DA Den Europæiske Unions Tidende L 47/5

RÅDETS DIREKTIV 2008/120/EF

af 18. december 2008

om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin

(kodificeret udgave)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 91/630/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

(2) De fleste medlemsstater har ratificeret den europæiske konvention om beskyttelse af dyr under opdræt. Fællesskabet har også godkendt konventionen ved Rådets afgørelse 78/923/EØF (4).

(3) Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (5), fastsætter fællesskabsbestemmelser, der gælder for alle dyr i landbruget, for så vidt angår konstruktionskrav til stalde, isolering, varme- og ventilationsforhold, tilsyn med udstyr og tilsyn med dyr. Det er derfor nødvendigt at medtage disse punkter i dette direktiv, når der skal fastsættes mere detaljerede krav.

(4) Svin er som levende dyr anført på listen over varer i traktatens bilag I.

(5) Svineopdræt udgør en integrerende del af landbrugets aktiviteter. Det er en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen.

(6) Forskelle, som kan fordreje konkurrencevilkårene, hindrer, at den fælles markedsordning for svin og afledte produkter kan fungere tilfredsstillende.

(7) Der bør derfor fastsættes fælles mindstekrav med hensyn til beskyttelse af avls- og fedesvin for at sikre en rationel produktionsudvikling.

(8) Svin bør holdes i et miljø, der opfylder deres motions- og rodebehov. Svins velfærd synes at blive forringet af alvorlige pladsbegrænsninger.

(9) Når svin holdes i flok, bør der træffes passende driftsledelsesforanstaltninger til beskyttelse af dem for at forbedre deres velfærd.

(10) Søer foretrækker et socialt samspil med andre svin, når de har bevægelsesfrihed og et komplekst miljø. Til stadighed at holde søer i snæver indelukning bør derfor forbydes.

(11) Haleklipning, tandklipning og tandslibning vil sandsynligvis medføre øjeblikkelige smerter og også mere vedvarende smerter for svinene. Kastrering vil sandsynligvis medføre vedvarende smerter, der forværres, hvis væv rives over. Disse metoder forringer derfor svinenes velfærd, særlig når de udføres af ukvalificerede og uerfarne personer. Der bør følgelig fastsættes regler for at sikre bedre metoder.

(12) Det er nødvendigt at sikre balance mellem de forskellige aspekter, der skal tages i betragtning med hensyn til velfærd, herunder sundhed, økonomiske og sociale forhold og også miljøvirkninger.

(13) De officielle myndigheder, producenterne, forbrugerne og andre bør holdes underrettet om udviklingen på dette område. Kommissionen bør følgelig på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet aktivt fortsætte den videnskabelige forskning for at finde frem til det eller de opdrætssystemer, som bedst kan sikre svinenes velfærd. Der bør derfor fastlægges en foreløbig periode, inden for hvilken Kommissionen kan udføre denne opgave.

(14) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6).

(15) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I dette direktiv fastsættes mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, der holdes indelukket med henblik på avl og opfedning.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

1) »svin«: et svin i enhver alder, uanset om det opdrættes til avl eller opfedning

2) »orne«: et handyr efter puberteten, bestemt til avl

3) »gylt«: et hundyr efter puberteten og inden faring

4) »so«: et hundyr efter første faring

5) »diegivende so«: et hundyr fra perinatalperiode til fravænning af pattegrisene

6) »goldso og drægtig so«: en so mellem fravænning og perinatal periode

7) »pattegris«: en gris fra fødsel til fravænning

8) »fravænnet gris«: en fravænnet gris på indtil ti uger

9) »avls-/fedesvin«: et svin fra ti uger indtil slagtning eller avlsbrug

10) »kompetent myndighed«: den kompetente myndighed som defineret i artikel 2, nr. 6), i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (7).

