BILAG I.

Metoden vedrørende produkters miljøaftryk

Forkortelser 10

Definitioner 12

Forholdet til andre metoder og standarder 22

1. Regler for en produktkategoris miljøaftryk (PEFCR'er) 23

1.1. Tilgang og eksempler til brug for potentielle anvendelser 23

2. Generelle overvejelser i forbindelse med undersøgelser af produkters miljøaftryk 24

2.1. Sådan anvendes denne metode 24

2.2. Principper for undersøgelser af produkters miljøaftryk 24

2.3. Faser i en undersøgelse af et produkts miljøaftryk 25

3. Fastlæggelse af mål og omfang af undersøgelsen af et produkts miljøaftryk 26

3.1. Måldefinition 26

3.2. Fastlæggelse af omfang 27

3.2.1 Funktionel enhed og referencestrøm 27

3.2.2. Systemgrænse 28

3.2.3. Påvirkningskategorier for miljøaftryk 28

3.2.4. Yderligere oplysninger, der skal medtages i PEF-undersøgelsen 30

3.2.5. Forudsætninger/begrænsninger 32

4. Livscyklusopgørelse 32

4.1. Screening 33

4.2 Livscyklusfaser 33

4.2.1. Anskaffelse og forbehandling af råvarer 33

4.2.2. Fremstilling 34

4.2.3. Distribution 34

4.2.4 Anvendelse 34

4.2.5. Bortskaffelse (herunder genvinding og genanvendelse af produkter) 35

4.3 Nomenklatur for livscyklusopgørelsen 36

4.4. Krav til udarbejdelse af modeller 36

4.4.1 Landbrugsproduktion 36

4.4.2. Elektricitetsforbrug 40

4.4.3. Transport og logistik 44

4.4.4 Kapitalgoder — infrastruktur og udstyr 48

4.4.5. Oplagring i distributionscenter eller i detailleddet 48

4.4.6. Prøveudtagningsprocedure 49

4.4.7. Krav til udarbejdelse af modeller for anvendelsesfasen 52

4.4.8. Udarbejdelse af modeller for genanvendt indhold og bortskaffelse 54

4.4.9. Forlænget produktlevetid 63

4.4.10 Drivhusgasemissioner og -optag 66

4.4.11 Udligninger 69

4.5 Håndtering af multifunktionelle processer 69

4.5.1 Fordeling i forbindelse med husdyravl 70

4.6 Krav til dataindsamling og -kvalitet 78

4.6.1 Virksomhedsspecifikke data 78

4.6.2 Sekundære data 79

4.6.3 Datasæt, der skal bruges 79

4.6.4 Cut-off 79

4.6.5 Krav til datakvalitet 80

5. Vurdering af virkninger af miljøaftryk 87

5.1 Klassificering og karakterisering 87

5.1.1 Klassificering 87

5.1.2 Karakterisering 87

5.2 Normalisering og vægtning 88

5.2.1 Normalisering af resultater af en vurdering af virkninger af miljøaftryk 88

5.2.2 Vægtning af resultater af en vurdering af virkninger af miljøaftryk 88

6. Fortolkning af miljøaftryksresultater for produkter 88

6.1 Indledning 88

6.2 Vurdering af miljøaftryksmodellens robusthed 88

6.3 Identifikation af hotspots: de mest relevante påvirkningskategorier, livscyklusfaser og elementære strømme 89

6.3.1 Procedure for at udpege de mest relevante påvirkningskategorier 89

6.3.2 Procedure for at udpege de mest relevante livscyklusfaser 89

6.3.3 Procedure for at udpege de mest relevante processer 90

6.3.4 Procedure for at udpege de mest relevante elementære strømme 90

6.3.5 Behandling af negative tal 91

6.3.6 Oversigt af krav 91

6.3.7 Eksempel 91

6.4 Konklusioner og anbefalinger 94

7. Rapporter om produkters miljøaftryk 94

7.1 Indledning 94

7.1.1 Resumé 94

7.1.2 Aggregerede datasæt, der opfylder kravene til miljøaftryksdata 94

7.1.3 Selve rapporten 94

7.1.4 Erklæring om validering 95

7.1.5 Bilag 95

7.1.6 Fortrolig rapport 95

8. Verifikation og validering af PEF-undersøgelser, -rapporter og -kommunikationsmidler 95

8.1 Fastlæggelse af verifikationens omfang 95

8.2 Verifikationsprocedure 96

8.3 Verifikator/verifikatorer 96

8.3.1 Minimumskrav til verifikatorer 97

8.3.2 Den ledende verifikators rolle i verifikationsteamet 98

8.4 Krav til verifikation og validering 98

8.4.1 Minimumskrav til verifikation og validering af PEF-undersøgelser 99

8.4.2 Teknikker til verifikation og validering 100

8.4.3 Datafortrolighed 100

8.5 Output af verifikationen/valideringen 101

8.5.1 Verifikations- og valideringsrapportens indhold 101

8.5.2 Valideringserklæringens indhold 101

8.5.3 Verifikations- og valideringsrapportens og valideringserklæringens gyldighed 102

Referencer 103

Figurr 108

Tabeller 109

Forkortelser

ADEME Agence de l'Environnement et de la Maîtrise de l'Energie AF fordelingsfaktor AR fordelingskoefficient B2B business to business B2C business to consumer BoC komponentliste BoM materialeliste BP bedste praksis BSI British Standards Institution CF karakteriseringsfaktor CFC'er chlorfluorcarboner CFF formel for cirkulært fodaftryk CPA klassificering af produkter efter aktivitet DC distributionscenter DMI tørstofindtag DNM databehovsmatrix DQR datakvalitetsvurdering EC Europa-Kommissionen EF miljøaftryk EI miljøvirkning EMAS EU's ordning for miljøledelse og miljørevision EMS miljøledelsessystem Bortskaffelse bortskaffelse EPD miljøvaredeklaration FU funktionel enhed GE bruttoenergiindtag GHG drivhusgas GR geografisk repræsentativitet GRI Global Reporting-initiativet GWP potentiale for global opvarmning ILCD International Reference Life Cycle Data System ILCD-EL International Reference Life Cycle Data System — Entry Level IPCC Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer ISIC international standardklassifikation af al erhvervsmæssig virksomhed ISO International Organisation for Standardisation (Den Internationale Standardiseringsorganisation) IUCN Den Internationale Union for Naturbevarelse JRC Det Fælles Forskningscenter LCA livscyklusvurdering LCDN Life Cycle Data Network LCI livscyklusopgørelse LCIA livscyklusvurdering af virkninger LCT livscyklustankegang LT levetid NACE Nomenclature Générale des Activités Economiques dans les Communautés Européennes NDA fortrolighedsaftale NGO ikkestatslig organisation NMVOC flygtige organiske forbindelser, der ikke er metan OEFSR sektorregler for organisationers miljøaftryk P nøjagtighed PAS offentligt tilgængelig specifikation PCR produktkategoriregler PEF produkts miljøaftryk PEFCR regler for en produktkategoris miljøaftryk PEF-RP miljøaftryksundersøgelse af det repræsentative produkt RF referencestrøm RP repræsentativt produkt SB systemgrænse SMRS system til bæredygtighedsmåling og -rapportering SS støtteundersøgelse TeR teknologisk repræsentativitet TiR tidsmæssig repræsentativitet TS teknisk sekretariat UNEP FN's miljøprogram UUID universelt unik identifikator WBCSD Verdenssammenslutningen af Virksomheder for Bæredygtig Udvikling WRI Instituttet for Verdens Ressourcer

Terminologi: skal, bør og kan

I dette bilag I bruges der præcis terminologi for at angive de krav, anbefalinger og muligheder, som virksomheder kan vælge.

Ordet "skal" bruges til at angive, hvad der kræves, for at en undersøgelse af produkters miljøaftryk (PEF-undersøgelse) er i overensstemmelse med denne metode.

Ordet "bør" bruges til at angive en anbefaling, som ikke er et krav. Enhver afvigelse fra en "bør"- anbefaling skal begrundes af den part, der gennemfører undersøgelsen, og skal fremgå tydeligt.

Ordet "kan" bruges til at angive en mulighed, der tillades.

Definitioner

Aktivitetsdata — de oplysninger, der er forbundet med processer ved udarbejdelse af LCI-modeller. De aggregerede LCI-resultater fra de proceskæder, der repræsenterer aktiviteterne i en proces, multipliceres hver især med de tilsvarende aktivitetsdata (1), hvorefter de sammenlægges for at udlede det miljøaftryk, der er forbundet med processen.

Eksempler på aktivitetsdata omfatter elektricitetsforbrug i kilowatt-timer, brændstofforbrug, output af en proces (f.eks. affald), antal driftstimer for udstyr, tilbagelagt afstand, etageareal i en bygning osv.

Synonym for "ikke-elementære strømme".

Forsuring — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler virkninger som følge af forsuring af stoffer i miljøet. Emissioner af NOx, NH3 og SOx fører til frigivelse af hydrogen-ioner (H+), når gasserne mineraliseres. Protonerne medvirker til forsuring af jord og vand, når de frigives i områder med lav bufferkapacitet, hvilket resulterer i skovdød og forsuring af søer.

Yderligere miljøoplysninger — miljøoplysninger uden for de påvirkningskategorier for miljøaftryk, der beregnes og oplyses sammen med PEF-resultater.

Yderligere tekniske oplysninger — andre oplysninger end miljøoplysninger, der beregnes og oplyses sammen med PEF-resultater.

Aggregeret datasæt — komplet eller delvis livscyklus for et produktsystem, der — ud over de elementære strømme (og muligvis ikke relevante mængder af affaldsstrømme og radioaktivt affald) — kun angiver procesproduktet eller -produkterne som referencestrøm(me) for input-/outputlisten, men ingen andre varer eller tjenester.

Aggregerede datasæt kaldes også "datasæt for LCI-resultater". Det aggregerede datasæt kan være aggregeret horisontalt og/eller vertikalt.

Fordeling — en tilgang til løsning af problemer i forbindelse med multifunktionalitet. Den omfatter opdeling af input- eller outputstrømme for en proces eller et produktsystem mellem det undersøgte produktsystem og et eller flere andre produktsystemer.

Anvendelsesspecifikt — generisk aspekt af den specifikke anvendelse, hvor et materiale anvendes. F.eks. den gennemsnitlige genanvendelsesprocent for polyethylenterephthalat (PET) i flasker.

Attributiv — procesbaserede modeller, der har til formål at give en statisk repræsentation af de gennemsnitlige forhold, herunder markedsskabte virkninger.

Gennemsnitsdata — et produktionsvægtet gennemsnit af specifikke data.

Baggrundsprocesser — de processer i produktets livscyklus, for hvilke der ikke er direkte adgang til information. De fleste processer tidligere i livscyklussen (upstream) og generelt alle processer senere (downstream) betragtes f.eks. som en del af baggrundsprocesserne.

Benchmark — en standard eller et referencepunkt, som enhver sammenligning kan foretages i forhold til. I forbindelse med produkters miljøaftryk henviser udtrykket "benchmark" til de gennemsnitlige miljøpræstationer for det repræsentative produkt, der sælges på EU-markedet.

Materialeliste — en materialeliste eller en produktstruktur (undertiden materialeliste, BOM eller tilhørende liste) er en liste over råvarer, delmontager, intermediære montager, delkomponenter, dele og de mængder af hvert enkelt af disse, der er nødvendige for at fremstille det produkt, der er omfattet af PEF-undersøgelsen. I nogle sektorer svarer det til komponentlisten.

Business to business (B2B) — transaktioner mellem virksomheder, f.eks. mellem en producent og en grossist eller mellem en grossist og en detailhandlende.

Business to consumers (B2C) — transaktioner mellem en virksomhed og forbrugere, f.eks. mellem detailhandlende og forbrugere.

Karakterisering — beregningen af omfanget af bidraget fra hvert klassificeret input/output til deres respektive påvirkningskategorier for miljøaftryk og de samlede bidrag inden for hver kategori.

Dette kræver en lineær multiplikation af de foreliggende data med karakteriseringsfaktorer for hvert stof og hver undersøgt påvirkningskategori for miljøaftryk. For påvirkningskategorien for miljøaftryk "Klimaændringer" er CO2 f.eks. valgt som referencestof, og referenceenheden er kg CO2-ækvivalent.

Karakteriseringsfaktor — en faktor udledt af en karakteriseringsmodel, der anvendes til at omregne et resultat af en ressourceforbrugs- og emissionsprofil til den fælles enhed for påvirkningskategoriindikatoren for miljøaftryk.

