*****

KOMMISSIONENS AFGOERELSE

af 26. marts 1990

om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumparawolframat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea

(90/154/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9,

efter konsultation i Det Raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til forordning (EOEF) nr. 2423/88, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Kommissionen modtog i juli 1988 en skriftlig klage indgivet af Comité de Liaison des Industries de Métaux Non Ferreux de la Communauté Européenne paa vegne af producenter, der tegner sig for stoerstedelen af produktionen i Faellesskabet af ammoniumparawolframat.

Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure.

Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af ammoniumparawolframat, henhoerende under KN-kode 2841 80 00, med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea.

(2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanterne for eksportlandet og klagerne.

Den opfordrede de beroerte parter til at besvare det spoergeskema, som de havde faaet tilsendt, og gav dem endvidere lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(3) Alle de klagende faellesskabsproducenter besvarede spoergeskemaet, tilkendegav, deres synspunkter skriftligt og anmodede om at blive hoert af Kommissionen, hvilket blev imoedekommet.

(4) Ingen af de tre vigtigste kinesiske eksportorganisationer eller deres 32 regionalkontorer eller de otte kinesiske producenter, som Kommissionen havde sendt spoergeskema til, returnerede dette i blot delvis udfyldt stand. Til gengaeld henvendte »China Chamber of Commerce of Metals, Minerals and Chemicals Importers and Exporters«, i det foelgende benaevnt »det kinesiske handelskammer«, sig til Kommissionen og tilkendegav, at det ville besvare spoergeskemaet paa vegne af alle de naevnte kinesiske eksportoerer og producenter. Det kinesiske handelskammer anmodede to gange Kommissionen om at faa tidsfristen udsat, saa det bedre kunne forberede svarene, hvilket blev imoedekommet. Ved fristens udloeb havde Kommissionen imidlertid ikke modtaget en egentlig besvarelse af spoergeskemaet, men kun nogle generelle argumenter.

Det kinesiske handelskammer anmodede ligeledes om at faa et moede med Kommissionen, hvilket blev imoedekommet, og det fremfoerte her dels nogle generelle argumenter, dels argumenter med statistiske tal, hvoraf de seneste vedroerte 1987, og overdrog Kommissionen en skriftlig redegoerelse for sit indlaeg.

Ingen af de ni selskaber, der er angivet i klagen som importoerer af ammoniumparawolframat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, besvarede Kommissionens spoergeskema. Til gengaeld gav en importoer, der ikke er naevnt i klagen (selskabet Ceratungsten Sarl, Differdange, Luxembourg), sig til kende over for Kommissionen og sendte en fuldstaendig besvarelse af spoergeskemaet inden for den fastsatte tidsfrist.

Selskabet anmodede endvidere om at faa lejlighed til at fremfoere sine synspunkter mundtligt, hvilket blev imoedekommet.

(5) Den koreanske producent/importoer, selskabet Korea Tungsten Mining Co. Ltd (KTMC), Seoul og Daegu, sendte Kommissionen en fuldstaendig besvarelse af spoergeskemaet paa vegne af selskabets salgskontorer i Faellesskabet og i eget navn.

KTMC anmodede endvidere om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet, og tilkendegav ligeledes sine synspunkter skriftligt hvad angaar selskabets ansvar i forbindelse med den skade, der forvoldtes ifoelge klagen.

(6) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse om dumpingen og den skade, der forvoldtes som foelge deraf. Den aflagde saaledes kontrolbesoeg hos foelgende selskaber:

a. Producenter i Faellesskabet:

- Herman C. Stark Berlin, GmbH & Co. Kg, Duesseldorf og Goslar, Tyskland

- Murex Ltd, Rainham, Det Forenede Kongerige

- Eurotungstène Poudres SA, Grenoble, Frankrig

b. Den koreanske producent/eksportoer

- Korea Tungsten Mining Co., Ltd (KTMC), Seoul og Daegu

c. Importoerer i Faellesskabet:

- Ceratungsten Sarl, Differdange, Luxembourg

samt hos to af de klagende producenter, som havde importeret varer i undersoegelsesperioden, enten fordi de var ophoert med at producere ammoniumparawolframat, eller fordi de havde nedsat deres egen produktion af det paagaeldende produkt.

