EUROPA-PARLAMENTETS AFGOERELSE af 18. november 1992 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1990 vedroerende sektion I - Parlamentet, II - Raadet, III - Kommissionen, IV - Domstolen og V - Revisionsretten

(93/65/Euratom, EKSF, EOEF)EUROPA-PARLAMENTET,

- der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 78g,

- der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 206b,

- der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 180b,

- der henviser til budgettet for regnskabsaaret 1990,

- der henviser til De Europaeiske Faellesskabers forvaltningsregnskab og status for regnskabsaaret 1990 (SEK(91) 0508-0512 og SEK(91) 0512/bilag),

- der henviser til Revisionsrettens AArsberetning for Regnskabsaaret 1990 med Institutionernes Svar (1),

- der henviser til Raadets henstilling af 16. marts 1992 (C3-0104/92),

- der henviser til sin beslutning af 8. april 1992 om udsaettelse af afgoerelsen om decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1990 (2),

- der henviser til skrivelse af 16. oktober 1992 fra medlem af Kommissionen, Peter Schmidhuber, til Europa-Parlamentets formand (C3-0421/92),

- der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget samt udtalelserne fra Udvalget om Energi, Forskning og Teknologi, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser, Udvalget om Transport og Turisme, Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse, Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier, Udvalget om Udvikling og Samarbejde, Udvalget om Kvinders Rettigheder, Udvalget om Sociale Anliggender, Beskaeftigelse og Arbejdsmiljoe, Udvalget om Regionalpolitik, Fysisk Planlaegning og Forbindelserne med Regionale og Lokale Myndigheder og Udvalget om Landbrug, Fiskeri og Udvikling af Landdistrikter (A3-0109/92),

1. konstaterer, at de godkendte indtaegter og udgifter i regnskabsaaret 1990 beloeb sig til:

/* Tabel: Se EFT */

3. bemaerker, at der i fremtiden gaelder den regel, at finansinspektoeren vil afslaa at paategne forslag om udgiftsforpligtelse, der ikke er forelagt i forvejen, men vil paategne i undtagelsestilfaelde, hvis han i al uafhaengighed vurderer, at begrundelserne for en efterfoelgende forelaeggelse er relevante; insisterer paa, at finansinspektoeren underretter dechargemyndigheden om alle saadanne tilfaelde;

4. noterer sig de hoejtidelige loefter, Kommissionen og navnlig dens formand har givet om at foreslaa foranstaltninger, som skal genoprette Faellesskabets finansielle autonomi, og minder om, at der maa traeffes to former for foranstaltninger med henblik herpaa:

- genskabelse af mervaerdiafgiften som en egenindtaegt i egentlig forstand

- udskiftning af de indtaegter, som har karakter af et nationalt bidrag, med Faellesskabets egne indtaegter fra skatter og afgifter;

5. mener, at de aendringer, Kommissionen har foreslaaet til artikel 6 i Raadets beslutning 88/377/EOEF om budgetdisciplin (3), i alt vaesentligt er en bekraeftelse af de forpligtelser, der klart paahviler Kommissionen i henhold til denne artikel, nemlig rettidig markedsforvaltning snarere end blot finansiel forvaltning; gaar derfor ud fra, at Kommissionen nu deler Parlamentets fortolkning af artikel 6;

6. noterer sig, at Kommissionen har udarbejdet forslag med henblik paa at styrke kampen mod svig med hensyn til Faellesskabets budget og vil behandle dette emne igen i forbindelse med dechargeproceduren for 1991;

7. fremsaetter sine bemaerkninger i den beslutning, der ledsager denne afgoerelse;

8. paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse og beslutningen med bemaerkningerne til Kommissionen, Raadet, Domstolen, Revisionsretten og Den Europaeiske Investeringsbank samt at soerge for, at de offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (L-udgaven).

Udfaerdiget i Strasbourg, den 18. november 1992.

Generalsekretaeren

Enrico VINCI Formanden

Egon KLEPSCH

(1) EFT nr. C 324 af 13. 12. 1991, s. 1.

(2) EFT nr. C 125 af 18. 5. 1992, s. 151.

(3) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 29.