Klassificering — tildeling af materiale-/energiinput og -output opgjort i livscyklusopgørelsen til påvirkningskategorier for miljøaftryk i overensstemmelse med hvert stofs potentiale til at bidrage til hver af de undersøgte påvirkningskategorier for miljøaftryk.

Klimaændringer — påvirkningskategori for miljøaftryk, som tager hensyn til alle input/output, der resulterer i drivhusgasemissioner. Konsekvenserne omfatter bl.a. stigning i den gennemsnitlige globale temperatur og pludselige regionale klimaændringer.

Sidefunktion — to eller flere funktioner, der kommer fra samme enhedsproces eller produktsystem.

Initiativtageren til miljøaftryksundersøgelsen — organisation (eller gruppe af organisationer), f.eks. en virksomhed eller en nonprofitorganisation, der finansierer miljøaftryksundersøgelsen i overensstemmelse med PEF-metoden og den relevante PEFCR, hvis en sådan findes.

Virksomhedsspecifikke data — direkte målte eller indsamlede data fra et eller flere anlæg (anlægsspecifikke data), som er repræsentative for virksomhedens aktiviteter (virksomhed anvendes som synonym for organisation). Betegnelsen er synonym med "primære data" For at bestemme graden af repræsentativitet kan der anvendes en prøveudtagningsprocedure.

Virksomhedsspecifikt datasæt — et datasæt (opdelt eller aggregeret), der er oprettet med virksomhedsspecifikke data. I de fleste tilfælde er aktivitetsdataene virksomhedsspecifikke, mens de underliggende delprocesser er datasæt hentet fra baggrundsdatabaser.

Sammenlignende påstand — en miljøanprisning vedrørende et produkts generelt bedre eller ækvivalente miljøegenskaber sammenlignet med et konkurrerende produkt, der udfører samme funktion (herunder benchmarket for produktkategorien).

Sammenligning — en sammenligning, der ikke udgør en sammenlignende påstand, (grafisk eller andet) af to eller flere produkter baseret på resultaterne af en PEF-undersøgelse og den tilhørende PEFCR.

Forbruger — et individuelt medlem af offentligheden, der køber varer, ejendom eller tjenester til private formål.

Sideprodukt — to eller flere produkter, der kommer fra samme enhedsproces eller produktsystem.

Vugge til dør — en del af forsyningskæden for et produkt fra udvinding af råvarer (vugge) til producentens "dør". Distributions-, lagrings-, anvendelses- og bortskaffelsesfaserne i forsyningskæden er udeladt.

Vugge til grav — et produkts livscyklus, der omfatter faserne for udvinding af råvarer, forarbejdning, distribution, lagring, anvendelse, bortskaffelse eller genanvendelse. Alle relevante input og output tages i betragtning for alle livscyklusfaser.

Kritisk gennemgang — proces, der har til formål at sikre konsistens mellem en PEFCR og principperne og kravene i PEF-metoden.

Datakvalitet — beskrivelse af data med hensyn til deres evne til at opfylde de angivne krav. Datakvalitet dækker forskellige aspekter, såsom teknologisk, geografisk og tidsmæssig repræsentativitet samt de tilgængelige datas fuldstændighed og nøjagtighed.

Datakvalitetsvurdering (DQR) — semikvantitativ vurdering af et datasæts kvalitetskriterier baseret på teknologisk repræsentativitet, geografisk repræsentativitet, tidsmæssig repræsentativitet og nøjagtighed. Datakvaliteten betragtes som datasættets kvalitet som dokumenteret.

Forsinkede emissioner — emissioner, der frigives over et længere tidsrum, f.eks. gennem længere brugs- eller bortskaffelsesfaser, i modsætning til en enkelt emission på et bestemt tidspunkt.

Direkte elementære strømme (også kaldet elementære strømme) — alle outputemissioner og forbrug af inputressourcer, der sker direkte i forbindelse med en proces. Eksempler er emissioner fra en kemisk proces eller diffuse emissioner fra en kedel direkte på stedet.

Direkte ændringer i arealanvendelse — omlægning fra en type arealanvendelse til en anden, som finder sted inden for et unikt arealdække, og som ikke fører til ændringer i andre systemer.

Direkte attributiv proces — en proces, aktivitet eller virkning, der opstår inden for den definerede systemgrænse.

Opdeling — den proces, der opdeler et aggregeret datasæt i datasæt for mindre enheder (horisontale eller vertikale). Opdelingen kan bidrage til at gøre dataene mere specifikke. Opdelingsprocessen bør aldrig kompromittere eller true med at kompromittere kvaliteten af det oprindelige aggregerede datasæt.

Downstream — forekommer i forsyningskæden for et produkt efter referencepunktet.

Økotoksicitet, ferskvand — påvirkningskategori for miljøaftryk, som omhandler de toksiske virkninger på et økosystem, som skader individuelle arter og ændrer økosystemets struktur og funktion. Økotoksicitet er resultatet af en række forskellige toksikologiske mekanismer forårsaget af frigivelsen af stoffer med direkte virkning på økosystemets sundhed.

Midler til formidling af miljøaftryk — alle disponible muligheder for at formidle resultaterne af miljøaftryksundersøgelsen til interessenterne (f.eks. mærker, miljøvaredeklarationer, grønne anprisninger, websteder, infografik osv.).

Datasæt, der lever op til kravene til miljøaftryksdata — datasæt, der er udviklet i overensstemmelse med kravene til miljøaftryksdata, som regelmæssigt ajourføres af GD JRC (2).

Elektricitetssporing (3) — processen med at tildele attributter for elproduktion til elforbruget.

Elementære strømme — omfatter i livscyklusopgørelsen "materiale eller energi, der tilføres det undersøgte system, som er hentet fra miljøet uden forudgående menneskelig bearbejdning, eller materiale eller energi, der forlader det undersøgte system, som frigives til miljøet uden efterfølgende menneskelig bearbejdning".

Elementære strømme er f.eks. ressourcer, der udvindes fra naturen, eller emissioner til luft, vand og jord, som er direkte forbundet med karakteriseringsfaktorerne for påvirkningskategorierne.

Miljøforhold — enkeltdel af en organisations aktiviteter, produkter eller tjenesteydelser, som interagerer eller kan interagere med miljøet.

Vurdering af virkninger af miljøaftryk — fase i undersøgelsen af et produkts miljøaftryk, som har til formål at afdække og evaluere omfanget og betydningen af de potentielle miljøvirkninger af et produktsystem i hele dets livscyklus. Metoderne til vurdering af virkninger af miljøaftryk omfatter faktorer til virkningskarakterisering for elementære strømme, således at virkningen kan sammenfattes i et begrænset antal midtvejsindikatorer.

Metode til vurdering af virkninger af miljøaftryk — protokol for omskrivning af data i livscyklusopgørelsen til kvantitative bidrag til en undersøgt miljøvirkning.

Påvirkningskategori for miljøaftryk — kategori af ressourceanvendelse eller miljøvirkning, som data i data i livscyklusopgørelsen vedrører.

Påvirkningskategoriindikator for miljøaftryk — kvantificerbar repræsentation af en påvirkningskategori for miljøaftryk.

Miljøvirkning — enhver ændring i miljøet, hvad enten den er skadelig eller gavnlig, som helt eller delvis er et resultat af en organisations aktiviteter, produkter og tjenesteydelser.

Miljømekanisme — system af fysiske, kemiske og biologiske processer for en bestemt påvirkningskategori for miljøaftryk, der kæder ressourceforbrugs- og emissionsprofilen sammen med påvirkningskategoriindikatorer.

Eutrofiering — Påvirkningskategori for miljøaftryk, der vedrører næringsstoffer (primært nitrogen og fosfor) fra kloakudledninger og gødet landbrugsjord, som accelererer væksten af alger og anden vegetation i vand.

Ved nedbrydning af organisk stof forbruges ilt, hvilket resulterer i iltmangel og i nogle tilfælde fiskedød. Eutrofiering omdanner den udledte mængde stoffer til et fælles mål udtrykt som ilt, der kræves til nedbrydning af død biomasse.

For at vurdere virkningerne af eutrofiering anvendes tre påvirkningskategorier for miljøaftryk: eutrofiering, terrestrisk; eutrofiering, ferskvand; eutrofiering, hav.

Ekstern formidling — formidling til enhver interesseret part ud over initiativtageren til undersøgelsen eller den person, der er ansvarlig for undersøgelsen.

Ekstrapolerede data — data fra en bestemt proces, som bruges til at repræsentere en lignende proces, for hvilken data ikke er tilgængelige, og som antages at være rimeligt repræsentative.

Procesdiagram — skematisk gengivelse af de strømme, der forekommer i en eller flere procesfaser inden for det undersøgte produkts livscyklus.

Elementære forgrundsstrømme — direkte elementære strømme (emissioner og ressourcer), for hvilke der er adgang til primære data (eller virksomhedsspecifikke oplysninger).

Forgrundsprocesser — de processer i produktets livscyklus, for hvilke der er direkte adgang til information, f.eks. producentens anlæg og andre processer, der gennemføres af producenten eller dennes leverandører, som f.eks. varetransport, tjenester på hovedkontoret osv.).

Funktionel enhed — de kvalitative og kvantitative aspekter af den eller de funktioner og/eller tjenester, som det vurderede produkt leverer. Definitionen af funktionel enhed besvarer spørgsmålene "hvad?", "hvor meget?", "hvor godt?" og "hvor længe?".

Dør til dør — en del af forsyningskæden for et produkt, der kun omfatter de processer, som et produkt underkastes inden for en bestemt organisation eller et bestemt anlæg.

Dør til grav — en del af forsyningskæden for et produkt, der kun omfatter faserne for distribution, lagring, anvendelse, bortskaffelse eller genanvendelse.

Globalt opvarmningspotentiale (GWP) — et indeks, som måler strålingspåvirkningen fra en enhedsmasse af et bestemt stof akkumuleret over en valgt tidshorisont. Det udtrykkes ved et referencestof (f.eks. CO2-ækvivalenter) og en angivet tidshorisont (f.eks. GWP 20, GWP 100 eller GWP 500 — for henholdsvis 20, 100 og 500 år).

Ved at kombinere oplysninger om både strålingspåvirkning (den energiflux, der forårsages af emissionen af stoffet) og den tid, det forbliver i atmosfæren, giver GWP et mål for et stofs evne til at påvirke den globale gennemsnitstemperatur og efterfølgende ændringer i forskellige klimaparametre og deres virkninger, som f.eks. frekvens og intensitet af storm, nedbørsintensitet og frekvens af oversvømmelser osv.

Beregning af horisontalt gennemsnit — aggregeringen af procesdatasæt med flere enheder eller aggregerede procesdatasæt, hvor hvert enkelt giver den samme referencestrøm, for at oprette et nyt procesdatasæt.

Human toksicitet — kræftvirkninger — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler negative virkninger på menneskers sundhed forårsaget af giftige stoffer, der optages ved inhalation af luft, indtagelse af mad/vand eller indtrængning gennem huden, for så vidt de er relateret til kræft.

Human toksicitet — ikke-kræftvirkninger — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler negative virkninger på menneskers sundhed forårsaget af giftige stoffer, der optages ved inhalation af luft, indtagelse af mad/vand eller indtrængning gennem huden, for så vidt de er relateret til ikke-kræftvirkninger, som ikke er forårsaget af partikelstof, respiratoriske uorganiske stoffer eller ioniserende stråling.

Uafhængig ekstern ekspert — kompetent person, som ikke er ansat på fuld tid eller på deltid af initiativtageren til miljøaftryksundersøgelsen eller brugeren af miljøaftryksmetoden, og som ikke er involveret i fastlæggelsen af omfanget eller gennemførelsen af miljøaftryksundersøgelsen.

Indirekte ændring i arealanvendelse — opstår, når en vis ændring i arealanvendelsen medfører ændringer uden for systemgrænsen, dvs. for andre typer arealanvendelse. Disse indirekte virkninger kan navnlig vurderes ved hjælp af økonomiske modeller for efterspørgslen efter jord eller modeller for flytningen af aktiviteter på globalt plan.

Inputstrømme — produkt-, materiale- eller energistrømme, der tilføres en enhedsproces. Produkter og materialer omfatter råvarer, mellemprodukter og sideprodukter.

Mellemprodukt — output fra enhedsproces, der er input til andre enhedsprocesser, der kræver yderligere transformation i systemet. Et mellemprodukt er et produkt, der kræver yderligere forarbejdning, inden det kan sælges til den endelige forbruger.