Kommissionen foretog ogsaa en undersoegelse hos en producent i et referenceland, som klageren havde foreslaaet, nemlig hos selskabet Wolfram Bergbau- und Huettengesellschaft mbH, Wien, OEstrig.

(7) Antidumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. januar til 30. september 1988.

Undersoegelsen gik ud over den periode paa et aar, der er fastsat i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88, paa grund af den tid, der medgik til konsultationer i Det Raadgivende Udvalg.

B. BESKRIVELSE AF VAREN - DEN PAAGAELDENDE ERHVERSGREN I FAELLESSKABET; DE KLAGENDE VIRKSOMHEDER

(8) Ammoniumparawolframat er en forbindelse af nitrogen og wolfram og er det sidste trin i den kemiske behandling af wolframmalm. Der er tale om et mellemprodukt, som anvendes til fremstilling af andre wolframprodukter. Ca. 90 % af kemisk behandlet wolfram i verden har paa et tidspunkt vaeret ammoniumparawolframat.

(9) Den paagaeldende vare henhoerer under KN-kode 2841 80 00 som angivet i meddelelsen om indledning af proceduren. Denne kode omfatter imidlertid samtlige wolframater, og Kommissionen har konstateret, at ammoniumparawolframat som et wolframat blandt mange burde anses for at henhoere under KN-kode ex 2841 80 00. En saadan aendring vil ikke faa indvirkning paa procedurens videre forloeb, da det ifoelge de oplysninger, Kommissionen har modtaget, viser sig, at vareudvekslingen med andre former for wolframat statistisk set kan betragtes som helt ubetydelige.

Ifoelge de oplysninger, som Kommissionen har indhentet, kan den vare, der eksporteres af Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea, og den, der fremstilles af faellesskabsproducenterne, betragtes som samme vare som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(10) Efter klagens indgivelse, da den foreloebige undersoegelse var blevet indledt, underrettede en af de klagende faellesskabsproducenter Kommissionen om, at selskabet havde lukket sin afdeling for ammoniumparawolframat i juli 1987, og at det ikke laengere oenskede at blive betragtet som klager, men at det samtidig accepterede at medvirke som »reference« ved vurderingen af skadens omfang.

Kommissionen noterede sig dette oenske og tog i procedurens videre forloeb hensyn til, at den paagaeldende producent havde indstillet produktionen. (11) Det fremgik af undersoegelsen, at den i betragtning 10 omhandlede producent og en anden faellesskabsproducent havde importeret ammoniumparawolframat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik i referenceperioden. Kommissionen undersoegte virkningerne af denne import i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Hvad angaar den i betragtning 10 omhandlede producent, der havde lukket sin afdeling for ammoniumparawolframat og var blevet fuldstaendig afhaengig af indkoeb i andre lande, fastslog Kommissionen, at denne producent de facto ikke kunne indgaa i begrebet den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet som defineret i naevnte artikel 4, stk. 5, men at der maatte tages hensyn til selskabets saerlige situation, da det godtog princippet herom, som en del af den relevante oekonomiske baggrund for en vurdering af den skade, som den paagaeldende erhversgren i Faellesskabet som helhed paastod forvoldtes den.

