*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 30. marts 1984

om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 (IV/30.804 - NUOVO CEGAM)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(84/191/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse, saerlig artikel 4, 6 og 8,

under henvisning til den anmeldelse, som det oekonomiske interessefaellesskab, »Nuovo Consorzio Centrale Guasti alle Macchine« (NUOVO CEGAM) med hjemsted i Milano, Italien, indgav den 22. juni 1983 i henhold til artikel 4 i forordning nr. 17, og hvori det anmodede om, at dets stiftelsesdokumter blev fritaget fra anvendelsen af artikel 85, stk. 1, i medfoer af denne artikels stk. 3,

under henvisning til offentliggoerelsen af anmeldelsens indhold i hovedtraek (2) artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17,

efter hoering af Det raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal og

ud fra foelgende betragtninger:

I. DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER

A. Procedure

(1) I henhold til EOEF-traktatens artikel 85 sendte Kommissionen den 16. februar 1983 som led i en procedure, som den havde indledt paa eget initiativ inden for forsikringssektoren, det oekonomiske interessefaellesskab NUOVO CEGAM (Nuovo Corsorzio Centrale Guasti alle Macchine) en meddelelse af klagepunkter, hvored den underrettede NUOVO CEGAM's repraesentanter om, at den mente, at betingelserne for vedtagelse af en beslutning i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17, var til stede. Kommissionen gav i sin meddelelse udtryk for, at oprettelsen og gennemfoerelsen af det oekonomiske interessefaellesskab havde til formaal og til foelge at begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet for saa vidt angaar forsikringssektoren, hvor NUOVO CEGAM udoever sin virksomhed. Kommissionen bemaerkede isaer, at aftalens indhold paavirkede konkurrencen paa foelgende tre omraader:

Direkte forsikring: et stort antal forsikringsselskaber, der ville have konkurreret med hinanden, saafremt aftalen om et oekonomisk interessefaellesskab ikke havde eksisteret, er ved dennes indgaaelse praktisk talt ophoert med enhver form for indbyrdes konkurrence med hensyn til fastsaettelsen af tariffer og forsikringstagernes muligheder for at opnaa et varieret udbud af tjenesteydelser inden for den paagaeldende forsikringsvirksomhed.

Medforsikring: medens de direkte tegnende forsikringsselskaber frit ville have kunnet vaelge et medforsikringsselskab, saafremt aftalen ikke havde eksisteret, er denne frihed blevet begraenset ved, at det i aftalen er fastsat, at de enkelte deltagere er forpligtede til udelukkende at vaelge medforsikringsselskaberne blandt selskaber, der deltager i det oekonomiske interessefaellesskab.

Genforsikring: aftalens indhold paavirker konkurrencen paa to maader: paa den ene side er forsikringsselskabernes frie valg af genforsikringsselskaber begraenset, paa den anden side kan genforsikringsselskaberne ikke frit fastsaette de tariffer og forsikringsvilkaar, som skal anvendes dels i forbindelse med genforsikringsaftaler, der indgaas inden for det oekonomiske interessefaellesskab, dels i forbindelse med genforsikringsaftaler paa det italienske marked, som de i NUOVO CEGAM deltagende genforsikringselskaber paataenker at indgaa med forsikringsselskaber, der ikke deltager.

Aftalen vil desuden kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne, da den:

- finder anvendelse paa risici i saavel Italien som i udlandet;

- med hensyn til medforsikring har indvirkning paa forsikringsselskaber i udlandet;

- med hensyn til genforsikring har indvirkning paa genforsikringsselskaber i udlandet, da den indebaerer, at der ikke kan vaelges genforsikringsselskaber, som ikke deltager i det oekonomiske interessefaellesskab, og da den medfoerer aftalemaessige begraensninger i markedsadfaerden.

Kommissionen meddelte derfor, at den maatte konstatere, at der i dette konkrete tilfaelde forelaa en overtraedelse af EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, og at den agtede at paalaegge det oekonomiske interessefaellesskab, NUOVO CEGAM, og de deltagende virksomheder at bringe de konstaterede overtraedelser til ophoer, samtidig med at den forbeholdt sig muligheden af at paalaegge boeder.

