DA Den Europæiske Unions Tidende L 174/1

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 549/2013

af 21. maj 2013

om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 338, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Til politikudformning i Unionen og overvågning af medlemsstaternes økonomier og Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU'en) kræves der sammenlignelige, ajourførte og pålidelige oplysninger om økonomiens struktur og udviklingen af den økonomiske situation i de enkelte medlemsstater eller regioner.

(2) Kommissionen bør bidrage til overvågningen af medlemsstaternes økonomier og ØMU'en og navnlig med regelmæssige mellemrum aflægge rapport til Rådet om medlemsstaternes opfyldelse af deres forpligtelser i forbindelse med ØMU'en.

(3) Unionens borgere har brug for økonomiske regnskaber som et grundlæggende værktøj til analyse af den økonomiske situation i en medlemsstat eller region. Af hensyn til sammenligneligheden bør sådanne regnskaber udarbejdes på grundlag af ét enkelt sæt principper, der ikke giver mulighed for forskellige fortolkninger. De fremlagte oplysninger bør være så præcise, komplette og rettidige som muligt for at sikre størst mulig gennemsigtighed for alle sektorer.

(4) Kommissionen bør bruge national- og regionalregnskabsaggregater til Unionens administrative formål og navnlig til budgetberegninger.

(5) I 1970 blev der udsendt et administrativt dokument med titlen »Det Europæiske Nationalregnskabssystem« (ENS), som dækkede denne forordnings område. Dette dokument var udarbejdet af De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor alene og på dettes eget ansvar og var resultatet af dettes og de nationale statistiske kontorers fælles arbejde gennem en årrække for at udarbejde et nationalregnskabssystem til at imødekomme de krav, som De Europæiske Fællesskabers økonomiske og sociale politik stillede. Det var en fællesskabsversion af De Forenede Nationers nationalregnskabssystem, som indtil da var blevet anvendt i Fællesskaberne. Med henblik på ajourføring af den oprindelige tekst blev anden udgave af dette dokument offentliggjort i 1979 (3).

(6) Ved Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (4) blev der indført et nationalregnskabssystem, som imødekommer de krav, som Fællesskabets økonomiske, sociale og regionale politik stiller. Dette system var i store træk konsistent med det dengang nye nationalregnskabssystem, som FN's Statistiske Kommission vedtog i februar 1993 (1993 SNA) for at sikre, at nationalregnskabstallene for samtlige lande, der er medlemmer af FN, ville være sammenlignelige internationalt.

(7) 1993 SNA blev ajourført i form af et nyt nationalregnskabssystem (SNA 2008), som FN's Statistiske Kommission vedtog i februar 2009 for at bringe nationalregnskaberne bedre i overensstemmelse med det nye økonomiske miljø, fremskridtene inden for metodeforskning og brugernes behov.

(8) Der er behov for at revidere det europæiske nationalregnskabssystem, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2223/96 (ENS 95), så det tager højde for udviklingen i SNA, således at det reviderede europæiske nationalregnskabssystem som oprettet ved nærværende forordning, udgør en udgave af SNA 2008, som er tilpasset strukturen i medlemsstaternes økonomier, og således at Unionens oplysninger kan sammenlignes med dem, som de vigtigste internationale samarbejdspartnere udarbejder.

(9) Med henblik på udarbejdelse af miljøøkonomiske regnskaber som satellitregnskaber til det reviderede europæiske nationalregnskabssystem, fastlagde Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 691/2011 af 6. juli 2011 om europæiske miljøøkonomiske regnskaber (5) en fælles ramme for indsamling, udarbejdelse, fremsendelse og evaluering af data til europæiske miljøøkonomiske regnskaber.

(10) For så vidt angår miljø- og socialregnskaber bør der ligeledes tages fuldt hensyn til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »BNP og mere — Måling af fremskridt i en verden i forandring« af 20. august 2009. Der er behov for energisk at foretage metodeundersøgelser og test af oplysninger, specielt vedrørende »BNP og mere« og Europa 2020-strategien, for at udvikle en mere fuldstændig tilgang til måling af velfærd og fremgang og dermed medvirke til at fremme intelligent, bæredygtig og inkluderende vækst. Spørgsmålene om miljøeksternaliteter og sociale uligheder bør tages op i den sammenhæng. Der bør også tages hensyn til spørgsmålet om ændringer i produktiviteten. Dette bør gøre det muligt at stille data til rådighed, der supplerer BNP, så hurtigt som muligt. Kommissionen bør i 2013 forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en opfølgende meddelelse om »BNP og mere« og om nødvendigt lovgivningsmæssige forslag i 2014. Data vedrørende national- og regionalregnskaberne bør betragtes som et middel, som kan anvendes til at følge disse mål.

(11) Muligheden for eventuelt at anvende nye, automatiserede realtidssystemer til indsamling af data bør undersøges.

(12) Det reviderede europæiske nationalregnskabssystem som oprettet ved nærværende forordning (ENS 2010) indeholder en metode og et fremsendelsesprogram, der fastlægger de regnskaber og tabeller, som alle medlemsstater skal indsende inden for nærmere angivne frister. Kommissionen bør stille disse regnskaber og tabeller til rådighed for brugerne på nærmere angivne tidspunkter og, hvis det er relevant, i henhold til en på forhånd meddelt tidsplan for offentliggørelse, navnlig med sigte på overvågning af den økonomiske konvergens og for at sikre nøje koordinering mellem medlemsstaternes økonomiske politikker.

(13) Offentliggørelsen af data bør ske på en brugervenlig måde, hvorved der gives tilgængelig og nyttig information til Unionens borgere og interessenter.

(14) ENS 2010 skal gradvis erstatte alle andre systemer som en referenceramme med fælles standarder, definitioner, klassifikationer og regnskabsregler, der skal anvendes ved udarbejdelsen af medlemsstaternes regnskaber til brug for Unionen, således at der opnås resultater, der er sammenlignelige medlemsstaterne imellem.

(15) I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) (6) bør alle statistiske data, som medlemsstaterne indsender til Kommissionen, og som skal opdeles efter regionale enheder, være udarbejdet i henhold til NUTS-nomenklaturen. For at der kan udarbejdes sammenlignelige regionale statistikker, bør de regionale enheder derfor defineres i overensstemmelse med NUTS-nomenklaturen.

(16) Fremsendelse af oplysninger fra medlemsstaterne, herunder fortrolige statistiske oplysninger, er underlagt bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker (7). I overensstemmelse hermed bør foranstaltninger, der træffes i overensstemmelse med denne forordning, derfor også sikre beskyttelse af fortrolige oplysninger og sikre, at der ikke sker uretmæssig videregivelse eller anvendelse i ikkestatistisk øjemed, når europæiske statistikker udarbejdes og formidles.

(17) Der er oprettet en taskforce med henblik på en nærmere undersøgelse af spørgsmålet om behandlingen af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) i nationalregnskaberne, herunder en undersøgelse af en risikotilpasset metode, der udelukker risiko fra FISIM-beregninger for at afspejle de forventede fremtidige omkostninger ved realiseret risiko. Under hensyntagen til taskforcens konklusioner kan det blive nødvendigt at ændre den metode, der anvendes til beregning og allokering af FISIM, ved hjælp af en delegeret retsakt, således at der kan opnås forbedrede resultater.

(18) Udgifter til forskning og udvikling udgør investering og bør derfor registreres som faste bruttoinvesteringer. Det er dog nødvendigt ved hjælp af en delegeret retsakt at præcisere formatet for de data vedrørende forskning og udvikling, der skal registreres som faste bruttoinvesteringer, når der via en test baseret på udviklingen af supplerende tabeller er opnået tilstrækkelig tillid til dataenes pålidelighed og sammenlignelighed.

(19) Rådets direktiv 2011/85/EU af 8. november 2011 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer (8) foreskriver, at relevante oplysninger om eventualforpligtelser med potentielt betydelige virkninger for de offentlige budgetter, herunder statsgarantier, nødlidende lån og forpligtelser i forbindelse med driften af offentlige selskaber, herunder omfanget heraf, skal offentliggøres. Disse krav nødvendiggør yderligere offentliggørelse ud over den, der kræves i henhold til denne forordning.

(20) I juni 2012 nedsatte Kommissionen (Eurostat) en taskforce til at undersøge indvirkningen af direktiv 2011/85/EU på indsamlingen og formidlingen af finanspolitiske data, som fokuserede på gennemførelsen af kravene vedrørende eventualforpligtelser og andre relevante oplysninger, der kan have potentielt betydelige virkninger for de offentlige budgetter, herunder statsgarantier, offentlige selskabers forpligtelser, offentlig-private partnerskaber (OPP'er), nødlidende lån og statslig deltagelse i selskabers kapital. En fuld gennemførelse af arbejdet i denne taskforce ville bidrage til en korrekt analyse af de underliggende økonomiske relationer i OPP-kontrakter, herunder, hvis det er relevant, risici i forbindelse med bygge- og anlægsvirksomhed, tilgængelighed og efterspørgsel, og opfangning af implicit gæld i ikkebalanceførte OPP'er, og dermed fremme øget gennemsigtighed og pålidelige gældsstatistikker.

(21) Udvalget for Økonomisk Politik nedsat ved Rådets afgørelse 74/122/EØF (9) har arbejdet med pensionernes bæredygtighed og pensionsreformer. Arbejdet mellem dels statistikere og dels eksperter i befolkningsaldring, der arbejder under ledelse af Udvalget for Økonomisk Politik, bør nøje samordnes på både nationalt og europæisk plan for så vidt angår makroøkonomiske antagelser og andre aktuarmæssige parametre, så der på tværs af grænserne sikres konsekvente og sammenlignelige resultater og en effektiv formidling af pensionsrelaterede oplysninger til brugere og interessenter. Det bør også gøres klart, at optjente pensionsrettigheder i socialsikringsordninger ikke som sådan er en holdbarhedsforanstaltning for de offentlige finanser.

(22) Data og oplysninger om medlemsstaternes eventualforpligtelser fremsendes inden for rammerne af arbejdet i forbindelse med den multilaterale overvågningsprocedure i stabilitets- og vækstpagten. Kommissionen bør senest i juli 2018 udsende en rapport med en evaluering af, om disse data bør gøres tilgængelige inden for rammerne af ENS 2010.

(23) Det er vigtigt at understrege betydningen af medlemsstaternes regionalregnskaber for Unionens regionale, økonomiske og sociale samhørighedspolitikker, samt analysen af den indbyrdes økonomiske afhængighed. Endvidere anerkendes behovet for at øge gennemsigtigheden i regnskaberne på regionalt plan, herunder regnskaberne for offentlig forvaltning. Kommissionen (Eurostat) bør lægge særlig vægt på budgetdataene fra de regioner, hvor medlemsstaterne har selvstyrende regioner eller regeringer.

