BESLUTNING FRA DET RAADGIVENDE UDVALG FOR EKSF om en ny politik for Faellesskabets jern- og staalindustri (92/C 161/03)

(Enstemmigt vedtaget paa det 299. moede den 2. juni 1992)

DET RAADGIVENDE UDVALG FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKAB, SOM

- henholder sig til EF-staalproducenternes memorandum om en ny politik for Faellesskabets jern- og staalindustri, og

som tager foelgende i betragtning:

- Faellesskabets jern- og staalindustri gennemgaar en meget kritisk fase, der har givet sig udslag i en industriel afmatning paa verdensplan, skaerpet konkurrence paa verdensmarkedet, lave priser og svigtende efterspoergsel samt stigende import fra lande, der ikke er underlagt de samme oekonomiske restriktioner som EF-landene;

- strukturomlaegningen af Faellesskabets jern- og staalindustri boer fortsaette i en raekke aar for at bevare jern- og staalindustriens konkurrenceevne;

- Kommissionen har i medfoer af EKSF-Traktaten faaet paalagt bestemte opgaver og saerlige, vidtraekkende forpligtelser, som den skal tilstraebe at opfylde effektivt

anmoder Kommissionen om at opfylde sine forpligtelser med hensyn til foelgende forslag:

a) For at rette op paa jern- og staalpriserne og tilpasse dem til udviklingen i produktionspriserne i denne kritiske periode anmoder industrien Kommissionen om at gennemfoere regelmaessige og dybtgaaende undersoegelser af markedsudviklingen.

Der boer til det formaal udarbejdes kvartalsprogrammer med produktionsprognoser for alle kategorier af jern- og staalprodukter i henhold til Traktatens artikel 46. Virksomhederne boer frivilligt give Kommissionen meddelelse om deres forventede produktion og leverancer, og Kommissionen skal paa basis heraf bidrage til udviklingen af et mere afbalanceret marked.

b) For at mindske jern- og staalindustriens omkostninger, men uden at skabe konkurrenceforvridning inden for Faellesskabet, boer det goeres lettere at danne industrisammenslutninger, og virksomhederne boer opfordres hertil, da sektoren generelt er inddelt i mindre enheder, end det er tilfaeldet i landene uden for EF og i de stoerste industrisektorer, hvor dens konkurrenter og kunder findes.

c) Kommissionen boer for at modvirke den eksterne imports negative indvirkning paa prisniveauet sikre sig de noedvendige menneskelige og lovgivningsmaessige ressourcer for at ivaerksaette GATT's antidumping- og antisubsidieprocedurer; alle klager boer saaledes behandles saa hurtigt som muligt og udelukkende bedoemmes ud fra oekonomiske kritierier. Kommissionen skal i den forbindelse hurtigst muligt ivaerksaette de beskyttelsesbestemmelser, der indgaar i samarbejdsaftalerne med de oesteuropaeiske lande; disse lande har siden begyndelsen af 1992 oeget deres eksport meget kraftigt, hvilket har medfoert en alvorlig destabilisering af priserne.

d) Uden at foregribe EKSF-Traktatens fremtid og for at mindske konsekvenserne paa mellemlang sigt af den oekonomiske afmatning inden for Faellesskabets jern- og staalindustri boer Kommissionen i den aktuelle situation gradvist og ekstraordinaert foretage en vaesentlig nedskaering af EKSF-afgiften, som Det Raadgivende Udvalg allerede har anmodet den om i beslutning af 1. oktober 1991 (1). EKSF-afgiften er en specifik afgift, som hverken rammer importerede eller konkurrerende varer. Kommissionen har lade EKSF-midlerne, herunder ogsaa EKSF-reserverne, vaere forbeholdt daekning af de behov, der findes inden for jern- og staalindustrien og blandt denne sektors arbejdstagere.

For at fremme omskoling og genbeskaeftigelse af den ledigblevne arbejdskraft boer Kommissionen udnytte mulighederne i artikel 56 optimalt. Den boer naturligvis opgive tanken om at straffe staalsektoren (f.eks. gennem en CO2-afgift), som Det Raadgivende Udvalg anmoder om i beslutningen af 3. april 1992 (2) .

e) Kommissionen boer maalbevidst imoedegaa enhver pression fra amerikansk side, der sigter mod at reducere Faellesskabets saedvanlige eksport af jern- og staalprodukter til USA, den boer samtidig i samarbejde med jern- og staalvirksomhederne soege en genoptagelse af forhandlingerne med henblik paa at naa frem til en flersidig staalaftale, der er den eneste vej til at opnaa en fri international samhandel.

f) Kommissionen boer stille sig meget kritisk over for subsidier til jern- og staalindustrien, isaer i betragtning af den overkapacitet, der findes inden for Faellesskabet. Hvis Kommissionen og medlemsstaterne af politiske grunde maatte se sig noedsaget til at tillade nye subsidier, boer disse sigte mod at tilvejebringe en loesning paa de sociale problemer, der foelger af strukturomlaegningen. Kommissionen boer endvidere sikre sig, at der i forbindelse med de strukturomlaegningsplaner, der forelaegges den, kun gives tilladelse til at yde stoette, saafremt stoetten ledsages af en kapacitetsnedskaering, der er af et saadant omfang, at ikke-stoettede jern- og staalvirksomheder i lyset af den nuvaerende markedssituation gives mulighed for at oege deres produktion og dermed saenke omkostningsniveauet.

(1) EFT nr. C 291 af 8. 11. 1991, s. 2.

(2) EFT nr. C 127 af 19. 5. 1992, s. 2.