Artikel 3

1. Medlemsstaterne sikrer, at alle bedrifter opfylder følgende krav:

a) det frie gulvareal, som er til rådighed for hver fravænnet gris eller hvert avls-/fedesvin i flok bortset fra gylte efter løbning og søer, skal være på mindst: Levende vægt (kg) m2 Indtil 10 0,15 Over 10 og indtil 20 0,20 Over 20 og indtil 30 0,30 Over 30 og indtil 50 0,40 Over 50 og indtil 85 0,55 Over 85 og indtil 110 0,65 Mere end 110 1,00

b) det samlede frie gulvareal, som er til rådighed for hver gylt efter løbning og hver so, når gylte og/eller søer holdes i flok, skal henholdsvis være på mindst 1,64 m2 og 2,25 m2. Når disse dyr holdes i flokke på færre end seks dyr, bør det frie gulvareal øges med 10 %. Når disse dyr holdes i flokke på 40 eller flere dyr, kan det frie gulvareal nedsættes med 10 %.

2. Medlemsstaterne sikrer, at gulvarealer opfylder følgende krav:

a) for gylte efter løbning og drægtige søer: en del af det areal, der kræves i stk. 1, litra b), og som skal svare til mindst 0,95 m2 pr. gylt og mindst 1,3 m2 pr. so, skal være et sammenhængende areal med fast gulv, hvoraf højst 15 % består af åbninger til dræning

b) når der anvendes betonspaltegulve til svin i flok: i) må bredden af spalteåbningen ikke være over: — 11 mm for pattegrise — 14 mm for fravænnede grise — 18 mm for avls-/fedesvin — 20 mm for gylte efter løbning og søer ii) skal spaltebredden mindst være: — 50 mm for pattegrise og fravænnede grise — 80 mm for avls-/fedesvin, gylte efter løbning og søer.

3. Medlemsstaterne sikrer, at opførelse eller indretning af anlæg, hvor søer og gylte er bundet, er forbudt. Fra den 1. januar 2006 er anvendelse af bindsler til søer og gylte forbudt.

4. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte holdes i flok i perioden fra fire uger efter løbning til en uge før det forventede faretidspunkt. Den sti, hvor flokken holdes, skal have sider, hvis længde er over 2,8 m. Når disse dyr holdes i flokke på færre end seks dyr, skal den sti, hvor flokken holdes, have sider, hvis længde er over 2,4 m.

Uanset første afsnit kan søer og gylte, der opdrættes på bedrifter med under ti søer, holdes enkeltvis i den periode, der er nævnt i dette afsnit, såfremt de let kan vende sig i stien.

5. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte med forbehold af kravene i bilag I har permanent adgang til rodemateriale, der mindst opfylder de relevante krav i dette bilag I.

6. Medlemsstaterne sikrer, at søer og gylte, der holdes i flokke, fodres ved hjælp af et system, der sikrer, at hvert dyr kan få tilstrækkeligt foder, også når der er konkurrenter til foderet til stede.

7. Medlemsstaterne sikrer, at for at stille dyrenes sult og opfylde deres behov for at tygge har alle goldsøer og drægtige søer og gylte en tilstrækkelig mængde fyldigt foder eller foder med højt fiberindhold samt foder med højt energiindhold.

8. Medlemsstaterne sikrer, at svin, som skal holdes i flok, som er særlig aggressive, som er blevet angrebet af andre svin, eller som er syge eller skadede, kan opstaldes midlertidigt i individuelle stier. I så fald skal de pågældende stier være så store, at dyrene let kan vende sig, hvis dette ikke er i modstrid med specifik veterinærrådgivning.

9. Bestemmelserne i stk. 1, litra b), og stk. 2, 4 og 5 samt stk. 8, sidste punktum, gælder for alle nyopførte og genopførte bedrifter og bedrifter, der tages i brug for første gang efter den 1. januar 2003. Fra den 1. januar 2013 gælder disse bestemmelser for alle bedrifter.

Bestemmelserne i stk. 4, første afsnit, gælder ikke for bedrifter med under ti søer.

Artikel 4

Medlemsstaterne sørger for, at svineopdræt sker i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, der er fastsat i bilag I.

Artikel 5

Forskrifterne i bilag I kan ændres efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure for at tage hensyn til den videnskabelige udvikling.

