++++

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 2 . december 1975

om en procedure i henhold til artikel 85 i traktaten om oprettelse af EOEF

( IV/26.949 AOIP/Beyrard )

( Den franske tekst er den eneste autentiske )

( 76/29/EOEF )

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 85 ,

under henvisning til Raadets forordning nr . 17 af 6 . februar 1962 ( 1 ) , saerlig artikel 2 , 3 , 4 og 5 ,

under henvisning til den klage , som i henhold til artikel 3 i forordning nr . 17 er indgivet af Association des Ouvriers en Instruments de Précision ( AOIP ) den 28 . oktober 1971 ,

under henvisning til den begaering om negativattest og den anmeldelse , som i overensstemmelse med artikel 2 , 4 og 5 i forordning nr . 17 er indgivet den 12 . juni 1973 af hr . Beyrard vedroerende en patentlicensaftale af den 15 . og 17 . september 1951 samt en aftale med samme datering om faelles ejendomsret til patenter ,

efter at have hoert sagens parter den 19 . juni 1973 og den 10 . december 1974 i overensstemmelse med artikel 19 , stk . 1 , i forordning nr . 17 og bestemmelserne i forordning nr . 99/63 ( 2 ) ,

under henvisning til udtalelse fra Det raadgivende Udvalg for kartel - og monopolspoergsmaal , indhentet i overensstemmelse med artikel 10 i forordning nr . 17 , af 26 . juni 1975 , og

ud fra foelgende betragtninger :

I . Sagens omstaendigheder

a ) Patentlicensaftalen

Den 15 . og 17 . september 1951 indgik hr . Beyrard , en selvstaendig opfinder , bosat i Paris , og Association des Ouvriers en Instruments de Précision , et selskab med begraenset ansvar og med vekslende kapital ligeledes med hjemsted i Paris , en aftale hvorved foerstnaevnte indroemmer sidstnaevnte en eksklusivlicens paa produktion og salg i Frankrig og i landene i den tidligere Franske Union af startmodstande , automatiske eller manuelle , og reguleringsmodstande af alle typer , hastighedsregulatorer til elektromotorer , kontrolapparater og afbrydere , som fremstilles paa grundlag af foelgende patenter , der er udtaget i Frankrig af hr . Beyrard :

1 . nr . 996.359 af 29 . september 1949 paa :

Apparat med variabel vaeskemodstand ;

2 . nr . 1.023.115 af 8 . august 1950 paa :

Apparat med variabel vaeskemodstand ;

3 . nr . 1.035.665 af 5 . februar 1951 paa :

Elektriske apparater med variabel vaeskemodstand ;

4 . nr . 1.035.666 af 5 . februar 1951 paa :

Forbedring af elektrisk varmeapparatur , isaer af madlavningsapparatur ;

5 . nr . 1.088.565 af 7 . august 1951 paa :

Elektrisk apparat med vaeskemodstand .

Til disse patenter er ved en tillaegsaftale af 31 . december 1953 kommet to forbedringspatenter , som er udtaget i Frankrig af hr . Beyrard :

6 . nr . 1.055.545 af 7 . maj 1952 paa :

Afbryder ;

7 . nr . 1.072.765 af 29 . januar 1953 paa :

Elektrisk relae med vaeskemodstand ;

samt i henhold til artikel 8 i licensaftalen foelgende forbedringspatenter :

8 . nr . 1.492.814 af 14 . december 1965 paa :

Anordning med en vaeskemodstand af varjabelt niveau ;

9 . nr . 1.566.687 af 27 . marts 1968 paa :

Anordning med vaeskemodstand til styring af elektriske stroemme ;

10 . nr . 6.929.313 af 27 . august 1969 paa :

Styreanordning med vaeskemodstand af variabel stoerrelse ;

samt patent nr . 1.262.636 af 19 . april 1960 paa :

" Variabel impedans , som isaer kan anvendes som hastighedsregulator til elektromotorer af svag effekt " , et patent , som ikke skulle have nogen tekniske karakteristika til faelles med de andre ovennaevnte patenter .

Foruden den eneret til produktion og salg , som hr . Beyrard har indroemmet AOIP , i det foelgende benaevnt henholdsvis licensgiveren og licenstageren , er de mest betydningsfulde bestemmelser i denne aftale set i forhold til anvendelsen af konkurrencereglerne foelgende :

Licenstageren kan udfoere sine produkter til ethvert land , hvor der ikke er indroemmet tredjemand en licens eller sket en overdragelse til tredjemand ( artikel 1 , stk . 2 ) .

Som vederlag for den indroemmede eksklusivlicens forpligter licenstageren sig til at udbetale licensgiveren den aftalte afgift beregnet paa grundlag af hans nettoomsaetning for ovennaevnte kategorier af apparater indeholdende de patenterede anordninger . Licensgiveren sikres en aarlig mindsteafgift undtagen i tilfaelde af force majeure ( artikel 4 ) .

