46-51 finder tilsvarende anvendelse på personer, der er omfattet af en særlig ordning for tjenestemænd.

2. Såfremt imidlertid erhvervelse, fortabelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser efter en særlig ordning for tjenestemænd i henhold til en medlemsstats lovgivning er betinget af, at alle forsikringsperioder er tilbagelagt efter en eller flere særlige ordninger for tjenestemænd i denne medlemsstat, eller efter ordninger, som efter denne medlemsstats lovgivning anses for at svare til sådanne perioder, skal kun de perioder medregnes, der kan anerkendes efter denne medlemsstats lovgivning.

Såfremt den pågældende på grundlag af de således tilbagelagte perioder ikke opfylder betingelserne for at modtage disse ydelser, medregnes disse perioder med henblik på tilkendelse af ydelser efter den almindelige ordning eller, hvis en sådan ordning ikke findes, efter ordningen for arbejdere eller funktionærer, alt efter omstændighederne.

3. Når ydelserne i henhold til en medlemsstats lovgivning beregnes på grundlag af den seneste løn eller de seneste lønninger oppebåret i en referenceperiode, tager denne stats kompetente institution med henblik på beregningen alene hensyn til den behørigt fremskrevne løn, der er oppebåret i den eller de perioder, hvor den pågældende var omfattet af denne lovgivning.«

9. I afsnit III, kapitel 6, tilføjes følgende afdeling:

»Afdeling 4

Personer, der er omfattet af en særlig ordning for tjenestemænd

Artikel 71a

1. Bestemmelserne i afdeling 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse på personer, der er omfattet af en særlig arbejdsløshedsordning for tjenestemænd.

2. Bestemmelserne i afdeling 3 finder ikke anvendelse på personer, der er omfattet af en særlig arbejdsløshedsordning for tjenestemænd. En arbejdsløs, som er omfattet af en særlig arbejdsløshedsordning for tjenestemænd, som er deltids- eller fuldtidsarbejdsløs, og som under sin seneste beskæftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat, modtager ydelser efter lovgivningen i den kompetente stat, som om den pågældende var bosat på denne stats område; disse ydelser udbetales af den kompetente institution for dennes regning.«

10) Følgende artikel indsættes:

»Artikel 79a

Bestemmelser vedrørende ydelser til forældreløse børn i medfør af en særlig ordning for tjenestemænd

1. Uanset artikel 78 beregnes børnepensioner, som stammer fra en særlig ordning for tjenestemænd, i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 3.

2. Når der i et af de i stk. 1 omhandlede tilfælde også er tilbagelagt forsikrings-, beskæftigelses- eller bopælsperioder eller perioder med selvstændig erhvervsvirksomhed efter en almindelig ordning, udbetales ydelserne efter denne almindelige ordning i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 8. Forsikrings- eller beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig erhvervsvirksomhed, der er tilbagelagt efter bestemmelserne i en særlig ordning for tjenestemænd, eller perioder, som i henhold til denne medlemsstats lovgivning sidestilles med sådanne perioder, tages efter behov i betragtning med henblik på erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af rettighederne til ydelser i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte almindelige ordning.«

11) Følgende artikel indsættes:

»Artikel 95c

Overgangsbestemmelser om anvendelse af forordning (EF) nr. 1606/98

1. Forordning (EF) nr. 1606/98 (*) giver ikke ret til ydelser for noget tidsrum, der ligger forud for den 25. oktober 1998.

2. Enhver forsikringsperiode samt i givet fald enhver beskæftigelsesperiode, periode med selvstændig virksomhed eller bopælsperiode, der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning forud for den 25. oktober 1998, skal medregnes ved afgørelsen af ret til ydelser efter forordning (EF) nr. 1606/98.

3. Med forbehold af stk. 1 kan rettigheder erhverves i medfør af forordning (EF) nr. 1606/98, også selv om de vedrører en begivenhed, der er indtruffet før den 25. oktober 1998.