(24) Med henblik på at ændre bilag A til denne forordning med det formål at sikre dets ensartede tolkning eller internationale sammenlignelighed bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder af Det Europæiske Udvalg for Det Statistiske System, der blev oprettet ved forordning (EF) nr. 223/2009. Derudover er det i henhold til artikel 127, stk. 4, og artikel 282, stk. 5, i TEUF vigtigt, at Kommissionen under sit forberedende arbejde hører Den Europæiske Centralbank inden for dens kompetenceområder, hvis det er relevant. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(25) De fleste statistiske aggregater, der anvendes i Unionens ramme for økonomisk styring, især procedurerne i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud eller makroøkonomiske ubalancer, defineres med henvisning til ENS. Kommissionen bør, når den forelægger data og rapporter i henhold til disse procedurer, give passende oplysninger om virkningerne på de relevante aggregater af ENS 2010 metodeændringerne, som indføres ved delegerede retsakter i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

(26) Kommissionen foretager en evaluering af, hvorvidt dataene vedrørende forskning og udvikling har opnået en tilstrækkelig kvalitet både i løbende priser og i mængde med henblik på de nationale regnskaber inden udgangen af maj 2013, i tæt samarbejde med medlemsstaterne med henblik på at sikre pålideligheden og sammenligneligheden af ENS-data vedrørende forskning og udvikling.

(27) Da gennemførelsen af denne forordning vil kræve større ændringer af de nationale statistiske systemer, vil Kommissionen indrømme medlemsstaterne undtagelser. Navnlig bør der i programmet for indberetning af nationalregnskabsdata tages højde for de grundlæggende politiske og statistiske ændringer, der er sket i nogle medlemsstater i programmets referenceperioder. De undtagelser, som Kommissionen indrømmer, bør være midlertidige og bør tages op til fornyet overvejelse. Kommissionen bør yde støtte til de berørte medlemsstater i deres bestræbelser på at sikre de nødvendige tilpasninger til deres statistiske systemer, således at disse undtagelser kan ophæves så hurtigt som muligt.

(28) En forkortelse af fremsendelsesfristerne kan medføre et betydeligt pres på og store omkostninger for respondenterne og de nationale statistiske kontorer i Unionen og risiko for, at kvaliteten af de leverede data forringes. Derfor bør balancen mellem fordele og ulemper tages i betragtning ved fastlæggelsen af fristerne for fremsendelse af data.

(29) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (10).

(30) Målet for denne forordning, nemlig indførelse af et revideret europæisk nationalregnskabssystem, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(31) Udvalget for det Europæiske Statistiske System er blevet hørt.

(32) Udvalget for Penge-, Kreditmarkeds- og Betalingsbalancestatistik, der er nedsat ved Rådets afgørelse 2006/856/EF af 13. november 2006 om nedsættelse af et udvalg for penge-, kreditmarkeds- og betalingsbalancestatistik (11), og bruttonationalindkomstudvalget (BNI-Udvalget), der er nedsat ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 af 15. juli 2003 om harmonisering af bruttonationalindkomsten i markedspriser (»BNI-forordningen«) (12), er blevet hørt —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand

1. Ved denne forordning oprettes det europæiske nationalregnskabssystem 2010 (»ENS 2010« eller »ENS«).

2. I ENS 2010 fastlægges der:

a) en metode (bilag A) vedrørende fælles standarder, definitioner, klassifikationer, og regnskabsregler, der anvendes til udarbejdelse af sammenlignelige regnskaber og tabeller til brug for Unionen samt de i artikel 3 foreskrevne resultater

b) et program (bilag B), hvori der er fastsat tidsfrister for medlemsstaternes fremsendelse til Kommissionen (Eurostat) af de regnskaber og tabeller, der skal udarbejdes i overensstemmelse med den i litra a) nævnte metode.

3. Med forbehold af artikel 5 og 10 gælder denne forordning for alle retsakter udstedt af Unionen, hvori der henvises til ENS eller definitionerne deri.

4. Denne forordning forpligter ikke medlemsstaterne til at anvende ENS 2010, når de udarbejder regnskaber til eget brug.

Artikel 2

Metode

1. Den i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede metode for ENS 2010 fremgår af bilag A.

2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 7 vedrørende ændringer af ENS 2010-metoden for at forbedre dens indhold med henblik på at sikre ensartet tolkning eller sikre international sammenlignelighed, forudsat at de ikke indebærer ændringer af grundbegreberne, at der ikke kræves yderligere ressourcer til producenter i det europæiske statistiske system til deres gennemførelse, og at anvendelsen af dem ikke medfører en ændring af egne indtægter.

3. I tilfælde af tvivl vedrørende den korrekte gennemførelse af regnskabsreglerne i ENS 2010 anmoder den berørte medlemsstat Kommissionen (Eurostat) om en uddybning. Kommissionen (Eurostat) skal straks både undersøge anmodningen og meddele den pågældende medlemsstat og alle øvrige medlemsstater sin rådgivning desangående.

4. Medlemsstaterne foretager beregningen og allokeringen af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) i nationalregnskabet i overensstemmelse med den metode, der er beskrevet i bilag A. Kommissionen tillægges beføjelse til inden den 17. september 2013 at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 7, som fastlægger en revideret metode til beregning og allokering af FISIM. Kommissionen sikrer ved udøvelsen af sin beføjelse i henhold til dette stykke, at sådanne delegerede retsakter ikke pålægger medlemsstaterne eller respondenterne væsentlige yderligere administrative byrder.

5. Udgifter til forskning og udvikling registreres af medlemsstaterne som faste bruttoinvesteringer. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 7 for at sikre pålideligheden og sammenligneligheden af medlemsstaternes ENS 2010-data vedrørende forskning og udvikling. Kommissionen sikrer ved udøvelsen af sin beføjelse i henhold til dette stykke, at de delegerede retsakter ikke pålægger medlemsstaterne eller respondenterne nogen væsentlig yderligere administrativ byrde.

Artikel 3

Fremsendelse af data til Kommissionen

1. Medlemsstaterne fremsender de i bilag B anførte regnskaber og tabeller til Kommissionen (Eurostat) inden for de frister, der er fastsat heri for hver tabel.

2. Medlemsstaterne fremsender de data og metadata, der kræves i henhold til denne forordning, til Kommissionen i overensstemmelse med en nærmere angivet udvekslingsstandard og andre praktiske bestemmelser.

Dataene fremsendes eller uploades elektronisk til Kommissionens centrale dataportal. Udvekslingsstandarden og øvrige nærmere bestemmelser for fremsendelsen af data fastlægges af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 2.

Artikel 4

Kvalitetsvurdering

1. I forbindelse med denne forordning finder kvalitetskriterierne i artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 223/2009 anvendelse på de data, der skal fremsendes i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 3.

2. Medlemsstaterne forelægger i overensstemmelse med artikel 3 Kommissionen (Eurostat) en rapport om kvaliteten af de data, der skal fremsendes.

3. I forbindelse med anvendelsen af de i stk. 1 omhandlede kvalitetskriterier på de data, der er omfattet af denne forordning, fastsættes de nærmere retningslinjer for, strukturen i, hyppigheden af samt vurderingsindikatorerne i kvalitetsrapporterne af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 2.

4. Kommissionen (Eurostat) vurderer kvaliteten af de fremsendte data.

Artikel 5

Dato for anvendelse og første fremsendelse af data

1. ENS 2010 anvendes første gang på data opstillet i overensstemmelse med bilag B, som skal fremsendes fra den 1. september 2014.

2. Dataene fremsendes til Kommissionen (Eurostat) inden for de i bilag B fastsatte frister.

3. I overensstemmelse med stk. 1 fremsender medlemsstaterne, indtil første fremsendelse af data i henhold til ENS 2010, fortsat regnskaber og tabeller, der er opstillet i henhold til ENS 95, til Kommissionen (Eurostat).

4. Kommissionen kontrollerer sammen med den berørte medlemsstat, at denne forordning anvendes korrekt, og forelægger resultaterne af kontrollen for det i nærværende forordnings artikel 8, stk. 1, nævnte udvalg, jf. dog artikel 19 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 2007/436/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (13).

Artikel 6

Undtagelser

1. I det omfang der er behov for større ændringer af et nationalt statistisk system for at kunne anvende denne forordning, indrømmer Kommissionen medlemsstaterne midlertidige undtagelser ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Undtagelserne udløber senest den 1. januar 2020. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 2.

2. Kommissionen indrømmer kun en undtagelse i henhold til stk. 1 for en periode, der er tilstrækkelig lang til, at den berørte medlemsstat kan tilpasse sine statistiske systemer. Medlemsstatens andel af BNP i Unionen eller euroområdet begrunder ikke i sig selv en undtagelse. Kommissionen yder om nødvendigt støtte til de berørte medlemsstater i deres bestræbelser på at sikre de nødvendige tilpasninger til deres statistiske systemer.

3. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 og 2 indgiver den berørte medlemsstat en behørigt begrundet anmodning til Kommissionen senest den 17.oktober 2013.

Kommissionen aflægger efter høring af Udvalget for det Europæiske Statistiske System rapport til Europa-Parlamentet og Rådet senest den 1. juli 2018 om anvendelsen af de indrømmede undtagelser for at kontrollere, om de fortsat er berettigede.

Artikel 7

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, stk. 2 og 5, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 16. juli 2013. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, stk. 4, tillægges Kommissionen for en periode på to måneder fra den 16. juli 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Den i artikel 2, stk. 2, 4 og 5, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.

En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2, stk. 2, 4 og 5, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 8

Udvalg

1. Kommissionen bistås af Det Europæiske Udvalg for Det Statistiske System nedsat ved forordning (EF) nr. 223/2009. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til nærværende stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 9

Samarbejde med andre udvalg

1. I alle spørgsmål, der hører under Udvalget for Penge-, Kreditmarkeds- og Betalingsbalancestatistiks kompetence, der er nedsat ved afgørelse 2006/856/EF, indhenter Kommissionen dette udvalgs udtalelse, jf. artikel 2 i nævnte afgørelse.

2. Kommissionen sender bruttonationalindkomstudvalget (BNI-Udvalget), som er nedsat ved forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, enhver oplysning om gennemførelsen af denne forordning, der er nødvendig for, at nævnte udvalg kan udføre sine opgaver.

Artikel 10

Overgangsbestemmelser

1. Med henblik på budget og egne indtægter er det fortsat ENS 95, der er det gældende europæiske nationalregnskabssystem, jf. artikel 1, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 og de hertil knyttede retsakter, navnlig forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 og Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 om den endelige ordning for ensartet opkrævning af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften (14), så længe Rådets afgørelse 2007/436/EF, Euratom af 7. juni 2007 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (15) er i kraft.

2. Ved beregning af de momsbaserede egne indtægter og uanset stk. 1 kan medlemsstaterne i tilfælde, hvor der ikke foreligger de nødvendige detaljerede ENS 95-data, anvende data baseret på ENS 2010, så længe afgørelse 2007/436/EF, Euratom er i kraft.