Hvad angaar den anden producent, som havde nedsat sin produktion fra 1987, fastslog Kommissionen, at selskabets indkoeb fra Den Kinesiske Folkerepublik faldt sammen med en lige saa stor nedgang i udnyttelsen af produktionskapaciteten. Kommissionen fandt derfor, at de paagaeldende indkoeb ikke var nogen begrundelse for at undtage denne producent fra begrebet den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

(12) Da Kommissionen havde draget sine foreloebige konklusioner og meddelt de forskellige beroerte parter disse, fremkom to nye oplysninger:

Det i betragtning 10 omhandlede selskab meddelte Kommissionen, at det for fremtiden ikke oenskede at medvirke som referencegrundlag med hensyn til fastlaeggelsen af skadens omfang, og den producent, som havde nedbragt produktionen for at koebe ammoniumparawolframat i Den Kinesiske Folkerepublik, meddelte Kommissionen, at han frafaldt klagen.

Kommissionen noterede sig disse beslutninger, som bevirkede, at betegnelsen klager og producent som »den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet« som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 nu kun omfattede én virksomhed i Faellesskabet, og at det saaledes aendrede visse oplysninger og elementer vedroerende den paastaaede skade.

(13) Kommissionen fastslog, at den faellesskabsproducent, som fastholdt klagen, i referenceperioden havde fremstillet ca. 94 % af Faellesskabets produktion af ammoniumparawolframat, dvs. stoerstedelen.

Kommissionen finder saaledes, at den faellesskabsproducent, som fortsat fremstillede ammoniumparawolframat og fastholdt klagen, udgoer den paagaeldende erhversgren i Faellesskabet som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

C. NORMAL VAERDI

1. Republikken Korea

(14) Selskabet KTMC solgte ikke ammoniumparawolframat paa hjemmemarkedet i undersoegelsesperioden, og Kommissionen fastsatte derfor den normale vaerdi paa grundlag af den beregnede vaerdi, dvs. ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne og en rimelig fortjenstmargen.

Produktionsomkostningerne beregnedes ved sammenlaegning af alle omkostninger, baade faste og variable, vedroerende:

- materialer (hvilket foerte til fastsaettelse af omkostningerne ved produktionen af wolframmalm og -koncentrat, som KTMC udvinder fra sin mine i Sang Dong), og

- produktionen i oprindelseslandet.

Disse omkostninger blev forhoejet med salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, som i mangel af oplysninger om andre producenter eller eksportoerer i oprindelseslandet blev fastlagt paa grundlag af KTMC's salg af wolframpulver paa hjemmemarkedet i referenceperioden.

Hvad angaar fortjenstmargenen anvendtes samme grundlag, men det ansaas for rimeligt at begraense niveauet til 10 % paa baggrund af den koreanske producents generelle indtjening og det meget staerke pristryk paa ammoniumparawolframat paa verdensmarkedet.

Kommissionen fandt i den forbindelse, at det koreanske marked ikke var afskaermet mod dette pristryk, og at det derfor var rimeligt for ammoniumparawolfram at anvende en fortjeneste, som var lavere end den, der blev fastslaaet i forbindelse med KTMC's salg af wolframpulver paa hjemmemarkedet i undersoegelsesperioden.

2. Den Kinesiske Folkerepublik

(15) For at fastslaa, om der var tale om dumpingimport fra Kina, maatte Kommissionen tage hensyn til, at dette land ikke har markedsoekonomi, og den maatte derfor basere sine beregninger paa den paagaeldende vares normale vaerdi i et land med markedsoekonomi; klageren havde i den forbindelse foreslaaet en beregnet vaerdi fastlagt paa grundlag af omkostningerne ved fremstilling af ammoniumparawolframat i OEstrig.

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 322 af 15. 12. 1988, s. 4.

(16) Repraesentanterne for det kinesiske handelskammer gjorde indsigelse mod klagerens forslag og fremfoerte, at den oekonomiske struktur i OEstrig er forskellig fra strukturen i Den Kinesiske Folkerepublik, men de foreslog ikke et andet referenceland.

