KOMMISSIONENS BESLUTNING af 4. april 1995 om Tysklands finansielle støtte til kulindustrien for 1995 (Kun den tyske udgave er autentisk) (Tekst af betydning for EØS) (95/464/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab,

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien (1), særlig artikel 2, stk. 1, og artikel 9, og

ud fra følgende betragtninger:

I

Ved skrivelse af 25. januar 1995 har Tyskland i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i beslutning nr. 3632/93/EKSF underrettet Kommissionen om den støtte, Tyskland agter at yde kulindustrien i 1995.

I medfør af nævnte beslutning skal Kommissionen godkende følgende foranstaltninger for 1995:

- en støtte på henholdsvis 92,8 og 50,8 mio. DM til udligning mellem kuldistrikterne og som kompensation for kul med lav brændværdi

- en støtte på 95 mio. DM til bevarelse af arbejdsstyrken i underjordiske miner »Bergmannsprämie«

- en støtte på 5 900 mio. DM inden for rammerne af tredje »Verstromungsgesetz« (lov om produktion af elektrisk strøm på basis af kul) af 13. december 1974 (2) i form af indtægter fra udligningsfonden for 1994; dette svarer til en afgiftssats på 8,5 % som led i den såkaldte »Kohlepfennig«

- en støtte på 200 mio. DM til dækning af ekstraordinære udgifter for virksomhederne Ruhrkohle AG, Saarbergwerke AG, Gewerkschaft Auguste Victoria, Sophia Jacoba GmbH og Preussag.

De finansielle foranstaltninger, som Forbundsregeringen påtænker at træffe til fordel for kulindustrien, opfylder bestemmelserne i artikel 1 i beslutning nr. 3632/93/EKSF og skal i henhold til artikel 9 godkendes af Kommissionen. Denne træffer sin beslutning under hensyntagen til bl.a. de generelle mål og kriterier i artikel 2 og de specifikke kriterier i artikel 3 og 4 i nævnte beslutning. I henhold til beslutningens artikel 9, stk. 6, vurderer Kommissionen, om foranstaltningerne er i overensstemmelse med de forelagte moderniserings-, rationaliserings- og strukturomlægningsplaner, som den i henhold til artikel 8, stk. 2 og 3, afgav en positiv udtalelse om den 13. december 1994.

II

Støtten på 92,8 mio. DM til udligning mellem kuldistrikterne og støtten på 50,8 mio. DM som kompensation for kul med lav brændværdi skal delvis dække de lavere indtægter for visse kulproducenter, der hænger sammen med salg til elproducenterne. Efter oplysning fra Forbundsregeringen omfatter udligningen mellem kuldistrikterne 7,4 mio. tons og kompensation for kul med lav brændværdi 2,3 mio. tons. Siden 1990 er disse mængder faldet med 10 % om året.

Medtagelsen af denne støtte i moderniserings-, strukturomlægnings- og rationaliseringsplanen samt dens gradvise afvikling bidrager til en strammere finansiel disciplin i de pågældende virksomheder. Støtten opfylder hermed målsætningen i beslutningens artikel 2, stk. 1, første led, om på baggrund af kulpriserne på verdensmarkedet at gøre yderligere fremskridt hen imod økonomisk levedygtighed og herigennem sikre en gradvis nedsættelse af støtten.

Ved sin vurdering af støtten har Kommissionen i henhold til artikel 2, stk. 1, andet led, taget hensyn til nødvendigheden af i videst muligt omfang at afbøde de sociale og regionale følgevirkninger af strukturomlægningen.

I overensstemmelse med beslutningens artikel 3 bidrager støtten til at forbedre de pågældende virksomheders økonomiske levedygtighed gennem sænkning af produktionsomkostningerne.

Den forventede lettere nedgang i omkostningerne i 1995 i forhold til 1994, målt i faste priser, skulle markere indledningen til den retningsgivende reduktion af produktionsomkostningerne, jf. artikel 3, stk. 2, andet afsnit.

I betragtning af det ovenfor anførte og på grundlag af de oplysninger, Forbundsregeringen har givet, er den planlagte støtte for 1995 forenelig med målene i beslutning nr. 3632/93/EKSF og med det fælles marked.

III

En støtte på 95 mio. DM er bestemt til finansiering af »Bergmannsprämie«, som skal gøre det muligt for kulvirksomhederne at bevare deres arbejdsstyrke i de underjordiske miner. Denne støtte andrager 10 DM pr. arbejdsplads i de underjordiske miner. Ifølge de oplysninger, Tyskland har givet, er denne støtte en præmie til minearbejderne, og den bidrager til at sænke produktionsomkostningerne. Der er derfor tale om en støtte, der skal vurderes ud fra artikel 3.