Artikel 11

Rapportering om implicitte forpligtelser

Senest i 2014 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der indeholder eksisterende oplysninger om offentlig-private partnerskaber og andre implicitte forpligtelser, herunder eventualforpligtelser, uden for den offentlige sektor.

Senest i 2018 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet endnu en rapport, som vurderer, i hvilket omfang Kommissionens (Eurostats) offentliggørelse af oplysninger om forpligtelser repræsenterer de implicitte forpligtelser i deres helhed, herunder eventualforpligtelser, uden for den offentlige sektor.

Artikel 12

Revision

Senest den 1. juli 2018 og hvert femte år derefter forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne forordning.

I rapporten foretages der bl.a. en evaluering af:

a) kvaliteten af dataene om national- og regionalregnskaber

b) denne forordnings effektivitet og den overvågningsproces, der gælder for ENS 2010, og

c) fremskridt vedrørende data om eventualforpligtelser og tilgængeligheden af ENS 2010-data.

Artikel 13

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Strasbourg, den 21. maj 2013. På Europa-Parlamentets vegne M. SCHULZ Formand På Rådets vegne L. CREIGHTON Formand

(1) EUT C 203 af 9.7.2011, s. 3.

(2) Europa-Parlamentets holdning af 13.3.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 22.4.2013.

(3) Kommissionen (Eurostat): »Det Europæiske Nationalregnskabssystem (ENS)«, 2. udgave. De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor, Luxembourg, 1979.

(4) EFT L 310 af 30.11.1996, s. 1.

(5) EUT L 192 af 22.7.2011, s. 1.

(6) EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1.

(7) EUT L 87 af 31.3.2009, s. 164.

(8) EUT L 306 af 23.11.2011, s. 41.

(9) Rådets afgørelse 74/122/EØF af 18. februar 1974 om nedsættelse af et udvalg for økonomisk politik (EFT L 63 af 5.3.1974, s. 21).

(10) EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(11) EUT L 332 af 30.11.2006, s. 21.

(12) EUT L 181 af 19.7.2003, s. 1.

(13) EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1.

(14) EFT L 155 af 7.6.1989, s. 9.

(15) EUT L 163 af 23.6.2007, s. 17.