Licenstageren kan udstede underlicenser med forudgaaende billigelse fra licensgiveren , som ikke kan naegte at samtykke , saafremt halvdelen af afgiften eller den del , som tilbydes ham , ikke ligger under den i ovennaevnte artikel 4 fastsatte afgift ( artikel 4 a tilfoejet ved tillaegsaftalen af 31 . december 1953 ) .

Licensgiveren staar inde for eksistensen og gyldigheden af patenterne . Licenstageren forpligter sig til ikke at diskutere patenternes vaerdi , hverken direkte eller indirekte ( artikel 5 ) .

Saafremt et eller flere patenter skulle blive annulleret ved en retslig afgoerelse som foelge af tredjemands klage , vil licenstageren kunne kraeve nedsaettelse af den aftalte afgift og af det garanterede mindstebeloeb .

Saafremt en saadan afgoerelse skulle ramme alle de paagaeldende patenter , vil licenstageren vaere befriet for enhver forpligtelse over for licensgiveren , men han vil ikke kunne afkraeve denne hverken erstatning eller tilbagebetaling eller bortfald af de afgifter , som er betalt eller forfaldet paa det tidspunkt , hvor en eventuel retslig afgoerelse bliver endelig ( artikel 6 , stk . 2 , 4 og 5 ) .

Aftalen er indgaaet for det seneste ( nuvaerende eller kommende ) originalpatents eller forbedringspatents gyldighedsperiode ( artikel 7 , suppleret ved punkt 6 i tillaegsaftalen af 31 . december 1953 ) .

Den anden part nyder uden videre godt af de aendringer eller forbedringer , som en af parterne har foretaget af de patenterede apparater ( artikel 8 ) .

Parterne forpligter sig til under hele aftalens gyldighedsperiode at afholde sig fra enhver konkurrence over for hinanden inden for naevnte kontrakts anvendelsesomraade . Saafremt licensgiveren eller en virksomhed , i hvilken han maatte have interesser , skulle opfinde fremstillingsmetoder eller apparater , der , selv om de er baseret paa andre principper , vil kunne benyttes inden for aftalens anvendelsesomraade , vil disse fremstillingsmetoder eller apparater uden videre vaere omfattet af alle aftalens bestemmelser uden forhoejelse af de afgifter , som betales af licenstageren . Det samme er tilfaeldet for apparater , som licenstageren eventuelt maatte fremstille efter andre fremstillingsmetoder end licensgiverens ; licensgiveren vil have ret til afgifter af salget af disse apparater ( artikel 9 , stk . 1 og 3 ) .

Det er fastsat i artikel 10 , at alle tvister , som gennemfoerelsen af aftalen maatte give anledning til , skal afgoeres ved voldgift . Artikel 10 fastsaetter ligeledes de naermere regler herfor .

b ) Overenskomsten om et stille selskab

Samtidig med patentlicensaftalen , dvs . den 15 . og 17 . september 1951 , indgik parterne ligeledes en overenskomst om et stille selskab , i hvilken de vigtigste bestemmelser er foelgende :

Formaalet med overenskomsten er at udtage patenter i udlandet paa grundlag af de franske patenter tilhoerende hr . Beyrard samt udnyttelse og forvaltning af disse patenter og af alle forbedringspatenter eller tillaegspatenter ( artikel 1 ) .

Overenskomsten er indgaaet for et tidsrum paa 20 aar , og kan forlaenges med samme gyldighedsperiode som den , der gaelder for det eller de originalpatenter eller forbedringspatenter , som maatte overstige den oprindelige gyldighedsperiode paa 20 aar ( artikel 2 ) .

Licensgiveren lader i udlandet selskabet nyde alle de rettigheder , der er knyttet til de franske patenter , som er anfoert i overenskomsten . Selskabet nyder ogsaa de rettigheder , der er knyttet til enhver ny ansoegning om forbedringspatenter eller ethvert nyt tillaegspatent ; dette er ogsaa tilfaeldet for enhver fremstillingsmetode eller ethvert apparat , der , selv om det er baseret paa andre principper , vil kunne tjene til fremstilling af produkter inden for det samme anvendelsesomraade , og som licensgiveren maatte opfinde , eller som maatte blive opfundet af en virksomhed , i hvilken licensgiveren maatte have interesser , direkte eller indirekte .

Det er fastsat , at de to deltagere forpligter sig til i stoerrelsesforholdet 2/3 for licensgiveren og 1/3 for licenstageren at betale de beloeb , som selskabets formaal kraever ( artikel 3 ) .

Selskabet administreres i faellesskab af de to deltagere ( artikel 4 ) .

