KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1490/98 af 13. juli 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 659/97 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår interventionsordningen for frugt og grøntsager

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (1), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2520/97 (2), særlig artikel 30, stk. 6, artikel 48 og artikel 57, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 659/97 (3), ændret ved forordning (EF) nr. 1946/97 (4), blev der vedtaget gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2200/96, for så vidt angår interventionsordningen for frugt og grøntsager;

der bør fastsættes mindstekrav for produkter, der er bestemt til tilbagekøb, og som der ikke findes EF-handelsnormer for;

tomater, der produceres i perioden fra den 16. juli til den 15. oktober, skal være i overensstemmelse med handelsnormen og derfor overholde bestemmelserne om emballering i betragtning af de særlige høst- og produktionsvilkår for dette produkt;

i artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96 er det fastsat, at medlemsstaterne kan fastsætte loftet for tillægget til fællesskabsgodtgørelsen for tilbagekøb; i nævnte bestemmelse er det dog fastsat, at tillægget sammen med fællesskabsgodtgørelsen for tilbagekøb ikke må overstige grænserne for de maksimale tilbagekøbspriser, der anvendes for produktionsåret 1995/96; der bør fastsættes kriterier for fastlæggelsen af nævnte tillæg for at bibeholde tilbagekøb af produkter fra markedet som et instrument til stabilisering af markedet for friske produkter og ikke som en afsætningsmulighed til erstatning for markedet;

i forbindelse med tomater til forarbejdning bør fællesskabsgodtgørelsen for tilbagekøb sammen med det tillæg, som medlemsstaterne eventuelt har fastsat, ikke overstige den minimumspris ved forarbejdning, der er fastsat for det pågældende produktionsår, for at undgå, at tilbagekøb af disse produkter bliver et alternativ til forarbejdning;

i artikel 24 i forordning (EF) nr. 2200/96 er det fastsat, at de landbrugere, der ikke er medlem af nogen producentorganisation, kan nyde godt af interventionsordningen via producentorganisationerne; det bør fastsættes, at der på nationalt plan om nødvendigt kan vedtages foranstaltninger for at sikre en effektiv anvendelse af denne bestemmelse;

med henblik på gratis uddeling af tilbagekøbte produkter bør institutioner inden for social-, uddannelses- og/eller sundhedssektoren sidestilles med de institutioner, der er fastsat i denne forbindelse i forordning (EF) nr. 2200/96;

ved gratis uddeling i tredjelande bør medlemsstaterne forelægge forslaget om uddeling for Kommissionen; forslaget bør bl.a. indeholde de berørte tredjelandes samtykke; i tilfælde af søtransport bør der anvendes en koefficient på 0,6 på de transportomkostninger, som Kommissionen kan finansiere;

bestemmelserne i artikel 15a i forordning (EF) nr. 659/97 bør videreføres indtil produktionsåret 2000/01;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Friske Frugter og Grøntsager -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 659/97 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 2, stk. 2 affattes således:

»2. Hvis der er vedtaget normer i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, skal de produkter, der blev tilbagekøbt fra markedet, opfylde disse normer, dog ikke bestemmelserne vedrørende produktets præsentation og mærkning. Produkterne kan tilbagekøbes uanset størrelse, såfremt mindstestørrelsen i kategori II overholdes.

Dog skal tomater, der er tilbagekøbt mellem den 16. juli og den 15. oktober, opfylde den handelsnorm, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 778/83.«

2) I artikel 2 indsættes som stk. 3:

»3. Hvis der ikke er vedtaget handelsnormer i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, skal de mindstekrav, der er fastsat i bilag VII, overholdes. Medlemsstaterne kan fastsætte bestemmelser, der supplerer disse mindstekrav.«

3) Artikel 6 affattes således:

»Artikel 6

1. Ved betaling af tilbagekøbsgodtgørelsen for produkter, der ikke er anført i bilag II til forordning (EF) nr. 2200/96, samt ved ydelse af et tillæg til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen som fastsat i artikel 15, stk. 3, litra a) og b), i samme forordning gælder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 411/97, jf. dog artikel 2 i nærværende forordning

2. De maksimumspriser for produktionsåret 1995/96 og de lofter over tillæggene, som de medlemsstater, der anvender artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96, ikke må overskride, er anført i bilag VIII.

3. De medlemsstater, som fastsætter et loft for tillægget til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen i henhold til artikel 15, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2200/96, tager hensyn til følgende:

- tilbagekøbene er et instrument til stabilisering på kort sigt af udbuddet på markedet for friske produkter

- tilbagekøbene må under ingen omstændigheder udgøre en afsætningsmulighed til erstatning for markedet

- tilbagekøbene må ikke forstyrre forvaltningen af markedet for frugt og grøntsager bestemt til forarbejdning.

Medlemsstaterne giver en måned inden produktionsårets begyndelse meddelelse om de maksimumstillæg, der er fastsat for hvert produkt i bilag II.

