DA Den Europæiske Unions Tidende L 213/31

RÅDETS DIREKTIV 2008/71/EF

af 15. juli 2008

om identifikation og registrering af svin

(kodificeret udgave)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 92/102/EØF af 27. november 1992 om identifikation og registrering af dyr (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

(2) I henhold til artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (4) skal dyr, som indgår i samhandelen mellem medlemsstaterne, være identificeret i overensstemmelse med kravene i fællesskabsbestemmelserne og registreret på en sådan måde, at de kan spores tilbage til de bedrifter, centre eller organer, hvor de har deres oprindelse, eller som de har passeret igennem. Disse identifikations- og registreringsordninger skulle inden den 1. januar 1993 udvides til også at omfatte flytning af dyr inden for de enkelte medlemsstaters områder.

(3) Efter artikel 14 i Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande (5), skal den i artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 90/425/EØF nævnte identifikation og registrering af disse dyr undtagen for slagtedyr og registrerede enhovede dyr finde sted efter nævnte kontrol.

(4) Det må sikres, at oplysninger udveksles hurtigt og effektivt mellem medlemsstaterne, således at dette direktiv kan gennemføres korrekt. Der er vedtaget fællesskabsbestemmelser herom dels ved Rådets forordning (EF) nr. 515/97 af 13. marts 1997 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne (6), dels ved Rådets direktiv 89/608/EØF af 21. november 1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af de veterinære og zootekniske bestemmelser (7).

(5) Brugerne af dyr bør til stadighed have ajourførte registre over dyrene på deres bedrift. Personer, som driver handel med dyr, skal føre registre over deres handel. Den pågældende myndighed bør efter anmodning have adgang til disse registre.

(6) For hurtigt og præcist at kunne følge dyr, som er flyttet, bør disse kunne identificeres ved et mærke. Afgørelsen om mærkets art bør træffes senere, og så længe en sådan ikke foreligger, bør de nationale identifikationsordninger opretholdes for flytninger, der er begrænset til det nationale marked.

(7) Der bør være mulighed for at fravige kravet om mærker i forbindelse med dyr, som transporteres direkte fra en bedrift til et slagteri. Dyrene bør dog under alle omstændigheder være identificeret således, at oprindelsesbedriften kan spores.

(8) Der bør kunne fraviges fra pligten til at føre en fortegnelse over brugere af dyr, der holdes som hobbydyr og, for at tage hensyn til visse særlige tilfælde, fra enkeltheder i forbindelse med føringen af fortegnelser.

(9) Dyr, hvis mærke er blevet ulæseligt eller gået tabt, bør forsynes med et nyt mærke, som gør det muligt at knytte en forbindelse til det tidligere mærke.

(10) Dette direktiv bør ikke berøre de specifikke krav i Kommissionens beslutning 89/153/EØF af 13. februar 1989 om korrelation mellem prøver taget med henblik på undersøgelse for restkoncentrationer og dyrene og deres oprindelsesbedrifter (8) eller de relevante gennemførelsesbestemmelser i henhold til direktiv 91/496/EØF.

(11) Der bør fastlægges en forvaltningsprocedure til vedtagelse af de bestemmelser, der er nødvendige til gennemførelsen af dette direktiv.

(12) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Dette direktiv fastsætter minimumskravene til identifikation og registrering af svin med forbehold af mere detaljerede fællesskabsregler, som vil kunne fastlægges med henblik på at udrydde eller kontrollere sygdomme.

Dette direktiv finder anvendelse med forbehold af beslutning 89/153/EØF og de gennemførelsesbestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med direktiv 91/496/EØF.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

a) »dyr«: alle dyr af familien Suidae, undtagen vildtlevende svin, som defineret i artikel 2, litra b), i Rådets direktiv 2001/89/EF af 23. oktober 2001 om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest (9)

b) »bedrift«: enhver virksomhed, enhver bygning eller, i tilfælde af frilandsopdræt, ethvert sted, hvor dyr holdes, opdrættes eller behandles

c) »bruger«: enhver fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for dyr, også midlertidigt

d) »kompetent myndighed«: en medlemsstats centrale myndighed, der er kompetent til at udføre veterinærkontrol, eller enhver myndighed, som den har overdraget denne kompetence med henblik på gennemførelsen af dette direktiv

e) »samhandel«: handel som defineret i artikel 2, nr. 3, i direktiv 90/425/EØF.