4. Enhver ydelse, som på grund af den pågældendes nationalitet eller bopæl ikke er blevet fastsat eller hvis udbetaling er stillet i bero, skal efter den pågældendes anmodning fastsættes eller udbetales på ny fra den 25. oktober 1998, medmindre tidligere anerkendte rettigheder har givet anledning til udbetaling af en kapitalydelse.

5. Rettigheder, der tilkommer personer, som har fået tillagt pension eller rente før den 25. oktober 1998, kan efter de pågældendes anmodning tages op til revision under hensyntagen til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1606/98. Denne bestemmelse gælder også for de øvrige rettigheder, der er nævnt i artikel 78 og 79, i den udstrækning den gælder for artikel 78 og 79a.

6. Såfremt den i stk. 4 eller stk. 5 omhandlede anmodning fremsættes inden for en frist på to år efter den 25. oktober 1998, erhverves rettigheder i medfør af forordning (EF) nr. 1606/98 med virkning fra den nævnte dato, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller forældelse af rettigheder kan gøres gældende over for de pågældende.

7. Såfremt den i stk. 4 eller stk. 5 omhandlede anmodning fremsættes efter udløbet af fristen på to år efter den 25. oktober 1998, erhverves de rettigheder, der ikke er bortfaldet eller forældet, fra datoen for anmodningens fremsættelse, medmindre der efter en medlemsstats lovgivning gælder gunstigere regler.

(*) EFT L 209 af 25. 7. 1998, s. 1.«

12) Bilag IV, del A, afsnit D, affattes således:

»D. SPANIEN

Lovgivningen om invalideforsikring i medfør af den almindelige ordning og de særlige ordninger, med undtagelse af de særlige ordninger for tjenestemænd, de væbnede styrker og den retlige administration.«

13) Bilag VI ændres således:

a) I del A. BELGIEN tilføjes følgende punkt:

»12. Den skadelige begivenhed, der er nævnt i artikel 1 i lov af 9. marts 1953 om visse tilpasninger af pensioner til militært personel og om gratis lægebehandling og medicin til militært personel, som er blevet invalideret i fredstid, udgør en arbejdsulykke eller en erhvervssygdom i henhold til forordningens afsnit III, kapitel 4.«

b) I del B. DANMARK tilføjes følgende punkt:

»10. Af en person, som er omfattet af en særlig ordning for tjenestemænd, og som har bopæl i Danmark, og

a) for hvem bestemmelserne i afsnit III, kapitel 1, afdeling 2-7, ikke finder anvendelse, og

b) som ikke er berettiget til dansk pension

kan de kompetente myndigheder kræve betaling for naturalydelser, der modtages i Danmark, i den udstrækning naturalydelserne er omfattet af den pågældende særlige ordning og/eller af en personlig supplerende forsikringsordning. Det gælder også for denne persons ægtefælle og børn under 18 år.«

c) I del C. TYSKLAND tilføjes følgende punkter:

»21. a) I den udstrækning bestemmelserne i afsnit III, kapitel 1, afdeling 2-7, vedrører naturalydelser, gælder de ikke for personer, der er berettiget til naturalydelser under en pensionsordning for tjenestemænd, eller for personer, der ligestilles dermed, og som ikke er forsikret under den lovpligtige sygesikringsordning.

b) Når en person, der er dækket af en tjenestemandsordning, har bopæl i en medlemsstat, efter hvis lovgivning

- retten til at modtage naturalydelser ikke er betinget af forsikring eller beskæftigelse, og

- der ikke udbetales pension

skal hans sygesikringsinstitution opfordre ham til at meddele de relevante myndigheder i bopælsstaten, at han ikke ønsker at gøre brug af retten til naturalydelser i henhold til den nationale lovgivning i bopælsstaten. Dette kan i givet fald gøres med henvisning til forordningens artikel 17a.

22. Uanset bestemmelserne i punkt 21 om naturalydelser anses bestemmelserne i forordningens artikel 27 for at gælde for personer, som er berettiget til pension både efter Beamtenversorgungsrecht og efter en anden medlemsstats lovgivning.

