Kommissionens beslutning

af 15. maj 2002

om en støtteordning iværksat af Frankrig vedrørende differentiering af punktafgifterne på biobrændstoffer

(meddelt under nummer K(2002) 1866)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2003/238/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. PROCEDUREN EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 88, STK. 2

(1) Efter et annullationssøgsmål indbragt af selskabet BP Chemicals Ltd annullerede De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ved dom afsagt den 27. september 2000 i sag T-184/97, BP Chemicals mod Kommissionen(2), delvis Kommissionens beslutning af 9. april 1997(3) ("beslutningen"), hvorved Kommissionen havde erklæret en støtteordning for biobrændstoffer (methylestere af vegetabilske olier og ethanolbenzin eller ETBE), som Frankrig havde anmeldt ved brev af 29. november 1996, for forenelig med fællesmarkedet.

(2) Ved brev af 28. april 1997 meddelte Kommissionen Frankrig sin beslutning om med henvisning til statsstøttereglerne ikke at gøre indsigelse over for fritagelsen fra den interne afgift på olieprodukter, som Frankrig påtænkte at yde visse mængder af ETBE og methylestere.

(3) Ved begæring indleveret til Rettens Justitskontor den 20. juni 1997 indbragte BP Chemicals Ltd et annullationssøgsmål over for Kommissionens beslutning.

(4) Domstolen udtalte og bestemte ved sin dom af 27. september 2000 følgende:

"1) Søgsmålet til prøvelse af Kommissionens beslutning af 9. april 1997 (SG(97) D/3266) om fransk støtte til biobrændstoffer afvises, for så vidt det angår foranstaltninger vedrørende estere.

2) Den anfægtede beslutning annulleres, for så vidt den angår foranstaltninger vedrørende ETBE."

(5) Dommen blev bekendtgjort for Kommissionen den 2. oktober 2000(4).

(6) I henhold til traktatens artikel 233 er Kommissionen forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af Rettens dom.

(7) Idet annulleringen af beslutningen af 9. april 1997 for så vidt angår ETBE ophævede godkendelsen efter traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), er den administrative procedure sat tilbage til den indledende undersøgelsesfase, som Kommissionen bør afslutte med en hensigtsmæssig beslutning.

(8) Ved brev af 27. september 2000 meddelte Kommissionen sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for ordningens foranstaltninger vedrørende ETBE.

(9) Ved brev indgået den 30. januar 2001 fremsatte Frankrig sine bemærkninger.

(10) Efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende af meddelelsen om indledningen af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2(5), fremsatte nitten tredjeparter, heriblandt British Petroleum Chemicals Ltd (BP Chemicals) og Det Forenede Kongerige (til støtte for BP Chemicals), deres bemærkninger inden udgangen af marts måned(6).

(11) Disse bemærkninger blev videresendt til Frankrig i to breve af henholdsvis 18. og 30. april 2001(7). Ved brev indgået den 11. juni 2001 fremsatte Frankrig sine kommentarer til bemærkningerne.

(12) Sideløbende med ovennævnte procedure og som følge af Rettens delvise annullering af Kommissionens beslutning af 9. april 1997 anmodede de franske myndigheder i brev af 17. november 2000 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, i Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier(8), senest ændret ved direktiv 94/74/EF(9), Kommissionen om bemyndigelse til at nedsætte den indenlandske forbrugsafgift på estere af vegetabilske olier og ethylalkoholderivater, hvis alkoholbestanddel er af landbrugsoprindelse.

(13) Efter at Kommissionen havde udbedt sig yderligere oplysninger, fremlagde Frankrig i breve af 18. januar 2001 og 21. februar 2001 de nødvendige oplysninger til belysning af sagen.

(14) Den 11. december 2001 vedtog Kommissionen et forslag til Rådets beslutning(10) om i medfør af artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF at bemyndige Frankrig til fra den 1. november 1997 indtil den 31. december 2003 at udstede godkendelser for anvendelse af differentierede punktafgiftssatser for blandinger, der anvendes som brændstof, dvs.: "benzin/ethylalkoholderivater, hvis alkoholbestanddel er af landbrugsoprindelse", "dieselolie/methylestere af vegetabilske olier" samt blandingen "fyringsolie/methylestere af vegetabilske olier".

(15) Rådet bemyndigede ved beslutning 2002/266/EF(11) af 25. marts 2002 Frankrig til i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF at anvende en differentieret punktafgiftssats på biobrændstoffer fra den 1. november 1997 til den 31. december 2003.

II. FØRSTEINSTANSRETTENS DOM

(16) Kommissionen havde i den delvist annullerede beslutning:

- dels undersøgt og dernæst konstateret støtteordningens forenelighed i lyset af statsstøttereglerne

- dels erklæret, at den anmeldte ordning kunne betegnes som et pilotprojekt i henhold til artikel 8, stk. 2, litra d), i direktiv 92/81/EØF, hvilket satte Kommissionen i stand til at erklære den pågældende støtteordning forenelig med fællesmarkedet

- besluttet ikke at gøre indsigelse over for den anmeldte støtte.

(17) Rettens dom gør gældende, at Kommissionen med sin vedtagelse af den indbragte beslutning, for så vidt angår støtteforanstaltningerne for ETBE, havde overskredet sine beføjelser i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, da støtteordningen ikke opfylder kravene i artikel 8, stk. 2, litra d), i direktiv 92/81/EØF. Navnlig mener Retten, at Kommissionen ved at vurdere, at den pågældende støtteordning kunne betragtes som et pilotprojekt med henblik på teknologisk udvikling af mindre forurenende produkter, havde overtrådt artikel 8, stk. 2, litra d), i direktiv 92/81/EØF.

(18) Den af Frankrig påtænkte ordning i sin nuværende udformning går videre end pilotprojektstadiet som fortolket af Retten, og det synes således, at den anmeldte ordning ikke har karakter af pilotprojekt efter artikel 8, stk. 2, litra d), i direktiv 92/81/EØF.

(19) Retten præciserer i øvrigt i sin dom, at der ikke er noget i vejen for, at ordninger om afgiftslempelse, der har til formål at sikre, at biobrændstoffer får større udbredelse på markedet, kan besluttes af Rådet i medfør af artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF:

"Endelig bemærkes, at der ikke ville være noget til hinder for, at ordninger med afgiftsfritagelse med henblik på at øge biobrændstoffers markedsandel, såsom ordningen i nærværende sag, iværksættes i overensstemmelse med Altener-programmet, dog under opfyldelse af kravene i direktiv 92/81/EØF, idet sådanne ordninger kan være genstand for en beslutning truffet af Rådet i henhold til artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF. Rådet har i øvrigt i medfør af denne bestemmelse godkendt adskillige af medlemsstaternes programmer til fremme af anvendelsen af brændstoffer, der er bedre for miljøet, hvilket fremgår af Kommissionens besvarelse af Rettens skriftlige spørgsmål og af de udtalelser, Kommissionens befuldmægtigede fremsatte under den mundtlige forhandling."

III. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

(20) Med den i 1996 anmeldte ordning påtænkte Frankrig at indføre en lempelse af den franske interne afgift på olieprodukter (TIPP - Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers) for en række produkter, der udvindes af vegetabilske råvarer, og som anvendes som tilsætning i brændstoffer og brændsel. Differentieringen af punktafgifter indføres for disse produkter uafhængigt af dyrkningsmetoder eller art for den vegetabilske råvare, der medgår til fremstillingen. Målsætningen er, at der i motorbrændstoffer og fyringsolier indarbejdes en begrænset mængde biobrændstoffer.

(21) Ordningen omfatter ETBE, hvis alkoholbestanddel er af vegetabilsk oprindelse (men omfatter også methylestere af vegetabilske olier).

(22) Omsætningen af de nævnte produkter nyder hel eller delvis fritagelse fra TIPP inden for et årligt rammebeløb for at opveje en del af de meromkostninger, der er forbundet med fremstillingen af disse produkter i forhold til fossile brændstoffer. Meromkostningerne vurderes i forhold til den gennemsnitlige kostpris for de biobrændstoffer, der afsættes i Frankrig.

(23) Der er fastsat en differentieret punktafgiftssats for ETBE (og for methylestere af vegetabilske olier). Den specifikke sats for hver produkttype skyldes, at produkterne er forskellige med hensyn til profil, produktionsomkostninger og anvendelse. Satsen for hvert produkt fastsættes i den årlige finanslov, som vedtages af den franske nationalforsamling. Mængden af biobrændstoffer, der kan indgå i ordningen, afhænger således af hvor stort et beløb, der afsættes til afgiftslempelsen i budgettet.

(24) I tillægsbevillingerne til den franske finanslov for 1997(12) havde Frankrig i artikel 25 budgetteret en delvis fritagelse fra TIPP svarende til dels 230 FRF/hl for vegetabilske olieestere iblandet fyringsolie og dieselolie, dels 329,50 FRF/hl for ethylalkoholindholdet (især ETBE) hidrørende fra afgrøder og indarbejdet i motorbrændstoffer og benzin. Denne afgiftsfritagelse tildeles produktionsenheder, der er godkendt af de franske myndigheder efter en indkaldelse af ansøgninger offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

(25) TIPP-satsen opjusteres i forhold til de produktivitetsgevinster, der opnås med produkterne, og i forhold til udviklingen i forskrifterne om tilsætning af biobrændstoffer i brændstoffer og brændsel.

(26) Denne fritagelse for TIPP indrømmes produktionsenheder (anlæg) for biobrændstoffer, der er godkendt af de franske myndigheder efter en indkaldelse af ansøgninger offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Med godkendelsen kan de pågældende enheder i Frankrig markedsføre en bestemt mængde biobrændstoffer, der vil blive fritaget for afgift i henhold til den årlige finanslov.

(27) De kriterier, der skal være opfyldt, for at kunne anmode om godkendelse er følgende: produktionsenheden skal:

- ikke have nogen sociale eller skattemæssige udeståender med det land, hvor enheden er etableret

- være i overensstemmelse med miljøforskrifterne i det land, hvor enheden er etableret

- afgive en rapport med en teknisk beskrivelse af biobrændstofanlæggene og dokumentation for produktionskapacitet til fremstilling af et brændstof, der opfylder de tekniske specifikationer i indkaldelsen. Der udtages prøver til bevis for denne kapacitet

- afgive en detaljeret rapport om enhedens virksomhed gennem de seneste tre regnskabsår, som redegør for produktionen af biobrændstoffer, for andre af enhedens kemiske aktiviteter og for enhedens virksomhed i forhold til det overordnede industrianlæg, som det eventuelt måtte være en del af

- redegøre for de investeringer, der er foretaget med særlig henblik på fremstillingen af biobrændstoffer (tekniske beskrivelser og finansieringsomkostninger)

- forpligte sig til at markedsføre biobrændstofferne på det franske område i overensstemmelse med de gældende regler

- forpligte sig til hvert halve år at udarbejde en rapport om produktionsvilkårene, kvalitetskontroller og resultaterne heraf, samt til i salgskontrakterne vedrørende biobrændstofferne at angive, at køberne forpligter sig til at foretage en teknisk opfølgning på omsætningen og anvendelsen af biobrændstoffer afsat i Frankrig

- angive mængde og type (ETBE eller methylestere af vegetabilske olier), som der ansøges godkendelse for.

(28) De mængder, som en enhed kan ansøge om godkendelse for, fastlægges efter følgende kriterier:

- for allerede aktive enheder, der regelmæssigt har afsat biobrændstoffer, fastsættes mængden efter anlæggenes produktionskapacitet til effektiv og regelmæssig fremstilling af biobrændstoffer(13), bortset fra tilfælde, hvor enhederne allerede er aktive og tidligere har fået tildelt en godkendelse i en medlemsstat, men ikke udnytter den godkendte produktionsmængde fuldt ud. I så fald kan de ikke ansøge om godkendelse til en højere mængde end deres egentlige tidligere produktion, medmindre de kan dokumentere en forøgelse af produktionskapaciteten som følge af nye investeringer foretaget med særlig henblik på produktion af biobrændstoffer. Her gælder så det største produktionsår blandt de tre seneste år

- for nye enheder, der specifikt er opført hertil og befinder sig i opstartsfasen, gælder anlæggenes tekniske produktionskapacitet. Dette kriterium angår investeringer foretaget inden for de seneste tre år

- en enhed, der er omdannet til fremstilling af biobrændstoffer uden nyinvestering, men som hidtil ikke har haft nogen produktion, kan i en "prøveperiode" få en godkendelse til højst 5000 tons årligt. Denne mængde tildeles ved den første indkaldelse af ansøgninger (ved gyldig ansøgning), men når der iværksættes en anden indkaldelse af ansøgninger, kan den pågældende produktionsenhed ansøge om yderligere mængder, hvis den i det/de foregående regnskabsår har afsat de godkendte mængder i Frankrig

- virksomheder, der står over for at foretage nye investeringer med henblik på fremstilling af biobrændstoffer, kan ansøge om en godkendelse til den planlagte tekniske kapacitet, hvis de på tidspunktet for ansøgningen om godkendelse har forpligtet sig uigenkaldeligt i forbindelse med projektet. Godkendelsen bliver først endegyldig, når den planlagte enhed er opført og aktiviteten er påbegyndt. I henhold til de franske myndigheder svarer dette krav om uigenkaldelighed og forvaltningen af samme til de tilsvarende bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse(14).