Artikel 3

1. Medlemsstaterne påser:

a) at den kompetente myndighed er i besiddelse af en ajourført fortegnelse over samtlige bedrifter, hvorpå der holdes dyr, der er omfattet af dette direktiv, og som er beliggende på dens område, med angivelse af brugerne af dyrene; bedrifterne skal figurere på fortegnelsen i tre år efter, at der ikke længere holdes dyr på bedriften. Fortegnelsen skal også indeholde det eller de mærker, der bruges til identifikation af bedriften i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, første afsnit, og artikel 8

b) at Kommissionen og den kompetente myndighed kan få adgang til alle oplysninger, som indhentes i henhold til dette direktiv.

2. Medlemsstaterne kan efter proceduren i artikel 18 i direktiv 90/425/EØF få tilladelse til i den i stk. 1, litra a), i nærværende artikel nævnte fortegnelse at undlade at medtage fysiske personer, der kun holder et dyr, som er bestemt til eget brug eller konsum, eller for at tage hensyn til særlige omstændigheder, såfremt dette dyr, inden det flyttes, underkastes kontrolforanstaltningerne i dette direktiv.

Artikel 4

1. Medlemsstaterne påser, at enhver bruger, som er opført på den i artikel 3, stk. 1, litra a), omhandlede fortegnelse, fører et register over antallet af dyr på bedriften.

Registret skal indeholde ajourførte oplysninger om flytninger (antal dyr, der er omfattet af hver flytning til eller fra bedriften), mindst på grundlag af til- og afgang med angivelse af henholdsvis dyrenes oprindelses- og/eller bestemmelsessted og datoen for disse til- og afgange.

Det efter artikel 5 og 8 anvendte identifikationsmærke skal anføres i samtlige tilfælde.

For racerene svin og hybridsvin, der er registreret i en avlsbog i henhold til Rådets direktiv 88/661/EØF af 19. december 1988 om zootekniske normer for avlssvin (10), kan en alternativ registreringsordning, der bygger på individuel identifikation af dyrene, anerkendes efter proceduren i artikel 18 i direktiv 90/425/EØF, hvis den giver samme garantier som et register.

2. Medlemsstaterne påser:

a) at enhver bruger af dyr på den kompetente myndigheds forlangende giver denne alle oplysninger om oprindelsessted, identifikation og i givet fald bestemmelsessted for dyr, som han har ejet, holdt, transporteret, afsat eller slagtet

b) at enhver bruger af dyr, der flyttes til eller fra et marked eller en samlestation, forelægger den handlende, som på markedet eller samlestationen er dyrenes midlertidige bruger, et dokument med nærmere oplysninger om disse dyr. Denne handlende kan anvende de dokumenter, der er forelagt i, stk. 1, tredje afsnit

c) at registrene og oplysningerne foreligger på bedriften og på forlangende stilles til rådighed for den kompetente myndighed i en af denne fastsat minimumsperiode på ikke under tre år.

Artikel 5

1. Medlemsstaterne påser, at følgende generelle principper overholdes:

a) identifikationsmærkerne skal anbringes på dyrene, inden de flyttes fra den bedrift, hvor de er født

b) intet mærke må fjernes eller erstattes uden den kompetente myndigheds tilladelse. Hvis et mærke er blevet ulæseligt eller gået tabt, anbringes der et nyt mærke i overensstemmelse med denne artikel

c) brugeren anfører ethvert nyt mærke i det i artikel 4 nævnte register, således at der etableres en forbindelse til dyrets tidligere mærke.

2. Dyrene skal mærkes snarest muligt, og under alle omstændigheder inden de forlader bedriften, med en øremærkning eller tatovering, hvorved dyret kan henføres til den bedrift, det kommer fra, og som muliggør reference til fortegnelsen i artikel 3, stk. 1, litra a), idet dette mærke skal være anført i ethvert ledsagedokument.

