KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1069/97 af 12. juni 1997 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld med oprindelse i Egypten, Indien og Pakistan

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (2), særlig artikel 7,

efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 13. september 1996 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af sengelinned af bomuld med oprindelse i Egypten, Indien og Pakistan og indledte en undersøgelse.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet den 30. juli 1996 af Eurocoton (Komité for Bomulds- og dermed beslægtede Tekstilindustrier i EF) på vegne af producenter i Fællesskabet, som tegnede sig for en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af sengelinned af bomuld. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket anses for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt disses brancheorganisationer, repræsentanterne for de pågældende eksportlande og klagerne om indledningen af proceduren.

(4) Berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt. En række producenter/eksportører i de pågældende lande samt producenter, importører, handelsvirksomheder og en forbrugerorganisation i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom, blev hørt mundtligt.

(5) I betragtning af det store antal EF-producenter, der udtrykkeligt støttede klagen, besluttede Kommissionen at anvende stikprøveteknik, og den sendte spørgeskemaer til og modtog detaljerede oplysninger fra en repræsentativ stikprøve af EF-producenter, som nærmere omhandlet i betragtning 58 til 61.

(6) I betragtning af det store antal producenter/eksportører i de pågældende eksportlande blev der også her udtaget stikprøver, og Kommissionen sendte spørgeskemaer til og modtog detaljerede oplysninger fra en repræsentativ stikprøve af producenter/eksportører, som nærmere omhandlet i betragtning 15 til 21.

(7) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 14 importører, som den vidste var berørt af sagen, men den modtog kun svar fra tre.

Kommissionen sendte desuden spørgeskemaer til 28 store købere af sengelinned, herunder grossister, detailhandlende og postordreselskaber, for at tage deres økonomiske interesser i betragtning og vurdere de sandsynlige virkninger på dem og deres indkøbsbeslutninger. Imidlertid besvarede kun fire spørgeskemaet.

(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe foreløbig afgørelse om dumping og skade, og aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber i stikprøven:

a) Producenter i Fællesskabet

Tyskland

- Bierbaum Textilwerke GmbH & Co. KG, Borken

- Irisette GmbH & Co. KG, Zell im Wiesental

- Gunter Meckelholt GmbH, Bocholt

- Wilh. Wulfing GmbH & Co., Borken

- Luxorette GmbH, Wendlingen

Frankrig

- Sociéte Industrielle Mulliez Frères SA, Roubaix

- Hacot Colombier SA, Houplines

- Ets Vanderschooten, Nieppe

- Joseph Hacot SA, La Gorgue

- Groupe Fremaux SA, Haubourdin

- C Bera SA, Noyelles-sur-Selle

- Jalla SA, Paris

Italien

- Vincenzo Zucchi SpA, Milano

- Bassetti SpA, Milano

- Bossi SpA, Mortara

- Gabel Industria Tessile SpA, Rovellasca

Portugal

- Lameirinho Indústria Têxtil SA, Pevidém

b) Producenter/eksportører

Egypten

- Damietta Spinning & Weaving Co., Damieetta

- El Nasr Wool and Selected Textiles Co. (STIA), Alexandria

- Orient Linen & Cotton Co., Alexandria

- Stephanie Textile, Cairo

Indien

- Anglo French Textiles, Pondichérry

- Madhu Industries Ltd, Ahmedabad

- Madhu International, Ahmedabad

- Omkar Exports, Ahmedabad

- Prakash Cotton Mills Ltd, Bombay

- The Bombay Dyeing & Manufacturing Co. Ltd, Bombay

- Nowrosjee Wadia & Sons Ltd, Bombay

Pakistan

- Al-Abid Silk Mills Ltd, Karachi

- Al-Abid Export (Pvt) Ltd, Karachi

- Al-Karam Textile Mills (Pvt) Ltd, Karachi

- Fateh Textile Mills, Hyderabad

- Gul Ahmed Textiles Mills Ltd, Karachi

- Excel Textile Mills Ltd, Karachi

- Mohammad Farooq Textile Mills Ltd, Karachi

c) Forbunden importør

- Barkat Limited, Brentford, Det Forenede Kongerige.

(9) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. juli 1995 til den 30. juni 1996 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af skade omfattede perioden fra 1992 til afslutningen af undersøgelsesperioden.

B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE

1. Den af undersøgelsen omfattede vare

(10) Proceduren omfatter bleget, farvet eller trykt sengelinned af rent bomuld eller af en blanding af bomuld og kemofibre eller hør. Sengelinned indbefatter lagner, dynebetræk og pudebetræk, emballeret enkeltvis eller i sæt med henblik på salg.

De bomuldsstoffer, der anvendes til fremstilling af sengelinned, identificeres ved to par numre. Det første angiver garnnummer (eller -vægt) for henholdsvis kæde og skud. Det andet angiver antal tråde pr. centimeter eller tommer for henholdsvis kæde og skud.

Stofferne bleges, farves eller trykkes. De udskæres derefter og sys sammen til lagner, faconlagner, dynebetræk og pudebetræk af forskellige størrelser. Den færdige vare emballeres enkeltvis eller i sæt med henblik på salg.

Skønt der findes forskellige mulige varetyper på grund af forskellige vævningskonstruktioner, stoffets behandling, fremtrædelsesform og størrelse, pakning osv., udgør de alle en enkelt vare i forbindelse med denne procedure, da de har de samme fysiske egenskaber og stort set samme anvendelsesformål.

2. Samme vare

(11) Kommissionen undersøgte, om sengelinned af bomuld fremstillet af erhvervsgrenen i Fællesskabet og solgt på fællesskabsmarkedet var samme vare som sengelinned af bomuld fremstillet i Egypten, Indien og Pakistan og solgt på fællesskabsmarkedet og de pågældende landes hjemmemarkeder.

(12) Repræsentanterne for visse berørte parter anmodede om, at bleget sengelinned ikke omfattedes af nærværende procedure med den begrundelse, at sådant sengelinned ikke burde behandles som samme vare. De påstod, at bleget sengelinned er teknisk forskelligt fra trykt og/eller farvet sengelinned, at det ikke kan erstattes af produktionen i Fællesskabet, der er baseret på trykt og/eller farvet sengelinned, og at det har andre endelige brugere (hospitaler og hoteller).

(13) Undersøgelsen viste, at skønt der findes forskellige processer til behandling af stofferne (blegning, farvning, trykning), kan varer af alle behandlingsformer erstatte hinanden og konkurrerer med hinanden på fællesskabsmarkedet. Dette støttes af den kendsgerning, at detailhandlere køber alle typer sengelinned (bleget, farvet og trykt). Det fandtes endvidere, at der er en produktion i Fællesskabet af bleget sengelinned, og visse typer af varen ikke udelukkende anvendes af nogen bestemt brugerkategori.

(14) Kommissionen konkluderede, at skønt der var forskelle i det varesortiment, der fremstilledes i Fællesskabet, og det sortiment, der solgtes til eksport til Fællesskabet eller på de pågældende landes hjemmemarked, var der ingen forskelle i de grundlæggende egenskaber og anvendelsesformål for de forskellige typer og kvaliteter af sengelinned af bomuld. Hjemmemarkeds- og eksporttyper i de pågældende lande og typer fremstillet i Fællesskabet opfattedes følgelig som samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).

C. STIKPRØVER AF EKSPORTØRER/PRODUCENTER I OPRINDELSESLANDENE

1. Generelt

(15) I betragtning af det store antal eksportører i de pågældende lande besluttede Kommissionen at anvende stikprøveteknikker i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen.

For at gøre det muligt for Kommissionen at udvælge en stikprøve opfordredes eksportører og repræsentanter, der handlede på deres vegne, i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, i grundforordningen til at give sig til kende inden tre uger fra indledningen af proceduren og fremlægge grundlæggende oplysninger om deres omsætning på eksport- og hjemmemarkedet, de foretagne produktionstrin samt navne og adresser på alle virksomheder i sengelinnedsektoren, med hvilke de stod i forretningsmæssig forbindelse. Myndighederne i de pågældende lande kontaktedes også af Kommissionen i denne forbindelse.

2. Forudgående udvælgelse af stikprøven

(16) De virksomheder, der gav sig til kende, fremlagde de ønskede oplysninger inden for fristen på tre uger og havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, ansås for at være samarbejdsvillige virksomheder og blev taget i betragtning ved udvælgelsen af stikprøven.

Disse virksomheder tegnede sig for omkring 100 %, 82 % og 77 % af den samlede eksport til Fællesskabet fra henholdsvis Egypten, Indien og Pakistan.

(17) De virksomheder, der ikke indgik i den endelige stikprøve, underrettedes om, at enhver antidumpingtold på deres eksport ville blive beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen, dvs. uden at tolden ville overstige den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der fastsattes for selskaberne i stikprøven.

(18) De virksomheder, som ikke gav sig til kende inden for fristen på tre uger, ansås for at være ikke-samarbejdende selskaber.

3. Udvælgelse af stikprøven

(19) For alle de berørte lande skete udvælgelsen af stikprøven efter aftale med repræsentanterne for de berørte virksomheder, brancheorganisationer og/eller regeringer.

(20) De virksomheder, som indgik i stikprøven og samarbejdede fuldt ud med undersøgelsen, tildeltes deres egen dumpingmargen og individuelle toldsats.

(21) Kommissionen udvalgte desuden en reserve af selskaber, der skulle besvare spørgeskemaet, men kun ville blive undersøgt, hvis virksomheder i hovedstikprøven efterfølgende skulle nægte at samarbejde.

Disse virksomheder underrettedes også om, at enhver antidumpingtold på deres eksport ville blive beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen, medmindre de udvalgtes til at erstatte en virksomhed i den oprindelige stikprøve, i hvilket tilfælde de ville få tildelt deres egen dumpingmargen og individuelle toldsats.

4. Individuel undersøgelse af virksomheder, der ikke udvalgtes til stikprøven

(22) Syv samarbejdende virksomheder, der ikke udvalgtes til stikprøven, anmodede om, at der beregnedes individuelle dumpingmargener, og ledsagede denne anmodning med en besvarelse af spørgeskemaet inden for de frister, der var fastsat i denne forbindelse. I overensstemmelse med artikel 17, stk. 3, i grundforordningen kunne deres anmodninger dog ikke imødekommes i den nuværende undersøgelse, da antallet af eksportører var så stort, at individuelle undersøgelser ville have været urimeligt byrdefulde og hindret en rettidig afslutning af undersøgelsen. De pågældende syv virksomheder underrettedes herom.

D. DUMPING

1. Normal værdi

a) Indien

(23) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen undersøgte Kommissionen først, om hver eksportørs/producents samlede hjemmemarkedssalg af sengelinned af bomuld var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af den samlede mængde af det tilsvarende eksportsalg til Fællesskabet.

Denne vurdering viste, at kun en eksportør/producent havde et repræsentativt salg af sengelinned af bomuld på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

(24) Kommissionen undersøgte derefter, om de forskellige typer varer, der eksporteredes til Fællesskabet, solgtes i repræsentative mængder på hjemmemarkedet. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at hjemmemarkeds- og eksporttyper, der havde tilsvarende størrelse, vævningskonstruktion, stofbehandling og endelig fremtrædelsesform, var sammenlignelige varer.

Hjemmemarkedssalget af en bestemt type ansås for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den mængde af den pågældende type, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde 5 % eller derover af den samlede mængde af den sammenlignelige type, der solgtes til eksport til Fællesskabet.

