*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 1768/89

af 19. juni 1989

om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af videokassetter med oprindelse i Republikken Korea og Hongkong, om endelig opkraevning af den midlertidige told og om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af videobaand paa spoler med oprindelse i Republikken Korea

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9 og 12,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. FORELOEBIGE FORANSTALTNINGER

(1) Ved forordning (EOEF) nr. 4062/88 (2), i det foelgende benaevnt »kommissionsforordningen« indfoerte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold paa importen af videobaand paa spoler eller i kassetter med oprindelse i Republikken Korea og Hongkong. Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 996/89 (3) forlaengedes gyldighedsperioden for denne told med hoejst to maaneder.

B. EFTERFOELGENDE PROCEDURE

(2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold anmodede alle de koreanske eksportoerer og to eksportoerer i Hongkong om at blive hoert af Kommissionen, hvilket blev imoedekommet. De fremlagde endvidere skriftlige redegoerelser, hvor de tilkendegav deres mening om undersoegelsesresultaterne. Repraesentanterne for Hongkongs regering blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke den midlertidige antidumpingtold blev indfoert. De anmodede om at maatte tilkendegive deres synspunkter paa vegne af Hongkongs videokassetteindustri som helhed samt bestemte eksportoerer i Hongkong, som ikke var repraesenteret paa anden maade.

(3) Et hongkongsk selskab, Casin Video Cassette Ltd, besvarede spoergeskemaet, efter at der var aflagt kontrolbesoeg hos de oevrige hongkongske eksportoerer, og tilkendegav sin mening samt anmodede om at blive hoert i henhold til artikel 2 i kommissionsforordningen. Der blev fuldt ud taget hensyn til dette selskabs synspunkter, men der kunne ikke foretages en ny undersoegelse for dettes vedkommende, da en yderligere efterproevning ville have forsinket den videre procedure. Foelgelig maatte der ses bort fra dette svar paa spoergeskemaet.

(4) Efter anmodning blev parterne ogsaa underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen agtede at anbefale indfoerelse af endelig told og endelig opkraevning af de beloeb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Der fastsattes endvidere en frist, inden for hvilken parterne kunne goere indsigelse efter afholdelsen af disse orienteringsmoeder.

(5) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige redegoerelser og bemaerkninger fra parterne og fra repraesentanterne for Hongkongs regering, og resultaterne af Kommissionens undersoegelse aendredes om fornoedent i overensstemmelse hermed.

(6) Som foelge af procedurens indviklede karakter, navnlig den omfattende efterproevning af de indgivne oplysninger, samt antallet af beroerte

eksportoerer og de talrige bemaerkninger, der er fremsat, kunne undersoegelsen ikke sluttes inden for den frist, der er fastsat i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

C. DEN AF UNDERSOEGELSEN OMFATTEDE VARE, SAMME VARE OG ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET

(7) I den foreloebige undersoegelse fandt Kommissionen, at alle i Faellesskabet fremstillede VHS videokassetter og videobaand paa spoler er at anse for samme vare som henholdsvis alle videokassetter og videobaand paa spoler, som eksporteres fra Korea og Hongkong og at faellesskabsproducenterne, Agfa-Gevaert AG, BASF AG, PDM Magnetics og Magna Tontraeger Productions GmbH, udgoer den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Eksportoererne fremsatte ikke nye bemaerkninger mod disse definitioner, og de bekraeftes derfor af Raadet.

D. NORMAL VAERDI

I. Koreanske eksportoerer

a) SKC og Goldstar

(8) Som det var tilfaeldet i forbindelse med den foreloebige undersoegelse, blev den normale vaerdi for disse to eksportoerer fastsat paa grundlag af de videokassettemodeller, der solgtes i tilstraekkelige maengder til forbrug i Korea til priser, som gav mulighed for at opnaa daekning for alle omkostninger, der med rimelighed kunne fordeles, i normal handel paa hjemmemarkedet. Den normale vaerdi blev fastlagt paa grundlag af de gennemsnitlige hjemmemarkedspriser for disse modeller. Der blev set bort fra salgstransaktioner til priser, der var lavere end produktionsomkostningerne, som fastsat i artikel 2, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, eftersom der havde fundet saadanne salg sted af betydelige maengder i undersoegelsesperioden til priser, der ikke i normal handel gav mulighed for at opnaa daekning for alle omkostninger, der med rimelighed kunne fordeles og inden for den paagaeldende undersoegelsesperiode. Det oevrige salg var stadig stoerre end den taerskelvaerdi, som Kommissionen havde fastsat i tidligere sager, nemlig 5 % af eksportmaengden til Faellesskabet af de paagaeldende modeller.

b) Kolon

(9) I den foreloebige undersoegelse blev den normale vaerdi for denne eksportoer fastsat paa grundlag af den beregnede vaerdi. Det blev imidlertid gjort gaeldende, at den normale vaerdi burde fastsaettes paa grundlag af de sammenlignelige priser paa hjemmemarkedet. For at fastslaa, om disse priser var lavere end produktionsomkostningerne, beregnede Kommissionen de gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersoegelsesperioden.

(10) For saa vidt angaar indirekte produktionsomkostninger og finansieringsomkostninger benyttede Kommissionen de kalkulationsmetoder, der er redegjort for i betragtning 24 til 27 i kommissionsforordningen. Med hensyn til afskrivninger paa maskiner gjorde dette selskab gaeldende, at der i henhold til dets markedsfoeringsstrategi burde foretages en fordeling af afskrivningerne med 42 % af det samlede beloeb paa videokassetter og 58 % for videobaand paa spoler. Kravet om en saadan fordeling kunne imidlertid ikke godtages, da der ikke blev fremlagt tilstraekkelige beviser til stoette herfor.

