DA Den Europæiske Unions Tidende L 58/1

RÅDETS AFGØRELSE

af 12. februar 2007

om oprettelse for perioden 2007-2013 af særprogrammet »Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici« som en del af det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder

(2007/124/EF, Euratom)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 203,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici udgør væsentlige aspekter af målsætningen om at beskytte mennesker og kritisk infrastruktur i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

(2) I EU's ændrede handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme som vedtaget på Det Europæiske Råds møde den 17.-18. juni 2004 blev bl.a. forebyggelse og konsekvensstyring i forbindelse med terrorangreb og beskyttelse af kritiske infrastrukturer indkredset som nøgleområder.

(3) Den 2. december 2004 vedtog Rådet EU's ændrede solidaritetsprogram om følgerne af terrortrusler og -angreb, hvori betydningen af risiko- og trusselsvurderinger, beskyttelse af kritisk infrastruktur, mekanismer til sporing og identifikation af terrortrusler samt styrkelse af politisk og operationelt beredskab og kapacitet i forbindelse med konsekvensstyring blev understreget.

(4) Rådet besluttede i december 2005, at det europæiske program til beskyttelse af kritisk infrastruktur (EPCIP) baseres på en strategi, der omfatter »alle former for risiko«, samtidig med, at det betragtes som en prioritet at bekæmpe terrortrusler. Desuden vedtog Det Europæiske Råd på mødet i december 2005 en ny terrorbekæmpelsesstrategi, der omfatter fire søjler: forebygge, beskytte, forfølge og reagere.

(5) Fællesskabsordningen til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet, der blev etableret ved Rådets beslutning 2001/792/EF, Euratom (2) af 23. oktober 2001, indeholder bestemmelser vedrørende en øjeblikkelig indsats i tilfælde af alle større ulykker, men er ikke udformet specielt med henblik på forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorangreb.

(6) I Haag-programmet (3), som blev udformet på Det Europæiske Råds møde i november 2004, opfordres der til at oprette integrerede og koordinerede krisestyringsordninger inden for Den Europæiske Union i forbindelse med kriser med grænseoverskridende virkninger.

(7) Fællesskabet bidrager inden for sit kompetenceområde til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at forhindre terrorister i at angribe demokratiske værdier, retsstaten, det åbne samfund og vore borgeres og samfunds frihed og så vidt muligt begrænse følgerne af eventuelle angreb.

(8) Af hensyn til effektiviteten, omkostningseffektiviteten og gennemsigtigheden bør den særlige indsats for så vidt angår forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme strømlines og finansieres via et enkelt program.

(9) Af hensyn til retssikkerheden og sammenhængen samt komplementariteten med andre finansielle programmer bør begreberne »forebyggelse og beredskab«, »konsekvensstyring« og »kritisk infrastruktur« defineres.

(10) Det primære ansvar for at beskytte kritiske infrastrukturer påhviler medlemsstaterne, ejerne, operatører og brugere (»brugere« defineres som organisationer, der udnytter og bruger infrastrukturen i forretningsøjemed og til levering af tjenesteydelser). Medlemsstaternes myndigheder skal forestå ledelsen og koordineringen af udviklingen og gennemførelsen af en på nationalt plan sammenhængende strategi for beskyttelse af kritisk infrastruktur inden for hver medlemsstats jurisdiktion under hensyntagen til de eksisterende fællesskabskompetencer. Ansvaret for at gennemføre risiko- og trusselsvurderinger ligger derfor primært hos medlemsstaterne.

(11) Kommissionens indsats er sammen med tværnationale projekter, når dette er hensigtsmæssigt, vigtig for at sikre en integreret og koordineret EF-tilgang. Det er desuden nyttigt og hensigtsmæssigt at støtte projekter i medlemsstaterne i det omfang, de kan give nyttige erfaringer og viden med henblik på yderligere foranstaltninger på fællesskabsplan, navnlig risiko- og trusselsvurderinger. I den forbindelse er det hensigtsmæssigt at vedtage en strategi, der omfatter »alle former for risiko« og samtidig betragte terrortruslen som en prioritet.

