Berigtigelse til Kommissionens forordning (EF) nr. 817/2004 af 29. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)

( Den Europæiske Unions Tidende L 153 af 30. april 2004 )

Forordning (EF) nr. 817/2004 læses således:

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 817/2004

af 29. april 2004

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (1), særlig artikel 34, 45 og 50, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved forordning (EF) nr. 1257/1999 fastlægges et samlet regelsæt for støtte fra EUGFL til udvikling af landdistrikterne, og i forordningens afsnit II fastlægges navnlig de støtteberettigede foranstaltninger, deres mål og kriterierne for støtteberettigelse. Dette regelsæt gælder for støtte til udvikling af landdistrikterne i hele Fællesskabet.

(2) For at fuldstændiggøre dette regelsæt blev Kommissionens forordning (EF) nr. 445/2002 af 26. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (2) vedtaget under hensyntagen til erfaringerne med de eksisterende instrumenter, således som de var blevet anvendt under de forskellige rådsforordninger, der blev ophævet ved artikel 55, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999.

(3) Forordning (EF) nr. 445/2002 er blevet ændret på en række væsentlige punkter. Endvidere er der som led i ændringen af forordning (EF) nr. 1257/1999 indført fire nye foranstaltninger, som kræver gennemførelsesbestemmelser. Desuden bør der på baggrund af erfaringerne siden programmeringsperiodens begyndelse foretages en præcisering af en række bestemmelser, bl.a. om proceduren til ændring af programmeringsdokumenterne, den økonomiske forvaltning af programmerne og kontrollen. Af hensyn til klarheden og overskueligheden bør der derfor vedtages en ny forordning med gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1257/1999, og forordning (EF) nr. 445/2002 bør ophæves.

(4) Disse bestemmelser bør følge nærhedsprincippet og bør derfor begrænses til de bestemmelser, som det er nødvendigt at vedtage på EF-plan.

(5) Hvad angår støtte til investering i landbrugsbedrifter og forarbejdningsvirksomheder og støtte til unge landbrugere, er der i forordning (EF) nr. 1257/1999 fastsat tre grundlæggende betingelser for støtteberettigelse. Det bør fastlægges, hvornår disse betingelser skal være opfyldt, og præciseres, hvor lang en overgangsperiode medlemsstaterne kan bevilge bestemte støttemodtagere til at opfylde mindstekravene, når der foretages investeringer for at opfylde disse krav.

(6) Hvad angår investering i landbrugsbedrifter og forarbejdningsvirksomheder, er EF-støtten betinget af, at der findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser, hvad angår evalueringen af disse afsætningsmuligheder.

(7) Støtte til erhvervsuddannelse bør ikke omfatte normal landbrugs- og skovbrugsuddannelse.

(8) Hvad angår betingelser for støtte til førtidspensionering, bør der findes en løsning på de særlige problemer som følger af, at en bedrift overdrages af flere overdragere, eller at en bedrift overdrages af en forpagter.

(9) I ugunstigt stillede områder bør der i forbindelse med arealer, som udnyttes af flere landbrugere i fællesskab, åbnes mulighed for at yde udligningsgodtgørelser til hver enkelt landbruger på grundlag af den andel, som han har ret til at udnytte.

(10) Det bør præciseres, hvilke kompetencer og midler de myndigheder eller organer skal have, som er udvalgt til at give bedriftsrådgivning.

(11) Hvad angår støtte til miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd, bør en fastlæggelse af de minimumsbetingelser, landbrugerne skal opfylde i forbindelse med de forskellige forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug og landbrug til gavn for dyrevelfærden, sikre en afbalanceret anvendelse af støtten under hensyntagen til dens målsætning og således bidrage til en bæredygtig udvikling af landdistrikterne.

(12) Hvad angår støtte til landbrugere, der deltager i en ordning for fødevarekvalitet, bør det præciseres, hvilke produkter der kan ydes støtte til, og hvilke former for normerede omkostninger, der kan indgå i beregningen af støttebeløbet.

(13) For at sikre, at de salgsfremmende foranstaltninger i artikel 24d i forordning (EF) nr. 1257/1999 og den ordning med oplysningskampagner og salgsfremstød, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked (3), supplerer hinanden, bør betingelserne for støtte til salgsfremstød for kvalitetsprodukter fastlægges nærmere, specielt med hensyn til hvem der kan få støtte, og hvilke aktiviteter der er støtteberettigede. For at undgå dobbeltfinansiering bør der endvidere ikke som led i udvikling af landdistrikterne gives støtte til oplysningskampagner og salgsfremstød, hvortil der ydes støtte under Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000.

(14) Der bør fastlægges udvælgelseskriterier for investeringer til forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter. På baggrund af de erfaringer, der er gjort, bør disse udvælgelseskriterier baseres på generelle principper snarere end på bestemmelser for de enkelte sektorer.

(15) Der bør fastsættes en undtagelse fra artikel 28, stk. 1, andet led, i forordning (EF) nr. 1257/1999, idet denne bestemmelse udelukker, at der kan ydes investeringsstøtte til forarbejdning og afsætning af tredjelandsprodukter i regioner i Fællesskabets yderste periferi. Der bør dog knyttes visse betingelser til denne undtagelse.

(16) Visse skove, der er udelukket fra skovbrugsstøtte i henhold til artikel 29, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999, bør defineres mere præcist.

(17) Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for støtte til skovrejsning på landbrugsjord og for tilskud til foranstaltninger til bevarelse og forbedring af skovenes økologiske balance.

(18) Ifølge artikel 33 i forordning (EF) nr. 1257/1999 ydes der støtte til andre foranstaltninger vedrørende landbrugsvirksomhed og omlægning heraf og vedrørende aktiviteter i landdistrikterne, som ikke falder ind under de øvrige foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. I betragtning af det store antal forskellige foranstaltninger, som kan omfattes af nævnte artikel, bør fastlæggelsen af støttebetingelserne i første række overlades til medlemsstaterne som led i deres programmering.

(19) Der bør fastsættes fælles regler for flere foranstaltninger, hvorved der især sikres en fælles standard for normal god landbrugspraksis, i de tilfælde, hvor der i foranstaltningerne refereres til dette kriterium, og garanteres den nødvendige fleksibilitet for langtidsforpligtelsers vedkommende, så der kan tages hensyn til begivenheder, som måtte være af betydning for disse forpligtelser, uden at gennemførelsen af de forskellige støtteforanstaltninger derved bliver mindre effektiv.

(20) Der bør klart skelnes mellem finansiering af støtte til udvikling af landdistrikterne og finansiering af støtte under de fælles markedsordninger. Eventuelle undtagelser fra princippet om, at foranstaltninger, som henhører under støtteordninger under de fælles markedsordninger, er udelukket fra støtte til udvikling af landdistrikterne, bør foreslås af medlemsstaterne inden for rammerne af deres programmer under hensyntagen til deres særlige behov og efter en gennemskuelig procedure.

(21) Betalinger som led i støtte til udvikling af landdistrikterne bør foretages til støttemodtagerne med det fulde beløb.

(22) Kommissionens forordning (EF) nr. 1685/2000 (4) indeholder gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (5), for så vidt angår støtteberettigede udgifter i forbindelse med foranstaltninger medfinansieret af strukturfondene og dermed af EUGFL, Udviklingssektionen. For sammenhængens skyld bør bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1685/2000 gælde for de foranstaltninger, der medfinansieres af EUGFL, Garantisektionen, medmindre andet er fastsat i forordning (EF) nr. 1257/1999, Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (6) og nærværende forordning.

(23) Fastsættelsen af tariffer for enhedspriser er en udbredt praksis for visse investeringer, der medfinansieres i henhold til artikel 30, første, andet og sjette led, samt artikel 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999. For at skabe klarhed og opnå en mere enkel forvaltning af disse investeringer bør støttemodtagerne fra 2000 kunne fritages for at fremlægge fakturaer, som krævet i forordning (EF) nr. 1685/2000. Der bør også fastsættes betingelser for anvendelsen af disse tariffer for at sikre en effektiv forvaltning af medlemsstaternes brug heraf.

(24) Kommissionens beslutning 1999/659/EF af 8. september 1999 om den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne af bevillinger fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne for perioden 2000-2006 (7) præciserer, hvilken type udgifter der udgør en integreret del af rammebevillingen til medlemsstaterne. I Kommissionens forordning (EF) nr. 2603/1999 af 9. december 1999 om overgangsregler for støtte til udvikling af landdistrikterne som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (8) er det i øvrigt fastsat, at betalinger i forbindelse med visse forpligtelser, der er indgået inden den 1. januar 2000, på visse betingelser kan indgå i programmeringen for udvikling af landdistrikterne for perioden 2000-2006. Der bør derfor foretages en præcisering af anvendelsen af den samlede EF-støtte under hver plan til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det programmeringsdokument, som Kommissionen har godkendt.