Støtten bidrager til at øge produktiviteten og letter derigennem strukturomlægningen og rationaliseringen inden for kulindustrien. Den bidrager således også til at opfylde målsætningen i artikel 2, stk. 1, om på baggrund af kulpriserne på verdensmarkedet at gøre yderligere fremskridt i retning af økonomisk levedygtighed og dermed sikre en gradvis nedsættelse af støtten.

Ved sin vurdering af støtten har Kommissionen også i henhold til artikel 2, stk. 1, andet led, taget hensyn til nødvendigheden af i videst muligt omfang at afbøde de sociale og regionale virkninger af strukturomlægningen.

Den forventede lettere nedgang i omkostningerne i 1995 i forhold til 1994, målt i faste priser, skulle markere indledningen til den retningsgivende reduktion af produktionsomkostningerne, jf. artikel 3, stk. 2, andet afsnit.

Støtten bidrager i overensstemmelse med beslutningens artikel 3 til at forbedre de pågældende virksomheders økonomiske levedygtighed, idet produktionsomkostningerne sænkes.

I betragtning af det ovenfor anførte og på grundlag af de oplysninger, Forbundsregeringen har givet, er den planlagte støtte for 1995 forenelig med målene i nævnte beslutning og med det fælles marked.

IV

Den støtte på 5 900 mio. DM, som Forbundsregeringen påtænker at yde kulindustrien, indgår i tredje »Verstromungsgesetz«. Ifølge denne lov oprettes der en udligningsfond, der finansieres via en særlig afgift, den såkaldte »Kohlepfennig«. Formålet med fonden er en delvis udligning af prisforskelle for 11,5 mio. tons SKE mellem Fællesskabets stenkul og importeret kul og for 23 mio. tons SKE mellem Fællesskabets stenkul og brændselsolie. Udligningsfonden dækker dermed 34,5 mio. tons SKE om året og kommer de elproducenter til gode, der aftager tysk stenkul til en pris, som tilnærmelsesvis svarer til produktionsomkostningerne.

Denne foranstaltning udgør en støtte i henhold til artikel 1, stk. 3, i beslutning nr. 3632/93/EKSF, hvorefter begrebet »støtte« også omfatter anvendelse af afgifter, som de offentlige myndigheder har gjort obligatoriske, og som direkte eller indirekte kommer kulindustrien til gode, uden at der skelnes mellem, om støtten ydes af staten eller af offentlige eller private organer, som er udpeget til at forvalte den. Kommissionen skal derfor i medfør af beslutningens artikel 9 træffe beslutning om denne foranstaltning.

Den støtte, der er ydet i henhold til tredje »Verstromungsgesetz«, har hvert år været genstand for en beslutning i henhold til Kommissionens beslutning nr. 2064/86/EKSF (3). I henhold til artikel 9, stk. 7, i beslutning nr. 3632/93/EKSF skal den gældende ordning bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i denne beslutning inden den 31. december 1996. Indtil denne overensstemmelse foreligger, må det kontrolleres, at støtten ikke afviger fra principperne i beslutningens artikel 2. Det skal i den forbindelse bemærkes, at den tyske forfatningsdomstol ved afgørelse af 11. oktober 1994 - 2 BvR 633/86 - har fastslået, at bestemmelserne i tredje »Verstromungsgesetz« vedrørende opkrævning af den såkaldte »Kohlepfennig« til fordel for den tyske kulindustri er forfatningsstridige, og har forbudt anvendelsen af disse bestemmelser med virkning fra den 1. januar 1996.

Den i forhold til 1994 beskedne nominelle forhøjelse af støtten med 1,7 % i 1995 hænger sammen med en beskeden nominel stigning i produktionsomkostningerne målt i løbende priser (i faste priser er der dog tale om et fald) samt med et anslået fald på 10 % i energipriserne i DM, hvilket igen er en følge af udviklingen på verdensmarkedet for kul og svær brændselsolie og i kursforholdet mellem DM og dollar. Forbundsregeringen har derfor besluttet pr. 1. januar 1996 at indføre et loft for støtten i løbende priser, samt at der skal ske en yderligere aftrapning heraf fra 1. januar 1997.

