(8)

I ESRB's vurdering af sårbarheder fremhæves følgende i forhold til Island: a) Husholdningernes gældsniveau i forhold til husholdningernes disponible indkomst er højt sammenlignet med andre lande på trods af det betydelige fald i dette forhold fra tidligere års niveauer. Højt gearede husholdninger er typisk mere sårbare over for negative økonomiske eller finansielle forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme, hvilket kan påvirke deres gældserviceringsevne og medføre et fald i deres forbrug. Gældsatte husholdninger er imidlertid mindre sårbare over for rentestigninger på grund af udbredelsen af fastforrentede lån. b) Hvad angår strukturen af husholdningers gæld har lån, der er indekseret i forhold til forbrugerprisindekset (herefter »forbrugerprisindekserede lån«) (12), historisk set været almindelige i Island og kan udgøre en vis risiko for højt gearede husholdninger. Selv om andelen af forbrugerprisindekserede lån som en procentdel af nye lån er faldende, er andelen af disse lån som en procentdel af den eksisterende lånebeholdning ikke desto mindre stor. Endvidere har forbrugerprisindekserede lån typisk negative amortiseringsplaner tidligt i tilbagebetalingsperioden afhængigt af inflationsniveauet, hvilket kan øge akkumuleringen af gæld yderligere. Lån af denne type kan have både afbødende og forstærkende virkninger på husholdningernes sårbarhed over for risici. I tilfælde af høj inflation vil husholdningerne opleve en mindre indvirkning på deres evne til at servicere realkreditgæld på kort sigt — idet de forbrugerprisindekserede lån vil udjævne gældsserviceringen — mens de månedlige tilbagebetalinger af ikke-forbrugerprisindekserede lån vil stige mere markant på kort sigt. Men på langt sigt vil husholdninger med forbrugerprisindekserede lån kunne blive nødt til at begrænse deres forbrug yderligere, idet de i tilfælde af økonomiske vanskeligheder i kombination med stigende inflation ikke vil få deres gæld udhulet af inflation. Høj gældsætning kan delvist forklares ud fra indekseringen af realkreditlån med løbetider på op til 40 år, hvilket gør det muligt for låntagere med lave indkomster at låne større beløb på et overkommeligt gældserviceringsniveau. I løbet af det seneste årti har inflationen imidlertid ligget tæt på Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Irelands mål, og andelen af ikke-indekserede lån har derfor været stigende. c) Kreditgivningen til boliger er vokset moderat over de seneste år, og generelt synes lånestandarderne at være hensigtsmæssige. Hvad angår fordelingen af gæld i forhold til indkomst for de husholdninger, der har optaget denne type lån, kan en betydelig andel af husholdningerne være sårbare over for negative økonomiske eller finansielle forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme. På trods af de stigende sårbarheder i Islands beboelsesejendomssektor synes de islandske kreditinstitutter at være modstandsdygtige. De nationale myndigheder har udført en række stresstests på Islands tre største kreditinstitutter; disse test omfattede scenarier med kraftige fald i priserne på boligmarkedet i kombination med kraftige negative stød i økonomien som helhed, og resultaterne viste, at de pågældende banker skulle være i stand til at modstå sådanne stød. d) Derudover hersker der en vis bekymring med hensyn til overvurderingen af bolipriserne. Vurderingen af boligpriserne er faldet i de seneste kvartaler efter en stabil vækst i løbet af de seneste otte år. Væksten i boligpriserne på mellemlangt sigt har været høj efter international målestok. I betragtning af den høje andel af boligejere i Island vil et fald i boligpriserne kunne medføre, at husholdningernes egenkapital bliver negativ. Ikke desto mindre forventes det, at eventuelle direkte kredittab fra realkreditlån vil være begrænsede, da belåningsprocenten for husholdningernes realkreditlån er relativt lav. e) Negative økonomiske eller finansielle forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme vil i lyset af