RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2077/92 af 30. juni 1992 om brancheorganisationer og brancheaftaler i tobakssektoren

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

Udsigterne for landbrugsmarkederne paa mellemlang og lang sigt, saavel for Faellesskabets som for verdensmarkedets vedkommende, noedvendiggoer en tilpasning af visse instrumenter inden for den faelles landbrugspolitik med henblik paa at genskabe en ligevaegt paa markederne; disse justeringer, der bl.a. vil medfoere en smidiggoerelse af de institutionelle instrumenter for markedsstoette, kraever en aendret oekonomisk adfaerd hos de beroerte erhvervsdrivende, saa der i hoejere grad tages hensyn til markedsrealiteterne;

brancheorganisationer, der er dannet paa initiativ af individuelle eller sammensluttede erhvervsdrivende, og som repraesenterer en betydelig andel af de forskellige erhverv, der beskaeftiger sig med produktion, forarbejdning og afsaetning i tobakssektoren, kan bidrage til, at der i hoejere grad tages hensyn til markedsrealiteterne, og fremme en oekonomisk adfaerd, som sigter paa at forbedre kendskabet til og tilrettelaeggelsen af produktionen, forarbejdningen og markedsfoeringen; visse af brancheorganisationernes aktiviteter kan bidrage til, at der skabes en bedre markedsligevaegt, og derved medvirke til, at maalene i Traktatens artikel 39 naas; det boer fastlaegges, hvilke aktiviteter der kan vaere et saadant bidrag fra brancheorganisationernes side;

det vil derfor vaere hensigtsmaessigt at give en saerlig anerkendelse til organisationer, som regionalt, tvaerregionalt eller paa faellesskabsplan godtgoer, at de er repraesentative, og at deres aktiviteter virker fremmende for virkeliggoerelsen af ovennaevnte maal; en saadan anerkendelse boer henhoere under medlemsstaterne eller Kommissionen, afhaengigt af brancheorganisationens aktivitetsomraade;

for at stoette visse af brancheorganisationernes aktiviteter, der er af saerlig interesse i betragtning af den nuvaerende faelles markedsordning for tobak, boer der aabnes mulighed for paa visse betingelser at udvide anvendelsen af de regler, som en brancheorganisation vedtager for sine medlemmer, saa reglerne ogsaa kommer til at omfatte alle udenforstaaende producenter eller producentsammenslutninger i en eller flere regioner; det boer ogsaa paalaegges de udenforstaaende producenter eller producentsammenslutninger at betale hele eller en del af det medlemsbidrag, der tjener til at daekke de med de paagaeldende aktiviteter forbundne udgifter, der ikke er administrative; ved udnyttelsen af denne mulighed boer der foelges en fremgangsmaade, som sikrer de beroerte erhvervskredses rettigheder og navnlig tilgodeser forbrugernes interesser;

visse af de anerkendte brancheorganisationers andre aktiviteter kan vaere af generel oekonomisk eller faglig interesse for tobakssektoren og dermed indebaere fordele for alle branchens erhvervsdrivende, uanset om de er medlem af organisationen; det er derfor rimeligt, at det i saadanne tilfaelde paalaegges de erhvervsdrivende, der ikke er medlem, at betale bidrag, som skal daekke de med gennemfoerelsen af de paagaeldende aktiviteter direkte forbundne udgifter, der ikke er administrative;

for at sikre, at ordningen anvendes korrekt, boer der etableres et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, og der boer endvidere overdrages sidstnaevnte permanente kontrolbefoejelser, navnlig hvad angaar anerkendelsen af brancheorganisationer, som udoever deres virksomhed regionalt eller tvaerregionalt, og hvad angaar de aftaler og den samordnede praksis, som saadanne organisationer vedtager;

for at medlemsstaterne og andre beroerte parter kan holdes orienteret, er det hensigtsmaessigt, at der i begyndelsen af hvert aar offentliggoeres en liste over de organisationer, der er blevet anerkendt i det foregaaende aar, og over de organisationer, hvis anerkendelse er blevet tilbagekaldt i samme tidsrum, ligesom det boer offentliggoeres, hvilke regler der har faaet udvidet anvendelsesomraade, ledsaget af oplysning om anvendelsesomraadet -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Denne forordning fastlaegger betingelserne for anerkendelse af brancheorganisationer og deres virksomhed for brancheorganisationer, der virker i forbindelse med den faelles markedsordning for tobak.