(17) Kommissionen foreslog at anvende den normale vaerdi baseret paa den koreanske eksportoers produktionsomkostninger af foelgende aarsager:

- de varer, der eksporteredes af Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea, kan betragtes som samme vare som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88

- den oestrigske producent havde ikke solgt ammoniumparawolframat paa hjemmemarkedet i referenceperioden, hvilket bevirkede, at den normale vaerdi baade i OEstrigs og Koreas tilfaelde fastsattes paa grundlag af en beregnet vaerdi

- den sydkoreanske vare kan i teknisk henseende sammenlignes med varerne fra Den Kinesiske Folkerepublik.

(18) En af Faellesskabets importoerer af ammoniumparawolframat gjorde indsigelse mod valget af Republikken Korea med den begrundelse, at det koreanske wolframmarked naesten havde vaeret helt lukket for udenlandske selskaber i referenceperioden paa grund af hoeje importafgifter og -told i Korea.

(19) Kommissionen undersoegte produktionsomkostningerne for de to selskaber (det oestrigske og det koreanske) og fastslog:

- den sydkoreanske eksportoer og den oestrigske eksportoer er begge fuldt integrerede, dvs. at de har deres egne miner og producerer alle former for mellemprodukter af wolfram

- den sydkoreanske producents omkostninger ved produktion af ammoniumparawolframat kan ikke vaere paavirket af, at hjemmemarkedet i Korea beskyttes med importafgifter og -skatter. Produktionsprocessen er effektiv, moderne og rentabel

- produktionsomkostningerne i Sydkorea var bedst egnet som grundlag for fastsaettelsen af den normale vaerdi for kinesisk ammoniumparawolframat paa grundlag af den sydkoreanske producents produktionsomkostninger.

(20) Kommissionen konkluderede derfor, at det ville vaere hensigtsmaessigt og ikke urimeligt at fastsaette den normale vaerdi for kinesisk ammoniumparawolframat paa grundlag af den sydkoreanske producents produktionsomkostninger

D. EKSPORTPRIS

1. Republikken Korea

(21) Trods hjaelp fra selskabets forbindelseskontorer i Faellesskabet foregik hele KTMC's eksport som direkte salg til uafhaengige importoerer i Faellesskabet. Forbindelseskontorerne havde udelukkende til opgave at sikre markedsfoeringen og udarbejde endelige fakturaer for KTMC, men de optraadte aldrig selv som importoerer.

Eksportprisen blev saaledes beregnet paa grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales for ammoniumparawolframat, der solgtes til eksport til Faellesskabet, med fradrag for alle afgifter og rabatter, som faktisk var blevet anvendt i direkte sammenhaeng med det paagaeldende salg.

Til dette formaal efterproevede Kommissionen samtlige transaktioner i undersoegelsesperioden.

2. Den Kinesiske Folkerepublik

(22) Da der ikke forelaa svar fra de kinesiske eksportoerer, blev eksportprisen fastlagt paa grundlag af de foreliggende oplysninger, dvs. en importoers besvarelse af spoergeskemaet og de oplysninger, der indhentedes ved kontrolbesoegene hos de to faellesskabsproducenter, som havde importeret ammoniumparawolframat fra Kina i undersoegelsesperioden.

Disse oplysninger omfattede over 50 % af den paagaeldende import fordelt over hele referenceperioden, og de blev foretrukket frem for oplysningerne vedroerende de af Eurostat offentliggjorte gennemsnitspriser, som i oevrigt var lidt lavere.

E. SAMMENLIGNING

1. Republikken Korea

(23) For at sammenligne den beregnede normale vaerdi med eksportprisen tog Kommissionen i givet fald hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed saasom kreditvilkaar, transport-, forsikrings- og haandteringsomkostninger og andre omkostninger.

(24) Hvad angaar salgsomkostninger blev der foretaget justering for de udgifter, som KTMC's forbindelseskontorer i Faellesskabet havde paafoert KTMC.