BESLUTNING med de bemaerkninger, der ledsager afgoerelsen om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1990

EUROPA-PARLAMENTET,

- der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs artikel 206b,

- der henviser til artikel 89 i finansforordningen af 13. marts 1990, i henhold til hvilken Faellesskabets institutioner traeffer alle hensigtsmaessige foranstaltninger for at tage de bemaerkninger til foelge, der ledsager afgoerelserne om decharge,

- der henviser til, at institutionerne i henhold til samme artikel paa anmodning af Europa-Parlamentet ligeledes skal afgive rapport om de foranstaltninger, der er truffet som foelge af Parlamentets bemaerkninger, saerlig med hensyn til de instruktioner, de har givet til tjenestegrene, som medvirker ved gennemfoerelsen af budgettet,

- der henviser til Raadets henstilling af 16. marts 1992 (C3-0104/92),

- der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og de oevrige dokumenter, der naevnes i afgoerelsen om decharge (A3-0109/92),

Institutionelle spoergsmaal

1. glaeder sig over, af Det Europaeiske Raad i Maastricht vedtog at give Revisionsretten status som EF-institution paa baggrund af den voksende betydning, der tillaegges en offentlig kontrol med Faellesskabets finanser;

2. opfordrer Revisionsretten til at hoere Parlamentet, naar den udarbejder sit aarlige arbejdsprogram, saaledes at de to institutioner kan udfoere deres komplementaere opgaver med optimal virkning;

3. insisterer paa, at Kommissionen i overensstemmelse med finansforordningens artikel 87, stk. 1, stiller alle oplysninger, som er registreret eller opbevares paa Kommissionens datamatiserede regnskabssystem (SIN-COM) til raadighed for Revisionsretten, saaledes at Revisionsretten og Parlamentet bedre kan vurdere finanskontrollens kvalitet i Kommissionen;

4. opfordrer Den Europaeiske Investeringsbank, Revisionsretten og Kommissionen til efter hoering af Europa-Parlamentet at indgaa en omfattende aftale, saaledes at Revisionsretten faar befoejelse til at revidere alle EIB-transaktioner, der medfoerer udgifter eller sikkerhedsstillelse for EF-budgettet, i det omfang det er noedvendigt for at sikre, at Parlamentet kan udfoere sine opgaver som budget- og dechargemyndighed effektivt;

5. paalaegger i forbindelse med forhandlingerne om Faellesskabets fremtidige finansiering sit Budgetkontroludvalg at vurdere artikel 11 i den interinstitutionelle aftale, som vedroerer overfoersel af tildelinger til fleraarige programmer, der er budgetteret med i de finansielle overslag, og som ikke har kunnet udnyttes fuldt ud i et givet aar;

Finanskontrol og oekonomisk forvaltning

6. fastholder, at der ikke kan »forpligtes eller betales udgifter ud over de bevillinger, der er disponible paa den budgetpost, hvor udgiften skal konteres for det regnskabsaar, hvor udgiften gennemfoeres. Bevillingernes tilstedevaerelse skal fastslaas i forhold til regnskabsaarets bevillinger. Fastslaar finansinspektoeren, at bevillingerne ikke er til stede, afslaar han at give sin paategning. Den oeverste myndighed kan ikke se bort fra dette afslag«;

7. er bekymret over, at Kommissionens finansinspektoer i visse tilfaelde og paa systematisk grundlag har paategnet transaktioner, som var i modstrid med finansforordningen;

8. insisterer paa, at Kommissionen for fremtiden overholder den adskillelse af ansvaret, der er fastlagt i finansforordningen, hvorefter finansinspektoeren skal afslaa at give paategning paa enhver transaktion, som ikke er i overensstemmelse med finansforordningen, medens institutionens oeverste myndighed kan se bort fra saadanne afslag, saafremt den oensker det;

9. anbefaler, hvad angaar afgoerelser om udnaevnelse af en finansinspektoer, at alle institutioner foelger den model, Domstolen og Europa-Parlamentet anvender, og hvori finansinspektoerens ansvar noeje defineres, hvorved eventuelle uklarheder omkring dennes rolle undgaas;

10. anmoder om, at finansinspektoerens uafhaengighed for fremtiden kommer til udtryk ved en procedure, hvorefter han eller hun alene er ansvarlig for at besvare Revisionsrettens bemaerkninger, som specifikt vedroerer finanskontrolspoergsmaal;

11. gentager sit krav om, at finansforordningens bestemmelser om en klar adskillelse mellem den anvisningsberettigedes, finansinspektoerens og regnskabsfoererens roller skal overholdes;

12. opfordrer af hensyn til en forsvarlig oekonomisk forvaltning institutionerne til at sikre en rimelig mobilitet mellem de anvisningsberettigede;