(29) Ved den årlige forlængelse af godkendelserne skal de godkendte virksomheder fremlægge bevis for:

- at de har adgang til tilstrækkelige forsyninger af vegetabilsk materiale i forhold til godkendelsen, og at de i det foregående år producerede mængder faktisk er udvundet udelukkende af vegetabilske råvarer

- at de i Frankrig har omsat en mængde biobrændstoffer i overensstemmelse med de franske specifikationer svarende til den i godkendelsen angivne mængde.

(30) I De Europæiske Fællesskabers Tidende(15) er der offentliggjort en meddelelse om indkaldelse af ansøgninger med henblik på godkendelse af produktionsenheder for en mængde på højst 350000 tons estere og 270000 tons ETBE. Ved skrivelse af 18. februar 1998 meddelte de franske myndigheder Kommissionen indholdet og resultaterne af indkaldelsen af ansøgninger. Der blev indgivet fire ansøgninger om godkendelse for en samlet mængde på 227600 tons årligt for så vidt angår ETBE.

(31) De nationale lovbestemmelser(16), som trådte i kraft den 1. november 1997 på grundlag af Kommissionens beslutning af 9. april 1997, kan kort beskrives som følger:

>TABELPOSITION>

(32) Den gældende undtagelsesbestemmelse er ikke tidsbegrænset. Godkendelserne gives udelukkende for perioder på tre eller ni år at regne fra godkendelsens udstedelse (dekret nr. 98-309 af 22. april 1997, artikel 3).

(33) Afgiftsfritagelsen for de godkendte mængder af biobrændstoffer omfatter biobrændstoffer, der opfylder de tekniske specifikationer i de gældende bestemmelser, og som fremstilles i de af de franske myndigheder godkendte produktionsenheder inden for de godkendte mængder. Det er kun ETBE(17), der kan fritages for afgift, og den skal blandes i brændstoffet og/eller brændslet på afgiftsoplag beliggende i Fællesskabet.

(34) Ingen produktion kan gives i underleverance. Enhedens produktion skal kontrolleres af den kompetente myndighed, der i samhør med de franske myndigheder er udpeget i den stat, hvor produktionen finder sted, og for al produktion til det franske marked skal denne myndighed udstede en produktionsattest, der obligatorisk skal ledsage biobrændstofferne og fremvises for det toldkontor, som det afgiftsoplag, hvor blandingen udføres, henhører under.

(35) Fritagelsessatsen angives på fritagelsesattesten. Med denne attest kan der til nedsat afgiftssats omsættes den samme mængde brændstof eller brændsel som den mængde biobrændstof, der er angivet.

(36) De godkendte enheder må ikke til fremstillingen af biobrændstoffer modtage støtte, der er uforenelig med traktatens artikel 87, herunder produktionsstøtte.

(37) De godkendelser, som de udvalgte enheder får udstedt, har en gyldighed på ni år eller tre år. Hvilken type godkendelse, der udstedes, afhænger dels af omfanget af de materielle investeringer, der er foretaget med henblik på fremstillingen af biobrændstoffer og deres afskrivningsgrad i forhold til anlæggets produktionskapacitet for biobrændstoffer, dels af størrelsen af biobrændstofproduktionen i forhold til anlæggets samlede aktivitet i den kemiske sektor.

(38) For at måle de foretagne investeringer anvendes det forhold mellem "faste aktiver netto(18) og produktionskapacitet", der gælder for anlægget til fremstilling af biobrændstoffer. De franske myndigheder skelner her mellem to kategorier af enheder(19), enheder med forholdstal, der overstiger 2000 FRF/t for ETBE (og 700 FRF/t for estere), og enheder med forholdstal på omkring 400 FRF/t. For værdier over 2000 FRF/t for ETBE (og over 700 FRF/t for estere) udstedes der en godkendelse for ni år. Under denne værdi udstedes godkendelser for tre år.

(39) For at måle størrelsen af biobrændstofaktiviteten tages andelen af biobrændstofaktiviteten i forhold til anlæggets kemiske aktiviteter (biobrændstoffer + kemiske produkter) i betragtning.

(40) En produktionsenhed kan kun få udstedt en enkelt type godkendelse. De samlede tekniske karakteristika (faste aktiver netto og størrelsen af biobrændstofaktiviteten i forhold til anlæggets samlede aktivitet) på tidspunktet for ansøgningen gør det muligt at afgøre hvilken type godkendelse, der kan udstedes.

(41) Ved udløbet af godkendelsens gyldighedsperiode kan de franske myndigheder enten reducere mængden af biobrændstoffer under ordningen eller iværksætte en ny indkaldelse af ansøgninger for den frigjorte mængde. Hvis en producent ikke kan levere de mængder, der er udstedt godkendelse for, bliver godkendelsen trukket tilbage.

(42) Udvælgelsen af projekter foretages af Landbrugs-, Fiskeri- og Fødevareministeriet samt Økonomi- og Finansministeriet efter udtalelse fra en kommission nedsat til formålet af den franske ministerpræsident. Antal udvalgte virksomheder og de godkendte mængder, de tildeles, afgøres af ministerierne under hensyntagen til ovennævnte kriterier og de disponible budgetrammer til afgiftsfritagelser.

(43) Hvis budgetrammerne til afgiftsfritagelser ikke er tilstrækkelige til at dække samtlige mængder i et udvalgt projekt, tildeles godkendelserne ligeligt (mængder) mellem de gyldige ansøgninger.

(44) Hvis en virksomhed mener sig forfordelt, kan der klages til de pågældende ministerier.

(45) Ansøgningerne om godkendelse skal indgives inden en bestemt dato, og de franske myndigheder forbeholder sig ret til ikke at behandle ansøgninger, der indkommer efter fristen, eller som er ufuldstændige ved fristens udløb. Ansøgningerne udformes på fransk, og officiel dokumentation på et andet sprog skal ledsages af en oversættelse til fransk.

(46) Alle ansøgere får besked om resultatet af behandlingen af deres ansøgning inden en frist, der fastlægges i forhold til ansøgningsfristen.

(47) For så vidt angår afgiftsordningen skal det bemærkes, at når biobrændstoffer ankommer til olieanlæg under toldkontrol (oplagrings- eller produktionsafgiftsoplag), hvor de indarbejdes i olieprodukter, udleveres der til den pågældende producent et fritagelsesbevis på et beløb, der svarer til den modtagne mængde ganget fritagelsessatsen. Disse beviser overføres herefter til angivelserne om overgang til forbrug for olieprodukter.

(48) Når blandingen foretages i en anden medlemsstat end Frankrig, er det anført i produktets ledsagedokument, hvilket biobrændstof det pågældende olieprodukt indeholder. Når punktafgiften opkræves i Frankrig, udleveres der et fritagelsesbevis for et beløb svarende til den mængde biobrændstof, der er indeholdt i olieproduktet ganget med fritagelsessatsen.

IV. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

1. Generelt

(49) 19 tredjeparter, heriblandt British Petroleum Chemicals Ltd (BP Chemicals) og Det Forenede Kongerige (til støtte for BP Chemicals), har fremsat bemærkninger(20).

2. Bemærkninger fra BP Chemicals

2.1. Indledning

(50) I sin redegørelse forklarer BP Chemicals, hvorfor bestemmelserne i den franske statsstøtteordning for biobrændstoffer efter virksomhedens opfattelse fordrejer konkurrencen på det traditionelle marked for ethanol. Indledningsvis henviser BP Chemicals til en sætning i slutningen af den begrundelse, der ledsager forslaget til forordning om den fælles markedsordning for ethanol fremstillet af landbrugsprodukter:

"endelig kan EF's alkoholindustri på de traditionelle afsætningsmarkeder forvente øget konkurrence fra alkohol, der produceres som led i programmer for produktion af biobrændstoffer i stor målestok, og for hvilken der gives skattelempelser som en yderligere tilskyndelse"

(21).

(51) BP Chemicals foreslår endvidere foranstaltninger, som den mener kan korrigere denne konkurrencefordrejning. BP Chemicals redegør i denne henseende for en række elementer i den spanske ordning for fremme af produktion af bioethanol, som efter virksomhedens mening på nuværende tidspunkt fungerer således, at konkurrencefordrejningerne minimeres. BP Chemicals gør opmærksom på, at den ikke er imod produktion og frivillig anvendelse af biobrændstoffer.

(52) Virksomheden understreger i denne henseende, at den ikke ser nogen problemer for så vidt angår biodiesel.

(53) BP Chemicals er ikke overbevist om, at den franske ordning ikke er diskriminerende, idet ordningen indeholder forskellige kriterier for at blive godkendt for nye virksomheder i forhold til virksomheder, der allerede deltog under den tidligere ordning.

(54) De centrale punkter i BP Chemicals' bemærkninger i forbindelse med denne undersøgelse er følgende:

- ønsket om ikke at se konkurrencefordrejninger på det traditionelle ethanolmarked

- ethanolproducenter, der har kontrakter under den franske ordning for fremme af bioethanol, fremstiller også ethanol til det traditionelle marked. Statsstøtteordningen til fordel for franske ethanolbrændstoffer resulterer i en forbedring af disse producenters økonomiske situation og en styrkelse af deres konkurrenceevne på det traditionelle marked

- BP Chemicals' frygt for konkurrencefordrejninger på markedet for ethanol grunder således i det forhold, at ethanol under de gældende omstændigheder kan fremstilles i en og samme produktionsenhed såvel til brændstofmarkedet som til det traditionelle marked, hvilket på flere niveauer muliggør "tilskudsoverførsel" (krydssubsidiering) til fordel for konkurrencestillingen for det produkt, der afsættes på det traditionelle marked

- BP Chemicals mener, at denne konkurrencefordrejning i al væsentlighed kan fjernes, hvis ethanolbrændstoffet fremstilles på andre produktionsanlæg end dem, der forsyner det traditionelle marked for ethanol

- BP Chemicals foreslår derfor, at der i den pågældende ordning indføjes bestemmelser, der sikrer en fysisk adskillelse af produktionsanlæggene for bioethanol og produktionsanlæggene for ethanol, der ikke fremstilles med henblik på brændstofmarkedet

- egentlig stiller BP Chemicals sig positiv over for en godkendelse af statsstøtteordningen, men på betingelse af, at produktionsenhederne for ethanolbrændstof ikke kan benyttes til fremstilling af ethanol til det traditionelle marked

- det er blevet meddelt, at den franske regering vil udvide ordningen i fremtiden. Det vil så blive let at tildele yderligere produktion af ethanolbrændstof til anlæg, der nu producerer såvel til brændstofmarkedet som til det traditionelle marked. Det vil muliggøre en fuldstændig specialisering af anlæggene, så de udelukkende producerer brændstof

- i lyset af ovenstående kan BP Chemicals ikke se, hvorfor en adskillelse af de to former for produktion skulle være vanskelig eller kostbar at gennemføre i nær fremtid. Navnlig vil det være let at få betingelsen opfyldt for ethvert nyopført destilleri i fremtiden

- endelig mener BP Chemicals, at denne betingelse bør indføjes i de øvrige medlemsstaters ordninger til fremme af ethanolbrændstof

- for at blive godkendt bør den undersøgte støtteordning indeholde en specifik betingelse

- denne betingelse består i, at ethanolbrændstof skal fremstilles på et industrianlæg, der obligatorisk skal være adskilt fra andre industrianlæg, der fremstiller ethanol til det traditionelle marked

- indførelse af en sådan garanti vil fuldstændigt fjerne BP Chemicals' frygt vedrørende den franske ordning, og det vil fremme frivillig anvendelse af bioethanol i Fællesskabet.

(55) BP Chemicals har endvidere fremlagt meget detaljerede argumenter, der taler imod den franske ordning om afgiftsfritagelse for biobrændstoffer.

2.2. BP Chemicals' bemærkninger vedrørende markedet for ethanol

(56) BP Chemicals anfører, at ethanol også betegnes "ethylalkohol" og ofte endda også bare "alkohol", hvilket er sprogligt ukorrekt. Når ethanol fremstilles af landbrugsvarer gennem gæring, betegnes den oftest "landbrugsalkohol", og når den fremstilles med henblik på markedet for brændstoffer, betegnes den almindeligvis som "bioethanol". Ethanol fremstillet ved syntesekemiske processer betegnes almindeligvis som "syntetisk alkohol". BP Chemicals insisterer på det forhold, at alle disse produkter svarer til samme kemiske stof og - såfremt de gennemgår en korrekt rensningsproces - teknisk set er ækvivalente.

(57) I henhold til BP Chemicals består ethanolmarkedet i Fællesskabet af tre grundsegmenter:

- Industrisektoren udgør det største segment for øjeblikket. Det dækker en bred vifte af anvendelser i form af opløsningsmidler og anvendelser som kemisk grundprodukt. Anvendelser i form af opløsningsmidler omfatter fremstilling af blæk, kosmetik og aerosoler, visse former for maling, rengøringsmidler, bilpudsemidler (f.eks. til forruden) og farmaceutiske opløsningsmidler til rensningsprocesser.

