KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 25. februar 2020

om retningslinjerne for forvaltning af aktiver i Den Fælles Hensættelsesfond

(2020/C 131/03)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (1), særlig artikel 213, stk. 5,

efter høring af Kommissionens regnskabsfører, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Anvendelsen af finansielle instrumenter, budgetgarantier og finansiel bistand giver mulighed for en effektiv og efficient anvendelse af Unionens budgetmidler. Det er derfor nødvendigt at hensætte midler til garantifonde for i givet fald at kunne modsvare den eventuelle mobilisering af et betydeligt beløb i betalingsbevillinger.

(2) I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 (2) og (EU) 2017/1601 (3), forvalter Kommissionen aktiverne i garantifonden under Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer og garantifonden under Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) forvalter aktiverne fra Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 (4).

(3) Med virkning fra anvendelsesdatoen for den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2020 foreslår Kommissionen at indføre to nye samlede budgetgarantier. InvestEU-garantien, jf. medlovgivernes delvise fælles forståelse vedrørende forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af InvestEU-programmet (5), og garantien for foranstaltninger udadtil, jf. forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (6). I overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i medlovgivernes delvise fælles forståelse vedrørende forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af InvestEU-programmet kan hensættelserne til InvestEU-garantien blandt andet tilvejebringes gennem bidrag fra medlemsstaterne. Garantien for foranstaltninger udadtil, der støtter operationer omfattet af budgetgarantier, makrofinansiel bistand og lån til tredjelande på grundlag af Rådets afgørelse 77/270/Euratom (7), bør indføres på basis af den eksisterende EFSD-garanti og Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland. Saldoen af nettoaktiver pr. 31. december 2020 i EFSD-garantifonden og i Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland bør overføres til Den Fælles Hensættelsesfond.

(4) Hensættelserne til dækning af finansielle forpligtelser, som følger af finansielle instrumenter, budgetgarantier eller finansiel bistand, bør anbringes i Den Fælles Hensættelsesfond. I overensstemmelse med artikel 211, stk. 4, og artikel 212, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (»finansforordningen«) bør Den Fælles Hensættelsesfond bestå af følgende ressourcer: bidrag fra Unionens almindelige budget, jf. gældende regler og navnlig den forordning, der fastlægger den flerårige finansielle ramme, og efter at have undersøgt mulighederne for omfordeling, investeringsafkast fra de ressourcer, der er anbragt i Den Fælles Hensættelsesfond, inddrevne beløb fra debitorer, der har misligholdt deres forpligtelser, i overensstemmelse med den inddrivelsesprocedure, som er fastlagt i garantien eller låneaftalen, indtægter og eventuelle andre betalinger, som Unionen har modtaget i henhold til garantien eller låneaftalen, samt kontante bidrag fra medlemsstaterne og tredjeparter til Unionens finansielle instrumenter, budgetgarantier eller finansielle bistand, hvis det er relevant.

(5) Ressourcerne i Den Fælles Hensættelsesfond bør opdeles i segmenter svarende til hvert af de bidragende instrumenter. Det er forbundet med flere fordele at forvalte de underliggende segmenters midler som en stor aktivpulje. Det giver driftsmæssige stordriftsfordele i forvaltningen af aktiver. Det giver mulighed for generelle fordele ved diversificeringen af aktiver, og der skal holdes færre kontanter og likvide midler i overensstemmelse med den effektive tilførselssats, der er omhandlet i finansforordningens artikel 213.

(6) De regler, der gælder for hensættelser og Den Fælles Hensættelsesfond, bør udgøre en solid ramme for intern kontrol med henblik på at opnå en efficient og effektiv anvendelse af EU's budgetmidler og sikre en efficient forvaltning og fordeling af midlerne.

(7) Retningslinjerne for forvaltning af aktiver i Den Fælles Hensættelsesfond bør sikre den nødvendige likviditet til fuld og omgående honorering af alle krævede udgående pengestrømme, f.eks. fordringer på garantier, samt, på et højt konfidensniveau, kapitalbevarelsen over fondens investeringshorisont. Aktiverne bør forvaltes af den finansielle forvalter på grundlag af en investeringsstrategi i form af en strategisk aktivallokering, som afspejler investeringsmålene og risikotolerancen. Investeringsstrategien bør afspejles i et strategisk benchmark (»benchmarket«). Benchmarket bør fastsættes i overensstemmelse med god praksis i branchen.