13. fastholder, at det er vigtigt for de EF-institutioner og tjenestegrene, der arbejder med forberedelsen, gennemfoerelsen og kontrollen med budgettet, at faa ansat personale med de relevante kvalifikationer af internationalt anerkendt standard inden for oekonomi, revision og regnskabsvaesen samt en efterfoelgende relevant faglig erfaring;

14. glaeder sig over, at ansaettelsen af en finansinspektoer for Europa-skolerne er undervejs;

15. bemaerker Kommissionens utilfredsstillende system for opfoelgning af bemaerkningerne fra kontrolorganerne, og opfordrer den indtraengende til at udbedre de fejl, der paapeges af Revisionsretten;

Egne indtaegter

16. henviser til maalsaetningen om Faellesskabets finansielle autonomi som vedtaget i 1970;

17. bemaerker paa den ene side, at bestemmelserne om egne indtaegter i tidens loeb har gjort begrebet Faellesskabets finansielle autonomi fuldstaendig indholdstomt; og bemaerker paa den anden side, at vedtagelserne fra 1988, der fremstod som en midlertidig loesning, indtil det endelige system skulle vedtages i 1993, har styrket den tendens;

18. opfordrer Kommissionen til at forvalte ordningerne for traditionelle egne indtaegter, samt for mervaerdiafgift- og bruttonationalindkomstindtaegter paa en saadan maade, at en de facto renationalisering undgaas ved at insistere paa, at bestemmelserne anvendes efter deres aand og bogstav, og paa den maade sikre, at disse indtaegter beregnes og indkraeves paa en harmoniseret og ensartet maade;

19. anmoder navnlig Kommissionen om at reagere paa Revisionsrettens henstillinger i saa henseende i aarsberetningen for 1990;

20. opfordrer Kommissionen til at sikre en koordinering af medlemsstaternes praksis med hensyn til gennemfoerelsen af EF-reglerne vedroerende toldfritagelse for at forhindre en konkurrenceforvridning, som ellers ville oege den uensartede opkraevning af Faellesskabets indtaegter;

21. opfordrer ligeledes Kommissionen til med hensyn til budgetforvaltningen at anvende reglerne om indtaegtsfoerelse af overskud paa en politisk neutral maade;

22. paalaegger sit Budgetkontroludvalg at foretage en omfattende vurdering af Faellesskabets finansielle autonomi, navnlig paa grundlag af forskellige beretninger, Kommissionen skal forelaegge om systemet med egne indtaegter;

23. anmoder Kommissionen om at ivaerksaette de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at genskabe Faellesskabets finansielle autonomi og aflaegge beretning herom til Parlamentet snarest muligt;

EUGFL, Garantisektionen

Budgetdisciplinen paa landbrugsomraadet

24. bemaerker, at forpligtelsen til at gennemfoere budgetdisciplinen, som var et hovedelement i 1988-reformerne, endnu ikke er blevet gennemfoert;

25. henviser til, at Kommissionen i henhold til artikel 6 i Raadets beslutning om budgetdisciplin er forpligtet til at traeffe foranstaltninger med henblik paa at begraense udgifterne under Garantisektionen, ikke blot globalt, men foerst og fremmest inden for hver enkelt kapitel, med andre ord foretage en rettidig styring af markederne i stedet for rent finansielle transaktioner;

26. understreger endvidere, at det paa baggrund af kravet om en forsvarlig oekonomisk forvaltning i henhold til artikel 2 i finansforordningen af marts 1990 er tvivlsomt, om afgoerelserne om at oege udgifterne inden for visse markeder er lovlige;

27. bemaerker navnlig manglerne ved varslingssystemet inden for landbrugssektoren, som kommer til udtryk ved voksende uoverensstemmelser mellem prognoser og faktiske udgifter inden for EUGFL, Garantisektionen;

28. opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at traeffe foranstaltninger med henblik paa at forbedre kvaliteten af egne og medlemsstaternes prognoser paa dette omraade og dermed kvaliteten af varslingssystemet inden for landbrugssektoren;

29. insisterer paa, at Kommissionen til fulde opfylder sine forpligtelser i henhold til artikel 6 i beslutningen om budgetdisciplin, ifoelge hvilken Kommissionen udtrykkelig har pligt til at goere brug af sine forvaltningsbefoejelser til at rette op paa situationen, hvis udgifterne inden for de enkelte udgiftskapitler under EUGFL overstiger den beregnede udgiftsprofil, eller der er fare herfor; understreger, at anvendelsen af denne artikel ikke er betinget af, hvorledes Kommissionen derefter vurderer sandsynligheden for, at retningslinjerne paa landbrugsomraadet overskrides;