- Det andet segment svarer for øjeblikket til den såkaldte "drikkevaresektor", som omfatter alkohol, der anvendes som ingrediens i alkoholholdige drikkevarer (så som vodka, pastis og gin) og som råvare i fremstillingen af eddike. Traditionelt anvendes der landbrugsalkohol i dette segment. Fællesskabsforskrifterne om alkoholholdige drikkevarer tillader anvendelse af syntetisk alkohol til drikkevarer med et alkoholindhold på 15 % vol eller derunder, selv om der i "drikkevaresegmentet" som følge af sædvane eller sentimentale årsager kun anvendes landbrugsalkohol.

- Det tredje segment er for øjeblikket ethanolbrændstofsegmentet. Selv om landbrugsalkohol og syntetisk alkohol begge kan anvendes som brændstof, er omkostningerne ved produktion af ethanol - uanset anvendt metode - høj i forhold til traditionelle brændstoffer. Ethanol kan derfor kun udgøre en besparende komponent i benzin, hvis den får en eller anden form for støtte. Da statsstøtte kun gives til landbrugsalkohol under forskellige programmer til fremme af biobrændstoffer, er det en logisk økonomisk følge, at brændstofsegmentet faktisk er forbeholdt landbrugsalkohol.

(58) I henhold til BP Chemicals konkurrerer syntetisk ethanol med landbrugsethanol i den traditionelle industrisektor, men må ikke konkurrere med landbrugsethanol på resten af ethanolmarkedet. På nuværende tidspunkt tegner syntetisk ethanol sig for forsyningerne til ca. to tredjedele af industrisektoren, og landbrugsethanol tegner sig for resten.

(59) I henhold til BP Chemicals betyder dette, at enhver forbedring af konkurrencestillingen for producenter af landbrugsalkohol får virkning for industrimarkedet. BP Chemicals påskønner således, at Kommissionen i sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, anerkendte nødvendigheden af at vurdere, hvorvidt en stigning i produktionen af biobrændstoffer vil skabe konkurrencefordrejninger i forhold til syntetisk ethanol på det traditionelle marked.

(60) BP Chemicals mener, at det forhold, at enkelte af de mange producenter af landbrugsalkohol er omfattet af statsstøtteordningen, også vil skabe konkurrencefordrejninger mellem producenter af den støttede landbrugsethanol og de andre producenter, og at det vil kunne mærkes på alle markedsniveauer.

(61) BP Chemicals fremlægger tal som i den følgende tabel. Tabellen omfatter ikke alkohol fra vin i Fællesskabet.

ETHANOLMARKEDET I FÆLLESSKABET

Ethylalkoholmarkedet i EU i 1999

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

(62) BP Chemicals mener, at hvis man vil vurdere den franske statsstøtteordnings virkning for det traditionelle ethanolmarked, er det vigtigt at erindre, at det drejer sig om et enhedsmarked inden for Fællesskabet, hvorfor enhver fordrejning af konkurrencen på det franske marked har virkning også uden for dette marked. Hvis en statsstøtteordning til fordel for bioethanol i en anden medlemsstat skaber konkurrencefordrejninger på markedet, mener BP Chemicals også, at sådanne kommer oven i fordrejningerne forårsaget af den franske ordning. Endvidere tilføjer BP Chemicals, at det er vigtigt at tage de andre bioethanolprojekter i Fællesskabet i betragtning. BP Chemicals ønsker således at sikre sig, at Kommissionen er bekendt med de forskellige enheder til produktion af bioethanol, som allerede er aktive, samt planer om opførelse af nye anlæg i den nærmeste fremtid.

(63) For Frankrigs vedkommende bemærker BP Chemicals, at den franske regering i 2000 godkendte opførelsen af to nye ETBE-enheder til fremstilling af yderligere 155000 tons ETBE. Som alle de tre eksisterende enheder opføres de to nye enheder af Total Fina Elf.

(64) I Spanien er en ethanolenhed allerede i drift. Opførelsen af en anden ethanolenhed er allerede påbegyndt. Det ser ud til, at ETBE-enhederne er omdannelser af tidligere MTBE-enheder under raffinaderierne Repsol og CEPSA.

(65) For Sveriges vedkommende er der iværksat et projekt af forholdsvis beskedent omfang til fremme af bioethanol med henblik på brændstofforsyningen til Stockholms bybusser. For øjeblikket lanceres en ny ordning, hvor virksomheden Agroetanol skal forestå produktionen. Fabrikken, som allerede er opført, skal producere 0,5 mio. hl bioethanol i 2001.

(66) Der er indtil videre ikke iværksat nogen produktion af bioethanol i Italien. En række italienske producenter har dog udarbejdet meget ambitiøse projekter til stordriftsproduktion. I henhold til BP Chemicals vil produktionen af ethanolbrændstof i Italien nå op på 1900000 hl/år i 2002 og 3000000 hl i 2003.

(67)

>TABELPOSITION>

(68) BP Chemicals anfører, at disse estimater bør vurderes i lyset af Kommissionens egne mål for produktionsstigninger inden for biobrændstoffer. BP Chemicals erindrer om, at Altener-programmet nu forventer en produktion på 5 mio. tons flydende biobrændstoffer.

2.3. BP Chemicals' bemærkninger om fordelene og ulemperne ved bioethanol

(69) BP Chemicals anfører, at det er umuligt at gøre miljømæssig status over en støtteordning, hvis man ikke har kendskab til elementer i fremstillingsprocessen for ethanol. Selv om den væsentligste miljømæssige begrundelse for bioethanol følger af en relativ reduktion af CO2-emissionerne i forhold til fossile brændstoffer, mener BP Chemicals, at der er andre aspekter ved fremstillingen af bioethanol, som også bør tages i betragtning.

(70) I henhold til BP Chemicals afhænger den globale "CO2-balance" for en ordning til fremme af bioethanol eller ETBE fuldstændigt af "CO2-balancen" for ethanolproduktionskæden. Og denne balance kan svinge betydeligt. Den er under stærk indflydelse af f.eks. anvendelsen af processens biprodukter. Når biprodukterne anvendes til dyrefoder i stedet for brændsel til fremstilling af ethanol, er balancen mindre gunstig. BP Chemicals antyder i sine bemærkninger, at modtagervirksomhederne under den franske støtteordning sælger samtlige biprodukter i stedet for at anvende dem til brændsel, hvilket gør ordningen knap så fordelagtig i CO2-henseende, som den kunne være. Med hensyn til alle de forskelle, der kan være tale om i forbindelse med råvarerne, med dyrknings- og høstmetode for råvarerne, med affaldsbehandling og produktionssystem (gæringsanlæg eller snarere destilleringsanlæg), mener BP Chemicals, at det ikke nødvendigvis gælder, at biobrændstoffer medfører en nettoreduktion af CO2-emissionerne i forhold til traditionelle brændstoffer.

(71) BP Chemicals anfører, at fremstilling af bioethanol skaber andre emissioner end CO2. Mange af sådanne emissioner har stor virkning, og der er stor sandsynlighed for, at der skabes værre virkninger for miljøet end ved fremstilling af traditionelle brændstoffer. Som eksempel nævner BP Chemicals risikoen for øget vandforurening (navnlig kvælstofudledninger fra intensivt landbrug) og dinitrogenoxid-emissioner på grund af større brug af gødning og pesticider.

(72) BP Chemicals mener, at dyrkning af de nødvendige jordarealer til storproduktion af flydende biobrændstoffer vil få betydelig virkning for biodiversiteten. F.eks. har man fundet ud af, at for at kompensere for de CO2-emissioner, der følger af 10 % af benzinforbruget i USA, skal der afsættes et areal, svarende til 48 % af landets nuværende opdyrkede areal til dyrkning af de afgrøder, der anvendes til fremstilling af biobrændstoffer.

(73) BP Chemicals bemærker ligeledes, at flydende biobrændstoffer er en af de dyreste muligheder for at reducere emissionerne af drivhusgasser. Der findes andre løsninger, som er meget mere økonomiske, bl.a. energiskovdyrkning (produktion af elektricitet ved direkte anvendelse af landbrugsprodukter, f.eks. kinasiv, som vedvarende brændstofelement).

(74) BP Chemicals udtaler imidlertid, at virksomhedens bemærkninger ikke har til formål at:

"afgøre, om bioethanol udgør en fordel for Det Europæiske Fællesskab. Formålet er heller ikke at fremsætte argumenter mod anvendelsen af hverken biobrændstoffer eller statsstøtte, der er nødvendig for at gøre fremstillingen af biobrændstoffer økonomisk rentabel. BP Chemicals ønsker bare, at statsstøtte til fremstilling af bioethanol underlægges foranstaltninger, der kan reducere konkurrencefordrejningerne på det traditionelle ethanolmarked til et minimum."

(punkt 4.6 i bemærkningerne).

(75) BP Chemicals slutter sine bemærkninger om fordelene og ulemperne ved bioethanol ved at anmode Kommissionen om:

"at sammenligne to udgaver af den franske ordning, nemlig:

- ordningen som foreslået af den franske regering, og

- en ordning svarende til beskrivelsen ovenfor, hvor ethanolbrændstof obligatorisk fremstilles på et industrianlæg, der skal være adskilt fra andre industrianlæg, der fremstiller ethanol til det traditionelle marked"

(punkt 4.7 i bemærkningerne).

2.4. BP Chemicals' bemærkninger vedrørende støtteintensiteten

(76) BP Chemicals erkender, at såvel langsigtet som vedvarende statsstøtte til bioethanol er nødvendig, hvis produktionen skal være rentabel. Som eksempel nævnes den amerikanske afgiftsfritagelsesordning, som blev indført i begyndelsen af 80'erne og sidst blev forlænget i 1999 indtil 2007. BP Chemicals anfører, at støtteintensiteten i den amerikanske ordning for støtte til fremstilling af bioethanol kun er faldet med 4 % over en periode på næsten 30 år, men at det samlede tilskudsbeløb er steget voldsomt på grund af de stigende producerede mængder.

(77) BP Chemicals erindrer om, at Kommissionen i punkt 57 i meddelelsen til den franske regering om indledningen af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, anfører, at det ikke kan undgås, at nogle støttemodtagere overkompenseres i forhold til andre, i og med at der i den franske fritagelsesordning anvendes en eneste sats for bioethanol. BP Chemicals konkluderer, at ordningen er udformet således, at den i stadigt højere grad styrker konkurrencestillingen for et mindre antal producenter.

(78) BP Chemicals bemærker, at støttebeløbet under den franske ordning er meget højt, nemlig 50 EUR pr. hl. I henhold til BP Chemicals' beregninger er den egentlige TIPP-sats mindre end 10 EUR pr. hl, hvilket efter BP Chemicals' mening er langt under mindstesatsen for benzin fastsat i direktiv 92/81/EØF (287 EUR pr. 1000 liter, dvs. 28,7 EUR pr. hl).

(79) BP Chemicals mener, at for at vurdere, hvor meget støtteintensiteten kan styrke modtagervirksomhedernes konkurrencestilling, er det nødvendigt at have estimater over produktionsomkostningerne for bioethanol. BP Chemicals mener, at basisproduktionsomkostningerne for bioethanol fremstillet af sukkerrør er ca. 42 EUR pr. hl. I henhold til BP Chemicals er formålet med statsstøtten på 50 EUR pr. hl at sætte Total Fina Elf i stand til at købe ethanol i stedet for methanol og omdanne denne til ETBE i stedet for MTBE (som er det produkt, der fremkommer ved brug af methanol). BP Chemicals tilføjer, at forarbejdningsomkostningerne ved fremstilling af ETBE og MTBE er de samme.

(80) Hvis omkostningerne anslås til 42 EUR pr. hl bioethanol, er BP Chemicals overrasket over støttebeløbet, som virksomheden anslår til 50 EUR pr. hl.

(81) BP Chemicals tilføjer, at vejen også ligger fri, så der måske afsættes en million hl alkohol fra vin under de forskellige ordninger for fremme af bioethanol i Fællesskabet, hvilket også må tages med i den samlede analyse.

(82) Endelig erindrer BP Chemicals om, at siden anmeldelsen af den franske ordning har Kommissionen indført EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(22). BP Chemicals anfører, at virksomheden, selv om den ikke har været i stand til at afgøre, om projekterne under den undersøgte statsstøtteordning vedrører investeringer til fremme af vedvarende energi, mener, at hvis dette var tilfældet, muliggør punkt E.1.3.32 i rammebestemmelserne en støttesats på højst 40 % af de støtteberettigede omkostninger.

2.5. BP Chemicals' bemærkninger til det, virksomheden kalder "konkurrencefordrejende mekanismer"

(83) BP Chemicals anfører, at virksomheden ikke er bange for fremstilling af ethanol, for at der kræves støtte til denne ethanol, og for at den støttede ethanol, i stedet for at blive afsat på markedet for biobrændstoffer, afsættes på det traditionelle marked (opløsningsmidler, drikkevarer og kemiske produkter). Dette ville i så fald være oplagt svig. BP Chemicals mener ikke, at dette synes tilfældet med den franske ordning "så vidt vi [BP Chemicals] ved" (punkt 6.1 i bemærkningerne).