Ioniserende stråling, menneskers sundhed — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler negative virkninger på menneskers sundhed forårsaget af radioaktivt udslip.

Arealanvendelse — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler anvendelse (udnyttelse) og omlægning (omstilling) af arealer ved hjælp af aktiviteter, som f.eks. landbrug, veje, boliger, minedrift osv.

Arealudnyttelse beskriver virkningerne af arealanvendelsen, størrelsen af det involverede område og varigheden af udnyttelsen (ændringer i kvalitet multipliceret med areal og varighed). Omlægning i arealanvendelse omhandler omfanget af ændringer i arealers egenskaber og det berørte areal (ændringer i jordkvalitet multipliceret med areal).

Ledende verifikator — person, der deltager i et verifikationsteam med yderligere ansvarsområder i forhold til de øvrige verifikatorer i teamet.

Livscyklus — de fortløbende og sammenhængende faser for et produktsystem fra anskaffelse eller indvinding af råvarer til bortskaffelse.

Livscyklustilgang — omfatter alle ressourcestrømme og miljøvirkninger i forbindelse med et produkt fra et forsyningskædeperspektiv, herunder alle faser fra anskaffelse af råvarer til forarbejdning, distribution, anvendelse og bortskaffelse samt alle relevante tilknyttede indvirkninger på miljøet (i stedet for at fokusere på én del af livscyklussen).

Livscyklusvurdering — samling og evaluering af et produktsystems input, output og potentielle miljøvirkninger i hele dets livscyklus.

Livscyklusvurdering af virkninger (LCIA) — fase i livscyklusvurderingen, som har til formål at afdække og evaluere omfanget og betydningen af de potentielle miljøvirkninger af et produkt i hele dets livscyklus.

LCIA-metoderne omfatter faktorer til virkningskarakterisering for elementære strømme, således at virkningen kan sammenfattes i et begrænset antal midtvejs- og/eller skadesindikatorer.

Livscyklusopgørelse (LCI) — det kombinerede sæt udvekslinger af elementære strømme, affaldsstrømme og produktstrømme i et datasæt for livscyklusopgørelse.

LCI-datasæt — et dokument eller en fil med livscyklusoplysninger for et bestemt produkt eller en anden reference (f.eks. anlæg eller proces), der omfatter beskrivende metadata og kvantitativ livscyklusopgørelse. Et LCI-datasæt kan være et enhedsprocesdatasæt, et delvist aggregeret eller et aggregeret datasæt

Læsseratio — forholdet mellem et køretøjs faktiske last og den fulde last eller kapacitet (f.eks. masse eller volumen) pr. tur.

Materialespecifik — et generisk aspekt af et materiale. F.eks. den gennemsnitlige genanvendelsesprocent for polyethylenterephthalat (PET).

Multifunktionalitet — hvis en proces eller et anlæg omfatter mere end én funktion, dvs. den/det leverer flere varer og/eller tjenester ("sideprodukter"), er processen eller anlægget "multifunktionel" eller "multifunktionelt". I disse situationer skal alle input og emissioner, der er forbundet med processen, opdeles mellem det primære produkt og de andre sideprodukter efter klart fastlagte procedurer.

Ikke-elementære (eller komplekse) strømme — i livscyklusopgørelsen omfatter ikke-elementære strømme alle de input (f.eks. elektricitet, materialer og transportprocesser) og output (f.eks. affald og biprodukter) i et system, der kræver yderligere udarbejdelse af modeller for at blive omdannet til elementære strømme.

Synonym for "aktivitetsdata".

Normalisering — et trin efter karakteriseringstrinnet, hvor resultaterne af en livscyklusvurdering af virkninger divideres med normaliseringsfaktorer, som repræsenterer den samlede beholdning af en referenceenhed (f.eks. et helt land eller en gennemsnitsborger).

Normaliserede resultater af en livscyklusvurdering af virkninger udtrykker de relative andele af det undersøgte systems virkninger med hensyn til hver påvirkningskategoris samlede bidrag til hver påvirkningskategori pr. referenceenhed.

Når de normaliserede resultater af en livscyklusvurdering af virkningerne af de forskellige virkningsforhold vises ved siden af hinanden, ses det, hvilke påvirkningskategorier der er mest og mindst berørt af det undersøgte system.

Normaliserede resultater af en livscyklusvurdering af virkninger afspejler kun det undersøgte systems bidrag til de samlede mulige virkninger, ikke graden/relevansen af de respektive samlede virkninger. Normaliserede resultater er uden dimensioner, men er ikke additive.

Sektorregler for organisationers miljøaftryk (OEFSR) — sektorspecifikke livscyklusbaserede regler, der supplerer den generelle metodevejledning til undersøgelser af organisationers miljøaftryk ved hjælp af yderligere specifikationer for en bestemt sektor.

OEFSR'er bidrager til at skifte fokus i OEF-undersøgelsen til de forhold og parametre, som har størst betydning, og kan dermed bidrage til at øge relevansen, reproducerbarheden og konsistensen af resultaterne ved at reducere omkostningerne i forhold til en undersøgelse baseret på OEF-metodens omfattende krav. Kun OEFSR'er, der er udviklet af eller i samarbejde med Europa-Kommissionen, eller som er vedtaget af Kommissionen som EU-retsakter, anerkendes som værende i overensstemmelse med denne metode.

Outputstrømme — produkt-, materiale- eller energistrøm, der forlader en enhedsproces. Produkter og materialer omfatter råvarer, mellemprodukter, sideprodukter og udslip. Outputstrømme anses også for at dække elementære strømme.

Nedbrydning af ozonlaget — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler nedbrydningen af stratosfærens ozonlag som følge af emissioner af ozonnedbrydende stoffer, f.eks. chlor- og bromholdige gasser med lang levetid (f.eks. chlorfluorcarboner (CFC), hydrochlorfluorcarboner (HCFC) og haloner).

Delvist opdelt datasæt — et datasæt med en livscyklusopgørelse, der indeholder elementære strømme og aktivitetsdata, og som giver et fuldstændigt aggregeret LCI-datasæt, når det kombineres med dets supplerende underliggende datasæt.

Delvist opdelt datasæt på niveau 1 — et delvist opdelt datasæt på niveau 1 indeholder elementære strømme og aktivitetsdata for ét niveau nedad i forsyningskæden, mens alle supplerende underliggende datasæt er i aggregeret form.