(25) For at sikre en mere fleksibel økonomisk forvaltning bør det for medlemsstater, der har valgt en regionaliseret programmering for udvikling af landdistrikterne, være muligt at anføre den samlede EF-støtte til hvert regionalt program i en separat beslutning, der indeholder en samlet finansiel oversigt for medlemsstaten som helhed.

(26) I øvrigt er det i artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte (9) fastsat, at beløb, der følger dels af sanktioner for manglende overholdelse af miljøkrav og dels af gradueringen, fortsat står til rådighed for medlemsstaterne som supplerende EF-støtte til visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. Det er nødvendigt at præcisere, hvad Kommissionens godkendelse går på med hensyn til disse foranstaltninger.

(27) Der bør fastsættes nærmere regler for forelæggelsen af planer for udvikling af landdistrikterne og for revision heraf.

(28) For at lette udarbejdelsen af planerne for udvikling af landdistrikterne og Kommissionens gennemgang og godkendelse heraf bør der fastlægges fælles regler for disse planers udformning og indhold, navnlig på grundlag af de krav, der er fastsat i artikel 43 i forordning (EF) nr. 1257/1999.

(29) Det bør fastsættes, hvilke betingelser der skal gælde for ændringer af programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne, således at Kommissionen effektivt og hurtigt kan undersøge sådanne ændringer.

(30) Kun ændringer, der på væsentlige punkter ændrer programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne, bør behandles efter forvaltningskomitéproceduren. Andre ændringer bør besluttes af medlemsstaterne og meddeles Kommissionen.

(31) For at sikre en effektiv og regelmæssig overvågning er det nødvendigt, at medlemsstaterne stiller en elektronisk konsolideret og ajourført udgave af deres programmeringsdokumenter til rådighed for Kommissionen.

(32) Der bør fastsættes nærmere bestemmelser om den finansielle planlægning og om medfinansieringen af de foranstaltninger, som finansieres af EUGFL, Garantisektionen, efter artikel 35, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999.

(33) I denne sammenhæng bør medlemsstaterne regelmæssigt aflægge rapport til Kommissionen om, hvorledes finansieringen af foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne forløber.

(34) Der bør træffes foranstaltninger, som sikrer en effektiv anvendelse af de bevillinger, der ydes til støtte for udviklingen af landdistrikterne, og det bør herunder fastsættes, at Kommissionens udbetaling af et første forskud til betalingsorganerne og tilpasning af støtte sker under hensyntagen til henholdsvis behov og tidligere resultater. For at lette iværksættelse af investeringsforanstaltninger bør der ligeledes åbnes mulighed for, at der under visse omstændigheder kan udbetales forskud til visse kategorier af støttemodtagere.

(35) Foruden de særlige regler, der er fastsat i denne forordning, bør de generelle regler om budgetdisciplin, og navnlig dem som vedrører ufyldestgørende eller ukorrekte anmeldelser fra medlemsstaterne, også finde anvendelse.

(36) Den finansielle forvaltning af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør være underlagt de bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af forordning (EF) nr. 1258/1999.

(37) Der bør fastsættes procedurer og krav vedrørende overvågning og evaluering på grundlag af de principper, der gælder for andre EF-støtteforanstaltninger, navnlig dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1260/1999.

(38) Administrative bestemmelser bør muliggøre en bedre forvaltning, overvågning og kontrol af støtten til udvikling af landdistrikterne. Med henblik på forenkling bør det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger, der er fastsat i afsnit II, kapitel IV, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (10) og gennemførelsesbestemmelserne hertil, som er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 (11), så vidt muligt anvendes.

(39) Der bør både på EF-plan og i medlemsstaterne fastsættes en sanktionsordning.

(40) Oplysninger om gennemførelsen af de tidligere ledsageforanstaltninger under Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (12), (EØF) nr. 2079/92 (13) og (EØF) nr. 2080/92 (14), der indgår i den finansielle programmering for perioden 2000-2006, bør medtages i den årlige situationsrapport, der er fastsat i artikel 48, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999. Desuden bør udgifterne som følge af disse foranstaltninger medtages i de oplysninger, som medlemsstaterne hvert år skal fremlægge inden den 30. september.

(41) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Landbrugsstrukturerne og Udviklingen af Landdistrikterne —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

FORANSTALTNINGER TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE

AFDELING 1

Investeringer i landbrugsbedrifter

Artikel 1

Den overgangsperiode til opfyldelse af de nye mindstekrav, som medlemsstaterne kan bevilge efter artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999, må højst vare 36 måneder regnet fra den dato, hvor kravet bliver obligatorisk for landbrugeren. Udløbet af den investeringsperiode, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999, skal ligge inden for den overgangsperiode, der er fastsat i stk. 1.

Den overgangsperiode, der er fastsat i stk. 1, gælder ikke for støtteansøgninger, der er indgivet inden den 7. maj 2004.

Artikel 2

1. I forbindelse med artikel 6 i forordning (EF) nr. 1257/1999 foretages vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, på det relevante plan med hensyn til:

a) de pågældende produkter

b) investeringstyperne

c) den nuværende og forventede kapacitet.

2. Der tages hensyn til eventuelle produktionsrestriktioner eller begrænsninger af EF-støtten under de fælles markedsordninger.

3. Hvis der inden for rammerne af en fælles markedsordning findes produktionsrestriktioner eller begrænsninger af EF-støtten for den enkelte landbruger, bedrift eller forarbejdningsvirksomhed, ydes der ingen støtte til investeringer, der vil øge produktionen ud over disse restriktioner eller begrænsninger.

Artikel 3

Hvis investeringerne foretages af unge landbrugere, anvendes artikel 4, stk. 2.

AFDELING 2

Etablering af unge landbrugere

Artikel 4

1. Betingelserne for at yde støtte til fremme af unge landbrugeres etablering, som er fastsat i artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999, skal være opfyldt på det tidspunkt, hvor den enkelte beslutning om at yde støtte træffes.

2. Hvad angår de faglige kvalifikationer, bedriftens økonomiske levedygtighed og mindstekravene med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd, kan der dog fastsættes en frist på højst fem år fra etableringen til opfyldelse af betingelserne, hvis det er nødvendigt med en tilpasningsperiode for at lette etableringen af den unge landbruger eller strukturtilpasningen af den pågældendes bedrift.

Artikel 5

Den enkelte beslutning om den støtte, der er fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 1257/1999, bør træffes inden for en frist, der ikke overstiger 12 måneder efter det etableringstidspunkt, der er fastsat i medlemsstaternes gældende bestemmelser.

AFDELING 3

Uddannelse

Artikel 6

Støtte til erhvervsuddannelse omfatter ikke kurser og praktiktjeneste, der indgår i de normale programmer og ordninger for den grundlæggende og videregående landbrugs- og skovbrugsuddannelse.

AFDELING 4

Førtidspensionering

Artikel 7

Når en bedrift overdrages af flere overdrageres, begrænses den samlede støtte til det beløb, der er fastsat for en enkelt overdrager.

Artikel 8

En ikke-erhvervsmæssig landbrugsaktivitet, som fortsættes af en overdrager i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, første led, i forordning (EF) nr. 1257/1999, er ikke støtteberettiget inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik.

Artikel 9

En forpagter kan overdrage de frigjorte arealer til ejeren, forudsat at forpagtningsforholdet bringes til ophør, og at de betingelser, der gælder for overtageren i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999, opfyldes.

Artikel 10

De frigjorte arealer kan indgå i en jordfordeling eller i en simpel udveksling af jordlodder.

I så fald skal de betingelser, der gælder for frigjorte arealer, opfyldes for arealer, der landbrugsteknisk svarer til de frigjorte arealer.

Medlemsstaterne kan fastsætte, at de frigjorte arealer kan overtages af et organ, der forpligter sig til senere at videreoverdrage dem til en overtager, som opfylder de betingelser, der er fastsat for førtidspensionering.

AFDELING 5

Ugunstigt stillede områder og områder med miljørestriktioner

Artikel 11

For græsningsarealer, der anvendes af flere landbrugere i fællesskab, kan der ydes udligningsgodtgørelse til de enkelte landbrugere i forhold til deres respektive brug eller ret til brug af disse arealer.