(11) Da der ikke forelaa noejagtige oplysninger, fandt Kommissionen, at der skulle ske en fordeling paa grundlag af de faktiske produktionsomkostninger for disse to varer i undersoegelsesperioden. Dette resulterede i en ligelig fordeling af afskrivningerne paa maskiner mellem videokassetter og videobaand paa spoler.

(12) Ved disse beregninger blev de faktiske produktionsomkostninger for samme vare i normal handel paa det koreanske marked fastlagt, og der blev i henhold til artikel 2, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 set bort fra salgstransaktioner til priser, der var lavere end disse produktionsomkostninger. Saadanne transaktioner fandt sted for betydelige maengder i undersoegelsesperioden og til priser, som ikke gav mulighed for i normal handel at opnaa daekning for alle omkostninger i denne undersoegelsesperiode. Da omfanget af det oevrige salg stadig udgjorde mere end 5 % af den eksporterede maengde af de paagaeldende modeller til Faellesskabet, blev den normale vaerdi fastsat paa grundlag af det vejede gennemsnit af salgspriserne for dette oevrige salg paa det koreanske marked.

c) Saehan Media

(13) Af denne eksportoers egen beregning af produktionsomkostningerne fremgik det, at betydelige maengder af den videokassettemodel, der er den mest solgte paa hjemmemarkedet, og som kan sammenlignes med den model, hvoraf der eksporteres flest, er blevet solgt til priser, der er lavere end produktionsomkostningerne, og som ikke i normal handel gav mulighed for i undersoegelsesperioden at opnaa daekning for alle omkostninger, der med rimelighed kunne fordeles. Det oevrige salg udgjorde mindre end 5 % af salgsmaengden for de paagaeldende modeller, der eksporteredes til Faellesskabet. Den normale vaerdi maatte derfor fastlaegges paa grundlag af den beregnede vaerdi.

(14) Hvad angaar indirekte produktionsomkostninger beregnede Kommissionen afskrivningerne i forhold til det samlede beloeb for afskrivninger, der var opfoert i eksportoerens status for undersoegelsesperioden. Eksportoeren gjorde i den forbindelse gaeldende, at en del af dette beloeb er baseret paa saerlig afskrivning for det paagaeldende regnskabsaar, hvilket ikke burde have foelger for omkostningsberegningen. Denne saerlige afskrivning blev foretaget i henhold til saerlige bestemmelser i de koreanske skatteregler. Kommissionen konstaterede imidlertid, at en lignende saerlig afskrivning var opfoert i status for de to foregaaende regnskabsaar. Kommissionen var derfor af den opfattelse, at den del af denne saerlige afskrivning, som gjaldt for 1987, svarende til en normal aarlig omkostning, sammen med denne eksportoers normale afskrivning boer tages i betragtning ved beregningen af produktionsomkostningerne. Den beroerte eksportoer accepterede denne fremgangsmaade. Disse to afskrivningsbeloeb fordeltes foelgelig paa videobaandsektoren i overensstemmelse med investeringsbeloeb, der henfoertes til videosektoren, fordeltes derefter paa undersoegelsesperiodens elleve maaneder, og dermed paa videokassetter og videobaand i ruller i forhold til de respektive investeringsomkostninger for disse to varer. Med henblik paa at fastsaette afskrivningsbeloebet pr. videokassette, blev dette afskrivningsbeloeb fordelt paa det samlede antal solgte videokassetter. En fordeling i forhold til salget ansaas for rimelig i dette saerlige tilfaelde, fordi denne eksportoers produktionsmaengde stort set var lig med den solgte maengde, og fordi der ikke var blevet fremlagt noejagtige produktionstal for videokassetter.

(15) For saa vidt angaar licensafgift for fremstilling og salg af videokassetter, baserede Kommissionen sin beregning paa den afgift, der var aftalt mellem eksportoeren og den japanske licensgiver. I saa henseende stillede eksportoeren krav om en lavere licensafgift, eftersom nogle af hans kunder uden for Korea betalte licensafgiften direkte til licensgiver for de koebte videokassetter. Dette krav kunne imidlertid ikke imoedekommes. Den normale vaerdi skal fastsaettes paa grundlag af omkostningerne i normal handel paa hjemmemarkedet, og for salg paa det koreanske marked maatte denne eksportoer betale den fulde licensafgift, Modvaerdien af 10 yen blev derfor indregnet i denne eksportoers fremstillingsomkostninger.

(16) Med hensyn til salgs-, administrations- og andre generalomkostninger benyttede Kommissionen den metode, der er redegjort for i betragtning 28 i kommissionsforordningen. I den forbindelse blev der set bort fra indtaegts- og udgiftsposter vedroerende valutatransaktioner samt fortjeneste og tab ved afhaendelse af anlaegsaktiver og endvidere diverse indtaegter og udgifter, da eksportoeren ikke kunne paavise nogen klar forbindelse mellem disse poster og salget af videokassetter paa hjemmemarkedet.

(17) Hvad angaar fortjeneste blev den fastlagt paa grundlag af den gennemsnitlige vejede fortjeneste, som andre koreanske eksportoerer havde opnaaet paa fortjenstgivende salg af samme vare paa det koreanske marked, dvs. 10,5 %.

2. Hongkongske eksportoerer

(18) For alle hongkongske eksportoerer, for hvilke der forelaa paalidelige regnskabs- og omkostningsdata, omfattede salget af de typer videokassetter, der solgtes paa markedet i Hongkong, mindre end 5 % af eksportmaengden for den saerlige type videokassetter, der eksporteredes til Faellesskabet. Den normale vaerdi blev derfor fastlagt paa grundlag af den beregnede vaerdi efter de metoder, der benyttedes ved fastsaettelse af den foreloebige dumpingmargen, idet der blev taget hensyn til nye beviser fremlagt af eksportoererne.