23. Kapitel 4 finder ikke anvendelse på personer, der er berettiget til naturalydelser fra en ulykkesforsikring for tjenestemænd eller dermed ligestillede.«

d) I del D. SPANIEN

i) affattes punkt 3 således:

»3. a) I samtlige spanske sociale sikringsordninger med undtagelse af ordningen for tjenestemænd, de væbnede styrker og retsvæsenet, anses en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som ikke længere er forsikret i henhold til spansk lovgivning, ved anvendelse af bestemmelserne i forordningens afsnit III, kapitel 3, for at være forsikret på tidspunktet for forsikringsbegivenhedens indtræden, såfremt han på dette tidspunkt er forsikret i henhold til en anden medlemsstats lovgivning, eller, hvis dette ikke er tilfældet, såfremt han kan gøre krav på en ydelse efter en anden medlemsstats lovgivning for samme forsikringsbegivenhed. Denne betingelse anses dog for opfyldt i det i artikel 48, stk. 1, omhandlede tilfælde.

b) Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i forordningens afsnit III, kapitel 3, vil de år, som arbejdstageren mangler for at kunne nå den pensionsgivende eller obligatoriske pensionsalder som fastsat i artikel 31, punkt 4, i den konsoliderede tekst til loven om statspensioner, kun blive medregnet som udført tjeneste, hvis den pågældende på det tidspunkt, hvor den risiko, som udløser invalide- eller efterladtepension, indtræder, var dækket af Spaniens særlige ordning for embedsmænd eller udøvede en virksomhed, der giver samme rettigheder under denne ordning.«

ii) indsættes følgende punkter:

»5. Perioder, der er tilbagelagt i en anden medlemsstat, og som skal medregnes i den særlige ordning for tjenestemænd, de væbnede styrker og retsvæsenet, vil med henblik på forordningens artikel 47 blive behandlet på samme måde som de seneste perioder, der er tilbagelagt som tjenestemand i Spanien.

6. I den særlige ordning for tjenestemænd, de væbnede styrker og retsvæsenet henviser udtrykket »acto de servicio« (forhold i forbindelse med tjenestens udførelse) til arbejdsulykker og erhvervssygdomme som omhandlet i forordningens afsnit III, kapitel 4, og med henblik på gennemførelse af bestemmelserne heri.

7. a) I den udstrækning afsnit III, kapitel 1, afdeling 2-7, vedrører naturalydelser, gælder de ikke for personer, der er omfattet af den særlige ordning for tjenestemænd, de væbnede styrker og retsvæsenet, som er dækket af den spanske »Mutualismo administrativo«.

b) Når en person, der er dækket af en af disse ordninger, har bopæl i en medlemsstat, efter hvis lovgivning

- retten til at modtage naturalydelser ikke er betinget af forsikring eller beskæftigelse, og

- der ikke udbetales pension

skal hans sygesikringsinstitution opfordre ham til at meddele de relevante myndigheder i bopælsstaten, at han ikke ønsker at gøre brug af retten til naturalydelser i henhold til den nationale lovgivning i bopælsstaten. Dette kan i givet fald gøres med henvisning til forordningens artikel 17a.

8. Uanset bestemmelserne i punkt 7 om naturalydelser anses bestemmelserne i forordningens artikel 27 for at gælde for personer, som er berettiget til pension både efter særlige ordninger for tjenestemænd, de væbnede styrker og retsvæsenet og efter en anden medlemsstats lovgivning.«

e) I del F. GRÆKENLAND tilføjes følgende punkter:

»7. For så vidt angår tjenestemænd og dermed ligestillede, som er blevet ansat senest den 31. december 1982, finder bestemmelserne i forordningens afsnit III, kapitel 2 og 3, tilsvarende anvendelse, hvis de berørte personer har tilbagelagt forsikringsperioder i en anden medlemsstat inden for rammerne af en særlig pensionsordning for tjenestemænd eller dermed ligestillede eller en generel ordning, forudsat at de pågældende har været ansat som tjenestemænd eller på tjenestemandslignende vilkår i overensstemmelse med bestemmelserne i græsk lovgivning.