(25) Alle justeringer i forbindelse med den koreanske eksportoer blev foretaget paa grundlag af oplysninger, som var blevet efterproevet under kontrolbesoeget. 2. Den Kinesiske Folkerepublik

(26) Da de kinesiske eksportoerer ikke udviste samarbejdsvilje, og da den importoer, som deltog i undersoegelsen, ikke kunne give oplysninger vedroerende de paaloebne udgifter inden varernes indfoersel i Faellesskabet, blev de noedvendige justeringer for bl.a. soetransportudgifter, forsikrings-, haandterings- og salgsomkostninger for saa vidt angaar importen fra Den Kinesiske Folkerepublik foretaget paa grundlag af de oplysninger, der indhentedes i forbindelse med undersoegelsen vedroerende Republikken Korea.

(27) Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik, for hver enkelt transaktion i Koreas tilfaelde og generelt i Kinas tilfaelde (ud fra den vejede gennemsnitlige enhedspris, saadan som den fremgaar af beregningerne i betragtning 22).

F. DUMPINGMARGEN

(28) Det fremgaar af den foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted med hensyn til Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastlagte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.

(29) Beregnet paa grundlag af prisen cif Faellesskabets graense, beloeber de vejede gennemsnitlige dumpingmargener sig til:

- 75,74 % for ammoniumparawolframat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik

- 62,16 % for ammoniumparawolframat med oprindelse i Republikken Korea og eksporteret af KTMC.

G. SKADE

1. Importomfang og markedsandele

a) Republikken Korea

(30) I sin besvarelse af spoergeskemaet havde KTMC angivet nogle tal vedroerende omfanget af selskabets salg af ammoniumparawolframat i Faellesskabet, som afveg fra de tal, som Eurostat har offentliggjort vedroerende importen af varer med oprindelse i Korea, saerlig hvad angaar aarene 1984 og 1985.

Paa grund af den usikkerhed, der paa davaerende tidspunkt herskede om ammoniumparawolframats klassificering i den statistiske nomenklatur, og da:

- det ikke loed urimeligt, at KTMC tegnede sig for hele eksporten af ammoniumparawolframat fra Republikken Korea til Faellesskabet i den paagaeldende periode ( januar 1984 til september 1988)

- KTMC ved kontrolbesoeget fremlagde bevis for sit salg af ammoniumparawolframat i Faellesskabet

fastslog Kommissionen, at tallene vedroerende KTMC's faktiske salg i Faellesskabet i aarene 1984 til 1987 og i de foerste ni maaneder af 1988 boer anvendes i forbindelse med denne undersoegelse i stedet for de af Eurostat offentliggjorte tal, der er angivet i klagen.

(31) Heraf fremgaar det, at importen af ammoniumparawolframat med oprindelse i Korea foerst steg til 336 tons i 1987 og saa siden faldt igen til 157 tons i referenceperioden, dvs. til et niveau paa aarsbasis, som er lavere end niveauet i 1984.

Hvad angaar den del af markedet i Faellesskabet, som importen fra Korea af den paagaeldende vare tegner sig for, fandt Kommissionen det rimeligt at vurdere denne markedsandel paa grundlag af de samlede maengder, som havde vaeret genstand for transaktioner inden for Faellesskabet (dvs. ved sammenlaegning af faellesskabsproducenternes salgsmaengder og den samlede import af varer med oprindelse i tredjelande).

Heraf fremgaar det, at den sydkoreanske eksportoers markedsandel udgjorde 20 % i 1984 og nu er faldet til 4 %.

b) Den Kinesiske Folkerepublik

(32) Det fremgaar af de af Eurostat offentliggjorte tal, som er de bedste oplysninger, der foreligger vedroerende Kina, at importen af kinesiske varer steg maerkbart, nemlig fra 167 tons i 1984 til 819 tons i 1987 og til 3 402 tons i referenceperioden.

Denne import, som udgjorde 12 % af den samlede maengde transaktioner med ammoniumparawolframat i 1984, omfattede udtrykt i markedsandel 47 % i 1987 og naaede op paa 89 % i referenceperioden.