(19) For saa vidt som det af de respektive regnskabspapirer fra de paagaeldende eksportoerer ikke fremgik, at der var betalt licensafgift til den japanske licensgiver, blev den saedvanlige licensafgift for fremstilling og salg lagt til produktionsomkostningerne. Det var opfattelsen, at pligten til at betale denne licensafgift maa anses for at vaere en omkostning, der paaloeber i normal handel, som omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(20) Hvad angaar svind fremlagde nogle eksportoerer ikke oplysninger om omkostningerne i forbindelse hermed under fremstillingsprocessen. For disse eksportoerers vedkommende blev de saedvanlige omkostninger som foelge af svind udtrykt som en procentdel af de samlede fremstillingsomkostninger lagt til materialeomkostningerne.

(21) Hanny Magnetics gjorde gaeldende, at dette selskabs samlede sats for indirekte produktionsomkostninger, som anfoert i regnskabet, ikke burde anvendes i forbindelse med produktionsomkostningerne for videokassetter. Denne eksportoer fremstiller ikke selv videobaand, og denne producents egne produktionsomkostninger for videokassetter udgjorde derfor en vaesentligt lavere andel end det var tilfaeldet for andre varer, som han fremstiller. Dette argument kunne godtages, og der anvendtes derfor en lavere sats svarende til de specifikke indirekte produktionsomkostninger for videokassetter.

(22) For saa vidt angaar salgs-, administrations- og andre generalomkostninger, godtog Kommissionen beregningen af disse omkostninger som anfoert i eksportoerernes regnskaber.

(23) Raadet bekraefter denne konklusion.

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 356 af 24. 12. 1988, s. 47.

(3) EFT nr. L 107 af 19. 4. 1989, s. 1.

(24) Med hensyn til fortjeneste forelaa der ikke paalidelige regnskabstal for den fortjeneste, der var realiseret paa markedet i Hongkong ved salg af betydelige maengder videokassetter af samme type eller identiske med de modeller, der eksporteredes til Faellesskabet. Salget paa markedet i Hongkong af den type videokassetter, som direkte kunne sammenlignes med de eksporterede videokassetter, udgjorde kun en meget lille del af den maengde, der eksporteredes til Faellesskabet. En eksportoer anfoerte, at han ved salg af betydelige maengder paa markedet i Hongkong af videokassettemodeller, som var identiske med de modeller, der eksporteredes til Faellesskabet, havde opnaaet en fortjeneste, som var vaesentligt stoerre end 8 %. En anden eksportoer opnaaede ligeledes paa det samlede salg af alle typer og modeller af videokassetter paa markedet i Hongkong en fortjeneste paa over 8 % af omsaetningen. Paa salget af videokassetter, som var justeret til PAL/SECAM-systemet, opnaaede den samme eksportoer en fortjeneste paa under 8 % af omsaetningen. Naevnte salg indbefattede dog ogsaa typer beregnet til professionel brug. Saadanne typer eksporteredes imidlertid ikke. Kommissionen ansaa det i denne situation for hensigtsmaessigt og rimeligt at anvende en fortjenstmargen paa 8 % af omsaetningen ved beregningen af den normale vaerdi for denne og de oevrige hongkongske eksportoerer.

(25) Raadet bekraefter denne konklusion.

(26) For saa vidt angaar nogle hongkongske eksportoerers krav med hensyn til produktionsomkostningerne, gjorde Magnetic Enterprise gaeldende, at dette selskabs salgs-, administrations- og andre generalomkostninger for samme vare var lavere end anfoert i driftsregnskabet. Eftersom denne eksportoer kun fremstiller videokassetter og videobaand paa spoler, ansaas det imidlertid for rimeligt at beregne salgs-, administrations- og andre generalomkostninger paa grundlag af denne eksportoers regnskabstal som anfoert i driftsregnskabet.

(27) Swire gjorde gaeldende, at dette selskab anvender en sats for fremskyndet afskrivning af maskiner, og at det i denne procedure ikke var denne saerlige sats, men den normale og for industrien repraesentative afskrivningssats, der skulle anvendes. Kommissionen var imidlertid af den opfattelse, at eksportoerens egen afskrivningsmetode burde anvendes, hvis denne metode allerede var blevet anvendt af den paagaeldende eksportoer i tidligere regnskabsaar, hvis den var rimelig og ikke specielt indfoert med henblik paa den foreliggende antidumpingprocedure. Da metoden for fremskyndet afskrivning er Swire's saedvanlige afskrivningsmetode, maatte eksportoerens krav afvisses.

E. EKSPORTPRIS

1. Koreanske eksportoerer

(28) Med hensyn til koreanske eksportoerers eksport direkte til uafhaengige importoerer i Faellesskabet blev eksportpriserne fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales, eksklusive alle afgifter samt faktisk ydede prisnedslag og rabatter, som havde direkte tilknytning til de paagaeldende salg.

(29) I andre tilfaelde importeredes varerne til Faellesskabet af datterselskaber. i betragtning af den forretningsmaessige forbindelse mellem eksportoer og importoer ansaas det i saadanne tilfaelde for rimeligt at beregne eksportpriserne paa grundlag af de priser, hvortil den importerede vare foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber. Prisnedslag, rabatter og vaerdien af varer, der leveres uden beregning, og med direkte tilknytning til de paagaeldende salg, blev trukket fra prisen til den uafhaengige kunde, og der blev foretaget en passende justering for at tage hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, herunder alle skatter og afgifter.