Figur 1

Eksempel på datasæt, der er delvist opdelt datasæt på niveau

L1442022DA110120211215DA0001.00012176Kommissionens henstilling (EU) 2021/2279af 15. december 2021om anvendelsen af miljøaftryksmetoderne til at måle og formidle produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklusEUROPA-KOMMISSIONEN HAR —under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 191 og 292,ud fra følgende betragtninger:(1)Når aktørerne inden for en bred vifte af sektorer skal træffe beslutninger i miljøspørgsmål, er det afgørende, at de råder over pålidelige og korrekte målinger af og oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer.(2)Med metoden vedrørende produkters miljøaftryk og metoden vedrørende organisationers miljøaftryk (i det følgende benævnt miljøaftryksmetoderne) sættes virksomhederne i stand til at måle og formidle oplysninger om deres miljøpræstationer og derved konkurrere på markedet på grundlag af pålidelige miljøoplysninger. De indeholder detaljerede instrukser om, hvordan man modellerer og beregner produkters og organisationers miljøpåvirkninger. Miljøaftryksmetoderne er baseret på eksisterende, internationalt anerkendte praksisser, indikatorer og regler.(3)I 2013 vedtog Kommissionen sin henstilling 2013/179/EUKommissionens henstilling 2013/179/EU af 9. april 2013 om brug af fælles metoder til at måle og formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus (EUT L 124 af 4.5.2013, s. 1). med henblik på at fremme anvendelsen af fælles metoder til at måle og formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus. Kommissionen henstiller, at de anvendes af medlemsstaterne samt virksomheder, private organisationer og finansverdenen, og henstillingen indeholder to bilag, hvori de foreslåede metoder fastlægges.(4)Kommissionen har etableret en ramme for videreudvikling af miljøaftryksmetoderne med deltagelse af en bred vifte af interesserede parter, herunder industrien, og navnlig SMV'er, gennem en pilotfase.(5)I pilotfasen fra 2013 til 2018 blev udviklingen af produktspecifikke regler (regler for en produktkategoris miljøaftryk, PEFCR'er) og sektorregler for organisationers miljøaftryk (OEFSR'er) testet med aktiv deltagelse af interesserede parter, hvilket udmøntede sig i 19 PEFCR'er og 2 OEFSR'er.(6)En række tekniske aspekter af miljøaftryksmetoderne blev også opdateret, f.eks.: 1) anvendelse af princippet om væsentlighed (handle, hvor det gør en forskel), 2) definition af et benchmark der svarer til miljøaftrykket af det gennemsnitlige produkt eller den gennemsnitlige organisation, også kaldet repræsentativt produkt/repræsentativ organisation), 3) aftaler om udarbejdelse af modeller for centrale aspekter vedrørende klimaændringer, elektricitet, transport, infrastruktur og udstyr, emballering, bortskaffelse/ophør af levetid og landbrug, 4) indarbejdelse af normalisering og vægtning, 5) retningslinjer for, hvordan biodiversitet kan medtages som yderligere miljøoplysninger, 6) forbedring af visse metoder til vurdering af virkninger med særlig vægt på de toksikologirelaterede metoder (toksicitet for mennesker — kræftvirkninger, human toksicitet — ikke-kræftvirkninger, økotoksicitet i ferskvand, vandforbrug, arealanvendelse, ressourcer og partikelstof), 7) fastlæggelse af karakteriseringsfaktorer baseret på REACH-data 8) og en vejledning om datasæt, der er i overensstemmelse med miljøaftryk.(7)Resultaterne af pilotfasen blev forelagt i 2019 i arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene Sustainable Products in a Circular Economy — Towards an EU Product Policy Framework contribution to the Circular EconomySWD(2019) 91 final.. I det samme arbejdsdokument blev der også peget på mulige anvendelser af miljøaftryksmetoderne i forbindelse med politikudformningen på EU-plan. Siden 2019 og efter en indkaldelse af interessetilkendegivelser henvendt til industrien fortsatte Kommissionen udviklingen af nye regler for en produktkategoris miljøaftryk.(8)I Rådets konklusioner fra oktober 2019https://www.consilium.europa.eu/media/40928/st12791-en19.pdf. blev der udtrykt glæde over afprøvningen af EU's metode vedrørende miljøaftryk og alle initiativer, der støtter formidlingen af miljøpåvirkninger baseret på pilotprojektet om miljøaftryk.(9)Den europæiske grønne pagtCOM(2019) 640 final/3. har til formål at mobilisere industrier til en ren og cirkulær økonomi, og heri understreges det, at der er behov for pålidelige, sammenlignelige og verificerbare oplysninger for at sætte køberne i stand til at træffe mere bæredygtige beslutninger og mindske risikoen for grønvaskning.(10)I sin meddelelse En ny handlingsplan for den cirkulære økonomi — For et renere og mere konkurrencedygtigt EuropaCOM(2020) 98 final. fremhæver Kommissionen, at virksomhederne bør underbygge deres miljøanprisninger ved hjælp af metoden til vurdering af produkters og organisationers miljøaftryk, og den påtog sig at teste muligheden for at indarbejde disse metoder i EU-miljømærket.(11)Ifølge meddelelsen En ny forbrugerdagsorden — styrkelse af forbrugernes stilling med henblik på at opnå en bæredygtig genopretningCOM(2020) 696 final. har Kommissionen — for at anspore til flere frivillige foranstaltninger fra virksomhedernes side — planer om at samarbejde med de økonomiske aktører med henblik på at tilskynde dem til frivilligt at afgive tilsagn om at oplyse forbrugerne om virksomhedernes miljøaftryk, forbedre deres bæredygtighed og mindske indvirkningen på miljøet.(12)Rådet bemærkede i sine konklusioner fra december 2020, at metoden vedrørende produkters miljøaftryk har potentiale til at være en grundlæggende metode for forskellige produktpolitiske redskaber i EU og rammen for bæredygtige produkter, også under hensyntagen til passende metodologier.(13)Miljøaftryksmetoderne påtænkes allerede anvendt inden for rammerne af EU-politikker og -lovgivning såsom klassificeringsforordningenEuropa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13)., initiativet om bæredygtige batterierCOM(2020) 798 final. og tilsagnet om et grønt forbrughttps://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf..(14)I lyset af denne udvikling bør Kommissionens henstilling 2013/179/EU ajourføres for at integrere den tekniske udvikling fra pilotfasen, navnlig udviklingen af kategori- og sektorregler, og dermed skabe et solidt grundlag for videreudvikling og gennemførelse af politikker. Dette forventes at gøre det lettere for virksomhederne at beregne deres miljøpræstationer baseret på pålidelige, sammenlignelige og verificerbare oplysninger og at gøre det muligt for andre aktører (f.eks. offentlige forvaltninger, NGO'er og forretningspartnere) at få adgang til sådanne oplysninger. Det forventes også at lette udviklingen af en EU-database over miljøaftryk.(15)SMV'er kunne have utilstrækkelig ekspertise og ressourcer til at imødekomme efterspørgslen efter oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus. Derfor bør støtte til SMV'er ikke kun ydes af Kommissionen, men også af medlemsstaterne og industrisammenslutninger.(16)Efterhånden som der dukker nye internationalt vedtagne tilgange op, forventes miljøaftryksmetoderne at blive opdateret med henblik på at integrere nye indikatorer eller regler for udarbejdelse af modeller. Disse aspekter drøftes i Kommissionens ekspertgruppe i Det Tekniske Rådgivende Udvalg om Miljøaftryk. Blandt andet overvejer gruppen virkningerne for biodiversiteten.(17)Som bebudet i den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi vil Kommissionen se nærmere på udviklingen af et regelsæt for certificering af kulstoffjernelse på grundlag af et robust og gennemsigtigt kulstofregnskab med det formål at overvåge og verificere, at kulstoffjernelsen rent faktisk har fundet sted. Denne ramme vil blive udviklet i gensidig synergi og sammenhæng med miljøaftryksmetoden og vil om nødvendigt blive afspejlet i fremtidige ajourføringer af denne henstilling.(18)I denne henstilling fokuseres der på miljøpåvirkninger, men i den globale sammenhæng spiller betænkeligheder ved de økonomiske og sociale virkninger, herunder med hensyn til praksis på arbejdsmarkedet, en stadig vigtigere rolle. Kommissionen vil fortsat nøje følge denne udvikling og andre internationale metoder samt metoder til at analysere de miljømæssige, sociale og økonomiske virkninger i relation til forsyningskæder af produkter, som i sidste ende forbruges i EU, og som har virkninger langs forsyningskæden i tredjelande.(19)Denne henstilling bør træde i stedet for Kommissionens henstilling 2013/179/EU —VEDTAGET DENNE HENSTILLING:1.FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE1.1.Formålet med denne henstilling er at fremme brugen af miljøaftryksmetoderne i relevante politikker og ordninger, der vedrører måling af og/eller formidling af oplysninger om alle typer af produkters, herunder såvel varers som tjenesteydelsers, og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus.1.2.Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og til private og offentlige organisationer, der måler eller har til hensigt at måle deres produkts eller organisations miljøpræstationer over hele deres livscyklus, og/eller som formidler eller har til hensigt at formidle oplysninger om sådanne miljøpræstationer over hele deres livscyklus til private og offentlige interesseparter samt civilsamfundet i EU.1.3.Henstillingen finder ikke anvendelse på gennemførelsen af obligatorisk EU-lovgivning, som fastlægger en specifik metode til beregning af produkters eller organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus. Der kan dog henvises til henstillingen i EU-lovgivning eller -politik som en specifik metode til beregning af produkters eller organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus.2.DEFINITIONERI denne henstilling forstås ved:a)metoden vedrørende produkters miljøaftryk (i det følgende benævnt PEF-metoden): en overordnet metode til at måle og formidle oplysninger om et produkts potentielle miljøpåvirkninger over hele dets livscyklus, jf. bilag Ib)metoden vedrørende organisationers miljøaftryk (i det følgende benævnt OEF-metoden): en overordnet metode til at måle og formidle oplysninger om en organisations potentielle miljøpåvirkninger over hele dens livscyklus, jf. bilag IIIc)produkts miljøaftryk: resultatet af en undersøgelse af et produkts miljøaftryk baseret på metoden vedrørende produkters miljøaftrykd)organisations miljøaftryk: resultatet af en undersøgelse af en organisations miljøaftryk baseret på metoden vedrørende organisationers miljøaftryke)regler for en produktkategoris miljøaftryk (i det følgende benævnt PEFCR'er): produktkategorispecifikke livscyklusbaserede regler, der supplerer den generelle metodevejledning til undersøgelser af produkters miljøaftryk ved hjælp af yderligere specifikationer for en bestemt produktkategori. Hvis der findes en PEFCR, bør denne anvendes til at beregne miljøaftrykket for et produkt, der tilhører den pågældende produktkategorif)sektorregler for organisationers miljøaftryk (i det følgende benævnt OEFSR'er): sektorspecifikke livscyklusbaserede regler, der supplerer den generelle metodevejledning til undersøgelser af organisationers miljøaftryk ved hjælp af yderligere specifikationer for en bestemt sektor. Hvis der findes en OEFSR, bør denne anvendes til at beregne miljøaftrykket for en organisation, der tilhører den pågældende sektorg)miljøpræstationer over den samlede livscyklus: kvantificerede målinger af de potentielle miljøvirkninger under hensyntagen til alle relevante livscyklusfaser af et produkt eller en organisation set fra et forsyningskædeperspektivh)formidling af oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus: enhver formidling af oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus, herunder til forretningspartnere, investorer, offentlige organer og forbrugerei)organisation: virksomhed, sammenslutning, firma, bedrift, myndighed eller institution eller dele eller kombinationer heraf — uanset om de er juridiske personer, offentlige eller private — som har sine egne funktioner og egen administrationj)ordning: profitsøgende eller ikkeprofitsøgende initiativ, der er taget af private virksomheder eller en sammenslutning heraf, af et offentlig-privat partnerskab eller af statslige eller ikkestatslige organisationer, og som går ud på at måle eller formidle oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklusk)erhvervssammenslutning: en organisation, der repræsenterer private virksomheder, som er medlemmer af organisationen, eller private virksomheder, der tilhører en sektor på lokalt, regionalt, nationalt eller internationalt planl)finansverdenen: alle aktører, der leverer finansielle tjenesteydelser (bl.a. finansiel rådgivning), herunder banker, investorer og forsikringsselskaber.3.BRUG AF PEF- OG OEF-METODEN I MEDLEMSSTATERNES POLITIKKERMedlemsstaterne bør:3.1.hvor det er hensigtsmæssigt, anvende PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er ved frivillige politikker, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om produkters eller organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus, alt imens det sikres, at disse politikker ikke skaber hindringer for varernes frie bevægelighed i EU3.2.anse oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus eller anprisninger, der er baseret på anvendelsen af PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er, som gyldige i forbindelse med relevante nationale ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om produkters eller organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus3.3.gøre en indsats for at øge udbuddet af tilgængelige livscyklusdata af høj kvalitet ved at iværksætte foranstaltninger, der har til formål at udvikle og revidere nationale databaser og stille dem til rådighed samt bidrage til indføring af data i eksisterende offentlige databaser på grundlag af de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav til datasæt. Der bør sikres indbyrdes kohærens mellem de forskellige databaser3.4.bidrage til Kommissionens bestræbelser på at sikre tilgængeligheden af datasæt af høj kvalitet, der lever op til de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav3.5.tilvejebringe bistand og værktøjer til SMV'er for at hjælpe dem med at måle, forbedre og formidle oplysninger om deres produkters eller organisations miljøpræstationer over den samlede livscyklus baseret på PEF- eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er. I denne forbindelse bør myndighederne undgå at overlappe eksisterende værktøjer, når disse er egnede til formålet3.6.tilskynde til at anvende OEF-metoden og de tilhørende OEFSR'er, hvis det er relevant, til at måle eller formidle oplysninger om offentlige organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus3.7.fremme og støtte anvendelsen af PEF- og OEF-metoder på internationalt plan, herunder i multilaterale fora eller i forbindelse med ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus. I denne forbindelse bør myndighederne overveje at tilvejebringe bistand og værktøjer til SMV'er i EU's partnerlande med henblik på at måle og forbedre miljøpræstationerne for mellemvarer eller halvfabrikata, som de producerer, over den samlede livscyklus.4.BRUG AF PEF- OG OEF-METODEN I VIRKSOMHEDER OG ANDRE PRIVATE ORGANISATIONERVirksomheder og andre private organisationer, der beslutter at måle eller formidle oplysninger om deres produkters eller organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus, bør:4.1.anvende PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er til at måle eller formidle oplysninger om deres produkters eller organisations miljøpræstationer over den samlede livscyklus4.2.medvirke til at revidere offentlige databaser og forsyne disse med livscyklusdata af høj kvalitet i overensstemmelse med de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav til datasæt; bidrage til Kommissionens bestræbelser på at sikre tilgængeligheden af datasæt af høj kvalitet, der lever op til de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav4.3.overveje at bistå virksomheder, der indgår i deres forsyningskæder, navnlig SMV'er, med at levere oplysninger på grundlag af PEF-metoden og OEF-metoden eller PEFCR'er og OEFSR'er og forbedre deres organisationers og produkters miljøpræstationer over den samlede livscyklus.Erhvervssammenslutninger bør:4.4.fremme anvendelsen af PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er blandt deres medlemmer4.5.medvirke til at revidere offentlige databaser og forsyne disse med livscyklusdata af høj kvalitet i overensstemmelse med de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav til datasæt; bidrage til Kommissionens bestræbelser på at sikre tilgængeligheden af datasæt af høj kvalitet, der lever op til de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav4.6.stille forenklede beregningsværktøjer og ekspertise til rådighed for at bistå deres SMV-medlemmer med at beregne deres produkters eller organisations miljøpræstationer over den samlede livscyklus på grundlag af PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er4.7.fremme og støtte anvendelsen af PEF- og OEF-metoder på internationalt plan, herunder i multilaterale fora eller i forbindelse med ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus.5.ANVENDELSE AF PEF-METODEN OG OEF-METODEN OG DE TILHØRENDE PEFCR'ER OG OEFSR'ER I ORDNINGER, DER VEDRØRER MÅLING AF ELLER FORMIDLING AF OPLYSNINGER OM MILJØPRÆSTATIONER OVER DEN SAMLEDE LIVSCYKLUS5.1I ordninger, der vedrører måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus, bør PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er anvendes som referencemetode til at måle eller formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus.6.FINANSVERDENENS ANVENDELSE AF PEF-METODEN OG OEF-METODEN OG DE TILHØRENDE PEFCR'ER OG OEFSR'ERMedlemmer af finansverdenen bør, hvis det er relevant:6.1.fremme brugen af oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus, der er beregnet på grundlag af PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er, i vurderingen af de økonomiske risici, der er forbundet med miljøpræstationerne over den samlede livscyklus6.2.fremme brugen af oplysninger baseret på undersøgelser af organisationers miljøaftryk i deres vurdering af resultaterne for miljøkomponenten i bæredygtighedsindekser6.3.fremme og støtte anvendelsen af PEF- og OEF-metoder på internationalt plan, herunder i multilaterale fora eller i forbindelse med ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus.7.VERIFIKATION7.1.Hvis undersøgelser af produkters og organisationers miljøaftryk videregives til tredjeparter, bør undersøgelserne verificeres i overensstemmelse med kravene i PEF- og OEF-metoden og eventuelle specifikke angivelser i PEFCR'er og OEFSR'er.8.RAPPORTERING OM HENSTILLINGENS GENNEMFØRELSE8.1.Medlemsstaterne opfordres til årligt at underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de har truffet på baggrund af denne henstilling. De første oplysninger bør forelægges et år efter vedtagelsen af denne henstilling. Rapporteringen bør omfatte oplysninger om:a)hvordan PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er anvendes i politikinitiativerb)antallet af produkter og/eller organisationer, der er omfattet af initiativernec)incitamenter vedrørende miljøpræstationer over den samlede livscyklusd)initiativer vedrørende udvikling af livscyklusdata af høj kvalitete)hvordan SMV'er bistås med at levere livscyklusmiljødata og forbedre deres miljøpræstationer over den samlede livscyklusf)eventuelle problemer og flaskehalse, som konstateres ved brug af metoderne.9.OPHÆVELSE AF TIDLIGERE HENSTILLINGERKommissionens henstilling 2013/179/EU ophæves. Henvisninger til den ophævede henstilling gælder som henvisninger til nærværende henstilling.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2021.På Kommissionens vegneVirginijus SinkevičiusMedlem af Kommissionen

Partikelstof — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler negative virkninger på menneskers sundhed forårsaget af emissioner af partikelstof og dets prækursorer (NOx, SOx og NH3).