(84) BP Chemicals' bekymring hænger snarere sammen med, at ordningen giver en lang række betydelige konkurrencefordele til ethanolproducenter, der deltager i ordningen, hvilket kan have en fordrejende virkning på deres konkurrencemæssige stilling på det traditionelle marked for ethanol. BP Chemicals anfører, at dette klart fremgår af begrundelsen for forslaget til Rådets forordning (forelagt af Kommissionen) om den fælles markedsordning for ethanol fremstillet af landbrugsprodukter. Kommissionen udtaler sig her tilstrækkeligt udtrykkeligt om øget konkurrence på det indre marked for ethanol:

"Som følge af den nære gensidige påvirkning mellem alkohol af landbrugsoprindelse og alkohol af anden oprindelse, bør der ved anvendelsen af den foreslåede forordning tages hensyn til den samlede markedssituation i alkoholsektoren, og der bør derfor ikke indføres foranstaltninger, der indebærer forskellig behandling af de to typer alkohol på det indre marked"

(punkt 10 i begrundelsen til forslaget).

(85) BP Chemicals mener, at den franske statsstøtteordning giver de støttemodtagende producenter følgende konkurrencefordele:

- udgifter til udstyr og andre faste produktionsomkostninger reduceres pr. produceret ton

- mængden af biprodukter stiger, hvilket forbedrer konkurrenceevnen på markederne for disse biprodukter, så som markedet for dyrefoder

- aftaler om forsyning af ethanolbrændstof giver sikre afsætningsmuligheder for store mængder til en attraktiv salgspris over en længere periode

- dette gør det også muligt at fjerne flaskehalse i produktionen ved hjælp af en høj kapacitet, hvilket ikke ville være tilfældet uden den stordrift, som aftalerne om forsyning af ethanolbrændstof medfører

- markedet for biobrændstoffer kræver ikke en særlig høj produktrenhed i forhold til mange af de traditionelle afsætningsmuligheder. For en producent, der både forsyner brændstofmarkedet og det traditionelle marked, betyder dette, at brændstofmarkedet giver en sikkerhed for afsætning af en vare, som ikke måtte opfylde de tekniske specifikationer for andre traditionelle anvendelser end brændstof. Dermed spares udgifter til fornyet behandling af mangelfulde produktioner

- muligheden for en endelig anvendelse, der ikke stiller store krav til kvaliteten (anvendelse som brændstof) sætter en producent i stand til mere effektivt at drive sine anlæg. Producenten kan bruge rensningsprocessen til fremstilling af udelukkende en vis kvote af højkvalitetsprodukter, og i øvrigt fremstille "brændstofskvalitet"

- basisproduktionen af ethanolbrændstof gør det muligt at dække anlæggets faste omkostninger. Det betyder, at man kun skal gøre sig overvejelser om dækning af de marginale omkostninger for andre produkter end brændstof. Der er således tale om overførsel af tilskud til de faste omkostninger.

(86) BP Chemicals konkluderer, at når disse fordele koncentreres på et produktionsanlæg, der også fremstiller ethanol til markedet for opløsningsmidler/kemiske produkter eller drikkevarer, sætter de virksomheden i stand til i væsentlig grad at forbedre omkostningsstrukturen for ethanol. I beløb anslår BP Chemicals fordelen ved marginalsalg af højkvalitetsvarer på det traditionelle marked til 45 EUR pr. ton (dvs. 3,5 EUR pr. hl).

(87) BP Chemicals anfører, at den producerede mængde i høj grad påvirker den samlede rentabilitet. Et destilleri til 1 mio. hl/år, der bruger de mest moderne teknologiske styringsprocesser, kan typisk fungere med faste driftsomkostninger på 60 EUR pr. ton ethanol (svarende til 4,5 EUR pr. hl). Alle yderligere mængder kan fremstilles til færre omkostninger. Derimod vil et anlæg til en forholdsvis beskeden produktion på 100000 hl ethanol om året til "drikkevaresegmentet" og det industrielle marked skulle bære faste driftsomkostninger på 150 EUR pr. ton ethanol (svarende til 11,5 EUR pr. hl).

(88) BP Chemicals slutter sine bemærkninger med at anerkende, hvor svært det er at vurdere støttens faktiske virkninger for markedsprisen på grund af samtidigt pres fra andre sider på markedet for alkohol i Fællesskabet. Uden nærmere at præcisere hvilke "yderligere pres", det drejer sig om, henviser BP Chemicals blot til begrundelsen for forslaget til Rådets forordning (forelagt af Kommissionen) om den fælles markedsordning for ethanol fremstillet af landbrugsprodukter.

2.6. BP Chemicals' bemærkninger om mulighederne for at minimere konkurrencefordrejningerne

(89) Den mest effektive måde at sikre sig, at konkurrencefordrejningerne reduceres til et minimum, er at stille krav om, at bioethanol til brændstofmarkedet udelukkende produceres på produktionsanlæg, der fuldstændigt er forbeholdt fremstilling af brændstof. BP Chemicals betegner det med begrebet "indhegning" (ringfencing) af produktionsanlæggene. Dette skulle indebære, at de industrianlæg, hvor der produceres ethanol under en ordning med statsstøtte til produktion af brændstoffer, på ingen måde kan forsyne industri- og drikkevaremarkederne. Den fysiske isolering af anlæggene til produktion af ethanolbrændstof for de virksomheder, der ønsker at indgå produktionsaftaler for ethanolbrændstof, vil fjerne eller i hvert fald reducere hovedparten af de illoyale fordele til et minimum.

(90) BP Chemicals mener, at virksomheder med mere end et produktionsanlæg, fortsat vil kunne nyde visse fordele inden for forsyningsområdet. Visse producenter "vil kunne indføre byttesystemer, hvorved et anlæg kun fremstiller brændstof og et andet, der kun producerer til det traditionelle marked, kan bytte produkter og således bibeholde tilstedeværelsen på begge markeder (det være sig forskellige anlæg inden for en og samme virksomhed eller forskellige virksomheder med eventuelt kun et anlæg hver)." (punkt 7.4 i bemærkningerne). Et sådant system vil ikke få dyre konsekvenser for producenterne af følgende årsager:

(91) I henhold til BP Chemicals vil den yderligere efterspørgsel efter ethanolbrændstof som følge af en udvidelse af den franske ordning kunne dækkes af de anlæg, der for øjeblikket forsyner såvel brændstofmarkedet som det traditionelle marked. Den yderligere efterspørgsel fra nye ETBE-enheder vil være tilstrækkelig stor til, at hele anlæggenes kapacitet kan gå til fremstilling af brændstof. På denne måde udsættes de pågældende anlæg ikke for noget produktionstab. BP Chemicals mener, at "konkurrencen" vil tage deres plads og levere de forsyninger, som de tidligere leverede til det traditionelle marked, medmindre producenterne indgår indbyrdes bytteaftaler - hvilket i så fald let vil kunne ske, så en producent, der tidligere havde salg på det traditionelle marked, fortsætter med det.

2.7. BP Chemicals' bemærkninger: konklusion

(92) BP Chemicals afslutter sine bemærkninger med at anføre, at for at blive godkendt bør den undersøgte støtteordning indeholde en specifik betingelse. Denne betingelse består i, at ethanolbrændstof skal fremstilles på et industrianlæg, der obligatorisk skal være adskilt fra andre industrianlæg, der fremstiller ethanol til det traditionelle marked. På et møde, der fandt sted den 29. januar 2002 i Kommissionens lokaler i Bruxelles, gentog BP Chemicals argumenterne fra bemærkningerne og anmodede samtidigt om, at den endelige beslutning skulle indeholde betingelsen om, at ethanolbrændstof skal fremstilles på industrianlæg, der obligatorisk skal være adskilt fra andre industrianlæg, der fremstiller ethanol til det traditionelle marked. I fald en sådan adskillelse ikke skulle kunne lade sig gøre, og industrianlægget sideløbende skulle fremstille ethanolbrændstof og ethanol til det traditionelle marked, anmodede BP Chemicals om, at den endelige beslutning godkender støtteordningen på betingelse af, at der indføres kapacitetsbegrænsninger for at opveje de fordele, der er beskrevet i betragtning 85 i nærværende beslutning, navnlig stordriftsfordelene.

3. Bemærkninger fra andre interesserede parter

3.1. Bemærkninger fra Det Forenede Kongerige

(93) Det Forenede Kongerige stiller sig positiv over for fremme af vedvarende energi, men fremsætter argumenter i tråd med BP Chemicals', nemlig:

"der er risiko for, at støtte til bioethanol i mineralolier skaber konkurrencefordrejninger på andre markeder, f.eks. fremstillingen af ethanol til brug i opløsningsmidler og kemiske processer. Der kan gives to eksempler, nemlig konkurrencefordrejning gennem krydssubsidiering internt i de virksomheder, der fremstiller de to stoffer, eller anvendelse af den bioethanol, der er fremstillet med afgiftslempelse, på andre markeder."

3.2. Bemærkninger fra Syndicat National des Producteurs d'Alcool Agricole ("SNPAA")

(94) Syndicat National des Producteurs d'Alcool Agricole ("SNPAA") repræsenterer interesserne for franske producenter af ethylalkohol på basis af roer og korn, hvoraf en del af produktionen omfatter ETBE med henblik på anvendelse i brændstof. SNPAA's bemærkninger kan kort skitseres som følger:

(95) Man er klar over de mange fordele, der er forbundet med fremstilling af biobrændstoffer, hvorfor alkoholproducenterne også gav sig i kast med dette, så snart de franske myndigheder udviste politisk vilje til at skabe forudsætningerne for en produktionsstart.

(96) Kommissionen har i længere tid fremhævet fordelene ved biobrændstoffer, f.eks. i begrundelsen for forslaget til direktiv om beskatning af biobrændstoffer fra 1992. Argumenterne indgår også i Altener-programmet. For mere nyligt er der nærmere redegjort for argumenterne og fastlagt målsætninger i hvidbogen om vedvarende energikilder og også i grønbogen om energiforsyningssikkerhed.

(97) Frankrig er ikke det eneste land, der har iværksat et program til fremme af biobrændstoffer, flere andre medlemsstater har gjort det samme uden dog at vedtage identiske foranstaltninger, da der ikke er nogen fællesskabsharmonisering.

(98) Kommissionen konkluderer således i sin meddelelse om gennemførelsen af Fællesskabets strategi- og handlingsplan for vedvarende energikilder af 16. februar 2001: at "på dette stadium er det dog endnu langtfra sikkert, at hvidbogens vejledende mål ... kan nås inden 2010", og at "der stadig er behov for en ihærdig indsats ... både på EU-plan og i relation til medlemsstaternes nationale politikker".

(99) For ethanols vedkommende har de franske destillerier forsøgt at fremme en direkte iblanding i benzinen, men de stødte på modstand fra olieselskaberne og bilfabrikanterne, som foretrækker ETBE.

(100) Ethanolproduktionen sker i eksisterende enheder, der råder over kapacitet, dvs. uden kapacitetsforøgelser og opførelse af nye anlæg.

(101) De to produktioner af traditionel alkohol og ethanolbrændstof køres sideløbende og afpasses efter markedets behov og uden at forstyrre det traditionelle alkoholmarked.

(102) For Frankrigs vedkommende kan det konstateres, at produktionen af landbrugsalkohol er forblevet nogenlunde stabil i forhold til før indførelsen af ethanolbrændstof, hvorimod produktionen af syntesealkohol er i en vis stigning.

(103) De franske alkoholproducenter og samtlige deres europæiske kolleger er stødt på forstyrrelser på det traditionelle marked som følge af en stor stigning i importen fra tredjelande. SNPAA's redegørelse herfor er som følger:

(104) Alkoholmarkedet i Fællesskabet forsynes for samtlige anvendelsers vedkommende bortset fra alkoholholdige drikke, der er forbeholdt landbrugsalkohol, af europæiske produktioner af landbrugs- og syntesealkohol og gennem import.

(105) Den store stigning i importen de seneste år har skab alvorlige forstyrrelser for de europæiske producenter.

(106) Ifølge Eurostat, der råder over de eneste fuldstændige og pålidelige oplysninger for øjeblikket, har udviklingen været som følger:

(107) Import til Fællesskabet af alkohol fra tredjelande fritaget fra toldafgifter har for fællesskabsindustrien medført et markedstab på mere end 5 % ved en samlet anslået produktion i Fællesskabet af landbrugsalkohol (bortset fra alkohol fra vin) og syntesealkohol på 16 mio. hl. Antallet af eksporterende lande er endvidere steget fra seks i 1995 til seksten i 1999. Langt hovedparten af de destillerier, som i dag eksporterer til Fællesskabet under fritagelse fra toldafgifter, er opstået i løbet af de seneste ti år for at drage fordel af de gunstige toldbetingelser, som Fællesskabet tilbød deres lande. For AVS-landenes vedkommende er eksporten til Fællesskabet ikke begrænset af et kvotesystem i modsætning til andre produkter, der ligner alkohol, såsom sukker, melasse eller rom.