Artikel 2

I medfoer af denne forordning anerkendes brancheorganisationer:

1) der som medlemmer har repraesentanter for erhvervsaktiviteterne inden for produktion, forarbejdning og afsaetning af tobak

2) som er dannet paa initiativ af alle eller en del af de organisationer eller sammenslutninger, de bestaar af, og

3) som for en eller flere regioner i Faellesskabet eller for hele Faellesskabet varetager flere af nedennaevnte aktiviteter, efter omstaendighederne under hensyntagen til forbrugernes interesser:

a) medvirken til en bedre koordinering af markedsfoeringen af tobak i blade og tobak i baller

b) udarbejdelse af standardkontrakter, som er i overensstemmelse med faellesskabsforskrifterne

c) forbedring af kendskabet til markedet og forbedring af markedsgennemsigtigheden

d) foroegelse af produktvaerdien, navnlig ved marketingforanstaltninger og forskning i nye anvendelsesformaal, som ikke indebaerer en risiko for folkesundheden

e) nyorientering af branchen mod produkter, der bedre tilgodeser markedets behov og hensynet til folkesundheden

f) soegning efter metoder, der goer det muligt at begraense anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler, samtidig med at produktkvaliteten sikres og jorderne beskyttes

g) udvikling af metoder og midler til forbedring af produktkvaliteten i produktionsleddet og i forarbejdningsleddet

h) brug af certificeret froe og kontrol af produkternes kvalitet.

Artikel 3

1. Medlemsstaterne anerkender paa anmodning brancheorganisationer, der er etableret paa deres omraade, og som:

a) udoever deres aktiviteter regionalt eller tvaerregionalt paa medlemsstatens omraade

b) omfatter en betydelig andel af produktionen og/eller handel inden for det aktivitetsomraade og de erhvervsgrene, de repraesenterer; hvis en brancheorganisation daekker et tvaerregionalt aktivitetsomraade, skal den godtgoere en minimumsrepraesentativitet for hver omfattet erhvervsgren i hver af de omfattede regioner

c) varetager flere af de i artikel 2, nr. 3), naevnte aktiviteter

d) ikke selv foretager produktion, forarbejdning eller afsaetning af produkter, der er omfattet af den i artikel 1 naevnte markedsordning.

2. Inden anerkendelsen meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke brancheorganisationer der har anmodet om anerkendelse, og giver alle relevante oplysninger om, hvilke erhvervsgrene de omfatter, hvor repraesentative de er, hvilke aktiviteter der varetages, samt alle oevrige oplysninger, der er noedvendige for en vurdering.

Kommissionen kan goere indsigelse imod anerkendelsen inden for en frist paa tres dage regnet fra det tidspunkt, da den fik meddelelsen.

3. Medlemsstaterne tilbagekalder anerkendelsen:

a) hvis de i denne artikel fastsatte betingelser ikke laengere er opfyldt

b) hvis brancheorganisationen overtraeder et af de i artikel 7, stk. 3, omhandlede forbud, uden at dette i oevrigt beroerer anvendelsen af andre sanktioner i henhold til national lovgivning

c) hvis brancheorganisationen undlader at opfylde den i artikel 7, stk. 2, fastsatte meddelelsespligt.

Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om beslutninger om tilbagekaldelse af anerkendelser.

Artikel 4

1. Kommissionen anerkender paa anmodning brancheorganisationer, der:

a) udoever deres virksomhed paa flere medlemsstaters omraade eller dele heraf eller paa faellesskabsplan

b) er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning eller faellesskabsretten

c) opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 1, litra b), c) og d).