Det er fastsat i artikel 8 , at tvister , som gennemfoerelsen af overenskomsten maatte give anledning til , skal afgoeres ved voldgift .

c ) Overenskomsten om overdragelse af og faelles ejendomsret til industrielle ejendomsrettigheder

Overenskomsten om et stille selskab ledsagedes af en overenskomst indgaaet i form af en brevveksling , ligeledes dateret den 15 . og 17 . september 1951 , ifoelge hvilken licenstageren i fem aar fra overenskomstens indgaaelse har ret til at erhverve en tredjedel af den fulde ejendomsret til de ved patenterne , forbedringspatenterne og tillaegspatenterne tillagte rettigheder . Denne ret er uden geografisk begraensning med undtagelse af Frankrig og Den franske Union .

I medfoer af denne overenskomst , som i 1955 erstattede overenskomsten om et stille selskab , har licenstageren foretaget de noedvendige formaliteter med henblik paa indskrivelse i hans navr af overdragelse af en tredjedel af den fulde ejendomsret til de rettigheder , som er tillagt ved patenter , som licensgiveren har udtaget i udlandet , herunder isaer :

1 . Patent af 7 . august 1951 paa " Elektrisk apparat med vaeskemodstand " , i Italien , Storbritannien , forbundsrepublikken Tyskland og Belgien ;

2 . Patent af 14 . december 1965 paa " Anordning med en vaeskemodstand af variabelt niveau " , i Belgien , Nederlandene , forbundsrepublikken Tyskland , Italien og Storbritannien . Dette patent er udtaget i disse lande i december 1966 .

3 . Patent af 27 . marts 1968 paa " Anordning med vaeskemodstand til styring af elektriske stroemme " , i Belgien , Nederlandene , forbundsrepublikken Tyskland , Italien og Storbritannien . Dette patent er udtaget i disse lande i marts 1969 ;

4 . Patent af 27 . august 1969 paa " Styreanordning med vaeskemodstand af variabel stoerrelse " , i Belgien , Nederlandene , storhertugdoemmet Luxembourg , Italien , forbundsrepublikken Tyskland og Storbritannien . Dette patent er udtaget i disse lande i juli og august 1970 .

Licenstageren har dels alene og dels sammen med licensgiveren udstedt licenser til udnyttelse af Beyrardpatenter i adskillige lande , herunder isaer , inden for Faellesskabet , i Italien , storhertugdoemmet Luxembourg , forbundsrepublikken Tyskland og Storbritannien . Flere af disse patenter er udloebet ; imidlertid distribueres de af AOIP fremstillede apparater fortsat i disse lande gennem lokale virksomheder , som indfoerer dem enten for at indarbejde dem i deres egne produkter , hvilket isaer er tilfaeldet i Tyskland , eller for at videresaelge dem i uaendret stand . I Storbritannien sker distributionen gennem et AOIP-agentur .

* endelig angaar det tekniske samarbejde , som er * foert mellem parterne , er der af licensgiveren og li * enstageren i faellesskab foretaget undersoegelser for at udarbejde apparater fremstillet paa grundlag af visse af licensgiverens patenter , isaer med henblik paa at opfylde de tekniske betingelser , der er stillet af interesserede udenforstaaende virksomheder .

d ) Sagens indbringelse for retten og sagens udfald

Ved brev af 27 . maj 1971 meddelte licenstageren licensgiveren sin beslutning om at ophoere med at betale denne enhver afgift fra den 7 . august 1971 , paa hvilken dato gyldighedsperioden udloeb for det franske patent nr . 1.088.565 af 7 . august 1951 vedroerende et elektrisk apparat med vaeskemodstand . Da licensgiveren gjorde indsigelse mod licenstagerens ensidige beslutning , indbragte denne tvisten for Tribunal de Grande Instance i Paris , idet han anmodede om , at der gennem en summarisk sag blev gjort arrest i afgifterne for udnyttelsen af patentet af 7 . august 1951 med den begrundelse , at visse klausuler i licensaftalen af 15 . og 17 . september 1951 samt i tillaegsaftalen af 31 . december 1953 skulle have en konkurrencebegraensende virkning og falde ind under forbudet i artikel 85 , stk . 1 , i traktaten om oprettelse af EOEF .