30. opfordrer endvidere Kommissionen til at forelaegge forslag om sammenfald af produktionsaar og regnskabsaar;

31. paalaegger sit Budgetkontroludvalg at vurdere varslingssystemet i forbindelse med droeftelserne om Faellesskabets fremtidige finansiering;

Forvaltningen af oksekoedssektoren

32. bemaerker, at udgiftsoverskridelserne inden for oksekoedssektoren i 1990 og 1991 har vaeret henholdsvis 30 % og 84 % af de oprindelige bevillinger;

33. bemaerker endvidere, at udgiftsoverskridelserne, som Kommissionen hovedsagelig tilskriver konjunkturbestemte faktorer og isaer bovin spongiform encephalopati (BSE)-epidemien, kunne forudses, inden budgetproceduren for 1991 var afsluttet;

34. udtrykker derfor sin skuffelse over, at Kommissionen ikke udnyttede muligheden for at informere budgetmyndigheden under budgetproceduren om de sandsynlige budgetmaessige virkninger i 1991 af udviklingen i oksekoedssektoren;

35. bemaerker med beklagelse, at oplysningerne til Parlamentet om forvaltningen af oksekoedssektoren fra 1990 og fremefter ikke altid var tilstraekkelig fyldestgoerende og klare, navnlig hvad angaar de foranstaltninger, der blev truffet eller foreslaaet af Kommissionen i henhold til beslutningen om budgetdisciplinen;

36. opfordrer Kommissionen til at soerge for, at rapporterne i henhold til alarmsystemet indeholder kortfattede, men samtidig fuldstaendige oplysninger om forvaltningen af sektorer, hvor udgifterne overstiger de beregnede udgiftsprofiler, eller hvor der er fare herfor;

37. bemaerker, at de foranstaltninger, Kommissionen ivaerksatte i 1990 for at rette op paa situationen i oksekoedssektoren, medfoerte oegede udgifter; bemaerker endvidere, at den vigtigste af de foranstaltninger, Kommissionen foreslog i 1991, nemlig afskaffelse af interventionsordningen, der fungerer som sikkerhedsnet, kunne have medfoert vaesentlige besparelser, men at den blev aendret af Parlamentet og Raadet paa en saadan maade, at besparelserne kun blev relativt begraensede;

38. er stadig ikke overbevist om, at Kommissionen derefter i tilstraekkelig grad har udnyttet sine befoejelser med henblik paa at rette op paa situationen, som foreskrevet i artikel 6 i Raadets beslutning om budgetdisciplin;

39. opfordrer Kommissionen til for fremtiden at foretage en efterfoelgende evaluering af de faktiske budgetmaessige virkninger af og omkostningseffektiviteten i forbindelse med de foranstaltninger, der ivaerksaettes i henhold til beslutningen om budgetdisciplin;

40. opfordrer endvidere Kommissionen til inden for denne eller en hvilken som helst anden relevant sektor at foretage en vurdering af omkostningseffektiviteten i forbindelse med strategierne for bekaempelse af udbrud af kvaegsygdomme;

Strukturfonde

41. understreger, at effektiviteten af de betydelige forhoejelser af finansieringen under strukturfondene siden 1988 og i fremtiden afhaenger af anvendelsen af Faellesskabets komplementaritetsprincip, uden hvilket en saadan finansiering blot ville vaere en besvaerlig og unoedvendig metode til finansielle skatteoverfoersler;

42. anmoder Kommissionen om at fortsaette de igangvaerende bestraebelser paa at vurdere, hvorvidt komplementaritetsprincippet anvendes;

43. insisterer endvidere paa, at Kommissionen i de relevante tekster skal indfoeje en klar, omfattende, verificerbar og bindende definition af komplementaritetsprincippet;

44. er af den opfattelse, at den forudgaaende og efterfoelgende evaluering paa grundlag af de konkrete maal boer indgaa som en vaesentlig del i den nye programbaserede reform af strukturfondene;

45. anmoder Kommissionen om at sikre, at den nationale kontrol med foranstaltninger, der finansieres over strukturfondene, gennemfoeres i overensstemmelse med harmoniserede procedurer, og at de foelges op af et minimum af EF-stikproeveundersoegelser, som skal specificeres naermere i forordningsteksterne;