(8) Det bør være tilladt inden for visse grænser at afvige fra benchmarket med hensyn til aktivallokering og/eller risikokarakteristika for porteføljen med henblik på at øge det forventede afkast. Det er dog underforstået, at væsentlige ændringer i markedsforholdene eller andre forhold, der påvirker investeringsmiljøet, kan medføre afvigelser fra de forventede porteføljeværdier.

(9) Forvaltningen af aktiver bør baseres på en investeringsprofil, som sikrer en passende balance mellem risiko og afkast og den nødvendige likviditet i porteføljen. Derivater bør ikke anvendes i spekulationsøjemed. Kriterierne for udvælgelse af aktiver bør fuldt ud tage hensyn til Kommissionens mål med hensyn til styrkelse af rammen for bæredygtig finansiering og social retfærdighed. Investeringer med relation til miljø, sociale forhold og god selskabsledelse, jf. navnlig meddelelse fra Kommissionen om den europæiske grønne pagt (8), bliver stadig vigtigere, og Kommissionen bør her gå foran med et godt eksempel.

(10) Den finansielle forvalter bør bevare et minimum af fondens midler i kontanter eller likvide midler (»likviditetsbufferen«) i overensstemmelse med forsigtighedsreglerne og under hensyntagen til betalingsoverslagene fra de anvisningsberettigede tjenestegrene for de finansielle instrumenter, budgetgarantierne eller den finansielle bistand, jf. finansforordningens artikel 212 og artikel 213, stk. 2, andet afsnit.

(11) Vedtagelsen og gennemførelsen af investeringsstrategien bør ske med forbehold af en forvaltningsstruktur, der sikrer, at risikostyringsfunktionen er uafhængig. Det er nødvendigt med en klar afgrænsning af opgaverne for den finansielle forvalter og regnskabsføreren samt de af Kommissionens tjenestegrene (i det følgende benævnt »de anvisningsberettigede tjenestegrene«), hvis personale med tilsvarende bemyndigelser fra den anvisningsberettigede gennemfører de finansielle instrumenter, de budgetgarantier eller den finansielle bistand, som henhører under forskellige segmenter i Den Fælles Hensættelsesfond.

(12) Den finansielle forvalter bør føre tilsyn med, at investeringsstrategien gennemføres i overensstemmelse med de regler og procedurer, der skal fastlægges af regnskabsføreren, tilsynsbestemmelser og forsvarlig økonomisk forvaltning. I henhold til finansforordningens artikel 213, stk. 3, skal den finansielle forvalter også beregne den effektive tilførselssats og årligt aflægge beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om Den Fælles Hensættelsesfond i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 214.

(13) Kommissionen har udsendt en meddelelse (9) til Europa-Parlamentet og Rådet i forbindelse med den uafhængige evaluering, der er omhandlet i finansforordningens artikel 212. I meddelelsen bekræftes det, at den finansielle forvaltning af aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond skal varetages af Kommissionen.

(14) Den finansielle forvalter bør i henhold til finansforordningen ikke bestride uforenelige ansvarsområder, dvs. dennes opgaver bør være adskilt fra de områder, som sorterer under de anvisningsberettigede tjenestegrene for bidragende instrumenter eller regnskabsføreren.

(15) Generaldirektoratet for Budget har opbygget erfaring med forvaltning af adskillige investeringsporteføljer og har en passende forvaltningsramme og interne regler til sikring af en efficient økonomisk forvaltning af aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond. De samme opgaver blev varetaget af Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender (GD ECFIN) indtil den 31. december 2019. I overensstemmelse med Kommissionens formands afgørelse af 1. december 2019 om tilrettelæggelsen af det ansvar, der påhviler medlemmerne af Kommissionen (P(2019) 1), overføres Direktorat L »Finansforvaltning og finansielle transaktioner« i GD ECFIN fra GD ECFIN til Generaldirektoratet for Budget, bortset fra den enhed, der arbejder med uddybning af Den Økonomiske og Monetære Union, som forbliver i GD ECFIN. Det er derfor nødvendigt klart at afgrænse den finansielle forvalters rolle i Kommissionen og uddelegere dennes ansvar og opgaver til generaldirektøren for Generaldirektoratet for Budget.