BILAG A KAPITEL 1 HOVEDTRÆK OG GRUNDPRINCIPPER HOVEDTRÆK Globalisering ANVENDELSE AF ENS 2010 Ramme for analyser og politikker ENS 2010-begrebernes karakteristika Sektorklassifikation Satellitregnskaber ENS 2010 og SNA 2008 ENS 2010 og ENS 95 GRUNDPRINCIPPERNE I ENS 2010 SOM SYSTEM De statistiske enheder og deres gruppering Institutionelle enheder og sektorer Lokale faglige enheder og erhverv Residente og ikkeresidente enheder, den samlede økonomi og udlandet Strømme og beholdninger Strømme Transaktioner Transaktionernes karakteristika Transaktioner mellem institutionelle enheder/transaktioner inden for enheden Monetære transaktioner/ikkemonetære transaktioner Transaktioner med og uden modydelse Ændret behandling af transaktionerne Omkanalisering Opdeling af transaktioner Identifikation af den egentlige part i en transaktion Grænsetilfælde Andre ændringer i status Andre mængdemæssige ændringer i aktiver og passiver Kapitalgevinster og -tab Beholdninger Kontosystem og aggregater Bogføringsregler Kontosidernes betegnelser Dobbelt bogholderi/firdobbelt bogholderi Værdiansættelse Særlige regler for værdiansættelse af produkter Værdiansættelse i faste priser Registreringstidspunkt Konsolidering og nettoficering Konsolidering Nettoficering Konti, saldoposter og aggregater Kontosystemet Konto for varer og tjenester Konto for udlandet Saldoposter Aggregater BNP: et vigtigt aggregat Input-output-tabeller Tilgangs- og anvendelsestabeller Symmetriske input-output-tabeller KAPITEL 2 ENHEDER OG DERES GRUPPERING AFGRÆNSNING AF DEN NATIONALE ØKONOMI DE INSTITUTIONELLE ENHEDER Hovedsæder og holdingselskaber Grupper af selskaber SPE'er Koncerntilknyttede finansielle institutioner Kunstige datterselskaber SPE'er (special purpose entities) under sektoren offentlig forvaltning og service DE INSTITUTIONELLE SEKTORER Ikkefinansielle selskaber (S.11) Delsektoren offentlige ikkefinansielle selskaber (S.11001) Delsektoren private nationalt kontrollerede ikkefinansielle selskaber (S.11002) Delsektoren udenlandsk kontrollerede ikkefinansielle selskaber (S.11003) Finansielle selskaber (S.12) Finansielle formidlere Finansielle hjælpeenheder Andre finansielle selskaber end finansielle formidlere og finansielle hjælpeenheder Institutionelle enheder, som indgår i sektoren finansielle selskaber Delsektorer under sektoren finansielle selskaber Kombinering af delsektorer under sektoren finansielle selskaber Opdeling af delsektorerne under finansielle selskaber i offentlige, private nationalt og udenlandsk kontrollerede finansielle selskaber Centralbanken (S.121) Pengeinstitutter, undtagen centralbanken (S.122) Pengemarkedsforeninger (S.123) Investeringsforeninger, undtagen pengemarkedsforeninger (S.124) Andre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser (S.125) FVC'er (financial vehicle corporations), der deltager i securitiseringstransaktioner Forhandlere af værdipapirer og derivater, finansielle selskaber med udlånsvirksomhed og specialiserede finansielle selskaber Finansielle hjælpeenheder (S.126) Koncerntilknyttede finansielle institutioner og pengeudlånere (S.127) Forsikringsselskaber (S.128) Pensionskasser (S.129) Offentlig forvaltning og service (S.13) Statslig forvaltning og service (undtagen sociale kasser og fonde) (S.1311) Offentlig forvaltning og service på delstatsniveau (undtagen sociale kasser og fonde) (S.1312) Kommunal forvaltning og service (undtagen sociale kasser og fonde) (S.1313) Sociale kasser og fonde (S.1314) Husholdninger (S.14) Arbejdsgivere (S.141) og selvstændige uden ansatte (S.142) Lønmodtagere (S.143) Modtagere af formueindkomst (S.1441) Pensionsmodtagere (S.1442) Modtagere af andre overførselsindkomster (S.1443) Nonprofitinstitutioner rettet mod husholdninger (S.15) Udlandet (S.2) Sektormæssig klassificering af producerende enheder efter juridisk form LOKALE FAGLIGE ENHEDER OG ERHVERV Den lokale faglige enhed Branchen Klassificering af brancher HOMOGENE. PRODUKTIONSENHEDER OG HOMOGENE BRANCHER Den homogene produktionsenhed Den homogene branche KAPITEL 3 PRDUKTTRANSAKTIONER OG TRANSAKTIONER I IKKEPRODUCEREDE AKTIVER PRODUKTTRANSAKTIONER GENERELT PRODUKTIV AKTIVITET OG PRODUKTION Hoved-, bi- og hjælpeaktivitet Produktion (P.1) Institutionelle enheder: sondring mellem markedsmæssig, til eget brug og ikkemarkedsmæssig Produktionens registreringstidspunkt og værdiansættelse Produkter fra landbrug, skovbrug og fiskeri (Afdeling A) Færdigvarer (Afdeling C); Bygge- og anlægsarbejder (Afdeling F) Engros- og detailhandel; reparation af motorkøretøjer og motorcykler (Afdeling G) Transport og oplagring (Afdeling H) Overnatningsfaciliteter og restaurationstjenester (Afdeling I) Bank- og finanstjenester, forsikring: centralbankens produktion (Afdeling K) Bank- og finanstjenester (Afdeling K), forsikring: finansielle tjenester generelt Finansielle tjenester, for hvilke der opkræves direkte betaling Finansielle tjenester betalt via renter Finansielle tjenester bestående af anskaffelse og afhændelse af finansielle aktiver og passiver på de finansielle markeder Finansielle tjenester i forbindelse med forsikrings- og pensionsordninger, hvor aktiviteterne finansieres gennem forsikringspræmier og forrentning af opsparing Fast ejendom (Afdeling L) Liberale, videnskabelige og tekniske tjenester (Afdeling M); Administrative tjenester og hjælpetjenester (Afdeling N) Offentlig forvaltning og forsvar, lovpligtig socialsikring (Afdeling O) Undervisning (Afdeling P); Sundhedsvæsen og sociale foranstaltninger (Afdeling Q) Kultur, forlystelser og sport (Afdeling R); Andre tjenester (Afdeling S) Private husholdninger med ansat medhjælp (Afdeling T) FORBRUG I PRODUKTIONEN (P.2) Registreringstidspunkt for og værdiansættelse af forbrug i produktionen FORBRUG (P.3, P.4) Udgifter til forbrug (P.3) Faktisk forbrug (P.4) Registreringstidspunkt for og værdiansættelse af udgifter til forbrug Registreringstidspunkt for og værdiansættelse af faktisk forbrug BRUTTOINVESTERINGER (P.5) Faste bruttoinvesteringer (P.51g) Registreringstidspunkt for og værdiansættelse af faste bruttoinvesteringer Forbrug af fast realkapital (P.51c) Lagerændringer (P.52) Registreringstidspunkt for og værdiansættelse af lagerændringer Anskaffelser minus afhændelser af værdigenstande (P.53) EKSPORT OG IMPORT AF VARER OG TJENESTER (P.6 OG P.7) Eksport og import af varer (P.61 og P.71) Eksport og import af tjenester (P.62 og P.72) TRANSAKTIONER MED EKSISTERENDE VARER ANSKAFFELSER MINUS AFHÆNDELSER AF IKKEPRODUCEREDE AKTIVER (NP) KAPITEL 4 FORDELINGSTRANSAKTIONER AFLØNNING AF ANSATTE (D.1) Løn (D.11) Løn i kontanter Løn i naturalier Arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger (D.12) Faktiske arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger (D.121) Imputerede arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger (D.122) PRODUKTIONS- OG IMPORTSKATTER (D.2) Produktskatter (D.21) Moms (D.211) Importskatter og told ekskl.usive moms (D.212) Produktskatter eksklusive moms og importskatter (D.214) Andre produktionsskatter (D.29) Produktions- og importafgifter til Den Europæiske Unions institutioner Produktions- og importskatter: registreringstidspunkt og beløb, der skal registreres SUBSIDIER (D.3) Produktsubsidier (D.31) Importsubsidier (D.311) Andre produktsubsidier (D.319) Andre produktionssubsidier (D.39) FORMUEINDKOMST (D.4) Renter (D.41) Renter på indskud og lån Renter på gældsværdipapirer Renter på kortfristede instrumenter Renter på obligationer Renteswaps og forwardaftaler Renter på finansiel leasing Andre renter Registreringstidspunkt Udloddet selskabsudbytte (D.42) Udbytte (D.421) Udtræk af indkomst fra kvasiselskaber (D.422) Reinvesteret indtjening på udenlandske direkte investeringer (D.43) Anden investeringsindkomst (D.44) Investeringsindkomst henført til forsikringstagere (D.441) Investeringsindkomst henført til pensionsopsparere (D.442) Investeringsindkomst henført til ejere af kapitalandele i kollektive investeringsforeninger (D.443) Jordrente mv. (D.45) Leje af jord Leje af aktiver i undergrunden LØBENDE INDKOMST- OG FORMUESKATTER MV. (D.5) Indkomstskatter (D.51) Andre løbende skatter (D.59) SOCIALE BIDRAG OG YDELSER (D.6) Nettobidrag til sociale ordninger (D.61) Faktiske arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger (D.611) Imputerede arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger (D.612) Husholdningernes faktiske bidrag til sociale ordninger (D.613) Husholdningernes supplerende bidrag til sociale ordninger (D.614) Sociale ydelser, undtagen sociale overførsler i naturalier (D.62) Kontante socialsikringsydelser (D.621) Andre ydelser fra socialforsikringsordninger (D.622) Kontante sociale bistandsydelser (D.623) Sociale overførsler i naturalier (D.63) Sociale overførsler i naturalier — sektoren offentlig forvaltning og services og NPISH'ers ikkemarkedsmæssige produktion (D.631) Sociale overførsler i naturalier — markedsmæssig produktion indkøbt af sektoren offentlig forvaltning og service og NPISH'er (D.632) ANDRE LØBENDE OVERFØRSLER (D.7) Skadesforsikringspræmier, netto (D.71) Skadesforsikringserstatninger (D.72) Løbende overførsler inden for offentlig forvaltning og service (D.73) Løbende internationalt samarbejde (D.74) Diverse løbende overførsler (D.75) Løbende overførsler til NPISH'er (D.751) Løbende overførsler mellem husholdninger (D.752) Andre diverse løbende overførsler (D.759) Bøder og strafgebyrer Lotteri og spil Erstatninger Moms- og BNI-baserede egne EU-indtægter (D.76) KORREKTION FOR ÆNDRINGER I PENSIONSRETTIGHEDER (D.8) KAPITALOVERFØRSLER (D.9) Kapitalskatter (D.91) Investeringstilskud (D.92) Andre kapitaloverførsler (D.99) MEDARBEJDERAKTIEOPTIONER (MA) KAPITEL 5 FINANSIELLE TRANSAKTIONER HOVEDTRÆK VED FINANSIELLE TRANSAKTIONER Finansielle aktiver, finansielle fordringer samt passiver Eventualaktiver og -passiver Kategorier af finansielle aktiver og passiver Statuskonti, finansiel konto og andre strømme Værdiansættelse Netto- og bruttoregistrering Konsolidering Nettoficering Bogføringsregler for finansielle transaktioner Finansiel transaktion, hvis modsvarende transaktion er en løbende overførsel eller en kapitaloverførsel Finansiel transaktion, hvis modsvarende transaktion er formueindkomst Registreringstidspunkt Finansiel »fra hvem til hvem«-konto DETALJERET KLASSIFICERING AF FINANSIELLE TRANSAKTIONER EFTER KATEGORIER Monetært guld og særlige trækningsrettigheder (F.1) Monetært guld (F.11) Særlige trækningsrettigheder (SDR) (F.12) Sedler og mønt samt indskud (F.2) Sedler og mønt (F.21) Indskud (F.22 og F.29) Transferable indskud (F.22) Andre indskud (F.29) Gældsværdipapirer (F.3) Hovedtræk ved gældsværdipapirer Klassificering efter oprindelig løbetid og valuta Klassificering efter renteform Gældsværdipapirer med fast rente Gældsværdipapirer med variabel rente Gældsværdipapirer med blandet rente Private placeringer Securitisation Dækkede obligationer Lån (F.4) Hovedtræk ved lån Klassificering af lån efter oprindelig løbetid, valuta og formål Sondring mellem transaktioner i lån og