For den eneste virksomhed med et repræsentativt samlet hjemmemarkedssalg viste denne vurdering, at fem typer sengelinned af bomuld, der eksporteredes til Fællesskabet, også var blevet solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

(25) Kommissionen undersøgte efterfølgende, om denne virksomheds hjemmemarkedssalg af hver af de fem repræsentative typer kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

Det fandtes, at de pågældende fem typer var blevet solgt med tab, dvs. til priser under produktionsomkostningerne plus salgs-, general- og administrationsomkostninger (i det følgende benævnt »SGA-omkostninger«). Det fandtes derfor, at disse typer ikke solgtes i normal handel, og at hjemmemarkedspriserne ikke var et tilstrækkeligt grundlag for en fastsættelse af den normale værdi.

(26) For alle typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet af alle selskaber, måtte den normale værdi derfor beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen.

Den beregnede værdi fastsattes på grundlag af hvert selskabs produktionsomkostninger for de eksporterede typer plus et rimeligt beløb til dækning af SGA-omkostninger og fortjeneste.

Da kun én virksomhed havde et repræsentativt samlet hjemmemarkedssalg, og de rentable hjemmemarkedstyper udgjorde mindre end 80 %, men over 10 %, af det samlede hjemmemarkedssalg, anvendte Kommissionen i forbindelse med beregningen af den normale værdi for alle de undersøgte virksomheder de beløb for SGA-omkostninger og fortjeneste, som de pågældende virksomheder havde henholdsvis pådraget sig og opnået, jf. artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.

b) Egypten

(27) Vurderingen af den samlede repræsentativitet (se betragtning 23) viste, at tre af de fire virksomheder i stikprøven havde repræsentative salg af sengelinned af bomuld på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

(28) På grundlag af sammenlignelighedskriterierne (se betragtning 24) fandt Kommissionen, at hjemmemarkeds- og eksporttyperne for alle tre egyptiske selskaber med et repræsentativt hjemmemarkedssalg ikke muliggjorde en rimelig sammenligning.

(29) For alle typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet af alle egyptiske virksomheder i stikprøven, fastsattes den normale værdi derfor på grundlag af en beregnet værdi for de varer, der eksporteredes til Fællesskabet, jf. artikel 2, stk. 3, i grundforordningen.

For at fastsætte et rimeligt beløb til fortjeneste undersøgtes det desuden for de tre virksomheder med et samlet repræsentativt salg, om dette salg havde fundet sted i normal handel. Det fandtes, at for to af de tre selskaber med et repræsentativ hjemmemarkedssalg solgtes alle hjemmemarkedstyper med tab (dvs. til priser under produktionsomkostningerne plus SGA-omkostningerne). Det fandtes derfor, at hjemmemarkedssalget for disse to selskaber ikke havde fundet sted i normal handel, og det kunne derfor ikke benyttes som grundlag for en fastsættelse af et rimeligt beløb til dækning af fortjeneste.

For det tredje selskab fandtes det, at mindre end 80 %, men over 10 %, af alle typer, der solgtes på hjemmemarkedet, var rentable (dvs. solgtes til priser over produktionsomkostningerne plus SGA-omkostningerne). Dette salg ansås derfor at have fundet sted i normal handel, og den ved dette salg opnåede fortjeneste anvendtes ved beregningen af den normale værdi for alle egyptiske selskaber.

(30) For det eneste selskab med et tilstrækkeligt rentabelt hjemmemarkedssalg af den pågældende vare i undersøgelsesperioden beregnedes den normale værdi følgelig på grundlag af produktionsomkostningerne for de eksporterede typer plus dets SGA-omkostninger og fortjenstmargen.

(31) For de to selskaber med et repræsentativt hjemmemarkedssalg, der ikke havde fundet sted i normal handel, anvendtes deres produktions- og SGA-omkostninger plus fortjenstmargenen for virksomheden med et tilstrækkeligt rentabelt hjemmemarkedssalg ved beregningen af den normale værdi.

(32) For at beregne den normale værdi for selskabet uden repræsentativt hjemmemarkedssalg anvendte Kommissionen dets egne produktionsomkostninger for hver eksporteret type plus de faktiske vejede gennemsnitlige hjemmemarkedsomkostninger til SGA for virksomhederne med repræsentative hjemmemarkedssalg og fortjenstmargenen for virksomheden med tilstrækkelige rentable hjemmemarkedssalg.

c) Pakistan

(33) Vurderingen af den samlede repræsentativitet (se betragtning 23) viste, at kun en virksomhed i stikprøven havde et repræsentativt salg af sengelinned af bomuld på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

(34) På grundlag af sammenlignelighedskriterierne (se betragtning 24) fandt Kommissionen, at hjemmemarkeds- og eksporttyperne for virksomheden med et repræsentativt hjemmemarkedssalg ikke muliggjorde en rimelig sammenligning.

(35) For alle typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet af alle pakistanske virksomheder i stikprøven, fastsattes den normale værdi derfor på grundlag af en beregnet værdi for de varer, der eksporteredes til Fællesskabet, jf. artikel 2, stk. 3, i grundforordningen.

For virksomheden med et repræsentativt hjemmemarkedssalg fandtes det, at mindre end 80 %, men over 10 %, af de typer, der solgtes på hjemmemarkedet, var rentable (dvs. solgtes til priser over produktionsomkostningerne plus SGA-omkostningerne). Dette salg ansås derfor for at have fundet sted i normal handel. De påløbne SGA-omkostninger og den ved dette rentable salg opnåede fortjenstmargen anvendtes følgelig ved beregningen af den normale værdi for alle pakistanske selskaber i stikprøven.

På dette grundlag fastsatte Kommissionen den beregnede værdi på grundlag af produktionsomkostningerne for hver virksomheds eksporterede typer plus SGA-omkostningerne og fortjenesten for virksomheden med et repræsentativt rentabelt hjemmemarkedssalg.

(36) To virksomheder påstod, at der på grund af ekstraordinære omstændigheder som følge af omfattende borgerlige uroligheder i Karachi i undersøgelsesperioden ikke burde tages hensyn til omkostninger svarende til ledig kapacitet ved beregningen af den normale værdi. Da disse virksomheder ikke fremlagde tilstrækkelig regnskabsmæssig dokumentation, som kunne berettige en afvigelse fra de historisk anvendte omkostningsfordelinger, godkendte Kommissionen foreløbig ikke disse krav ved beregningen af dumpingmargenerne.

2. Eksportpriser

(37) Generelt fandt eksportørernes/producenternes salg af sengelinned af bomuld på fællesskabsmarkedet sted til uafhængige kunder. Følgelig fastsattes eksportprisen på grundlag af de priser, der rent faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

(38) En pakistansk eksportør/producent solgte imidlertid en del af sin eksport til en forbunden importør i Fællesskabet. For de transaktioner, der foretoges gennem den forbundne importør, justeredes eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen for at tage hensyn til alle omkostninger, herunder told og afgifter, der påløb mellem import og videresalg, og til normalt opnåede fortjenester, så en pålidelig eksportpris kunne fastsættes.

3. Sammenligning

(39) Med henblik på at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen toges der i form af justeringer behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

Ved justeringerne toges der hensyn til forskelle i forbindelse med følgende faktorer:

>TABELPOSITION>

(40) Den indiske eksportør/producent med et repræsentativt samlet hjemmemarkedssalg anmodede om en justering af den normale værdi på 5 % for forskelle i handelstrin baseret på det forhold, at eksportsalg til distributører i Fællesskabet finder sted i langt større mængder end salg gennem tre adskilte salgskanaler på hjemmemarkedet (enegrossister for mærkevarer, andre grossister og industrielle brugere).

Som følge af denne anmodning undersøgte Kommissionen, om en sådan justering kunne indrømmes i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

En justering for forskelle i mængder var ikke berettiget, da der ikke fandtes noget tegn på, at distributører på hjemmemarkedet havde haft fordel af rabatter eller afslag på grund af de større mængder, som de påstodes at have købt.

En justering for forskelle i handelstrin kunne heller ikke indrømmes, da den pågældende virksomhed begrænsede sig til at henvise til de forskellige distributionskanaler på hjemme- og eksportmarkedet, men ikke beviste, at de påståede forskelle i handelstrin mellem eksportprisen og den normale værdi havde påvirket prissammenligneligheden som påvist ved konsekvente og særskilte forskelle i funktioner og priser mellem de forskellige handelstrin på hjemmemarkedet.

(41) Den samme virksomhed anmodede desuden om en justering af den normale værdi på 10 % for forskelle i udgifter til salgsfremmende foranstaltninger for mærkevarer med den begrundelse, at den pådrog sig uforholdsmæssigt store salgsfremmeudgifter ved salg til sine enegrossister på hjemmemarkedet, som ikke påløb ved eksporten til Fællesskabet. For at vurdere, om en sådan forskel i udgifter til salgsfremmende foranstaltninger kunne have påvirket prissammenligneligheden, undersøgte Kommissionen det samlede niveau for SGA-omkostninger, som dette selskab havde afholdt i forbindelse med hjemmemarkedssalget til enegrossister, som kun købte mærkevarer, og fandt, at det var det samme som afholdtes på hjemmemarkedssalget til andre grossister, som kun købte ikke-mærkevarer. Der fremlagdes desuden ingen beviser for, at kunder konsekvent havde betalt højere priser for mærkevarer. Da den pågældende virksomheds eksport til Fællesskabet bestod af ikke-mærkevarer, konkluderedes det, at udgifter til salgsfremmende foranstaltninger for mærkevarer ikke var en faktor, der påvirkede prissammenligneligheden. Anmodningen om en sådan justering afvistes derfor også.

(42) Endelig skal det bemærkes, at kvantificeringen af de to ønskede justeringer (se betragtning 40 og 41) ikke støttedes af kontrollerbare oplysninger og fandtes at overstige de samlede SGA-udgifter, der afholdtes af den pågældende virksomhed i undersøgelsesperioden.

(43) Alle indiske eksportører/producenter krævede en justering for kreditter ydet i forbindelse med eksportsalg på grundlag af deres faktiske kreditomkostninger. Da det af artikel 2, stk. 10, litra g), fremgår, at sådanne justeringer skal foretages, når den ydede kredit er en faktor, der tages i betragtning ved prisfastsættelsen, beregnede Kommissionen imidlertid denne justering på grundlag af den kredit, der aftaltes på salgstidspunktet, dvs. omkostning beregnet efter betalingsbetingelser/antal dage og gældende rente.

(44) Den indiske eksportør/producent med et repræsentativt samlet hjemmemarkedssalg krævede en justering for kreditomkostninger i forbindelse med salg på hjemmemarkedet. Dette måtte afvises, da der ikke forelå beviser fra undersøgelsesperioden på, at der var blevet aftalt betalingsbetingelser på salgstidspunktet. Undersøgelsen viste faktisk, at leveringen af varerne altid fandt sted efter betalingen.

(45) Alle pakistanske eksportører/producenter krævede en justering af den normale værdi for importafgifter og told på de materialer, der fysisk indgik i den samme vare, når den var beregnet til forbrug i Pakistan, som refunderedes ved eksport af den pågældende vare i henhold til den pakistanske lovgivning. Imidlertid viste undersøgelsen, at de beløb, der refunderedes for importafgifter og told, oversteg de kontrollerbare beløb, der faktisk var indeholdt i omkostningerne til de anvendte råvarer. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen begrænsedes justeringen derfor til de beløb, der rent faktisk indgik i omkostningerne til råvarerne.