(12) Det er endvidere hensigtsmæssigt at sikre, at tredjelande og internationale organisationer kan deltage i tværnationale projekter.

(13) Der skal sikres komplementaritet med hensyn til andre fællesskabsprogrammer og EU-programmer såsom Den Europæiske Unions Solidaritetsfond og det finansielle civilbeskyttelsesinstrument, fællesskabsordningen til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet, det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration samt strukturfondene.

(14) Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af programmets omfang og konsekvenser bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(15) Udgifterne i forbindelse med programmet bør være forenelige med loftet under udgiftsområde 3 i den finansielle ramme. Det er nødvendigt på forhånd at sikre fleksibilitet i forbindelse med udformningen af programmet for at gøre det muligt eventuelt at foretage tilpasninger i forbindelse med de planlagte foranstaltninger og derved imødekomme udviklingen i behovene i perioden 2007-2013. Afgørelsen bør derfor kun indeholde en generisk definition af de planlagte foranstaltninger og deres respektive administrative og finansielle ordninger.

(16) I overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (4), forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (5) af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (6) bør der desuden træffes passende foranstaltninger for at forhindre uregelmæssigheder og svig og tages skridt til at geninddrive midler, som er tabt, forkert udbetalt eller ukorrekt anvendt.

(17) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (7) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 (8) af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, som beskytter Fællesskabets finansielle interesser, finder anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelhed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, begrænsningen af de tilfælde, hvor Kommissionen bevarer det direkte ansvar for deres gennemførelse og forvaltning, og det krævede forhold mellem ressourcer og den administrative byrde, der er forbundet med deres anvendelse.

(18) De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse, bør vedtages i overensstemmelse med Rådet afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9), således at der sondres mellem foranstaltninger efter forvaltningsproceduren og foranstaltninger efter rådgivningsproceduren, idet det med henblik på at opnå større effektivitet i nogle tilfælde vil være mest hensigtsmæssigt at anvende rådgivningsproceduren.

(19) Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab indeholder ikke andre beføjelser til at vedtage denne afgørelse end de i henholdsvis artikel 308 og 203 fastsatte.

(20) Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har afgivet udtalelse (10).

(21) Med henblik på at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af programmet bør denne afgørelse finde anvendelse fra den 1. januar 2007 —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Genstand

1. Ved denne afgørelse oprettes et særprogram »Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici« (i det følgende benævnt »programmet«) med henblik på at bidrage til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på at forebygge, opstille et beredskab for og beskytte mennesker og kritisk infrastruktur mod risici i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici som en del af det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder.

2. Programmet dækker perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

3. Denne afgørelse finder ikke anvendelse på forhold, der er omfattet af det finansielle civilbeskyttelsesinstrument.

Artikel 2

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved

a) »forebyggelse og beredskab«: foranstaltninger, der tager sigte på at forebygge og/eller mindske risikoen i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici

b) »konsekvensstyring«: koordinering af de foranstaltninger, der træffes for at reagere på og begrænse konsekvenserne af en sikkerhedsrelateret begivenhed, navnlig som følge af terrorangreb, for at sikre en smidig koordinering af krisestyrings- og sikkerhedsindsatsen

c) »kritisk infrastruktur«: navnlig fysiske ressourcer, tjenester, informationsteknologifaciliteter, netværker og infrastrukturaktiver, hvis afbrydelse eller ødelæggelse i alvorlig grad vil påvirke samfundets kritiske funktioner, herunder forsyningskæden, menneskers sundhed, sikkerhed og økonomiske eller sociale velfærd eller Fællesskabets eller dets medlemsstaters funktion.

Artikel 3

Generelle mål

1. Programmet skal bidrage til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på at forebygge, opstille beredskab for og beskytte mennesker og kritisk infrastruktur mod risici for terrorangreb og andre sikkerhedsrelaterede begivenheder.