PEFCR-støtteundersøgelse — PEF-undersøgelse baseret på et PEFCR-udkast. Den anvendes til at bekræfte de beslutninger, der er truffet i udkastet til PEFCR, inden den endelige PEFCR offentliggøres.

PEF-profil — de kvantificerede resultater af en PEF-undersøgelse. Den omfatter en kvantificering af virkningerne for de forskellige påvirkningskategorier og de yderligere miljøoplysninger, der anses for nødvendige for at rapportere.

PEF-rapport — dokument, der opsummerer resultaterne af PEF-undersøgelsen.

PEF-undersøgelse af det repræsentative produkt (PEF-RP) — miljøaftryksundersøgelse, der udføres på det repræsentative produkt/de repræsentative produkter med det formål at identificere de mest relevante livscyklusfaser, processer, elementære strømme, påvirkningskategorier og andre væsentlige krav, der er nødvendige for at fastsætte benchmarket for produktkategorien/underkategorierne inden for rammerne af PEFCR'en.

PEF-undersøgelse — omfatter alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at beregne PEF-resultaterne. Den omfatter udarbejdelse af modeller, dataindsamling og analyse af resultaterne. Resultaterne af PEF-undersøgelsen er grundlaget for udarbejdelse af PEF-rapporter.

Fotokemisk ozondannelse — påvirkningskategori for miljøaftryk, der omhandler dannelsen af ozon ved jordoverfladen i troposfæren forårsaget af fotokemisk oxidering af flygtige organiske forbindelser (VOC'er) og kulmonoxid (CO) ved tilstedeværelse af nitrogenoxider (NOx) og sollys.

Høje koncentrationer af jordnær troposfærisk ozon er skadelige for vegetation, menneskers luftveje og menneskeskabte materialer som følge af reaktionen med organiske materialer.

Population — en afgrænset eller uendelig aggregering af individer, ikke nødvendigvis animalske, der er genstand for en statistisk undersøgelse.

Primære data — data fra specifikke processer i forsyningskæden for brugeren af PEF-metoden eller brugeren af PEFCR'en.

Sådanne data kan have form af aktivitetsdata eller elementære forgrundsstrømme (livscyklusopgørelse). Primære data er anlægsspecifikke, virksomhedsspecifikke (hvis der er flere anlægsområder for det samme produkt) eller forsyningskædespecifikke.

Primære data kan indhentes ved måleraflæsning, indkøbsoptegnelser, forsyningsregninger, tekniske modeller, direkte overvågning, materiale-/produktbalancer, støkiometri eller andre metoder til fremskaffelse af data fra specifikke processer i værdikæden for brugeren af PEF-metoden eller brugeren af PEFCR'en.

I denne metode er primære data synonym for "virksomhedsspecifikke data" eller "forsyningskædespecifikke data".

Produkt — enhver vare eller tjenesteydelse.

Produktkategori — gruppe af produkter (eller tjenesteydelser), som kan opfylde tilsvarende funktioner.

Produktkategoriregler — et sæt specifikke regler, krav og retningslinjer, der finder anvendelse ved udvikling af type III-miljøvaredeklarationer for en eller flere produktkategorier.

Regler for en produktkategoris miljøaftryk (PEFCR'er) — produktkategorispecifikke livscyklusbaserede regler, der supplerer den generelle metodologiske vejledning for PEF-undersøgelser ved yderligere at specificere en specifik produktkategori.

PEFCR'er bidrager til at skifte fokus i PEF-undersøgelsen til de forhold og parametre, som har størst betydning, og kan dermed bidrage til at øge relevansen, reproducerbarheden og konsistensen af resultaterne ved at reducere omkostningerne i forhold til en undersøgelse baseret på PEF-metodens omfattende krav.

Kun PEFCR'er, der er udviklet af eller i samarbejde med Europa-Kommissionen, eller som er vedtaget af Kommissionen som EU-retsakter, anerkendes som værende i overensstemmelse med denne metode.

Produktstrøm — produkter, der tilføres fra eller overføres til et andet produktsystem.

Produktsystem — samling af enhedsprocesser med elementære strømme og produktstrømme, der udfører en eller flere definerede funktioner, og som modellerer et produkts livscyklus.

Råvare — primære eller sekundære materialer, der anvendes til at producere et produkt.

Referencestrøm — en måling af output fra processer i et bestemt produktsystem, der kræves for at opfylde den funktion, som udtrykkes ved den funktionelle enhed.

Renovering — processen med at genoprette komponenter til en funktionel og/eller tilfredsstillende tilstand i forhold til den oprindelige specifikation (med samme funktion) ved brug af metoder som f.eks. fornyelse af belægning, ommaling osv. Renoverede produkter kan være blevet testet og verificeret med hensyn til korrekt funktion.

Udslip — emissioner til luft og udledninger til vand og jord.

Repræsentativt produkt (model) — dette kan være et faktisk eller virtuelt (ikke-eksisterende) produkt. Det virtuelle produkt bør beregnes på grundlag af gennemsnitlige salgsvægtede egenskaber på det europæiske marked for alle eksisterende teknologier/materialer, der er omfattet af produktkategorien eller underkategorien.

Andre vægtningssæt kan anvendes, hvis det er berettiget — f.eks. vægtet gennemsnit baseret på masse (ton materiale) eller vægtet gennemsnit baseret på produktenheder (styk).

Repræsentativ stikprøve — en repræsentativ stikprøve med hensyn til en eller flere variabler er en stikprøve, hvori fordelingen af disse variabler er nøjagtig den samme (eller lignende) som i den population, som stikprøven er en delmængde af.

Ressourceanvendelse, fossil — påvirkningskategori for miljøaftryk, som omhandler anvendelsen af ikkevedvarende fossile naturressourcer (f.eks. naturgas, kul og olie).

Ressourceanvendelse, mineraler og metaller — påvirkningskategori for miljøaftryk, som omhandler anvendelsen af ikkevedvarende abiotiske naturressourcer (mineraler og metaller).

Gennemgang — procedure, der har til formål at sikre, at processen med at udvikle eller revidere en PEFCR er blevet udført i overensstemmelse med kravene i PEF-metoden og del A i bilag II.

Rapport om gennemgang — dokumentation for gennemgangen, som omfatter en erklæring om gennemgangen, alle relevante oplysninger om gennemgangen, de detaljerede bemærkninger fra revisionseksperterne og de tilsvarende svar samt resultatet. Dokumentet skal være forsynet med revisionsekspertens (eller den ledende eksperts, hvis et revisionspanel er involveret) elektroniske eller håndskrevne underskrift

Revisionspanel — team af eksperter, som skal revidere PEFCR'en.

Revisionsekspert — uafhængig ekstern sagkyndig, der foretager gennemgangen af PEFCR'en, og som eventuelt deltager i et revisionspanel.

Stikprøve — en delmængde, der indeholder karakteristika for en større population. Stikprøver bruges til statistisk testning, hvis populationerne er for store til, at testen kan omfatte alle mulige medlemmer eller observationer. En stikprøve bør repræsentere hele populationen og ikke afspejle bias i retning af en specifik egenskab.

Sekundære data — data, der ikke stammer fra en specifik proces i forsyningskæden i den virksomhed, der udfører en PEF-undersøgelse.

Dette henviser til data, der ikke direkte indsamles, måles eller estimeres af virksomheden, men som er indsamlet fra en tredjeparts LCI-database eller andre kilder.

Sekundære data omfatter gennemsnitlige data for industrien (f.eks. fra offentliggjorte produktionsdata, offentlige statistikker og brancheforeninger), litteraturundersøgelser, tekniske undersøgelser og patenter og kan også være baseret på finansielle data og indeholde proxydata samt andre generiske data.

Primære data, der gennemgår et horisontalt aggregeringstrin, betragtes som sekundære data

Følsomhedsanalyse — systematiske procedurer for estimering af betydningen af valg, der træffes med hensyn til metoder og data, for resultaterne af en PEF-undersøgelse.

Anlægsspecifikke data — direkte målte eller indsamlede data fra et eller flere anlæg (produktionsanlæg).

Synonym for "primære data".

Samlet score — sum af vægtede miljøaftryksresultater for alle miljøpåvirkningskategorier.

Specifikke data — direkte målte eller indsamlede data, der er repræsentative for aktiviteterne på et bestemt anlæg eller på bestemte samlinger af anlæg.

Synonym for "primære data".

Opdeling — opdeling er, når multifunktionelle processer eller anlæg opdeles for at isolere de inputstrømme, der er direkte knyttet til hvert proces- eller anlægsoutput. Det undersøges, om en proces kan opdeles. Hvis opdeling er mulig, bør data kun indsamles for de enhedsprocesser, der er direkte attributive til de undersøgte produkter/tjenester.

Delpopulation — en afgrænset eller uendelig aggregering af individer, ikke nødvendigvis animalske, der er genstand for en statistisk undersøgelse, og som udgør en homogen undergruppe af den samlede population.

Synonym for "stratum".

Delprocesser— processer, der anvendes til at repræsentere aktiviteterne i niveau 1-processerne (= byggesten). Delprocesser kan præsenteres i deres (delvist) aggregerede form (se figur 1).

Delstikprøve — en stikprøve af en delpopulation.

Forsyningskæde — alle upstream- og downstreamaktiviteter, der er forbundet med de aktiviteter, der udføres af brugeren af PEF-metoden, herunder forbrugernes anvendelse af solgte produkter eller bortskaffelse af solgte produkter efter forbrugerens anvendelse.

Forsyningskædespecifik — henviser til et specifikt aspekt af en virksomheds specifikke forsyningskæde. F.eks. det genanvendte indhold af aluminium produceret af en bestemt virksomhed.

Systemgrænse — definition af forhold, der er omfattet af eller udelukket fra undersøgelsen. I en miljøaftryksanalyse fra vugge til grav bør systemgrænsen f.eks. omfatte alle aktiviteter fra udvinding af råvarer til forarbejdning, distribution, lagring, anvendelse og bortskaffelse eller genanvendelse.

Diagram over systemgrænse — grafisk gengivelse af den systemgrænse, der er defineret for PEF-undersøgelsen.

Midlertidig kulstoflagring — dette sker, når et produkt reducerer drivhusgasserne i atmosfæren eller skaber negative emissioner ved at fjerne og lagre kulstof i et begrænset tidsrum.

Type III-miljøvaredeklaration — en miljøvaredeklaration med kvantificerede miljødata, der er baseret for forudbestemte parametre og evt. yderligere miljøoplysninger.

Usikkerhedsanalyse — procedure, der har til formål at vurdere usikkerheden for resultaterne af en PEF-undersøgelse som følge af datavariabilitet og valgrelaterede usikkerheder.

Enhedsproces — det mindste element, der indgår i livscyklusopgørelsen, for hvilken input- og outputdata er kvantificeret.

Enhedsproces, sort boks — enhedsproces på proceskæde- eller anlægsniveau. Dette omfatter horisontalt gennemsnitlige enhedsprocesser på tværs af forskellige anlæg. Det omfatter også processer med flere funktionelle enheder, hvor de forskellige biprodukter gennemgår forskellige forarbejdningstrin inden for den sorte boks, så der opstår problemer med fordelingen i forbindelse med dette datasæt (4).

Enhedsproces, enkelt operation — enhedsproces af enhedsoperationstypen, som ikke kan underopdeles yderligere. Dækker multifunktionelle processer af enhedsoperationstypen (5).

Upstream — forekommer i forsyningskæden for købte varer/tjenester, før de kommer inden for systemgrænsen.

Bruger af PEFCR — interessent, der udarbejder en PEF-undersøgelse baseret på en PEFCR.

Bruger af PEF-metoden — interessent, der udarbejder en PEF-undersøgelse baseret på PEF-metoden.

Bruger af PEF-resultaterne — interessent, der anvender PEF-resultater til et internt eller eksternt formål.

Validering — en bekræftelse fra miljøaftryksverifikatoren af, at de oplysninger og data, der indgår i PEF-undersøgelsen, PEF-rapporten og kommunikationsmidlerne, er pålidelige, troværdige og korrekte.

Valideringserklæring — konkluderende dokument, der samler konklusionerne fra verifikatorerne eller verifikationsteamet vedrørende miljøaftryksundersøgelsen. Dette dokument er obligatorisk og skal være forsynet med verifikatorens (eller den ledende verifikators, hvis et verifikationsteam er involveret) elektroniske eller håndskrevne underskrift.