2. Kommissionen meddeler anmodninger om anerkendelse til de medlemsstater, paa hvis omraade den paagaeldende brancheorganisation er etableret, og i hvilke den udoever sin virksomhed. Disse medlemsstater kan inden for en frist paa to maaneder regnet fra meddelelsens afsendelse fremsaette bemaerkninger.

Kommissionen traeffer afgoerelse om anerkendelse inden for en frist paa tre maaneder regnet fra modtagelsen af anmodningen og alle de noedvendige oplysninger.

3. Kommissionen tilbagekalder anerkendelsen af de i stk. 1 omhandlede organisationer i de i artikel 3, stk. 3, anfoerte tilfaelde.

Artikel 5

Kommissionen soerger for, at det i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, C-udgaven, offentliggoeres, hvilke brancheorganisationer der er blevet anerkendt, med angivelse af det oekonomiske eller geografiske omraade for deres virksomhed, samt oplysninger om de varetagne aktiviteter, som omhandlet i artikel 2. Tilbagekaldelser af anerkendelser offentliggoeres ligeledes.

Artikel 6

Anerkendelsen af en brancheorganisation indebaerer tilladelse til at varetage de i artikel 2, nr. 3), anfoerte aktiviteter paa de i denne forordning fastsatte betingelser.

Artikel 7

1. Uanset artikel 1 i forordning nr. 26 (4) finder Traktatens artikel 85, stk. 1, ikke anvendelse paa aftaler eller samordnet praksis vedtaget af anerkendte brancheorganisationer med henblik paa gennemfoerelse af de i artikel 2, nr. 3), opregnede aktiviteter.

2. Stk. 1 finder kun anvendelse paa betingelse af:

- at aftalerne og den samordnede praksis er meddelt til Kommissionen, og

- at denne ikke inden for en frist paa tre maaneder regnet fra meddelelsen af alle de oplysninger, der er noedvendige for en vurdering, har erklaeret aftalerne eller den samordnede praksis for uforenelig med faellesskabsbestemmelserne.

De omhandlede aftaler og en saadan samordnet praksis maa foerst bringes i anvendelse efter udloebet af denne frist.

3. Aftaler og samordnet praksis erklaeres under alle omstaendigheder for uforenelige med faellesskabsbestemmelserne, hvis de:

- kan medfoere nogen form for opdeling af markederne i Faellesskabet

- kan bevirke, at den faelles markedsordning ikke virker bedst muligt

- kan medfoere konkurrencefordrejninger, som ikke er absolut noedvendige for opnaaelsen af de maal for den faelles landbrugspolitik, der tilsigtes med brancheforanstaltningen

- omfatter fastsaettelse af priser eller kvoter, uden at dette dog indskraenker anvendelsen af foranstaltninger, som brancheorganisationer vedtager i henhold til specifikke ordninger fastsat ved Faellesskabets retsforskrifter

- kan medfoere forskelsbehandling eller udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende produkter.

4. Hvis Kommissionen efter udloebet af den i stk. 2, andet led, omhandlede frist paa tre maaneder konstaterer, at betingelserne for anvendelsen af denne forordning ikke er opfyldt, vedtager den en beslutning, ved hvilken det erklaeres, at Traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse paa den paagaeldende aftale eller samordnede praksis.

Den dato, fra hvilken beslutningen har virkning, kan ikke ligge forud for datoen for beslutningens meddelelse til den paagaeldende brancheorganisation, medmindre vedkommende har givet unoejagtige oplysninger eller har misbrugt den i stk. 1 omhandlede fritagelse.

Artikel 8

1. Brancheorganisationerne kan anmode om, at deres aftaler eller samordnede praksis for en dels vedkommende, for en begraenset periode og for det omraade, hvor de paagaeldende udoever deres aktiviteter, goeres obligatoriske for individuelle erhvervsdrivende og sammenslutninger i den paagaeldende oekonomiske sektor, der ikke er medlem af de fagorganisationer, som er samlet i brancheorganisationerne.