(16) I henhold til finansforordningens artikel 212, stk. 3, skal regnskabsføreren etablere de procedurer, som skal anvendes for indtægts- og udgiftstransaktioner samt, efter aftale med den finansielle forvalter, for aktiver og forpligtelser i forbindelse med Den Fælles Hensættelsesfond.

(17) De anvisningsberettigede tjenestegrene for de finansielle instrumenter, budgetgarantierne eller den finansielle bistand bør aktivt overvåge de finansielle forpligtelser under deres ansvarsområde og underrette den finansielle forvalter om udviklingen på årsbasis og straks i tilfælde af væsentlige ændringer.

(18) Kommissionen bør præcisere, hvordan den finansielle forvalter, regnskabsføreren og de anvisningsberettigede tjenestegrene skal varetage deres opgaver og ansvar i henhold til denne afgørelse og bør fastlægge den måde, hvorpå forvaltningsstrukturen for Den Fælles Hensættelsesfond skal fungere. Der bør i en intern forvaltningsakt og en serviceleveranceaftale mellem den finansielle forvalter og de anvisningsberettigede tjenestegrene fastsættes yderligere regler, som er nødvendige for anvendelsen af denne afgørelse.

(19) Midlerne i den eksisterende Europæiske Fond for Strategiske Investeringer og Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling, som havde hver deres garantifond, bør opsamles i to segmenter under Den Fælles Hensættelsesfond. Det er derfor nødvendigt at ophæve retningslinjerne for forvaltning af de pågældende garantifondes aktiver.

(20) I overensstemmelse med finansforordningens artikel 282, stk. 3, litra g), finder bestemmelserne om oprettelse af Den Fælles Hensættelsesfond anvendelse fra den dato, fra hvilken den flerårige finansielle ramme for årene efter 2020 finder anvendelse. Denne afgørelse bør derfor anvendes fra samme dato —

BESTEMT FØLGENDE:

Artikel 1 Aktiver og bidragende instrumenter i Den Fælles Hensættelsesfond 1. Under henvisning til finansforordningens artikel 211, stk. 4, og artikel 212, stk. 1, skal Den Fælles Hensættelsesfond navnlig indeholde hensættelserne vedrørende følgende bidragende instrumenter, jf. de lovgivningsmæssige retsakter om nedenstående budgetgarantier og finansielle bistand: a) garantien under Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer b) garantien under Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling og Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland. 2. Den Fælles Hensættelsesfond skal endvidere indeholde hensættelserne vedrørende andre bidragende instrumenter, forudsat at de relevante bestemmelser i foreslåede retsakter om de tilhørende budgetgarantier og finansielle instrumenter og den tilhørende finansielle bistand træder i kraft. 3. Desuden, og under henvisning til finansforordningens artikel 279, stk. 3, kan der overføres hensættelser vedrørende andre bidragende instrumenter, kontant eller i form af et krav på relevante finansielle aktiver, navnlig: a) eksisterende finansielle instrumenter med en stor udestående aktivportefølje baseret på samme investeringsprofil som Den Fælles Hensættelsesfond, jf. nærværende forordnings artikel 8, hvor dette er i overensstemmelse med finansforordningens artikel 279, stk. 3 b) andre af Kommissionens politiske instrumenter, som har erhvervet store udestående aktivporteføljer baseret på samme investeringsprofil som Den Fælles Hensættelsesfond, jf. afgrænsningen i artikel 8 c) medlemsstater, der anmoder om forvaltning af et muligt bidrag af midler fra fonde under delt forvaltning, jf. formålet med medlemsstatssegmentet under InvestEU-programmet. 4. Den anvisningsberettigede tjenestegren underretter på forhånd den finansielle forvalter om overførsel af yderligere hensættelser til Den Fælles Hensættelsesfond som omhandlet i stk. 3 og indhenter dennes godkendelse heraf. 5. For eventuelle eksisterende forpligtelser, som holdes uden for Den Fælles Hensættelsesfond, forbliver allerede aftalte retningslinjer og instrukser for forvaltning af aktiver i henhold til finansforordningens artikel 279, stk. 3, i kraft.