transaktioner i indskud Sondring mellem transaktioner i lån og transaktioner i gældsværdipapirer Sondring mellem transaktioner i lån, handelskreditter og veksler Lån af værdipapirer og genkøbsaftaler Finansiel leasing Andre typer lån Finansielle aktiver, der ikke er omfattet af kategorien lån Ejerandele og andele i investeringsforeninger (F.5) Ejerandele (F.51) Aktiecertifikater Noterede aktier (F.511) Unoterede aktier (F.512) Børsintroduktion, børsnotering, afnotering og aktietilbagekøb Finansielle aktiver, der ikke er omfattet af ejerandelsinstrumenter Andre ejerandelsbeviser (F.519) Værdiansættelse af transaktioner i aktier Andele i investeringsforeninger (F.52) Andele i pengemarkedsforeninger (F.521) Andele i investeringsforeninger, undtagen pengemarkedsforeninger (F.522) Værdiansættelse af transaktioner i andele i investeringsforeninger Forsikrings- og pensionsordninger og ordninger med standardiserede garantier (F.6) Forsikringstekniske reserver, skadesforsikring (F.61) Livsforsikrings- og livrenterettigheder (F.62) Pensionsrettigheder (F.63) Eventualforpligtelser for pension Pensionskassers krav på pensionsmanagere (F.64) Rettigheder til ydelser, undtagen pensionsydelser (F.65) Hensættelser til forpligtelser i forbindelse med standardiserede garantier (F.66) Standardiserede garantier og enkeltstående garantier Finansielle derivater og medarbejderaktieoptioner (F.7) Finansielle derivater (F.71) Optioner Terminskontrakter (forwards) Optioner versus terminskontrakter Swaps Fremtidige rentesikringsaftaler (forward rate agreements, FRA) Kreditderivater Credit default swaps (CDS) Finansielle instrumenter, der ikke er omfattet af finansielle derivater Medarbejderaktieoptioner (F.72) Værdiansættelse af transaktioner i finansielle derivater og medarbejderaktieoptioner Andre forfaldne ikkebetalte mellemværender (F.8) Handelskreditter og forudbetalinger (F.81) Andre forfaldne ikkebetalte mellemværender, undtagen handelskreditter og forudbetalinger (F.89) BILAG 5.1 — KLASSIFICERING AF FINANSIELLE TRANSAKTIONER Klassificering af finansielle transaktioner efter kategori Klassificering af finansielle transaktioner efter omsættelighed Strukturerede værdipapirer Klassificering af finansielle transaktioner efter indkomsttype Klassificering af finansielle transaktioner efter renteform Klassificering af finansielle transaktioner efter løbetid Kort og lang løbetid Oprindelig løbetid og restløbetid Klassificering af finansielle transaktioner efter valuta Pengemængdebegreber KAPITEL 6 ANDRE STRØMME INDLEDNING ANDRE ÆNDRINGER I AKTIVER OG PASSIVER Andre mængdemæssige ændringer i aktiver og passiver (K.1-K.6) Økonomisk opståen af aktiver (K.1) Økonomisk forsvinden af ikkeproducerede aktiver (K.2) Tab ved katastrofer (K.3) Ikkekompenseret beslaglæggelse (K.4) Andre mængdeændringer ikke andetsteds nævnt (K.5) Klassifikationsændringer (K.6) Ændringer i sektorklassifikation og de institutionelle enheders struktur (K.61) Ændringer i klassifikation af aktiver og passiver (K.62) Nominelle kapitalgevinster og -tab (K.7) Neutrale kapitalgevinster og -tab (K.71) Reale kapitalgevinster og -tab (K.72) Kapitalgevinster og tab opdelt efter typen af finansielt aktiv og passiv Monetært guld og særlige trækningsrettigheder (SDR) (AF.1) Sedler og mønt samt indskud (AF.2) Gældsværdipapirer (AF.3) Lån (AF.4) Ejerandele og andele i investeringsforeninger (AF.5) Forsikrings- og pensionsordninger og ordninger med standardiserede garantier (AF.6) Finansielle derivater og medarbejderaktieoptioner (AF.7) Andre forfaldne ikkebetalte mellemværender (AF.8) Aktiver udstedt i udenlandsk valuta KAPITEL 7 STATUSKONTI TYPER AF AKTIVER OG PASSIVER Definition på et aktiv STØRRELSER, DER IKKE BETRAGTES SOM AKTIVER OG PASSIVER KATEGORIER AF AKTIVER OG PASSIVER Producerede ikkefinansielle aktiver (AN.1) Ikkeproducerede ikkefinansielle aktiver (AN.2) Finansielle aktiver og passiver (AF) VÆRDIANSÆTTELSE AF POSTERINGER PÅ STATUSKONTOEN Generelle principper for værdiansættelse IKKEFINANSIELLE AKTIVER (AN) Producerede ikkefinansielle aktiver (AN.1) Faste aktiver (AN.11) Produkter omfattet af intellektuelle ejendomsrettigheder (AN.117) Omkostninger ved overdragelse af ejendomsret til ikkeproducerede aktiver (AN.116) Lagerbeholdninger (AN.12) Værdigenstande (AN.13) Ikkeproducerede ikkefinansielle aktiver (AN.2) Naturressourcer (AN.21) Jord (AN.211) Mineral- og energiforekomster (AN.212) Andre naturressourcer (AN.213, AN.214 og AN.215) Kontrakter, leasingkontrakter og licenser (AN.22) Køb minus salg af goodwill og markedsføringsaktiver (AN.23) FINANSIELLE AKTIVER OG PASSIVER (AF) Monetært guld og særlige trækningsrettigheder (AF.1) Sedler og mønt samt indskud (AF.2) Gældsværdipapirer (AF.3) Lån (AF.4) Ejerandele og andele i investeringsforeninger (AF.5) Forsikrings- og pensionsordninger og ordninger med standardiserede garantier (AF.6) Finansielle derivater og medarbejderaktieoptioner (AF.7) Andre forfaldne ikkebetalte mellemværender (AF.8) FINANSIELLE STATUSKONTI MEMORANDUMPOSTER Varige forbrugsgoder (AN.m) Udenlandske direkte investeringer (AF.m1) Misligholdte lån (AF.m2) Registrering af misligholdte lån BILAG 7.1 OVERSIGT OVER DE ENKELTE KATEGORIER AF AKTIVER BILAG 7.2 OVERSIGT OVER POSTERINGER FRA PRIMOSTATUSKONTO TIL ULTIMOSTATUSKONTO KAPITEL 8 KONTOSYSTEMET INDLEDNING Kontosystemet KONTOSYSTEM Løbende konti Produktionskonto (I) Indkomstfordelings- og indkomstanvendelseskonti (II) Primærindkomstfordelingskonti (II.1) Indkomstdannelseskonto (II.1.1) Konto for allokering af primær indkomst (II.1.2) Konto for virksomhedsindkomst (II.1.2.1) Konto for allokering af anden primær indkomst (II.1.2.2) Sekundærindkomstfordelingskonto (II.2) Konto for indkomstomfordeling via naturalieydelser (II.3) Indkomstanvendelseskonto (II.4) Konto for anvendelse af disponibel indkomst (II.4.1) Konto for anvendelse af korrigeret disponibel indkomst (II.4.2) Akkumulationskonti (III) Kapitalkonto (III.1) Konto for ændringer i nettoformue forårsaget af opsparing og kapitaloverførsler (III.1.1) Konto for anskaffelser af ikkefinansielle aktiver (III.1.2) Finansiel konto (III.2) Konto for andre ændringer i status (III.3) Konto for andre mængdemæssige ændringer i status (III.3.1) Omvurderingskonto (III.3.2) Konto for neutrale kapitalgevinster og -tab (III.3.2.1) Konto for reale kapitalgevinster og -tab (III.3.2.2) Statuskonti (IV) Primostatuskonto (IV.1) Ændringer i statuskonto (IV.2) Ultimostatuskonto (IV.3) KONTI FOR UDLANDET (V) Løbende konti Udlandskonto for varer og tjenester (V.1) Udlandskonto for primære indkomster og løbende overførsler (V.II) Udlandskonti for akkumulation (V.III) Kapitalkonto (V.III.1) Finansiel konto (V.III.2) Konto for andre ændringer i status (V.III.3) Statuskonti (V.IV) KONTO FOR VARER OG TJENESTER (0) INTEGRERET ØKONOMISK KONTOSYSTEM AGGREGATER Bruttonationalproduktet i markedspriser (BNP) Den samlede økonomis overskud af produktionen Den samlede økonomis blandede indkomst Den samlede økonomis virksomhedsindkomst Nationalindkomst (i markedspriser) Disponibel nationalindkomst Opsparing Saldo på udlandskontoens løbende poster Den samlede økonomis fordringserhvervelse, netto Den samlede økonomis nettoformue Udgifter og indtægter for offentlig forvaltning og service KAPITEL 9 TILGANGS- OG ANVENDELSESTABELLER OG INPUT-OUTPUT-SYSTEMET INDLEDNING BESKRIVELSE STATISTISK VÆRKTØJ ANALYSEVÆRKTØJ TILGANGS- OG ANVENDELSESTABELLERNE MERE DETALJERET Klassifikationer Værdiansættelsesprincipper Handels- og transportavancer Produktions- og importskatter minus produktions- og - importsubsidier Andre grundbegreber Supplerende oplysninger DATAKILDER OG AFSTEMNING VÆRKTØJER TIL ANALYSE OG UDVIDELSER KAPITEL 10 MÅLING AF PRIS- OG MÆNGDEÆNDRINGER ANVENDELSESOMRÅDE FOR PRIS- OG MÆNGDEINDEKS I NATIONALREGNSKABER Det integrerede system af pris- og mængdeindeks Andre pris- og mængdeindeks GENERELLE PRINCIPPER FOR BEREGNING AF PRIS- OG MÆNGDEINDEKS Definition af priser og mængder for markedsmæssige produkter Kvalitet, pris og homogene produkter Priser og mængde Nye produkter Principper for ikkemarkedsmæssige tjenester Principper for værditilvækst og BNP SÆRLIGE PROBLEMER VED ANVENDELSEN AF PRINCIPPERNE Skatter og subsidier på produkter og import Andre skatter og subsidier på produktion Forbrug af fast realkapital Aflønning af ansatte Beholdninger af producerede faste aktiver og lagerbeholdninger MÅLING AF REALINDKOMST FOR DEN SAMLEDE ØKONOMI GEOGRAFISKE PRIS- OG MÆNGDEINDEKS KAPITEL 11 BEFOLKNING OG FORBRUG AF ARBEJDSKRAFT DEN SAMLEDE BEFOLKNING ERHVERVSAKTIV BEFOLKNING BESKÆFTIGELSE Lønmodtagere Selvstændige Beskæftigelse og hjemsted ARBEJDSLØSHED JOB Job og bopæl DEN IKKEOBSERVEREDE ØKONOMI SAMLET ANTAL ARBEJDSTIMER Fastsættelse af det faktiske antal arbejdstimer FULDTIDSBESKÆFTIGELSE FORBRUG AF ANSATTES ARBEJDSKRAFT OPGJORT I FASTE PRISER PRODUKTIVITETSOPGØRELSER KAPITEL 12 KVARTALSVISE NATIONALREGNSKABER INDLEDNING DE KVARTALSVISE NATIONALREGNSKABERS SÆRLIGE KARAKTERISTIKA Registreringstidspunkt Produkter under fremstilling Aktiviteter, der udøves i bestemte perioder af året Betalinger, der foretages med lav hyppighed Flash-estimater Afstemning og benchmarking af kvartalsvise nationalregnskaber Afstemning Konsistens mellem kvartals- og årsregnskaber — benchmarking Kædeindekserede målinger af pris- og mængdeændringer Sæson- og kalenderkorrektion Etaper i udarbejdelsen af sæsonkorrigerede kædeindekserede mængdeopgørelser KAPITEL 13 REGIONALREGNSKABER INDLEDNING DET REGIONALE OMRÅDE ENHEDER OG REGIONALREGNSKABER Institutionelle enheder Lokale faglige enheder og regionale produktionsaktiviteter efter branche METODER TIL REGIONAL OPDELING AGGREGATER FOR PRODUKTIONSAKTIVITETER Bruttoværditilvækst og bruttonationalprodukt efter region Fordeling af FISIM på brugerbrancher Beskæftigelse Aflønning af ansatte Fra regional bruttoværditilvækst til regionalt BNP Mængdemæssige vækstrater for regional bruttoværditilvækst REGIONALE INDKOMSTKONTI FOR HUSHOLDNINGSSEKTOREN KAPITEL 14 INDIREKTE MÅLTE FINANSIELLE FORMIDLINGSTJENESTER (FISIM) FISIM-BEGREBET OG EFFEKTEN PÅ HOVEDAGGREGATERNE AF FORDELINGEN AF FISIM PÅ BRUGERNE BEREGNING AF PRODUKTIONEN AF FISIM FOR SEKTOR S.122 OG S.125 Databehov Referencerenter Intern referencerente Eksterne referencerenter Detaljeret underopdeling af FISIM efter institutionelle sektorer Underopdeling af FISIM til husholdninger på forbrug i produktionen og forbrug BEREGNING AF IMPORTERET FISIM MÆNGDEMÅL FOR FISIM BEREGNING AF FISIM EFTER BRANCHE CENTRALBANKENS PRODUKTION KAPITEL 15 KONTRAKTER, LEASINGKONTRAKTER OG LICENSER INDLEDNING SONDRINGEN MELLEM OPERATIONEL LEASING, RESSOURCELEASING OG FINANSIEL LEASING Operationel leasing (udlejning) Finansiel leasing Ressourceleasing Tilladelser til udnyttelse af naturressourcer Tilladelser til udøvelse af bestemte aktiviteter Offentlig-private partnerskaber Koncessionskontrakter om tjenester Omsættelige operationelle leasingkontrakter (AN.221) Eneret til fremtidige varer og tjenester (AN.224) KAPITEL 16 FORSIKRING INDLEDNING Direkte