(2) Som foelge af Kommissionens meddelelse af klagepunkter meddelte det oekonomiske interessefaellesskab, NUOVO CEGAM, den 11. april 1983, at det, selv om det ikke mente, at dets virksomhed indebar en overtraedelse af forbudet i EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, var rede til at foretage aendringer i stiftelsesdokumenterne under hensyn til Kommissionens indvendinger.

(3) Den 22. juni 1983 anmeldte NUOVO CEGAM sine stiftelsesdokumenter, dvs.

- vedtaegten

- overenskomsten og

- aftalen om risikodeling (»Trattato quota ed eccedente«)

og anmodede i denne forbindelse om negativattest subsidiaert fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3.

B. Markedet

(4) Med hensyn til forsikring af industririsici i Italien har brandforsikringsbranchen og branchen vedroerende de saakaldte tekniske risici, navnlig maskinskader, indirekte skader som foelge af maskinskader samt ulykker paa arbejdspladsen, udviklet sig i forskellig retning.

Medens der inden for brandforsikring findes en fast forsikringstradition, som indebaerer en betydelig efterspoergsel efter forsikringer fra industrivirksomhedernes side, er forsikringsselskabernes omsaetning inden for tekniske risici forholdsvis beskeden, og i hvert tilfaelde langt mindre end i Faellesskabets oevrige medlemsstater.

(5) Ifoelge de selskaber, der har indgivet anmeldelsen, kan som aarsag til denne uensartede udvikling naevnes dels et forholdsvis sagt industriapparat, navnlig de relativt faa investeringer i avanceret teknologi, dels en utilstraekkelig viden inden for branchen.

Dette medfoerer, at forsikringsselskabernes tekniske bistand bliver mangelfuld, navnlig hvad angaar forebyggelse af ulykker.

Desuden er det karakteristisk for forsikringsbranchen vedroerende tekniske risici inden for Faellesskabet, at den bestaar af en raekke delmarkeder, der i virkeligheden svarer til de enkelte medlemsstater.

Til trods for, at der er udfoldet integrationsbestraebelser paa forskellige niveauer inden for Faellesskabet, er denne situation ikke blevet paavirket i saerlig hoej grad af hverken ophaevelsen af begraensninger i etableringsfriheden inden for direkte forsikring bortset fra livsforsikring, jf. Raadets direktiv 73/240/EOEF (1), eller de domme, som De europaeiske Faellesskabers Domstol har afsagt vedroerende den frie udveksling af tjenesteydelser, navnlig i sag 33/74 (2).

Af oplysningerne i den italienske forsikringsaarbog (af 1982), der udgives af den nationale sammenslutning af forsikringsselskaber (Ania), fremgaar det, at der inden for forsikringsbranchen vedroerende tekniske risici i Italien findes ca. tres selskaber og ca. ti afdelinger af selskaber med hovedsaede i udlandet.

I praksis er der tale om ca. tredive forsikringsselskaber, som i betydeligt omfang udoever virksomhed paa markedet.

De samlede praemiebeloeb, der i Italien opkraeves af de forskellige forsikringsselskaber inden for forsikringsbranchen vedroerende tekniske risici, varierede i perioden 1978-1980 fra 17 til 20 mia lire for i 1981 at naa op paa. ca 23,5 mia lire.

C. Virksomhederne

(6) Paa baggrund af den situation, der er beskrevet under punkt B, og ud fra den overbevisning, at kun forsikringsselskaber, der kan praestere hoejt specialiserede tjenesteydelser, har afgang til market for forsikring og maskinskader og risici i forbindelse med ulykker paa arbejdspladsen, har en raekke italienske og udenlandske selskaber oprettet et oekonomisk interessefaellesskab, der isaer har til formaal at fremme kendskabet til og udbredelsen af forsikringer inden for ovennaevnte brancher.

Allerede foer den 1. januar 1972 eksisterede der mellem en raekke forsikringsselskaber et oekonmisk interessefaellesskab under navnet »Consorzio Centrale Guasti Macchine«, der var blevet oprettet i 1956. Den 1. januar 1972 oprettede man »Nuovo Consorzio Centrale Guasti Macchine«, der blev aendret i begyndelsen af 1979 og derpaa forlaenget i 1982.