4. Dumpingmargener

a) Generel metode

(46) Generelt sammenlignedes den vejede gennemsnitlige beregnede normale værdi efter type med den vejede gennemsnitlige eksportpris efter type. For så vidt angår fem pakistanske eksportører/producenter vedrørte alle eksporttransaktioner forskellige varetyper. En sammenligning af individuelle normale værdier som fastsat for disse selskaber i henhold til betragtning 35 med individuelle eksportpriser til Fællesskabet for hver enkelt transaktion som fastsat i henhold til betragtning 37 og 38 foretoges derfor for disse pakistanske eksportører/producenter.

b) Metode for grupper af virksomheder

(47) Det har været Kommissionens faste praksis at betragte forbundne virksomheder eller virksomheder tilhørende samme gruppe som en enkelt enhed og derfor at fastsætte en enkelt dumpingmargen for dem alle. En beregning af individuelle dumpingmargener ville kunne tilskynde til omgåelse af antidumpingforanstaltninger, der derved ville miste deres effektivitet, idet forbundne producenter ville kunne kanalisere deres eksport til Fællesskabet gennem det selskab, der havde den laveste individuelle dumpingmargen.

I overensstemmelse med denne praksis betragtedes forretningsmæssigt forbundne eksportører/producenter, der tilhørte samme gruppe, som en enkelt enhed og tildeltes en enkelt dumpingmargen. For eksportører/producenter, der tilhørte samme gruppe, besluttedes det først at beregne en dumpingmargen for hvert selskab. Derefter beregnedes et vejet gennemsnit af disse dumpingmargener og tildeltes gruppen som helhed.

c) Specifik anvendelse

(48) Ovennævnte metode anvendtes på to indiske og to pakistanske grupper af selskaber. For så vidt angår både en indisk og en pakistansk gruppe fandtes eksporten til Fællesskabet imidlertid ubetydelig for et selskab i hver gruppe og blev ikke taget i betragtning ved beregningerne.

For så vidt angår Egypten er størstedelen af de samarbejdende selskaber (13 ud af 21) direkte eller indirekte statsejede og forvaltes af regeringen. I overensstemmelse med den i betragtning 47 nævnte praksis betragtedes alle disse statsejede selskaber derfor som en enkelt enhed.

Af de fire egyptiske eksportører/producenter, der indgik i stikprøven, var tre statsejede. Der beregnedes en vejet gennemsnitlig dumpingmargen for disse tre selskaber, som anvendtes for alle samarbejdende statsejede selskaber, uanset om de blev undersøgt eller ej. Endelig tildeltes samarbejdende ikke-statsejede selskaber, der ikke indgik i stikprøven, den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de fire selskaber i stikprøven, vejet på grundlag af deres omsætning ved eksport til Fællesskabet.

d) Dumpingmargener for selskaber i stikprøven

(49) Sammenligningen som beskrevet i betragtning 39 samt 46 til 48 viste, at der for alle selskaber, der i fuldt omfang samarbejdede med undersøgelsen, forekom dumping. De foreløbige dumpingmargener i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse er:

Indien

>TABELPOSITION>

Egypten

>TABELPOSITION>

Pakistan

>TABELPOSITION>

e) Dumpingmargen for samarbejdende selskaber, der ikke indgik i stikprøven

(50) Samarbejdende selskaber, der ikke udvalgtes til stikprøven (se betragtning 17 og 21), tildeltes den gennemsnitlige dumpingmargen for selskaberne i stikprøven, vejet på grundlag af deres omsætning ved eksport til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen sås der ved beregningen af denne gennemsnitlige dumpingmargen bort fra de konstaterede minimalmargener. Udtrykt i procent af cif-importprisen ved Fællesskabets grænse er de foreløbige dumpingmargener:

>TABELPOSITION>

f) Dumpingmargen for ikke-samarbejdende selskaber

(51) For ikke-samarbejdende selskaber fastsattes en dumpingmargen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i grundforordningen. Da graden af samarbejde var høj, fandtes det passende at fastsætte dumpingmargenen for ikke samarbejdende selskaber i hvert af de pågældende lande til den højeste dumpingmargen, der konstateredes for et selskab i hver stikprøve, da det ville udgøre en belønning for manglende samarbejde at antage, at den dumpingmargen, der tildeltes eksportører/producenter, som ikke gav sig til kende, var lavere end den højeste dumpingmargen, der fandtes for en samarbejdende eksportør/producent.

Disse foreløbige dumpingmargener er i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse:

>TABELPOSITION>

E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

(52) Efter at have slettet syv virksomheder, der fandtes ikke at have deltaget i klagen fra listen over virksomheder i klagen, fandt Kommissionen, at de resterende virksomheder tegnede sig for hovedparten af produktionen i Fællesskabet af sengelinned og opfyldte betingelserne i artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.

Efter indledningen af proceduren påstod en række organisationer, der repræsenterede eksportører og importører af sengelinned fra de pågældende lande at flere af de producenter, der udgjorde erhvervsgrenen i Fællesskabet, også importerede den dumpede vare fra de lande, der var omfattet af proceduren Under disse omstændigheder foretog Kommissionen en fornyet undersøgelse af om disse selskaber ikke burde anses for at tilhøre »erhvervsgrenen i Fællesskabet«, jf. artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen.

(53) I forbindelse med gennemførelsen af denne fornyede undersøgelse og overensstemmelse med Fællesskabets institutioners konsekvente praksis forekom det hensigtsmæssigt at fastslå, om disse virksomheder hovedsagelig var producenter i Fællesskabet med en yderligere aktivitet baseret på import, som blot supplerede deres produktion i Fællesskabet for at kunne tilbyde et fuldstændigt varesortiment, eller om de var importører med en forholdsvis begrænset yderligere produktion i Fællesskabet.

(54) I alle tilfælde undtagen ét indgik de virksomheder, der påstodes at importere sengelinned fra de pågældende lande, i stikprøven af producenter i Fællesskabet (se betragtning 58 til 61). Kommissionen kunne derfor undersøge omfanget af denne import under sine kontrolbesøg hos virksomhederne. For alle disse virksomheder i stikprøven undtagen én viste undersøgelsen, at importen af dumpingvarer fra de pågældende lande havde udgjort mindre end 10 % af de pågældende selskabers omsætning i den undersøgte periode. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at disse selskaber ikke var beskyttet mod dumpingimportens virkninger, og at disse selskaber i forbindelse med artikel 4 i grundforordningen sammen med de øvrige samarbejdende producenter, kan anses for at tilhøre erhvervsgrenen i Fællesskabet.

For så vidt angår den sidste virksomhed i stikprøven fandtes det, at en større andel af dens salg af sengelinned i undersøgelsesperioden var af pakistansk oprindelse og også, at kun en mindre del af dens salg var af egen produktion. Det syntes endvidere, at selskabets fremtidige aktivitet sandsynligvis ville være yderligere rettet mod import. Denne virksomhed, hvis centrale interesser klart ansås for ikke at ligge i fremstilling af sengelinned i Fællesskabet, udelukkedes derfor fra erhvervsgrenen i Fællesskabet.

(55) Da alle undtagen én af virksomhederne i stikprøven, der påstodes at importere sengelinned fra de pågældende lande, ved undersøgelsen fandtes ikke at gøre dette i mængder, der var tilstrækkelige til at berettige en udelukkelse, finder Kommissionen, at eksportørernes påstande i denne forbindelse var overdrevne og upålidelige. På grundlag af konklusionerne vedrørende stikprøven er det derfor ikke berettiget at udelukke det ene selskab, der ikke indgik i stikprøven. Dette selskab bør derfor fortsat være omfattet af definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet. Under alle omstændigheder har dette spørgsmål ingen betydelig indflydelse på spørgsmålet om fællesskabserhvervsgrenens repræsentativitet.

(56) Tre andre selskaber udelukkedes. I et tilfælde fandtes selskabet ikke længere at fremstille sengelinned. I to andre tilfælde reagerede virksomhederne ikke på de anmodninger om oplysninger, der via Eurocoton og de nationale sammenslutninger rettedes til de klagere, der ikke udvalgtes til stikprøven af producenter i Fællesskabet, med henblik på at indhente oplysninger om fællesskabserhvervsgrenen som helhed.

(57) De resterende 35 selskaber, der samarbejdede med undersøgelsen og er beliggende i Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien, Portugal, Østrig og Finland, tegnede sig for størstedelen af den samlede produktion i Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Disse virksomheder ansås derfor at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. vilkårene i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

2. Stikprøver

(58) På grund af antallet af virksomheder i fællesskabserhvervsgrenen besluttedes det at anvende stikprøver, jf. artikel 17 i grundforordningen.

(59) 16 af de 35 selskaber, som tegnede sig for 96,7 % af fællesskabserhvervsgrenens produktion og 32,5 % af den samlede produktion i Fællesskabet i 1995 (de seneste disponible tal på tidspunktet for udvælgelsen af stikprøven), var beliggende i Tyskland, Italien, Frankrig og Portugal.

(60) Som en generel regel sælger producenter i Fællesskabet en stor del af deres produktion af sengelinned i deres egen medlemsstat, delvis på grund af forskelle i standardvarer og -størrelser mellem medlemsstaterne. Dette gælder for Tyskland, Frankrig og Italien, der både er de største producenter af sengelinned i Fællesskabet og meget vigtige importører. Producenterne i disse medlemsstater var derfor oplagte kandidater i forbindelse med vurderingen af importens virkning på erhvervsgrenen i Fællesskabet.

For så vidt angår producenter i Portugal sælger de en stor del af deres produktion i andre medlemsstater og tegner sig for omkring en tredjedel af de klagende virksomheders produktion. Skønt Portugal ikke er en betydelig importør, besluttedes det derfor, at virkningen af importen på producenterne, der burde vurderes, og at Portugal burde være repræsenteret i stikprøven.

(61) I samråd med klageren Eurocoton udarbejdedes der en indledende liste over 19 virksomheder (otte fra Frankrig, seks fra Tyskland, fire fra Italien og en fra Portugal).

I løbet af undersøgelsen udelukkedes en af disse virksomheder fra stikprøven for ikke at have samarbejdet med undersøgelsen. Som følge af denne udelukkelse og af udelukkelsen af det andet selskab i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen (se betragtning 54) er oplysningerne for »producenter i stikprøven« i følgende skadesanalyse baseret på oplysninger fremlagt af de resterende 17 producenter, der tegnede sig for 20,7 % af den samlede produktion i Fællesskabet og 61,6 % af fællesskabserhvervsgrenens produktion. De omfattede de største virksomheder i fællesskabserhvervsgrenen i Tyskland, Italien og Portugal og også mindre producenter. Kommissionen fandt derfor denne stikprøve repræsentativ for erhvervsgrenen i Fællesskabet.

F. SKADE

1. Indhentning af oplysninger

(62) Oplysninger med henblik på undersøgelse af den skade, der var påført erhvervsgrenen i Fællesskabet, indhentedes og analyseredes på følgende tre niveauer:

- for hele Fællesskabet (med 15 medlemsstater) vedrørende tendenser for produktion, forbrug i Fællesskabet, import, eksport og markedsandel. Oplysninger indhentedes fra Eurocoton og anerkendte erhvervskilder, bl.a. CITH (Centre d'Information Textile et Habillement), som udarbejder en række produktionstal for Fællesskabet for hele tekstilkategori 20. Denne kategori er ganske lidt bredere end definitionen af den vare, der er omfattet af denne procedure. Forskellen er imidlertid meget lille, da de ekstra varer, den omfatter, er af meget begrænset betydning

- for erhvervsgrenen i Fællesskabet som defineret ovenfor vedrørende tendenser for produktion, salg målt i værdi og beskæftigelse

- for fællesskabsproducenterne i stikprøven vedrørende ovennævnte faktorer og tendenser for priser og rentabilitet.