46. opfordrer Kommissionen til ligeledes at gennemfoere en efterfoelgende evaluering snarest muligt, ikke blot med hensyn til Faellesskabsstoetterammer, men ogsaa til individuelle og operationelle programmer paa grundlag af hensigtsmaessige og harmoniserede nationale data og allerede eksisterende makrooekonomiske indikatorer; mener, at der i forbindelse med en saadan evaluering ogsaa boer tages hensyn til de samlede konsekvenser, som strukturfondene og de oevrige instrumenter samt lovgivning og prioritering paa miljoeomraadet har for produktionsstrukturer og beskaeftigelse;

Udviklingsbistand

47. kraever, at bistandsrammen til udviklingslande, hvis nyttevaerdi allerede er paavist, ikke boer stagnere til fordel for en oeget bistand til landene i Central- og OEsteuropa;

48. anerkender i lighed med Revisionsretten det positive arbejde, der er blevet udfoert ved samfinansiering med ikke-statslige organisationer;

49. opfordrer Kommissionen til strengt at anvende kriterierne for stoetteberettigelse og de forvaltnings- og regnskabsnormer, som er en forudsaetning for disse organisationers modtagelse af EF-bidrag;

50. anbefaler, at Kommissionen forbedrer samfinansieringen ved at udarbejde et projektprogram inden for en fleraarig ramme for de NGO, der har vist sig at vaere effektive i deres forvaltning og projektarbejde, dog saaledes at det sikres, at systemet er aabent for nye organisationer;

Bistand til landene i Central- og OEsteuropa

51. understreger den hurtige vaekst i omfanget af bistand til landene i Central- og OEsteuropa, de saerdeles omskiftelige forhold, hvorunder bistanden administreres og den fortsatte usikkerhed omkring en del af bistandens effektivitet og relevans;

52. bemaerker, at mere end halvdelen af betalingsbevillingerne til PHARE-programmet ikke var udnyttet ved aarets udgang, ikke blot for foerste aars vedkommende, men ogsaa i 1991, hvilket lader formode, at der er alvorlige problemer med planlaegningen af bistanden;

53. opfordrer Kommissionen til:

a) at planlaegge bistanden til lande i OEst- og Centraleuropa paa grundlag af en omfattende analyse af behovene og traeffe foranstaltninger til at sikre, at bistanden anvendes efter hensigten (f.eks. ved hjaelp af klausuler indeholdende forbud mod reeksport af varer, der er leveret som bistand)

b) at definere Kommissionens og dens delegationers rolle i forbindelse med gennemfoerelsen af bistand i disse lande klarere

c) at fastsaette et rimeligt mindstetal for kontrol, som udfoeres af Kommissionen selv eller paa dennes vegne;

54. opfordrer endvidere Kommissionen til at traeffe foranstaltninger til at oege effektiviteten af bistanden til Central- og OEsteuropa og navnlig:

a) koordinere arbejdet i den ekspertgruppe, der er ansvarlig for forslag til forbedring af projektstyringen

b) intensivere bestraebelserne paa at koordinere den finansielle bistand enten ved at integrere samtlige bistandsvaerktoejer inden for fleraarige programmer eller ved at etablere en procedure, hvorefter Kommissionen skal afgive udtalelse om samtlige EF- og G-24 bistandsforanstaltninger

c) forelaegge en aarsberetning med en vurdering af effektiviteten af bistanden til disse lande;

55. fastholder, at Kommissionen skal sikre, at modtagerlandene opretter de counterpart-fonde, EF-retten foreskriver, at reglerne herfor er utvetydige, og at anvendelsen kontrolleres;

56. paalaegger sit Budgetkontroludvalg at fortsaette kontrollen med forvaltningen af bistanden til Central- og OEsteuropa;

57. anser det for vaesentligt, at denne bistand ogsaa kontrolleres af modtagerlandenes parlamenter;

58. bemaerker, at Faellesskabets eventuelle forpligtelser i forbindelse med sikkerhedsstillelse for laan til Central- og OEsteuropa hidtil kun har vaeret daekket af et PM paa budgettet;

59. insisterer med henblik paa en forsvarlig oekonomisk forvaltning paa, at Faellesskabets fremtidige, mellemsigtede finansplanlaegning og aarlige budgetter indeholder en reserve til daekning af denne voksende forpligtelse, og at bevillingerne til reserven beregnes paa grundlag af en forsigtig analyse af den involverede risiko;