ovennævnte sårbarheder kunne medføre direkte og indirekte risici for den finansielle stabilitet. De potentielle direkte risici for banksystemet i Island er både forbundet med de potentielle tab, der vil kunne opstå som følge af misligholdelse af lån, der er ydet under omstændigheder, hvor boligpriserne måske er overvurderede, og konkurrencepres, der vil kunne medføre, at udlånsstandarderne lempes. Endvidere vil husstandene kunne få en negativ formueeffekt eller risikere, at deres egenkapital bliver negativ, hvis faldet i huspriserne er betydeligt. Som følge af det lave potentiale for direkte kredittab, der forventes fra realkreditlån, og udbredelsen af fastforrentede lån, som er indekseret i forhold til forbrugerprisindekset, forventes husholdningerne ikke at få deres gældserviceringsevne forringet så meget, at det vil kunne medføre misligholdelse. Hvis f.eks. arbejdsløsheden stiger og/eller væksten i husholdningernes indkomst falder, vil nogle husholdninger imidlertid kunne få vanskeligere ved at servicere deres gæld på lang sigt. De dermed forbundne negative effekter på husstandsindkomst og formueværdi vil kunne forstærke det første stød, hvis husholdningerne er nødt til at reducere deres forbrug for at kunne servicere deres boliglån. Dette vil kunne føre til anden runde-effekter og en øget risiko for kreditinstitutterne og det finansielle system. f) ESRB noterer sig, at Island har etableret forskellige mekanismer — lofter for belåningsprocenter, vurderinger af kreditværdighed på grundlag af låntagernes indkomst samt kapitalbuffere — som alle har til formål at sikre både kreditinstitutternes og låntagernes modstandsdygtighed. Den kontracykliske kapitalbuffer og den systemiske risikobuffer forventes at styrke kreditinstitutternes modstandsdygtighed over for sårbarheder fra den private sektors gældsætning. Ikke desto mindre bør der også rettes en særlig opmærksomhed mod långivere, der ikke er banker (dvs. pensionskasser og den statsejede boligfinansieringsfond), hvis tilstedeværelse er mere udbredt i boligsektoren i Island end i de fleste andre lande. Belåningsprocenterne blev anvendt i den ekspansive fase af den finansielle cyklus for at styrke låntagernes modstandsdygtighed, forebygge en forringelse af kreditstandarderne og afbøde en uforholdsmæssig stor vækst i kreditgivningen og boligpriserne. Da belåningsprocenterne anvendes på alle låntagere, undgås eventuelle lækager på tværs af sektorerne. Endvidere foreskriver de gældende mikroprudentielle krav, at der foretages en vurdering af kreditværdigheden af låntagere, der optager nye lån. Derfor bør eventuelle fremtidige låntagerbaserede krav også gælde for alle långivere med henblik på at undgå lækager. g) De nuværende politiske foranstaltninger vurderes at være delvist passende og delvist tilstrækkelige til at afbøde de identificerede systemiske risici i forbindelse med sårbarheder i beboelsesejendomssektoren i Island. Navnlig tager de nuværende makroprudentielle foranstaltninger måske ikke i tilstrækkelig grad højde for husholdningernes høje gældsniveau. Selv om gælden muligvis er faldet samlet set, er der stadig lommer af risici på individuelt niveau i forbindelse med højt gearede husholdninger. ESRB anerkender de initiativer, der er taget med hensyn til overvågningen af beboelsesejendomme, men det kan være nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger vedrørende långivning til husholdninger med en høj gæld i forhold til indkomst. Island kunne overveje at indføre eksplicitte retningslinjer om indkomstbaserede foranstaltninger som en forebyggende foranstaltning, enten i form af en henstilling eller i form af retligt bindende låntagerbaserede foranstaltninger. Indkomstbaserede foranstaltninger vil kunne bidrage positivt til at forebygge, at husholdningerne bliver overforgældede, hvis den store vækst i boligpriserne fortsætter. Sådanne foranstaltninger kunne være særligt relevante, da væksten i boligpriserne kan have reduceret effektiviteten af loftet over belåningsprocenten.