Ved en kendelse af 19 . oktober 1971 afslog retspraesidenten arrestbegaeringen med den begrundelse , at " AOIP har anmodet om og opnaaet Beyrard's tilslutning til overdragelsen af halvdelen af rettighederne til de patenter , som er udtaget i udlandet paa grundlag af det franske patent af 27 . august 1969 , og at en arrest , i betragtning af de indgaaede aftaler og de loebende licenser , ogsaa selv om disse ikke udnyttedes af rekvirenten , er aabenbart uberettiget " . Denne afgoerelse blev stadfaestet af Cour d'Appel i Paris ved dens dom af 11 . juli 1972 .

e ) Parternes vigtigste synspunkter

Som begrundelse for anvendelsen af EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 1 , paa de paagaeldende aftaler , goer licenstageren isaer foelgende gaeldende :

- af alle de patenter med hensyn til hvilke licensgiveren har indroemmet ham en eksklusivlicens paa produktion og slag , er kun patent nr . 1.088.565 af 7 . august 1951 paa " Elektrisk apparat med vaeskemodstand " blevet udnyttet af AOIP . Da patentet er ophoert den 7 . august 1971 , er udnyttelsen af patentet blevet fri , og der skal ikke mere betales afgifter herfor ,

- opretholdelsen af forpligtelsen til betaling af afgiften for apparater , som ikke mere er omfattet af et gyldigt patent , eller for apparater , for hvilke der aldrig er udtaget patent , udgoer en hindring for nedsaettelsen af fremstillingsprisen for disse apparater , og skader saaledes licenstagerens konkurrenceevne ,

- klausulerne i artikel 2 , 7 og 9 i patentlicensaftalen af 15 . og 17 . september 1951 medfoerer en begraensning af produktionen , afsaetningsmulighederne , den tekniske udvikling og investeringerne i den udstraekning , hvori licenstageren maa baere udgiften til afgifter for apparater , som ikke laengere er omfattet af et gyldigt patent , eller som aldrig har vaeret det ,

- ovennaevnte klausuler er ikke blandt dem , som efter Kommissionens opfattelse ikke er omfattet af forbudet i EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 1 , i henhold til dens meddelelse af 24 . december 1962 vedroerende patentlicensaftaler ,

- paa grund af den omstaendighed , at licenstageren udfoerer en betydelig del af sin produktion til de andre lande i faellesmarkedet , kan de paagaeldende aftaler paavirke samhandelen mellem EOEF's medlemsstater . Da de eksporterede apparater uretmaessigt er belastet med en afgift , udvikler samhandelen mellem medlemsstaterne sig under andre vilkaar , end tilfaeldet ville have vaeret uden denne begraensning .

Idet licensgiveren finder , at de paagaeldende aftaler hverken i kraft af deres indhold eller deres anvendelse udgoer en overtraedelse af Faellesskabets konkurrenceregler , og at han stadig har krav paa afgifterne for de apparater , som fremstilles af licenstageren i henhold til de patenterede fremstillingsmetoder , goer han isaer foelgende gaeldende :

- artikel 7 i patentlicensaftalen , suppleret ved artikel 6 i tillaegsaftalen af 31 . december 1953 , fastsaetter , at aftalens bestemmelser forbliver i kraft under det seneste ( nuvaerende eller kommende ) originalpatents eller forbedringspatents gyldighedsperiode . Det seneste forbedringspatent , som er udtaget i Frankrig den 27 . august 1969 , udloeber i samme land i 1989 ; heraf foelger , at aftalen principielt boer forblive i kraft indtil dette tidspunkt ,

- da de paagaeldende aftaler er indgaaet mellem to parter , der begge er statsborgere i en og samme medlemsstat , i dette tilfaelde Frankrig , og da de ikke indeholder restriktive bestemmelser vedroerende indfoersel eller udfoersel , falder de ikke ind under anvendelsesomraadet for Faellesskabets konkurrenceregler ,

- de principper , der er anfoert af Kommissionen i dens meddelelse af 24 . december 1962 vedroerende patentlicensaftaler , herunder isaer de principper , som er anfoert i punkt I D i naevnte meddelelse , finder anvendelse i det foreliggende tilfaelde ,

- de paagaeldende aftaler henhoerer under den i artikel 4 , stk . 2 , punkt 2 ) , litra b ) , i Raadets forordning nr . 17 naevnte kategori af aftaler , som ikke er anmeldelsespligtige .

f ) Sagens oekonomiske betydning

Patentlicensaftalen af 15 . og 17 . september 1951 vedroerer hovedsagelig produktion og salg af automatiske startmodstande til elektromotorer af forskellig effekt . Dette apparatur anvendes i alle de industrigrene , hvor man anvender motorer af mellemstor eller stor effekt , saasom tekstilindustrien , cementfabrikkerne , sukkerfabrikkerne , teglvaerkerne , grusgravene , levnedsmiddelindustrien , metalindustrien og den kemiske industri .

Licenstageren har paa grundlag af Beyrard-patenter sat to serier apparater i produktion : vaeske-dampmodstande og statormodstande . I Frankrig eksisterer der et konkurrerende patent til patentet af 7 . august 1951 tilhoerende hr . Beyrard , men kun de elektrolytiske modstande , som fremstilles af licenstageren paa grundlag af Beyrard-patenter , har vaeret en salgssucces . Disse apparater er udsat for konkurrence fra adskillige andre typer saavel i Frankrig som i de andre lande i faellesmarkedet .