Artikel 2 Generel målsætning for forvaltning af Den Fælles Hensættelsesfond 1. Den Fælles Hensættelsesfond forvaltes på en sådan måde, at den nødvendige likviditet til fuld og omgående honorering af alle krævede udgående pengestrømme og fordringer på garantier er til stede, og at kapitalbevarelsen over fondens investeringshorisont sikres på et højt konfidensniveau. 2. For at nå den generelle målsætning i stk. 1 forvalter den finansielle forvalter af Den Fælles Hensættelsesfond aktiverne i overensstemmelse med tilsynsbestemmelserne og principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning samt de regler og procedurer, der er fastsat af Kommissionens regnskabsfører. 3. Den Fælles Hensættelsesfonds portefølje sammensættes på en sådan måde, at der sikres en høj grad af spredning på relevante aktivklasser, geografiske områder, udstedere og løbetider med henblik på at styre udsving i porteføljeværdien.

Artikel 3 Opbygning og drift af Den Fælles Hensættelsesfond 1. Ressourcerne i Den Fælles Hensættelsesfond opdeles i segmenter svarende til hvert af de bidragende instrumenter, jf. artikel 1. 2. Segmenternes andel bestemmes forholdsmæssigt på grundlag af de enkelte bidragende instrumenters bidrag til og træk på aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond. 3. Forpligtelser hidrørende fra de underliggende bidragende instrumenter opfyldes ved træk på aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond op til den andel, der svarer til det relevante segments. Træk, der overstiger denne andel, må kun finde sted undtagelsesvis og på midlertidig basis og tilbagebetales af det bidragende instrument med det nominelle beløb. 4. Hvis aktiver svarende til det pågældende segments andel af aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond er opbrugt, anmoder Kommissionen budgetmyndigheden om de nødvendige bevillinger til opfyldelse af de indgåede forpligtelser. 5. Undtagelsesvis kan Kommissionen i henhold til finansforordningens artikel 30, stk. 1, litra g), inden for sin egen budgetsektion selv overføre bevillinger fra en budgetkonto for én budgetgaranti til en budgetkonto for en anden budgetgaranti i de undtagelsestilfælde, hvor de tildelte ressourcer i Den Fælles Hensættelsesfond for sidstnævnte ikke er tilstrækkelige, når der trækkes på garantien, og med forbehold af at det overførte beløb efterfølgende genetableres i overensstemmelse med den procedure, som er fastsat i overensstemmelse med finansforordningens artikel 30, stk. 1, litra g), samt artikel 212, stk. 4. 6. I overensstemmelse med finansforordningens artikel 211, stk. 7, rapporterer Kommissionen så hurtigt som muligt til budgetmyndigheden, hvis værdien af et segments andele falder til under 50 % af de beløb, der er forudsat efter anvendelse af den effektive tilførselssats, og igen hvis denne værdi falder til under 30 % af de forudsatte beløb.