Uanset artikel 3, stk. 1, litra c), andet afsnit, i direktiv 90/425/EØF kan medlemsstaterne anvende deres nationale ordning for så vidt angår flytning af dyr inden for deres eget område. Denne ordning skal gøre det muligt at henføre dyret til den bedrift, det kommer fra, og at efterspore den bedrift, hvor det er født. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke ordninger de agter at indføre i dette øjemed. Efter proceduren i artikel 18 i direktiv 90/425/EØF kan en medlemsstat opfordres til at foretage de nødvendige ændringer i sin ordning, hvis den ikke opfylder dette krav.

Dyr med et midlertidigt mærke, der identificerer en sending, skal under hele flytningen ledsages af et dokument, som gør det muligt at fastslå dyrenes oprindelse, ejer, afsendelses- og bestemmelsessted.

Artikel 6

1. Hvis den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten beslutter ikke at bevare det identifikationsmærke, som dyret har fået tildelt på den bedrift, det oprindelig tilhørte, skal den afholde alle omkostninger i forbindelse med udskiftning af mærket. Når mærket er udskiftet således, skal der etableres en forbindelse mellem den identifikation, der var tildelt af den kompetente myndighed i afsendelsesmedlemsstaten, og den nye identifikation, der tildeles af bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed, og denne forbindelse skal anføres i det i artikel 4 nævnte register.

Muligheden i første afsnit gælder ikke for dyr til slagtning, der indføres i overensstemmelse med artikel 8 uden at være forsynet med et nyt mærke i overensstemmelse med artikel 5.

2. Når dyrene har været genstand for samhandel, kan den kompetente myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten til gennemførelse af artikel 5 i direktiv 90/425/EØF påberåbe sig bestemmelserne i artikel 4 i direktiv 89/608/EØF for at få oplysninger om dyrene, den besætning, de oprindelig tilhørte, samt deres eventuelle flytning.

Artikel 7

Medlemsstaterne påser, at enhver oplysning om flytning af dyr, med hvilke der ikke følger et certifikat eller et dokument, der er påkrævet efter veterinærlovgivningen eller den zootekniske lovgivning, opbevares for på den kompetente myndigheds forlangende at kunne forevises denne i en af den fastsat minimumsperiode.

Artikel 8

Dyr indført fra tredjelande, som er godkendt ved kontrollen efter direktiv 91/496/EØF, og som forbliver på Fællesskabets område, skal inden tredive dage efter denne kontrol, og under alle omstændigheder inden de flyttes, forsynes med identifikation ved hjælp af et mærke i overensstemmelse med direktivets artikel 5, medmindre bestemmelsesbedriften er et slagteri, der er beliggende på den myndigheds område, som er ansvarlig for veterinærkontrollen, og dyrene faktisk slagtes inden for denne frist på tredive dage.

Der skal etableres en forbindelse mellem den identifikation, der anvendes i tredjelandet, og den, der tildeles dyret af bestemmelsesmedlemsstaten. Denne forbindelse skal anføres i det i artikel 4 nævnte register.

Artikel 9

Medlemsstaterne træffer administrative og/eller strafferetlige foranstaltninger for at gribe ind over for enhver tilsidesættelse af Fællesskabets veterinærbestemmelser, hvis det konstateres, at mærkningen eller identifikationen af dyrene eller førelsen af det i artikel 4 nævnte register ikke har fundet sted under overholdelse af dette direktivs krav.

Artikel 10

Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 11

Direktiv 92/102/ EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse af direktivet i national ret.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.

Artikel 12

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 13

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2008. På Rådets vegne M. BARNIER Formand

(1) Udtalelse af 11.3.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EFT L 355 af 5.12.1992, s. 32. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 21/2004 (EUT L 5 af 9.1.2004, s. 8).

(3) Jf. bilag I, del A.

(4) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/33/EF (EFT L 315 af 19.11.2002, s. 14).

(5) EFT L 268 af 24.9.1991, s. 56. Senest ændret ved direktiv 2006/104/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 352).

(6) EFT L 82 af 22.3.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 807/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 36).

(7) EFT L 351 af 2.12.1989, s. 34.

(8) EFT L 59 af 2.3.1989, s. 33.

(9) EFT L 316 af 1.12.2001, s. 5. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 2007/729//EF (EUT L 294 af 13.11.2007, s. 26).

(10) EFT L 382 af 31.12.1988, s. 36. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).