AOIP , der beskaeftiger ca . 3 500 personer , fremstiller og saelger apparater til telekommunikation og skibsfart , elektriske og elektroniske maaleapparater , lavspaendingsanlaeg og automatiske startere til elektromotorer af forskellig effekt . Dets vigtigste konkurrenter som fabrikanter af elektriske startere er de store fabrikanter af anlaeg , som fremstiller traditionelt apparatur med metalmodstand . I 1972 havde AOIP en samlet omsaetning paa 188 572 420 ffr . , hvoraf 8 160 000 ffr . udelukkende for automatiske startere . Dets andel i det franske marked for disse apparater skoennes at vaere paa 6,98 % og paa 17,63 % for saa vidt angaar den franske udfoersel til de andre EOEF-lande .

II . Anvendelse af EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 1

1 . Ifoelge artikel 85 , stk . 1 i traktaten om oprettelse af EOEF er alle aftaler mellem virksomheder , der kan paavirke handelen mellem medlemsstater , og som har til formaal eller til foelge at hindre , begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet , uforenelige med faellesmarkedet og forbudt ;

2 . AOIP er en virksomhed i den betydning , hvori dette udtryk anvendes i ovennaevnte artikel 85 ; det samme gaelder hr . Beyrard , idet han ved at give en licens for sine patenter har udnyttet sin opfindelse oekonomisk ;

3 . Patentlicensaftalen af 15 . og 17 . september 1951 suppleret ved tillaegsaftalen af 31 . december 1953 er en aftale i den betydning , hvori dette udtryk anvendes i artikel 85 ; det samme gaelder overenskomsten om et stille selskab samt overenskomsten om overdragelse af og faelles ejensomsret til de industrielle ejendomsrettigheder i andre lande end Frankrig ; disse to overenskomster , som angaar andre geografiske markeder end licensaftalen , vil blive undersoegt under en saerskilt procedure ;

4 . Denne aftale indeholder foelgende klausuler , som har til formaal eller til foelge at begraense konkurrencen inden for faellesmarkedet :

a ) Artikel 1 , stk . 1 , hvorved licensgiveren giver licenstageren eneret til at fremstille og saelge de patenterede apparater i Frankrig og landene i den tidligere Franske Union . Denne klausul har til formaal og til foelge at begraense konkurrencen , fordi licensgiveren ved at give en enkelt virksomhed eneret til at udnytte sit monopol inden for et bestemt omraade under hele aftalens varighed beroeves muligheden for inden for dette omraade at give licens til andre virksomheder , hvorved han i det foreliggende tilfaelde hindrer , at der finder en konkurrence sted mellem flere licenstagere . Kontraktlige forpligtelser , der paalaegges licensgiveren , saasom klausulen om eneret , beror ikke paa eksistensen af patentet , fordi en kontraktlig forpligtelse , som begraenser de muligheder , indehaveren af en rettighed har for at udnytte denne , ikke kan bero paa eksistensen af denne rettighed .

Denne begraensning af konkurrencen er endvidere maerkbar i betragtning af stoerrelsen af licenstagerens omsaetning for de patenterede apparater og i betragtning af hans andel i markedet i Frankrig og i visse andre af Faellesskabets medlemsstater .

b ) Licensaftalens artikel 1 , stk . 2 , som tillader licenstageren at udfoere de paa licens fremstillede apparater til alle lande , hvor licensgiveren ikke har indroemmet eller overdraget sine rettigheder til tredjemand . Denne klausul indeholder et delvis eksportforbud ; den har til formaal at forbyde licenstageren at udfoere til lande , hvor der er indroemmet en licens eller hvor patentet er overdraget . Eksistensen af licensgiverens patentrettighed berettiger ikke til at forbyde licenstageren at udfoere til lande , hvor licensgiveren har indroemmet en licens eller overdraget sit patent . Beskyttelsen af en licenstager eller en person , som har flet patentet overdraget , mod konkurrence fra en anden licenstager eller en anden person , som har faaet patentet overdraget , som foelge af et kontraktligt forbud mod udfoersel eller indfoersel , er en konkurrencebegraensning , som falder ind under artikel 85 , stk . 1 .