Artikel 4 Honorering af fordringer på garantier 1. Afregningen af fordringer på garantier, der er knyttet til finansielle instrumenter, budgetgarantier og finansiel bistand, der er omfattet af Den Fælles Hensættelsesfond (»fordringer på garantier«), skal sikre, at disse overførsler registreres og kan spores inden for Kommissionens regnskabssystem. 2. Fordringer på garantier og andre relevante betalingsanmodninger kan honoreres ved hjælp af kontanter og/eller ved salg af aktiver fra Den Fælles Hensættelsesfond og/eller ved genkøbsaftaler inden for de gældende risikobegrænsninger. 3. Når en gennemførelsespartner har gjort en fordring gældende vedrørende en garanti eller der fra denne er modtaget en relevant betalingsanmodning, eller når der i forbindelse med likviditetsbufferen sigtes mod at opbevare et minimum af fondens midler i kontanter eller likvide midler, jf. finansforordningens artikel 212 og artikel 213, stk. 2, andet afsnit, i Kommissionens centrale finansforvaltning, udsteder den anvisningsberettigede tjenestegren, der er ansvarlig for det pågældende bidragende instrument, en genetableringsordre for at genoprette værdien af den tilsvarende post i likviditetsbufferen. På grundlag af disse genetableringsordrer anmoder Kommissionens finansforvaltning om overførsel af beløb til en konto, der er oprettet specielt til behandling af disse fordringer på garantier eller betalingsanmodninger, og hvorfra de stilles til rådighed for de anvisningsberettigede tjenestegrene, som kan anvende dem til at foretage betalinger til gennemførelsespartnerne. 4. De anvisningsberettigede tjenestegrene giver forhåndsoplysninger om alle fordringer på garantier eller relevante betalingsanmodninger, så snart de bliver tilgængelige, således at den finansielle forvalter på passende vis kan forberede sig på at imødekomme disse fordringer på garantier og betalingsanmodninger. De for de bidragende instrumenter bemyndigende tjenestegrene overvåger aktivt de finansielle forpligtelser under deres ansvar med henblik på at udarbejde prognoser over indtægter og give tidlig underretning om forventede fordringer på garantier, i det omfang der er oplysninger til rådighed. 5. Den årlige beretning om Den Fælles Hensættelsesfonds funktion skal indeholde oplysninger om de fordringer på garantier og andre relevante betalingsanmodninger, som Den Fælles Hensættelsesfond har honoreret.

Artikel 5 Investeringsstrategi 1. Den finansielle forvalter udarbejder en investeringsstrategi til støtte for forvaltningen af aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond med henblik på at nå de investeringsmål, der er fastsat i artikel 2. Denne investeringsstrategi har form af en strategisk aktivallokering, som angiver vejledende allokeringsmål for forskellige kategorier af relevante finansielle aktiver i porteføljen. 2. Den finansielle forvalter omsætter den strategiske aktivallokering til et strategisk benchmark (»benchmark«), som Den Fælles Hensættelsesfonds præstationer skal sammenlignes med. 3. Investeringsstrategien og benchmarket foreslås af den finansielle forvalter og godkendes af regnskabsføreren efter samråd og i samarbejde med de anvisningsberettigede tjenestegrene. 4. Investeringsstrategien og benchmarket kan ændres i tilfælde af en behørigt dokumenteret og begrundet ændring i de økonomiske vilkår, væsentlige ændringer i de bidragende instrumenters situation, væsentligt ændrede hensyn i forhold til disse eller en væsentlig ændring i skønnene over ind- og udgående pengestrømme. Proceduren for ændring af investeringsstrategien er den samme som for dennes oprindelige vedtagelse. Investeringsstrategien udarbejdes under hensyntagen til investeringshorisonten og risikotolerancen i Den Fælles Hensættelsesfond. 5. Investeringshorisonten for Den Fælles Hensættelsesfond skal være en sammenvejning af de forskellige bidragende instrumenters investeringshorisont under hensyntagen til den tidsmæssige profil for budgetbidrag og skøn over ind- og udgående pengestrømme som leveret af de anvisningsberettigede tjenestegrene for de bidragende instrumenter forud for udarbejdelsen af den oprindelige investeringsstrategi og på årsbasis over de bidragende instrumenters løbetid, eller hvis der forventes betydelige ændringer. 6. Den finansielle forvalter definerer risikotolerancen for Den Fælles Hensættelsesfond som det maksimale tab i forbindelse med porteføljeforvaltningsaktiviteterne, som Den Fælles Hensættelsesfond kan acceptere. Risikotolerancen udtrykkes gennem risikoparametre såsom value-at-risk, som bestemmes på et meget højt konfidensniveau, således at sandsynligheden for, at de faktiske tab overstiger de maksimalt forventede, er meget lav.