AFDELING 6

Overholdelse af normer

Artikel 12

De myndigheder og private organer, som er udvalgt til at give bedriftsrådgivning som omhandlet i artikel 21d, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999, skal have tilstrækkelige ressourcer i form af kvalificeret personale og administrativt og teknisk udstyr samt de nødvendige erfaringer til at kunne give pålidelige råd i forbindelse med de lovfæstede normer, der er omhandlet i artikel 21d, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999.

AFDELING 7

Miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd

Artikel 13

En forpligtelse til at ekstensivere eller på anden vis drive husdyrbrug skal mindst opfylde følgende betingelser:

a) arealet skal fortsat drives som græsningsareal

b) besætningen skal fordeles på bedriften på en sådan måde, at hele græsarealet vedligeholdes, og der således undgås overgræsning eller underudnyttelse

c) belægningsgraden fastsættes under hensyntagen til alle græssende husdyr på bedriften eller, i tilfælde af en forpligtelse til begrænsning af næringsstofudvaskning, til alle husdyr på bedriften, som er relevante for den pågældende forpligtelse.

Artikel 14

1. Støtte kan omfatte forpligtelser til:

a) at opdrætte husdyr af lokale udryddelsestruede racer, der er hjemmehørende i området

b) at bevare plantegenetiske ressourcer, der er naturligt tilpasset til de lokale og regionale forhold og truet af genetisk erosion.

2. De lokale racer og plantegenetiske ressourcer skal spille en rolle i bevarelsen af miljøet i det område, hvor foranstaltningen i stk. 1 anvendes.

De husdyrarter, der er støtteberettigede, og tærskelkriterierne for, hvornår lokale racer betragtes som udryddelsestruede, er angivet i tabellen i bilag I.

Artikel 15

I forbindelse med artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999 betragtes anlægsarbejder som ikke-kommercielle, hvis de normalt ikke fører til nogen væsentlig nettoforøgelse af bedriftens værdi eller lønsomhed.

Artikel 16

Forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug ud over den periode på mindst fem år, der er nævnt i artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999, fastlægges ikke for en længere periode, end hvad der rimeligvis er nødvendigt for at opnå miljøvirkningerne. Forpligtelserne varer normalt højst ti år, med undtagelse af særlige former for forpligtelser, hvor en længere periode skønnes at være absolut nødvendig.

Artikel 17

Forskellige former for forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug og/eller landbrug til gavn for dyrevelfærden kan kombineres indbyrdes, forudsat at forpligtelserne er komplementære og indbyrdes forenelige

Ved en sådan kombination skal der ved fastsættelsen af støttens størrelse tages hensyn til indkomsttab og til de særlige ekstraomkostninger, som kombinationen medfører.

Artikel 18

1. Referenceniveauet ved beregning af indkomsttabet og de ekstraomkostninger, som forpligtelsen medfører, er normal god landbrugspraksis i det pågældende område, hvor foranstaltningen anvendes.

Hvor de landbrugstekniske eller miljømæssige forhold retfærdiggør det, kan der tages hensyn til de økonomiske konsekvenser af, at jorden ikke længere udnyttes, eller at visse landbrugsmetoder ikke længere praktiseres.

2. Hvis forpligtelserne normalt måles i andre enheder end dem, der anvendes i bilaget til forordning (EF) nr. 1257/1999, kan medlemsstaterne beregne støtten på grundlag af disse andre enheder. I så fald sørger medlemsstaterne for, at de årlige maksimumsbeløb, hvortil der kan ydes EF-støtte, og som er fastsat i nævnte bilag, ikke overskrides. Med henblik herpå kan medlemsstaterne:

a) fastsætte en grænse for antallet af enheder pr. ha for den bedrift, som forpligtelserne til at drive miljøvenligt landbrug vedrører

b) fastsætte et samlet maksimumsbeløb for hver bedrift, der deltager i ordningen, og sikre, at udbetalingerne til de enkelte bedrifter ikke overskrider denne grænse.

3. Udbetalinger af støtte kan kun baseres på en begrænsning af anvendelsen af gødning, plantebeskyttelsesmidler eller anden form for input, hvis disse begrænsninger er teknisk og økonomisk målelige.

Artikel 19

På grundlag af objektive kriterier fastsætter medlemsstaterne behovet for at skabe et incitament, jf. artikel 24, stk. 1, tredje led, i forordning (EF) nr. 1257/1999.

Incitamentet må højst svare til 20 % af indkomsttabet og ekstraomkostningerne som følge af forpligtelsen, undtagen for særlige former for forpligtelser, hvor en højere procentsats skønnes at være absolut nødvendig af hensyn til en effektiv gennemførelse af foranstaltningen.

Artikel 20

En landbruger, som indgår en forpligtelse til at drive miljøvenligt landbrug eller landbrug til gavn for dyrevelfærden på en del af bedriften, skal som minimum opfylde kravene til normal god landbrugspraksis på hele bedriften.

Artikel 21

1. Medlemsstaterne kan tillade, at en forpligtelse omdannes til en anden forpligtelse i løbet af forpligtelsesperioden, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) omdannelsen indebærer klare fordele for miljøet eller for dyrevelfærden

b) den eksisterende forpligtelse skærpes væsentligt, og

c) det godkendte program omfatter de pågældende forpligtelser.

Der kan på betingelserne i første afsnit, litra a) og b), gives tilladelse til, at en forpligtelse til at drive miljøvenligt landbrug omdannes til en forpligtelse til skovrejsning på landbrugsjord i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999. Forpligtelsen til at drive miljøvenligt landbrug ophører, uden at der kræves tilbagebetaling.

2. Medlemsstaterne kan tilpasse forpligtelserne til at drive miljøvenligt landbrug eller landbrug til gavn for dyrevelfærden i løbet af forpligtelsesperioden, hvis det godkendte program åbner mulighed herfor, og tilpasningen er berettiget under hensyntagen til forpligtelsens formål.

AFDELING 8

Fødevarekvalitet

Underafdeling 1

Deltagelse i ordninger for fødevarekvalitet

Artikel 22

1. Den støtte, der er fastsat i artikel 24b i forordning (EF) nr. 1257/1999, må kun gives til landbrugere, der deltager i en kvalitetsordning, hvis det pågældende landbrugsprodukt eller den pågældende fødevare er officielt godkendt under en af de forordninger, der er nævnt i stk. 2 i samme artikel, eller under en national kvalitetsordning som omhandlet i stk. 3 i samme artikel.

2. Hvis støtte efter artikel 24b i forordning (EF) nr. 1257/1999 til deltagelse i en kvalitetsordning under Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 (15) for et specifikt produkt indgår i et programmeringsdokument for udvikling af landdistrikterne, må de normerede omkostninger i forbindelse med deltagelse i kvalitetsordningen ikke længere medregnes i beregningen af støtten til en miljøvenlig jordbrugsforanstaltning, der har til formål at støtte økologisk landbrug for det samme produkt.

I artikel 24c i forordning (EF) nr. 1257/1999 forstås ved »normerede omkostninger« omkostningerne ved at tilslutte sig en kvalitetsordning og det årlige kontingent for at deltage i en sådan ordning, herunder eventuelle omkostninger ved kontrol af, at kravene i kvalitetsordningen er opfyldt.

Underafdeling 2

Salgsfremstød for kvalitetsprodukter

Artikel 23

I artikel 24d, stk. 1, i forordning 1257/1999 forstås ved »producentsammenslutning« enhver organisation, uanset retlig form, der består af aktører, som deltager aktivt i en kvalitetsordning, som omhandlet i artikel 24b i samme forordning, for et bestemt landbrugsprodukt eller en bestemt fødevare.

Erhvervs- og brancheorganisationer, der er repræsentative for en eller flere sektorer, kan ikke få støtte som »producentsammenslutning« som forstået i stk. 1.

Artikel 24

Støtteberettigede oplysningskampagner, salgsfremstød og reklamering som omhandlet i artikel 24d, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999 er aktiviteter, der skal få forbrugerne til at købe landbrugsprodukter eller fødevarer, som er omfattet af kvalitetsordninger, der indgår i programmeringsdokumentet under foranstaltningen »deltagelse i ordninger for fødevarekvalitet«.

Formålet med aktiviteterne er at fremhæve produkternes specifikke kendetegn eller fortrin som følge af kvalitetsordningens krav til først og fremmest kvalitet, særlige produktionsmetoder, dyrevelfærd og miljøhensyn, og at videreformidle den tekniske og videnskabelige viden om disse produkter.