Den omstaendighed , at licensgiveren ikke har anvendt denne klausul , eftersom han hverken har indroemmet andre licenser eller overdraget sine patenter , aendrer intet ved klausulens konkurrencebegraensende formaal .

c ) Licensaftalens artikel 5 , stk . 2 , som forbyder licenstageren direkte eller indirekte at bestride patenternes gyldighed . En saadan ikke-angrebsklausul beror ikke paa patentets eksistens ; den udgoer snarere en kontraktmaessig konkurrencebegraensning , fordi den beroever licenstageren den mulighed , som enhver tredjemand har for gennem et annullationssoegsmaal at fjerne en hindring for sin oekonomiske handlefrihed . Dette gaelder ogsaa , selv om et patent foerst udstedes af en myndighed efter en undersoegelse af opfindelsens originalitet , idet en saadan undersoegelse ikke indebaerer , at virksomheder , som maatte have interesse i , at et saadant patent ikke fandtes , maa give afkald paa enhver indsigelse eller annullationssoegsmaal .

Selv om det er licenstageren , som bedst er i stand til at goere indsigelse mod patentet paa grundlag at oplysninger modtaget fra licensgiveren , kraever den almindelige interesse i , at fejlagtigt udstedte patenter annulleres , at licenstageren bevarer muligheden for at bestride patentes gyldighed ;

d ) Licensaftalens artikel 7 , suppleret ved tillaegsaftalen af 31 . december 1953 , hvorved det bestemmes at aftalen er indgaaet for det seneste ( nuvaerende eller kommende ) originalpatents eller forbedringspatents gyldighedsperiode . En saadan klausul goer det muligt for licensgiveren at forlaenge licensaftalens gyldighed ensidigt og ubegraenset ; den har under alle omstaendigheder konkurrencebegraensende virkninger , naar den , som tilfaeldet er i den foreliggende sag , ledsages af andre begraensninger i konkurrencen ( eneret , eksportforbud , ikke-angrebsklausul , konkurrenceklausul , betaling af afgifter , selv naar patentet ikke udnyttes ) , dvs . naar det over for en licenstager sammen med andre konkurrencebegraensende klausuler bestemmes , at licensaftalen skal have en laengere gyldighedsperiode end den , der gaelder for det seneste patent ved aftalens indgaaelse . Det staar sagens parter frit paa et senere tidspunkt , enten ved en ny aftale eller ved en tillaegsaftale eller en aendring , at vedtage at udsaette aftalens udloeb , saaledes som det i det foreliggende tilfaelde er sket ved tillaegsaftalen at 31 . december 1953 . Derimod er en ensidig forlaengelse af en licensaftales gyldighedsperiode ikke tilladt .

Licensaftalens artikel 7 forpligter desuden licenstageren til at betale hele afgiften , selv om alle de ved indgaaelsen af aftalen gaeldende patenter er bortfaldet og licenstageren ikke udnytter de efter indgaaelsen af aftalen opnaaede patenter .

Forpligtelsen til at betale afgifter efter udloebet af det seneste patent ved indgaaelsen af aftalen udgoer i dette tilfaelde en overtraedelse af artikel 85 , fordi aftalen ikke tillader licenstageren at bringe aftalen til ophoer . Opretholdelsen af en saadan forpligtelse for produkter eller fremstillingsmetoder , som fremstilles eller udnyttes paa grundlag af et bortfaldet patent , eller for hvilke et patent , som er opnaaet efter indgaaelsen af aftalen , ikke anvendes , medfoerer en belastning af fabrikationsomkostningerne uden oekonomisk begrundelse og svaekker foelgelig licenstagerens konkurrencestilling .

Spoergsmaalet om , hvorvidt licenstageren udnytter de patenter , som er overdraget og gaeldende efter den 7 . august 1971 , er indbragt for de franske domstole ; det er ikke noedvendigt for Kommissionen at udtale sig om dette punkt .

Saafremt disse domstole konstaterer , at licenstageren har udnyttet disse patenter efter den 7 . august 1971 , er denne forpligtet til at betale den aftalte afgift indtil udloebet af det seneste patent ved indgaaelsen af tillaegsaftalen ( 29 . januar 1973 ) . Hvis disse domstole konstaterer , at licenstageren har udnyttet disse patenter efter den 29 . januar 1973 , hindrer Kommissionens beslutning ikke disse domstole i paa grundlag af national ret at anerkende retten til en afgift svarende til disse patenterne oekonomiske vaerdi fastsat i forhold til den oekonomiske vaerdi ved de gaeldende patenter ved indgaaelsen af aftalen .

e ) Licensaftalens artikel 9 , stk . 1 , som forpligter aftalens parter til at afholde sig fra enhver konkurrence . Dette er ikke berettiget i eksistensen af patentet , men udgoer en konkurrencebegraensning , som falder ind under artikel 85 , stk . 1 .

f ) Artikel 9 , stk . 3 , som forpligter licenstageren til at betale afgifter , naar denne fremstiller de i aftalen omhandlede produkter uden at anvende licensgiverens patenter enten paa grundlag af egne opfindelser eller paa grundlag af en licens tilhoerende tredjemaend .