For specielt tomater bestemt til forarbejdning skal tillægget fastsættes på et sådant niveau, at summen af EF-tilbagekøbsgodtgørelsen og det således fastsatte tillæg ikke overstiger den minimumspris ved forarbejdning, der er fastsat for det pågældende produktionsår i henhold til forordning (EF) nr. 2201/96.«

4) - Artikel 8, stk. 1, tredje og fjerde afsnit, affattes således:

»Producentorganisationerne attesterer skriftligt, at de tilbagekøbte produkter opfylder de gældende normer, hvis sådanne normer er vedtaget efter artikel 2 i forordning (EF) nr. 2200/96, eller i mangel herpå mindstekravene i bilag VII.

Producentorganisationerne meddeler de nationale myndigheder, hvilke foranstaltninger der er truffet i overensstemmelse med de nationale regler som fastsat i artikel 10 for at beskytte miljøet ved tilbagekøbet.«

- Artikel 8, stk. 2, litra b), affattes således:

»b) senest to måneder efter påbegyndelsen af produktionsåret et skøn over de dyrkede arealer pr. produkt, der er opført i bilag II, og eventuelt pr. sort.«

- I artikel 8 indsættes som stk. 3:

»3. Medlemsstaterne træffer om nødvendigt foranstaltninger for at sikre, at producenter, der ikke er medlem af nogen producentorganisation, får en reel mulighed for at nyde godt af den interventionsordning, der er fastsat i artikel 23 i forordning (EF) nr. 2200/96.«

5) I artikel 12 indsættes udtrykket »og litra b)« efter »litra a), andet led,«, og følgende punktum indsættes:

»Som sådanne institutioner betragtes rekreationshjem, vuggestuer, psykiatriske institutioner og andre institutioner inden for social-, uddannelses- og/eller sundhedssektoren.«

6) Artikel 14, stk. 3, affattes således:

»3. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen forslagene ledsaget af følgende angivelser:

- navnene på producentorganisationer, der tilbagekøber de pågældende produkter

- den mængde, der er fastsat til gratis uddeling

- navnene på de velgørende organisationer, som er godkendt af medlemsstaten, og som er ansvarlige for transaktionen

- indholdet af de aftaler, der er omhandlet i artikel 16, stk. 4

- navnene på de velgørende organisationer, som er ansvarlige for den gratis uddeling i tredjelande

- de pågældende tredjelandes samtykke

- de transportmidler, der skal anvendes.

Efter at Kommissionen har givet tilladelse til transaktionen, sender medlemsstaterne Kommissionen en kopi af meddelelsen til FAO's komité for afsætning af overskudslagre.

Kommissionen afgør i det enkelte tilfælde, om uddelingen bør tillades, bl.a. under hensyn til, om der er sikkerhed for, at leverancerne kan gennemføres, og til markedssituationen.

Medlemsstaterne sender Kommissionen de oplysninger, der er anført i bilag VI, ved afslutningen af hver gratis uddeling. De orienterer på Kommissionens anmodning denne om forløbet af uddelingen i tredjelandene.«

7) I artikel 15, stk. 1, andet afsnit, indsættes følgende afsnit:

»Er der tale om søtransport, fastsætter Kommissionen, hvilke transportudgifter der kan godtgøres, på grundlag af de reelle transportudgifter og afstanden. Den således fastsatte godtgørelse må ikke overstige de udgifter, som ville være en følge af transport over landjorden med den korteste afstand mellem indskibningsstedet og produkternes teoretiske udgangssted. De i bilag V, nr. 1, omhandlede beløb multipliceres med en justeringskoefficient på 0,6.«

8) Artikel 15, stk. 2, andet afsnit, tredje led, affattes således:

»- modtagerorganisationens overtagelse af produkterne«.

9) I artikel 15a erstattes ordene »For produktionsåret 1997/98« med »Indtil produktionsåret 2000/01«.

10) Artikel 16, stk. 6, fjerde led, affattes således:

»- modtagerorganisationens overtagelse af produkterne.«

11) Der indsættes følgende bilag VII og VIII:

»BILAG VII

MINDSTEKRAV FOR PRODUKTER BESTEMT TIL INTERVENTION

1. Produkter bestemt til intervention skal være:

- hele

- sunde; produkter, der er angrebet af råd eller forringet i en sådan grad, at de er uegnede til konsum, udelukkes

- rene, praktisk taget fri for synlige fremmedlegemer

- praktisk taget fri for skadedyr og skadedyrsangreb

- fri for unormal ydre fugtighed

- fri for fremmed lugt og/eller smag.

2. Produkterne skal være tilstrækkeligt udviklede og tilstrækkeligt modne, deres art taget i betragtning.

3. Produkterne skal have sortens og/eller handelstypens egenskaber.

BILAG VIII

>TABELPOSITION>

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 1998.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 297 af 21. 11. 1996, s. 1.

(2) EFT L 346 af 17. 12. 1997, s. 41.

(3) EFT L 100 af 17. 4. 1997, s. 22.

(4) EFT L 274 af 7. 10. 1997, s. 4.