2. Programmet har til formål er at bidrage til at sikre beskyttelse på områder som f.eks. krisestyring, miljø, folkesundhed, transport, forskning og teknologisk udvikling samt økonomisk og social samhørighed i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

Artikel 4

Specifikke mål

1. Inden for rammerne af de generelle mål skal programmet stimulere, fremme og sikre udviklingen af forebyggelses- og beredskabsforanstaltninger og konsekvensstyring på grundlag af bl.a. en omfattende trussels- og risikovurdering, der er undergivet medlemsstaternes tilsyn og tager behørigt hensyn til den eksisterende fællesskabskompetence på området, og som tager sigte på at forebygge eller reducere risici i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici, medmindre disse områder er omfattet af andre finansielle instrumenter.

2. For så vidt angår forebyggelse og beredskab vedrørende risici i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici tager programmet sigte på at beskytte mennesker og kritisk infrastruktur, især ved

a) at stimulere, fremme og støtte risikovurderinger vedrørende kritisk infrastruktur for at forbedre sikkerheden

b) at stimulere, fremme og støtte udviklingen af metoder til at beskytte kritisk infrastruktur, navnlig metoder til risikovurdering

c) at fremme og støtte delte operationelle foranstaltninger for at forbedre sikkerheden for grænseoverskridende forsyningskæder under forudsætning af, at konkurrencereglerne på det indre marked ikke forvrides

d) at fremme og støtte udviklingen af sikkerhedsstandarder og udveksling af knowhow og viden om beskyttelse af mennesker og kritisk infrastruktur

e) at fremme og støtte koordineringen af og samarbejdet om beskyttelse af kritisk infrastruktur på fællesskabsplan.

3. For så vidt angår konsekvensstyring tager programmet sigte på

a) at stimulere, fremme og støtte udvekslingen af knowhow og viden for at fastlægge bedste praksis med henblik på at koordinere reaktionsforanstaltningerne og etablere et samarbejde mellem de forskellige aktører i forbindelse med krisestyrings- og sikkerhedsindsatsen

b) at fremme fælles øvelser og praktiske scenarier med sikkerhedskomponenter for at forbedre koordineringen og samarbejdet mellem relevante aktører på europæisk plan.

Artikel 5

Tilskudsberettigede foranstaltninger

1. Med henblik på at forfølge de generelle og specifikke mål, der er fastsat i artikel 3 og 4, ydes der via programmet finansiel støtte til følgende typer foranstaltninger på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram:

a) projekter med en europæisk dimension, der iværksættes og forvaltes af Kommissionen

b) tværnationale projekter, der skal have deltagelse af partnere fra mindst to medlemsstater eller mindst én medlemsstat og en anden stat, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland

c) nationale projekter i medlemsstaterne, der i) forbereder tværnationale projekter og/eller fællesskabsforanstaltninger (»startforanstaltninger«) ii) supplerer tværnationale projekter og/eller fællesskabsforanstaltninger (»supplerende foranstaltninger«) iii) bidrager til udviklingen af innovative metoder og/eller teknologier, der kan overføres til foranstaltninger på fællesskabsplan, eller udvikler sådanne metoder eller teknologier for at overføre dem til andre medlemsstater og/eller et andet land, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland.

2. Der kan navnlig ydes finansiel støtte til

a) foranstaltninger vedrørende operationelt samarbejde og koordinering (styrkelse af netværkssamarbejde, gensidig tillid og forståelse, udvikling af beredskabsplaner, udveksling og formidling af oplysninger, erfaringer og bedste praksis)

b) analyser, overvågning, evaluering og revision

c) udvikling og overførsel af teknologi og metoder, navnlig vedrørende informationsdeling og interoperabilitet

d) uddannelse, udveksling af personale og eksperter, og

e) bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling.

Artikel 6

Adgang til programmet

1. Organer og organisationer, der er juridiske personer og oprettet i medlemsstaterne, har adgang til programmet. Profitorienterede organer og organisationer har kun adgang til tilskud sammen med nonprofitorganisationer eller statslige organisationer. Ikke-statslige organisationer kan ansøge om finansiering af projekter omhandlet i artikel 5, stk. 2, hvis de sikrer tilstrækkelig fortrolighedsgrad.

2. For så vidt angår tværnationale projekter kan tredjelande og internationale organisationer deltage som partnere, men de kan ikke fremlægge projekter.