Efter Kommissionens indgriben, som anfoert under punkt A, er det oekonomiske interessefaellesskabs stiftelsesdokumenter blevet aendret, og gyldighedsperioden er blevet forlaenget indtil den 31. december 2000.

I 1983-udgaven af vedtaegten og af aftalen om risikodeling (»Trattato quota ed eccedente«) er de selskaber, der deltager i det oekonomiske interessefaellesskab, og genforsikringsselskaberne de i henholdvis bilag I og bilag II til denne beslutning anfoerte.

De selskaber, der deltager i det oekonomiske interessefaellesskab, har en andel paa ca. 26 % af det italienske marked for de transaktioner, de gennemfoerer inden for NUOVO CEGAM. I perioden 1978-1981 varierede de praemier, som deltagerne i det oekonomiske interessefaellesskab opkraevede i forbindelse med risici i Italien og i udlandet - i saavel medlemsstaterne som i tredjelande - fra et minimum paa 3,9 mia lire i 1978 til et maksimum paa 5,5 mia lire i 1981.

Selv om skadessandsynligheden inden for den paagaeldende forsikringssektor kan variere betydeligt fra det ene aar til det andet, og selv om saerlig store skader kan faa maerkbar indvirkning paa resultaterne i et regnskabsaar i forhold til resultaterne i et andet, da de forsikrede risici er forholdsvis beskedne, var NUOVO CEGAM's tal for perioden 1978-1981 dog ret konstante hvad angaar de risici, som var blevet aktualiseret, og dette gaelder, uanset om erstatningsudbetalingen havde fundet sted eller stadig var under behandling. Forholdet mellem praemier og risici inden for den paagaeldende sektor er blevet gradvis forbedret fra 1,18 i 1978 til 2,04 i 1984.

D. Aftalerne

(7) NUOVO CEGAM har anmeldt stiftelsesdokumenterne vedroerende det oekonomiske interessefaellesskab, dvs.:

- vedtaegten,

- overenskomsten,

- aftalen om risikodeling (»Trattato quota ed eccedente«), der er af vaesentlig betydning for det oekonomiske interessefaellesskabs funktion, da den indeholder bestemmelser om forbindelserne mellem de direkte tegnende forsikringsselskaber, som deltager i det oekonomiske interessefaellesskab, og genforsikringsselskaberne. Disse dokumenters indhold er gengivet i hovedtraek i det foelgende.

Vedtaegten

(8) Det oekonomiske interessefaellesskab, benaevnt »NUOVO CEGAM«, har hjemsted i Milano og tager sigte paa at realisere foelgende maal, der er anfoert i vedtaegtens praeambel:

»a) Fremme af kendskabet til og udbredelsen af forsikringer inden for maskinskader, indirekte skader som foelge af maskinskader, risici i forbindelse med opstilling samt ulykker paa arbejdspladsen;

b) ajourfoering og bearbejdning af saavel tekniske som administrative data med henblik paa en bedre styring af branchen;

c) teknisk bistand til deltagerne baade i forbindelse med tegning af forsikringer og i forbindelse med skadesregulering.«

Det oekonomiske interessefaellesskabs organer er:

a) formanden

b) forsamlingen

c) »Collegio Sindacale« (tilsynsfoerende organ).

I henhold til artikel 9 har forsamlingen bl.a. befoejelser til at godkende de tekniske dokumenter, der udarbejdes af en undersoegelseskommission. og som skal forelaegges de deltagende selskaber med henblik paa tegning af forsikringer. Risikovaerdien udtrykkes i grundpraemier.

Forsamlingen opretter desuden et teknisk udvalg, der skal undersoege de enkelte tilfaelde.

Det oekonomiske interessefaellesskabs sekretaer, der udpeges af forsamlingen, skal bl.a. koordinere undersoegelseskommissionens og det tekniske udvalgs ovennaevnte opgaver. I henhold til artikel 17 kan deltagere, der ikke opfylder de forpligtelser, de har paataget sig over for det oekonomiske interessefaellesskab, udelukkes af dette, saafremt forsamlingen vedtager en beslutning derom.