2. Forbrug

(63) Forbruget i Fællesskabet af den pågældende vare (som målt ved produktion plus import minus eksport) faldt fra 200 000 tons i 1992 til 186 000 tons i undersøgelsesperioden, et fald på 7 %.

3. Kumulativ vurdering af dumpingimportens virkninger

(64) Kommissionen vurderede i lyset af artikel 3, stk. 4, i grundforordningen, om en kumulativ vurdering af den skade, der forårsagedes af de tre eksportlande, var berettiget.

(65) For så vidt angår betingelserne i artikel 3, stk. 4, litra a), er den dumpingmargen, der fastlagdes for importen fra hvert land, højere end minimumsværdien, og den indførte mængde fra hvert land er ikke ubetydelig. I denne forbindelse er såvel Indien som Pakistan underlagt kontingenter for deres eksport af sengelinned til Fællesskabet. Begge lande benyttede disse kontingenter fuldt ud (med mindst 98 %) i hvert af kontingentårene 1993, 1994 og 1995 og øgede de reelle kontingenter ved at overføre kontingenttildelinger fra andre kategorier. Desuden eksporterede Indien i 1995 tilsyneladende en mængde sengelinned til Fællesskabet, som lå 20 % over den mængde, der var tilladt for kontingentåret 1995.

Alle tre eksportlande, som berørtes af denne procedure, øgede deres eksport af den pågældende vare mellem 1992 og undersøgelsesperioden. Den største eksportør, Pakistan, øgede sin eksport målt i mængde med 6 %, og den næststørste, Indien, øgede sin eksport med 56 %. Eksporten fra Egypten, der ikke er undergivet kontingenter, steg med 282 % mellem 1992 og undersøgelsesperioden, men lå fortsat noget under de to øvrige lande.

I overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, litra b), analyseredes vilkårene for konkurrencen mellem importerede varer og mellem importerede varer og samme varer fremstillet i Fællesskabet. Det fandtes, at de importerede varer konkurrerer direkte indbyrdes og med samme vare fremstillet i Fællesskabet, og at navnlig en række store indkøbere af sengelinned køber såvel fra erhvervsgrenen i Fællesskabet som fra de pågældende lande. Selv om der er variationer i proportionerne efter type og eksportens bestemmelsessted fra hvert af de pågældende lande, fandtes det, at varer fra hvert eksportland var substituerbare og konkurrerede med hinanden og med fællesskabsproducenternes varer på fællesskabsmarkedet.

(66) Det konkluderedes derfor, at en kumulativ vurdering af importens virkninger var hensigtsmæssig, jf. artikel 3, stk. 4, i grundforordningen.

4. Dumpingimportens mængde og markedsandel

(67) Dumpingimporten fra de tre pågældende lande steg fra 33 825 tons i 1992 til 46 656 tons i undersøgelsesperioden, dvs. en stigning på 12 831 tons eller 38 %. I samme periode steg deres markedsandel fra 16,9 % til 25,1 %.

5. De pågældende importerede varers pris

(68) Kommissionen undersøgte, om de eksporterende producenters salg i Fællesskabet i undersøgelsesperioden havde fundet sted til priser, der underbød priserne for de fællesskabsproducenter, der indgik i stikprøven.

(69) I betragtning af den store spredning af involverede varer definerede Kommissionen visse referencevarer af særlig betydning på hvert af de vigtigste analyserede markeder (Frankrig, Tyskland og Italien), for hvilke pris- og omkostningsoplysninger ville blive bestemt for fællesskabsproducenterne i stikprøven. På grund af forskellige vaner og traditioner var disse varer forskellige i hver af de undersøgte medlemsstater.

For hver referencevare og for visse andre sengelinnedvarer af særlig interesse på specifikke markeder, der solgtes af fællesskabsproducenterne i stikprøven, fastsatte Kommissionen gennemsnitlige priser i undersøgelsesperioden ved anvendelse af oplysninger indhentet fra fællesskabsproducenterne i stikprøven. Disse priser sammenlignedes derefter med importerede varer af tilsvarende størrelse, vævningskonstruktion og overfladekvalitet, når disse solgtes til kunder i den pågældende medlemsstat.

(70) Visse eksportører fremførte, at selv når varer svarede til hinanden med hensyn til vævningskonstruktion og overfladekvalitet, burde de ikke anses for sammenlignelige, navnlig fordi de importerede varer var af dårligere kvalitet. Disse kvalitetsforskelle påstodes f.eks. at hidrøre fra en mindre avanceret vævningsteknologi.

(71) Forskelle i produktionsteknologi betyder imidlertid ikke i sig selv, at der er fysiske forskelle mellem de fremstillede varer. Kommissionen modtog desuden beviser for, at eksportører i de pågældende lande fremstillede sengelinned ved anvendelse af de mest moderne maskiner.

Det fandtes også, at varerne ofte solgtes samtidig og f.eks. optrådte på samme side i postordrekataloger uden angivelse af oprindelseslandet. Under alle omstændigheder kunne der ikke konstateres kvalitetsforskelle.

Kommissionen fandt derfor, at der ikke var nogen grund til ikke at sammenligne priserne på varer, der svarede til hinanden med hensyn til størrelse, vævningskonstruktion og overfladekvalitet som påtænkt i betragtning 69.

(72) Visse eksportører påstod også, at de importerede varer og de i Fællesskabet fremstillede varer solgtes gennem forskellige salgskanaler og derfor ikke konkurrerede med hinanden. De påstod, at mens eksportørerne solgte til store lavprisvarehuskæder, postordrefirmaer osv., navnlig med henblik på »tilbudssalg« til lave priser, koncentrerede de europæiske producenter sig om mærkevarer solgt gennem specialforretninger, stormagasiner osv.

Ved undersøgelsen fandtes det, at sammensætningen af salgskanaler faktisk var forskellig for fællesskabsproducenterne og importørerne og også var forskellig mellem fællesskabsproducenterne indbyrdes. Store kunder såsom lavprisvarehuse og postordrefirmaer var dog også vigtige for de fleste af fællesskabsproducenterne i stikprøven og var undertiden deres betydeligste kunder. Det fandtes også, at salget til disse kunder af varer beregnet som tilbudsvarer udgjorde en vigtig del af produktionen. Det fandtes derfor, at priserne på importerede og fællesskabsfremstillede varer kunne sammenlignes.

(73) Kommissionen undersøgte, hvorledes mængder og priser for den pågældende import og for de fællesskabsproducenter, der indgik i stikprøven, varierede efter salgskanal. Resultaterne var forskellige mellem medlemsstaterne. I Frankrig og Tyskland foretog fællesskabsproducenterne f.eks. mere end 80 % af deres salg direkte til detailhandlende, mens små mængder til forholdsvis høje priser solgtes til grossister og distributører. Importen var delt mellem detailhandlende og grossister, og nogle eksportører solgte udelukkende til grossister. Under disse omstændigheder fandt Kommissionen, at en sammenligning af priser efter salgskanal ikke ville være hensigtsmæssig; fællesskabsproducenternes priser ved salg til grossister og distributører kunne ikke anses for at være repræsentative priser, der kunne sammenlignes med priserne på importerede varer solgt i større mængder.

(74) Sammenligningen foretoges derfor mellem de importerede gennemsnitspriser, fortoldet, cif, fællesskabets grænse, og fællesskabsproducenternes gennemsnitspriser ab fabrik for hver referencevare. Fællesskabsproducenternes priser justeredes nedad med en margen, der beregnedes for at give gennemsnitsprisen gennem den billigste salgskanal (f.eks. discountforretninger i Tyskland, lavprisvarehuse i Frankrig). Den resulterende pris justeredes yderligere for at tage hensyn til importørernes omkostninger.

(75) Visse eksportører bemærkede, at nogle varetyper (især en bestemt kvalitet benævnt »bæk og bølge« og hvide (blegede) varer, der ofte er beregnet til institutionsbrug i f.eks. hoteller og hospitaler) var vigtige eksportvarer, men ikke var repræsenteret blandt referencevarerne. De påstod, at dette viste, at de varer, de eksporterede til Fællesskabet, og de varer, der solgtes af fællesskabsproducenterne, ikke konkurrerede med hinanden, samt at der ikke kunne foretages en fuldgyldig underbudsanalyse, eller at disse typer burde fritages for de foranstaltninger, der måtte vedtages.

(76) Kommissionen overvejede disse argumenter, men konkluderede, at en forskel i varesortiment ikke omstødte den slutning, at der var konkurrence mellem de af eksportørerne solgte varer og de varer, som solgtes af fællesskabsproducenterne. Kommissionen fandt, at fællesskabsproducenternes fokusering på andre varer afspejlede omfanget af konkurrencen fra dumpingimporten, og besluttede, at den analyse, der foretoges i henhold til den ovenfor beskrevne metode, var et gyldigt mål for den grad af prisunderbud, som praktiseredes af eksportørerne.

(77) De referencevarer, der anvendtes i forbindelse med underbudsanalysen, og som reelt udgjorde en varestikprøve, fandtes at indgå i salget til Fællesskabet for alle de eksportører fra de pågældende lande, der indgik i stikprøven, undtagen en egyptisk virksomhed, og med varierende grad af vigtighed blandt resten. Hvor repræsentativitetsgraden var særlig lav, undersøgte Kommissionen priserne på andre varer (på grundlag af kiloprisen) for at konstatere, hvorvidt de priser, der anvendtes i forbindelse med underbudsanalysen, var i overensstemmelse med priserne på resten af virksomhedernes salg til Fællesskabet.

(78) Den egyptiske virksomhed, hvis eksport til Fællesskabet ikke omfattede nogen referencevarer, var en af de tre statsejede producenter. Selskabet eksporterede næsten udelukkende blegede artikler til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Der foretoges en beregning ved anvendelse af priserne på disse artikler, som svarede til referencevarerne på alle måder, bortset fra at de var blegede, justeret opad for omkostninger til farvning.

(79) Alle eksportører i stikprøven fandtes at underbyde priserne på fællesskabsproducenternes referencevarer. I Indien lå underbuddet fra 13,8 % til 40,8 %, i Pakistan fra 11,9 % til 34,7 % og i Egypten fra 23,8 % til 53,7 %, udtrykt i procent af fællesskabserhvervsgrenens justerede gennemsnitlige priser.

(80) Kommissionen vurderede udviklingen i gennemsnitspriserne på de importerede varer fra de pågældende lande. Det konstateredes, at priserne på importerede varer fra Indien og Egypten var faldet med op til 18 % siden 1992. Skønt priserne på varer importeret fra Pakistan var steget i denne periode, lå stigningstakten langt under de meget kraftige stigninger i verdensmarkedsprisen på råbomuld.

6. Fællesskabserhvervsgrenens situation

a) Produktion

(81) Fællesskabsproducenternes samlede produktion af sengelinned faldt med 9,6 % fra 138 400 tons i 1992 til 125 100 tons i undersøgelsesperioden. Dette fald i produktionen skyldtes hovedsagelig, at virksomheder i Fællesskabet lukkede eller ophørte med at fremstille sengelinned (se betragtning 91). Det skal også bemærkes, at fællesskabsproducenternes samlede eksport er steget med 50 % fra 14 027 tons i 1992 til 21 756 tons i undersøgelsesperioden. Uden disse eksportresultater ville situationen for fællesskabsproduktionen af sengelinned have været endnu dårligere, end det fremgår af ovennævnte tal.

