EF-rammebestemmelser for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien (95/C 284/03)

(Tekst af betydning for EØS)

I det første brev underrettede Kommissionen medlemsstaterne om dens beslutning af 5. juli 1995 om at forlænge de oprindelige EF-rammebestemmelser for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 1995. I det efterfølgende brev foreslår Kommissionen medlemsstaterne at genindføre rammebestemmelserne som foranstaltninger i henhold til artikel 93, stk. 1, i EF-traktaten med visse ændringer, der fremgår af brevet.

I lyset af EF-Domstolens dom af 29. juni 1995 i sag C-135/93, Spanien mod Kommissionen, besluttede Kommissionen på sit møde den 5. juli 1995 at foreslå EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien genindført med visse mindre, nødvendige ændringer som en foranstaltning i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 1.

Ved hjælp af denne foranstaltning vil Kommissionen i en periode på to år overvåge alle forskellige typer støtte til forskellige bil- og bilmotorproducenter i overensstemmelse med anmeldelsesreglerne og retningslinjerne for vurdering af støttesager i rammebestemmelserne (1).

Nedenfor anførte ændringer bringer rammebestemmelserne i overensstemmelse med udviklingen i EF. Grænsen for støtte, der ydes under godkendte ordninger, er desuden blevet sat op til 17 mio. ECU. Dette afspejler prisudviklingen siden 1989.

De nye udgave af rammebestemmelserne, som blev drøftet på det multilaterale møde den 4. juli 1995, indeholder følgende ændringer i forhold til 1989-udgaven:

- »EØF« erstattes overalt af »EF«.

- Punkt 1, tredje afsnit, første punktum: »Kommissionens fremtidige støttepolitik skal være i overensstemmelse med forholdene på enhedsmarkedet uden indre grænser, der har fungeret siden udgangen af 1992.«

- Punkt 1, sjette afsnit: »Kommissionen har efter afsluttet behandling besluttet i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93, stk. 1, at foreslå medlemsstaterne, at de i overensstemmelse med nedenstående regler på forhånd anmelder væsentlige tilfælde af støtte til motorkøretøjssektoren.«

- Punkt 2.2, første afsnit, første punktum: »Al støtte, som ydes af de offentlige myndigheder som led i en godkendt ordning, til (en) virksomhed(er), der opererer i motorkøretøjssektoren som defineret ovenfor, skal, såfremt omkostningerne ved det projekt, der skal støttes, overstiger 17 mio. ECU, anmeldes på forhånd i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93, stk. 3.«

- Punkt 2.5, første og andet punktum: »De pågældende foranstaltninger træder i kraft, når alle medlemsstater har erklæret sig enig, dog senest den 1. januar 1996. Alle støtteprojekter, som inden da endnu ikke er blevet endelig godkendt af de kompetente offentlige myndigheder, skal anmeldes på forhånd.«

Da den økonomiske situation i motorkøretøjsindustrien og den høje grad af statsstøtte, der ydes i denne sektor, ikke har ændret sig, er der stadig behov for rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien.

Kommissionen skal samtidig meddele den danske regering, at den forbeholder sig ret til på ny at undersøge og eventuelt revidere eller afskaffe disse rammebestemmelser efter en periode på to år under hensyntagen bl.a. til en eventuel indførelse af det planlagte horisontale system til støttekontrol. Kommissionen vil i givet fald organisere et multilateralt møde med repræsentanter for medlemsstaterne med henblik på at drøfte sådanne forslag til ændringer.

Kommissionen beder den danske regering om inden 30 arbejdsdage efter datoen for denne skrivelse at meddele Kommissionen, at den er enig i ovenfor anførte punkter. Hvis den danske regering ikke erklærer sig enig heri senest 30 arbejdsdage efter datoen for denne skrivelse, vil Kommissionen være forpligtet til at indlede proceduren i EF-traktatens artikel 93, stk. 2, over for alle godkendte støtteordninger, der kan være til motorkøretøjsindustriens fordel.