Overenskomsten

(9) De deltagende selskaber har under henvisning til vedtaegten og som supplement til denne indgaaet en overenkomst.

Foelgende bestemmelser i overenskomsten har saerlig stor betydning:

a) Praemblen: Det oekonomiske interessefaellesskab har befoejelser til at indgaa saeraftaler med selskaber, der ikke er deltagere, og som benaevnes »tilknyttede selskaber«, med henblik paa at udvide det oekonomiske interessefaellesskabs bestemmelser til at omfatte disse tilknyttede selskaber. De tilknyttede selskaber skal ved medforsikring kombineret med genforsikring overdrage deltagerne de risici, der overstiger det maksimum paa 10 %, som de maa forsikre for egen regning.

b) Artikel 1: Samtlige forsikringer af risici i Italien inden for den sektor, hvor det oekonomiske interessefaellesskab udoever sin virksomhed, omfattes af overenskomsten. I forbindelse med disse forsikringer fastsaetter deltagerne den effektive praemie i overensstemmelse med deres egne forsikringsvilkaar, idet de gaar ud fra de grundpraemietariffer, der fastsaettes af det oekonomiske interessefaellesskab.

c) Artikel 2: Her opstilles de generelle principper vedroerende genforsikring, som deltagerne forpligter sig til at foelge: Graenserne for forsikring for egen regning, sondring mellem risici i Italien og i udlandet, beloeb, der fakultativt kan forsikres for egen regning.

d) Artikel 4: Oprettelse af en undersoegelseskommission, der skal tilpasse eller aendre de gaeldende bestemmelser samt ordlyden af de almindelige eller saerlige vilkaar.

e) Artikel 8: Fastsaettelse af maksimumsgraenser for den provision, som deltagerne kan yde deres agenter.

Aftale om risikodeling (Trattato quota ed eccedente)

(10) Aftalen om risikodeling (Trattato quota ed eccedente) indeholder bestemmelser vedroerende genforsikring. Foelgende bestemmelser har saerlig stor betydning:

a) Artikel 1

- Alle de forsikringer, som de afgivende deltagere har tegnet, skal genforsikres, og er omfattet af aftalens bestemmelser.

- I forbindelse med afgivelsen anvendes de samme tariffer og betingelser, som de direkte tegnende forsikringsselskaber har anvendt ved forsikringen af de enkelte risici.

- For risici, der ikke er omfattet af tarifferne, og/eller som falder uden for denne aftale, fastsaettes betingelserne og praemierne af det oekonomiske interessefaellesskab i samarbejde med MUENCHENER RUECK., der benaevnes »det vigtigste genforsikringsselskab«.

b) Artikel 2

- Aftalen omfatter alle de forsikringer, som deltagerne har tegnet ved direkte tegning, ved medforsikring samt ved medforsikring kombineret med genforsikring.

c) Artikel 3

- Risici i Italien skal vaere omfattet af aftalen.

- Risici i udlandet, der forsikres direkte, eller som forsikres ved medforsikring, kan vaere omfattet af aftalen, saafremt forsikringstageren et bosat i Italien eller kontrolleres af en italiensk virksomhed.

d) Artikel 4

- I denne artikel opregnes de risici, der ikke er omfattet af aftalen. I nogle tilfaelde kan de naevnte risici blive omfattet, saafremt det oekonomiske interessefaellesskab giver tilladelse dertil.

e) Artikel 6

- De afgivende selskaber skal for egen regning forsikre et beloeb svarende til 10 % af risikoen, og dette beloeb kan ikke genforsikres.

- De afgivende selskaber kan dog, inden for visse graenser, forsikre en stoerre del.

f) Artikel 8

- Genforsikringsselskaberne giver de afgivende deltagere en provision, der beregnes paa grundlag af det samlede afgivne praemiebeloeb inden for et maksimum, der udtrykkeligt er fastsat, og under hensyntagen til de forpligtelser, der er knyttet til de afgivne praemier.

g) Artikel 9

- Ved genforsikring anvendes den samme praemie, de samme almindelige og saerlige vilkaar og de samme klausuler, som de afgivende deltagere har anvendt i forbindelse med tegning af den paagaeldende forsikring.

h) Artikel 11

- Naar de afgivende selskaber foretager aendringer og yder ristorno, vil disse aendringer og ristornoer ogsaa vaere bindende for genforsikringsselskaberne. E. Bemaerkninger fra andre interesserede parter

(11) Kommissionen har ikke modtaget bemaerkninger fra andre interesserede parter efter offentliggoerelsen af de paagaeldende aftalers indhold.