Artikel 6

Medlemsstaterne sørger for:

a) at enhver, der beskæftiger eller ansætter personer til pasning af svin, sikrer sig, at disse personer har modtaget instrukser og vejledning om de relevante bestemmelser i artikel 3 og i bilag I

b) at der er adgang til passende uddannelseskurser. Disse uddannelseskurser skal specielt fokusere på velfærdsaspekter.

Artikel 7

1. Helst inden den 1. januar 2005 og under alle omstændigheder inden den 1. juli 2005 forelægger Kommissionen Rådet en rapport udarbejdet på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet. Rapporten udarbejdes under hensyn til samfundsøkonomiske følger, sundhedsmæssige følger, miljøindvirkninger og forskellige klimatiske forhold. Den tager ligeledes hensyn til udviklingen inden for metoder og systemer for svineproduktion og kødforarbejdning, der vil kunne mindske behovet for operativ kastration. Rapporten ledsages om nødvendigt af passende lovgivningsforslag vedrørende virkningerne af forskellige gulvarealkrav og gulvtyper for fravænnede grises og avls-/fedesvins velfærd. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal om disse forslag.

2. Senest den 1. januar 2008 forelægger Kommissionen Rådet en rapport udarbejdet på grundlag af en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.

Rapporten skal især omhandle:

a) virkningerne af belægningsgraden, herunder flokstørrelse og metoderne til flokkens sammensætning, for svins velfærd, herunder deres sundhed, i forskellige produktionssystemer

b) virkningerne af staldens udformning, herunder de forskellige gulvtyper, for svins velfærd, herunder deres sundhed, under hensyn til forskellige klimatiske forhold

c) risikofaktorer forbundet med halebidning og anbefalinger med henblik på at begrænse behovet for halekupering

d) yderligere udviklinger i flokopstaldningssystemer for drægtige søer, som tager hensyn til både de patologiske, zootekniske, fysiologiske og etologiske aspekter af forskellige systemer og til deres sundhedsmæssige og miljømæssige virkninger samt de forskellige klimatiske forhold

e) fastlæggelse af gulvarealkrav, herunder til løbeafdelingen, for individuelt opstaldede voksne avlsorner

f) yderligere udviklinger i løsstaldssystemer for drægtige søer og for diegivende søer, der opfylder soens behov uden at udgøre en risiko for pattegrisenes overlevelse

g) forbrugernes holdninger og adfærd over for svinekød i tilfælde af forskellige grader af forbedringer af dyrenes velfærd

h) samfundsøkonomiske følger af de forskellige svineopdrætsystemer og deres indvirkning på Fællesskabets økonomiske partnere.

Rapporten kan om nødvendigt ledsages af relevante lovgivningsforslag.

Artikel 8

1. Medlemsstaterne sørger for, at der føres kontrol under den kompetente myndigheds ansvar for at sikre, at bestemmelserne i dette direktiv overholdes.

Denne kontrol, som kan finde sted i forbindelse med kontrol i andet øjemed, skal hvert år omfatte et antal statistisk repræsentative stikprøver af de forskellige produktionssystemer i hver medlemsstat.

2. Kommissionen opstiller efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure en kodeks med regler for gennemførelse af den kontrol, der er omhandlet i stk. 1 i denne artikel.

3. Medlemsstaterne underretter hver andet år inden den sidste arbejdsdag i april, og første gang inden den 30. april 1996, Kommissionen om resultaterne af den kontrol, der er gennemført i de foregående to år i overensstemmelse med denne artikel, herunder antallet af kontrolbesøg i forhold til antallet af bedrifter på deres område.

Artikel 9

For at kunne indføres i Fællesskabet skal dyr fra tredjelande ledsages af et certifikat udstedt af den kompetente myndighed i det pågældende land, hvorved det attesteres, at de mindst har fået en lige så god behandling som den, der i henhold til dette direktiv skal gives dyr af fællesskabsoprindelse.

Artikel 10

Veterinærsagkyndige fra Kommissionen kan, hvis det er nødvendigt for en ensartet gennemførelse af dette direktiv, foretage kontrol på stedet i samarbejde med de kompetente myndigheder. Ved denne lejlighed skal de personer, der udfører kontrollen, selv iværksætte særlige hygiejneforanstaltninger for at udelukke enhver risiko for overførsel af sygdomme.

Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, skal på enhver måde bistå de sagkyndige i den udstrækning, det er nødvendigt for udførelsen af disses opgaver. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstats kompetente myndighed om resultatet af den foretagne kontrol.

Den pågældende medlemsstats kompetente myndighed skal træffe de foranstaltninger, som måtte vise sig nødvendige i betragtning af resultaterne af den foretagne kontrol.

For så vidt angår forbindelserne med tredjelande finder bestemmelserne i kapitel III i Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande (8), anvendelse.

De almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter den i artikel 11, stk. 2, omhandlede procedure.

Artikel 11

1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (9), i det følgende benævnt »komitéen«.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

Artikel 12

Medlemsstaterne kan for så vidt angår beskyttelse af svin og under overholdelse af traktatens almindelige bestemmelser på deres område opretholde eller indføre strengere bestemmelser end dette direktivs bestemmelser. De underretter Kommissionen om enhver sådan foranstaltning.

Artikel 13

Direktiv 91/630/EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag II, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag II, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.

Artikel 14

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 15

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008. På Rådets vegne M. BARNIER Formand

(1) EUT C 146 E af 12.6.2008, s. 78.

(2) EFT L 340 af 11.12.1991, s. 33.

(3) Se bilag II, del A.

(4) EFT L 323 af 17.11.1978, s. 12.

(5) EFT L 221 af 8.8.1998, s. 23.

(6) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(7) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.

(8) EFT L 268 af 24.9.1991, s. 56.