8. Anvendelsen af bestemmelserne i artikel 43a, stk. 2, og artikel 51a, stk. 2, anfægter ikke, når der ikke er erhvervet pensionsrettigheder under en særlig ordning for tjenestemænd eller hermed ligestillede personer, anvendelsen af den græske lovgivning (lov om civile og militære pensioner) om overførsel af forsikringsperioder fra en særlig ordning for tjenestemænd til den almene forsikringsordning for arbejdstagere mod betaling af de fastsatte bidrag.«

f) I del I. LUXEMBOURG tilføjes følgende punkter:

»5. For tjenestemænd, der ikke er omfattet af luxembourgsk lovgivning på det tidspunkt, hvor de udtræder af tjenesten, beregnes pensionen på grundlag af den oppebårne slutløn på tidspunktet for den pågældendes udtræden af tjenesten som luxembourgsk tjenestemand, idet denne løn fastsættes efter gældende lov på det tidspunkt, hvor pensionen kommer til udbetaling.

6. Ved overgang fra en lovpligtig luxembourgsk ordning til en særlig ordning for tjenestemænd eller dermed ligestillede i en anden medlemsstat suspenderes bestemmelserne i luxembourgsk lov om tilbagevirkende forsikring.

7. Ifølge den luxembourgske lovpligtige ordning anerkendes kun forsikringsperioder tilbagelagt i Luxembourg.«

g) I del K. ØSTRIG

i) affattes punkt 1 således:

»1. Ved anvendelsen af forordningen forbliver den østrigske lovgivning vedrørende overførsel af forsikringsperioder gennem betaling af et overførselsbeløb i kraft, når der foretages et skift mellem en generel ordning og en særlig ordning for tjenestemænd.«

ii) tilføjes følgende punkt:

»6. Ved anvendelsen af forordningen behandles ydelser i henhold til loven om sikring af de væbnede styrker (Heeresversorgungsgesetz - HVG) som ydelser i forbindelse med arbejdsulykker og erhvervssygdomme.«

h) Del L. PORTUGAL affattes således:

»L. PORTUGAL

For så vidt angår personer, der er omfattet af den særlige ordning for tjenestemænd og dermed ligestillede, men som ikke længere arbejder for den portugisiske stats administration, når de går på pension, eller når deres pensionsrettigheder fastsættes, tages der ved pensionsberegningen hensyn til den senest oppebårne løn fra denne administration.«

i) I del M. FINLAND tilføjes følgende punkt:

»5. Når en person, som er dækket af en særlig ordning for tjenestemænd, har bopæl i Finland, og

a) bestemmelserne i afsnit III, kapitel 1, afdeling 2-7, ikke finder anvendelse, og

b) den pågældende person ikke er berettiget til pension fra Finland

skal han betale for de naturalydelser, som ydes ham eller medlemmer af hans familie i Finland, dersom de er dækket af den særlige ordning for tjenestemænd og af en personlig forsikringsordning til supplering af denne.«

j) I del N. SVERIGE tilføjes følgende punkt:

»5. En person, som er omfattet af en særlig ordning for tjenestemænd, som har bopæl i Sverige, og som

a) ikke er omfattet af bestemmelserne i afsnit III, kapitel 1, afdeling 2-7, og som

b) ikke er berettiget til svensk pension

skal betale for lægebehandling i Sverige efter de i den svenske lovgivning fastsatte takster for udlændinge, i den udstrækning ydelserne er omfattet af den pågældende særlige ordning og/eller af en personlig forsikringsordning til supplering af denne. Det gælder ligeledes en sådan persons ægtefælle og børn under 18 år.«

Artikel 2

Forordning (EØF) nr. 574/72 ændres således:

1) Indledningsafsnittet i artikel 8, stk. 3, affattes således:

»3. Dersom en person eller et af hans familiemedlemmer i de i forordningens artikel 14c, litra b), og artikel 14f omhandlede tilfælde har ret til naturalydelser ved sygdom eller moderskab efter to af de pågældende lovgivninger, gælder følgende regler:«

2) Artikel 9, stk. 3, affattes således:

»3. Uanset stk. 1 og 2 bevares retten til begravelseshjælp, der er erhvervet efter lovgivningen i de berørte medlemsstater, i de i forordningens artikel 14c, litra b), og artikel 14f omhandlede tilfælde.«

3. Følgende artikel indsættes:

»Artikel 12b

Regler gældende for de i forordningens artikel 14e og 14f omhandlede personer

Bestemmelserne i artikel 12a, stk. 1, 2, 3 og 4, finder tilsvarende anvendelse på de i forordningens artikel 14e og 14f omhandlede personer. I de tilfælde, der er omfattet af forordningens artikel 14f, underretter de institutioner, der er udpeget af de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvis lovgivning finder anvendelse, gensidigt hinanden herom.«

4) Artikel 15, stk. 1, litra a), sidste punktum, affattes således:

»I de i forordningens artikel 14c, litra b), og artikel 14f omhandlede tilfælde medregner de pågældende institutioner imidlertid ligeledes ved tildelingen af ydelser forsikrings- eller bopælsperioder, som er tilbagelagt efter en tvungen forsikringsordning i henhold til lovgivningen i de berørte medlemsstater, og som er sammenfaldende.«

5) Bilag 1 ændres således:

a) I del A. BELGIEN tilføjes følgende punkter:

»3. Ministre des pensions - Minister van Pensionen (Pensionsministeren), Bruxelles

4. Ministre de la Fonction publique - Minister van Ambtenarenzaken (Ministeren for den offentlige tjeneste), Bruxelles«

b) I del B. DANMARK tilføjes følgende punkt:

»4. Finansministeren, København«

c) I del F. GRÆKENLAND tilføjes følgende punkt:

»5. Õðïõñãüò Ïéêïíïìéêþí, ÁèÞíá (Økonomiministeren, Athen)«

d) I del H. ITALIEN tilføjes følgende punkt:

»Ministero del tesoro, del bilancio e della programmazione economica (Finans-, budget- og økonomiministeren), Roma«

e) I del I. LUXEMBOURG tilføjes følgende punkt:

»3. Ministère de la Fonction publique et de la réforme administrative (Ministeriet for den offentlige tjeneste og administrative reformer), Luxembourg«

f) I del K. ØSTRIG tilføjes følgende punkt:

»3. For så vidt angår særlige ordninger for tjenestemænd: Bundesminister für Finanzen (Forbundsfinansminister), Wien, eller den relevante delstatsregering (Landesregierung)«

g) I del L. PORTUGAL, tilføjes følgende punkter:

»5. Ministro das Finanças (Finansminister), Lisboa

6. Ministro Adjunto e da Administração Interna (Statssekretær for intern administration), Lisboa.«

6. Bilag 2 ændres således:

a) I del A. BELGIEN

i) tilføjes følgende i punkt 2:

>TABELPOSITION>

ii) tilføjes følgende i punkt 3:

>TABELPOSITION>

iii) tilføjes følgende i punkt 4:

>TABELPOSITION>

iv) tilføjes følgende i punkt 5:

>TABELPOSITION>

v) tilføjes følgende i punkt 6, litra b):

>TABELPOSITION>

vi) tilføjes følgende i punkt 6, litra c):

>TABELPOSITION>

vii) tilføjes følgende i punkt 6:

>TABELPOSITION>

b) Del B. DANMARK ændres således:

i) Følgende tilføjes i punkt 2 »Invaliditet«:

>TABELPOSITION>

ii) Følgende tilføjes i punkt 3 »Alderdom og dødsfald (pensioner)«

>TABELPOSITION>

c) Del D. SPANIEN ændres således:

i) Indledningen af punkt 1 affattes således:

»1. Samtlige ordninger med undtagelse af ordningen for søfolk og ordningen for tjenestemænd, militært personel og domstolspersonale:«

ii) Følgende punkter tilføjes:

>TABELPOSITION>

d) Del E. FRANKRIG ændres således:

i) Følgende tilføjes i punkt 3.I.A:

>TABELPOSITION>

ii) Følgende tilføjes i punkt 3.II.A:

>TABELPOSITION>

e) Del F. GRÆKENLAND ændres således:

i) Følgende tilføjes i punkt 2:

>TABELPOSITION>

ii) Følgende tilføjes i punkt 3:

>TABELPOSITION>

iii) Følgende tilføjes i punkt 5:

>TABELPOSITION>

f) I del H. ITALIEN tilføjes følgende punkt:

>TABELPOSITION>

g) I del I. LUXEMBOURG tilføjes følgende i punkt 2:

>TABELPOSITION>

h) Del L. PORTUGAL ændres således:

i) Følgende underoverskrift tilføjes før den nuværende tekst:

»A. Generelt«

ii) Efter den nuværende tekst tilføjes følgende:

>TABELPOSITION>

7. Bilag 3 ændres således:

a) Del A. BELGIEN ændres således:

i) Følgende tilføjes i punkt I.2:

>TABELPOSITION>

ii) Følgende tilføjes i punkt I.3:

>TABELPOSITION>

b) I del I. LUXEMBOURG tilføjes følgende i punkt 2:

>TABELPOSITION>

8. Bilag 4 ændres således:

a) I del B. DANMARK indsættes følgende punkt:

>TABELPOSITION>

b) Del D. SPANIEN ændres således:

i) Teksten i venstre kolonne i punkt 1, affattes således:

»1. Samtlige ordninger, der indgår i den sociale sikringsordning, med undtagelse af ordningen for søfolk og ordningen for tjenestemænd, militært personel og domstolspersonale, i alle tilfælde undtagen ved arbejdsløshed.«

ii) Følgende punkter tilføjes:

>TABELPOSITION>

c) I del F. GRÆKENLAND tilføjes følgende punkt:

>TABELPOSITION>

d) I del I. LUXEMBURG tilføjes følgende litra i punkt 2:

>TABELPOSITION>

9) Bilag 10 ændres således:

a) I del A. BELGIEN indsættes følgende punkter:

>TABELPOSITION>

b) Del D. SPANIEN ændres således:

i) I punkt 3 affattes teksten i venstre kolonne således:

»3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk. 1, artikel 85, stk. 2, og artikel 86, stk. 2, med undtagelse af ordningen for sømænd, og for de to sidstnævnte artikler med undtagelse af personer, der er omfattet af den særlige ordning for militært personel.«

ii) Følgende punkt tilføjes:

>TABELPOSITION>

c) I del I. LUXEMBOURG, tilføjes følgende punkt 7, litra a):

>TABELPOSITION>

d) I del K. ØSTRIG affattes punkt 1 således:

>TABELPOSITION>

e) Del L. PORTUGAL ændres således:

i) Følgende underoverskrift tilføjes før ordene

»I. Kontinentet«;

»A. GENERELT:«

ii) Efter den nuværende tekst i afsnit I tilføjes følgende:

>TABELPOSITION>

.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft den 25. oktober 1998.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Luxembourg, den 29. juni 1998.

På Rådets vegne

R. COOK

Formand

(1) EFT C 46 af 20. 2. 1992, s. 1.

(2) EFT C 94 af 13. 4. 1992, s. 4.

(3) EFT C 98 af 21. 4. 1992, s. 4.

(4) EFT L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1223/98 (EFT L 168 af 13. 6. 1998, s. 1).

(5) EFT L 74 af 27. 3. 1972, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1223/98 (EFT L 168 af 13. 6. 1998, s. 1).

(6) Se side 46 i denne Tidende.