(30) Hvad angaar et af Goldstars datterselskaber blev reklameomkostninger i forbindelse med Goldstar-varemaerket godtgjort af det eksporterende moderselskab i Korea, og de opfoertes foelgelig som indtaegter i datterselskabets regnskab. Disse reklameomkostninger ansaas imidlertid for at vaere paaloebet i datterselskabet, de baeres normalt af det importerende datterselskab og maa foelgelig laegges til datterselskabets omkostninger. Eksportoeren gjorde i den forbindelse gaeldende, at kun godtgoerelsen af reklameomkostninger med tilknytting til fremme af salget af varemaerkede videokassetter paa markedet i Det Forenede Kongerige kunne anses for at vaere omkostninger, der normalt baeres af importoeren. Eftersom datterselskabet kun solgte videokassetter uden varemaerke paa dette marked, ville det importerende datterselskab normalt ikke baere reklameomkostningerne for Goldstar-varemaerket. Kommissionen indtog imidlertid det standpunkt, at reklamer til fordel for eksportoerens varemaerke ogsaa har til formaal at fremme salget af videokassetter med og uden varemaerke, som saelges af Goldstars datterselskaber, og at der derfor burde tages hensyn til disse omkostninger ved beregning af eksportprisen.

(31) Raadet bekraefter denne konklusion.

(32) Hvad angaar fortjeneste fremlagde de koreanske eksportoerer tilstraekkelige beviser for, at den gennemsnitlige fortjeneste paa salgsomsaetningen for uafhaengige importoerer, der har samme funktioner som eksportoerens salgsselskaber i Faellesskabet, hoejst androg 5 % i undersoegelsesperioden. Denne procentsats anvendtes foelgelig ved beregningen af eksportprisen.

2. Hongkongske eksportoerer

(33) Ingen af de hongkongske eksportoerer havde datterselskaber i Faellesskabet. Eksportprisen ansaas derfor for at vaere den pris, der faktisk betaltes af uafhaengige importoerer eksklusive alle afgifter samt faktisk ydede prisnedslag og rabatter, som havde direkte tilknyting til de paagaeldende salg. Denne pris blev fastlagt fob honkongsk havn.

F. SAMMENLIGNING

(34) Med henblik paa en rimelig sammenligning mellem den normale vaerdi og eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom forskelle i fysiske egenskaber og salgsomkostninger, hvor det paa tilfredsstillende maade kunne godtgoeres, at saadanne forskelle havde direkte tilknytning til de paagaeldende salg. Dette var tilfaeldet for forskelle i kreditvilkaar, garantier, provisioner, loen til saelgere, emballerings-, transport-, forsikrings-, haandterings- og andre omkostninger.

(35) To af faellesskabsproducenterne gjorde gaeldende, at der burde foretages justeringer for forskellene i spilletid for en VHS-T120 videokassette, som solgtes paa det koreanske marked, og en VHS-E180 videokassette, der solgtes paa markedet i Faellesskabet. Kommissionen fandt, at begge typer videokassetter har naesten samme baandlaengde og er identiske i alle andre tekniske og fysiske aspekter. Som foelge af de forskellige optagelses- og afspilningssystemer, der anvendes i Korea og i Faellesskabet (dvs, henholdsvis NSTC og PAL/SECAM), er spilletiden for en T120 videokassette saedvanligvis to timer og for en E180 videokassette tre timer paa de respektive markeder. Eftersom forskellen i spilletid ikke skyldes forskelle i de to typer videokassetters fysiske og tekniske egenskaber, men kan tilskrives de forskellige optagelsessystemer for de videokassettebaandoptagere, der anvendes paa de to markeder, maatte dette krav afvises.

(36) En koreansk eksportoer kraevede fortsat fradrag for importafgifter, der blev lagt paa samme vare og paa materialer, der fysisk indgaar i varen, naar den er beregnet til forbrug i oprindelseslandet, men som godtgoeres for varer, der eksporteres til Faellesskabet. De paagaeldende importafgifter var uforholdsmaessigt meget hoejere end de afgifter, som andre koreanske eksportoerer kraevede fradrag for. Den paagaeldende eksportoer anmodedes om at fremlaegge beviser for, at den videokassettemodel, der solgtes paa det koreanske marked, og som var af samme type, som den model, hvoraf der eksporteredes flest til Faellesskabet, indeholdt de importerede materialer, for hvilke han havde stillet krav om fradrag for importafgifter. De beviser, som eksportoeren fremlagde, fandt Kommissionen ikke tilstraekkelige til at godtgoere, at naevnte krav var berettiget. Af laboratorieundersoegelser af de forskellige videokassetter, som eksportoeren fremlagde, og som blev undersoegt hos klagerne, fremgik det, at der ikke var benyttet en saerlig importeret baandtype til de videokassetter, der solgtes paa hjemmemarkedet. Det ansaas derfor for rimeligt kun at indroemme et fradrag svarende til gennemsnittet for de oevrige koreanske eksportoerer.

(37) Saehan Media og Swire kraevede ud over justeringer for forskelle, der havde direkte tilknytning til salget, en yderligere justering for forskelle i salgsomkostninger og nedsat fortjeneste som foelge af eksportsalg til fabrikanten af originaludstyr eller salg i stoerre maengder end paa hjemmemarkedet. Naevnte selskaber henviste til faellesskabsinstitutionernes praksis i tidligere antidumpingsager. De i forbindelse med disse krav anfoerte oplysninger er imidlertid ikke et tilstraekkeligt bevis for de paastaaede forskelle i salgsomkostninger og nedsat fortjeneste som foreskrevet i artikel 2, stk. 9, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. I overensstemmelse hermed og af de grunde, der er anfoert i betragtning 29 i Kommissionsforordningen, afvistes disse krav.

(38) Swire kraevede endvidere, at der blev foretaget en justering for forskelle i salgsomkostninger som foelge af salg paa forskellige betingelser og forskelle i transportomkostninger. Disse krav var imidlertid baseret paa eksportoerens udokumenterede antagelser, og der kunne derfor ikke indroemmes nogen justering.

G. DUMPINGMARGEN

(39) Den normale vaerdi for hver eksportoer blev for hver model sammenlignet med eksportpriserne for sammenlignelige modeller for hver enkelt transaktion. Det fremgaar af undersoegelsen af de faktiske forhold, at der finder dumping sted i forbindelse med importen af videokassetter med oprindelse i Korea og Hongkong og videokassettebaand med oprindelse i Korea for saa vidt angaar alle de af undersoegelsen omfattede eksportoerer, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.