Artikel 6 Den finansielle forvalters gennemførelse af investeringsstrategien 1. Den finansielle forvalter gennemfører investeringsstrategien under hensyntagen til retningslinjerne for forvaltning af aktiver og de relevante bestemmelser og procedurer. 2. Den finansielle forvalter fører tilsyn med, hvordan de procedurer, der er fastlagt i denne afgørelse, fungerer. 3. Den finansielle forvalter er ansvarlig for indberetning i overensstemmelse med artikel 11. 4. Den finansielle forvalters risikostyringstjeneste indberetter alle væsentlige anliggender vedrørende forsvarlig og forsigtig økonomisk forvaltning af aktiverne til regnskabsføreren. 5. Den finansielle forvalter fører tilsyn med indkøb af alle relevante støttetjenester (regnskabsføring, analyser, handelsløsninger), der er nødvendige for at sikre en efficient gennemførelse af investeringsstrategien. 6. For at sikre en effektiv og efficient gennemførelse af investeringsstrategien tillægges den finansielle forvalter beføjelse til at uddelegere specifikke funktioner eller procedurer til godkendte leverandører af tjenesteydelser, som har de nødvendige tilladelser til at udføre de tildelte tjenester. De aktiviteter, der kan uddelegeres, er: a) værdiansættelse og regnskabsmæssig behandling af aktiver samt af segmenternes andele i Den Fælles Hensættelsesfond b) opbevaring, deponering og forvaltning af aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond c) konstruktion, værdiansættelse og vedligeholdelse af benchmarkindices, markedsdata.

Artikel 7 Præstationsmåling og værdiansættelse 1. Den finansielle forvalter fremlægger som minimum en månedlig nettoaktivværdi for Den Fælles Hensættelsesfond. Transaktioner (ind-/udgående pengestrømme) værdiansættes til nettoaktivværdien ved månedens udgang. 2. Det samlede overskud eller tab fra investeringen af aktiverne som afspejlet ved nettoaktivværdien af Den Fælles Hensættelsesfond fordeles i forhold til de andele, der er knyttet til de segmenter, som de respektive finansielle instrumenter og budgetgarantier samt den finansielle bistand henhører under. 3. Værdiansættelsen af porteføljen foretages ved hjælp af de værdiansættelsesmetoder og -procedurer, som foreslås af finansforvalteren og godkendes af regnskabsføreren. Disse metoder og procedurer kan omfatte slutkurser, eksternt beregnede priser, officielle kurser i et aktivt marked og, hvor disse ikke findes, interne eller eksterne værdiansættelsesmodeller. Hvis aktiver har været købt eller solgt, anvendes transaktionspriserne. 4. Porteføljens præstationer vurderes på grundlag af dagsværdien under hensyntagen til instrumenternes markedspriser. Porteføljens præstationer beregnes både i absolutte tal og i forhold til benchmarket, jf. artikel 5. 5. Den Fælles Hensættelsesfonds direkte omkostninger til forvaltning af aktiver absorberes af aktiverne i fonden. Disse omkostninger til forvaltning af aktiver omfatter depotgebyrer, omkostninger til ekstern revision, handels- og risikoafdækningsomkostninger, bankgebyrer og omkostninger i forbindelse med værdipapirudlånstransaktioner samt andre transaktioner, der er relevante i henhold til artikel 8. 6. Omkostningerne ved handelsinfrastrukturen, herunder omkostninger til datatjenester, der er direkte forbundet med forvaltningen af aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond, kan fratrækkes fondens aktiver.