Disse tal boer dog anvendes med en vis forsigtighed, da importstigningen og den stigende markedsandel i hoej grad skyldes, at de to faellesskabsproducenter besluttede sig til helt eller delvis at give afkald paa at producere ammoniumparawolframat og i stedet faa forsyninger fra Den Kinesiske Folkerepublik.

c) Andre leverandoerlande

(33) Importen af varer fra andre tredjelande faldt betydeligti perioden 1984 til 1988, nemlig fra 587 tons til 178 tons, hvilket betyder en nedgang i markedsandelen fra 43 % til 5 %.

2. Priser

(34) I perioden 1984 til 1988 nedsatte den koreanske eksportoer sine salgspriser i Faellesskabet med 29 %, medens de kinesiske eksportoerer, betragtet som en helhed, nedsatte deres priser med over 55 %. (35) Hvad angaar forskellene mellem priserne i Faellesskabet paa ammoniumparawolframat fra Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea og faellesskabsproducenternes priser sammenlignede Kommissionen de vejede gennemsnitlige salgspriser for importerede varer fra Kina og Korea (frit Faellesskabets graense, ufortoldet) og den vejede gennemsnitlige pris, ekskl. transport for varer, der solgtes af den faellesskabsproducent, som fastholdt klagen.

Paa grundlag af denne sammenligning fastslog Kommissionen, at prisforskellene i referenceperioden naaede:

- 41,69 % for eksportoererne fra Den Kinesiske Folkerepublik

- 26,37 % for den koreanske eksportoer KTMC.

3. Andre oekonomiske faktorer

a) Produktion

(36) Kommissionen har konstateret, at Faellesskabets produktion naaede det laveste niveau i 1987. I referenceperioden steg produktionen og naaede over niveauet i 1984.

b) Kapacitetsudnyttelse

(37) Den faellesskabsproducent, som fastholdt klagen, havde en forholdsvis stabil kapacitetsudnyttelse i perioden 1984 til 1988. Paa grundlag af den disponible kapacitet hvert aar i perioden 1984 til 1987 og i referenceperioden var der tale om en nedgang i den paagaeldende producents kapacitetsudnyttelse mellem 1985 og 1987, men senere steg den i de foerste ni maaneder af 1988 til over niveauet i 1985.

c) Salg

(38) Den klagende faellesskabsproducents salg paa markedet i Faellesskabet er gaaet betydeligt ned. Hvis indeks 1984 = 100 anvendes som grundlag, faldt salget til 73 i 1987 og til 36 i de foerste ni maaneder af 1988 (tallene vedroerende sidstnaevnte periode er beregnet paa aarsbasis). Det kunne dog ikke fastslaas, om tabet skyldtes dumpingimporten.

d) Markedsandel

(39) Beregnet paa samme grundlag som for Den Kinesiske Folkerepublik, Republikken Korea og de andre tredjelande faldt den klagende faellesskabsproducents andel af markedet fra 24 % i 1984 til 2 % i referenceperioden.

(40) Som allerede angivet i betragtning 32 maa tallene vedroerende markedsandelene dog anvendes med en vis forsigtighed. Udviklingen afspejler i hoej grad, at de faellesskabsproducenter, som oprindeligt indgav klagen, besluttede at faa ammoniumparawolframat fra Den Kinesiske Folkerepublik.