(40) Dumpingmargenerne er forskellige alt efter eksportoer, og udtrykt i procent af prisen cif Faellesskabets graense er de vejede gennemsnitlige margener fastsat til:

- Videokassetter:

Koreanske eksportoerer:

- Goldstar Co. 2,97 %

- Kolon Industries Inc. 2,03 %

- Saehan Media Co. 1,96 %

- SKC Ltd 3,81 %

Hongkongske eksportoerer:

- Hanny Magnetics Ltd 21,99 %

- Magnetic Enterprise Ltd 15,82 %

- Swilynn Ltd 0,02 %

- Swire Magnetics Ltd 4,96 %

- Videobaand paa spoler

- Saehan Media Co. 1,06 %

- SKC Ltd 1,40 %.

(41) Det blev i henhold til artikel 7, stkl 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 fastslaaet, at det ville vaere en beloenning af manglende samarbejdsvilje og aabne mulighed for omgaaelse af tolden at antage, at dumpingmargenen for eksportoerer, som hverken besvarede Kommissionens spoergeskema eller paa anden maade gav sig til kende, eller som afslog at samarbejde med Kommissionen i forbindelse med den foreloebige undersoegelse, var lavere end de hoejeste dumpingmargener, der var fastsat for eksportoerer, som havde medvirket i undersoegelsen. Det ansaas derfor for rimeligt at anvende en dumpingmargen paa 3,81 % for koreanske og 21,98 % for hongkongske eksportoerer tilhoerende denne gruppe af eksportoerer.

(42) Med hensyn til visse hongkongske eksportoere dvs. ACME Casin Ltd, Wing Shing cassette, Yee Keung Industrial Co. Ltd, for hvilke det af selskabsspecifikke grunde var umuligt at tilvejebringe alle de relevante oplysninger om alle de forhold, der var noedvendige for at foretage en behoerig dumpingberegning blev dumpingmargenerne fastlagt paa grundlag af de foreliggende oplysninger, dvs. paa grundlag af de oplysninger, der var indhentet fra andre hongkongske eksportoerer. Raadet tog i den forbindelse hensyn til, at der var konstateret dumping for de fleste hongkongske eksportoerers vedkommende, og at dumpingmargenerne var meget forskellige. I modsaetning til Kommissionens foreloebige konklusioner indtog Raadet det standpunkt, at i betragtning af, at disse firmaer var rede til at samarbejde, omend de ikke var i stand til at fremlaegge de noedvendige oplysninger, ville det ikke vaere rimeligt at anvende den hoejeste dumpingmargen for disse eksportoerer; Raadet fandt det berettiget at anvende den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der var fastlagt for eksportoererne fra Hongkong, dvs. 9,34 %.

(43) Raadet droeftede ogsaa problemet med selskaber, som har begyndt eller vil indlede eksport af videokassetter af eget fabrikat til Faellesskabet efter slutningen af undersoegelsesperioden. Det naaede til den konklusion, at det ville aabne mulighed for omgaaelse af tolden at anvende en antidumpingtold, der er lavere end de hoejeste af de fastlagte dumpingmargener. Raadet tager imidlertid til efterretning, at Kommissionen er rede til straks at indlede en fornyet undersoegelse, naar de paagaeldende selskaber over for Kommissionen kan paavise, og i den forbindelse fremlaegge tilstraekkelige beviser, at de ikke eksporterede videokasseter til Faellesskabet i undersoegelsesperioden (1. januar til 30. november 1987), at de foerste begyndte en saadan eksport efter naevnte periode, og at de ikke er forretningsmaessigt forbundet eller associeret med et af de af denne undersoegelse omfattede selskaber.

(44) For saa vidt angaar dumpingmargenen for Swilynn Ltd for videokassetter og dumpingmargenerne for Saehan Media Co. og SKC Ltd for videobaand paa spoler, hvor sidstnaevnte udelukkende eksporteres til smaa og mellemstore samlevirksomheder i Faellesskabet til yderligere forarbejdning, maa disse margener anses for ubetydelige, og de berettiger ikke, at der vedtages beskyttelsesforanstaltninger.

H. SKADE

(45) Som resultat af den foreloebige undersoegelse konkluderede Kommissionen, at der var paafoert Faellesskabets videokassetteindustri vaesentlig skade. Denne konklusion var hovedsagelig baseret paa foroegelsen af de af undersoegelsen omfattede eksportoerers markedsandel, de konstaterede prisunderbud samt udviklingen i klagernes situation med hensyn til fortjeneste og tab.

(46) Eksportoererne anfaegtede disse konklusioner, navnlig for saa vidt angaar klagernes salg i Faellesskabet, deres produktion og eksportoerernes prisunderbud. Kommissionen foretog yderligere undersoegelser og fordelte parternes regnskabstal noejagtigere mellem videokassetter og videobaand paa spoler. Nogle af undersoegelsesresultaterne vedroerende data, som er lagt til grund for fastlaeggelse af skaden, maatte derfor revideres.

(47) For saa vidt angaar den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet udviklede salget af videokassetter i Faellesskabet sig saaledes:

- 1985 40,2 mio enheder

- 1986 51,2 mio enheder

- 1987 (1) 62,6 mio enheder.

(48) Dette svarer til en udvikling i klagernes markedsandel fra 32,5 % i 1985 til 30,5 % i 1986 og 29,7 % i 1987. I samme periode steg eksportoerernes markedsandel fra 8,7 % til 27,8 %. Det fremgaar af disse reviderede tal, at de koreanske og hongkongske producenters markedsandel mere end tredobledes, medens de europaeiske producenters faldt med 8,6 %.