På baggrund af denne planlagte forhøjelse af støtten for 1995 med 1,7 % i forhold til 1994 bifalder Kommissionen Forbundsregeringens beslutning om i 1996 at indføre et loft for støtten og gradvis aftrappe denne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, første led.

Ved sin vurdering af støtten har Kommissionen også i henhold til artikel 2, stk. 1, andet led, taget hensyn til nødvendigheden af i videst muligt omfang at afbøde de sociale og regionale virkninger af strukturomlægningen.

I betragtning af det ovenfor anførte og på grundlag af de oplysninger, Forbundsregeringen har givet, er den planlagte støtte for 1995 forenelig med målene i beslutningens artikel 2 og med det fælles marked.

V

Støtten på 200 mio. DM til dækning af ekstraordinære udgifter for virksomhederne Ruhrkohle AG, Saarbergwerke AG, Gewerkschaft Auguste Victoria, Sophia Jacoba GmbH og Preussag tjener til at dække de ekstraomkostninger, der er fundet med afvandingen af mineanlæg, hvis drift er blevet indstillet som led i strukturomlægningen, og som er beliggende i nærheden af endnu aktive mineskakter. Da der i de miner, der har indstillet driften, ikke eller kun i beskedent omfang foretages vandregulering, siver en del af vandet - uden at dette således har nogen forbindelse med den løbende produktion - ind i den aktive mine ved siden af og forårsager herved de pågældende ekstraomkostninger.

Denne støtte omtales udtykkeligt i punkt II b i bilaget til beslutning nr. 3632/93/EKSF som en foranstaltning bestemt til dækning af udgifter til vandforsyning og bortledning af spildevand, der er forårsaget af strukturomlægningen; ifølge beslutningens artikel 5, må støtten ikke overstige de pågældende udgifter.

Efter nærmere gennemgang af de oplysninger, Tyskland har givet, samt af de aftaler, der er indgået mellem det offentlige og de enkelte virksomheder, har Kommissionen konstateret, at denne betingelse er opfyldt.

Gennem denne aflastning mindskes den finansielle uligevægt i de pågældende virksomheder, og det bliver muligt for dem at videreføre deres aktiviteter. Dermed bidrager støtten til at virkeliggøre målene i beslutningens artikel 2, stk. 1.

VI

Denne beslutning foregriber ikke spørgsmålet om, hvorvidt den nye tyske støtteordning for kul bestemt til jern- og stålindustrien er forenelig med traktaterne og beslutning nr. 3632/93/EKSF; det samme gælder de justeringer, der i henhold til artikel 9, stk. 7, skal foretages af de støtteordninger, der er knyttet til aftaler mellem kulproducenter og elværker.

Forbundsregeringen skal sikre, at den støtte, der ydes i medfør af denne beslutning, ikke overstiger forskellen mellem produktionsomkostningerne og de forventede indtægter for nogen virksomhed eller produktionsenhed.

I henhold til artikel 3, stk. 1, andet led, og artikel 9, stk. 2 og 3, i beslutning nr. 3632/93/EKSF skal Kommissionen kontrollere, at den støtte, der er godkendt til den løbende produktion, opfylder kriterierne i beslutningens artikel 3 og 4. Kommissionen skal derfor underrettes om udbetalingernes størrelse og fordeling -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Det tillades Tyskland for året 1995 at træffe følgende foranstaltninger til fordel for kulindustrien:

- en støtte på henholdsvis 92,8 mio. DM og 50,8 mio. DM til udligning mellem kuldistrikterne og som kompensation for kul med lav brændværdi

- en støtte på 95 mio. DM til bevarelse af arbejdsstyrken i underjordiske miner (Bergmannsprämie)

- en støtte på 5 900 mio. DM i henhold til tredje »Verstromungsgesetz« af 13. december 1974 i form af indtægter fra udligningsfonden for 1995, svarende til en afgiftssats på 8,5 % som led i »Kohlepfennig«

- en støtte på 200 mio. DM til dækning af ekstraordinære udgifter for virksomhederne Ruhrkohle AG, Saarbergwerke AG, Gewerkschaft Auguste Victoria, Sophia Jacoba GmbH og Preussag.

Artikel 2

Tyskland meddeler senest den 20. september 1996, hvilke beløb der rent faktisk er blevet udbetalt i regnskabsåret 1995.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 4. april 1995.

På Kommissionens vegne

Christos PAPOUTSIS

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 329 af 30. 12. 1993, s. 12.

(2) BGBl. af 17.

(3) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1986, s. 1.