Rådets beslutning

af 3. maj 2002

om den franske regerings ydelse af støtte til fordel for vejtransportvirksomheder

(2002/363/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, tredje afsnit,

under henvisning til begæring af 4. februar 2002 fra Den Franske Republiks regering,

og ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolie(1) kan Rådet give en medlemsstat tilladelse til at indføre fritagelser eller lempelser for punktafgifterne på mineralolier, hvis særlige politiske hensyn taler herfor.

(2) I henhold til artikel 3, nr. 3, andet led, i Rådets beslutning 1999/880/EF(2) og artikel 2 i Rådets beslutning 2001/224/EF af 12. marts 2001 om punktafgiftsnedsættelser og -fritagelser for visse mineralolier, når disse anvendes til særlige formål(3), tillades det Frankrig - indtil den 31. december 2002 som undtagelse fra bestemmelserne i Rådets direktiv 92/82/EØF(4) - fortsat at anvende en forskellig dieselafgiftssats for erhvervskøretøjer, under forudsætning af at satsen er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 92/82/EØF, især minimumssatserne, der er fastsat i direktivets artikel 5.

(3) Frankrig indførte ved artikel 26 i finansloven for 1999 (nr. 98-1266 af 30. december 1998) en ordning for visse vejgodstransportvirksomheder med delvis refusion af punktafgiften på diesel fra den 11. januar 1999, kodificeret i artikel 265f i toldloven. Denne foranstaltning blev på nationalt plan udvidet til at omfatte lejlighedsvis personbefordring.

(4) Ved skrivelse af 18. april 2001 (offentliggjort i EFT C 160 af 2.6.2001) meddelte Kommissionen Frankrig, at den havde besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for ovennævnte foranstaltning.

(5) Det var miljø- og energisparehensyn, der fik Frankrig til at vedtage meget højere afgifter på diesel end Fællesskabets minimumsafgifter. Den forhøjede afgift på grund af den store prisstigning på råolie havde meget negative følger for vejtransportsektoren. Under disse omstændigheder var Frankrig tvunget til at træffe kompenserende foranstaltninger for at undgå alvorlige økonomiske og sociale vanskeligheder i den pågældende sektor, idet der ikke var andre midler, der var hensigtsmæssige.

(6) Foranstaltningen er ikke diskriminerende, da den er åben for alle virksomheder, der er etableret i Fællesskabet, for så vidt angår deres køb af diesel i Frankrig. Selv når der er taget hensyn til refusionsordningen, er den indenlandske afgift på mineralolieprodukter (TIPP) i Frankrig nemlig en del højere end Fællesskabets minimumssats for diesel. At visse firmaer eller sektorer nyder godt af visse beskatningsordninger betyder ikke i sig selv, at de i deres udformning eller indhold strider mod de almene interesser.

(7) Ordningen er midlertidig og udløber den 31. december 2002. Refusionsbeløbet er i 2002 blevet kraftigt nedsat i forhold til 2001-beløbet.

(8) Der foreligger derfor ganske særlige omstændigheder, som gør det muligt at betragte denne støtte som forenelig med fællesmarkedet, idet den ydes som undtagelse og i strengt nødvendigt omfang for at afhjælpe de opståede økonomiske og sociale vanskeligheder i den pågældende vejtransportsektor -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

De foranstaltninger, som Frankrig har truffet eller opretholder i medfør af artikel 3, nr. 3, andet led, i beslutning 1999/880/EF og artikel 2 i beslutning 2001/224/EF, betragtes som forenelige med fællesmarkedet.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2002.

På Rådets vegne

J. Piqué I Camps

Formand

(1) EFT L 316 af 31.10.1992, s. 12. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/74/EF (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 46).

(2) EFT L 331 af 23.12.1999, s. 73.

(3) EFT L 84 af 23.3.2001, s. 23.

(4) EFT L 316 af 31.10.1992, s. 19. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/74/EF.