(49) Med hensyn til priserne og for at fastslaa, om der var tale om prisunderbud, foretog Kommissionen som led i den foreloebige undersoegelse visse justeringer for at kunne sammenligne priserne i samme handelsled og for at tage hensyn til forskelle i varernes kvalitet (jf. betragtning 48 i kommissionsforordningen). Hongkongske eksportoerer anfaegtede disse justeringer, idet de gjorde gaeldende, at der ved justeringerne skulle tages hensyn til de uafhaengige importoerers omkostninger i forbindelse med salget af videokassetterne, og at justeringen for kvalitetsforskellen var for lille. I modsaetning hertil anfoerte klagerne, at der ikke indroemmes nogen justering for kvalitetsforskellen, da forbrugerne ikke kender noget til kvalitetsforskelle mellem de importerede og de i Faellesskabet fremstillede videokasetter, transportomkostninger, og alle videokassetter skal opfylde den japanske licensgivers kvalitetsnormer.

(50) Disse argumenter kunne imidlertid ikke tages til foelge, da Kommissionen paa den ene side sammenlignede klagernes priser samt eksportoerernes priser til foerste uafhaengige kunde i Faellesskabet behoerigt justeret for at tage hensyn til forskelle i transportomkostninger, importafgifter og andre omkostninger. Disse kunder er normalt enten grossister, forhandlere eller andre kunder, som koeber betydelige maengder. Paa den anden side ansaa Kommissionen det fortsat for rimeligt at foretage en justering for kvalitetsforskellen. Licensgiverens kvalitetsnormer er blot minimumsnormer, og de udelukker ikke, at der forekommer kvalitetsforskelle mellem videokassetterne. Desuden er eksportoerernes og klagernes respektive kunder absolut bekendt med de paastaaede kvalitetsforskelle, da der er tale om professionelle koebere. Endvidere kunne eksportoererne ikke give en tilstraekkelig begrundelse og fremlaegge tilstraekkelige beviser for, at en justering paa 20 % var for lille. Raadet bekraefter derfor resultaterne af Kommissionens undersoegelse som anfoert i betragtning 49 i kommissionsforordningen, ifoelge hvilke der var tale om betydelige prisunderbud.

(51) Hvad angaar kapaciteten og kapacitetsudnyttelsen, fremgaar det af Kommissionens yderligere undersoegelse, at den faktiske kapacitet oegedes fra 63,9 mio enheder i 1985 til 90,1 mio enheder i 1986 og 99,2 mio enheder i 1987 med en gennemsnitlig udnyttelsesgrad, som faldt fra 83,5 % i 1985 til 76,1 % i 1987. Medens produktionen steg fra 53,4 mio enheder i 1985 til 73,2 mio enheder i 1986 og 75,5 mio enheder i 1987, oegedes lagerbeholdningerne af videokassetter fra 9 mio enheder i 1985 til 13,8 mio enheder i 1986 og 11,1 mio enheder i 1987. I referenceperioden udgjorde lagerbeholdningerne ca. 14,7 % af produktionen i den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

(52) Med hensyn til faellesskabsproducenternes salg af videokassetter i Faellesskabet, oegedes vaerdien heraf fra 232,9 mio ECU i 1985 til 251,2 mio ECU i 1986, men faldt til 211,5 mio ECU i 1987, medens de solgte maengder oegedes fra 40,2 mio enheder i 1985 til 52,2 mio enheder i 1986 og 62,6 mio enheder i 1987.

(53) For saa vidt angaar faellesskabsproducenternes finansielle resultater var der udtrykt som er vejet gennemsnit tale om et tab paa 10,4 % i undersoegelsesperioden.

(54) Ifoelge resultaterne af den yderligere undersoegelse var der ingen aendringer i de oevrige relevante oekonomiske faktorer.

(55) I betragtning 55 til 57 i kommissionsforordningen gav Kommissionen en begrundelse for, at den var naaet til den konklusion, at der paafoertes videokassetteindustrien i Faellesskabet vaesentlig skade. Af resultaterne af denne yderligere undersoegelse fremgaar det, at udviklingen i faellesskabsproducenternes markedsandel og salg var ugunstigere end antaget i forbindelse med den foreloebige undersoe

gelse. Sammenholdt med den generelle forbrugsudvikling oegedes den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens kapacitet, produktion og salg i maengdemaessig henseende i et langt lavere tempo. For saa vidt angaar salgsvaerdien var der endog tale om en betydelig nedgang paa grund af prisfaldet paa videokassetter. Dette prisfald foerte til betydelige tab inden for hele denne erhvervsgren, hvilket bringer videokassetteproduktionen i Faellesskabet i fare og dermed beskaeftigelsen og den videre udvikling af faellesskabsindustrien i denne sektor.

(56) Ovennaevnte begrundelser foranledigede Raadet til at fastslaa, at den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens situation paa markedet og finansielle resultater udviser en negativ udviklingstendens, og at der paafoeres denne erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.

I. DUMPINGIMPORTENS SKADELIGE VIRKNINGER

(57) Kommissionen konkluderede i betragtning 58 i kommissionsforordningen, at virkningerne af importen fra Korea og Hongkong maatte analyseres samlet, og i betragtning 59 til 63 i naevnte forordning, at den vaesentlige skade, der var paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, var foraarsaget af dumpingimporten af videokassetter med oprindelse i Korea og Hongkong.

(58) Med hensyn til denne konklusion fremfoerte koreanske og hongkongske eksportoerer i det vaesentlige tre argumenter, nemlig for det foerste, at Kommissionen ikke havde paavist de saerlige skadelige virkninger, der kunne tilskrives dumpingimport fra de enkelte eksportoerer, for det andet, at foroegelsen af de paagaeldende eksportoerers markedsandel skete paa bekostning af eksportoerer fra andre lande og ikke paa faellesskabsproducenternes bekostning, og for det tredje, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet havde truffet forkerte forretningsmaessige dispositioner ved at foretage store investeringer i hoejteknologi til fremstilling af videokassetter af hoej kvalitet.