II. RETLIG VURDERING

A. Artikel 85, stk. 1

(12) I EOEF-traktens artikel 85, stk. 1, er det fastsat, at alle aftaler, der kan paavirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formaal eller til foelge at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet er uforenelige med faellesmarkedet er forbudt.

Artikel 85 kan finde anvendelse paa aftaler om saavel varer som tjenesteydelser.

(13) Oprettelsen af det oekonomiske interessefaellesskab, NUOVO CEGAM, maa betragtes som en aftale mellem virksomheder, og det oekonomiske interessefaellesskabs funktion er baseret paa dets organers beslutninger, der saaledes maa betragtes som vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder.

(14) Ved undersoegelsen af, om indholdet af aftalen og af vedtagelserne inden for sammenslutningerne af virksomheder paavirker konkurrencen, skal der tages hensyn til formaalet med og virkningerne af de af NUOVO CEGAM vedtagne regler, hvad angaar saavel direkte forsikring som genforsikring.

(15) Et betydeligt antal direkte tegnende forsikringsselskaber, der ville have konkurreret med hinanden i ubegraenset omfang, saafremt aftalen om det oekonomiske interessefaellesskab ikke forelaa, har ved aftalens indgaaelse oprettet en ordning, hvorved der paa grundlag af de statistiske oplysninger om skadessandsynligheden, som de enkelte deltagere meddeler det oekonomiske interessefaellesskabs organer, udarbejdes en grundpraemietarif for de forskellige risici, som deltagerne forpligter sig til at overholde. Deltagerne har saaledes frivilligt givet afkald paa den mulighed, de havde, foer aftalen blev indgaaet, for selv at fastsaette de grundpraemietariffer, som de oensker at anvende ved fastsaettelsen af de effektive praemier, der skal gaelde for deres egne forsikringstagere.

Naar der er tale om risici, som ikke udtrykkeligt omfattes af det oekonomiske interessefaellesskabs tariffer, eller om risici, der overstiger bestemte maksimumsbeloeb, kan deltagerne ikke laengere selv fastsaette grundpraemietarifferne, men skal rette sig efter det kompetente NUOVO CEGAM-organs beslutninger.

Selv naar det tages i betragtning, at de enkelte deltagere frit kan fastsaette den effektive praemie ved at forhoeje grundpraemietarifferne med et risikotillaeg (generalomkostninger, provision, fortjeneste) under hensyn til deres egne forsikringsvilkaar, maa det konkluderes, at aftalen har til formaal og til foelge at begraense konkurrencen mellem virksomheder, der ellers ville konkurrere med hinanden.

(16) Da deltagerne, naar de afgiver forsikringer, er forpligtede til udelukkende at henvende sig til genforsikringsselskaber, der deltager i aftalen om risikodeling (Trattato quota ed eccedente), er der tale om en begraensning af de direkte tegnende forsikringsselskabers valgfrihed.

Da genforsikringsselskaberne ved indgaaelse af aftaler om genforsikring er forpligtede til at anvende de samme praemier, de samme almindelige og saerlige vilkaar og de samme klausuler, som de afgivende deltagere anvendte ved tegningen af forsikringen, og da det er fastsat, at samtlige aendringer og ristornoer ogsaa vil vaere bindende for genforsikringsselskaberne, er der endvidere tale om en begraensning af genforsikringsselskabernes uafhaengighed med hensyn til indgaaelse af aftaler.

Det samme kan konkluderes med hensyn til genforsikringsselskabernes forpligtelse til at acceptere genforsikring af samtlige risici, der er omfattet af de afgivende deltageres policer.