Aktiviteterne består bl.a. i at arrangere og/eller deltage i messer og udstillinger, andre lignende PR-tiltag og reklame via forskellige kommunikationsmidler eller på salgsstederne.

Artikel 25

1. Der kan kun gives støtte efter artikel 24d i forordning (EF) nr. 1257/1999 til aktiviteter i forbindelse med oplysningskampagner, salgsfremstød og reklame på det indre marked.

2. Aktiviteterne i artikel 24 må ikke være rettet mod handelsmærker. De må ikke tilskynde til forbrug af et produkt på grund af dets særlige oprindelse, medmindre produktet er omfattet af den kvalitetsordning, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 2081/92 (16), eller af Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (17).

Produktets oprindelse kan dog angives, hvis oprindelsen ikke fremtræder som hovedbudskabet.

3. Hvis de aktiviteter, der er beskrevet i artikel 24 i denne forordning, vedrører et produkt under en af de kvalitetsordninger, der er omhandlet i artikel 24b, stk. 2, litra a), b) og c), i forordning (EF) nr. 1257/1999, skal EF-logoet for de pågældende ordninger anføres på alt materiale til oplysningskampagner, salgsfremstød og/eller reklame.

4. Der kan ikke gives støtte efter artikel 24d i forordning (EF) nr. 1257/1999 til oplysningskampagner og salgsfremstød, hvortil der ydes støtte under forordning (EF) nr. 2826/2000.

Artikel 26

Medlemsstaterne sørger for, at alt planlagt materiale til oplysningskampagner, salgsfremstød og reklame, der er udarbejdet som led i aktiviteter, hvortil der ydes støtte efter artikel 24d i forordning (EF) nr. 1257/1999, er i overensstemmelse med EF-forskrifterne. Støttemodtagerne skal derfor sende alt planlagt materiale til den ansvarlige myndighed i medlemsstaten.

AFDELING 9

Forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter

Artikel 27

De støtteberettigede udgifter kan omfatte:

a) opførelse og erhvervelse af fast ejendom, dog ikke køb af jord

b) nye maskiner og nyt udstyr, herunder software

c) generalomkostninger, fx honorarer til arkitekter, ingeniører og rådgivere og udgifter til feasibilityundersøgelser og erhvervelse af patenter og licenser.

De omkostninger, der er omhandlet i litra c), lægges til omkostningerne i litra a) og b) og betragtes som støtteberettigede op til et loft på 12 % af disse omkostninger. I forbindelse med udvikling af nye teknologier, som omhandlet i artikel 25, stk. 2, fjerde led, i forordning (EF) nr. 1257/1999, er loftet 25 %.

Artikel 28

1. I artikel 26, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999 forstås ved »små forarbejdningsenheder« virksomheder med under ti ansatte og en årsomsætning eller en samlet årsbalance på højst 2 mio. EUR.

2. Den overgangsperiode til opfyldelse af de nye mindstekrav, som medlemsstaterne kan bevilge efter artikel 26, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999, må højst vare 36 måneder regnet fra den dato, hvor kravet bliver obligatorisk for den lille forarbejdningsenhed.

Udløbet af den investeringsperiode, der er omhandlet i artikel 26, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999, skal ligge inden for den overgangsperiode, der er fastsat i stk. 2 i nærværende artikel.

Artikel 29

1. I forbindelse med artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999 foretages vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, på det relevante plan med hensyn til:

a) de pågældende produkter

b) investeringstyperne

c) den nuværende og forventede kapacitet.

2. Der tages hensyn til eventuelle produktionsrestriktioner eller begrænsninger af EF-støtten under de fælles markedsordninger.

Artikel 30

I regionerne i Fællesskabets yderste periferi kan der ydes investeringsstøtte til forarbejdning og afsætning af produkter fra tredjelande på betingelse af, at de forarbejdede produkter er bestemt til markedet i den pågældende region.

For at opfylde betingelsen i stk. 1 begrænses støtten til forarbejdningskapacitet, der dækker et regionalt behov, ligesom den betinges af, at forarbejdningskapaciteten ikke overskrider det regionale behov.

AFDELING 10

Skovbrug

Artikel 31

De skove, der efter artikel 29, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999 ikke kan ydes skovbrugsstøtte til, omfatter:

a) skove og andre træbevoksede arealer, som ejes af staten, en region eller en offentlig virksomhed

b) skove og andre træbevoksede arealer, som tilhører kongehuset

c) skove, som ejes af juridiske personer, hvor de institutioner, der er nævnt i litra a) og b), er indehavere af mindst 50 % af kapitalen.

Artikel 32

De landbrugsjorder, hvortil der kan ydes støtte til skovrejsning efter artikel 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999, defineres nærmere af medlemsstaterne og omfatter navnlig agerjord, græsningsarealer, græsarealer uden for omdrift og arealer med flerårige afgrøder, hvor der regelmæssigt drives landbrugsvirksomhed.

Artikel 33

1. I forbindelse med artikel 31, stk. 1, andet afsnit, andet led, i forordning (EF) nr. 1257/1999 forstås ved »landbruger« en person, som bruger en væsentlig del af sin arbejdstid på landbrugsvirksomhed, og hvis indkomst for en betydelig dels vedkommende stammer herfra, idet disse kriterier fastlægges nærmere af medlemsstaterne.

2. I forbindelse med artikel 31, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999 forstås ved »hurtigtvoksende arter i kort omdrift« arter, hvis omdrift (intervallet mellem to hovedskovninger på samme sted) er på under 15 år.

Artikel 34

1. Der kan ikke ydes støtte efter artikel 32 i forordning (EF) nr. 1257/1999 til arealer, hvortil der er ydet støtte efter artikel 31 i samme forordning.

2. Støtte med henblik på at opretholde brandbælter ved hjælp af landbrugsforanstaltninger, jf. artikel 32, stk. 1, andet led, i forordning (EF) nr. 1257/1999, ydes ikke for arealer, som er omfattet af støtte til miljøvenligt landbrug.

Foranstaltningerne skal være forenelige med enhver form for produktionsrestriktioner eller begrænsninger af EF-støtte under de fælles markedsordninger, og der skal ved støtten tages hensyn til foretagne betalinger under de fælles markedsordninger.

AFDELING 11

Fælles regler for flere foranstaltninger

Artikel 35

1. I forbindelse med artikel 14, stk. 2, tredje led, og artikel 23, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999 forstås ved normal god landbrugspraksis de normer, som en fornuftig landbruger ville følge i det pågældende område.

Medlemsstaterne skal i deres planer for udvikling af landdistrikterne fastsætte normer, der kan kontrolleres. Disse normer skal som minimum omfatte overholdelsen af generelle obligatoriske miljøkrav. For støtte til dyrevelfærd efter artikel 22 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal disse normer som minimum omfatte de obligatoriske krav på dette område.

2. Hvis en medlemsstat bevilger en overgangsperiode til opfyldelse af de nye mindstekrav som omhandlet i artikel 1 i denne forordning eller en overgangsperiode for yngre jordbrugeres opfyldelse af mindstekravene som omhandlet i artikel 4, stk. 2, i denne forordning, vil landbrugerne forblive støtteberettigede for udligningsgodtgørelse refereret til i kapitel V i forordning (EF) nr. 1257/1999 og/eller støtte til miljøvenligt landbrug og dyrevelfærd som omhandlet i kapitel VI i samme forordning, forudsat at de øvrige betingelser for at yde støtte er opfyldt og forudsat at landbrugeren overholder de pågældende standarder ved periodens slutning.

Artikel 36

Hvis støttemodtageren i perioden for en forpligtelse, der er indgået som en betingelse for at modtage støtte, overdrager hele eller en del af bedriften til en anden, kan sidstnævnte overtage forpligtelsen for den resterende del af perioden. Hvis dette ikke sker, skal støttemodtageren tilbagebetale den modtagne støtte.

Medlemsstaterne kan undlade at kræve en sådan tilbagebetaling, hvis støttemodtageren ophører endeligt med landbrugsvirksomhed, efter at han allerede har opfyldt en betydelig del af sin forpligtelse, og en efterfølgers overtagelse af forpligtelsen viser sig at være uigennemførlig.

Medlemsstaterne kan, hvis der kun er tale om mindre ændringer af forholdene på bedriften, træffe særlige foranstaltninger for at undgå, at anvendelsen af stk. 1 får urimelige følger i betragtning af den indgåede forpligtelse.