(59) Raadet kan ikke godtage disse argumenter. I overensstemmelse med den holdning, det har indtaget i tidligere sager, og med Domstolens retspraksis finder Raadet, at de skadelige virkninger af dumpingimporten fra hver af de af undersoegelsen omfattede eksportoerer skal vurderes samlet, eftersom fastlaeggelse af skaden paa et individuelt grundlag i langt de fleste tilfaelde ville goere det umuligt i praksis at anvende forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(60) Hvad det andet argument angaar, fremgaar det af den yderligere undersoegelse, at der er en klar parallel mellem stigningen i dumpingimporten og nedgangen i faellesskabserhvervsgrenens markedsandel, kapacitetsudnyttelse, salgsvaerdi (fra 1986 til 1987, da importen af videokassetter fra Korea og Hongkong naesten fordobledes) og fortjeneste.

(61) For saa vidt angaar det tredje argument foretog den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet omhandlede investeringer for at reducere produktionsomkostningerne og fastholde den hoeje kvalitet, som tilskrives faellesskabsvarerne. Saadanne investeringer kan ikke anses for at vaere fejlagtige forretningsdispositioner. Endvidere fremlagde eksportoererne intet bevis for, og Kommissionen fandt det ikke godtgjort, at den vaesentlige skade, der paafoertes den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, skyldtes andre faktorer, saasom omfanget af import og priserne paa importerede varer, der ikke er solgt til dumpingspriser. Raadet er desuden af den opfattelse, at selv om det var korrekt, at denne erhvervsgren i Faellesskabet befinder sig i en vanskelig situation, som til dels kan tilskrives andre faktorer end dumping, er dette ikke en tilstraekkelig grund til at konkludere, at de vanskeligheder, der er en foelge af dumpingimporten, ikke kan betegnes som vaesentlig skade, og at denne erhvervsgren kan unddrages enhver beskyttelse mod de skadelige virkninger af dumpingimporten.

(62) Raadet bekraefter derfor resultaterne af Kommissionens undersoegelse, ifoelge hvilken dumpingimportens omfang og markedsandel og de priser, hvortil de dumpede videokassetter er blevet solgt til eller i Faellesskabet, har paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.

J. FAELLESSKABETS INTERESSER

(63) Som led i den foreloebige undersoegelse vurderede Kommissionen videokassetteindustrien, samle- duplikerings- og distributionsvirksomhedernes samt forbrugernes og de endelige brugeres interesser. Af de grunde, der er anfoert i betragtning 64 til 70 i kommissionsforordningen, konkluderede Kommissionen, at det af hensyn til Faellesskabets interesser er paakraevet at yde den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet beskyttelse.

(64) Nogle eksportoerer anfaegtede denne konklusion, idet de gjorde gaeldende, at indfoerelsen af antidumpingtold ikke er i forbrugernes interesse.

(65) Hvad angaar dette argument skal det for det foerste bemaerkes, at formaalet med antidumpingtold i almindelighed er at fjerne konkurrenceforvridning, som skyldes illoyal handelsparksis fra tredjelandes side, og saaledes at genetablere en situation med aaben og redelig konkurrence paa markedet i Faellesskabet, hvilket grundlaeggende er af almen interesse for Faellesskabet og ogsaa til fordel for forbrugerne. Raadet er af den opfattelse, at i den foreliggende sag vil antidumpingtold netop have denne virkning, og den vil hverken mindske den redelige konkurrence eller hindre koreanske og hongkongske eksportoe rers adgang til faellesskabsmarkedet eller medfoere, at de ikke kan drage fordel af den forventede udvidelse af markedet. Den begraensede ulempe, som eventuelle prisforhoejelser vil vaere for forbrugerne, opvejes efter Raadets opfattelse af fordelene paa mellemlang sigt ved at beskytte Faellesskabets videokassetteindustri mod illoyal handelspraksis og opretholde et stoerre antal leverandoerer paa videokassettemarkedet. Forbrugernes interesser paa mellemlang og lang sigt er bedst tjent med, at der opretholdes en sund og levedygtig faellesskabsindustri, som stadig vil blive udsat for redelig og normal konkurrence fra virksomheder i og uden for Faellesskabet, end det vil vaere tilfaeldet, hvis produktionen af videokassetter i Faellesskabet opgives. Endelig skal det anfoeres, at de prisfordele, som koeberne tidligere noed godt af, kunne tilskrives illoyal forretningspraksis, og at der ikke er nogen rimelig begrundelse for at tillade, at de deraf foelgende lave priser opretholdes.

(66) For saa vidt angaar de oevrige af eksportoererne fremfoerte argumenter, er de allerede blevet behandlet detaljeret i kommissionsforordningen. Der er ikke fremfoert nye argumenter i saa henseende. Af ovennaevnte grunde og paa grundlag af de i betragtning 64 til 70 i naevnte forordning anfoerte fastslaar Raadet derfor, at det altovervejende er i Faellesskabets interesse, at den skade, der skyldes dumpingimporten, afhjaelpes, og at der ydes den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet beskyttelse mod dumpingimporten af videokassetter fra Korea og Hongkong.