For det foerste har denne klausul en konkurrencebegraensende virkning , fordi den i oekonomisk henseende skaerper den i artikel 9 , stk . 1 , indeholdte konkurrenceklausul ; licenstagerens forpligtelse til at betale afgifter af sine egne opfindelser eller for udnyttelsen af licenser overdraget af tredjemand kan afholde licenstageren fra at foretage egen forskning og fra at anvende teknisk set bedre opfindelser tilhoerende andre licensgivere .

For det andet er denne klausul konkurrencebegraensende , fordi den forpligter til betaling af afgifter til licensgiveren uden at dennes patenter udnyttes . Dette er lige som forpligtelsen til at betale afgifter efter et patents bortfald uforeneligt med artikel 85 , stk . 1 .

5 . Licensgiveren kan ikke paaberaabe sig Kommissionens meddelelse af 24 . december 1962 vedroerende patentlicensaftaler ( 3 ) med henblik paa at forsvare aftalens gyldighed , idet denne aftale indeholder begraensninger , som i naevnte meddelelse ikke betragtes som forenelige med artikel 85 , stk . 1 , herunder isaer ikke-angrebsklausulen , konkurrenceklausulen , licensaftalens ubegraensede varighed og betalingen af afgifter af apparater , som ikke fremstilles paa grundlag af licensgiverens patenter ;

6 . Ovennaevnte klausuler i licensaftalen vil ligeledes kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne

En betydelig del af licenstagerens omsaetning stammer fra udfoersel til de andre lande i faellesmarkedet af de i aftalen omhandlede apparater . Licenstagerens andel i markedet i Belgien , Nederlandene og storhertugdoemmet Luxembourg er forholdsvis stor og ville kunne foroeges , saafremt licenstageren ikke uretmaessigt var belastet med afgifter ;

Den eneret , som er indroemmet licenstageren for Frankrig , udelukker muligheden ikke blot for de franske virksomheder , men ogsaa for virksomhederne i de andre medlemsstater , for at modtage en licens paa de franske patenter fra licensgiveren ; det delvise eksportforbud vil kunne isolere det franske marked fra de andre medlemsstaters markeder ; ikke-angrebsklausulen oeger patentgiverens patentrettighed , ikke blot over for licenstageren , men ogsaa over for enhver konkurrent inden for hele Faellesskabet ; forpligtelsen til at betale afgifter i et ubegraenset tidsrum og for produkter , som ikke fremstilles paa grundlag af licensgiverens patenter , samt konkurrenceklausulen aendrer licenstagerens konkurrencestilling ikke blot i Frankrig , men ogsaa for dennes udfoersel til de andre medlemsstater ; disse klausuler vil derfor saavel direkte som indirekte kunne bringe den frie handel mellem medlemsstaterne i fare , saaledes at gennemfoerelsen af et enhedsmarked hindres ;

7 . Af disse grunde falder foelgende klausuler i licensaftalen ind under forbuddet i EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 1 :

a ) artikel 1 , stk . 1 : eneret ;

b ) artikel 1 , stk . 2 : delvist eksportforbud ;

c ) artikel 5 , stk . 2 : ikke-angrebsklausul ;

d ) artikel 7 , i det omfang den tillader forlaengelse af aftalens varighed ud over gyldighedsperioden for det seneste patent , som gaelder ved aftalens eller en tillaegsaftales indgaaelse , og forpligter licenstageren til at betale afgifter for et bortfaldet eller ikke anvendt patent ;

e ) artikel 9 , stk . 1 : konkurrenceklausul ;

f ) artikel 9 , stk . 3 : forpligtelsen til at betale afgifter til licensgiveren selv om licenstageren kun anvender sine egne eller tredjemands opfindelser ;

III EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 3 , finder ikke anvendelse

1 . Det i artikel 85 , stk . 1 , omhandlede forbud kan i henhold til artikel 85 , stk . 3 , erklaeres for uanvendelig paa den klausul i en patentlicensaftale , hvorved licensgiveren indroemmer licenstageren eneret til fremstilling af visse produkter inden for en bestemt del af faellesmarkedets omraade ( 4 ) ; dette er isaer tilfaeldet , naar eneretten er en stimulerende faktor for licenstageren med hensyn til at vinde indpas paa et bestemt geografisk marked eller paa et marked for bestemte produkter , som endnu ikke er udnyttet af licensgiveren ( 5 ) ; en undtagelse kan ligeledes i givet tilfaelde indroemmes med hensyn til et saakaldt " foerstehaands " eksportforbud , som er begraenset i tid og som har til formaal gensidigt at beskytte parterne eller andre licenstagere ;

2 . I det tilfaelde kan der ses bort fra spoergsmaalet om , hvorvidt eneretten og eksportforbudet opfylder de kumulative betingelser for en undtagelse , idet andre elementer i licensaftalen ikke opfylder de i artikel 85 , stk . 3 , kraevede betingelser , saaledes at en undtagelse ikke vil kunne indroemmes for samtlige konkurrencebegraensende klausuler ;

