KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 158/96 af 30. januar 1996 om ændring af forordning (EØF) nr. 2670/81 om gennemførelsesbestemmelser for produktion ud over kvoterne inden for sukkersektoren

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1101/95 (2), særlig artikel 26, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

I artikel 26 i forordning (EØF) nr. 1785/81 er det fastsat, at C-sukker og C-isoglucose og C-inulinsirup ikke kan afsættes på Fællesskabets interne marked, men skal udføres i uforandret stand inden den 1. januar efter udløbet af det pågældende produktionsår; i nævnte artikel er der desuden fastsat opkrævning af et beløb på C-sukker, C-isoglucose og C-inulinsirup, hvis udførsel i uforandret stand inden for den fastsatte frist ikke er godtgjort inden for en dato, der skal fastlægges nærmere;

den fælles markedsordning for sukker i forordning (EØF) nr. 1785/81 er blevet udvidet til at omfatte inulinsirup henhørende under KN-kode ex 1702 60 90 og 1702 90 80; den produktionskvoteordning, som den fælles markedsordning omfatter, gælder derfor for dette produkt; Kommissionens forordning (EØF) nr. 2670/81 (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1754/93 (4), bør også ændres med henblik herpå;

den landbrugsaftale, der blev indgået under Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger, førte bl.a. til, at de variable importafgifter, der var fastsat i den fælles markedsordning for sukker, blev ophævet fra den 1. juli 1995; det er derfor nødvendigt med hensyn til opkrævning af ovennævnte beløb fra nu af at fastlægge sidstnævnte beløb ved henvisning til importbelastningen for det pågældende produkt;

erfaringen viser, at opkrævning af et fast beløb i tilfælde af ombytning ved udførsel af sukker eller isoglucose ikke længere er berettiget;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 2670/81 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 1, affattes således:

»1. Udførsel som omhandlet i artikel 26, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1785/81 anses for at have fundet sted, hvis

a) det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område fremstillingen har fundet sted, har modtaget det i artikel 2 nævnte bevis, uanset fra hvilken medlemsstat C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-inulinsiruppen er blevet udført, hvilket i øvrigt ikke indskrænker anvendelsen af andre bestemmelser i denne forordning

b) den pågældende udførselsangivelse er blevet godkendt af den medlemsstat, fra hvilken udførslen har fundet sted, inden den 1. januar efter udløbet af det produktionsår, hvor C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-inulinsiruppen er fremstillet

c) C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-inulinsiruppen eller en tilsvarende mængde som omhandlet i artikel 2, stk. 3, har forladt Fællesskabets toldområde senest 60 dage efter den i litra b) nævnte 1. januar

d) produktet er blevet udført uden restitution eller afgift som hvidt sukker eller ikke-denatureret råsukker eller som sirup fremstillet på et produktionstrin, der ligger forud for fremstillingen af sukker i fast form, henhørende under KN-kode 1702 60 90 og 1702 90 99, som uforarbejdet isoglucose eller som uforarbejdet inulinsirup.

Bortset fra tilfælde af force majeure anses den pågældende mængde C-sukker, C-isoglucose eller C-inulinsirup for at være afsat på det indre marked, hvis ikke samtlige betingelser i første afsnit er opfyldt.

I tilfælde af force majeure træffer det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-inulinsiruppen er blevet fremstillet, de nødvendige foranstaltninger på baggrund af de omstændigheder, den pågældende har påberåbt sig.

Er C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-inulinsiruppen blevet udført fra en anden medlemsstats område end den, hvor produktet er produceret, træffes disse foranstaltninger, efter at der om fornødent er indhentet udtalelse fra myndigheder i den pågældende medlemsstat.«

2) I artikel 2 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1, første afsnit, affattes således:

»1. Beviset for, at den pågældende fabrikant har opfyldt de i artikel 1, stk. 1, fastsatte betingelser, føres over for det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-inulinsiruppen er fremstillet, inden den 1. april efter udløbet af det produktionsår, hvor fremstillingen fandt sted.«

b) Stk. 2, første afsnit, litra c), affattes således:

»c) en erklæring fra fabrikanten, hvori han attesterer, at C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-inulinsiruppen er fremstillet af ham.«

c) Stk. 2, andet afsnit, affattes således:

»Den pågældende fabrikant kan dog ved udførsel ombytte C-sukkeret med andet hvidt sukker i uforarbejdet stand henhørende under KN-kode 1701 eller ombytte C-isoglucosen med en anden isoglucose med samme indhold af fructose, der er fremstillet af en anden fabrikant etableret på samme medlemsstats område.«

d) Stk. 3 affattes således:

»3. Når C-sukker, C-isoglucose eller C-inulinsirup, der er fremstillet af en fabrikant med henblik på udførsel, oplagres i en silo, på et lager eller i en beholder uden for fabrikantens virksomhed i fremstillingsmedlemsstaten eller en anden medlemsstat, hvor der også oplagres andet sukker, anden isoglucose eller anden inulinsirup fremstillet af andre fabrikanter eller af den pågældende fabrikant, og der ikke er mulighed for at fastslå den fysiske identitet, skal den samlede mængde således oplagret sukker, isoglucose eller inulinsirup inden godkendelsen af den i artikel 1, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse anbringes under administrativt tilsyn, der frembyder samme garanti som toldtilsyn, og fra tidspunktet for nævnte godkendelse anbringes under toldtilsyn. I så fald kan det tillades, at en mængde sukker, isoglucose eller inulinsirup fremstillet i Fællesskabet og svarende til den pågældende mængde C-sukker, C-isoglucose eller C-inulinsirup, der skal opbevares i samme silo, på samme lager eller i samme beholder indtil udlagringen, udføres fra Fællesskabets toldområde i stedet for den nævnte mængde C-sukker, C-isoglucose eller C-inulinsirup.

Når hvidt C-sukker henhørende under KN-kode 1701 99 10 emballeres med henblik på udførsel i umiddelbar emballage på højst et kilo produkt netto og anbringes i kolli, der også indeholder andre levnedsmidler, og produkterne skal udføres af en anerkendt velgørende organisation for den virksomheds regning, der har produceret C-sukkeret, kan denne fremgangsmåde betragtes som ombytning efter stk. 2.«

3) I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 affattes således:

»1. For de mængder, som efter artikel 1, stk. 1, afsættes på det interne marked, opkræver den pågældende medlemsstat for C-sukker pr. 100 kg hvidt sukker eller råsukker alt efter tilfældet, for C-isoglucose pr. 100 kg tørstof og for C-inulinsirup pr. 100 kg tørstof udtrykt som sukker/isoglucose, et beløb, der er lig med summen af:

- de højeste importbelastninger, der er gældende for det pågældende produkt i den periode, der omfatter det produktionsår, hvori det pågældende C-sukker, den pågældende C-isoglucose eller den pågældende C-inulinsirup er fremstillet, og de seks måneder, der følger efter dette produktionsår, og

- 1,21 ECU.«

b) Stk. 4 affattes således:

»4. For de mængder C-sukker, C-isoglucose og C-inulinsirup, som inden udførslen er blevet destrueret eller beskadiget uden at kunne genindvindes, opkræves det i stk. 1 omhandlede tilsvarende beløb ikke i de tilfælde, der af vedkommende organ i den pågældende medlemsstat anerkendes som tilfælde af force majeure.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. januar 1996.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4.

(2) EFT nr. L 110 af 17. 5. 1995, s. 1.

(3) EFT nr. L 262 af 16. 9. 1981, s. 14.

(4) EFT nr. L 161 af 2. 7. 1993, s. 45.