K. TOLDSATS

1. Told med tilbagevirkende gyldighed

(67) Klagerne anmodede om, at der indfoertes told med tilbagevirkende gyldighed i henhold til artikel 13, stk. 4, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(68) Raadet kunne imidlertid ikke fastslaa, at der tidligere havde foreligget dumping, som forvoldte skade. For saa vidt angaar spoergsmaalet om, hvorvidt importoererne vidste eller burde have vidst, at eksportoererne praktiserede dumping, og at denne dumping ville forvolde skade, fremlagde klagerne pressemeddelelser, der henviste til naervaerende antidumpingprocedure. Dette kan imidlertid ikke anses for at vaere et tilstraekkeligt bevis for, at importoererne var eller burde have vaeret vidende om, at eksportoererne praktiserede dumping i undersoegelsesperioden, men alene at importoererne var, eller efter afslutningen af undersoegelsesperioden, burde have vaeret vidende om antidumpingundersoegelser, der var foretaget af Kommissionen. Desuden er de konstaterede dumpingmargener forholdsvis smaa. Det kan derfor ikke med rimelighed antages, at importoererne burde have vaeret bekendt med forskelle mellem priserne paa hjemmemarkedet og de paagaeldende eksportoerers eksportpriser.

(69) Anmodning om indfoerelse af told med tilbagevirkende gyldighed maa derfor afvises.

2. Toldens stoerrelse

(70) Hvad angaar stoerrelsen af den told, der er noedvendig for at afhjaelpe den vaesentlige skade, konkluderede Kommissionen i kommissionsforordningen, at tolden skulle vaere lig med de konstaterede dumpingmargener, fordi den konstaterede skade var betydeligt stoerre.

(71) Kommissionens yderligere undersoegelser har vist, at de skadelige virkninger er langt alvorligere end foerst antaget. Tages der alene hensyn til den gennemsnitlige tabsmargen inden for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet (10,4 %) og en indikativ fortjenstmargen paa 12 %, som ansaas for rimelig ifoelge betragtning 71 i naevnte forordning, overstiger skadestaersklen allerede den hoejeste af de konstaterede dumpingmargener.

(72) Paa grundlag af den metode for beregning af skadestaersklen, der er omhandlet i betragtning 71 og 72 i kommissionsforordningen, og af ovenstaaende grunde konkluderer Raadet derfor, at der boer indfoeres en told af samme stoerrelse som de faktisk konstaterede dumpingmargener.

(73) Den endelige told, der skal indfoeres, boer paalaegges alle VHS-videokassetter, der importeres fra Korea og Hongkong.

L. TILSAGN

(74) En eksportoer fra Hongkong, Wing Shing, afgav et pristilsagn, som anses for tilfredsstillende. Det paagaeldende tilsagn indebaerer, at priserne paa omhandlede varer forhoejes til et niveau, der er tilstraekkeligt til at udligne den dumpingmargen, der er fastlagt for disse eksportoerer. Efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg blev disse tilsagn godtaget ved Kommissionens beslutning 89/376/EOEF (1).

M. OPKRAEVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD

(75) I betragtning af de konstaterede dumpingmargener og den vaesentlige skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, anser Raadet det for paakraevet, at de beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkraeves endeligt med et beloeb svarende til den

endelige told, der indfoeres. Med hensyn til den eksportoer, hvis tilsagn er blevet godtaget, boer den midlertidige told opkraeves med et beloeb svarende til den endeligt fastlagte dumpingmargen. Hvad angaar de eksportoerer, for hvilke der er konstateret dumpingmargener, der ikke berettiger, at der vedtages beskyttelsesforanstaltninger, frigives den midlertidige told, der er opkraevet, i sin helhed. Midlertidig antidumpingtold, der er opkraevet, eller sikkerhed, der er stillet for videokassetter, der ikke er omfattet af den endelige antidumpingtold, samt told, der er opkraevet, eller sikkerhed, der er stillet for videobaand paa spoler, boer ligeledes frigives -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af VHS-videobaand i kassetter, henhoerende under KN-kode ex 8523 13 00, med oprindelse i Republikken Korea og Hongkong.

2. Tolden, som beregnes af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, fastsaettes til:

a) 3,8 % for videobaand i kassetter med oprindelse i Republikken Korea, med undtagelse af importen af videokassetter, som fremstilles og saelges til eksport til Faellesskabet af foelgende selskaber, for hvilke tolden fastsaettes til:

- Goldstar Co. 2,9 %

- Kolon Industries Inc. 2,0 %

- Saehan Media Co. 1,9 %

b) 21,9 % for videobaand i kassetter med oprindelse i Hongkong, med undtagelse af importen af videokassetter, der fremstilles og saelges til eksport til Faellesskabet af foelgende selskaber, for hvilke tolden fastsaettes til:

- Magnetic Enterprise Ltd 15,8 %

- Swire Magnetics Ltd 4,9 %

- ACME 9,3 %

- Casin Ltd 9,3 %

- Yee Keung industrial Co. Ltd 9,3 %.

3. Den told, der er anfoert i stk. 2, litra b), gaelder ikke for videobaand i kassetter, der fremstilles og saelges til eksport til Faellesskabet af Swilynn Ltd og Wing Shing Cassette Ltd, Hongkong.

4. Antidumpingproceduren vedroerende Swilynn Ltd er hermed afsluttet.

5. Den told, der er anfoert i denne artikel, gaelder ikke for videobaand i kassetter, som ikke opfylder VHS-normerne.

Artikel 2

De beloeb der er opkraevet eller stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EOEF) nr. 4062/88, opkraeves med en sats svarende til den endelige told, der er indfoert. For nedenstaaende selskab opkraeves tolden med hoejst foelgende sats:

- Wing Shing 9,3 %.

Beloeb, der er opkraevet eller stillet som sikkerhed, og som ikke er omfattet af ovenstaaende satser, frigives.

Artikel 3

Antidumpingproceduren vedroerende importen af videobaand paa spoler, henhoerende under KN-kode ex 8523 13 00, med oprindelse i Republikken Korea, sluttes.

De beloeb, der er opkraevet eller stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EOEF) nr. 4062/88, frigives.

Artikel 4

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 19. juni 1989.

Paa Raadets vegne

C. SOLCHAGA CATALAN

Formand

(1) Alle tal for 1987 vedroerer perioden januar til november i dette aar.

(1) Se side 30 i denne Tidende.