Artikel 37

1. Hvis støttemodtageren i perioden for en forpligtelse, der er indgået som en betingelse for at modtage støtte, øger sin bedrifts areal, kan medlemsstaterne udvide forpligtelsen til også at omfatte tillægsarealet i den resterende del af forpligtelsesperioden i henhold til stk. 2 eller udskifte støttemodtagerens oprindelige forpligtelse med en ny forpligtelse i henhold til stk. 3.

Udskiftningen kan også finde anvendelse i tilfælde, hvor det areal, der er omfattet af forpligtelsen, udvides inden for bedriften.

2. Der kan kun gives tilladelse til den udvidelse, der er omhandlet i stk. 1, hvis:

a) den indebærer en afgjort fordel for den pågældende foranstaltning

b) den er berettiget i henseende til forpligtelsens art, den tilbageværende forpligtelsesperiodes længde og tillægsarealets størrelse

c) den ikke forringer den effektive kontrol med opfyldelsen af betingelserne for ydelsen af støtte.

Tillægsarealet, der er omhandlet i første afsnit, litra b), skal være betydeligt mindre end det oprindelige areal eller på højst to hektar.

3. Den nye forpligtelse, der er omhandlet i stk. 1, vedrører hele det berørte areal, og vilkårene er mindst lige så strenge som under den oprindelige forpligtelse.

Artikel 38

Hvis støttemodtageren ikke er i stand til fortsat at opfylde de indgåede forpligtelser, fordi bedriften er genstand for en jordfordeling eller andre lignende offentlige indgreb som led i fysisk planlægning, træffer medlemsstaten de fornødne foranstaltninger, så forpligtelserne tilpasses bedriftens nye situation. Er en sådan tilpasning ikke mulig, ophører forpligtelsen, uden at der kræves tilbagebetaling for den periode, hvor forpligtelsen er opfyldt.

Artikel 39

1. Medlemsstaterne kan navnlig anerkende følgende kategorier af force majeure, uden at dette i øvrigt udelukker, at konkrete forhold tages i betragtning:

a) landbrugeren afgår ved døden

b) landbrugeren er uarbejdsdygtig i længere tid

c) ekspropriation af en væsentlig del af bedriften, hvis en sådan ekspropriation ikke kunne forudses på tidspunktet for forpligtelsens indgåelse

d) en alvorlig naturkatastrofe berører i væsentlig grad bedriftens landbrugsareal

e) ødelæggelse af stalde på bedriften ved ulykkestilfælde

f) en epizooti, der rammer hele landbrugerens besætning eller en del af denne.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de kategorier, de anerkender som force majeure.

2. Meddelelse om tilfælde af force majeure og en for myndighederne tilfredsstillende dokumentation herfor skal indgives skriftligt til myndighederne senest 10 arbejdsdage efter det tidspunkt, hvor landbrugeren er i stand til at gøre det. Denne frist kan forlænges med 20 arbejdsdage, hvis denne mulighed er fastsat i programmeringsdokumentet.

KAPITEL II

GENERELLE PRINCIPPER, ADMINISTRATIVE OG FINANSIELLE BESTEMMELSER

AFDELING 1

Generelle principper

Artikel 40

Ved anvendelsen af artikel 37, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999 gælder de kriterier, der er fastsat i artikel 41, 42 og 43 i nærværende forordning.

Artikel 41

1. Miljøforanstaltninger, der gennemføres som led i de fælles markedsordninger, i kvalitets- og sundhedsforanstaltninger inden for landbruget eller som led i andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne end støtte til miljøvenligt landbrug, udelukker ikke støtte til miljøvenligt landbrug for samme produktion, hvis støtten supplerer disse foranstaltninger, og der er indbyrdes sammenhæng, medmindre andet er fastsat i stk. 3.

2. Ved en kombination som omhandlet i stk. 1 skal der ved fastsættelse af støttens størrelse tages hensyn til indkomsttab og til de særlige ekstraomkostninger, som kombinationen medfører.

3. Der kan kun ydes støtte til miljøvenlige landbrugsforanstaltninger på arealer, der er udtaget efter artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 (18), hvis forpligtelserne er mere vidtgående end de relevante miljøforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, i nævnte forordning.

Fra den 1. januar 2005 kan der kun ydes støtte til nye miljøvenlige landbrugsforanstaltninger på arealer, der er udtaget efter artikel 54 eller 107 i forordning (EF) nr. 1782/2003, hvis forpligtelserne er mere vidtgående end de hovedkrav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, i nævnte forordning.

For så vidt angår ekstensivering inden for oksekødssektoren skal der i forbindelse med støtten tages hensyn til det ekstensiveringsbeløb, der udbetales i henhold til artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 (19).

For så vidt angår støtte til ugunstigt stillede områder og støtte i forbindelse med miljørestriktioner skal der ved forpligtelserne til at drive miljøvenligt landbrug tages hensyn til betingelserne for støtte i de pågældende område.

Artikel 42

For samme forpligtelse må der under ingen omstændigheder sideløbende udbetales støtte både under ordningen for støtte til miljøvenligt landbrug og under en anden EF-støtteordning.

Artikel 43

Enhver undtagelse som nævnt i artikel 37, stk. 3, andet afsnit, første led, i forordning (EF) nr. 1257/1999 foreslås af medlemsstaterne i forbindelse med deres planer for udvikling af landdistrikterne eller i forbindelse med programmeringsdokumenterne for mål 1 eller 2 som omhandlet i artikel 18, stk. 1 og 2, eller artikel 19, stk. 1, 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999.

Artikel 44

Betalinger i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne udbetales i deres helhed til støttemodtagerne.

Artikel 45

Forordning (EF) nr. 1685/2000 anvendes på foranstaltninger, der indgår i programmeringen som omhandlet i artikel 40, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999, medmindre andet er fastsat i forordning (EF) nr. 1257/1999, forordning (EF) nr. 1258/1999 og nærværende forordning.

Artikel 46

1. Medlemsstater, der anvender tariffer for enhedspriser for at fastslå omkostningerne ved visse investeringer inden for skovbrug i henhold til artikel 30, stk. 1, første, andet og sjette led, samt artikel 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999, kan fritage støttemodtageren fra forpligtelsen til for disse investeringer at fremlægge kvitterede fakturaer eller regnskabsbilag med tilsvarende bevisværdi, som fastsat i regel nr. 1, punkt 2, i bilaget til forordning (EF) nr. 1685/2000.

2. De i stk. 1 omhandlede tariffer kan anvendes, hvis følgende betingelser opfyldes:

a) de offentlige myndigheder beregner tarifferne på grundlag af objektive kriterier, der gør det muligt at identificere de enkelte aktiviteters omkostninger, der tilpasses de særlige lokale forhold, for herved at undgå overkompensation

b) de medfinansierede investeringer foretages mellem indgivelsen af ansøgningen om støtte og den endelige udbetaling af støtten.

AFDELING 2

Programmering

Artikel 47

De planer for udvikling af landdistrikterne, der er omhandlet i afsnit III, kapitel II, i forordning (EF) nr. 1257/1999, forelægges i overensstemmelse med i bilag II til nærværende forordning.

Artikel 48

1. Godkendelsen af programmeringsdokumenterne i henhold til artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999 er bestemmende for den samlede EF-støtte. Hvis en medlemsstat har valgt en regionaliseret programmering for udvikling af landdistrikterne, kan denne samlede EF-støtte dog anføres i en separat beslutning, der indeholder en samlet finansiel oversigt over alle medlemsstatens programmer for udvikling af landdistrikterne.

Den i første afsnit omhandlede støtte omfatter:

a) udgifterne til de foranstaltninger, der er fremlagt som den nye programmering for udvikling af landdistrikter, herunder foranstaltningerne i forbindelse med evalueringen som fastsat i artikel 49, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999

b) udgifterne til de tidligere ledsageforanstaltninger henhørende under forordning (EØF) nr. 2078/92 (20), (EØF) nr. 2079/92 (21) og (EØF) nr. 2080/92 (22) samt udgifter hidrørende fra foranstaltninger under tidligere forordninger, der er ophævet ved disse forordninger

c) udgifter til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 2603/1999.

2. Ud over, hvad der er fastsat i stk. 1, omfatter godkendelsen også fordelingen og anvendelsen af de beløb, der stilles til rådighed for medlemsstaterne som yderligere EF-støtte ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1259/1999. Hvis der træffes en separat beslutning, jf. stk. 1, første afsnit, anføres disse beløb i den finansielle oversigt, der er knyttet til beslutningen.

Disse beløb er dog ikke medregnet i den samlede EF-støtte som omhandlet i stk. 1.

3. Godkendelsen kan kun omfatte statsstøtte til supplerende finansiering af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, hvis den pågældende statsstøtte er angivet i overensstemmelse med punkt 16 i bilag II.