Ifølge EF-Domstolens dom af 29. juni 1995 i sag C-135/93 skal Kommissionens beslutning af 23. december 1992 fortolkes således, at rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien kun er blevet forlænget, indtil de næste gang tages op til revision, hvilket, ligesom tidligere, skulle ske, efter at de havde været anvendt i en ny periode på to år, dvs. den 31. december 1994.

Kommissionen skal meddele, at den i Fællesskabets interesse har vedtaget at forlænge ovennævnte beslutning med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 1995. Ovennævnte rammebestemmelser finder derfor anvendelse uden afbrydelse.

Denne forlængelse er midlertidig og gælder kun, indtil proceduren i EF-traktatens artikel 93, stk. 1, som Kommissionen har besluttet at indlede samtidig (eventuelt efterfulgt af proceduren i artikel 93, stk. 2), er blevet afsluttet, og højst i et år, dvs. indtil den 31. december 1995.

Denne beslutning er begrundet i en vigtig fællesskabsinteresse. Opretholdelse af en konkurrence uden fordrejninger inden for motorkøretøjsindustrien gør det nemlig berettiget, at store statsstøttesager godkendes af Kommissionen på forhånd, således at deres indvirkning på den pågældende industri kan tages i betragtning; dette gælder også anvendelse af eksisterende støtteordninger.

Kommissionen er af den opfattelse, at virkninger, der er i strid med den fælles interesse og uoprettelige for markedsstrukturen inden for den pågældende industri, kun kan afværges ved denne beslutning.

Ved denne foranstaltning er der blot tale om, at de oprindelige rammebestemmelser, som medlemsstaterne har godkendt, forlænges efter EF-traktatens artikel 93, stk. 1, for en begrænset periode. Den er blevet forelagt medlemsstaterne til høring på det multilaterale møde den 4. juli 1995.

I overensstemmelse med de samarbejdsforpligtelser, der er fastsat i EF-traktaten, især artikel 5, indebærer denne beslutning derfor, at medlemsstaterne undlader at yde støtte til motorkøretøjsindustrien uden at anmelde den til Kommissionen på forhånd og uden at afvente Kommissionens endelige beslutning i henhold til rammebestemmelserne.

Endelig mener Kommissionen, at anvendelse af denne beslutning med tilbagevirkende kraft fra 1. januar 1995 er berettiget. For selv om retssikkerhedsprincippet taler imod, at en fællesskabsretsakts gyldighedsperiode begynder på et tidspunkt, der ligger før dens vedtagelse, kan det undtagelsesvis forholde sig anderledes, når det tilsigtede mål kræver det, og når de interesserede parters berettigede forventning er behørigt tilgodeset.

I det foreliggende tilfælde er der tale om en sådan undtagelsessituation, fordi den nævnte dom er blevet afsagt efter det tidspunkt, hvor rammebestemmelserne skulle have været taget op til revision. Som nævnt ovenfor kan den tilsigtede opretholdelse af en konkurrence uden fordrejninger inden for motorkøretøjsindustrien kun nås gennem en uafbrudt anvendelse af anmeldelseskravet i rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien, som er den eneste måde, hvorpå man kan forhindre de uoprettelige virkninger, som det vil få, hvis der ydes statsstøtte uden hensyn til dens indvirkning på den pågældende sektor, der er speciel følsom og præget af et stort investeringsbehov til trods for den nuværende, overskydende produktionskapacitet. Endelig har den formodede gyldighed for Kommissionens beslutning af 23. december 1992 betydet, at de interesserede parter ikke har opnået en berettiget forventning; medlemsstaterne og virksomhederne har i øvrigt været af den opfattelse, at rammebestemmelserne var i kraft.

(1) EFT nr. L 231 af 3. 9. 1994 og EFT nr. C 123 af 18. 5. 1989.