Artikel 8 Relevant investeringsprofil 1. Den Fælles Hensættelsesfond investerer udelukkende i: a) pengemarkedsaktiver denomineret i euro b) værdipapirer med fast afkast c) regulerede kollektive investeringer i gæld og egenkapital. 2. Den Fælles Hensættelsesfond opnår en eksponering mod disse aktivklasser gennem investering i følgende instrumenter eller ved at deltage i følgende transaktioner: a) indskud b) pengemarkedsinstrumenter og pengemarkedsforeninger, der tilbyder daglig likviditet, og som er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1131 (10) c) gældsinstrumenter såsom obligationer, skatkammerbeviser og gældsbeviser samt securitiserede instrumenter i overensstemmelse med de STS-kriterier (simpel, transparent og standardiseret), der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2402 (11) d) institutter for kollektiv investering omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF (12), herunder børshandlede fonde, som investerer i egenkapital eller i gældsinstrumenter, hvor de maksimale tab ikke kan overstige de investerede beløb e) genkøbsaftaler i overensstemmelse med finansforordningens artikel 212, stk. 2 f) omvendte genkøbsaftaler g) værdipapirudlånstransaktioner med anerkendte clearingsystemer såsom Clearstream og Euroclear, eller med førende finansielle institutioner, der er specialiseret i denne type transaktioner. 3. Derivater i form af terminskontrakter, futureskontrakter og swapper må udelukkende anvendes til efficient porteføljeforvaltning og ikke til spekulation eller gearing af positioner. Derivaterne kan anvendes til justering af løbetid, afbødning af kreditrisici eller andre relevante risici eller ændringer i aktivallokeringen i overensstemmelse med investeringspolitikken. 4. Aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond kan investeres i afdækkede højlikvide obligationer denomineret i US-dollar og udstedt af statslige og overnationale enheder udelukkende med henblik på diversificering og eksponering mod en anden rentekurve. Enhver valutarisiko afdækkes ved en passende anvendelse af swapper eller andre instrumenter til afdækning af valutarisikoen, jf. stk. 3. 5. Den finansielle forvalter kan med forbehold af regnskabsførerens samtykke udvide omfanget af relevante investeringer til også at omfatte andre aktivklasser og investeringstransaktioner, der er i overensstemmelse med investeringsstrategien og -målene, samt andre avancerede økonomiers valutaer, jf. den liste, der fra tid til anden offentliggøres af Den Internationale Valutafond, hvis de er genstand for afdækning af valutarisici. Enhver afgørelse om at medtage nye aktivklasser, investeringstransaktioner eller valutaer for avancerede økonomier skal for hver aktivklasse, transaktion eller valuta understøttes af en udførlig begrundelse for, hvordan de udvidede investeringsmuligheder vil forbedre Den Fælles Hensættelsesfonds præstationer med hensyn til risiko og afkast. Dette omfatter en vurdering af den driftsmæssige kapacitet, der er nødvendig for at støtte disse nye investeringsmuligheder.

Artikel 9 Liste over aktiviteter, som af etiske eller moralske årsager er udelukket med henblik på investeringsformål 1. Den finansielle forvalter må ikke bevidst investere aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond i værdipapirer udstedt af virksomheder, som i henhold til en endelig dom eller en endelig administrativ afgørelse er involveret i aktiviteter: a) som anses for ulovlige eller forbudte af etiske eller moralske grunde i henhold til EU-lovgivningen og internationale konventioner og aftaler b) som har tilknytning til udvikling og fremstilling af samt handel med ammunition eller våben, der er forbudt i henhold til gældende international ret. 2. Aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond må ikke investeres i værdipapirer udstedt af virksomheder, hvis samlede årlige indtægter for mere end 25 %'s vedkommende efter finansforvalterens viden stammer fra nedenstående aktiviteter: a) spilleaktiviteter (produktions-, etablerings-, distributions-, forarbejdnings-, handels- eller softwarerelaterede aktiviteter) b) tobaksrelaterede produkter og aktiviteter (produktion, distribution, forarbejdning og handel) c) sexhandel samt infrastruktur, tjenester og medier knyttet dertil.

Artikel 10 Overvejelser vedrørende miljø, sociale forhold og god selskabsledelse 1. Investeringsstrategien for Den Fælles Hensættelsesfond gennemføres i overensstemmelse med Unionens politikmål om at fremme bæredygtig finansiering og social retfærdighed i et omfang, der i videst muligt omfang er foreneligt med bevarelse af Den Fælles Hensættelsesfonds kapital. 2. Gennemførelsen af Den Fælles Hensættelsesfonds investeringspolitik skal være i overensstemmelse med al relevant lovgivning om fremme af finansielle instrumenter baseret på kriterier inden for miljø, sociale forhold og god selskabsledelse (ESG) og overholde relevante standarder, systemer, kriterier og procedurer i EU-lovgivningen. 3. Den finansielle forvalter hører EU's Tekniske Ekspertgruppe om Bæredygtig Finansiering eller dennes efterfølger om gennemførelsen af ESG-kriterier i investeringsstrategien for Den Fælles Hensættelsesfond. 4. Den finansielle forvalter overvåger Den Fælles Hensættelsesfonds ESG-profil og aflægger regelmæssigt rapport herom, bl.a. gennem den årlige beretning, der er omhandlet i artikel 11.