Hertil kommer en anden afgoerende faktor, nemlig betydningen af producenternes eget forbrug paa produktionsstadiet. Ca. 85 % af Faellesskabets produktion anvendes i produktionskaeden (forarbejdning til wolframoxid), og kun de resterende 15 % udbydes til salg.

e) Priser

(41) Hvad angaar de priser, som anvendtes af den faellesskabsproducent, som fastholdt klagen, fastslog Kommissionen, at der havde vaeret et staerkt prisfald i perioden 1984 til 1988, som i overvejende grad skyldtes faldende raastofudgifter. Hvis gennemsnitspriserne for 1984 sammenlignes med priserne i referenceperioden, viser det sig, at prisfaldet paa ammoniumparawolframat var paa 45 %, medens den automatiske virkning af prisfaldet paa wolframmalm og -koncentrat i samme periode burde have udmoentet sig i en nedgang paa 40 % med hensyn til ammoniumparawolframat.

f) Fortjeneste

(42) Kommissionen fastlog, at faellesskabsproducenternes finansielle resultater forringedes i perioden 1985 til 1987 og forbedredes igen i referenceperioden.

g) Beskaeftigelse

(43) Uden at tage i betragtning, at den faellesskabsproducent, der naegtede at medvirke som »reference« ved fastlaeggelsen af skadens omfang, lukkede sin afdeling for ammoniumparawolframat, viser det sig, at det ansatte personale blev reduceret med 10 % mellem 1984 og 1988. Paa grund af visse svingninger i beskaeftigelsen i denne periode er det dog ikke fastslaaet, om disse tal er relevante, og om der er en aarsagssammenhaeng med dumpingimporten. Kommissionen fandt derfor, at der ikke skulle tages hensyn til denne nedgang i beskaeftigelsen ved vurderingen af skadens omfang.

4. Konklusion

(44) I betragtning af ovennaevnte oekonomiske faktorer er Kommissionen naaet til den konklusion, at importen af ammoniumparawolframat fra Republikken Korea og Den Kinesiske Folkerepublik, saerskilt betragtet eller betragtet som en helhed, ikke har forvoldt den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade i undersoegelsesperioden, saadan som denne erhvervsgren er defineret efter de nye detaljerede kendsgerninger i betragtning 12. (45) Den faellesskabsproducent, som fastholdt klagen, angav i sin besvarelse af spoergeskemaet, at den tydelige forbedring af hans situation i referenceperioden skyldtes en tilfaeldig foroegelse af hans saakaldte »bearbejdningskontrakter«, og Kommissionen undersoegte derfor denne paastand med henblik paa eventuel trussel om skade.

Denne aktivitet er baseret paa tjenestekontrakter, hvorefter en producent forarbejder en kundes wolframmalm og -koncentrat til ammoniumparawolframat.

Kommissionen fastslog, at denne aktivitet ganske vist steg som foelge af lagre af almindeligvis kinesisk malm og koncentrat, som var opkoebt og toldbehandlet af visse forarbejdningsvirksomheder, men at selve aktiviteten ikke var af helt ny dato, og at det ikke kunne forventes, at den ville ophoere inden for kort tid.

Kommissionen finder endvidere, at der boer tages hensyn til betydningen af den paagaeldende faellesskabsproducents eget forbrug af ammoniumparawolframat, i det omfang dette forbrug begraenser dumpingimportens direkte negative virkninger for produktionen, saaledes at de kun omfatter en forholdsvis ringe del af denne.

(46) Under disse omstaendigheder fastslaar Kommissionen, at en aendring af situationen, hvor dumpingimporten fra Kina kunne forvolde skade, ikke er umiddelbart forestaaende og ikke for oejeblikket kan forventes med sikkerhed.

H. AFSLUTNING AF PROCEDUREN

(47) Antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumparawolframat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea boer foelgelig afsluttes, uden at der indfoeres beskyttelsesforanstaltninger.

(48) Der blev ikke gjort indsigelse mod denne konklusion i Det Raadgivende Udvalg.

(49) Klageren er blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen agter at afslutte proceduren, og har ikke gjort indsigelse herimod med naermere enkeltheder og argumenter, men kun redegjort for sin bekymring i generelle vendinger -

TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Eneste artikel

Antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumparawolframat med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Republikken Korea afsluttes.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. marts 1990.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Naestformand