Disse begraensninger accepteres af genforsikringsselskaberne som led i en samlet aftale, hvorved de til gengaeld opnaar eneret til genforsikring af samtlige aftaler, der indgaas af de afgivende deltagere. De afgivende deltagere har garanti for, at genforsikringsselskaberne, saafremt de indroemmer direkte tegnende forsikringsselskaber, der ikke deltager i det oekonomiske interessefaellesskab, gunstigere betingelser, ogsaa automatisk indroemmer deltagerne saadanne betingelser.

Dette komplicerede net af forbindelser mellem forsikringsselskaberne og genforsikringsselskaberne tager sigte paa at styrke disses indbyrdes forhold og i sidste instans at begraense tredjemands muligheder for at komme ind paa markedet.

(17) Aftalen vil kunne paavirke handelen mellem medlemsstater, da det oekonomiske interessefaellesskabs regler

- finder anvendelse paa risici baade i Italien og i udlandet, - hvad angaar genforsikring, gaelder for genforsikringsselskaber med hjemsted uden for Italien, og saaledes dels forhindrer, at der kan vaelges genforsikringsselskaber, som ikke deltager i aftalen om risikodeling (Trattato quota ed eccedente), dels indebaerer aftalemaessige begraensninger i markedsadfaerden.

Det maa endvidere bemaerkes, at der i aftalen deltager genforsikringsselskaber med hjemsted i en anden medlemsstat end Italien.

B. Artikel 85, stk. 3

(18) I henhold til EOEF-traktatens artikel 85, stk. 3, kan bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, erklaeres uanvendelige paa enhver aftale mellem virksomheder, som bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling, samtidig med at den sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelen herved, og uden at der:

a) paalaegges de paagaeldende virksomheder begraensninger, som ikke er noedvendige for at naa disse maal;

b) gives disse virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende varer.

(19) Det italienske marked for forsikring af maskinskader og risici i forbindelse med opstilling er praeget af en beskeden efterspoergsel og et forholdsvis ringe udbud. Den paagaeldende sektor omfatter kun forsikringsselskaber, der kan praestere hoejt specialiserede tjenesteydelser. I en saadan situation, hvor de teknologiske aspekter ved de forsikrede risici indebaerer et indgaaende kendskab til sektoren, hvad angaar saavel vurderingen og den efterfoelgende tarifering af risikoen som forebyggelsen af risici, kan dels oprettelsen af et oekonomisk interessefaellesskab som NUOVO CEGAM med henblik paa at goere det lettere at opnaa specialviden - hvilket er en forudsaetning for en effektiv styring af denne forsikringsbranche (statistiske oplysninger, risikoanalyser, forebyggende metoder) - dels tilvejebringelse af tilstraekkelige muligheder for genforsikring, betragtes som et middel til at forbedre produktionen og fordelingen af tjenesteydelser inden for forsikringsvirksomhed, samt til at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling.

(20) Endvidere opnaar forbrugerne en rimelig andel af fordelen ved det oekonomiske interessefaellesskabs oprettelse og funktion, fordi NUOVO CEGAM's salgsfremmende foranstaltninger inden for forsikringssektoren bidrager til at udvide kapaciteten paa det italienske marked, idet de giver forbrugerne stoerre valgmuligheder og sikrer dem en teknologisk set mere avanceret risikodaekning i konkurrence med de oevrige selskaber paa markedet.

(21) I den version, hvori aftalen er anmeldt til Kommissionen, indeholder den ikke laengere de bestemmelser, som Kommissionen fandt uacceptable i den tidligere version. Dette gaelder navnlig bestemmelserne vedroerende:

- NUOVO CEGAM-organernes befoejelser til at fastsaette tarifferne for de effektive praemier og de deltagende selskabers forpligtelse til at anvende disse tariffer;

- fastsaettelse af maksimumsgraenser for policernes loebetid;

- deltagernes forpligtelse til at vaelge medforsikringsselskaberne af deres midte;

- genforsikringsselskabernes forpligtelse til ikke at indroemme selskaber paa det italienske marked, der ikke deltager i det oekonomiske interessefaellesskab, bedre betingelser med hensyn til daekning og praemier.