3 . Ikke-angrebsklausulen , konkurrenceklausulen , aftalens ubestemte varighed , licenstagerens forpligtelse til at betale afgifter ud over gyldighedsperioden for det seneste patent ved aftalens indgaaelse samt hans forpligtelse til at betale afgifter , selv om han kun anvender sine egne eller tredjemands opfindelser , bidrager hverken til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling ; ikke-angrebsklausulen og konkurrenceklausulen udgoer snarere en hindring for det tekniske og oekonomiske fremskridt ; den omstaendighed , at der ikke er mulighed for at bestride et patent , som eventuelt er udstedt uretmaessigt , forhindrer licenstageren og enhver tredjemand , der er interesseret i at udnytte opfindelsen , i at handle frit med hensyn til krav vedroerende dette patent ; konkurrenceklausulen bevirket , at de to parter ud fra et oekonomisk synspunkt ikke har nogen interesse i at drive forskning inden for omraader der er beslaegtede med omraaderne for de patenter , for hvilke de * er udstedt licenser , og klausulen udelukker saaledes , ethvert bidrag til den tekniske udvikling ; tilsvarende mindsker licenstagerens forpligtelse til at betale afgifter , uafhaengigt af om den opfindelse , for hvilken der er udstedt licens , anvendes eller ej , interessen for forskning med henblik paa at finde bedre tekniske loesninger , som ikke daekkes af licensgiverens patenter ;

4 . Af disse grunde kan licensaftalen ikke nyde godt af en undtagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 ;

5 . Det er ikke noedvendigt at afgoere , om den paagaeldende aftale er omfattet af artikel 5 , stk . 2 , og artikel 4 , stk . 2 , punkt 1 ) , eller punkt 2 ) , litra b ) , i forordning nr . 17 , eftersom den ikke opfylder betingelserne i artikel 85 , stk . 3 ;

TRUFFET FOELGENDE BESLUTNING :

Artikel 1

Det fastslaas herved , at nedennaevnte klausuler i den 15 . og 17 . september 1951 mellem de i artikel 4 naevnte parter indgaaede patentlicensaftale , suppleret ved en tillaegsaftale af 31 . december 1973 , strider mod EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 1 :

1 . artikel 1 , stk . 1 ( eneret ) ;

2 . artikel 1 , stk . 2 ( eksportforbud ) ;

3 . artikel 5 , stk . 2 ( ikke-angrebsklausul ) ;

4 . artikel 7 , i det omfang hvor

a ) den forlaenger varigheden af aftalens konkurrencebegraensende klausuler ud over varigheden af det seneste patent , som gaelder ved aftalens eller en tillaegsaftales indgaaelse ;

b ) den forpligter licenstageren til at betale afgifter for et bortfaldet patent eller for et patent , som er indroemmet efter indgaaelsen af aftalen , men som ikke anvendes ;

5 . artikel 9 , stk . 1 ( konkurrenceklausul ) ;

6 . artikel 9 , stk . 3 , i det omfang hvor licenstageren forpligtes til at betale afgifter , selv naar han fremstiller produkter , der er omfattet af aftalen , uden at udnytte licensgiverens patenter .

Artikel 2

Artikel 35 , stk . 3 , finder ikke anvendelse .

Artikel 3

De i artikel 4 naevnte virksomheder skal oejeblikkeligt bringe de ved artikel 1 konstaterede overtraedelser til ophoer .

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til

1 . Hr . Norbert BEYRARD

Avenue Raphaëel 24

75016 PARIS

2 . L'Association des Ouvriers en Instruments de Précision , S.A .

Rue Charles Fourier 8

75013 PARIS

Udfaerdiget i Bruxelles , den 2 . december 1975 .

Paa Kommissionens vegne

A . BORSCHETTE

Medlem af Kommissionen

( 1 ) EFT nr . 13 af 21 . 2 . 1962 , s . 204/62 .

( 2 ) EFT nr . 127 af 20 . 8 . 1963 , s . 2268/63 .

( 3 ) EFT nr . 139 af 24 . 12 . 1962 , s . 2922/62 .

( 4 ) Kommissionens beslutning af 9 . juni 1972 i sagen Davidson-Rubber , EFT nr . L 143 af 23 . juni 1972 , s . 31 ff ; Kommissionens beslutning af 18 . juli 1975 i sagen Kabelmetal , EFT nr . L 222 af 22 . august 1975 , s . 34 .

( 5 ) Kommissionens beslutning af 25 . juli 1975 i sagen Bronbemaling/Heidemaatschappij , EFT nr . L 249 af 25 . september 1975 , s . 27 .