Det mønster, der konstateredes for den samlede produktion i Fællesskabet, gentoges ikke for de 35 producenter i fællesskabserhvervsgrenen, hvis produktion steg med 8,7 % fra 39 370 tons i 1992 til 42 781 tons i undersøgelsesperioden. Kommissionen konkluderede, at erhvervsgrenen i Fællesskabet repræsenterede de selskaber, der var stærke nok til at overleve konkurrencen fra dumpingimporten, og som til en vis grad havde draget fordel af de ikke-overlevende virksomheders forsvinden.

I løbet af undersøgelsen fandt Kommissionen beviser for, at 29 virksomheder i Fællesskabet, som ikke tilhørte erhvervsgrenen i Fællesskabet, havde ophørt med at fremstille sengelinned eller havde indskrænket denne produktion mellem 1992 og undersøgelsesperioden. Det anslås, at det samlede produktionstab udgjorde mindst 10 000 tons om året.

Salg, beskæftigelse og fortjeneste for virksomheder, der senere er forsvundet, indgår ikke i de aggregerede oplysninger for fællesskabserhvervsgrenen, hvilket kunstigt forbedrer de åbenbare tendenser for de overlevende virksomheder.

b) Salg i mængde

(82) For fællesskabsproducenterne som helhed faldt salget i mængde i Fællesskabet, som målt ved produktionen minus eksporten, med 17 % fra 124 400 tons i 1992 til 103 350 tons i undersøgelsesperioden.

Salget for de producenter i fællesskabserhvervsgrenen, der indgik i stikprøven, faldt også, nemlig fra 23 706 til 23 347 tons, et fald på 1,5 %.

c) Salg i værdi

(83) Fællesskabserhvervsgrenens salg steg med 4,2 % fra 428,6 mio. ECU i 1992 til 446,6 mio. ECU i undersøgelsesperioden. De til stikprøven udvalgte producenters salg steg også, nemlig fra 280,6 mio. ECU i 1992 til 285,3 mio. ECU (en stigning på 1,7 %). Det skal bemærkes, at disse nominelle stigninger ikke tager hensyn til inflationen og udgør et reelt fald, da forbrugerpriserne i ecu steg med 5,5 % i samme periode for de 15 EU-stater. Det skal også bemærkes, at disse stigninger blev overgået af stigningerne i prisen på råbomuld (se betragtning 88).

Det skal bemærkes, at det blandt producenterne i stikprøven konstateredes, at salget er blevet bevaret ved en bevægelse mod markedsnicher for varer af høj værdi, da massevarerne til lave priser underbydes af importerede varer. Dette mønster fremgår af prisudviklingen (se betragtning 87).

d) Markedsandel

(84) For producenterne i Fællesskabet under ét faldt markedsandelen i mængde fra 62,2 % i 1992 til 55,6 % i undersøgelsesperioden. I denne periode øgede de producenter fra erhvervsgrenen i Fællesskabet, der indgik i stikprøven, deres markedsandel en smule, nemlig fra 10,7 % til 11,3 %. Årsagen til, at de overlevende virksomheders markedsandel er steget svagt, er, at de har overtaget en del af salget fra de virksomheder, der ikke overlevede konkurrencen fra dumpingimporten, navnlig salget af nichevarer af høj værdi.

(85) Der foretoges et skøn af markedsandele efter værdi. De observerede mønstre var de samme som for markedsandel efter mængde: producenterne i Fællesskabet under ét mistede markedsandele (fra 77,8 % i 1992 til 72,0 % i undersøgelsesperioden), mens fællesskabserhvervsgrenen som helhed og producenterne i stikprøven erobrede markedsandele fra henholdsvis 22,4 % til 25,1 % og fra 14,7 % til 16,0 %.

e) Prisudvikling

(86) Kommissionen undersøgte udviklingen i de gennemsnitspriser, som fællesskabsproducenterne i stikprøven havde opnået for de fastsatte referencevarer mellem 1993 og undersøgelsesperioden ved anvendelse af et konstant varesortiment af referencevarerne. Dette viste, at de indekserede priser faldt fra 100 i 1993 til 97,6 i 1997, men igen steg til 98,3 i 1995 og 99,2 i undersøgelsesperioden. Dette udgør reelt et større fald, da de gennemsnitlige forbrugerpriser målt i ecu i samme periode steg med 5,5 % i Fællesskabet.

(87) Udviklingen i de gennemsnitlige priser pr. kg måltes også for producenterne i stikprøven. Dette viste en gennemsnitlig prisudvikling fra 100 i 1992 til 97,8 i 1993 til 103,2 i undersøgelsesperioden. Det forhold, at dette mål har udviklet sig mere positivt end priserne for de definerede referencevarer, afspejler yderligere, at producenterne i stikprøven har været tvunget til at bevæge sig ind på nichemarkeder og væk fra kvantumsvarer til massemarkedet.

(88) Kommissionen undersøgte desuden udviklingen i standardmålet for prisen på bomuld, der er det vigtigste råmateriale. Dette mål viste stigninger på 48 % fra 1992 til undersøgelsesperioden og på 59 % mellem 1993 og undersøgelsesperioden. Da råvaren typisk kan udgøre 15 % af omkostningerne ved den færdige vare, følger det, at de priser, der opnåedes af fællesskabsproducenterne i stikprøven, langt fra afspejlede stigningen i omkostningerne til denne vare.

f) Rentabilitet

(89) For virksomhederne i stikprøven faldt rentabiliteten med mere end 50 % mellem 1992 og undersøgelsesperioden, nemlig fra 3,6 % til 1,6 % af salget. Dette er langt under det tal på 5 %, der kan anses som et mindste niveau, der opnåedes af disse selskaber i 1991, da den pågældende dumpingimport var 30 % lavere end i undersøgelsesperioden. Det er også under importørernes rentabilitetsniveau, hvilket forklarer, hvorfor visse producenter er ophørt med at producere og er gået over til at importere.

(90) Det bør igen erindres, at virksomhederne i stikprøven er blandt de foretagender, der har været i stand til at overleve konkurrencen fra dumpingimporten. Det skal også bemærkes, at den pågældende erhvervsgren ikke er kapitalintensiv, og at den rummer et stort antal små og mellemstore virksomheder, hvilket betyder, at ethvert tab kan føre til, at virksomhederne omgående forlader erhvervet i stedet for at forblive aktive og vente på bedre tider. Dette er årsagen til, at det er de rentable eller som i dette tilfælde de blot marginalt rentable virksomheder, der er tilbage.

g) Beskæftigelse

(91) Den direkte beskæftigelse i de 35 virksomheder i erhvervsgrenen i Fællesskabet faldt for den pågældende vare med 5,3 % mellem 1992 og undersøgelsesperioden fra ca. 7 000 til 6 700 arbejdspladser.

Ved en analyse af oplysninger om erhvervsgrenen i Fællesskabet bør der tages hensyn til de 29 virksomheder uden for fællesskabserhvervsgrenen, som ophørte med eller indskrænkede produktionen af sengelinned i Fællesskabet mellem 1992 og undersøgelsesperioden (se betragtning 81). Det hermed forbundne tab af arbejdspladser var på over 2 400.

h) Konklusion vedrørende skade

(92) Kommissionen tog alle ovennævnte økonomiske indikatorer i betragtning ved fastlæggelsen af, hvorvidt erhvervsgrenen i Fællesskabet led væsentlig skade. Der toges hensyn til, at antallet af virksomheder i fællesskabserhvervsgrenen var faldet i forhold til situationen ved indledningen af skadesundersøgelsesperioden. Produktion, salg, beskæftigelse og fortjeneste for selskaber, der siden er forsvundet, er ikke indeholdt i de aggregerede oplysninger for erhvervsgrenen i Fællesskabet, hvilket forbedrer de åbenbare tendenser for de overlevende firmaer.

(93) Kommissionen bemærkede faldet i fællesskabsproducenternes samlede produktion og markedsandel. Denne baggrund viser de vanskelige vilkår, hvorunder den resterende fællesskabserhvervsgren opererede. Det forhold, at disse overlevende selskaber var i stand til at bevare produktion og markedsandel, bør ikke skade vurderingen af den samlede situation. Frem for alt led den tilbageværende erhvervsgren i Fællesskabet under faldende og utilstrækkelig rentabilitet, hvilket yderligere bevistes af, at priserne ikke kunne afspejle stigninger i omkostningerne til råbomuld eller holde trit med inflationen af priserne på forbrugsvarer.

(94) Kommissionen konkluderede følgelig, at erhvervsgrenen i Fællesskabet havde lidt væsentlig skade.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(95) Kommissionen undersøgte mængden af og priserne på de dumpede varer fra de pågældende eksportlande og deres efterfølgende virkninger på fællesskabserhvervsgrenens situation. Som led i denne undersøgelse undersøgte Kommissionen også virkningerne af andre faktorer for at sikre, at disse virkninger ikke fejlagtigt blev tilskrevet dumpingimporten. Denne undersøgelse måtte tage hensyn til tilstedeværelsen af kontingenter, som kan have begrænset de pågældende landes og andre tredjelandes muligheder for at øge salget på fællesskabsmarkedet.

2. Virkninger af dumpingimporten fra de pågældende lande

(96) Den vigtigste indikator for skade, der fremgik af undersøgelsen af fællesskabserhvervsgrenen, var utilfredsstillende udvikling i salgspriserne og den deraf følgende faldende rentabilitet. Det konstateredes også, at dumpingimporten solgtes til priser, der lå væsentligt under fællesskabsproducenternes priser, samt i betydelige og stigende mængder, der nåede en markedsandel på 25 % i undersøgelsesperioden.

(97) For at vurdere den fulde virkning af dumpingimporten skal det bemærkes, at markedet for sengelinned er kendetegnet ved varesubstitutionsmuligheder og gennemsigtighed. Store detailhandlende fandtes at sælge de importerede varer og de fællesskabsfremstillede varer side om side, uden at den endelige forbruger underrettedes om varens oprindelse. Markedets gennemsigtighed fandtes ikke at være væsentligt påvirket af forskellene i standardvarer mellem medlemsstaterne: flere eksportører i stikprøven i de pågældende lande solgte varer i tre eller flere medlemsstater og tilpassede i hvert tilfælde deres produktion til at levere det pågældende områdes standardvarer. I betragtning af de støre kunders prisfølsomhed kan det konkluderes, at de pågældende importerede varers konsekvent lave priser sammen med deres betydelige og voksende markedsandel (se betragtning 67-80) har udøvet et løbende nedadgående pres på priserne på fællesskabsmarkedet.

(98) Det konstateredes blandt producenter i stikprøven, at de i stigende grad havde måttet flytte produktionen og salget til nichemarkeder for højværdivarer for at bevare produktions- og salgsniveauet. Underbudsberegningen gav beviser for, at denne ændring var forårsaget af den pågældende import. Underbudsmargenerne var lavere for de billigere kvaliteter, hvilket tydede på, at de importerede varer i betydelig grad påvirker prislejet i dette markedssegment og har tvunget fællesskabsproducenternes priser nedad. Hvor der importeredes dyrere varer, var underbudsmargenerne højere, hvilket tyder på, at importen af disse kvaliteter endnu ikke er af tilstrækkeligt omfang til i samme grad at bringe fællesskabspriserne nedad.