Artikel 11 Indberetning og regnskab vedrørende Den Fælles Hensættelsesfond 1. Den årlige beretning i henhold til finansforordningens artikel 214, stk. 2, skal indeholde centrale oplysninger om den generelle sammensætning af porteføljen, antal fordringer på garantier og antal transaktioner og præstationer i forhold til benchmarket. 2. I den årlige beretning fremsættes der bemærkninger til Den Fælles Hensættelsesfonds overordnede præstationer og alle vigtige forhold vedrørende resultater og drift af Den Fælles Hensættelsesfond i årets løb. 3. Regnskabsføreren sikrer en rettidig udarbejdelse af årsregnskab for aktiverne i Den Fælles Hensættelsesfond og konsolideringen af disse i Unionens årsregnskab. 4. Til dette formål stiller den finansielle forvalter efter anmodning alle oplysninger og enhver form for bistand til rådighed for regnskabsføreren. 5. Den finansielle forvalter udarbejder månedlige risiko- og præstationsrapporter. 6. Den finansielle forvalter fremlægger efter anmodning fra regnskabsføreren, Europa-Parlamentet, Rådet eller Den Europæiske Revisionsret oplysninger om Den Fælles Hensættelsesfonds situation og præstationer.

Artikel 12 Ophævelse Kommissionens afgørelse C(2016) 165 (13) og Kommissionens afgørelse C(2017) 7693 (14) ophæves.

Artikel 13 Uddelegering af den finansielle forvalters ansvar Kommissionen uddelegerer den finansielle forvalters ansvar og opgaver til generaldirektøren for Generaldirektoratet for Budget med undtagelse af den i finansforordningens artikel 214, stk. 2, omhandlede indberetningspligt. Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Budget varetager løbende dette ansvar og disse opgaver og forelægger kommissærkollegiet alle henstillinger og beretninger om Den Fælles Hensættelsesfonds funktion.

Artikel 14 Anvendelsesdato Denne afgørelse anvendes fra datoen for anvendelsen af den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2020.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar 2020. På Kommissionens vegne Johannes HAHN Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 — Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EUT L 169 af 1.7.2015, s. 1).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1601 af 26. september 2017 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD), en EFSD-garanti og en EFSD-garantifond (EUT L 249 af 27.9.2017, s. 1).

(4) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland (Kodificeret udgave) (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10).

(5) Medlovgivernes delvise fælles forståelse vedrørende forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af InvestEU-programmet (COM(2018) 439 final af 6.6.2018).

(6) COM(2018) 460 final af 14.6.2018.

(7) Rådets afgørelse 77/270/Euratom af 29. marts 1977 om bemyndigelse for Kommissionen til at optage Euratom-lån med henblik på et bidrag til finansieringen af atomkraftværker (EFT L 88 af 6.4.1977, s. 9).

(8) COM(2019) 640 final af 11.12.2019.

(9) COM(2020) 130.

(10) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1131 af 14. juni 2017 om pengemarkedsforeninger (EUT L 169 af 30.6.2017, s. 8).

(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2402 af 12. december 2017 om en generel ramme for securitisering og om oprettelse af en specifik ramme for simpel, transparent og standardiseret securitisering og om ændring af direktiv 2009/65/EF, 2009/138/EF og 2011/61/EU og forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 347 af 28.12.2017, s. 35).

(12) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (omarbejdning) (EUT L 302 af 17.11.2009, s. 32).

(13) Commission Decision C(2016) 165 of 21 January 2016 approving the asset management guidelines of the guarantee fund of the European Fund for Strategic Investments (ikke oversat til dansk).

(14) Commission Decision C(2017)7693 of 22 November 2017 approving the asset management guidelines of the guarantee fund of the European Fund for Sustainable Development and amending Decision C(2005) 2992 concerning the management of the non-budget financial operations of the European Community (EC), the European Atomic Energy Community (Euratom), the European Coal and Steel Community (ECSC) in liquidation and subsequently the Assets of the Research Fund for Coal and Steel (ikke oversat til dansk).