En udvidet anvendelse af reglerne er betinget af, at organisationerne repraesenterer mindst to tredjedele af den paagaeldende produktion og/eller handel. Hvis udkastet til en udvidet anvendelse af reglerne vedroerer et tvaerregionalt anvendelsesomraade, skal brancheorganisationerne godtgoere en minimumsrepraesentativitet for hver omfattet erhvervsgren i hver af de omfattede regioner.

2. De regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse, skal have vaeret i anvendelse i mindst et aar og vedroere et eller flere af foelgende emner:

a) kendskab til produktionen og markedet

b) fastlaeggelse af minimumskvaliteter

c) anvendelse af dyrkningsmetoder, der er forenelige med beskyttelsen af miljoeet

d) fastlaeggelse af minimumsstandarder for behandling og emballering

e) brug af certificerede froe og kontrol af produkternes kvalitet.

3. En udvidet anvendelse af reglerne er betinget af Kommissionens godkendelse efter fremgangsmaaden i artikel 9.

Artikel 9

1. For saa vidt angaar regler vedtaget af brancheorganisationer, der er anerkendt af medlemsstaterne, soerger sidstnaevnte for orientering af de beroerte erhvervskredse gennem en offentliggoerelse af de aftaler eller den samordnede praksis, hvis anvendelse paataenkes udvidet til i en eller flere naermere angivne regioner at omfatte de individuelle erhvervsdrivende og sammenslutninger, som ikke er medlem.

Ved offentliggoerelsen skal der gives de beroerte kredse en frist paa to maaneder, inden for hvilken de kan fremsaette bemaerkninger.

2. Efter udloebet af fristen og inden der traeffes beslutning, meddeler medlemsstaterne Kommissionen de regler, de agter at goere obligatoriske, og giver samtidig alle relevante oplysninger. Meddelelsen skal indeholde alle de bemaerkninger, der er modtaget paa grundlag af den i stk. 1 omhandlede offentliggoerelse, samt en vurdering af anmodningen om udvidet anvendelse.

3. Kommissionen soerger selv for offentliggoerelse i C-udgaven af De Europaeiske Faellesskabers Tidende af de regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse af de brancheorganisationer, som Kommissionen har anerkendt i medfoer af artikel 4. Ved offentliggoerelsen skal der gives medlemsstaterne og de beroerte erhvervskredse en frist paa to maaneder, inden for hvilken de kan fremsaette bemaerkninger.

4. Hvis de regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse, er »tekniske forskrifter« i den i direktiv 83/189/EOEF (5) omhandlede forstand, skal den i artikel 8 naevnte direktiv foreskrevne meddelelse heraf til Kommissionen gives samtidig med den i stk. 2 omhandlede meddelelse.

Naar betingelserne for afvigelse af en udfoerlig udtalelse i henhold til artikel 9 i ovennaevnte direktiv er opfyldt, afviser Kommissionen at godkende de regler, for hvilke anvendelsesomraadet oenskes udvidet, uden at dette i oevrigt indskraenker anvendelsen af stk. 5.

5. Kommissionen traeffer beslutning senest tre maaneder efter, at medlemsstaterne har givet meddelelse i henhold til stk. 2, og i det i stk. 3 omhandlede tilfaelde senest fem maaneder efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af anmodningen om udvidet anvendelse af reglerne.

Kommissionen traeffer under alle omstaendigheder en negativ beslutning, naar den konstaterer, at en saadan udvidet anvendelse:

- vil forhindre konkurrencen i en vaesentlig del af det faelles marked

- vil gribe ind i den frie samhandel, eller

- vil bringe maalene for den faelles landbrugspolitik eller maalene for andre faellesskabsordninger i fare.