Verifikation — overensstemmelsesvurdering, der udføres af en miljøaftryksverifikator med henblik på at påvise, om PEF-undersøgelsen er blevet udført i overensstemmelse med bilag I.

Verifikationsrapport — dokumentation for verifikationsprocessen og -resultaterne, herunder detaljerede bemærkninger fra verifikatoren/verifikatorerne og de tilhørende svar. Dette dokument er obligatorisk, men kan være fortroligt. Dokumentet skal være forsynet med verifikatorens (eller den ledende verifikators, hvis et verifikationsteam er involveret) elektroniske eller håndskrevne underskrift.

Verifikationsteam — team af verifikatorer, som verificerer miljøaftryksundersøgelsen, miljøaftryksrapporten og miljøaftrykskommunikationsmidlerne.

Verifikator — uafhængig ekstern ekspert, der foretager en verifikation af miljøaftryksundersøgelsen, og som eventuelt deltager i et verifikationsteam.

Vertikal aggregering — teknisk eller teknologisk aggregering er vertikal aggregering af enhedsprocesser, som er direkte forbundet inden for en enkelt facilitet eller et enkelt processæt. Vertikal aggregering indebærer kombination af enhedsprocesdatasæt (eller aggregerede procesdatasæt), som er forbundet af en strøm.

Affald — stoffer eller genstande, som indehaveren har til hensigt (eller er forpligtet til) at bortskaffe.

Vandforbrug — påvirkningskategori for miljøaftryk, som repræsenterer den relative vandmængde, der er til rådighed i et afvandingsområde, efter at efterspørgslen fra mennesker og akvatiske økosystemer er opfyldt. Det vurderer potentialet for vandmangel for mennesker eller økosystemer baseret på den antagelse, at jo mindre vand der er til rådighed pr. område, jo mere sandsynligt er det, at en anden bruger vil mangle vand.

Vægtning — et trin, der understøtter fortolkningen og formidlingen af analyseresultaterne. PEF-resultater multipliceres med et sæt vægtningsfaktorer (i %), som afspejler den opfattede relative betydning af de undersøgte påvirkningskategorier. Vægtede miljøaftryksresultater kan sammenlignes direkte på tværs af påvirkningskategorier og lægges sammen på tværs af påvirkningskategorier, så der fås én samlet score.

Forholdet til andre metoder og standarder

Alle krav i PEF-metoden er udviklet på baggrund af anbefalinger fra lignende bredt anerkendte beregningsmetoder og vejledningsdokumenter på miljøområdet.

Følgende metodologivejledninger er specifikt taget i betragtning:

ISO-standarder, herunder navnlig:

(a) EN ISO 14040:2006 Environmental management — Life cycle assessment — Principles and framework (Miljøledelse — Livscyklusvurdering — Principper og struktur)

(b) EN ISO 14044:2006 Environmental management — Life cycle assessment — Requirements and guidelines (Miljøledelse — Livscyklusvurdering — Krav og vejledning)

(c) EN ISO 14067:2018 Greenhouse gases — Carbon footprint of products — Requirements and guidelines for quantification (Drivhusgasser — Produkters CO2-fodaftryk — Krav til og vejledning i kvantificering)

(d) ISO 14046:2014 Environmental management — Water footprint — Principles, requirements and guidelines (Miljøledelse — Vandfodaftryk — Principper, krav og retningslinjer)

(e) EN ISO 14020:2001 Environmental labels and declarations — General principles (Miljømærkning — Almene principper)

(f) EN ISO 14021:2016 Environmental labels and declarations — Self-declared environmental claims (Type II environmental labelling) (Miljømærker og -erklæringer — Egendeklaration af miljøpåstande (Type II-miljømærkning)

(g) EN ISO 14025:2010 Environmental labels and declarations — Type III environmental declarations — Principles and procedures (Miljømærker og -deklarationer — Type III-miljøvaredeklarationer — Principper og procedurer)

(h) ISO 14050:2020 Environmental management — vocabulary (Miljøledelse — Anvendt terminologi)

(i) CEN ISO/TS 14071:2016 Environmental management — Life cycle assessment — Critical review processes and reviewer competencies: Additional requirements and guidelines to EN ISO 14044:2006 (Miljøledelse — Livscyklusvurdering — Kritisk gennemgang af processer og kompetencer hos den person, der foretager vurderingen: Yderligere krav og retningslinjer til ISO 14044:2006)

(j) ISO 17024:2012 Conformity assessment — General requirements for bodies operating certification of persons (Overensstemmelsesvurdering — Generelle krav til organer, der udfører certificering af personer)

(k) Vejledning om produkters miljøaftryk, bilag til Kommissionens henstilling 2013/179/EU om brug af fælles metoder til at måle og formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus (april 2013)

(l) ILCD (International Reference Life Cycle Data System) Handbook (6) udviklet af Det Fælles Forskningscenter,

(m) Ecological Footprint Standards (7)

(n) Greenhouse Gas Protocol — Product Life Cycle Accounting and Reporting Standard (8) (Instituttet for Verdens Ressourcer — WRI/ World Business Council for Sustainable Development — WBCSD)

(o) BP X30-323-0:2015 General principles for an environmental communication on mass market products (Agence de la transition écologique, ADEME) (9)

(p) PAS 2050:2011 Specification for the assessment of the life cycle greenhouse gas emissions of goods and services (British Standards Institution — BSI)

(q) ENVIFOOD Protocol (10).

(r) FAO:2016. Environmental performance of animal feeds supply chains: Guidelines for assessment. LEAP Partnership.

Der findes en detaljeret beskrivelse af de analyserede metoder og resultatet af analysen i "Analysis of Existing Environmental Footprint methodologies for Products and Organisations: Recommendations, Rationale, and Alignment" (11).

1. Regler for en produktkategoris miljøaftryk (PEFCR'er)

Hovedformålet med en PEFCR er at fastlægge et ensartet og specifikt sæt regler for beregning af de relevante miljøoplysninger om produkter, der tilhører den undersøgte produktkategori. Et vigtigt mål er at fokusere på, hvad der er vigtigst for en bestemt produktkategori, med henblik på at gøre det nemmere, hurtigere og billigere at undersøge produkters miljøaftryk.

Et lige så vigtigt mål er at muliggøre sammenligninger og sammenlignende påstande i alle tilfælde, hvor dette er muligt, relevant og hensigtsmæssigt. Sammenligninger og sammenlignende påstande tillades kun, hvis undersøgelser af produkters miljøaftryk udføres i overensstemmelse med en PEFCR. Alle PEF-undersøgelser skal udføres i overensstemmelse med en PEFCR, hvis der findes en PEFCR for det undersøgte produkt.

Kravene til udvikling af PEFCR'er er beskrevet i del A i bilag II. En PEFCR kan indeholde en yderligere beskrivelse af kravene i PEF-metoden og tilføje nye krav, hvis PEF-metoden giver flere valgmuligheder. Målet er at sikre, at regler udvikles i overensstemmelse med PEF-metoden, og at de fastlægger de specifikationer, der er nødvendige for at opnå sammenlignelighed, forbedret reproducerbarhed, konsistens, relevans, fokus og effektivitet i forbindelse med PEF-undersøgelser.

PEFCR'er bør så vidt muligt og under hensyntagen til de forskellige anvendelsessammenhænge være i overensstemmelse med eksisterende relevante internationale produktkategoriregler (PCR). Hvis der findes andre produktkategoriregler fra andre ordninger, skal de nævnes og evalueres. De kan bruges som grundlag for udarbejdelsen af en PEFCR i overensstemmelse med kravene i bilag II.

1.1. Tilgang og eksempler til brug for potentielle anvendelser

Reglerne i PEF-metoden giver de ansvarlige mulighed for at udføre PEF-undersøgelser, der er mere reproducerbare, ensartede, robuste, verificerbare og sammenlignelige. Resultaterne af PEF-undersøgelser danner grundlaget for tilvejebringelsen af oplysninger om miljøaftryk, og de kan bruges inden for en lang række potentielle anvendelsesområder.

Anvendelser af PEF-undersøgelser uden en eksisterende PEFCR for det eller de undersøgte produkter omfatter:

1) Interne anvendelser a) optimering af processerne i et produkts livscyklus b) støtte til miljøledelse c) udpegning af miljømæssige hotspots d) støtte til produktudformning, der minimerer miljøvirkningerne over produktets livscyklus e) forbedring og sporing af miljøpræstationer.

2) Eksterne anvendelser: (f.eks. business to business (B2B) og business to consumer (B2C)): a) anvendelse eller overholdelse af politikker, der henviser til PEF-undersøgelsen b) imødekommelse af kundernes og forbrugernes behov c) markedsføring d) samarbejde i forsyningskæderne for at optimere produktet i hele livscyklussen e) deltagelse i tredjepartsordninger vedrørende miljøanprisninger eller synliggørelse af produkter, der beregner og formidler deres miljøpræstationer gennem hele deres livscyklus. Anvendelsen af PEF-undersøgelser, der er udført i overensstemmelse med en eksisterende PEFCR for det undersøgte produkt, vil ud over ovennævnte omfatte: — sammenligninger og sammenlignende påstande (dvs. påstande om et produkts generelt bedre eller ækvivalente miljøegenskaber sammenlignet med et andet (baseret på EN ISO 14040:2006)) baseret på PEF-undersøgelser — sammenligninger og sammenlignende påstande i forhold til benchmarket for produktkategorien efterfulgt af en vurdering af andre produkter efter deres præstationer i forhold til benchmarket — identifikation af væsentlige miljøvirkninger, der er fælles for en produktgruppe — omdømmeordninger, der synliggør produkter, hvis miljøpræstationer over den samlede livscyklus beregnes — grønne indkøb (offentlige indkøb og virksomhedsindkøb).

2. Generelle overvejelser i forbindelse med undersøgelser af produkters miljøaftryk

2.1. Sådan anvendes denne metode

Denne metode indeholder de regler, der er nødvendige for at gennemføre en PEF-undersøgelse, og den præsenteres sekventielt i rækkefølge efter de metodetrin, der skal udføres for at beregne et miljøaftryk.

Hvert afsnit indledes, hvor det er relevant, med en generel beskrivelse af metodetrinnet, og der gives en oversigt over de nødvendige overvejelser og understøttende eksempler.

Når der er angivet yderligere krav vedrørende udarbejdelse af PEFCR'er, kan de findes i bilag II.

2.2. Principper for undersøgelser af produkters miljøaftryk

For at udføre en PEF-undersøgelse skal følgende to krav være opfyldt:

i) Materialelisten skal være specifik for det undersøgte produkt.

ii) Udarbejdelsen af modeller for fremstillingsprocesserne skal baseres på virksomhedsspecifikke data (f.eks. den energi, der kræves for at materialerne/komponenterne i det undersøgte produkt).

Bemærk: For virksomheder, der producerer mere end ét produkt, skal de anvendte aktivitetsdata (herunder materialelisten) specifikt vedrøre det undersøgte produkt.

For at frembringe pålidelige, reproducerbare og verificerbare PEF-undersøgelser skal en række centrale analyseprincipper overholdes. Disse principper udgør de overordnede retningslinjer for anvendelsen af PEF-metoden. De skal overvejes i hver fase af en PEF-undersøgelse lige fra definitionen af undersøgelsens mål og omfang via dataindsamling og konsekvensanalyse til rapportering og verifikation af undersøgelsens resultater.

Brugerne af denne vejledning skal overholde følgende principper, når de udfører en undersøgelse af et produkts miljøaftryk:

(1) Relevans

Alle anvendte metoder og data, der er indsamlet med henblik på at kvantificere miljøaftrykket, skal være så relevante for undersøgelsen som muligt.

(2) Fuldstændighed

Kvantificeringen af miljøaftrykket skal omfatte alle miljømæssigt relevante materiale- og energistrømme og andre miljøvirkninger, der er nødvendige for at overholde de definerede systemgrænser, datakravene og de anvendte metoder til vurdering af virkninger.

(3) Konsistens

Denne metode skal overholdes nøje på hvert trin i PEF-undersøgelsen med henblik på at sikre intern konsistens og sammenlignelighed.

(4) Nøjagtighed

Der skal ydes enhver rimelig indsats for at reducere usikkerheden i forbindelse med udarbejdelse af modeller for produktsystemer og rapportering af resultater.

(5) Gennemsigtighed

Oplysninger om miljøaftryk skal fremlægges på en sådan måde, at målgruppen får det nødvendige beslutningsgrundlag, og interessenter kan vurdere dets robusthed og pålidelighed.