(108) For så vidt angår import til Fællesskabet af toldpålagt alkohol, skal det erindres, at efter nedsættelsen på 36 % besluttet i forbindelse med multilaterale kommercielle forhandlinger, er de "normale" toldsatser fra og med 2000 følgende: alkohol, ikke denatureret (KN-kode 2207 10 ): 19,2 EUR pr. hl; alkohol, denatureret (KN-kode 2207 20 ): 10,24 EUR pr. hl. Disse beløb nedsættes yderligere med 15 % for lande under den generelle toldpræferenceordning.

(109) Samlet udgjorde importen af ikke denatureret og denatureret alkohol med 254341 hl i 1999 allerede mere end 1 % af markedet.

(110) Import til Fællesskabet af sammensatte præparater, der er konkurrenter til alkohol, deklareres under KN-kode 3814 00 90 for at forhindre at betale toldafgiften for alkohol under KN-kode 2207 20. På grund af denne klassificering omgås toldafgiften i vid udstrækning, hvorfor import, der ellers med den egentlige told på alkohol ikke ville være rentabel, bliver mulig. På trods af klassificeringen drejer det sig ikke desto mindre om produkter af fuldstændig samme beskaffenhed som alkohol (som i øvrigt er hovedbestanddelen). Importen udgjorde i 1999 1417760 hl, svarende til ca. 9 % af markedet for landbrugs- og syntesealkohol, og importen steg 200 % på en periode på fire år.

(111) Som følge af de samlede virkninger af internationale aftaler, der kraftigt har reduceret toldafgifterne eller endog afskaffet dem, nationale tilskudsprogrammer, som har ført til overskydende produktion, der sælges til marginalomkostningerne, tvivlsomme klassificeringer under KN-kode 3814 og misbrug heraf, og monetære devalueringer, som tilfældigt styrker "konkurrenceevnen" for visse lande, er importen sluttelig steget fra 824235 hl i 1995 til 2540584 hl i 1999, svarende til 16 % af markedet for landbrugs- og syntesealkohol, der beløber sig til ca. 16 mio. hl årligt.

(112) Under pres fra denne import følte den europæiske alkoholindustri sig truet i så foruroligende omfang, at Kommissionen har foreslået at indføre forskrifter på området.

(113) I begrundelsen for forslaget til Rådets forordning om den fælles markedsordning for ethanol fremstillet af landbrugsprodukter hedder det således, at "i de seneste fem år har sektoren stået over for en række problemer, som navnlig skyldes en øget konkurrence på det indre marked: - importen fra tredjelande er steget siden 1995 ..., - hertil kommer, at stadig større mængder indføres i form af blandinger af alkohol med denatureringsmidler...".

(114) Det står således klart, at der er tale om markedsforstyrrelser, og at disse forstyrrelser ikke skyldes produktion af ethanolbrændstof, som BP Chemicals hævder det. Til støtte for disse argumenter har SNPAA fremlagt følgende tabel:

PRODUKTION I FRANKRIG AF ETHYLALKOHOL MED LANDBRUGSOPRINDELSE (ROER OG KORN) ELLER SYNTETISK OPRINDELSE

>TABELPOSITION>

(115) SNPAA anfører i øvrigt, at BP Chemicals har iværksat et investeringsprogram for at øge sin kapacitet til produktion af syntesealkohol, hvilket har været omtalt i pressen. Det ser ud til, at de pågældende enheder er stødt på startvanskeligheder, og de dermed forbundne markedstab kan naturligvis ikke tilskrives produktionen af ethanolbrændstof.

(116) Med hensyn til støtten i form af afgiftsfritagelse for ETBE bør det præciseres, at den ikke ydes til ethanolproducenten, men til distributøren af benzin tilsat ETBE ved overgangen til forbrug.

(117) ETBE-værdien beregnes på grundlag af olierelaterede kriterier så som flygtighed eller oktanværdi, hvorfor prisen på ethanol blot følger heraf. Fritagelsesbeløbet omfatter også afskrivninger på større investeringer, som har været nødvendige for opførelsen af ETBE-enhederne.

(118) SNPAA gør endvidere opmærksom på, at fritagelsen ikke gælder hele den TIPP-afgift, der gælder benzin. Ethanol pålægges en TIPP-afgift på ca. 15 % af den afgift, der pålægges benzin, hvilket er mere, end hvad der blev foreslået i "Scrivener-forslaget" om beskatning af biobrændstoffer (10 %).

3.3. Bemærkninger fra Ethanol Union

(119) Ethanol Union har fremsat bemærkninger i sin egenskab af salgsselskab for ethanol fremstillet af aktionærkredsen bestående af destillerierne(23) ved raffinaderiet ELF Antar France i Feyzin, som bruger ethanolen i fremstillingen af ETBE, der derefter indarbejdes i de brændstoffer, hvis distribution ELF Antar France forestår.

(120) Ethanol Union deler Kommissionens opfattelse, nemlig at EU i mange år har forsøgt at fremme vedvarende energi, ligesom der er udført talrige undersøgelser, udarbejdet henstillinger og vedtaget beslutninger.

(121) Med dette for øje har man i Frankrig valgt at indføre ethanolbrændstof på markedet gennem ETBE, som er det produkt, olieindustrien stærkt anbefaler.

(122) Den franske ordning er baseret på udstedelse af godkendelser til ETBE-enheder, og - som bemærket af Kommissionen - kriterierne for udvælgelsen af virksomheder indeholder ikke diskriminerende elementer, og udvælgelsen af virksomheder, der tildeles godkendelserne, foretages ikke efter et skøn.

(123) Med denne ordning begrænses og kontrolleres de mængder ETBE, der er omfattet af afgiftsfritagelsen, og afgiftsordningen for biobrændstoffer vil sandsynligvis blive udbygget i fremtiden, navnlig på baggrund af den forventede udvikling af aktiviteten.

(124) Endvidere kan det være nyttigt at vurdere spørgsmålet om en eventuel risiko for konkurrencefordrejninger til fordel for produktion af landbrugsethanol på bekostning af syntetisk ethanol i forhold til den tidligere situation, hvor en sammenligning mellem udviklingen af de producerede mængder fransk landbrugsethanol (bortset fra ethanolbrændstof) og udviklingen for syntetisk ethanol i løbet af de seneste år kan give værdifulde oplysninger.

(125) På et marked, hvor de samlede mængder er nogenlunde stabile, og hvis hypotesen om konkurrencefordrejninger til fordel for landbrugsethanol er korrekt, ville konkurrencefordrejningen siden påbegyndelsen af fremstillingen af ethanolbrændstof have kommet til udtryk i større produktion af landbrugsethanol (bortset fra ethanolbrændstof) og i en reduktion (i hvert fald delvis som følge af markedernes placering) i de producerede mængder syntetisk ethanol.

(126) De tilgængelige produktionsstatistikker for Frankrig viser imidlertid, at produktionerne ikke har udviklet sig således mellem 1991 og 1999(24)

>TABELPOSITION>

(127) I løbet af denne periode kan det bemærkes, at produktionen af syntetisk ethanol er steget mere end produktionen af landbrugsethanol, og at risikoen for konkurrencefordrejninger på bekostning af syntetisk ethanol på ingen måde har kunnet påvises.

(128) Derimod bør det understreges, at der i den seneste tid har været kraftige forstyrrelser på markedet for ethanol (bortset fra ethanolbrændstof), ikke på grund af udviklingen for ethanolbrændstof af landbrugsoprindelse, men på grund af en massiv stigning i importen af ethanol og blandingsprodukter på basis af ethanol under favorable toldordninger for indførsel i Fællesskabet.

(129) Den samlede importerede mængde i Fællesskabet af ethanol og konkurrerende produkter er således tredoblet på fem år fra ca. 800000 hl i 1995 til mere end 2500000 hl i 1999. Denne faktor har stærkt påvirket markedet for ethanol, og forstyrrelserne har i øvrigt ført til, at Kommissionen for nyligt vedtog et forslag til en fælles markedsordning for landbrugsalkohol.

(130) På baggrund af den ønskede udvikling inden for vedvarende energi bør det tages i betragtning, at den produktion, der er under oprettelse på basis af korn og roer, berettiger en afgiftsmæssig støtte, og Ethanol Union støtter derfor på det kraftigste Frankrigs anmodning i henhold til artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF.

3.4. Bemærkninger fra Ethanol Holding

(131) Ethanol Holding har fremsat bemærkninger, da aktionærkredsen er producenter af ethanolbrændstof. Ethanol Holding er aktionær i selskabet OUEST-ETBE, der forestår driften af den ETBE-produktionsenhed, der er beliggende på raffinaderiet i Gonfreville-l'Orcher i Normandiet.

(132) EU har konstant forsøgt at fremme udviklingen af vedvarende energi i mange år. Der er udarbejdet mange tekster i løbet af de seneste år med henblik på at fastlægge retningslinjer eller målsætninger for udviklingen af biobrændstoffer, nemlig forslaget til direktiv om beskatning af biobrændstoffer (1992), Altener-programmet til fremme af vedvarende energikilder, hvidbogen "Energi for fremtiden: vedvarende energikilder" (1997) og grønbogen "Mod en europæisk strategi for forsyningssikkerheden" (2000).

(133) Flere medlemsstater, herunder Frankrig, har iværksat programmer til fremme af biobrændstoffer, men i fravær af harmoniserede regler på fællesskabsplan, er bestemmelserne i de enkelte medlemsstater meget forskellige.

(134) For så vidt angår ethanolbrændstof, valgte Frankrig i 1992 at satse på ETBE. Dette valg stemmer overens med olieindustriens ønsker og medførte tunge investeringer i opførelse af nye enheder til produktion af ETBE (herunder anlægget OUEST-ETBE i Gonfreville l'Orcher). Der er i godkendelsernes gyldighedsperioder taget højde for afskrivningerne af disse investeringer.

For så vidt angår virkningerne af støtten på ethanolmarkedet deler Ethanol Holding Kommissionens opfattelse, nemlig at det på trods af visse påstande ikke har været påvist, at en stigning i produktionen af bioethanol vil føre til konkurrencefordrejninger i forhold til syntetisk ethanol. Udviklingen i den franske produktion af dels bioethanol dels synteseethanol siden indførelsen af ethanolbrændstof på markedet bekræfter dette faktum(25). De nævnte tal er de samme, som de tal, der er fremlagt af SNPAA (se betragtning 114).

(135) Det kan konstateres, at den franske produktion af synteseethanol mellem 1990 og 1999 i stedet for at lide under indførelsen af bioethanol derimod er steget forholdsvis mere end produktionen af landbrugsethanol.

(136) På baggrund af disse tal synes det ikke seriøst at hævde, at produktion af ethanolbrændstof skulle være årsag til nogen konkurrencefordrejninger overhovedet.

(137) Hele det europæiske ethanolmarked (landbrugs- og synteseethanol) har godt nok været udsat for forstyrrelser i de seneste år, men årsagerne hertil er snarere forbundet med den nylige udvikling i importen til Fællesskabet af alkohol og blandingsprodukter indeholdende alkohol end med produktionen af ethanolbrændstof.

(138) Importen af ethanol og konkurrerende blandingsprodukter er steget støt de seneste år og udgjorde i 1999 mere end 2500000 hl (dvs. en tredobling i forhold til 1995), svarende til ca. 16 % af det europæiske alkoholmarked.

(139) Udviklingen af vedvarende energikilder fordrer, at der kan ydes afgiftslempelser til den industri, der prøver at organisere sit bidrag hertil.

(140) Flere medlemsstater (Spanien, Italien, Nederlandene, Sverige, Det Forenede Kongerige, Tyskland og Østrig) prøver allerede eller har planer om at fremme initiativer, der følger de retningslinjer og målsætninger, der flere gange er fremsat på fællesskabsplan. Planlagte eller eksisterende ordninger bygger på forskellige afgiftslempelser til biobrændstoffer, således at beskatningen af sektoren som helhed kommer til at afhænge af den forventede udvikling af aktiviteterne.

3.5. Bemærkninger fra Union des Sucreries et Distilleries de l'Aisne ("Union SDA")

(141) Union des Sucreries et Distilleries de l'Aisne ("Union SDA") er gennem datterselskaberne Bio-Ethanol Nord Picardie (BENP) og Brie Champagne Ethanol (BCE) den største franske producent af ethanolbrændstof på basis af korn, men producerer ligeledes ethanolbrændstof på basis af roer. Sammenslutningen søger at fremme samtlige industrielle udviklinger, der kan skabe afsætningsmuligheder for landbrugsråvarer (roer og hvede) for de tilsluttede virksomheder.

(142) Hvededestilleriet BCE i Provins blev således opført som et pilotprojekt allerede i 1989, dvs. lang tid før ELF-enheden i Feyzin gennemførte sit første salg i april 1993. Enheden BENP i Origny-Sainte-Benoîte blev opført i 1993 til fremstilling af ethanol på basis af hvede og til dehydrering af roealkohol fra koncernens eksisterende destillerier. Disse to enheder forsynes med hvede fra 20000 landbrug i Nordfrankrig og i regionen Centre.

(143) Union SDA deltog i investeringerne i Total-koncernens to ETBE-enheder i Dunkerque og i Gonfreville. Prisen på ethanol leveret til enhederne afhænger af den videre forarbejdning af ETBE og fastsættes på grundlag af markedspriserne på kvaliteterne Premium og Regular samt på butan. Prisen omfatter også afskrivninger på ETBE-enhederne.