Artikel 49

Medlemsstaterne sørger for, at programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne gøres offentligt tilgængelige.

Artikel 50

Hvis foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne forelægges i form af generel rammelovgivning, skal planerne for udvikling af landdistrikterne indeholde en fyldestgørende henvisning til disse bestemmelser.

Artikel 47, 48 og 49 anvendes også i tilfælde som omhandlet i stk. 1.

Artikel 51

1. Ændringer af programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne og af enhedsprogrammeringsdokumenter for mål 2 for så vidt angår de foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, skal være behørigt begrundet, navnlig på grundlag af følgende oplysninger:

a) årsagerne og eventuelle gennemførelsesvanskeligheder, som kan nødvendiggøre ændringer af programmeringsdokumentet

b) ændringernes forventede virkninger

c) følgerne for finansieringen og for kontrollen af, at forpligtelserne overholdes.

2. Kommissionen godkender efter proceduren i artikel 50, stk. 2, og artikel 48, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999 alle ændringer af programmeringsdokumenterne for udvikling af landdistrikterne, af finansieringsplanen, som er knyttet til den beslutning, der er omhandlet i artikel 48, stk. 1, i nærværende forordning, samt af enhedsprogrammeringsdokumenterne for mål 2 for så vidt angår de foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, når ændringerne:

a) har konsekvenser for de prioriterede felter

b) berører støtteforanstaltningers hovedtræk som omhandlet i bilag II

c) berører det samlede maksimumsbeløb for EF-støtten og/eller det samlede minimumsbeløb for de støtteberettigede omkostninger eller de støtteberettigede offentlige udgifter, der er fastsat i beslutningen om godkendelse af programmeringsdokumentet eller i den beslutning, der er omhandlet i artikel 48, stk. 1, første afsnit

d) berører fordelingen af rammebeløbet på foranstaltningerne i programmeringsdokumentet, når rammebeløbet overskrider: — 15 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved det pågældende program for den samlede programmeringsperiode, hvis EF-bidraget er baseret på de samlede støtteberettigede omkostninger — 20 % af de samlede støtteberettigede offentlige udgifter til det pågældende program for den samlede programmeringsperiode, hvis EF-bidraget er baseret på de støtteberettigede offentlige udgifter idet beregningsgrundlaget er den sidste kolonne (i alt) i den finansieringsplan, der er knyttet til Kommissionens beslutning om godkendelse af programmeringsdokumentet eller til den beslutning, der er omhandlet i artikel 48, stk. 1, første afsnit, efter eventuelle ændringer.

3. De i stk. 2 omhandlede ændringer forelægges Kommissionen i form af et enkelt forslag pr. program og højst en gang pr. kalenderår.

Første afsnit anvendes ikke:

a) hvis der foretages ændringer, som er nødvendige på grund af naturkatastrofer eller andre usædvanlige begivenheder, der har stor indvirkning på medlemsstatens programmering

b) hvis den finansieringsplan, der er knyttet til den beslutning, der er omhandlet i artikel 48, stk. 1, ændres som følge af en ændring af et regionalt programmeringsdokument for udvikling af landdistrikterne.

4. Ændringer af finansiel karakter, der ikke er omfattet af stk. 2, litra d), samt ændringer af satsen for EF-bidraget som omhandlet i bilag II, punkt 9, nr. 2), litra B, indberettes til Kommissionen, herunder den finansielle oversigt ændret efter bilag II, punkt 8. De træder i kraft fra den dato, hvor Kommissionen modtager dem.

Ændringer af finansiel karakter, som omhandlet i første afsnit, må sammenlagt i et kalenderår ikke overstige de lofter, der er fastsat i stk. 2, litra d).

5. Andre ændringer end dem, der er nævnt i stk. 2 og 4, indberettes til Kommissionen, senest tre måneder før de træder i kraft.

En ændring kan træde i kraft tidligere, hvis Kommissionen inden udløbet af fristen på tre måneder underretter medlemsstaten om, at den meddelte ændring er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne.

Hvis den meddelte ændring ikke er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne, underretter Kommissionen medlemsstaten herom, og den i første afsnit nævnte frist på tre måneder suspenderes, indtil Kommissionen modtager en ændring, som svarer til de gældende regler.

Artikel 52

Om nødvendigt skal programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne og enhedsprogrammeringsdokumenter for mål 2 revideres for at bringe dem i overensstemmelse med ændringer af EF-forskrifterne.

Artikel 51, stk. 3, gælder ikke for disse revisioner.

Hvis ændringer af programmeringsdokumenter for udvikling af landdistrikterne eller enhedsprogrammeringsdokumenter for mål 2 er begrænset til at bringe dem i overensstemmelse med nye EF-forskrifter, meddeles ændringerne Kommissionen til orientering.

Artikel 53

De enkelte medlemsstater stiller en konsolideret elektronisk udgave af deres programmeringsdokumenter til rådighed for Kommissionen, og de opdaterer den efter hver ændring. De meddeler Kommissionen den elektroniske adresse, hvor programmeringsdokumenterne kan konsulteres i deres konsoliderede udgave, og de underretter den, hver gang en ny ajourføring finder sted.

Medlemsstaterne opbevarer desuden en elektronisk udgave af alle de tidligere udgaver af deres programmeringsdokumenter.

AFDELING 3

Supplerende foranstaltninger og EF-initiativer

Artikel 54

Anvendelsesområdet for støtte fra EUGFL, Udviklingssektionen, når det gælder foranstaltninger under EF-initiativet for udvikling af landdistrikterne, udvides til at omfatte hele EF, og finansieringen udvides, så den også omfatter foranstaltninger, hvortil der kan ydes støtte i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1783/1999 (23) og forordning (EF) nr. 1784/1999 (24).

AFDELING 4

Finansielle bestemmelser

Artikel 55

1. For hvert programmeringsdokument for udvikling af landdistrikterne og for hvert enhedsprogrammeringsdokument for mål 2 for så vidt angår de foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, sender medlemsstaterne senest den 30. september hvert år Kommissionen følgende oplysninger:

a) en opgørelse over de udgifter, der er afholdt i det indeværende regnskabsår, og over de udgifter, der skal afholdes indtil udgangen af det pågældende regnskabsår, og som finansieres over EF-støtten som fastsat i artikel 48, stk. 1

b) et revideret overslag over disse udgifter i de efterfølgende regnskabsår indtil udløbet af den pågældende programmeringsperiode, idet disse udgifter ikke må overstige rammebeløbet for hver enkelt medlemsstat.

Disse oplysninger fremsendes i form af et skema i et edb-format, som Kommissionen fastlægger.

2. Hvis de oplysninger, som medlemsstaterne skal sende Kommissionen i henhold til stk. 1, ikke er fyldestgørende, eller fristen ikke er blevet overholdt, foretager Kommissionen en midlertidig skønsmæssig nedsættelse af forskuddene på de konterede landbrugsudgifter, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af de generelle regler om budgetdisciplin.

Artikel 56

1. Betalingsorganerne kan i regnskaberne som udgift for den måned, hvor beslutningen om godkendelse af programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne eller af enhedsprogrammeringsdokumentet for mål 2, hvad angår foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, vedtages, bogføre et forskud på højst 12,5 % af en gennemsnitlig årstranche af det bidrag fra EUGFL, der er forudset i programmeringsdokumentet, til dækning af udgifter som fastsat i artikel 48, stk. 1.

Dette forskud udgør en driftskapital, som der for hvert programmeringsdokument foretages afregning for:

a) så snart de samlede udgifter, som EUGFL har betalt, forhøjet med forskuddet, når op på det samlede bidrag fra EUGFL, der er forudset i programmeringsdokumentet, eller

b) ved programmeringsperiodens udløb, hvis et beløb svarende til det samlede bidrag fra EUGFL ikke er nået.

Medlemsstaterne kan dog beslutte at tilbagebetale forskuddet inden programmeringsperiodens udløb.

2. Det i stk. 1 fastsatte forskud bogføres i regnskaberne for de medlemsstater, hvis valuta ikke er euro på datoen for bogføringen, ved hjælp af vekselkursen på den næstsidste arbejdsdag i Kommissionen i måneden forud for den måned, hvor betalingsorganerne bogfører dette forskud.

Artikel 57

1. For hver medlemsstat finansieres de for et regnskabsår anmeldte udgifter højst op til de beløb, der er meddelt Kommissionen i henhold til artikel 55, stk. 1, første afsnit, litra b), og som er dækket af de bevillinger, der er opført på budgettet for det pågældende regnskabsår.