2.3. Faser i en undersøgelse af et produkts miljøaftryk

Ved gennemførelsen af en PEF-undersøgelse efter denne metode gennemløbes en række faser, dvs. fastlæggelse af mål og omfang, livscyklusopgørelse (LCI), livscyklusvurdering af virkninger (LCIA), fortolkning af PEF-resultater og rapportering af miljøaftryk — se Figur 2.

Figur 2

Faser i en undersøgelse af et produkts miljøaftryk

L1442022DA110120211215DA0001.00012176Kommissionens henstilling (EU) 2021/2279af 15. december 2021om anvendelsen af miljøaftryksmetoderne til at måle og formidle produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklusEUROPA-KOMMISSIONEN HAR —under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 191 og 292,ud fra følgende betragtninger:(1)Når aktørerne inden for en bred vifte af sektorer skal træffe beslutninger i miljøspørgsmål, er det afgørende, at de råder over pålidelige og korrekte målinger af og oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer.(2)Med metoden vedrørende produkters miljøaftryk og metoden vedrørende organisationers miljøaftryk (i det følgende benævnt miljøaftryksmetoderne) sættes virksomhederne i stand til at måle og formidle oplysninger om deres miljøpræstationer og derved konkurrere på markedet på grundlag af pålidelige miljøoplysninger. De indeholder detaljerede instrukser om, hvordan man modellerer og beregner produkters og organisationers miljøpåvirkninger. Miljøaftryksmetoderne er baseret på eksisterende, internationalt anerkendte praksisser, indikatorer og regler.(3)I 2013 vedtog Kommissionen sin henstilling 2013/179/EUKommissionens henstilling 2013/179/EU af 9. april 2013 om brug af fælles metoder til at måle og formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus (EUT L 124 af 4.5.2013, s. 1). med henblik på at fremme anvendelsen af fælles metoder til at måle og formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus. Kommissionen henstiller, at de anvendes af medlemsstaterne samt virksomheder, private organisationer og finansverdenen, og henstillingen indeholder to bilag, hvori de foreslåede metoder fastlægges.(4)Kommissionen har etableret en ramme for videreudvikling af miljøaftryksmetoderne med deltagelse af en bred vifte af interesserede parter, herunder industrien, og navnlig SMV'er, gennem en pilotfase.(5)I pilotfasen fra 2013 til 2018 blev udviklingen af produktspecifikke regler (regler for en produktkategoris miljøaftryk, PEFCR'er) og sektorregler for organisationers miljøaftryk (OEFSR'er) testet med aktiv deltagelse af interesserede parter, hvilket udmøntede sig i 19 PEFCR'er og 2 OEFSR'er.(6)En række tekniske aspekter af miljøaftryksmetoderne blev også opdateret, f.eks.: 1) anvendelse af princippet om væsentlighed (handle, hvor det gør en forskel), 2) definition af et benchmark der svarer til miljøaftrykket af det gennemsnitlige produkt eller den gennemsnitlige organisation, også kaldet repræsentativt produkt/repræsentativ organisation), 3) aftaler om udarbejdelse af modeller for centrale aspekter vedrørende klimaændringer, elektricitet, transport, infrastruktur og udstyr, emballering, bortskaffelse/ophør af levetid og landbrug, 4) indarbejdelse af normalisering og vægtning, 5) retningslinjer for, hvordan biodiversitet kan medtages som yderligere miljøoplysninger, 6) forbedring af visse metoder til vurdering af virkninger med særlig vægt på de toksikologirelaterede metoder (toksicitet for mennesker — kræftvirkninger, human toksicitet — ikke-kræftvirkninger, økotoksicitet i ferskvand, vandforbrug, arealanvendelse, ressourcer og partikelstof), 7) fastlæggelse af karakteriseringsfaktorer baseret på REACH-data 8) og en vejledning om datasæt, der er i overensstemmelse med miljøaftryk.(7)Resultaterne af pilotfasen blev forelagt i 2019 i arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene Sustainable Products in a Circular Economy — Towards an EU Product Policy Framework contribution to the Circular EconomySWD(2019) 91 final.. I det samme arbejdsdokument blev der også peget på mulige anvendelser af miljøaftryksmetoderne i forbindelse med politikudformningen på EU-plan. Siden 2019 og efter en indkaldelse af interessetilkendegivelser henvendt til industrien fortsatte Kommissionen udviklingen af nye regler for en produktkategoris miljøaftryk.(8)I Rådets konklusioner fra oktober 2019https://www.consilium.europa.eu/media/40928/st12791-en19.pdf. blev der udtrykt glæde over afprøvningen af EU's metode vedrørende miljøaftryk og alle initiativer, der støtter formidlingen af miljøpåvirkninger baseret på pilotprojektet om miljøaftryk.(9)Den europæiske grønne pagtCOM(2019) 640 final/3. har til formål at mobilisere industrier til en ren og cirkulær økonomi, og heri understreges det, at der er behov for pålidelige, sammenlignelige og verificerbare oplysninger for at sætte køberne i stand til at træffe mere bæredygtige beslutninger og mindske risikoen for grønvaskning.(10)I sin meddelelse En ny handlingsplan for den cirkulære økonomi — For et renere og mere konkurrencedygtigt EuropaCOM(2020) 98 final. fremhæver Kommissionen, at virksomhederne bør underbygge deres miljøanprisninger ved hjælp af metoden til vurdering af produkters og organisationers miljøaftryk, og den påtog sig at teste muligheden for at indarbejde disse metoder i EU-miljømærket.(11)Ifølge meddelelsen En ny forbrugerdagsorden — styrkelse af forbrugernes stilling med henblik på at opnå en bæredygtig genopretningCOM(2020) 696 final. har Kommissionen — for at anspore til flere frivillige foranstaltninger fra virksomhedernes side — planer om at samarbejde med de økonomiske aktører med henblik på at tilskynde dem til frivilligt at afgive tilsagn om at oplyse forbrugerne om virksomhedernes miljøaftryk, forbedre deres bæredygtighed og mindske indvirkningen på miljøet.(12)Rådet bemærkede i sine konklusioner fra december 2020, at metoden vedrørende produkters miljøaftryk har potentiale til at være en grundlæggende metode for forskellige produktpolitiske redskaber i EU og rammen for bæredygtige produkter, også under hensyntagen til passende metodologier.(13)Miljøaftryksmetoderne påtænkes allerede anvendt inden for rammerne af EU-politikker og -lovgivning såsom klassificeringsforordningenEuropa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13)., initiativet om bæredygtige batterierCOM(2020) 798 final. og tilsagnet om et grønt forbrughttps://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf..(14)I lyset af denne udvikling bør Kommissionens henstilling 2013/179/EU ajourføres for at integrere den tekniske udvikling fra pilotfasen, navnlig udviklingen af kategori- og sektorregler, og dermed skabe et solidt grundlag for videreudvikling og gennemførelse af politikker. Dette forventes at gøre det lettere for virksomhederne at beregne deres miljøpræstationer baseret på pålidelige, sammenlignelige og verificerbare oplysninger og at gøre det muligt for andre aktører (f.eks. offentlige forvaltninger, NGO'er og forretningspartnere) at få adgang til sådanne oplysninger. Det forventes også at lette udviklingen af en EU-database over miljøaftryk.(15)SMV'er kunne have utilstrækkelig ekspertise og ressourcer til at imødekomme efterspørgslen efter oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus. Derfor bør støtte til SMV'er ikke kun ydes af Kommissionen, men også af medlemsstaterne og industrisammenslutninger.(16)Efterhånden som der dukker nye internationalt vedtagne tilgange op, forventes miljøaftryksmetoderne at blive opdateret med henblik på at integrere nye indikatorer eller regler for udarbejdelse af modeller. Disse aspekter drøftes i Kommissionens ekspertgruppe i Det Tekniske Rådgivende Udvalg om Miljøaftryk. Blandt andet overvejer gruppen virkningerne for biodiversiteten.(17)Som bebudet i den nye handlingsplan for den cirkulære økonomi vil Kommissionen se nærmere på udviklingen af et regelsæt for certificering af kulstoffjernelse på grundlag af et robust og gennemsigtigt kulstofregnskab med det formål at overvåge og verificere, at kulstoffjernelsen rent faktisk har fundet sted. Denne ramme vil blive udviklet i gensidig synergi og sammenhæng med miljøaftryksmetoden og vil om nødvendigt blive afspejlet i fremtidige ajourføringer af denne henstilling.(18)I denne henstilling fokuseres der på miljøpåvirkninger, men i den globale sammenhæng spiller betænkeligheder ved de økonomiske og sociale virkninger, herunder med hensyn til praksis på arbejdsmarkedet, en stadig vigtigere rolle. Kommissionen vil fortsat nøje følge denne udvikling og andre internationale metoder samt metoder til at analysere de miljømæssige, sociale og økonomiske virkninger i relation til forsyningskæder af produkter, som i sidste ende forbruges i EU, og som har virkninger langs forsyningskæden i tredjelande.(19)Denne henstilling bør træde i stedet for Kommissionens henstilling 2013/179/EU —VEDTAGET DENNE HENSTILLING:1.FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE1.1.Formålet med denne henstilling er at fremme brugen af miljøaftryksmetoderne i relevante politikker og ordninger, der vedrører måling af og/eller formidling af oplysninger om alle typer af produkters, herunder såvel varers som tjenesteydelsers, og organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus.1.2.Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og til private og offentlige organisationer, der måler eller har til hensigt at måle deres produkts eller organisations miljøpræstationer over hele deres livscyklus, og/eller som formidler eller har til hensigt at formidle oplysninger om sådanne miljøpræstationer over hele deres livscyklus til private og offentlige interesseparter samt civilsamfundet i EU.1.3.Henstillingen finder ikke anvendelse på gennemførelsen af obligatorisk EU-lovgivning, som fastlægger en specifik metode til beregning af produkters eller organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus. Der kan dog henvises til henstillingen i EU-lovgivning eller -politik som en specifik metode til beregning af produkters eller organisationers miljøpræstationer over hele deres livscyklus.2.DEFINITIONERI denne henstilling forstås ved:a)metoden vedrørende produkters miljøaftryk (i det følgende benævnt PEF-metoden): en overordnet metode til at måle og formidle oplysninger om et produkts potentielle miljøpåvirkninger over hele dets livscyklus, jf. bilag Ib)metoden vedrørende organisationers miljøaftryk (i det følgende benævnt OEF-metoden): en overordnet metode til at måle og formidle oplysninger om en organisations potentielle miljøpåvirkninger over hele dens livscyklus, jf. bilag IIIc)produkts miljøaftryk: resultatet af en undersøgelse af et produkts miljøaftryk baseret på metoden vedrørende produkters miljøaftrykd)organisations miljøaftryk: resultatet af en undersøgelse af en organisations miljøaftryk baseret på metoden vedrørende organisationers miljøaftryke)regler for en produktkategoris miljøaftryk (i det følgende benævnt PEFCR'er): produktkategorispecifikke livscyklusbaserede regler, der supplerer den generelle metodevejledning til undersøgelser af produkters miljøaftryk ved hjælp af yderligere specifikationer for en bestemt produktkategori. Hvis der findes en PEFCR, bør denne anvendes til at beregne miljøaftrykket for et produkt, der tilhører den pågældende produktkategorif)sektorregler for organisationers miljøaftryk (i det følgende benævnt OEFSR'er): sektorspecifikke livscyklusbaserede regler, der supplerer den generelle metodevejledning til undersøgelser af organisationers miljøaftryk ved hjælp af yderligere specifikationer for en bestemt sektor. Hvis der findes en OEFSR, bør denne anvendes til at beregne miljøaftrykket for en organisation, der tilhører den pågældende sektorg)miljøpræstationer over den samlede livscyklus: kvantificerede målinger af de potentielle miljøvirkninger under hensyntagen til alle relevante livscyklusfaser af et produkt eller en organisation set fra et forsyningskædeperspektivh)formidling af oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus: enhver formidling af oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus, herunder til forretningspartnere, investorer, offentlige organer og forbrugerei)organisation: virksomhed, sammenslutning, firma, bedrift, myndighed eller institution eller dele eller kombinationer heraf — uanset om de er juridiske personer, offentlige eller private — som har sine egne funktioner og egen administrationj)ordning: profitsøgende eller ikkeprofitsøgende initiativ, der er taget af private virksomheder eller en sammenslutning heraf, af et offentlig-privat partnerskab eller af statslige eller ikkestatslige organisationer, og som går ud på at måle eller formidle oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklusk)erhvervssammenslutning: en organisation, der repræsenterer private virksomheder, som er medlemmer af organisationen, eller private virksomheder, der tilhører en sektor på lokalt, regionalt, nationalt eller internationalt planl)finansverdenen: alle aktører, der leverer finansielle tjenesteydelser (bl.a. finansiel rådgivning), herunder banker, investorer og forsikringsselskaber.3.BRUG AF PEF- OG OEF-METODEN I MEDLEMSSTATERNES POLITIKKERMedlemsstaterne bør:3.1.hvor det er hensigtsmæssigt, anvende PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er ved frivillige politikker, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om produkters eller organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus, alt imens det sikres, at disse politikker ikke skaber hindringer for varernes frie bevægelighed i EU3.2.anse oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus eller anprisninger, der er baseret på anvendelsen af PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er, som gyldige i forbindelse med relevante nationale ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om produkters eller organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus3.3.gøre en indsats for at øge udbuddet af tilgængelige livscyklusdata af høj kvalitet ved at iværksætte foranstaltninger, der har til formål at udvikle og revidere nationale databaser og stille dem til rådighed samt bidrage til indføring af data i eksisterende offentlige databaser på grundlag af de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav til datasæt. Der bør sikres indbyrdes kohærens mellem de forskellige databaser3.4.bidrage til Kommissionens bestræbelser på at sikre tilgængeligheden af datasæt af høj kvalitet, der lever op til de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav3.5.tilvejebringe bistand og værktøjer til SMV'er for at hjælpe dem med at måle, forbedre og formidle oplysninger om deres produkters eller organisations miljøpræstationer over den samlede livscyklus baseret på PEF- eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er. I denne forbindelse bør myndighederne undgå at overlappe eksisterende værktøjer, når disse er egnede til formålet3.6.tilskynde til at anvende OEF-metoden og de tilhørende OEFSR'er, hvis det er relevant, til at måle eller formidle oplysninger om offentlige organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus3.7.fremme og støtte anvendelsen af PEF- og OEF-metoder på internationalt plan, herunder i multilaterale fora eller i forbindelse med ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus. I denne forbindelse bør myndighederne overveje at tilvejebringe bistand og værktøjer til SMV'er i EU's partnerlande med henblik på at måle og forbedre miljøpræstationerne for mellemvarer eller halvfabrikata, som de producerer, over den samlede livscyklus.4.BRUG AF PEF- OG OEF-METODEN I VIRKSOMHEDER OG ANDRE PRIVATE ORGANISATIONERVirksomheder og andre private organisationer, der beslutter at måle eller formidle oplysninger om deres produkters eller organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus, bør:4.1.anvende PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er til at måle eller formidle oplysninger om deres produkters eller organisations miljøpræstationer over den samlede livscyklus4.2.medvirke til at revidere offentlige databaser og forsyne disse med livscyklusdata af høj kvalitet i overensstemmelse med de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav til datasæt; bidrage til Kommissionens bestræbelser på at sikre tilgængeligheden af datasæt af høj kvalitet, der lever op til de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav4.3.overveje at bistå virksomheder, der indgår i deres forsyningskæder, navnlig SMV'er, med at levere oplysninger på grundlag af PEF-metoden og OEF-metoden eller PEFCR'er og OEFSR'er og forbedre deres organisationers og produkters miljøpræstationer over den samlede livscyklus.Erhvervssammenslutninger bør:4.4.fremme anvendelsen af PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er blandt deres medlemmer4.5.medvirke til at revidere offentlige databaser og forsyne disse med livscyklusdata af høj kvalitet i overensstemmelse med de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav til datasæt; bidrage til Kommissionens bestræbelser på at sikre tilgængeligheden af datasæt af høj kvalitet, der lever op til de i miljøaftryksmetoderne fastlagte krav4.6.stille forenklede beregningsværktøjer og ekspertise til rådighed for at bistå deres SMV-medlemmer med at beregne deres produkters eller organisations miljøpræstationer over den samlede livscyklus på grundlag af PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er4.7.fremme og støtte anvendelsen af PEF- og OEF-metoder på internationalt plan, herunder i multilaterale fora eller i forbindelse med ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus.5.ANVENDELSE AF PEF-METODEN OG OEF-METODEN OG DE TILHØRENDE PEFCR'ER OG OEFSR'ER I ORDNINGER, DER VEDRØRER MÅLING AF ELLER FORMIDLING AF OPLYSNINGER OM MILJØPRÆSTATIONER OVER DEN SAMLEDE LIVSCYKLUS5.1I ordninger, der vedrører måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus, bør PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er anvendes som referencemetode til at måle eller formidle oplysninger om produkters og organisationers miljøpræstationer over den samlede livscyklus.6.FINANSVERDENENS ANVENDELSE AF PEF-METODEN OG OEF-METODEN OG DE TILHØRENDE PEFCR'ER OG OEFSR'ERMedlemmer af finansverdenen bør, hvis det er relevant:6.1.fremme brugen af oplysninger om miljøpræstationerne over den samlede livscyklus, der er beregnet på grundlag af PEF-metoden eller OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er, i vurderingen af de økonomiske risici, der er forbundet med miljøpræstationerne over den samlede livscyklus6.2.fremme brugen af oplysninger baseret på undersøgelser af organisationers miljøaftryk i deres vurdering af resultaterne for miljøkomponenten i bæredygtighedsindekser6.3.fremme og støtte anvendelsen af PEF- og OEF-metoder på internationalt plan, herunder i multilaterale fora eller i forbindelse med ordninger, der indebærer måling af eller formidling af oplysninger om miljøpræstationer over den samlede livscyklus.7.VERIFIKATION7.1.Hvis undersøgelser af produkters og organisationers miljøaftryk videregives til tredjeparter, bør undersøgelserne verificeres i overensstemmelse med kravene i PEF- og OEF-metoden og eventuelle specifikke angivelser i PEFCR'er og OEFSR'er.8.RAPPORTERING OM HENSTILLINGENS GENNEMFØRELSE8.1.Medlemsstaterne opfordres til årligt at underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de har truffet på baggrund af denne henstilling. De første oplysninger bør forelægges et år efter vedtagelsen af denne henstilling. Rapporteringen bør omfatte oplysninger om:a)hvordan PEF-metoden og OEF-metoden og de tilhørende PEFCR'er og OEFSR'er anvendes i politikinitiativerb)antallet af produkter og/eller organisationer, der er omfattet af initiativernec)incitamenter vedrørende miljøpræstationer over den samlede livscyklusd)initiativer vedrørende udvikling af livscyklusdata af høj kvalitete)hvordan SMV'er bistås med at levere livscyklusmiljødata og forbedre deres miljøpræstationer over den samlede livscyklusf)eventuelle problemer og flaskehalse, som konstateres ved brug af metoderne.9.OPHÆVELSE AF TIDLIGERE HENSTILLINGERKommissionens henstilling 2013/179/EU ophæves. Henvisninger til den ophævede henstilling gælder som henvisninger til nærværende henstilling.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2021.På Kommissionens vegneVirginijus SinkevičiusMedlem af Kommissionen