Artikel 7

Støtteformer

1. Fællesskabets finansielle støtte kan antage følgende retlige former:

a) tilskud

b) offentlige indkøbsaftaler.

2. Fællesskabet yder desuden tilskud efter indkaldelse af forslag undtagen i hastende og behørigt begrundede undtagelsestilfælde, eller hvis modtageren er af en sådan beskaffenhed, at der ikke er anden mulighed i forbindelse med en bestemt foranstaltning. Tilskuddet ydes i form af driftstilskud og støtte til foranstaltninger.

I det årlige arbejdsprogram fastsættes minimumssatsen for den årlige udgift til tilskud. Minimumssatsen skal være på mindst 65 %.

Den maksimale medfinansieringssats for projektomkostningerne fastsættes i de årlige arbejdsprogrammer.

3. Der kan ydes støtte til ledsageforanstaltninger i form af offentlige indkøbsaftaler, hvor indkøb af varer og tjenesteydelser dækkes med fællesskabsmidler. Dermed dækkes bl.a. udgifter til information og kommunikation samt forberedelse, gennemførelse, overvågning, kontrol og evaluering af projekter, politikker, programmer og lovgivning.

Artikel 8

Gennemførelsesforanstaltninger

1. Kommissionen yder fællesskabsstøtten i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (i det følgende benævnt »finansforordningen«).

2. Med henblik på programmets gennemførelse vedtager Kommissionen inden for rammerne af de generelle mål i artikel 3 et årligt arbejdsprogram inden udgangen af september, der indeholder de specifikke særlige mål, den tematiske prioritering, en beskrivelse af ledsageforanstaltninger, jf. artikel 7, stk. 3, og om nødvendigt en liste over andre foranstaltninger.

Det årlige arbejdsprogram for 2007 vedtages tre måneder efter, at denne afgørelse har fået virkning.

3. Det årlige arbejdsprogram vedtages i overensstemmelse med proceduren i artikel 9, stk. 3.

4. Evaluerings- og tildelingsprocedurerne for tilskud til foranstaltninger skal bl.a. tage hensyn til følgende kriterier:

a) projektets overensstemmelse med det årlige arbejdsprogram, de generelle mål i artikel 3 og foranstaltninger på forskellige områder, jf. artikel 4 og 5

b) det foreslåede projekts kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultater

c) størrelsen af den søgte fællesskabsfinansiering og dens relevans i forhold til de forventede resultater

d) indvirkningen af de forventede resultater på de generelle mål i artikel 3 og på de foranstaltninger, der træffes på forskellige områder som fastsat i artikel 4 og 5.

5. Afgørelser vedrørende foranstaltninger, der forelægges i henhold til artikel 5, stk. 1, litra a), vedtages af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 9, stk. 3. Afgørelser vedrørende foranstaltninger, der forelægges i henhold til artikel 5, stk. 1, litra b) og c), vedtages af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 9, stk. 2.

Afgørelser om ansøgninger om tilskud, der involverer profitorienterede organer eller organisationer vedtages af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 9, stk. 3.

Artikel 9

Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg (i det følgende benævnt »udvalget«).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.

4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 10

Komplementaritet

1. Det vil blive tilstræbt at skabe synergi, sammenhæng og komplementaritet med andre EU-instrumenter og fællesskabsinstrumenter, bl.a. særprogrammerne om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet og om strafferet, samt det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, Den Europæiske Unions Solidaritetsfond og det finansielle civilbeskyttelsesinstrument.

2. Dette program kan dele ressourcer med andre fællesskabsinstrumenter og EU-instrumenter, navnlig programmet om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, for at gennemføre foranstaltninger, der opfylder målene i både programmet og andre fællesskabs- og EU-instrumenter.

3. Projekter, der finansieres under denne afgørelse, kan ikke modtage finansiel støtte til samme formål fra andre EU- eller fællesskabsinstrumenter. Det sikres, at programmets støttemodtagere oplyser Kommissionen om støtte, der modtages fra Den Europæiske Unions almindelige budget og andre kilder, samt om indgivne finansieringsansøgninger under behandling.