(9) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

BILAG I KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Ud over de relevante bestemmelser i bilaget til direktiv 98/58/EF gælder følgende krav: 1. I den del af bygningen, hvor der holdes svin, skal vedvarende støjniveauer så høje som 85 dBA undgås. Konstant eller pludselig støj skal undgås. 2. Svinene skal holdes i lys med en belysningsstyrke på mindst 40 lux i en periode på mindst 8 timer pr. dag. 3. Stalde til svin skal være således indrettet, at dyrene — har adgang til et fysisk og varmemæssigt behageligt lejeareal, der er tilstrækkeligt drænet og rent, og som gør det muligt for alle dyrene at ligge ned samtidig — kan hvile og rejse sig normalt — kan se andre svin; i ugen før det forventede faretidspunkt og under faring kan søer og gylte dog holdes uden for synsvidde af artsfæller. 4. Uanset artikel 3, stk. 5, skal svin have permanent adgang til en tilstrækkelig mængde materiale, som de på rette vis kan undersøge og rode i, såsom halm, hø, træ, savsmuld, svampekompost, tørv eller en blanding heraf, som ikke bringer dyrenes sundhed i fare. 5. Gulvene skal være jævne men ikke glatte for at undgå, at svinene kommer til skade, og de skal være udformet, konstrueret og vedligeholdt således, at svinene ikke kommer til skade eller lider. De skal være tilpasset svinenes størrelse og vægt og, hvis der ikke er udlagt strøelse, danne en hård, jævn og stabil overflade. 6. Alle svin skal fodres mindst én gang dagligt. Hvis svinene fodres flokvis og ikke efter ædelyst eller ved hjælp af et automatisk system, der fodrer dyrene individuelt, skal hvert dyr have adgang til foder på samme tid som de andre i flokken. 7. Svin på over to uger skal have permanent adgang til frisk vand i tilstrækkelig mængde. 8. Alle procedurer, der har til formål at foretage indgreb til andre end terapeutiske eller diagnostiske formål eller til identificering af svin i overensstemmelse med den relevante lovgivning, og som resulterer i beskadigelse eller tab af en følsom legemsdel eller ændring af knoglestrukturen, forbydes med følgende undtagelser: — en ensartet formindskelse af pattegrises hjørnetænder ved slibning eller klipning senest på syvendedagen efter fødslen, således at der bliver en intakt, glat flade tilbage; orners hjørnetænder kan om nødvendigt formindskes i længden for at undgå beskadigelse af andre dyr eller af sikkerhedsgrunde — afklipning af en del af halen — kastrering af hansvin ved andre metoder end overrivning af væv — næseringning, dog kun når dyrene holdes i udendørs opdrætssystemer og i overensstemmelse med den nationale lovgivning. Hverken haleklipning eller formindskelse af hjørnetænder må foretages rutinemæssigt, men kun hvis der er vidnesbyrd om, at der er forårsaget skader på sopatter eller andre svins ører eller haler. Inden udførelsen af disse procedurer skal der træffes andre foranstaltninger til at forhindre halebidning og andre uvaner under hensyntagen til miljøet og belægningsgraden. Utilstrækkelige miljøforhold eller driftsledelsessystemer skal derfor ændres. Ovennævnte procedurer må kun udføres af en dyrlæge eller en person, der er uddannet som omhandlet i artikel 6, og som har erfaring i udførelsen af de anvendte teknikker med passende midler og under hygiejniske forhold. Hvis der foretages kastration eller haleklipning senere end på syvendedagen efter fødslen, skal den altid foretages af en dyrlæge og under bedøvelse og yderligere længerevarende analgesi. KAPITEL II SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR FORSKELLIGE KATEGORIER AF SVIN A. Orner Ornestier skal være placeret og konstrueret således, at ornen kan vende sig og kan høre, lugte og se andre svin. Til en voksen orne skal der være et frit gulvareal på mindst 6 m2. Såfremt stier også anvendes til naturlig bedækning, skal det frie gulvareal for en voksen orne være på mindst 10 m2, og der må ikke være nogen forhindringer i stien. B. Søer og gylte 1. Der skal træffes foranstaltninger til at minimere aggression i flokke. 2. Drægtige søer og gylte skal om nødvendigt behandles mod eksterne og interne parasitter. Hvis drægtige søer og gylte anbringes i farebokse, skal de gøres rene. 3. I ugen før det forventede faretidspunkt skal søer og gylte have passende redebygningsmateriale i tilstrækkelig mængde, medmindre dette teknisk ikke kan lade sig gøre med det gyllesystem, der anvendes på bedriften. 4. Der skal være et frit areal bag ved soen eller gylten for at lette naturlig eller hjulpen faring. 5. Farestier, hvor søer holdes løse, skal være forsynet med en beskyttelsesanordning til pattegrisene som f.eks. farestænger. C. Pattegrise 1. En så stor del af det samlede gulvareal, at dyrene alle kan hvile samtidig, skal være fast gulv eller dækket med en måtte eller bestrøet med halm eller andet passende materiale. 2. Hvis der anvendes en fareboks, skal pattegrisene have tilstrækkelig plads til at die uden vanskelighed. 3. Ingen pattegrise må vænnes fra soen, før de er mindst 28 dage gamle, medmindre det ellers ville gå ud over moderdyrets eller pattegrisens velfærd eller sundhed. Pattegrise kan dog fravænnes indtil syv dage tidligere, hvis de flyttes til specialiserede stalde, der tømmes og renses og desinficeres grundigt inden anbringelsen af en ny gruppe, og som er adskilte fra stalde, hvor der holdes søer, for at minimere overføringen af sygdomme til pattegrisene. D. Fravænnede grise og avls-/fedesvin 1. Når svin opstaldes i flokke, skal der træffes foranstaltninger til at forhindre slagsmål, der går ud over normal adfærd. 2. De bør holdes i flokke med mindst mulig blanding. Hvis svin, der ikke kender hinanden, skal blandes, bør det ske i en så ung alder som muligt, fortrinsvis inden eller indtil en uge efter fravænning. Når svin blandes, skal de have tilstrækkelige muligheder for at flygte fra og skjule sig for andre svin. 3. Når der viser sig tegn på alvorlige kampe, skal årsagerne hertil straks undersøges, og der skal træffes passende foranstaltninger f.eks. ved om muligt at give dyrene rigeligt med halm eller andet rodemateriale. Svage dyr eller særligt aggressive dyr skal holdes adskilt fra flokken. 4. Anvendelse af beroligende medikamenter for at lette blanding må kun ske i helt særlige situationer og kun efter konsultation af en dyrlæge.