Det er værd at bemærke, at Kommissionen har modtaget oplysninger fra importører, producenter i Fællesskabet og leverandører af tekstilmaskiner til de eksporterende lande, der tyder på, at eksportører i de pågældende lande i stadig stigende grad er ved at vende sig mod varer af høj værdi.

(99) Da pristryk og deraf følgende faldende rentabilitet til et utilstrækkeligt niveau var de vigtigste indikatorer, hvorpå Kommissionen baserede sin slutning vedrørende skade, og i betragtning af det tidsmæssige sammenfald mellem fællesskabserhvervsgrenens forværrede situation og den betydelige stigning i dumpingimporten, kan det konkluderes, at der var en direkte årsagssammenhæng mellem denne import og den konstaterede væsentlige skade.

3. Virkninger af andre faktorer

a) Import fra tredjelande

(100) Importen fra andre tredjelande, der ikke er omfattet af denne procedure, faldt mellem 1992 og undersøgelsesperioden, både i absolutte tal (fra 41 600 tons til 35 800 tons) og i markedsandel (fra 20,8, % i 1992, betydeligt over det samlede niveau for de af denne procedure omfattede lande, til 19,3 % i undersøgelsesperioden, betydeligt under). Denne import har oprindelse i en lang række tredjelande uden for de lande, der er omfattet af denne undersøgelse. Det mængdemæssigt vigtigste land var Tyrkiet med en markedsandel på 3,6 % i 1995. Statistiske oplysninger fra Eurostat viser imidlertid, at importen fra Tyrkiet faldt mellem 1992 og 1995 og fandt sted til betydeligt højere priser end priserne på de varer, der er berørt af denne undersøgelse. Lande med priser, som er sammenlignelige med de af denne undersøgelse omfattede landes priser, inkluderer Rumænien, Slovakiet og Estland. Deres kombinerede markedsandel på 2,8 % i 1995 er imidlertid kun på lige over 10 % af den kombinerede markedsandel for de lande, der er omfattet af denne undersøgelse.

(101) Det følger af ovenstående, at import fra ikke-berørte lande, som underbød fællesskabserhvervsgrenens priser, også kunne have bidraget til den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at forbindelsen mellem dumpingimporten og den skade, som er påført fællesskabserhvervsgrenen, var tilstrækkelig klar og direkte til at konkludere, at skade fra disse andre kilder, der kun havde en lille markedsandel, ikke var blevet fejlagtigt tilskrevet i analysen. I denne forbindelse påvistes der et rimeligt tidsmæssigt sammenfald mellem dels graden af virkningerne af dumpingimportens lave priser og stigende mængder og dels den væsentlige skade, der tilskrives dumpingimporten.

b) Stigning i priserne på råbomuld

(102) Verdensmarkedsprisen på råbomuld steg som målt af Cotton Outlook A-indekset (omregnet fra dollar til ecu) med 48 % mellem 1992 og undersøgelsesperioden. Samme periode var priserne på den af denne procedure omfattede vare udsat ef stærkt nedadgående pres på fællesskabsmarkedet på grund af prisunderbud fra dumpingimporten. I denne periode kunne producenterne i stikprøven ikke opnå en tilfredsstillende prisudvikling. Som bemærket i betragtning 86 faldt realpriserne på referencevarerne i gennemsnit.

(103) Kommissionen konkluderede, at stigninger i råvarepriserne havde forårsaget skade. Omfanget af denne skade afhang dog af producenternes evne til at viderebringe disse øgede omkostninger eller dele deraf. I dette tilfælde var det rimeligt at vurdere, at dumpingimporten var den væsentligste årsag til, at en sådan overvæltning af omkostninger ikke fandt sted.

c) Udviklingen i forbruget og efterspørgselen i Fællesskabet

(104) Visse eksportører foreslog, at den af fællesskabserhvervsgrenen lidte skade kunne tilskrives det løbende fald i det samlede forbrug af den pågældende vare, der udgjorde 7 % mellem 1992 og undersøgelsesperioden.

(105) Det er klart, at faldet i forbruget mellem 1992 og undersøgelsesperioden har bidraget til fællesskabserhvervsgrenens situation. Faldet påvirkede imidlertid ikke alle erhvervsdrivende i samme grad. I denne periode faldt fællesskabsproducenternes samlede salgsmængde med 50 % mere end det samlede fald i forbruget. Mens fællesskabserhvervsgrenens salg er forblevet forholdsvist stabilt, idet den har draget fordel af andre fællesskabsproducenters forsvinden, steg dumpingimporten fra de pågældende lande med 48 %. Importen fra andre tredjelande faldt med 14 %. Da fællesskabsproducenternes samlede salg faldt med 50 % mere end det samlede fald i forbruget, og salget af andre importerede varer faldt, kan det konkluderes, at den øgede dumpingimport gennem et kraftigt prisunderbud erobrede mindst en tredjedel af den salgsmængde, som fællesskabsproducenterne mistede. Dette er klart en årsag til væsentlig skade, som ikke kan tilskrives faldet i forbruget.

(106) Selv hvis faldet i forbruget i et vist omfang bidrog til fællesskabserhvervsgrenens situation, navnlig fordi det styrkede store køberes stilling ved prisforhandlinger med producenter i fællesskabet, afhang denne styrkede position desuden i afgørende grad af disse kunders adgang til den dumpingimport, der underbød fællesskabserhvervsgrenens priser.

d) Konkurrence fra ikke-klagende producenter i Fællesskabet

(107) Erhvervsgrenen i Fællesskabet tegner sig kun for en del af den samlede produktion i Fællesskabet. Det bør derfor undersøges, om konkurrence fra andre producenter i Fællesskabet påvirker fællesskabserhvervsgrenens situation. Andre producenter af sengelinned vides især at omfatte et stort antal »forædlingsvirksomheder«, dvs. producenter som fremstiller sengelinned af ubleget stof, der er vævet andetsteds, mens erhvervsgrenen i Fællesskabet hovedsagelig består af integrerede producenter, som selv væver det meste eller alt det ublegede stof, de anvender. Som det på foreløbigt grundlag fandtes i den særskilte procedure vedrørende import af ubleget stof fra Indien, Pakistan, Egypten, Kina, Indonesien og Tyrkiet, importeredes betydelige mængder af denne vare til Fællesskabet til dumpingpriser, hvilket ville have givet disse producenter en urimelig fordel i forhold til erhvervsgrenen i Fællesskabet i denne procedure. Det kan derfor ikke udelukkes, at en fordrejet konkurrence fra denne kilde bidrog til fællesskabserhvervsgrenens situation.

(108) Det skal dog bemærkes, at de ikke-klagende producenters produktion og markedsandel er faldet mellem 1992 og undersøgelsesperioden. Produktionsfaldet på fællesskabsplan skyldes rent faktisk nedskæringer foretaget af de ikke-klagende virksomheder snarere end af de virksomheder, der indgav klagen. Da den pågældende import er steget i løbet af denne periode, besluttede Kommissionen, at konkurrence fra ikke-klagende firmaer ikke underkendte den konklusion, at de pågældende importerede varer forårsagede den konstaterede skade.

4. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng

(109) Som påvist ovenfor er der en direkte årsagssammenhæng mellem dumpingimportens øgede mængde og virkning på priserne samt den væsentlige skade, som fællesskabserhvervsgrenen har lidt. Den direkte forbindelse i dette tilfælde påvises ved eksistensen af et kraftigt underbud, der på rimelig vis kan forklare dumpingimportens betydelige stigning i markedsandel fra 16,9 % i 1992 til 25,1 % i undersøgelsesperioden og de tilsvarende negative følger for fællesskabsproducenternes salgsmængder og -priser. Målt i mængde faldt fællesskabsproducenternes markedsandel fra 62,2 % i 1992 til 55,6 % i undersøgelsesperioden. Dette fald afspejledes ikke hos individuelle producenter tilhørende fællesskabserhvervsgrenen, da de drog tilstrækkelig fordel af andre fællesskabsproducenters forsvinden til at bevare deres salgsmængde forholdsvis stabil. For så vidt angår priserne på dumpingimporten har de imidlertid haft indlysende konsekvenser for producenterne i stikprøven, hvoraf mange er små og mellemstore virksomheder, og hvis rentabilitet er faldet fra 3,6 % til 1,6 %. I denne forbindelse bemærkede Kommissionen, at en sådan situation kan forårsage særlige vanskeligheder for små og mellemstore virksomheder i betragtning af deres mangel på ressourcer og bankernes modvilje mod at finansiere tab.

(110) Den deraf følgende virkning af den billige dumpingimport må tages i betragtning på to niveauer. For det første har de ført til et større antal virksomhedslukninger med et betydeligt tab af arbejdspladser til følge. Dette er en igangværende proces, der sandsynligvis vil fortsætte, hvis dumpingen videreføres. For det andet står de overlevende producenter over for skade på to fronter. For billige varer er skaden meget betydelig, da producenterne gradvist skubbes ud af markedssegmentet for sådanne varer. For så vidt angår dyrere varer har disse producenter klaret sig betydeligt bedre, men dumpingimporten er nu stadigt mere rettet mod dette segment med det resultat, at rentabiliteten også er faldende på dette område.

I forbindelse hermed bør det bemærkes, at de større producenter i fællesskabserhvervsgrenen imidlertid har en produktionskapacitet, der ikke på rimelig vis kan benyttes kun på grundlag af dyre varer. Denne kapacitetsudnyttelse kan kun bevares gennem fremstilling af billige massemarkedsvarer til et marked, hvor importerede varer i høj grad har fået fodfæste.

(111) Analysen af virkningerne af andre faktorer end dumpingimporten på fællesskabserhvervsgrenens situation har bekræftet ovennævnte direkte årsagssammenhæng. Importen fra nogle ikke berørte lande, stigninger i råvarepriserne, faldende efterspørgsel og konkurrence fra ikke-klagende producenter af sengelinned påvirkede fællesskabserhvervsgrenen negativt eller kan have gjort det. Selv ikke de kombinerede virkninger af disse andre faktorer kunne imidlertid bryde den konstaterede direkte årsagssammenhæng, da det med rimelighed kan konkluderes, at erhvervsgrenen i Fællesskabet kunne have tilpasset sig disse andre faktorer uden at have lidt væsentlig skade, hvis der ikke havde fundet dumpingimport sted. Dumpingimporten selv ansås derfor for at have forvoldt væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledende bemærkninger

(112) På grundlag af alle de forelagte beviser undersøgte Kommissionen, om der til trods for konklusionen vedrørende dumping og skade fandtes tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette særlige tilfælde. Med henblik herpå og i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i grundforordningen vurderede Kommissionen virkningen af eventuelle foranstaltninger for alle parter, der var berørt af proceduren, samt følgerne af ikke at træffe foranstaltninger. Ved denne undersøgelse toges der særligt hensyn til behovet for at afhjælpe de handelsfordrejende virkninger af den skadelige dumping for at genskabe en reel konkurrence på fællesskabsmarkedet.

(113) For at bekendtgøre denne vurdering og indhente yderligere oplysninger end dem, der allerede var modtaget fra fællesskabsproducenter og eksportører i forbindelse med undersøgelsen, kontaktede Kommissionen organisationer, der repræsenterede importører og forbrugere, og udsendte spørgeskemaer til 28 storkøbere af sengelinned, herunder grossister, detailhandlende og postordrefirmaer, for at tage hensyn til disses økonomiske interesser. Kommissionen henvendte sig også til andre organisationer, der gav sig til kende, og opfordrede dem til at fremsætte bemærkninger.