Artikel 11

Budgetmidler

Budgetmidlerne til de foranstaltninger, der er omhandlet i dette program, opføres som årlige bevillinger i Den Europæiske Unions almindelige budget. Budgetmyndigheden fastlægger de disponible bevillinger for hvert regnskabsår inden for den finansielle ramme.

Artikel 12

Overvågning

1. Kommissionen sikrer, at støttemodtageren for alle foranstaltninger, der finansieres via programmet, indsender tekniske og finansielle rapporter om projektets forløb, og at der forelægges en endelig rapport inden tre måneder efter, at projektet er afsluttet. Kommissionen fastsætter rapporternes form og struktur.

2. Kommissionen sikrer, at kontrakter og aftaler, der følger af gennemførelsen af programmet, navnlig indeholder bestemmelser om overvågning og finanskontrol, der foretages af Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant), om nødvendigt ved hjælp af kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, og om revision, der foretages af Revisionsretten.

3. Kommissionen sikrer, at modtageren af fællesskabsstøtte i fem år efter den sidste betaling til en foranstaltning holder al dokumentation vedrørende udgifterne til foranstaltninger til rådighed for Kommissionen.

4. På grundlag af rapporter og stikprøver, jf. stk. 1 og 2, sørger Kommissionen om nødvendigt for, at omfanget af eller tildelingsbetingelserne for den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt tidsplanen for betalingerne tilpasses.

5. Kommissionen sørger for, at der træffes alle andre fornødne foranstaltninger for at kontrollere, at de finansierede projekter gennemføres korrekt og i overensstemmelse med denne afgørelse og finansforordningen.

Artikel 13

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets økonomiske interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt eller ulovligt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 samt forordning (EF) nr. 1073/1999.

2. Hvad angår fællesskabsforanstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på alle overtrædelser af bestemmelser i fællesskabsretten, herunder misligholdelse af kontraktlige forpligtelser, der er fastsat på grundlag af programmet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, og som skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af EU, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.

3. Kommissionen sikrer, at betaling af den finansielle støtte til en foranstaltning begrænses, suspenderes eller kræves tilbagebetalt, hvis den konstaterer uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle beslutning, kontrakt eller aftale om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der, uden at Kommissionen er blevet anmodet om godkendelse heraf, er foretaget en væsentlig ændring af projektet, der strider mod dettes art eller mod gennemførelsesbetingelserne.

4. Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis gennemførelsen af et projekt kun kan give ret til en del af den tildelte finansielle støtte, sørger Kommissionen for, at modtageren anmodes om at fremsætte sine bemærkninger inden for en nærmere bestemt frist. Hvis modtageren ikke giver en rimelig begrundelse, sørger Kommissionen for, at resten af støttebeløbet kan slettes, og at tidligere udbetalte beløb kræves tilbagebetalt.

5. Kommissionen sikrer, at ethvert uretmæssigt udbetalt beløb tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage i rette tid, pålægges morarente i henhold til betingelserne i finansforordningen.

Artikel 14

Evaluering

1. Programmet vil løbende blive overvåget med henblik på at følge gennemførelsen af de planlagte aktiviteter.

2. Kommissionen sikrer en løbende, uafhængig og ekstern evaluering af programmet.

3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:

a) en årlig redegørelse for gennemførelsen af programmet

b) en midtvejsevalueringsrapport om de resultater, der er opnået, og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af programmet senest den 31. marts 2010

c) en meddelelse om videreførelsen af programmet senest den 31. december 2010

d) en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. marts 2015.

Artikel 15

Offentliggørelse af projekter

Hvert år offentliggør Kommissionen en liste over de foranstaltninger, der finansieres via programmet, med en kort beskrivelse af hvert projekt.

Artikel 16

Virkning og anvendelse

Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra 1. januar 2007.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2007. På Rådets vegne F.-W. STEINMEIER Formand

(1) Udtalelse af 14.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EFT L 297 af 15.11.2001, s. 7.

(3) EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

(4) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

(5) EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

(6) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(7) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

(8) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 1248/2006 (EUT L 227 af 19.8.2006, s. 3).

(9) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

(10) EUT C 65 af 17.3.2006, s. 63.