Administrative udgifter

60. bemaerker, at det eksterne personale nu tegner sig for ca. 30 % af Kommissionens samlede arbejdsstyrke og 40 % af det personale, der er medvirkende til at udforme politikkerne, at det er yderst koncentreret inden for visse politikomraader af saerlig interesse for Parlamentet, og at det paa mange omraader overstiger det fastansatte personale i antal;

61. bemaerker, at Kommissionens forvaltning af eksternt personale, af de relevante bevillinger og endog af oplysningerne om disse ansatte i alvorlig grad er mangelfuld;

62. mener, at den nuvaerende situation indebaerer en risiko for den europaeiske offentlige tjeneste og dermed en korrekt udvikling, gennemfoerelse og kontrol med Faellesskabets politik, og at dette ogsaa i praksis kan underminere Europa-Parlamentets befoejelser;

63. insisterer derfor paa, at Faellesskabet traeffer oejeblikkelige foranstaltninger til at genoprette balancen i personalepolitikken paa grundlag af foelgende noegleprincipper:

a) den europaeiske offentlige tjenestes uafhaengighed, kompetence og kontinuitet skal fastholdes

b) opgaver, der indebaerer udoevelse af EF-autoritet, maa kun udfoeres af fastansat personale;

64. opfordrer i den forbindelse Kommissionen til at foreslaa en kontoplan for alle personalebevillinger, udformet paa en saadan maade, at Kommissionens behov for en fleksibel forvaltning af de menneskelige ressourcer forenes med det absolutte krav om overholdelse af finansforordningens bestemmelser, ensartet forvaltning af alle administrative bevillinger og gennemskuelighed i forbindelse med tildelingen af midler;

65. henstiller indtraengende til, at de aarlige lofter for administrative udgifter fastsaettes paa baggrund af en forsigtig analyse og planlaegning af samtlige institutioners behov;

Bekaempelse af svig

66. insisterer endnu en gang paa, at bevillingerne til bekaempelse af svig mod Faellesskabets budget koncentreres om de punkter, der har vaeret mest udsat for misbrug, som paavist ved en systematisk og kontinuerlig risikoanalyse;

67. er ikke overbevist om, at Kommissionen altid paa hoejeste niveau har givet sin fulde stoette til bekaempelse af svig, navnlig for saa vidt angaar de mest foelsomme tilfaelde, og insisterer derfor paa, at Kommissionen for fremtiden goer dette;

68. anmoder om, at UCLAF's (unité de coordination de la lutte antifraude) befoejelser defineres paa en saadan maade, at denne enheds rolle, autoritet og autonomi optimeres;

69. har til hensigt i fuldt omfang at udoeve de nye budgetkontrolbefoejelser og undersoegelsesbefoejelser, Parlamentet har faaet i henhold til Traktaten om Den Europaeiske Union, og forventer i denne forbindelse at arbejde snaevrere sammen med UCLAF for fremtiden;

70. opfordrer Kommissionen til for fremtiden at anvende afsnit i sin aarsberetning om foranstaltninger til bekaempelse af svig til oplysninger om budgetbevillinger og UCLAF's personaleordninger; anmoder endvidere om, at Kommissionen i de offentliggjorte statistikker vedroerende svig og uregelmaessigheder viser, i hvilket omfang uregelmaessigt udbetalte beloeb er blevet indkasseret, ikke blot samlet, men for hver sektor;

Informationsstroemmen til dechargemyndigheden

71. opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at omorganisere sit regnskabsoplysningssystem paa en saadan maade, at uafsluttede transaktioner hurtigt kan identificeres og kontrolleres yderligere, og saaledes at der gives mere praecise oplysninger om gennemfoerelsen af EF-politikkerne.

72. anmoder Revisionsretten om at forelaegge en rapport, hvori den giver en vurdering af Kommissionens delegationers arbejde i tredjelande;

73. opfordrer endvidere Kommissionen til at forelaegge en aarlig aktivitetsberetning med oplysninger om udnyttelsen af aktionsbevillingerne under de enkelte budgetposter;

74. opfordrer Kommissionen til senest 15. februar 1993 at forelaegge en rapport for Parlamentet om, hvilke kriterier der er afgoerende for, hvornaar og i hvilket omfang der indgaas kontrakter med eksterne organer om gennemfoerelsen af EF's forskellige former for politik, samt om den kontrol, der foeres med kvaliteten af disse organers arbejde.