(144) Union SDA understreger også, at afgiftslempelsen for bioethanol ikke er fuldstændig, da bioethanol pålægges TIPP-benzinafgift på ca. 15 %, dvs. en højere sats end de 10 %, der var planlagt i Scriveners direktivforslag. Bioethanol beskattes i øvrigt meget mere end alternative brændstofløsninger, så som naturgas til køretøjer, LPG eller elektricitet.

(145) Union SDA erindrer om, at Kommissionen i grønbogen fra november 2000 i erkendelse af biobrændstoffernes afgørende bidrag til reduktionen af emissionerne af "drivhusgasser" og betydning for begrænsningen af Fællesskabets energiafhængighed fastlagde ambitiøse kort- og mellemsigtede mål for biobrændstoffer.

(146) Union SDA erindrer om, at Kommissionens holdning stemmer overens med det analyseresultat, som Union SDA selv var kommet frem til flere år forinden i dens undersøgelse af bioethanols fordele, hvilket beroliger Union SDA om fremtidens afsætningsmuligheder og berettiger de økonomiske risici, som Union SDA løb i forbindelse med investeringerne i produktionsenhederne for kornethanol.

(147) Union SDA fremstiller også en del alkohol til de traditionelle anvendelser.

(148) Union SDA henviser til de statistikker over fransk produktion af landbrugsethanol og synteseethanol, som det franske Generaldirektorat for told og indirekte afgifter har offentliggjort, med henblik på en sammenligning af produktionsudviklingen mellem 1990/91 til 1992/93 (de tre år før produktionen af bioethanol blev påbegyndt) og 1996/97 til 1998/99 (de tre år efter oliekoncernen Total påbegyndte produktionen i sine enheder).

(149) Det kan konstateres, at produktionen af landbrugsalkohol (bortset fra bioethanol) steg fra 367407 m3 til 381886 m3, svarende til en stigning på 3,9 %, hvorimod produktionen af synteseethanol i samme periode steg fra 129862 m3 til 150772 m3, svarende til en stigning på 16,1 %.

(150) Som de øvrige franske og europæiske alkoholproducenter blev Union SDA også påvirket af de alvorlige forstyrrelser på markedet for traditionel alkohol forårsaget af en stærkt stigende import fra tredjelande, som i 1999 nåede op på 16 % af markedet.

(151) Den truende import var tilstrækkelig alvorlig til, at Kommissionen foreslog indført en fælles markedsordning for ethanol fremstillet af landbrugsprodukter. Kommissionen skriver tydeligt i begrundelsen til sit forslag, at markedsforstyrrelserne skyldes importen - og altså ikke produktionen af bioethanol i Frankrig, som BP Chemicals antyder.

(152) Det skulle således synes klart, at starten på ethanolproduktion i Frankrig ikke har fået producenterne af landbrugsalkohol til at øge deres produktion på bekostning af synteseethanol, og BP Chemicals har endda lige investeret i en forøgelse af kapaciteten på sine anlæg.

(153) Når det europæiske marked har oplevet forstyrrelser de seneste år, skyldes det import fra tredjelande, hvilket foranledigede Kommissionen til at foreslå en fælles markedsordning.

(154) BP Chemicals angriber bioethanolproduktionen i Frankrig, hvilket strider mod Kommissionens målsætninger.

(155) Udviklingen af biobrændstofproduktionen i Fællesskabet fordrer et direktiv, der harmoniserer afgifterne, så der undgås fordrejninger mellem medlemsstaterne (tilfældet med Frankrig og Spanien f.eks.), og så der kan opstilles langsigtede rammer, da der ellers ikke vil blive tale om nogen betydelig udvikling af biobrændstoffer.

3.6. Bemærkninger fra Agence de l'environnement et de la maîtrise de l'énergie ("ADEME")

(156) Agence de l'environnement et de la maîtrise de l'énergie ("ADEME") har fremsat bemærkninger til de energi- og miljørelaterede aspekter ved de franske forhold for anvendelsen af biologiske bestanddele og tilsætningsstoffer til formulering af brændstoffer i Frankrig.

(157) ADEME gør gældende, at produktionen af biologiske komponenter og tilsætningsstoffer til formulering af brændstoffer har været i stærk udvikling i Frankrig mellem 1992 og 2000. Forbruget af ethanol er 27 gange højere i 2000 med 92550 tons, og forbruget af vegetabilske olieestere 448 gange højere i 2000 med 308600 tons. Samlet fremstilles der i 2000 401000 tons, hvilket udtrykt i mængde udgør 1 % af forbruget af benzin og dieselolie, og giver Frankrig en europæisk førsteplads med hensyn til produktion, fulgt af Tyskland, som kun producerer vegetabilske olieestere, og Spanien, der kun producerer ethanol.

(158) Stigningen har været ledsaget af en afgiftsordning indført af den franske regering, der - som i alle de øvrige berørte lande i Europa - begunstiger biokomponenter som i øvrigt også andre alternative brændstoffer (LPG, naturgas og aquazole) eller alternative energikilder som elektricitet. I 1994 blev de offentlige investeringer i forskning og udvikling for at forbedre sådanne brændstoffers konkurrenceevne forøget for igen at falde ved udgangen af perioden til fordel for andre anvendelser, der ikke er energirelaterede.

(159) I Frankrig er transportsektoren for mere end 95 % vedkommende afhængig af kulbrinter, en ikke-vedvarende ressource, og forbruget har afgørende virkning på emissionerne af drivhusgasser. Transportstigningerne i de seneste år har ført til en prioritering af sektorens energiforbrug og de forurenende emissioner, især i byerne.

(160) På europæisk plan fastsatte Kommissionen i sin grønbog af 29. november 2000 et mål for biobrændstofferne om at nå op på 7 % i 2010 og op på 20 % i 2020 for samtlige erstatningsbrændstoffers vedkommende.

(161) De biologiske komponenters kvaliteter, både som aktive komponenter i brændstofferne og som tilsætningsstoffer, anerkendes bredt, og også for deres bidrag til reduktionen af visse forurenende emissioner og deres gunstige virkning for drivhuseffekten, og de anvendes ikke rene i Frankrig, idet de enten, som for esteres vedkommende, iblandes dieselolie med indtil 30 %, dvs. som egentlig komponent, og derefter anvendes i kontrollerede vognparker (busser, lastbiler, varevogne ...), eller, og det er oftest tilfældet, tilføres benzin og dieselolie i mindre mængder (enkelte procent) som tilsætningsstoffer til formuleringen eller som smøremidler.

(162) Anvendelsen fordrer ikke nogen tilpasning af hverken køretøjer eller motorer, hvilket er en fordel i forhold til andre alternative brændstoffer.

(163) Der er foretaget analyser af de to stoffers livscyklus, så der kan opnås sammenlignelige forhold på såvel energi- som miljøplan.

(164) Produkternes energibalance er betydelig, f.eks. i 2000: 337000 toe/år erstattet, 220000 toe/år besparet, netto 810000 tons CO2 undgået med produktionen og energianvendelsen af den del, der forbeholdes dette formål, uden medregning af kulstoffet i resten af planten, en energieffektivitet på 2 for estere mod 0,9 for diesel, en energieffektivitet på mellem 1,2 og 1,6 for ethanol mod 0,8 for benzin, produktion af meget proteinrige biprodukter, nemlig foderkager og mæsk, der anvendes som dyrefoder (raps- og solsikkefoderkager, hvedemæsk, roepulp) eller til kemiske formål (glycerol).

(165) Den største tekniske fordel ved ethanol og derivatet ETBE er, at de forøger oktantallet i benzin. En mængde på 5 % ethanol eller 10 % ETBE øger laboratorieværdien (RON) for eurosuperbenzin med 1,2 point.

(166) En anden tilsætningsfordel ved ethanol eller ETBE er at tilføre ilt, som muliggør en bedre forbrænding: 2 % ilt i mængde kan tilføres med 5,7 % ethanol eller med 12,7 % ETBE i mængde.

(167) Med 15 % ETBE iblandet benzin har prøver foretaget af UTAC på mindre køretøjer bl.a. vist reduktion af forurenende emissioner, så som aromatiske kulbrinter, samt nedsættelse af virkningen på mulige fotokemiske reaktioner. ETBE's bidrag til drivhuseffekten er endda 19 % lavere end for MTBE, som er et olieprodukt.

(168) Udviklingsmulighederne afhænger af de tekniske fordele, men også af anvendelsen af biomasseprodukter som vedvarende råvare. Olieselskaberne leder efter elementer, som kan igangsætte en fortynding af olieformlerne og også tilføre brændstofferne ikke-fossilt kulstof. I denne henseende kan synteseethanol, der fremkommer ved brug af fossilt kulstof, ikke sidestilles med ethanol, der fremkommer ved brug af vegetabilske elementer, og på baggrund af såvel de energimæssige som de miljømæssige aspekter kan synteseethanol ikke have samme økonomiske værdi. I øvrigt kan vegetabilsk ethanol anvendes i brændselsceller og fremviser for øjeblikket den bedste energibalance til dette formål. Alle disse udviklinger hænger sammen med indskrænkningen af de fossile oliereserver, men også med det stigende forbrug på verdensplan og dermed også prisen, der udviser periodiske kraftige stigninger, som ingen har kunnet kontrollere. Bekæmpelsen af drivhuseffekten har også medført søgning efter alternative energiløsninger. Energiudsigterne på mellemlang sigt tvinger til forbrugstilbageholdenhed, reduktion af forurenende emissioner og udvikling af alternativ energi.

(169) Den franske produktion af bioethanol på basis af hvede og roer var 83370 tons i 1997 og 97907 tons i 1998. Det tilsvarende dyrkningsareal kan fordeles nogenlunde lige mellem de to afgrøder. Det gennemsnitlige udbytte i ethanol er på 2 t/ha for hvede og på 5,3 t/ha for roer.

(170) I henhold til øko-effektiviteten for 1996 udregnet med roe-ethanol spares der 0,66 ton CO2 pr. ton ETBE i forhold til MTBE. Denne besparelse svarer til 1,404 ton CO2 pr. ton roe-ethanol, der går til fremstilling af ETBE i forhold til MTBE. Besparelsen pr. hektar bliver 8,14 tons CO2. Gevinsten for produktionen i 1998, dvs. 98000 tons ethanol (eller 208300 tons ETBE) er således 137600 tons CO2 pr. år.

(171) Det er muligt at genvinde 60 til 80 % af denne CO2, dvs. 45 til 60 kg CO2/hl ren alkohol, eller 0,567 til 0,755 ton CO2 pr. ton ren alkohol. Besparelsen for ovennævnte produkt på 1,404 ton CO2 pr. ton ethanol bliver således 1,971 til 2,16 tons CO2 pr. ton ethanol. Gevinsten for 1998-produktionen (98000 tons ethanol) bliver således i gennemsnit ca. 202400 tons CO2 årligt.

(172)

>TABELPOSITION>

(173) Den eksternaliserede værdi, "besparelse i form af drivhuseffekt", i forhold til MTBE og pr. ton roe-ethanol vil så være 136 FRF/t CO2 × 1,404 t CO2/t ethanol = 191 FRF/t ethanol eller 29,1 EUR/t ethanol.

(174) Beregnet i forhold til hektarer med roer bliver værdien 136 FRF/t CO2 × 8,14 t CO2/ha = 1107 FRF/ha eller 169 EUR/ha.

(175)

>TABELPOSITION>

(176) Med det opnåede resultat bliver den gennemsnitlige årlig værdi på 30 % af plantens kulstofstrøm immobiliseret af planten, dernæst som organisk materiale i jorden, og udgør således et lager af kulstof i jorden, hvilket vil give sig udtryk i ca. 3,3 tons CO2/ha fikseret over den treårige afgrøderotering.

(177) Denne andels økonomiske værdi bliver så 136 FRF/t CO2 × 3,3 t CO2/ha/år = 449 FRF/ha/år eller 68 EUR/ha/år. Den samlede økonomiske værdi af kulstoffikseringen bliver så: besparelse ved bioethanol/ETBE i forhold til MTBE + oplagring af kulstof i planten = 1107 FRF/ha/år + 449 FRF/ha/år = 1556 FRF/ha/år = 237 EUR/ha/år.

3.7. Bemærkninger fra Saint Louis Sucre

(178) Saint Louis Sucre anfører, at selskabet fremsætter bemærkninger i sin egenskab af producent af ethylalkohol på basis af roer. En del af produktionen anvendes til fremstilling af ETBE til brændstofbrug i selskaberne Ethanol Union og Ethanol Holding, hvori Saint Louis Sucre besidder henholdsvis 6,66 % og 16,24 % af aktierne.

(179) Saint Louis Sucre anfører ligeledes, at selskabet har investeret betydelige beløb i ETBE-anlægget i Gonfreville (OUEST-ETBE). Saint Louis Sucre køber hvert år fra roeleverandørerne ca. 100000 tons roer med henblik på fremstilling af ethylalkohol til brændstofbrug.

(180) Saint Louis Sucre erindrer om de mange argumenter til fordel for biobrændstoffer, som ikke behøver at blive påvist yderligere, og om hvidbogen om vedvarende energi og grønbogen om energiforsyningssikkerhed.