forsikring Genforsikring De involverede enheder PRODUKTION VED DIREKTE FORSIKRING Indtjente præmier Tillægspræmier Korrigerede forfaldne erstatninger og forfaldne ydelser Korrigerede forfaldne erstatninger inden for skadesforsikring Forfaldne livsforsikringsydelser Forsikringstekniske reserver Definition af forsikringsproduktionen Skadesforsikring Livsforsikring Genforsikring TRANSAKTIONER I FORBINDELSE MED SKADESFORSIKRING Fordeling af forsikringsproduktionen på brugere Forsikringstjenester til og fra udlandet Regnskabsposteringer TRANSAKTIONER INDEN FOR LIVSFORSIKRING TRANSAKTIONER I FORBINDELSE MED GENFORSIKRING TRANSAKTIONER I FORBINDELSE MED HJÆLPETJENESTER VEDRØRENDE FORSIKRING LIVRENTER BOGFØRING AF SKADESFORSIKRINGSERSTATNINGER Behandling af korrigerede erstatninger Behandling af tab ved katastrofer KAPITEL 17 SOCIALFORSIKRING, DER OMFATTER PENSIONER INDLEDNING Socialforsikringsordninger, social bistand og individuelle forsikringsaftaler Sociale ydelser Sociale ydelser fra offentlig forvaltning og service Sociale ydelser leveret af andre institutionelle enheder Pensioner og andre former for ydelser ANDRE SOCIALFORSIKRINGSYDELSER END PENSIONER Andre socialsikringsordninger end pensionsordninger Andre arbejdsmarkedsrelaterede socialforsikringsordninger Bogføring af beholdninger og strømme efter typen af ikkepensionsrelateret socialforsikringsordning Socialsikringsordninger Andre arbejdsmarkedsrelaterede ikkepensionsmæssige socialforsikringsordninger PENSIONER Typer af pensionsordninger Socialsikringspensioner Andre arbejdsmarkedspensioner Bidragsdefinerede ordninger Ydelsesdefinerede ordninger Fiktive bidragsdefinerede ordninger og hybride ordninger Ydelsesdefinerede ordninger sammenlignet med bidragsdefinerede ordninger Pensionsadministrator, pensionsmanager, pensionskasse og multiarbejdsgiver-pensionsordning Bogføring af beholdninger og strømme efter arten af socialsikringspension Transaktioner i forbindelse med socialsikringspensioner Transaktioner i forbindelse med andre arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger Transaktioner i forbindelse med bidragsdefinerede pensionsordninger Andre strømme i forbindelse med bidragsdefinerede pensionsordninger Transaktioner i forbindelse med ydelsesdefinerede pensionsordninger SUPPLERENDE TABEL OVER PENSIONSRETTIGHEDER I SOCIALSIKRINGSORDNINGER Den supplerende tabels udformning Tabellens kolonner Tabellens rækker Primo- og ultimostatuskonti Ændringer i pensionsrettigheder forårsaget af transaktioner Ændringer i pensionsrettigheder forårsaget af andre økonomiske strømme Beslægtede indikatorer Aktuarmæssige antagelser De til dato optjente rettigheder Diskonteringssats Lønvækst Demografiske antagelser KAPITEL 18 KONTI FOR UDLANDET INDLEDNING ØKONOMISK OMRÅDE Hjemsted INSTITUTIONELLE ENHEDER FILIALER SOM BEGREB ANVENDT PÅ BETALINGSBALANCENS INTERNATIONALE KONTI FIKTIVE RESIDENTE ENHEDER FORETAGENDER, DER OPERERER I FLERE OMRÅDER GEOGRAFISK OPDELING DE INTERNATIONALE KONTI PÅ BETALINGSBALANCEN SALDOPOSTER PÅ KONTIENE FOR LØBENDE TRANSAKTIONER I DE INTERNATIONALE KONTI KONTIENE FOR SEKTOREN UDLANDET OG DERES SAMMENHÆNG MED DE INTERNATIONALE KONTI PÅ BETALINGSBALANCEN Udlandskontoen for varer og tjenester Værdiansættelse Varer til videreforarbejdning Merchanting Merchantingvarer Import og eksport af FISIM Udlandskontoen for primær og sekundær indkomst Konto for primær indkomst Indkomst fra direkte investeringer Kontoen for sekundær indkomst (løbende overførsler) i BPM6 Udlandskapitalkontoen Udlandets finansielle konto og kapitalbalancen over for udlandet (international investeringsposition - IPP) STATUSKONTI FOR SEKTOREN UDLANDET KAPITEL 19 EUROPÆISKE REGNSKABER INDLEDNING FRA NATIONALE TIL EUROPÆISKE REGNSKABER Omregning af data, der foreligger i forskellige valutaer EU-institutionerne Konto for udlandet Afstemning af transaktioner Pris- og mængdeopgørelser Statuskonti »Fra hvem til hvem«-matricer BILAG 19.1: EU-INSTITUTIONERNES REGNSKAB Tilgang Anvendelse Konsolidering KAPITEL 20 KONTI FOR OFFENTLIG FORVALTNING OG SERVICE INDLEDNING DEFINITION AF SEKTOREN OFFENTLIG FORVALTNING OG SERVICE Enheder i sektoren offentlig forvaltning og service Offentlige enheder NPI'er, der henregnes til sektoren offentlig forvaltning og service Andre enheder under sektoren offentlig forvaltning og service Offentlig kontrol Markedsmæssig/ikkemarkedsmæssig Begrebet økonomisk signifikante priser Køberen af en offentlig producents produktion anvendt som kriterium Produktionen sælges hovedsagelig til selskaber og husholdninger Produktionen sælges udelukkende til det offentlige Produktionen sælges til det offentlige og andre Kriteriet markedsmæssig/ikkemarkedsmæssig. Finansiel formidling og afgrænsningen af det offentlige Grænsetilfælde Offentlige hovedsæder Pensionskasser Kvasiselskaber Omstruktureringsagenturer Privatiseringsagenturer Afviklingsselskaber Special purpose entities (SPE'er) Joint ventures Markedsregulerende enheder Overnationale myndigheder Delsektorer under offentlig forvaltning og service Statslig forvaltning og service Offentlig forvaltning og service på delstatsniveau Kommunal forvaltning og service Sociale kasser og fonde STATISTIK OVER OFFENTLIGE FINANSER Kontekst Indtægter Skatter og afgifter og bidrag til sociale ordninger Salg Andre indtægter Udgifter Aflønning af ansatte og forbrug i produktionen Udgifter til sociale ydelser Renter Andre løbende udgifter Kapitaludgifter Relation til udgifter til forbrug (P.3) Det offentliges udgifter efter formål (COFOG) Saldoposter Fordringserhvervelse, netto (B.9) Ændringer i nettoformue forårsaget af opsparing og kapitaloverførsler (B.101) Finansiering Transaktioner i aktiver Transaktioner i passiver Andre økonomiske strømme Omvurderingskonto Konto for andre mængdemæssige ændringer i status Statuskonti Konsolidering REGNSKABSMÆSSIGE SPØRGSMÅL I FORBINDELSE MED SEKTOREN OFFENTLIG FORVALTNING OG SERVICE Skatteprovenu Skatteprovenus karakter Skattegodtgørelser Beløb, der skal bogføres Uerholdelige beløb Registreringstidspunkt Registrering efter optjeningstidspunkt Registrering af skatter efter optjeningsprincippet Renter Obligationer til under pari og nulkuponobligationer Indekspapirer Finansielle derivater Domstolsafgørelser Militærudgifter Forbindelser mellem sektoren offentlig forvaltning og service og offentlige selskaber Investering i kapitalandele i offentlige selskaber og udlodning af indtjening Investering i kapitalandele Kapitalindskud Subsidier og kapitalindskud Regler i særlige tilfælde Finanspolitiske transaktioner Udlodning fra offentlige selskaber Udbytte kontra udtræk af kapital Skat kontra udtræk af kapital Privatisering og nationalisering Privatisering Indirekte privatiseringer Nationalisering Transaktioner med centralbanken Omstruktureringer, fusioner og omklassificeringer Gældstransaktioner Gældsovertagelse, gældsannullering og gældsafskrivning Gældsovertagelse og gældsannullering Gældsovertagelse, der indebærer en overførsel af ikkefinansielle aktiver Gældsafskrivning eller nedskrivning Anden gældsomlægning Køb af gæld over markedsværdien Gældsneutralisering og redningspakker Gældsgarantier Garantier af derivattypen Standardiserede garantier Enkeltstående garantier Securitisation Definition Kriterier for at betragte securitisation som salg Registrering af strømme Andre spørgsmål Pensionsforpligtelser Engangsbetalinger Offentlig-private partnerskaber Offentlig-private partnerskaber generelt Økonomisk ejendomsret til aktivet og klassificering Regnskabsmæssige spørgsmål Transaktioner med internationale og overnationale organisationer Udviklingsbistand DEN OFFENTLIGE SEKTOR Offentlig kontrol Centralbanker Offentlige kvasiselskaber SPE'er og ikkeresidenter Joint ventures KAPITEL 21 FORBINDELSER MELLEM VIRKSOMHEDSREGNSKABER OG NATIONALREGNSKABER OG MÅLING AF VIRKSOMHEDERS AKTIVITETER SPECIFIKKE REGLER OG METODER INDEN FOR VIRKSOMHEDSREGNSKABER Registreringstidspunkt Dobbelt bogholderi/firdobbelt bogholderi Værdiansættelse Resultatopgørelse og balance NATIONALREGNSKABER OG VIRKSOMHEDSREGNSKABER: PRAKTISKE FORHOLD OVERGANGEN FRA VIRKSOMHEDSREGNSKABER TIL NATIONALREGNSKABER: IKKEFINANSIELLE VIRKSOMHEDER SOM EKSEMPEL Begrebsmæssige tilpasninger Tilpasninger for at opnå konsistens med andre sektorers regnskaber Eksempler på tilpasninger med henblik på fuldstændighed SÆRLIGE FORHOLD Kapitalgevinster og -tab Globalisering Fusioner og overtagelser KAPITEL 22 SATELLITREGNSKABER INDLEDNING Funktionelle klassifikationer VIGTIGE KENDETEGN VED SATELLITREGNSKABER Funktionelle satellitregnskaber Særlige sektorregnskaber Medtagelse af ikkemonetære data Yderligere oplysninger og supplerende begreber Andre grundbegreber Anvendelse af modellering og medtagelse af forsøgsresultater Udformning og udarbejdelse af satellitregnskaber NI SPECIFIKKE SATELLITREGNSKABER Landbrugsregnskaber Miljøregnskaber Sundhedsregnskaber Regnskaber for husholdningernes produktion Arbejdskraftregnskaber og SAM Produktivitets- og vækstregnskaber FoU-regnskaber Regnskaber for social beskyttelse Turismeregnskaber KAPITEL 23 KLASSIFIKATIONSSYSTEMET INDLEDNING KLASSIFIKATION AF INSTITUTIONELLE SEKTORER (S) KLASSIFIKATION AF TRANSAKTIONER OG ANDRE STRØMME Produkttransaktioner (P) Transaktioner i ikkeproducerede ikkefinansielle aktiver (NP-koder) Fordelingstransaktioner (D) Løbende overførsler i kontanter og i naturalier (D.5-D.8) Transaktioner i finansielle aktiver og passiver (F) Andre ændringer i aktiver (K) KLASSIFIKATION AF SALDOPOSTER OG NETTOFORMUE (B) KLASSIFIKATION AF POSTER PÅ STATUSKONTOEN (L) KLASSIFIKATION AF AKTIVER (A) Ikkefinansielle aktiver (AN) Finansielle aktiver (AF) KLASSIFIKATION AF SUPPLERENDE STØRRELSER Misligholdte lån Kapitaltjenester Pensionstabel Varige forbrugsgoder Udenlandske direkte investeringer Betingede positioner Sedler og mønt samt indskud Klassifikation af gældsværdipapirer efter resterende løbetid Noterede og unoterede gældsværdipapirer Langfristede lån med en resterende løbetid på under et år og langfristede lån med sikkerhed i fast ejendom Noterede og unoterede andele i investeringsforeninger Restancer i rente- og afdragsbetalinger Personlige og samlede pengeoverførsler GRUPPERING OG KODNING AF BRANCHER (A) OG PRODUKTER (P) KLASSIFIKATION AF DET OFFENTLIGES UDGIFTER EFTER FORMÅL (COFOG) KLASSIFIKATION AF PRIVAT FORBRUG EFTER FORMÅL (Coicop) KLASSIFIKATION EFTER FORMÅL AF NONPROFITINSTITUTIONER RETTET MOD HUSHOLDNINGER (COPNI) KLASSIFIKATION AF PRODUCENTERNES UDGIFTER EFTER FORMÅL (COPP) KAPITEL 24 KONTI Tabel 24.1 Konto 0: Konto for varer og tjenester Tabel 24.2 Samlede konti for den samlede økonomi Tabel 24.3 Samlede konti for ikkefinansielle selskaber Tabel 24.4 Samlede konti for finansielle selskaber Tabel 24.5 Samlede konti for offentlig forvaltning og service Tabel 24.6 Samlede konti for husholdninger Tabel 24.7 Samlede konti for nonprofitinstitutioner rettet mod husholdninger KAPITEL 1 HOVEDTRÆK OG GRUNDPRINCIPPER HOVEDTRÆK 1.01 Det europæiske regnskabssystem (i det følgende benævnt »ENS 2010« eller »NS«) er et internationalt kompatibelt regnskabssystem til systematisk og detaljeret beskrivelse af en samlet økonomi (f.eks. en region, et land eller en række lande), dens bestanddele og sammenhæng med andre samlede økonomier. 