2. Såfremt det samlede beløb for de overslag, der er fremsendt i henhold til artikel 55, stk. 1, første afsnit, litra b), overstiger det samlede beløb for de bevillinger, der er opført på budgettet for det pågældende regnskabsår, begrænses det samlede maksimumsbeløb for de udgifter, der skal finansieres for hver medlemsstat, til det beløb, der fremkommer efter fordelingsnøglens anvendelse på den tilsvarende årlige bevilling som fastsat i beslutning 1999/659/EF.

Hvis der efter denne nedsættelse fortsat er disponible bevillinger, fordi visse medlemsstaters overslag ligger under den årlige tildeling, fordeles det overskydende beløb proportionalt med nævnte årlige bevilling, samtidig med at det sikres, at det i stk. 1 omhandlede overslag for hver enkelt medlemsstat ikke overskrides. Senest to måneder efter vedtagelsen af budgettet for det pågældende regnskabsår foretager Kommissionen en tilsvarende justering af de foreløbige bevillinger pr. medlemsstat, som er fastsat i beslutning 1999/659/EF. Senest seks uger efter denne justering sender medlemsstaterne for hvert programmeringsdokument for udvikling af landdistrikterne og for hvert enhedsprogrammeringsdokument for mål 2 for så vidt angår de foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, Kommissionen en ny finansiel oversigt, der tager højde for de justerede overslag for det pågældende regnskabsår og de bevillinger, der er fastsat i beslutning 1999/659/EF efter eventuelle ændringer.

For 2004 skal den nye finansielle oversigt som omhandlet i andet afsnit fremsendes senest otte uger efter denne forordnings ikrafttræden.

3. Hvis en medlemsstats faktiske udgifter for et regnskabsår overstiger de beløb, der er meddelt i henhold til artikel 55, stk. 1, første afsnit, litra b), eller de beløb, der er et resultat af anvendelsen af stk. 2 i nærværende artikel, tages der hensyn til de overskydende udgifter for det indeværende regnskabsår inden for de bevillinger, der er til rådighed, efter at de øvrige medlemsstater har fået refunderet deres udgifter, og i forhold til de konstaterede overskridelser.

4. Hvis en medlemsstats faktiske udgifter for et givet regnskabsår ligger under en tærskel på 75 % af de beløb, der er nævnt i stk. 1, nedsættes de udgifter, som kan anerkendes for det følgende regnskabsår, med en tredjedel af forskellen mellem denne tærskel eller de beløb, der er et resultat af anvendelsen af stk. 2, hvis disse er mindre end denne tærskel og de faktiske udgifter i det pågældende regnskabsår.

Der tages ikke hensyn til denne nedsættelse ved bestemmelsen af de faktiske udgifter i det regnskabsår, som følger efter det, hvor nedsættelsen fandt sted.

Artikel 58

Artikel 55, 56 og 57 gælder ikke for de udgifter, der følger af anvendelsen af artikel 5 i forordning (EF) nr. 1259/1999.

Artikel 59

Deltagelsen i finansieringen af evalueringer i medlemsstaterne i henhold til artikel 49, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999 omfatter evalueringer, som reelt bidrager til evalueringen på EF-plan på grund af deres rækkevidde, navnlig i kraft af deres svar på de fælles evalueringsspørgsmål og deres kvalitet.

Medfinansieringen kan ikke overstige 50 % af et loft, som, medmindre der er tale om behørigt begrundede tilfælde, udgør 1 % af de samlede omkostninger ved programmet for udvikling af landdistrikterne.

Artikel 60

1. Støttemodtagere, der er omfattet af investeringsforanstaltningerne under afsnit II, kapitel I, VII, VIII og IX, i forordning (EF) nr. 1257/1999, kan anmode betalingsorganerne om udbetaling af et forskud, hvis denne mulighed foreligger i programmeringsdokumentet. Hvad angår offentlige støttemodtagere, kan dette forskud kun udbetales til kommuner og sammenslutninger heraf og til offentligretlige organer.

2. Forskuddet kan ikke overstige 20 % af den samlede investering, og udbetalingen bør betinges af, at der stilles en bankgaranti eller en tilsvarende garanti på 110 % af forskuddet.

Hvad angår de offentlige støttemodtagere, der er omhandlet i stk. 1, kan betalingsorganet dog godkende en skriftlig garanti svarende til den i første afsnit nævnte procentsats fra en offentlig myndighed i overensstemmelse med gældende regler i medlemsstaterne, forudsat at denne myndighed forpligter sig til at betale det beløb, der er omfattet af garantien, hvis retten til forskuddet ikke fastslås.

3. Garantien frigives, når det ansvarlige organ konstaterer, at de faktiske udgifter i forbindelse med investeringen overstiger forskuddet.

4. Betalingsorganerne kan over for EUGFL, Garantisektionen, oplyse EF's medfinansieringsandel af:

a) det udbetalte forskud

b) de faktiske udgifter, der efterfølgende er afholdt for støttemodtagerne, fratrukket det allerede udbetalte forskud.

AFDELING 5

Overvågning og evaluering

Artikel 61

1. Ifølge artikel 48, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal Kommissionen senest den 30. juni hvert år have forelagt situationsrapporter, som dækker det foregående kalenderår.

Alle situationsrapporter skal indeholde oplysninger om følgende:

a) alle ændringer af de almindelige vilkår, som er af betydning for foranstaltningens gennemførelse, navnlig væsentlige ændringer i den socioøkonomiske udvikling og ændringer af den nationale, regionale eller sektorspecifikke politik

b) foranstaltningernes og de prioriterede felters udviklingsforløb med hensyn til deres operationelle og specifikke mål, udtrykt ved hjælp af kvantitative indikatorer

c) de forholdsregler, der er truffet af forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget, hvis der findes et sådant udvalg, for at sikre gennemførelsens kvalitet og effektivitet, navnlig: i) overvågningerne, finanskontrollen samt evalueringsordningerne, herunder ordningerne for indsamling af oplysninger ii) en oversigt over de væsentlige problemer, der har vist sig ved forvaltningen af interventionen, og eventuelle trufne foranstaltninger

d) de foranstaltninger, der er truffet for at sikre overensstemmelse med EF-politikken på de relevante områder.

2. De indikatorer, der er nævnt i stk. 1, litra b), skal så vidt muligt følge fælles indikatorer, der er fastlagt i retningslinjer fra Kommissionen. Hvis det er nødvendigt at anvende supplerende indikatorer til en effektiv overvågning af de fremskridt, der gøres med hensyn til opfyldelsen af målene i programmeringsdokumenterne for udvikling af landdistrikterne, skal disse indikatorer også anføres.

Artikel 62

1. Evalueringerne skal foretages af uafhængige evalueringseksperter i overensstemmelse med anerkendte evalueringsmetoder.

2. Evalueringerne skal i særdeleshed tage stilling til fælles evalueringsspørgsmål, der udformes af Kommissionen i samråd med medlemsstaterne, og generelt indeholde angivelse af kriterier og indikatorer for de opnåede resultater.

3. Den myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne, skal samle det relevante materiale til gennemførelsen af evalueringer, idet den gør brug af overvågningsresultater og om nødvendigt supplerer disse ved indsamling af yderligere oplysninger.

Artikel 63

1. Den forudgående vurdering skal omfatte en analyse af skævheder, mangler og muligheder i den aktuelle situation og en vurdering af, om den foreslåede strategi er i overensstemmelse med situationen og målene, og skal behandle de aspekter, som er bragt op i de fælles evalueringsspørgsmål. Den skal indeholde et skøn over de forventede virkninger for de valgte udviklingsprioriteter og en kvantificering af deres mål, når de egner sig dertil. Den skal også indeholde en vurdering af de foreslåede gennemførelsesforanstaltninger og af overensstemmelsen med den fælles landbrugspolitik og andre politikker.

2. Den forudgående vurdering sorterer under de myndigheder, der opstiller planen for udvikling af landdistrikterne, og den skal indgå som et led i planen.

Artikel 64

1. Midtvejsevalueringen og den efterfølgende evaluering skal vedrøre de spørgsmål, der er specifikke for det pågældende programmeringsdokument for udvikling af landdistrikterne, og de fælles evalueringsspørgsmål, der er relevante på EF-plan. Sidstnævnte skal omfatte landbefolkningens levevilkår og struktur, beskæftigelse og indkomst i og uden for landbruget, landbrugsstrukturer, basale landbrugsprodukter, kvalitet, konkurrenceevne, skovressourcer og miljø.