(22) De begraensninger, som er bibeholdt i den anmeldte version, kan betragtes som noedvendige for at naa de med aftalerne tilstraebte maal.

(23) At NUOVO CEGAM-organerne fastsaetter en grundpraemietarif uden nogen form for risikotillaeg kan betragtes som acceptabelt, da dette ikke forhindrer de deltagende selskaber i at fastsaette den effektive praemie, dvs. praemien for de enkelte risici, under hensyn til deres egne forsikringsvilkaar. Forsikringstagerne, dvs. forbrugerne, fratages derfor ikke muligheden for at udvaelge forsikringsselskaberne paa grundlag af de effektive praemier, som disse tilbyder.

Hvis ikke der blev vedtaget grundpraemietariffer, ville det vaere vanskeligere for de deltagende virksomheder at naa de med aftalen tilstraebte maal, navnlig forbedring af produktionen og fordelingen, da styringen af den paagaeldende forsikringsbranche forudsaetter teknisk kendskab samt erfaringer med hensyn til skadessandsynligheden. (24) Hvad angaar den omstaendighed, at de direkte tegnende forsikringsselskaber er forpligtede til at henvende sig til bestemte genforsikringsselskaber, maa der tages hensyn til genforsikringsaftalens funktion inden for forsikringssektoren. I forbindelse med de direkte tegnende forsikringsselskabers planlaegning er det nemlig normalt, at genforsikringen gaar forud for forsikringen af de enkelte risici, idet disse forsikringsselskaber, foer de paatager sig forsikringsmaessige forpligtelser, skal vide om og paa hvilke betingelser de risici, som de paatager sig at forsikre, kan genforsikres.

Desuden indebaerer en aftale om obligatorisk genforsikring i sig selv en forpligtelse for den genforsikrede og genforsikringsselskabet til henholdsvis at anmode om og at yde den i aftalen omhandlede genforsikringsgaranti. I betragtning af de saerlige markedsforhold, der goer sig gaeldende inden for den paagaeldende forsikringssektor, og som er beskrevet i nr. 4 og 5, ville det i det foreliggende tilfaelde vaere ret usandsynligt, at de direkte tegnende forsikringsselskaber kunne opnaa genforsikringsvilkaar svarende til de i aftalen om risikodeling (Trattato quota ed eccedente) anfoerte, saafremt de ikke accepterede, at de genforsikringsselskaber, der har undertegnet aftalen, har eneret til genforsikring.

Det synes udelukket, at de direkte tegnende forsikringsselskaber, saafremt de forhandlede individuelt med genforsikringselskaberne, ville kunne opnaa de samme vilkaar som ved at forhandle som et oekonomisk interessefaellesskab.

Endelig maa det bemaerkes, at de enkelte aftaleparter kan opsige aftalen hvert aar.

(25) Aftalerne giver ikke parterne mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af den paagaeldende forsikringsvirksomhed.

Parterne tegner sig for ca. 26 % af det italienske marked og konkurrerer med en raekke andre store forsikringsselskaber. Strukturen i denne forsikringsbranche er karateriseret ved, at det selskab, der har den stoerste markedsandel, tegner sig for 25 %, medens de tre stoerste selskaber uden for NUOVO CEGAM alene har en markedsandel paa ca. 46 %.

NUOVO CEGAM har derfor ikke mulighed for at udelukke konkurrencen inden for den paagaeldende sektor.

C. Artikel 6 og 8 i forordning nr. 17

(26) Paa grund af markedssituationen inden for den paagaeldende forsikringsbranche og som foelge af, at oprettelsen af det oekonomiske interessefaellesskab kun har forholdsvis begraenset indvirkning paa konkurrencevilkaarene inden for faellessmarkedet, er det berettiget, at der indroemmes fritagelse i 10 aar.

(27) For at Kommissionen fortsat kan kontrollere, om konkurrencereglerne overholdes, boer parterne vaere forpligtede til en gang om aaret at underrette Kommissionen om eventuelle aendringer i de anmeldte aftaler samt om nye aftaler, de maatte indgaa med hinanden, idet parterne dog i givet fald fortsat er forpligtede til i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 17 at anmelde aendringer med hensyn til aftalernes indhold og deltagende parter, saafremt de fortsat oensker, at der indroemmes fritagelse.