1.02 Forgængeren til ENS 2010, det europæiske regnskabssystem 1995 (ENS 95), blev offentliggjort i 1996 (1). ENS 2010-metodologien som fastlagt i dette bilag har samme struktur som ENS 95-udgaven for de første 13 kapitler, men indeholder derudover 11 nye kapitler, som uddyber aspekter af systemet, der afspejler udviklingen i analysen af moderne økonomier eller i anvendelsen af ENS 95 i Den Europæiske Union (EU). 1.03 Denne manual er opbygget på følgende måde: Kapitel 1 dækker grundlæggende begrebsmæssige elementer og fastlægger principperne for ENS samt beskriver de grundlæggende statistiske enheder og deres grupperinger. Kapitlet giver et overblik over kontosystemet og en kortfattet beskrivelse af nøgleaggregaterne samt betydningen af tilgangs- og anvendelsestabellerne og input-output-tabellerne. Kapitel 2 beskriver de institutionelle enheder, der anvendes til opgørelse af økonomiens elementer, og hvordan disse enheder er klassificeret efter sektorer og andre grupper med henblik på at foretage analyser. Kapitel 3 beskriver alle produkttransaktioner (varer og tjenester) samt ikkeproducerede aktiver i ENS. Kapitel 4 beskriver alle transaktioner i økonomien, som fordeler og omfordeler indkomst og formue i økonomien. Kapitel 5 beskriver de finansielle transaktioner i økonomien. Kapitel 6 beskriver de ændringer, der kan forekomme i værdien af aktiver i forbindelse med ikkeøkonomiske begivenheder og prisændringer. Kapitel 7 beskriver statuskonti og aktiv- og passivposternes klassifikationsordning. I kapitel 8 gennemgås samtlige konti og saldoposter i forbindelse med de enkelte konti. Kapitel 9 beskriver tilgangs- og anvendelsestabellerne og deres anvendelse til afstemning af tallene vedrørende indkomst, produktion og udgifter i økonomien. Kapitlet beskriver desuden de input-output-tabeller, der kan udledes af tilgangs- og anvendelsestabellerne. Kapitel 10 beskriver det begrebsmæssige grundlag for opgørelsen af de pris- og mængdeændringer, der er forbundet med de nominelle værdier, som fremgår af regnskabet. Kapitel 11 beskriver de befolknings- og arbejdsmarkedstal, der kan anvendes sammen med tallene i nationalregnskaberne i økonomiske analyser. Kapitel 12 giver en kortfattet beskrivelse af kvartalsvise nationalregnskaber, og hvordan de adskiller sig fra årsregnskabet med hensyn til, hvad der lægges vægt på. 1.04 Kapitel 13 beskriver formål, begreber og problemer i forbindelse med udarbejdelsen af et regionalregnskabssystem. Kapitel 14, der omhandler opgørelse af finansielle tjenester leveret af finansielle formidlere og finansieret gennem nettorenteindtægter, er resultatet af flere års forskning og udvikling i medlemsstaterne for at finde en opgørelsesmetode, som er pålidelig og harmoniseret i alle medlemsstaterne. Kapitel 15 om kontrakter, leasingkontrakter og licenser er nødvendigt for at beskrive et område af stigende betydning i nationalregnskaberne. Kapitel 16 og 17 beskriver, hvordan forsikring, socialforsikring og pension behandles i nationalregnskaberne, idet spørgsmål om indkomstomfordeling får større og større betydning i takt med befolkningens aldring. Kapitel 18 omhandler konti for udlandet, som er nationalregnskabssystemets pendant til betalingsbalancens konti. Kapitel 19 om de europæiske regnskaber er også nyt og omhandler de aspekter af nationalregnskaberne, hvor de europæiske institutionelle foranstaltninger og handelsordninger rejser spørgsmål, der kræver en harmoniseret tilgang. Kapitel 20 beskriver regnskabet for sektoren offentlig forvaltning og service — et område af særlig interesse, da medlemsstaternes stramme finanspolitik stadig er en vigtig bestanddel i gennemførelsen af den økonomiske politik i EU. Kapitel 21 beskriver forbindelsen mellem virksomhedsregnskaber og nationalregnskaber. Spørgsmålet får stadig større betydning, da multinationale selskaber tegner sig for en stigende andel af bruttonationalproduktet (BNP) i alle lande. Kapitel 22 beskriver forbindelsen mellem satellitregnskaber og hovedkontiene i nationalregnskabet. Kapitel 23 og 24 anvendes til referenceformål. Kapitel 23 indeholder de nomenklaturer, der anvendes for sektorerne, aktiviteterne og produkterne i ENS 2010, og kapitel 24 er et komplet kontosystem for den enkelte sektor. 1.05 ENS 2010 er struktureret i overensstemmelse med de internationale retningslinjer for opstilling af nationalregnskaber (»The System of National Accounts 2008« (SNA 2008)), bortset fra visse forskelle i præsentationen og en højere grad af præcision, når det gælder visse begreber, der anvendes til specifikke EU-formål i forbindelse med ENS 2010. Disse retningslinjer er i fællesskab udarbejdet af De Forenede Nationer (FN), Den Internationale Valutafond (IMF), Den Europæiske Unions Statistiske Kontor (Eurostat), Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og Verdensbanken. ENS 2010 fokuserer på forholdene i EU og dennes databehov. Ligesom SNA 2008 er ENS 2010 afstemt efter de begreber og nomenklaturer, der bruges i mange andre social- og arbejdsmarkedsstatistikker og økonomiske statistikker (for eksempel beskæftigelsesstatistik, produktionsstatistik og udenrigshandelsstatistik). ENS 2010 anvendes derfor som den centrale referenceramme i social- og arbejdsmarkedsstatistikker og økonomiske statistikker i EU og dets medlemsstater. 1.06 ENS består af to hovedtyper af tabeller: a) institutionelle sektorregnskaber b) input-output-tabeller og konti efter branche. 1.07 Sektorregnskaberne beskriver systematisk efter institutionel sektor de forskellige stadier i den økonomiske proces: produktion, indkomstdannelse, indkomstfordeling, indkomstomfordeling, indkomstanvendelse og finansiel og ikkefinansiel akkumulation. Sektorregnskaberne indeholder også statuskonti, som viser beholdningerne af aktiver og passiver og nettoformue ved begyndelsen og slutningen af regnskabsperioden. 1.08 Input-output-tabellerne i form af tilgangs- og anvendelsestabellerne giver en mere detaljeret beskrivelse af produktionsprocessen (omkostningsstruktur, indkomstdannelse og beskæftigelse) og vare- og tjenestestrømmene (produktion, import, eksport, forbrug, forbrug i produktionen og investeringer efter produktgruppe). To vigtige regnskabsidentiteter kan aflæses af disse tabeller: summen af indkomster, der frembringes i en branche, svarer til den værditilvækst, der er skabt af den pågældende branche, og for alle produkter eller produktgrupper er udbuddet lig med efterspørgslen. 1.09 ENS 2010 indeholder også definitioner af begreberne befolkning og beskæftigelse. Disse begreber er relevante for sektorregnskaberne, kontiene efter branche og tilgangs- og anvendelsestabellerne. 1.10 ENS 2010 begrænser sig ikke til årlige nationalregnskaber, men dækker også kvartalsregnskaber og regnskaber for kortere eller længere perioder, hvortil kommer regionalregnskaber. 1.11 ENS 2010 findes sideløbende med SNA 2008 på grund af anvendelsen af nationalregnskabstal i EU. Medlemsstaterne er ansvarlige for indsamling af data til og offentliggørelse af deres egne nationalregnskaber til beskrivelse af den økonomiske situation i deres lande. Medlemsstaterne udarbejder også regnskaber, der fremsendes til Kommissionen (Eurostat) som led i et obligatorisk dataindberetningsprogram til brug for beslutningstagningen inden for centrale sociale, arbejdsmarkedsmæssige, økonomiske og finanspolitiske områder i EU. ENS anvendes også til beregning af medlemsstaternes finansielle bidrag til EU-budgettet via den såkaldte »fjerde indtægtskilde«, strukturfondsstøtte til EU's regioner og overvågning af medlemsstaternes økonomiske resultater som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og stabilitets- og vækstpagten. 1.12 For at kunne beregne skatter og støttemidler ud fra de tal, der udarbejdes og offentliggøres efter helt ensartede retningslinjer, skal de økonomiske statistikker, der anvendes til disse formål, udarbejdes i henhold til samme begreber og regler. ENS 2010 er en forordning, der fastsætter regler, konventioner, definitioner og nomenklaturer, som medlemsstaterne skal anvende ved udarbejdelsen af de nationalregnskabsdata, der er omfattet af det dataindberetningsprogram, der er indeholdt i bilag B til denne forordning. 1.13 I betragtning af de meget store summer, der er involveret i EU's bidrags- og ydelsessystem, er det af afgørende betydning, at opgørelsessystemet anvendes på samme måde i alle medlemsstater. Det er derfor vigtigt at have en forsigtig tilgang til skøn, der ikke kan observeres direkte på markedet, så der undgås anvendelse af modelbaserede fremgangsmåder til beregning af data i nationalregnskaberne. 1.14 ENS 2010-begreberne er i adskillige tilfælde mere specifikke og præcise end begreberne i SNA 2008 for at sikre mest mulig konsistens mellem medlemsstaternes data, der udledes af nationalregnskaberne. Dette fundamentale krav om konsistente data er resulteret i et afgrænset sæt nationalregnskabskonti i EU. Hvis det ikke er muligt at sikre tilstrækkelig konsistens i medlemsstaternes data, indgår disse skøn i supplerende tabeller og satellitkonti, som ikke er omfattet af hovedkontiene. 1.15 Som eksempel på et område, hvor man i udformningen af ENS 2010 har fundet det nødvendigt at være forsigtig, kan nævnes pensionsforpligtelser. Der er gode grunde til at måle disse til støtte for økonomiske analyser, men det afgørende krav i EU om at udarbejde regnskaber, der er konsistente i tid og rum, har nødvendiggjort en forsigtig tilgang. Globalisering 1.16 De økonomiske aktiviteters tiltagende globale omfang har øget den internationale handel i alle dens former og stillet landene over for større udfordringer, når de skal opgøre deres hjemlige økonomier i nationalregnskaberne. Globalisering er den dynamiske og flerdimensionale proces, hvor de nationale ressourcer bliver mere internationalt mobile, og de nationale økonomier bliver mere indbyrdes afhængige. Det aspekt af globaliseringen, som potentielt giver flest opgørelsesproblemer i forbindelse med nationalregnskaber, er de multinationale selskabers stigende andel af internationale transaktioner, hvor de grænseoverskridende transaktioner sker mellem moderselskaber, datterselskaber og affilierede selskaber. Der findes dog andre udfordringer, jf. følgende mere omfattende liste: 1) interne afregningspriser mellem affilierede selskaber (værdiansættelse af import og eksport) 2) det stigende omfang af lønarbejde, hvor varer krydser internationale grænser uden overdragelse af ejendomsretten (varer til videreforarbejdning), og merchanting 3) international handel via internettet — både selskaber og husholdninger 4) den verdensomspændende handel med og anvendelse af produkter omfattet af intellektuel ejendomsret 5) arbejdstagere, som arbejder i udlandet og sender store beløb til familien i deres hjemland (arbejdstageres hjemsendelse af penge, som en del af personlige overførsler) 6) multinationale selskaber, der organiserer deres forretningsaktiviteter på tværs af nationale grænser for at maksimere produktiviteten og minimere den samlede skattebyrde. Derved kan der opstå kunstige selskabsstrukturer, som i visse tilfælde ikke afspejler den økonomiske virkelighed 7) benyttelse af offshorefinansieringsselskaber (special purpose entities og andre former) til finansiering af globale aktiviteter 8) reeksport af varer og i EU transport af varer mellem medlemsstater efter indførsel i Unionen (kvasitransit) 9) stigningen i de direkte udenlandske investeringer og nødvendigheden af at identificere og allokere de direkte investeringsstrømme. 