(181) Saint Louis Sucre's ethanolproduktion sker på en eksisterende enhed, der endnu har overskydende kapacitet. Produktionen af ethanol til brændstofbrug kan således øges uden at udvide kapaciteten eller opføre et nyt anlæg. Saint Louis Sucre gør gældende, at selskabets to produktioner af traditionel alkohol og ethanolbrændstof køres sideløbende og afpasses efter markedets behov uden at forstyrre det traditionelle alkoholmarked.

(182) Selskabet mener, at det klart kan konstateres, at produktionen af landbrugsalkohol er forblevet nogenlunde stabil i forhold til før indførelsen af ethanolbrændstof, hvorimod produktionen af syntesealkohol er i en vis stigning.

(183) Til gengæld har Saint Louis Sucre været udsat for forstyrrelser på det traditionelle marked på grund af stigende import fra tredjelande.

(184) For Saint Louis Sucre står således klart, at der er tale om forstyrrelser på det traditionelle marked, og at disse forstyrrelser ikke skyldes produktion af ethanolbrændstof, som BP Chemicals hævder det i sit søgsmål.

(185) Saint Louis Sucre anfører i øvrigt, at BP Chemicals har iværksat et investeringsprogram for at øge sin kapacitet til produktion af syntesealkohol, hvilket har været omtalt i pressen. Saint Louis Sucre mener, at de pågældende enheder er stødt på startvanskeligheder, og de dermed forbundne markedstab kan naturligvis ikke tilskrives produktionen af ethanolbrændstof.

(186) Sluttelig gør Saint Louis Sucre Kommissionen opmærksom på, at Førsteinstansrettens afvisning af anvendelsen af ETBE i Frankrig som et pilotprojekt synes forbundet med ethanolproduktionen. Denne ethanol anvendes imidlertid kun til en ting, og det er brændstof. Frankrig var siden 1997 det eneste land i Fællesskabet, hvor denne anvendelse fandt sted, men Spanien er kommet til siden hen. Andre medlemsstater, som Italien, forbereder sig på at gå samme vej, og Det Forenede Kongeriges finanslov for 2001 indebærer indførelse af afgiftsfritagelser eller -lempelser for pilotprojekter inden for hydrogener, bioethanol, methanol og biogas.

3.8. Bemærkninger fra SAF Agriculteurs de France

(187) I sine bemærkninger anfører SAF Agriculteurs de France, at forbruget af bioethanol i Frankrig nu er på 1150000 hl svarende til 0,6 % af benzinen.

(188) Dette tal (sammen med 0,9 % for diesels vedkommende) er lavere end det mål på 2 %, som Kommissionen har fastsat for 2003.

(189) Biobrændstofferne anvendes for øjeblikket som tilsætningsstoffer, idet loven foreskriver, at de kan tilføres benzin for op til 1,5 % for ETBE's vedkommende. Formålet er ikke, at biobrændstoffer fuldstændigt skal erstatte fossile brændstoffer, men at være en af flere mulige måder at forbedre miljøet på inden for rammerne af en politik til fremme af bæredygtig udvikling, navnlig for at reducere drivhuseffekten, skabe fornyet balance i landbrugsproduktionen, skabe en innovationsfaktor, foretage strategiske investeringer for at øge energiuafhængigheden og udgøre en ny kontrolleret proteinkilde.

3.9. Bemærkninger fra regionsdestilleriet i Châlons en Champagne

(190) I sine bemærkninger anfører regionsdestilleriet i Châlons en Champagne ("DRC"), at destilleriet fremstiller ethylalkohol på basis af roer inden for den franske koncern Eridania Béghin-Say.

(191) DRC beskriver kort omstændighederne ved den franske ordning, nemlig en delvis erstatning af fossile brændstoffer med vegetabilske brændstoffer for at reducere olieregningen, muliggøre udviklingen af industrielle afgrøder inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik og forbedre miljøet, navnlig reducere emissionerne af drivhusgasser. Frankrig valgte at påbegynde eksperimenteringen med produktet ethanol-ETBE, som syntes velegnet i forhold til bilfabrikanternes og olieselskabernes tekniske krav.

(192) Produktionen af dette biobrændstof kunne kun lade sig gøre med støtte i form af en delvis afgiftsfritagelse, så salget af ETBE kan betale råvaren, producenterne og investeringerne i ETBE-anlæg, uden at udsving i oliepriser skulle påvirke det tunge program. DRC bemærker dernæst:

(193) Støtten tildeles ETBE-enheder, der forudgående er blevet godkendt af de nationale myndigheder, og indkaldelsen af ansøgninger med henblik på disse godkendelser har været usædvanlig klar og gennemsigtig, også selv om der var krav om pålidelighedsgarantier, hvilket kun er normalt. Der kan ikke have været tale om forskelsbehandling, for ansøgningerne kunne ikke fuldstændigt dække de udbudte mængder.

(194) Produktionen af ethylalkohol af landbrugsoprindelse (bortset fra brændstof) er ikke steget siden ordningens indførelse. DRC bemærker endda at have skullet reducere sit salg af traditionel alkohol. DRC mener, at modsat direkte iblanding af ethanol har den valgte fremgangsmåde de fakto begrænset de mængder, der kunne anvendes til brændstof, og har ikke betydet større investeringer i destillerier.

(195) Overordnet konstaterer DRC, at på et forholdsvis stabilt marked for traditionel alkohol, har synteseethanol ikke været udsat for fordrejninger. DRC mener, at det må være et bevis herfor, at koncernen Eridania Béghin-Say indtil 1997 ejede SODES, som er den eneste franske producent af synteseethanol, og at de to former for alkohol uden problemer kunne styres fra samme salgsafdeling. Siden salget af SODES bruger DRC fortsat selskabet til afsætning af al traditionel alkohol.

(196) Den seneste tids markedsforstyrrelser stammer fra stigende præferencetoldsimport, hvilket Kommissionen erkender i sit forslag til forordning om den fælles markedsordning for ethanol fremstillet af landbrugsprodukter.

3.10. Bemærkninger fra AGPB Céréaliers de France

(197) AGPB Céréaliers de France ("AGPB") er en sammenslutning, der repræsenterer leverandører af hvede til fremstilling af bioethanol, som anvendes til fremstilling af ETBE. Bioethanol af hvede forarbejdes i Total Fina Elf's anlæg.

(198)

>TABELPOSITION>

(199) AGPB erindrer om, at selskabet BP Chemicals ikke har lidt skade af indførelsen af den franske ordning for biobrændstoffer.

(200) AGPB anfører, at data for det franske bioethanolmarked over otte høstår viser at:

- produktion af synteseethanol, som er det produkt, BP Chemicals fremstiller, er steget mere end produktion af landbrugsethanol, når der ses bort fra bioethanolbrændstof

-

>TABELPOSITION>

Kilde:

det franske Generaldirektorat for told og indirekte afgifter.

- tallene viser, at den franske produktion af synteseethanol ikke har været berørt af initiativerne for at fremme produktionen af bioethanol. Hvis disse initiativer havde været en medvirkende faktor til markedsforstyrrelserne, ville dette have skadet den franske produktion af synteseethanol øjeblikkeligt, fordi den ligger så tæt på de områder, hvor der produceres bioethanol.

(201) AGPB anfører, at tallene for handel med alkohol viser, at mængder importeret til Fællesskabet under toldfritagelse (KN-kode 2207 ) og import af konkurrerende blandingsprodukter (KN-kode 3814 ) er steget betydeligt (fra 0,7 mio. hl i 1995 til 2,1 mio. hl i 1999) forårsaget af flere faktorer i tilknytning til den internationale samhandel, herunder først og fremmest internationale aftaler, som stærkt har reduceret, eller endog afskaffet, toldafgifterne.

(202) I henhold til AGPB vil en sådan stigning på et stagnerende fællesskabsmarked på ca. 16 mio. hl kun kunne bidrage til et kraftigt fald i alkoholpriserne og rentabiliteten på de traditionelle afsætningsmarkeder, bortset fra fødevarer. Over for dette pres på priserne ser det ud til, at synteseethanol har kunnet tilpasse sig bedre end landbrugsethanolen, da produktionen er steget.

(203) AGPB understreger også følgende aspekter:

- bioethanol beskattes mere end alternative brændstofløsninger af fossil oprindelse

- kostprisen på bioethanol afspejler en situation, der endnu befinder sig på forsøgsstadiet, og kornproducenterne har gjort en stor indsat ved at acceptere priser på hvede til bioethanol, som ligger 10 % til 20 % lavere end den gennemsnitspris, de får på de traditionelle markeder. Denne indsats har været endnu større siden juli 2000, fordi den specifikke kompensering for industriel braklægning er forsvundet:

>TABELPOSITION>

- andre medlemsstater har indført ordninger til fremme af anvendelsen af biobrændstoffer. Sidst har Det Forenede Kongerige i budgettet for 2001 foreslået afgiftslempelser for biodiesel på 20 pence pr. liter i forhold til satsen på svovlfattig diesel, en ordning der skal gælde fra 2002 og uden mændgebegrænsninger

- energi er en naturlig beskæftigelse for landbruget: plantevæksters kapacitet til at indfange solenergi, omdanne og oplagre denne i længere tid i form af kemisk energi gør, at landmænd (eller skovbrugere) grundlæggende kan betragtes som producenter af primærenergi

- fordelene for miljøet ved udvikling af planternes energi ligger helt fast: planters evne til at indfange CO2 i atmosfæren, til at tilegne sig kulstoffet og afgive ilten gør planteproduktion umådelig interessant i kampen mod den stigende CO2 i luften. Brug af vegetabilsk kulstof for at erstatte fossilt kulstof er meget effektiv. Det er sjældent, at alternative brændstoffer udvundet af biomassen kan fremvise en så positiv CO2-balance

- det er nu en politisk prioritering at sikre kulbrinteforsyningerne: en andel på 10 % vedvarende iltede komponenter i brændstofferne vil helt sikkert kunne påvirke olieimporten og -priserne

- udviklingen af vedvarende energi er et politisk valg på europæisk plan. I denne henseende henviser AGPB til Altener-forskningsprogrammet samt hvidbogen om vedvarende energikilder og meddelelserne KOM(2000) 631 om EU's olieforsyning og KOM(2001) 69 om iværksættelsen af en strategi og handlingsplan på fællesskabsplan.

(204) AGPB anfører, at Førsteinstansrettens anfægtelse af ordningen kun vedrører spørgsmålet om fortolkningen af direktivet om punktafgifter og ikke "statsstøtteaspekterne". AGPB mener således, at med et identisk indhold vil afgiftslempelsen være forenelig med statsstøttereglerne.

(205) AGPB konstaterer, at produktionen af landbrugsethanol (bortset fra bioethanol) er steget med 3,9 %, hvorimod produktionen af synteseethanol i samme tidsrum er steget med 16,1 %. Udviklingen af bioethanol har ikke været ledsaget af en lignende udvikling i produktion af landbrugsethanol, når der ses bort fra bioethanolbrændstof.

(206) AGPB konstaterer ligeledes, at tallene vedrørende samhandelen med alkohol viser alvorlige forstyrrelser på markedet for traditionel alkohol forårsaget af en kraftig stigning i importen fra tredjelande, som i 1999 tegnede sig for 16 % af markedet. Stigningen har bidraget til de faldende alkoholpriser og dårligere rentabilitet på de traditionelle afsætningsmarkeder, bortset fra fødevarer, dvs. den sektor hvor BP Chemicals har en stærk stilling.

(207) AGPB erindrer ligeledes om, at andre europæiske lande yder tilskud til biobrændstoffer, og at så længe der ikke er nogen harmonisering, bør den franske ETBE-sektor ikke forskelsbehandles.

(208) AGPB gør sluttelig opmærksom på, at ud over problematikken om energibalance og CO2-emissioner af fossil oprindelse, giver produktion af bioethanol og vegetabilsk olie biprodukter, der udgør en kilde til forsyning af proteinrigt dyrefoder (mæsk og foderkager). På dette område er Fællesskabet langt fra selvforsynende. Fællesskabet importerer stadigt flere genetisk modificerede sojafoderkager. Afhængigheden er blevet forøget efter forbuddet mod kødmel som proteinkilde.

(For at undgå gentagelser gengives der i det følgende kun de bemærkninger, der ikke allerede er fremlagt ovenfor.)

3.11. Bemærkninger fra Association pour le Développement des Carburants Agricoles ("ADECA")

(209) Association pour le Développement des Carburants Agricoles ("ADECA") er en sammenslutning af producenter, opkøbere og forarbejdningsvirksomheder af brændstoffer af landbrugsoprindelse, herunder bl.a. men ikke udelukkende AGPB (se ovenfor), Fédération Nationale de Coopératives Agricoles, Syndicat National des Fabricants de Sucre og SNPAA (se ovenfor). ADECA's bemærkninger svarer til AGPB's.

3.12. Bemærkninger fra Sucrerie de Touri

(210) Sucrerie de Touri har fremsat bemærkninger i sin egenskab af producent af ethylalkohol på basis af roer, hvoraf en del medgår til produktion af ETBE til brændstofbrug.