Selskaberne er desuden forpligtede til aarligt at forelaegge Kommissionen en rapport om omfanget af den virksomhed, de har udoevet inden for det oekonomiske interessefaelles- skab -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

I henhold til artikel 85, stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab erklaeres bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, i perioden 22. juni 1983 - 21. juni 1993 uanvendelige paa foelgende aftaler:

- Den vedtaegt for det oekonomiske interessefaellesskab, NUOVO CEGAM, der blev godkendt paa den ekstraordinaere generalforsamling den 18. maj 1983;

- NUOVO CEGAM's overenskomst, der blev vedtaget paa ovennaevnte generalforsamling den 18. maj 1983;

- Aftalen om risikodeling (Trattato quota ed eccedente) i den version, de blev anmeldt den 22. juni 1983, og som er indgaaet mellem de afgivende deltagere og de i listen anfoerte genforsikringsselskaber.

Artikel 2

De selskaber, som denne beslutning er rettet til, underretter en gang om aaret Kommissionen om eventuelle aendringer i eller tilfoejelser til de anmeldte aftaler, samt om nye aftaler, de maatte indgaa med hinan den. Desuden forelaegger de aarligt Kommissionen en rapport om omfanget af den virksomhed, de har udoevet inden for det oekonomiske interessefaellesskab.

Artikel 3

Denne besltunging er rettet til Nuovo Consorzio Centrale Guasti alle Macchine, med hjemsted i Milano, de deltagende selskaber, der har undertegnet vedtaegten og overenskomsten, anfoert i bilag I, og de genforsikningsselskaber, der har undertegnet aftalen om risikodeling (Trattato quota ed eccedente), anfoert i bilag II.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 30. marts 1984.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

(2) EFT nr. C 281 af 18. 10. 1983, s. 3.

(1) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 20.

(2) EF-Domstolen, den 3. 12. 1974, sag 33/74 (J. H.M. van Binsbergen/Bestuur van de Bedrijfsvereniging voor de Metaalnijverheid), Sml. 1974, s. 1301.

BILAG I

Deltagere i det oekonomiske interessefaellesskab

1. Assitalia - Le Assicurazioni d'Italia

2. Milano Assicurazioni

3. Compagnie riunite di assicurazione

4. La Fondiaria

5. Italiana incendio, vita e Rischi diversi

6. La Pace - Assicurazioni e riassicurazioni

7. RAS - L'Assicuratrice italiana

8. Società cattolica di assicurazione

9. Società reale mutua di assicurazioni

10. Toro Assicurazioni

11. UAP Italiana

12. Nationale suisse - Compagnia italiana di assicurazione

13. La Previdente

14. ITAS - Istituto Trentino-Alto Adige per assicurazioni

15. Winterthur - Compagnia italo-svizzera di assicurazioni

16. CARD - Compagnia di assicurazioni rami danni

17. Compagnia latina di assicurazioni

BILAG II

Genforsikringsselskaber, der deltager i aftalen om risikodeling (»Trattato quota ed eccedente«)

1. Assitalia - Le Assicurazioni d'Italia

2. Milano Assicurazioni

3. Compagnie riunite di assicurazione

4. La Fondiaria

5. Italiana incendio, vita e Rischi diversi

6. La Pace - Assicurazioni e riassicurazioni

7. RAS - L'Assicuratrice italiana

8. Società cattolica di assicurazione

9. Società reale mutua di assicurazioni

10. Toro Assicurazioni

11. UAP Italiana

12. Nationale suisse - Compagnia italiana di assicurazione

13. La Previdente

14. ITAS - Istituto Trentino-Alto Adige per assicurazioni

15. Winterthur - Compagnia italo-svizzera di assicurazioni

16. CARD - Compagnia di assicurazioni rami danni

17. Compagnia latina di assicurazioni

18. Unione italiana di riassicurazione

19. La Vittoria riassicurazioni

20. Reale riassicurazioni

21. La Consorziale

22. Compagnie suisse de réassurances

23. Gerling Konzern Global

24. Muenchener Rueckvers.-Ges.