6. Der offentliggoeres en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende om de regler, der har faaet udvidet anvendelse.

7. Naar regler i medfoer af denne artikel er gjort obligatoriske for erhvervsdrivende, der ikke er medlem af en brancheorganisation, kan, alt efter tilfaeldet, den paagaeldende medlemsstat eller Kommissionen beslutte, at individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem, over for organisationen skal udrede en del af eller hele det bidrag, medlemmerne betaler, for saa vidt bidragene ikke er bestemt til daekning af de administrationsudgifter, der er forbundet med anvendelse af reglerne eller den samordnede praksis.

Artikel 10

1. Hvis en eller flere af de i stk. 2 naevnte aktiviteter, der varetages af en anerkendt brancheorganisation, er af generel oekonomisk interesse for erhvervsdrivende, hvis virksomhed har forbindelse med det eller de paagaeldende produkter, kan den medlemsstat, der har udstedt anerkendelsen, eller Kommissionen, hvis anerkendelsen er udstedt i medfoer af artikel 4, beslutte, at individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem af organisationen, men som drager fordel af disse aktiviteter, over for organisationen skal udrede hele eller en del af det bidrag, medlemmerne betaler, for saa vidt bidragene skal daekke de udgifter, som er en direkte foelge af de paagaeldende aktiviteters varetagelse, dog med undtagelse af enhver form for administrationsudgifter.

2. De i denne artikel omhandlede aktiviteter skal vedroere et eller flere af foelgende emner:

- forsoeg paa at oege produkternes vaerdi, bl.a. gennem nye anvendelsesformaal, som ikke indebaerer en risiko for folkesundheden

- undersoegelser til forbedring af kvaliteten af tobak i blade og i baller

- soegning efter dyrkningsmetoder, der goer det muligt at begraense anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler og sikrer, at jorderne og miljoeet beskyttes.

3. De beroerte medlemsstater meddeler Kommissionen, hvilke beslutninger de agter at traeffe i medfoer af stk. 1. Disse beslutninger kan foerst faa virkning efter udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra datoen for meddelelsen til Kommissionen. Kommissionen kan inden for dette tidsrum kraeve, at hele beslutningsudkastet eller en del af det forkastes, hvis den anfoerte generelle oekonomiske interesse ikke synes at vaere velbegrundet.

4. Naar en generel oekonomisk interesse tilgodeses gennem varetagelsen af aktiviteter, der er ivaerksat af en brancheorganisation, som i medfoer af artikel 4 er anerkendt af Kommissionen, meddeler Kommissionen de beroerte medlemsstater sit beslutningsudkast. Medlemsstaterne fremsender deres bemaerkninger senest to maaneder efter afsendelsen af meddelelsen.

Artikel 11

Enhver retsakt, ved hvilken medlemsstaterne eller Kommissionen fastsaetter et bidrag, som skal betales af individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem af en brancheorganisation, skal offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den paagaeldende retsakt kan foerst faa virkning efter udloebet af en frist paa to maaneder regnet fra tidspunktet for naevnte offentliggoerelse.

Artikel 12

Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne forordning vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 23 i forordning (EOEF) nr. 2075/92 (6).

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 30. juni 1992.

Paa Raadets vegne

Arlindo MARQUES CUNHA

Formand

(1) EFT nr. C 295 af 14. 11. 1991, s. 5.(2) EFT nr. C 94 af 13. 4. 1992.(3) EFT nr. C 98 af 21. 4. 1992, s. 31.(4) Raadets forordning nr. 26 af 4. april 1962 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktionen og handel med landbrugsvarer (EFT nr. 30 af 20. 4. 1962, s. 993/62). Forordningen er aendret ved forordning (EOEF) nr. 49 (EFT nr. 53 af 1. 7. 1962, s. 1571/62).(5) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest aendret ved direktiv 90/230/EOEF (EFT nr. L 128 af 18. 5. 1990, s. 15).(6) Se side 70 i denne Tidende.