I fasen med fastlæggelse af mål fastlægges formålene med undersøgelsen, dvs. den tiltænkte anvendelse, begrundelsen for at gennemføre undersøgelsen og målgruppen. I fasen med fastlæggelse af omfanget træffes de vigtigste metodologiske valg, f.eks. den præcise definition af den funktionelle enhed, fastlæggelse af systemgrænsen, udvælgelse af yderligere miljøoplysninger og yderligere tekniske oplysninger og de vigtigste antagelser og begrænsninger.

LCI-fasen omfatter dataindsamlingsproceduren og beregningsproceduren, hvor input til og output fra det undersøgte system kvantificeres. Input og output vedrører energi, råvarer og andre fysiske input, produkter og biprodukter, affald og emissioner til luft/vand/jord. De indsamlede data vedrører forgrundsprocesser og baggrundsprocesser. Data sættes i forhold til procesenhederne og den funktionelle enhed. Livscyklusopgørelsen er en iterativ proces. Efterhånden som der indsamles data, og der læres mere om systemet, kan der identificeres nye datakrav eller -begrænsninger, som kræver en ændring af dataindsamlingsprocedurerne, så undersøgelsens mål stadig vil blive nået.

I fasen med vurdering af virkninger knyttes LCI-resultaterne sammen med miljøpåvirkningskategorier og -indikatorer. Dette gøres ved hjælp af LCIA-metoder, hvor emissioner først klassificeres i påvirkningskategorier og derefter karakteriseres som fælles enheder (f.eks. udtrykkes både CO2- og CH4-emissioner i CO2-ækvivalente emissioner på grundlag af deres globale opvarmningspotentiale). Eksempler på påvirkningskategorier er klimaændringer, forsuring og ressourceforbrug.

I fortolkningsfasen fortolkes LCI-resultaterne og LCIA-resultaterne i overensstemmelse med det angivne mål og omfang. I denne fase udpeges de mest relevante påvirkningskategorier, livscyklusfaser og elementære strømme. Der kan drages konklusioner og opstilles anbefalinger på grundlag af analyseresultaterne. Fasen omfatter også rapporteringstrinnet, hvor resultaterne af PEF-undersøgelsen opsummeres i PEF-rapporten.

Endelig udføres der i verifikationsfasen en overensstemmelsesvurdering for at kontrollere, om PEF-undersøgelsen er blevet gennemført i overensstemmelse med den nuværende PEF-metode. Verifikationen er obligatorisk, når PEF-undersøgelsen eller en del af oplysningerne i den anvendes til ekstern formidling.

3. Fastlæggelse af mål og omfang af undersøgelsen af et produkts miljøaftryk

3.1. Måldefinition

Definitionen af mål er det første trin i en PEF-undersøgelse, som fastlægger den overordnede sammenhæng for undersøgelsen. Den klare fastlæggelse af mål skal sikre, at formålene, metoderne, resultaterne og de tiltænkte anvendelser er tilpasset hinanden, og at der fastlægges en fælles vision, som kan vejlede deltagerne i undersøgelsen.

Beslutningen om at anvende PEF-metoden indebærer, at visse aspekter af måldefinitionen skal fastlægges på forhånd, som følge af de specifikke krav, der er forbundet med PEF-metoden.

Ved definitionen af mål er det vigtigt at identificere de tiltænkte anvendelser og graden af analytisk dybde og fokus i undersøgelsen. Dette skal afspejles i de fastlagte begrænsninger for undersøgelsen (fasen for fastlæggelse af omfang).

Definitionen af mål for en PEF-undersøgelse skal omfatte:

1. tiltænkte anvendelser

2. begrundelse for gennemførelsen af undersøgelsen og beslutningsramme

3. målgruppe

4. initiativtageren til undersøgelsen

5. verifikatorens identitet.

Tabel 1

Eksempel på måldefinition — produkts miljøaftryk for en t-shirt

Forhold Detalje Tiltænkte anvendelser: Angiv produktinformation til kunden Begrundelse for gennemførelsen af undersøgelsen og beslutningsramme: Besvar en forespørgsel fra en kunde Målgruppe: Ekstern teknisk målgruppe, business to business. Verifikator: Uafhængig ekstern verifikator, hr. Y Initiativtageren til undersøgelsen: Virksomheden G A/S

3.2. Fastlæggelse af omfang

Omfanget af PEF-undersøgelsen er en detaljeret beskrivelse af det system, der skal evalueres, og de tekniske specifikationer.

Definitionen af omfanget skal være i overensstemmelse med de definerede mål for undersøgelsen og skal omfatte (se de enkelte afsnit nedenfor for en mere detaljeret beskrivelse):

1. funktionel enhed og referencestrøm

2. systemgrænse

3. påvirkningskategorier for miljøaftryk (12)

4. yderligere oplysninger, der skal medtages

5. forudsætninger/begrænsninger.

3.2.1 Funktionel enhed og referencestrøm

Den funktionelle enhed er et produktsystems kvantificerede præstationer, der skal anvendes som referenceenhed. Den funktionelle enhed beskriver kvalitativt og kvantitativt det undersøgte produktets funktioner og varighed.

Referencestrømmen er den mængde af produktet, der er nødvendig for at opnå den definerede funktion. Alle andre input- og outputstrømme i analysen er kvantitativt forbundet med den. Det antal produkter, der kræves for at opfylde produktets levetid, bør altid rundes op, medmindre der er en gyldig grund til ikke at gøre dette. Referencestrømmen kan udtrykkes direkte i forhold til den funktionelle enhed eller på en mere produktorienteret måde.

Brugere af PEF-metoden skal definere den funktionelle enhed og referencestrømmen for PEF-undersøgelsen. De skal også beskrive de aspekter af