2. Fællesskabserhvervsgrenens interesser

a) Fællesskabserhvervsgrenens karakter og levedygtighed

(114) De 35 virksomheder i fællesskabserhvervsgrenen er af vidt forskellig størrelse. Produktionsmængden varierer fra 5 tons sengelinned om året til over 6 000 tons. For nogle virksomheder er sengelinned en mindre aktivitet eller følgeaktivitet; for andre består hele eller næsten hele produktionen af denne vare. Mange af virksomhederne er familiefirmaer, og nogle er oprettet i begyndelsen af århundredet eller tidligere. Andre har aktiebeholdninger i hinanden. Det observeredes, at mange af de virksomheder i fællesskabserhvervsgrenen, der indgik i stikprøven, har investeret i moderne maskiner, har konsolideret sig gennem fusioner og alliancer eller på anden måde har foretaget omstruktureringer for at bevare deres levedygtighed. Yderligere bevis for fællesskabsproducenternes levedygtighed fremgår af fællesskabsproducenternes samlede eksportresultater for den pågældende vare, der som nævnt i betragtning 81 steg med 50 % i den undersøgte periode.

b) Sandsynlige virkninger af foranstaltninger

(115) De grundlæggende kontingenter på fællesskabsplan, som importen af den pågældende vare fra Indien og Pakistan er underlagt, er steget støt i den undersøgte periode. Ikke desto mindre har arbejdsniveauet, dvs. de grundlæggende kontingentniveauer korrigeret for overførsler fra andre kategorier og/eller år som fastsat i bilaterale aftaler, desuden altid være udnyttet med mindst 98 %. Disse niveauer har konsekvent ligget over de grundlæggende kontingentniveauer, hvilket tyder på, at eksportørerne har overført kontingenttildelinger til den pågældende vare fra andre kontingentkategorier og/eller år. Dette tyder på, at eksporten fra disse lande har været lavere, end den ville være uden kontingentkontrol. Eksportørerne er derfor pålagt begrænsninger med hensyn til mængde. Under disse omstændigheder kan en told af den foreslåede størrelse kun forventes at have en begrænset virkning på de eksporterede mængder. Da kontingentarbejdsniveauerne allerede ligger op til 15 % over de grundlæggende kontingentniveauer, synes muligheden for, at de foreslåede foranstaltninger vil bringe eksporten ned under det grundlæggende niveau, ringe.

(116) Importen fra Egypten er ikke underlagt formelle begrænsninger, så de ovennævnte argumenter finder ikke anvendelse. Da der ikke foreligger sådanne begrænsninger, er importen imidlertid steget stærkt med næsten 300 % mellem 1992 og undersøgelsesperioden. Skønt det - navnlig i betragtning af det faldende forbrug i Fællesskabet - er usandsynligt, at sådanne vækstrater uden indførelse af foranstaltninger kan bibeholdes i længere tid, lå den årlige vækstrate i undersøgelsesperioden stadig på over 25 %. Under disse omstændigheder er det muligt, at en told af den foreslåede størrelse ikke vil bringe den af Egypten eksporterede mængde ned under det nuværende niveau, skønt foranstaltninger kan mindske eller endog fjerne væksten i eksporten.

(117) Nogle eksportører og importører fra de pågældende lande har påstået, at en indførelse af foranstaltninger i denne procedure ikke vil øge de mængder, der købes fra fællesskabsproducenterne. Ovenstående analyse støtter det synspunkt, at stigninger i salgsmængderne ikke kan forventes at være betydelige. Det skal imidlertid bemærkes, at den af fællesskabserhvervsgrenen lidte skade mindre består i dens salgsmængde end i trykket mod dens priser og den deraf faldende rentabilitet. I denne forbindelse er de foreslåede foranstaltninger jf. artikel 7, stk. 2, i grundforordningen mindre end det fulde beløb, der er nødvendigt til at genrejse priserne på de pågældende importerede varer til et niveau, der ikke vil være skadeligt for erhvervsgrenen i Fællesskabet (se betragtning 130). Det kan ikke desto mindre forventes, at foranstaltningerne vil hæve priserne på de importerede varer for den første køber og derved bidrage til at genskabe en retfærdig konkurrence på fællesskabsmarkedet, til igen at gøre fællesskabserhvervsgrenen rentabel og til at vende faldet i fællesskabsproducenternes markedsandel.

c) Sandsynlige virkninger af ikke at indføre foranstaltninger

(118) Indføres der ikke foranstaltninger, kan det forventes, at fællesskabserhvervsgrenens nuværende vanskeligheder vil forværres, navnlig da det påtænkes yderligere at øge kontingenterne for Indien og Pakistan samt i betragtning af det fortsatte fald i forbruget. Det kan forventes, at det konstante fald i den samlede produktion af den pågældende vare i Fællesskabet vil fortsætte, og at produktionen i stigende grad vil blive placeret uden for Fællesskabet med deraf følgende tab af arbejdspladser.

(119) Det skal bemærkes, at det forhold, at ca. 6 700 personer er direkte beskæftiget med sengelinned af virksomheder i erhvervsgrenen i Fællesskabet, ikke er et tilstrækkeligt udtryk for erhvervsgrenens sande betydning for beskæftigelsen i Fællesskabet. Efter et forsigtigt skøn er yderligere 1 500 personer afhængige af fællesskabserhvervsgrenen gennem underleverancer i overfladebehandlings- og færdiggørelsessektoren. Det skal også bemærkes, at erhvervsgrenen i Fællesskabet kun tegner sig for en del af den samlede produktion i Fællesskabet. I betragtning af det fortsatte fald i produktionen af sengelinned i Fællesskabet kan det antages, at de ikke-klagende producenters beskæftigelse også vil være i fare, hvis der ikke indføres foranstaltninger overfor dumpingimporten.

3. Sengelinnedproduktionens leverandørers interesser

(120) En række fællesskabsproducenter af tekstilmaskiner og en sammenslutning af sådanne producenter skrev til Kommissionen og gav udtryk for deres bekymring for, at foranstaltninger ville mindske deres evne til at sælge deres varer i de pågældende eksportlande. Kommissionen undersøgte dette argument nøje, men konkluderede, at sådanne argumenter ikke skulle tages i betragtning på det foreløbige stade, da der ikke var nogen direkte økonomisk forbindelse mellem disse maskinfabrikanter og den pågældende vare: producenterne leverede blot maskiner til visse dele af fremstillingsprocessen.

(121) Kommissionen overvejede også virkningerne for spinderier og leverandører af bomuldsgarn i Fællesskabet. I løbet af undersøgelsen blev det klart, at fællesskabserhvervsgrenen købte en stor del af sine leverancer af bomuldsgarn fra spinderier i Fællesskabet. Dette salg vil blive bragt i fare, hvis de importerede sengelinnedvarer erobrer yderligere markedsandele.

4. Importørers, detailhandlendes og andre store sengelinnedkøberes interesser

a) Procedure

(122) 14 importører gav sig til kende for at anmode om spørgeskemaer. Alle tilsendtes spørgeskemaer, men kun tre udfyldte og tilbagesendte dem. Yderligere nogle importører og en række brancheorganisationer, der repræsenterede importører, fremsatte bemærkninger til Kommissionen. Efter undersøgelsen af fællesskabsproducenter, som havde angivet vigtige købere af sengelinned, der ikke havde givet sig til kende ved indledningen af undersøgelsen, sendte Kommissionen desuden spørgeskemaer til 28 store købere af sengelinned, herunder grossister, detailhandlende og postordrefirmaer, for at tage hensyn til deres økonomiske interesser og forstå de sandsynlige virkninger af foranstaltninger på dem og på deres indkøbsbeslutninger. Imidlertid tilbagesendte kun fire spørgeskemaet.

Visse sektorer såsom hoteller, hospitaler og linnedudlejningsbranchen er også storkunder og -brugere af sengelinned. En organisation, der repræsenterer disse sektorer, gav sig til kende efter fristen for indlæg. Kommissionen tilkendegav dog, at den ville overveje fremsatte bemærkninger. Der modtoges imidlertid ingen underbyggede oplysninger fra denne organisation, som ville gøre det muligt for Kommissionen at vurdere virkningerne af en antidumpingtold på disse sektorer.

b) Argumenter

(123) Importørerne fremsatte to hovedsynspunkter vedrørende den sandsynlige virkning af foranstaltninger på deres forretning. Det første var, at de ikke ville være i stand til at erstatte de varer, de importerede, som tilhørte den billige del af sortimentet, med varer fremstillet i Fællesskabet, og at de ville søge efter leveringskilder i andre tredjelande. Det andet var, at de øgede omkostninger i forbindelse med enhver told ville true levedygtigheden og beskæftigelsen for såvel dem som for andre virksomheder i forsyningskæden.

Vedrørende det første af disse punkter fandt Kommissionen, at varer i den billige del af sortimentet faktisk fremstilledes i Fællesskabet, om end i faldende mængde på grund af konkurrencen fra dumpingimporten. Der var ingen teknisk årsag til, at disse varer ikke kunne anskaffes i Fællesskabet. Selv hvis varerne købtes i andre tredjelande, fandt Kommissionen, at den skade, som erhvervsgrenen i Fællesskabet havde lidt, mindre bestod i salgsmængden end i faldende priser og følgelig faldende rentabilitet.

Vedrørende det andet punkt underbyggedes de fremsatte påstande ikke af analyser eller kendsgerninger, som ville gøre det muligt for Kommissionen at vurdere de fremførte påstande. Få af de arbejdspladser, der påstodes at være truede, havde imidlertid forbindelse med den faktiske bearbejdning af importen, og de fleste lå i leveringskæden til detailhandelen, som er fælles for både fællesskabsfremstillede og importerede varer.

5. Forbrugernes interesser

(124) Der modtoges en skrivelse fra BEUC (Kontoret for de Europæiske Forbrugerorganisationer), der omhandlede forbrugernes interesser. Heri udtryktes ønske om, at forbrugernes interesser skulle tages i betragtning, og navnlig udtryktes der bekymring for, at en told ville blive væltet over på den endelige forbruger. Hvis tolden i fuldt omfang blev videregivet gennem forsyningskæden til den endelige forbruger, ville en antidumpingtold på 10 % imidlertid udgøre en prisstigning på mindre end 3 %. For at vurdere denne maksimale virkning bør det betænkes, at erhvervet skal magte svingninger, såsom usikre valutakurser eller prisændringer på råvarer. I denne forbindelse må virkningen af de foreslåede foranstaltninger anses for begrænset. Det kan derfor med rimelighed forventes, at handelen kan magte dem uden mærkbare følger for kunderne. Desuden vil det store antal leverandører på sengelinnedmarkedet og den deraf følgende konkurrence sikre, at presset på forbrugerpriserne forbliver betydeligt.

6. Bevarelse af reel konkurrence på fællesskabsmarkedet

(125) Eksportørerne påstod endvidere, at der var risiko for, at den klagende erhvervsgren ville danne et kartel, og at foranstaltninger derfor ville begrænse den reelle konkurrence. Der blev ikke angivet nogen som helst overtrædelse af nationale eller fællesskabsmæssige konkurrenceregler. Der kan derfor ses bort fra dette argument.

7. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesse

(126) Kommissionen overvejede alle ovenfor beskrevne faktorer og fandt, at der ikke var tvingende årsager til ikke at indføre foranstaltninger for at afhjælpe den fordrejende virkning af skadelig dumping, genskabe konkurrencemæssige vilkår med loyal prisadfærd og forhindre, at erhvervsgrenen i Fællesskabet lider yderligere skade.

I. MIDLERTIDIG TOLD

(127) For at forhindre, at den pågældende dumpingimport forvolder yderligere skade inden afslutningen af undersøgelsen, bør der vedtages foreløbige antidumpingforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør tage form af en midlertidig antidumpingtold. I betragtning af den store variation i de varer, der eksporteres af de pågældende lande, er Kommissionen af den opfattelse, at en værditold er den mest hensigtsmæssige foranstaltningsform.

(128) Med henblik på at fastsætte den midlertidige told er der taget hensyn til såvel de konstaterede dumpingmargener samt til den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet.

(129) Som allerede fastslået består skaden for fællesskabserhvervsgrenen hovedsagelig i pristryk samt faldende og utilstrækkelig rentabilitet eller tab. En afhjælpning af skaden kræver derfor, at erhvervsgrenen bringes i en situation, hvor priserne kan øges til et rentabelt niveau uden at mindske salgsmængden. For at opnå dette bør priserne på de pågældende importerede varer med oprindelse i de lande, der i øjeblikket undersøges, følgelig øges.

(130) I alle tilfælde undtagen ét var de underbudsmargener, der beregnedes i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse, højere end de respektive dumpingmargener for eksportører i stikprøven, og i overensstemmelse med reglen om lavere told i artikel 7, stk. 2, i grundforordningen var det derfor ikke nødvendigt at fastsætte skadesafhjælpningsmargener på grundlag af forskellen mellem eksportprisen og fællesskabsproducenternes produktionsomkostninger plus en nødvendig minimumsfortjeneste for at sikre fællesskabserhvervsgrenens levedygtighed.

For én eksportør var underbudsmargenen imidlertid en smule lavere end den tilsvarende dumpingmargen, og for at beregne tolden fastsattes der derfor et skadesafhjælpningsniveau ved at sammenligne eksportpriserne til summen af produktionsomkostningerne i Fællesskabet plus en meget forsigtigt sat fortjenstmargen på 5 % af omsætningen. I alle tilfælde bør den midlertidige told for eksportørerne i stikprøven derfor begrænses til dumpingmargenerne.

(131) Den midlertidige antidumpingtold for samarbejdende virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, svarer til den gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven, vejet på grundlag af omsætningen ved eksport til Fællesskabet. Dette var mindre end den told, som var nødvendig for at afhjælpe skaden i alle tilfælde. Den midlertidige antidumpingtold for ikke-samarbejdende virksomheder er baseret på den dumpingmargen, der beregnedes for disse virksomheder, jf. betragtning (51), da den told, som var nødvendig for at afhjælpe skaden, i alle tilfælde oversteg den fastsatte dumpingmargen.

(132) I betragtning af de frister, der finder anvendelse i forbindelse med denne procedure, indføres den midlertidige dumpingtold for højst seks måneder.

J. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

(133) Af hensyn til en forsvarlig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det bør desuden erklæres, at alle konklusioner i forbindelse med denne forordning er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse i forbindelse med enhver endelig told, som Kommissionen måtte foreslå -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld henhørende under KN-kode 6302 21 00, 6302 22 90, 6302 31 10, 6302 31 90 og 6302 32 90 med oprindelse i Egypten, Indien og Pakistan.

2. Den midlertidige antidumpingtold i procent af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende for varer med oprindelse i:

>TABELPOSITION>

Jf. dog stk. 3 og 4.

3. For varer fremstillet og solgt med henblik på eksport af de i bilaget anførte producenter og eksportører, fastsættes dog følgende antidumpingtold:

>TABELPOSITION>

4. For varer fremstillet og solgt med henblik på eksport af nedenfor angivne virksomheder fastsættes følgende antidumpingtold:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

5. Medmindre andet er angivet, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

6. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

De berørte parter kan inden 15 dage fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen, jf. artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96.

De berørte parter kan inden en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger om anvendelsen af denne forordning, jf. artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den finder anvendelse i seks måneder, medmindre Rådet vedtager endelige foranstaltninger inden udløbet af denne periode, jf. dog artikel 7, 9, 10 og 14 i forordning (EF) nr. 384/96.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juni 1997.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT nr. L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.

(2) EFT nr. L 317 af 6. 12. 1996, s. 1.

(3) EFT nr. C 266 af 13. 9. 1996, s. 2.

BILAG

EGYPTEN

AMC Arab Metals Co., Cairo

Dantex Ltd, Cairo

Egyptex, Cairo

El Naggar Egyptian Co. For Furniture Elmahalla

Nile Tex, Alexandria

Wintex-Wahab International Textiles Ltd, Cairo

Zahret El Mehalla for Weaving, Mehalla El Kubra - El-Seka El-Wosta

INDIEN

A. Shashikant & Co., Mumbai (Bombay)

Ajit Impex, Mumbai (Bombay)

Akai Impex Ltd, Mumbai (Bombay)

Alps Industries Ltd, Ghaziabad

Amitara Fabrics Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

B.X. International, Mumbai (Bombay)

Badridass Gauridatt Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Brijmohan Purusottamdas, Mumbai (Bombay)

Bünts Exports Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Chhaganlal Kasturchand & Co.,Ltd, Mumbai (Bombay)

Classic Connections, Mumbai (Bombay)

Concepts International India Pvt. Ltd, Gurgaon

Cotfab Exports, Mumbai (Bombay)

Country House, New Delhi

Deepak Traders, Mumbai (Bombay)

Dhanalakshmi Weaving Works, Cannanore

Divya Textiles, Mumbai (Bombay)

Dyna-Impex Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Elite Exports, Mumbai (Bombay)

Emperor Trading Company, Tirupur

Encore Themes, New Delhi

Govindji Trikamdas & Co., Mumbai (Bombay)

Hindustan Textiles, Cannanore

Ibats, New Delhi

Incotex, Mumbai (Bombay)

Indo Euro Textiles Pvt. Ltd, New Delhi

Indo Export Corporation, New Delhi

International Services, Chennai (Madras)

Intex Exports, Mumbai (Bombay)

Invitation Apparels Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Jindal India, Mumbai (Bombay)

Jindal Worldwide Ltd, Ahmedabad

K. Overseas, New Delhi

Kanodia Fabrics (International), Mumbai (Bombay)

Kaushalya Export, Ahmedabad

Kitu Bhandari Pvt. Ltd, New Delhi

Kothari Industrial Corporation Ltd, Chennai (Madras)

Lakshmi Apparels and Wovens Limited, Coimbatore

Mahalaxmi Exports, Ahmedabad

Maritex Exports, Mumbai (Bombay)

Marwaha Exports, New Delhi

Minar Exports, Mumbai (Bombay)

Mridul Enterprises, New Delhi

Niaz International, Farrukhabad

P.J. Exports, Mumbai (Bombay)

Patodia Syntex Ltd, Mumbai (Bombay)

Pattex Exports, Mumbai (Bombay)

Prem Textiles, Indore

Punch Exporters, Mumbai (Bombay)

Raghuvir Exim Ltd, Ahmedabad

Rajka Designs Pvt. Ltd, Ahmedabad

Sanna Inttex, Mumbai (Bombay)

Santex Exports, Mumbai (Bombay)

Shetty Garments Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Shivani Exports, Mumbai (Bombay)

Shorewala Exim Int'l, New Delhi

Shrijee Enterprises, Mumbai (Bombay)

Shruti Designs Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Sohanlal Balkrishna Export, Mumbai (Bombay)

Southern Sales & Services, Bangalore

Standard Industries Ltd, Mumbai (Bombay)

Starline Exports, Mumbai (Bombay)

Sumangalam Exports Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Sunil Impex, Mumbai (Bombay)

Sunil Silk Mills, Mumbai (Bombay)

Sunny Made Ups, Mumbai (Bombay)

Suresh & Co., Murnbai (Bombay)

Surya International, Panipat

Syndicate Impex, Ahmedabad

Syntex Corporation Ltd, Mumbai (Bombay)

Tata Exports Limited, Mumbai (Bombay)

Texcellence Overseas, Mumbai (Bombay)

The Hindoostan Spg. & Wvg. Mills Ltd, Mumbai (Bombay)

The Ruby Mills Limited, Mumbai (Bombay)

Trend Setters, Mumbai (Bombay)

Trend Setters K.F.T.Z., Mumbai (Bombay)

Vepar Private Limited, Ahmedabad

Vigneshwara Exports Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay)

Wooltop Weaves, Chennai (Madras)

PAKISTAN

Adamjees Impex International, Karachi

Afroze Textile Industries (Private) Ltd, Karachi

Amer Fabrics Limited, Lahore

Anjum Textile Mills (Private) Ltd, Faisalabad

Arzoo International (Pvt.) Ltd, Faisalabad

Arzoo Textile Mills Ltd, Faisalabad

Asco International (Pvt.) Ltd, Karachi

Aziz Sons, Karachi

B.I.L. Exporters, Karachi

Be Be Jan Pakistan (Pvt.) Ltd, Faisalabad

Bela Textiles Limited, Karachi

Dyer Textile & Printing Mills (Pvt.) Ltd, Karachi

Eksons Sales Organisation, Karachi

Elahi Enterprises Ltd, Lahore

Elasta Amtex Industries (Pvt.) Ltd, Karachi

Fairdeal Textiles (Pvt.) Ltd, Karachi

Faisal Industries, Karachi

Fashion Knit Industries, Karachi

Gohar Enterprises, Faisalabad

Gohar International (Pvt.) Ltd, Faisalabad

H.A. Industries (Private) Ltd, Faisalabad

Home Furnishings Ltd, Karachi

Kam International, Karachi

Kausar Textile Industries (Pty) Ltd, Faisalabad

Kohinoor Textile Mills Ltd, Rawalpindi

Latif Int'l (Pvt.) Ltd, Faisalabad

Liberty Mills Limited, Karachi

Linex International (Pvt.) Ltd, Karachi

Lotus Textile Industries Limited, Karachi

Lucky Impex, Karachi

Lucky Tex, Karachi

Lucky Textile Mills, Karachi

M.F.M.Y. Industries Ltd, Karachi

M.R. Export (Private) Ltd, Lahore

Mukaty Corporation, Karachi

Nadia Textile International (Pvt.) Ltd, Lahore

Nakshbandi Industries Limited, Karachi

Nash Textiles, Karachi

Nina Industries Ltd, Karachi

Nishat Mills Limited, Karachi

Nishitex Enterprises, Karachi

Nu-tex (Pvt.) Ltd, Karachi

Parsons Industries (Pvt.) Ltd, Karachi

SPRL Rehman Brothers, Lahore

Sas Texexport (Pvt.) Ltd, Karachi

Shabbir Associates, Karachi

Sharif Textile Industries (Pvt.) Ltd, Faisalabad

Sitara Textile Industries (Pvt.) Ltd, Faisalabad

Syncotex Sa Agencies, Karachi

The Crescent Textile Mills Limited, Faisalabad

Today's Sportswear Inc., Karachi

Towellers Limited, Karachi

Unibro Industries Limited, Karachi

Union Exports (Pvt.) Ltd, Karachi

ZN Textiles (Pvt.) Ltd, Faisalabad