Hvis et fælles evalueringsspørgsmål findes irrelevant for et bestemt programmeringsdokument for udvikling af landdistrikter, skal dette begrundes.

2. Midtvejsevalueringen skal, samtidig med at evalueringsspørgsmålene behandles, navnlig omfatte en gennemgang af de første resultater og en vurdering af disses overensstemmelse med og relevans i forhold til programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne samt en angivelse af, i hvilket omfang målene er nået. Den skal også omfatte en vurdering af udnyttelsen af de finansielle ressourcer og af overvågningens og gennemførelsens forløb.

Den efterfølgende evaluering skal foruden en besvarelse af evalueringsspørgsmålene navnlig omfatte en undersøgelse af den ydede støttes effektivitet, omkostningseffektivitet og virkninger. Der skal drages konklusioner med hensyn til politikken til udvikling af landdistrikterne, herunder dennes bidrag til den fælles landbrugspolitik.

3. Midtvejsevalueringen og den efterfølgende evaluering gennemføres i samråd med Kommissionen, og den ansvarlige myndighed er den myndighed, der varetager forvaltningen af programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne.

4. Kvaliteten af de enkelte evalueringer vurderes af den myndighed, der varetager forvaltningen af programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne, af overvågningsudvalget, hvis et sådant findes, og af Kommissionen under anvendelse af anerkendte metoder. Resultaterne af evalueringerne skal være offentligt tilgængelige.

Artikel 65

1. En rapport om midtvejsevalueringen sendes til Kommissionen senest den 31. december 2003. Den myndighed, der varetager forvaltningen af programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikterne, underretter Kommissionen om opfølgningen af anbefalingerne i denne evalueringsrapport. Kommissionen udarbejder en syntese på EF-plan efter modtagelsen af de enkelte evalueringsrapporter. En ajourføring af midtvejsevalueringen skal være afsluttet senest den 31. december 2005, hvis det er relevant.

2. Kommissionen skal have tilsendt en rapport om den efterfølgende evaluering senest to år efter programmeringsperiodens udløb. Senest tre år efter programmeringsperiodens udløb og efter modtagelsen af de enkelte evalueringsrapporter udarbejder Kommissionen en syntese på fællesskabsplan.

3. I evalueringsrapporterne skal der redegøres for de anvendte metoder, herunder disses betydning for oplysningernes og konklusionernes kvalitet. De skal omfatte en beskrivelse af baggrunden for og indholdet i programmet, finansielle oplysninger, svarene på de fælles evalueringsspørgsmål og de evalueringsspørgsmål, der er formuleret på nationalt eller regionalt plan, herunder de indikatorer der i den forbindelse er anvendt, samt konklusioner og anbefalinger. Evalueringsrapporterne bør i videst muligt omfang udfærdiges i overensstemmelse med en fælles model for evalueringsrapporterne, som er fastlagt i retningslinjer fra Kommissionen.

AFDELING 6

Ansøgninger, kontrol og sanktioner

Artikel 66

1. I ansøgninger om støtte til udvikling af landdistrikterne, som vedrører arealer eller dyr, og som indgives særskilt fra støtteansøgninger i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 2419/2001, skal alle de arealer og dyr på bedriften angives, som kontrollen af den pågældende foranstaltning vedrører, herunder dem, som ikke er omfattet af nogen støtteansøgning.

2. Hvis en støtteforanstaltning til udvikling af landdistrikterne vedrører arealer, skal de enkelte jordlodder identificeres individuelt i ansøgningen. I den periode, en forpligtelse løber, må de jordlodder, som støtten vedrører, ikke udskiftes med andre, medmindre andet følger af programmeringsdokumentet.

3. Hvis en ansøgning om betaling indgives sammen med en ansøgning om arealstøtte under det integrerede kontrolsystem, sikrer medlemsstaterne, at de jordlodder, for hvilke der ansøges om støtte til udvikling af landdistrikterne, er angivet særskilt i ansøgningen.

4. Arealer og dyr skal identificeres i henhold til artikel 18 og 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

5. Hvis der er tale om en flerårig støtte, sker de betalinger, der finder sted efter betalingen i året for indgivelsen af ansøgningen, på grundlag af en årlig ansøgning om udbetaling af støtte, medmindre medlemsstaten har fastsat en procedure, der gør det muligt at foretage en effektiv kontrol hvert år, jf. artikel 67, stk. 1, i denne forordning.

Artikel 67

1. Førstegangsansøgninger under en ordning og efterfølgende ansøgninger om betaling skal kontrolleres på en sådan måde, at det effektivt sikres, at betingelserne for ydelse af støtte er overholdt.

Alt efter støtteforanstaltningens art fastlægger medlemsstaterne, hvilke systemer og hjælpemidler der skal anvendes ved kontrollen, og de fastlægger tillige, hvem der skal kontrolleres.

I alle relevante tilfælde gør medlemsstaterne brug af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, der er indført ved forordning (EF) nr. 1782/2003.

2. Der gennemføres kontrol i form af administrativ kontrol og kontrol på stedet.

Artikel 68

Den administrative kontrol skal være udtømmende og omfatte krydskontrol, bl.a. med data fra det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, hvor dette er relevant. Kontrollen skal vedrøre arealer og husdyr, der er omfattet af en støtteforanstaltning, så der undgås uberettigede støtteudbetalinger. Det skal også kontrolleres, om langtidsforpligtelserne overholdes.

Artikel 69

Der skal foretages kontrol på stedet i henhold til afsnit III i forordning (EF) nr. 2419/2001. Den skal omfatte mindst 5 % af støttemodtagerne hvert år og dække alle de forskellige typer støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er anført i programmeringsdokumenterne. Når det gælder foranstaltningen »førtidspensionering« som omhandlet i kapitel IV i forordning (EF) nr. 1257/1999 og foranstaltningen »skovrejsning på landbrugsjord« som omhandlet i artikel 31 i samme forordning, kan denne procentsats fra og med det sjette år sættes ned til 2,5 % for disse foranstaltninger, uden at forhøje kontrol raten for de øvrige foranstaltninger.

Kontrollen på stedet skal spredes over året i overensstemmelse med en analyse af de risici, som hver type støtteforanstaltning til udvikling af landdistrikterne indebærer. Hvad angår investeringsforanstaltningerne under afsnit II, kapitel I, VII, VIII og IX, i forordning (EF) nr. 1257/1999, kan medlemsstaterne fastsætte, at kontrollen på stedet kun omfatter projekter i deres sene fase.

Kontrollen omfatter alle de af støttemodtagerens tilsagn og forpligtelser, som det er muligt at kontrollere på tidspunktet for kontrolbesøget.

Artikel 70

Artikel 30, artikel 31 og artikel 32, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2419/2001 gælder for støtte, der ydes på grundlag af arealer. Disse artikler gælder ikke for støtte til andre skovbrugsforanstaltninger end skovrejsning på landbrugsjord.

Artikel 36, 38 og 40 i nævnte forordning gælder for støtte, der ydes på grundlag af dyr.

Artikel 71

1. Artikel 44 i forordning (EF) nr. 2419/2001 gælder for støtte til alle foranstaltninger for udvikling af landdistrikterne.

2. Er der uberettiget udbetalt støtte, har støttemodtageren under den pågældende foranstaltning til udvikling af landdistrikterne, pligt til at tilbagebetale støtten efter artikel 49 i forordning (EF) nr. 2419/2001.

Artikel 72

1. Hvis det viser sig, at en urigtig erklæring er afgivet som følge af grov uagtsomhed, udelukkes den pågældende støttemodtager for det pågældende kalenderår fra alle foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som falder ind under det pågældende kapitel i forordning (EF) nr. 1257/1999.

I tilfælde, hvor en urigtig erklæring er afgivet med forsæt, udelukkes vedkommende tillige for det følgende år.

2. De sanktioner, der er fastsat i stk. 1, anvendes uden at indskrænke anvendelsen af supplerende sanktioner, som måtte være fastsat i de nationale bestemmelser.

Artikel 73

Medlemsstaterne fastlægger en ordning med sanktioner, som skal anvendes, hvis denne forordning overtrædes, og de tager alle nødvendige skridt til iværksættelse af ordningen. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

KAPITEL III

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 74

1. Forordning (EF) nr. 445/2002 ophæves.

Artikel 65, stk. 2, i forordning (EF) nr. 445/2002 finder fortsat anvendelse.

2. Henvisninger til den ophævede forordning skal betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.

Artikel 75

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 46 anvendes fra den 1. januar 2000.