(211) Sucrerie de Touri har påbegyndt sin produktion på grund af de franske myndigheders tilskyndelse i afventning af en harmonisering på europæisk plan.

(212) Sucrerie de Touri foretrækker egentlig den direkte blanding. Valget faldt på ETBE. ETBE kan kun fremstilles i mindre mængder inden for virksomhedens nuværende kapacitetsrammer, hvorfor produktion er begrænset.

(213) Virksomhedens produktion af traditionel alkohol har været stabil over perioden.

(214) Sucrerie de Touri har været berørt af alvorlige forstyrrelser på markedet for traditionel alkohol forårsaget af en kraftig stigning i importen fra tredjelande. Endvidere gør Sucrerie de Touri opmærksom på visse olieselskabers stigende produktion af synteseethanol.

3.13. Bemærkninger fra Sucrerie Bourdon

(215) Sucrerie Bourdon har fremsat bemærkninger i sin egenskab af uafhængigt mindre andelsselskab, der siden 1992 har fremstillet 80000 hl alkohol og 30000 hl ethanolbrændstof.

(216) Sucrerie Bourdon udtaler "ikke at forstå baggrunden for denne sene anfægtelse af biobrændstofordningen" og fremlægger argumenter, der svarer til ovennævnte for så vidt angår reduktion af forurenende emissioner, hvidbogen om vedvarende energikilder, betegnelsen pilotprojekt og fraværet af virkninger for markedet for synteseethanol.

(217) Sucrerie Bourdon understreger endvidere, at der ikke er nogen sammenhæng i det forhold, at en afgift på olieprodukter pålægges et landbrugsprodukt.

3.14. Bemærkninger fra Confédération Générale des Planteurs de Betteraves ("CGB")

(218) Confédération Générale des Planteurs de Betteraves ("CGB") har fremsat bemærkninger i sin egenskab af erhvervssammenslutning for 35000 franske roeavlere. CGB anfører, at 11000 hektarer roer producerer 70 % af ethanolforbruget, som i høståret 1999/2000 nåede op på 85600 tons. CGB gør de samme argumenter som ovenfor gældende for så vidt angår reduktion af forurenende emissioner og mindskelsen af energiafhængigheden.

3.15. Bemærkninger fra selskaberne OUEST-ETBE og NORD-ETBE

(219) Selskaberne OUEST-ETBE og NORD-ETBE, som er ETBE-producenter, har fremsat enslydende bemærkninger. Bemærkningerne indeholder de samme argumenter som beskrevet ovenfor med hensyn til miljøbeskyttelse. Selskaberne anfører endvidere, at de producerede eller planlagte mængder er marginale og hverken kan påvirke markedet for lignende produkter, som også kan iblandes brændstoffer til køretøjer i stedet for ETBE, så som MTBE, eller produktionen af synteseethanol.

(220) OUEST-ETBE og NORD-ETBE erindrer om, at produktionen af ETBE i Frankrig for øjeblikket er på ca. 200000 tons årligt, svarende til 100000 tons ethanol af vegetabilsk oprindelse. Dette tal skal ses i forhold til dels de 14 mio. tons benzin, der forbruges i Frankrig hvert år, dels de 3,5 mio. tons MTBE, der produceres i Europa. For så vidt angår sidstnævnte gør OUEST-ETBE og NORD-ETBE gældende, at selskabet ONEXO for nyligt har oplyst at ville opføre et nyt MTBE-anlæg (200000 ton) i Antwerpen, hvilket viser, at produktionen af ETBE ikke hindrer udviklingen af MTBE-produktionen.

(221) Udviklingen af ETBE er baseret på anvendelse af landbrugsethanol, hvis produktionsomkostninger er højere end for de tilsvarende fossile produkter. Støtten har imidlertid ikke været tildelt produktionen af ethanol af vegetabilsk oprindelse med henblik på andre anvendelser, og konkurrerer således ikke med produktionen af synteseethanol, som de offentliggjorte tal også beviser.

(222) Faktisk ser det ud til, at den samlede produktion af synteseethanol i de sidste ti år er steget dobbelt så meget som produktion af vegetabilsk alkohol (stigning på 9 % mod 4,5 %), samtidigt med at produktionen af vegetabilsk ethanol til brug for brændstoffer er steget fra 43000 hl i 1991 til 1144000 hl i 1999.

(223) Afgiftsfritagelsen finder sted inden for rammerne af et offentligt udbud åbent for alle europæiske erhvervsdrivende, men OUEST-ETBE og NORD-ETBE bemærker sig, at franske myndigheders fastsatte lofter for fritagelsen ikke har kunnet udnyttes fuldt ud.

3.16. Bemærkninger fra Total Fina Elf

(224) Total Fina Elf er aktiv inden for distribution af biobrændstoffer, siden 1987 i USA og siden 1988 i Frankrig. Selskabet driver et ETBE-anlæg i Feyzin i Frankrig (departementet Rhône) og bruger produktionen fra andre anlæg i Dunkerque og Le Havre.

(225) Total Fina Elf fremlægger de samme miljømæssige argumenter som de øvrige interesserede parter allerede har beskrevet.

(226) Total Fina Elf henviser ligeledes til visse fysisk-kemiske beskaffenheder, som gør, at ETBE er særligt velegnet som bestanddel i produktionen af benzin til køretøjer.

(227) Total Fina Elf erindrer om, at andelen af ETBE i benzin i Frankrig kun udgør 1,4 %, på trods af at de europæiske normer tillader tilførsel af indtil 15 % ETBE.

(228) Total Fina Elf anfører sluttelig, at valget af modtagervirksomheder hverken er diskriminerende eller skønsbaseret, idet de offentliggjorte oplysninger klart viser, at der ikke har været konkurrencefordrejninger i forhold til synteseethanol.

V. DE FRANSKE MYNDIGHEDERS BEMÆRKNINGER

(229) Frankrig har fremsat bemærkninger om såvel udviklingen inden for sektoren for synteseethanol (et punkt, som Kommissionen havde anmodet om en præcisering af) som afgiftslempelsen, iværksættelsen af ordningen og endelig også om BP Chemicals bemærkninger.

(230) Frankrig har fremlagt oplysninger offentliggjort i det franske statstidende, som tydeligt viser, at afgiftsfordelen for bioethanol anvendt til brændstoffer ikke har haft til virkning at øge andelen af bioethanol på bekostning af synteseethanol i de øvrige segmenter, hvor de to produkter konkurrerer med hinanden (navnlig opløsningsmidler og kemiske produkter).

(231) Tallene viser, at den franske produktion af bioethanol inklusiv anvendelse i brændstoffer fra 1991 til 1999 steg fra 3608853 hl til 4868981 hl, hvorimod produktionen af synteseethanol steg fra 1438953 hl til 1569545 hl. I løbet af samme tidsrum steg produktionen af bioethanol til brændstof imidlertid fra 42962 hl til 1144242 hl.

(232) Det kan udledes heraf, at mellem 1991 og 1999 steg produktionen af bioethanol til andre formål end brændstoffer fra 3565891 hl til 3724739 hl, svarende til en stigning på 0,07 %, hvorimod produktionen af synteseethanol steg med 4,86 %.

(233) Frankrig konkluderer således, at afgiftsfordelen for bioethanol til brug i brændstoffer ikke har haft virkning for markedet for synteseethanol.

(234) Endvidere påviser Frankrig, at de fællesskabsmindstesatser for punktafgifter, der er fastsat i Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier(26), ændret ved direktiv 94/74/EF, er overholdt.

(235) For så vidt angår den praktiske udformning af fritagelsen og virkningerne deraf, understreger Frankrig, udover de allerede meget detaljerede oplysninger, der er fremlagt i forbindelse med proceduren efter artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF, at selv om modtageren af afgiftsstøtten til fremme af produktionen af biobrændstoffer rent juridisk identificeres som den godkendte oplagshaver, som forestår tilsætningen af de afledte produkter af ethylalkohol, hvis alkoholbestanddel er af landbrugsoprindelse, til superbenzin og almindelig benzin, udgør afgiftslempelsen ikke desto mindre et middel til at skabe nye afsætningsmuligheder for landmændene. Dette svarer således til såvel landbrugs- som miljømålsætningerne ved at begrænse emissionerne af drivhusgasserne sideløbende med, at der skabes positive virkninger for den fysiske planlægning og beskæftigelsen. Frankrig erindrer i denne henseende om, at 1,5 mio. ha (korn, olieafgrøder og proteinrige afgrøder) er lagt brak efter reformen af den fælles landbrugspolitik og dermed har skabt mulighed for, at landmændene kan dyrke non-food afgrøder på disse arealer.

(236) For så vidt angår landmændenes indtjening, mener Frankrig, at en betaling, der sætter dem i stand til at opnå en bruttoindtjening på 1000 FRF/ha, bør betragtes som et minimum for at tilskynde dem til at dyrke de nødvendige råvarer.

(237) Den delvise TIPP-fritagelse fastsat til 329,50 FRF/hl ethanol skal opveje meromkostningerne ved produktion af ethanol-ETBE.

(238) Frankrig anfører desangående, at den markante stigning i prisen på en tønde og også dollarens stigning fra og med fjerde kvartal i 1999 i forhold til de foregående års gennemsnitspriser får de franske myndigheder til at overveje at indeksere lofterne for afgiftsfritagelsen i forhold til priserne på de olieprodukter, der erstattes.

(239) Med hensyn til BP Chemicals' bemærkninger gør Frankrig opmærksom på, at hverken MTBE-producenterne eller synteseethanolproducenterne bortset fra BP Chemicals har reageret i forbindelse med procedureindledningen. Frankrig insisterer på de faktiske tilgængelige oplysninger om udviklingen på ethanolmarkedet, og de franske myndigheder mener ikke, at årsagen til BP Chemicals' anfægtelse kan være konkurrenceforstyrrelser på ethanolmarkedet.

(240) De franske myndigheder gør i denne henseende opmærksom på, at analysen af det franske alkoholmarked siden 1992, hvor de første afgiftsforanstaltninger til fordel for ethanol-ETBE blev indført, tydeligt viser, at den stigende produktion af landbrugsalkohol, der anvendes til brændstoffer i form af ETBE, ikke har været ledsaget af stigende mængder til de traditionelle markeder. Disse traditionelle markeder er endvidere i højere grad blevet forsynet af synteseethanol end af landbrugsethanol, der ikke er anvendt til brændstof.

(241) Frankrig gør helt klart gældende, at BP Chemicals enlige anfægtelse således ikke kan tilskrives behørigt påviste konkurrencefordrejninger, da ovennævnte forhold derimod dementerer dem. I henhold til de franske myndigheder har BP Chemicals været nødt til at begrunde sin anfægtelse ved at påberåbe sig hypotetiske risici, som udviklingen af produktionen af bioethanol til brændstof på grundlag af en afgiftsfordel indirekte kunne skabe for markedet for synteseethanol.

(242) Frankrig erindrer ligeledes om, at de "storstilede" programmer for udviklingen af biobrændstoffer, som Kommissionen nævner i forbindelse med konkurrencevilkårene på de traditionelle afsætningsmarkeder for alkohol, i al væsentlighed er rettet mod Brasilien og USA og ikke medlemsstaterne. I disse to lande udgør produktionen af ethanolbrændstof henholdsvis 120 og 60 mio. hl, til sammenligning med den europæiske produktion, som for øjeblikket anslås til ca. 2,35 mio. hl. Det skal i denne henseende bemærkes, at der i Brasilien og USA ikke påhviler ethanolenhederne nogen forpligtelse til udelukkende at fremstille ethanolbrændstof, på trods af at der findes anlæg med meget stor produktionskapacitet.

(243) For så vidt angår det europæiske ethanolmarked, er det Frankrigs opfattelse, at selv om synteseethanol rent teknisk kan anvendes til brændstof, er valget af bioethanol ikke begrundet i nogen "økonomisk logik", men i miljømæssige kriterier (navnlig begrænsning af emissionerne af drivhusgasser) og energiuafhængigheden, fordele som produkter af fossil oprindelse ikke kan fremvise.

(244) Frankrig bekræfter, at i strid med BP Chemicals' påstande deltager de fleste franske bioethanolproducenter i programmet for bioethanolbrændstof.

(245) Frankrig anfører ligeledes, at BP Chemicals blander projekter, der befinder sig på meget forskellige stadier, sammen og ikke hæfter sig så meget ved de forskellige fremgangsmåder, der er valgt i de pågældende lande. BP Chemicals mener, at der i 2004 vil blive fremstillet 7 mio. hl. yderligere bioethanol til brændstof. Selv om tre andre medlemsstater faktisk har bebudet en betydelig udvikling af deres produktion af bioethanol til brændstof i de nærmeste år, så gør det nødvendige tidsrum mellem offentliggørelse af planer om opførelse af et anlæg og det egentlige salg af produktionen det noget usandsynligt, at der vil kunne nås til produktionsstigninger som hævdet af BP Chemicals.

(246) Den europæiske produktion af bioethanol til brændstof vil sandsynligvis i 2004 ligge på et niveau, der er væsentligt lavere end de tal, BP Chemicals nævner. Under alle omstændigheder er stigningen så meget mere beskeden, hvis man tager i betragtning, at USA i samme tidsrum regner med at fordoble produktionen til 120 mio.