1.17 Alle disse mere og mere almindelige aspekter af globaliseringen gør det til en stadig større udfordring for de nationale statistikere at indkredse og foretage en nøjagtig opgørelse af de grænseoverskridende strømme. Selv med et omfattende og pålideligt indsamlings- og målingssystem for posteringer i sektoren udlandet (og dermed også i de internationale konti på betalingsbalancen) vil globaliseringen øge behovet for en ekstra indsats for at sikre kvaliteten i nationalregnskaberne for alle økonomier og grupper af økonomier. ANVENDELSE AF ENS 2010 Ramme for analyser og politikker 1.18 ENS-systemet kan bruges til analyse og vurdering af: a) Strukturen i en samlet økonomi. Som eksempler på måleenheder kan nævnes: 1) værditilvækst og beskæftigelse efter erhverv 2) værditilvækst og beskæftigelse efter region 3) indkomstfordeling efter sektor 4) import og eksport efter produktgruppe 5) udgifter til forbrug efter formål og produktgruppe 6) faste investeringer og realkapital efter erhverv 7) sammensætningen af beholdninger og strømme af finansielle aktiver efter typen af aktiv og efter sektor. b) Specifikke dele eller aspekter af en økonomi. Som eksempler kan nævnes: 1) bank- og finansvirksomhed i den nationale økonomi 2) den rolle, offentlig forvaltning og service spiller, og dens finansielle stilling 3) en bestemt regions økonomi (sammenlignet med den nationale økonomi) 4) husholdningernes opsparing og gæld. c) Udviklingen i en økonomi over tid. Som eksempler kan nævnes: 1) analyse af BNP-vækstrater 2) analyse af inflationen 3) analyse af sæsonsvingninger i husholdningernes udgifter på grundlag af kvartalsregnskaber 4) analyse af den skiftende betydning af bestemte finansielle instrumenter over en periode, f.eks. den øgede udbredelse af finansielle derivater 5) sammenligning af erhvervsstrukturer i den nationale økonomi over en længere periode. d) En samlet økonomi i forhold til andre økonomier. Som eksempler kan nævnes: 1) offentlig forvaltning og services rolle og størrelse — en sammenligning mellem EU's medlemsstater 2) analyse af den indbyrdes afhængighed mellem økonomierne i EU under hensyntagen til medlemsstaterne og deres regioner 3) analyse af, hvordan eksporten fra EU er sammensat, og hvor den går hen 4) sammenligning af BNP-vækstrater og disponibel indkomst per capita i EU og andre udviklede økonomier. 1.19 For EU og dets medlemsstater spiller ENS-tallene en vigtig rolle ved udformningen og forvaltningen af den økonomiske og sociale politik. I det følgende er der vist eksempler på anvendelser af ENS: a) overvågning og styring af euroområdets makroøkonomiske og monetære politik og fastlæggelse af konvergenskriterierne for Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) på grundlag af nationalregnskabstal (f.eks. BNP-vækstrater) b) fastlæggelse af kriterierne for proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud: målinger af offentlig forvaltning og services underskud og gæld c) bevilling af økonomisk støtte til regioner i EU: fordelingen af midler til regionerne er baseret på regionalregnskabstal d) beregning af EU's egne indtægter, der i tre henseender bygger på nationalregnskabstallene: 1) EU's samlede indtægter beregnes som en procentdel af summen af medlemsstaternes bruttonationalindkomst (BNI). 2) EU's tredje indtægtskilde er momsindtægter. Størrelsen af medlemsstaternes bidrag til disse indtægter afhænger i høj grad af nationalregnskabstallene, fordi tallene bruges til at beregne den gennemsnitlige momsprocent. 3) Den relative størrelse af medlemsstaternes bidrag til EU's fjerde indtægtskilde bygger på deres bruttonationalindkomstskøn. Disse skøn er beregningsgrundlaget for hovedparten af medlemsstaternes betalinger. ENS 2010-begrebernes karakteristika 1.20 ENS 2010-begreberne har flere vigtige karakteristika, der skaber balance mellem databehov og datamuligheder: Regnskaberne: a) Er internationalt kompatible. b) Er harmoniseret med andre social- og arbejdsmarkedsstatistikker og økonomiske statistikker. c) Er konsistente. d) Er direkte anvendelige — kan således måles i praksis. e) Er forskellige fra de fleste administrative begreber. f) Er veletablerede og fastsat for en lang periode. g) Tager sigte på at beskrive den økonomiske proces i monetære og let observerbare størrelser. h) Kan anvendes i forskellige situationer og til forskellige formål. 1.21 Begreberne i ENS 2010 er internationalt kompatible: a) ENS 2010 er konsistent med begreberne i de internationale retningslinjer for opstilling af nationalregnskaber (SNA 2008) b) For medlemsstaterne er ENS 2010 normen for indberetning af nationalregnskabstal til alle internationale organisationer. c) Begrebernes internationale kompatibilitet har stor betydning, når man skal sammenligne statistikker for forskellige lande. 1.22 Begreberne i ENS 2010 er harmoniseret med andre social- og arbejdsmarkedsstatistikker og økonomiske statistikker, fordi der i ENS 2010 anvendes begreber og nomenklaturer (f.eks. den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter i Den Europæiske Union »NACE rev. 2« (2)), som også bruges i andre social- og arbejdsmarkedsstatistikker og økonomiske statistikker i medlemsstaterne, f.eks. i industristatistik, udenrigshandelsstatistik og beskæftigelsesstatistik; begrebsforskelle er holdt på et minimum. Disse begreber og nomenklaturer i ENS 2010 er endvidere harmoniseret med De Forenede Nationers begreber og nomenklaturer. Denne harmonisering med social- og arbejdsmarkedsstatistikker og økonomiske statistikker skaber sammenhæng mellem statistikkerne og letter sammenligninger. Dermed sikres kvaliteten af nationalregnskabstallene. Desuden kan oplysningerne i de mere specifikke statistikker bedre sammenlignes med de generelle statistikker over den nationale økonomi. 1.23 De fælles begreber, der anvendes i nationalregnskabssystemet og de andre social- og arbejdsmarkedsstatistikker og økonomiske statistikker, gør det muligt at udlede konsistente målinger. Følgende forholdstal kan f.eks. beregnes: a) produktivitetstal, såsom værditilvækst pr. udført arbejdstime (disse tal forudsætter konsistens mellem begreberne værditilvækst og udførte arbejdstimer) b) disponibel nationalindkomst per capita (dette forhold forudsætter konsistens mellem disponibel nationalindkomst og befolkningsdata) c) faste investeringer i procent af realkapitalen (dette forhold forudsætter konsistens i definitionen af disse strømme og beholdninger) d) underskud og gæld i offentlig forvaltning og service i procent af bruttonationalproduktet (denne beregning forudsætter konsistens mellem begreberne underskud og gæld i offentlig forvaltning og service og bruttonationalproduktet). Begrebernes interne konsistens gør det muligt at udlede skøn på grundlag af residualer, f.eks. opsparing beregnet som forskellen mellem disponibel indkomst og udgifter til forbrug. 1.24 Begreberne i ENS 2010 er anvendt på en sådan måde, at de letter indsamlingen af statistiske data og opgørelsen af økonomiske størrelsesforhold. At begreberne er direkte anvendelige, fremgår i flere henseender af vejledningen i udarbejdelse af regnskaberne. a) Aktiviteter eller poster er kun beskrevet, hvis de har en signifikant størrelse. Eksempelvis registreres husholdningernes produktion for egen regning såsom vævning af stof og fremstilling af lervarer ikke som produktion, da denne form for produktion betragtes som insignifikant i EU-landene. b) Ved nogle begreber er der anvisning på, hvordan de skal opgøres. Forbrug af fast realkapital skal f.eks. opgøres på grundlag af lineær afskrivning. Til opgørelse af beholdningen af fast realkapital anvendes PIM-metoden (»Perpetual Inventory Method«), hvis der ikke foreligger direkte oplysninger om fast realkapital. Et andet eksempel er værdiansættelse af produktion for egen regning: Principielt anvendes basispriser, men om nødvendigt kan en tilnærmet værdi beregnes ved sammenlægning af de forskellige omkostninger ved fremstillingen. c) I nogle tilfælde er der fastsat konventioner. Eksempelvis klassificeres alle kollektive tjenester, der ydes af offentlig forvaltning og service, som udgifter til forbrug. 1.25 Det er imidlertid ikke altid let at indsamle de nødvendige nationalregnskabstal direkte, da de tilgrundliggende begreber almindeligvis afviger fra begreberne i administrative datakilder. Som eksempel på administrative kilder kan nævnes virksomhedsregnskaber, data om forskellige skatter (moms, indkomstskat, importafgifter osv.), socialsikringsdata og data fra bank- og forsikringstilsyn. Disse administrative data bruges til opstilling af nationalregnskaber. Almindeligvis tilpasses de begreberne i ENS. Begreberne i ENS adskiller sig sædvanligvis fra de tilsvarende administrative begreber af følgende grunde: a) Administrative begreber er forskellige fra land til land og er derfor ikke internationalt kompatible. b) Administrative begreber ændres over tid og kan derfor ikke anvendes til sammenligninger over tid. c) Begreberne i de forskellige administrative datakilder er almindeligvis ikke indbyrdes konsistente. Sammenknytning og sammenligning af data, som er afgørende for sammenstilling af nationalregnskabstal, kan kun finde sted, hvis begreberne er konsistente d) De administrative begreber er som regel ikke de mest velegnede til økonomiske analyser og vurdering af økonomisk politik. 1.26 Administrative datakilder er dog særdeles egnede til nationalregnskaber og andre statistikker, fordi: a) begreber og nomenklaturer, som oprindeligt blev udformet til statistiske formål, også anvendes til administrative formål, f.eks. opdelingen af offentlige udgifter efter art b) administrative datakilder dækker specifikke behov for statistiske oplysninger; dette gælder f.eks. Intrastatsystemet til tilvejebringelse af data om samhandelen mellem medlemsstaterne. 1.27 De vigtigste begreber i ENS er veletablerede og fastsat for en lang periode, eftersom: a) man har vedtaget at anvende dem som internationale normer i mange år b) de fleste grundbegreber i tidens løb stort set er forblevet uændret i de successive internationale retningslinjer for nationalregnskaber. Denne begrebsmæssige kontinuitet reducerer behovet for at omregne tidsserier. Endvidere bliver begreberne mindre påvirkelige over for nationalt og internationalt politisk pres. Af disse grunde har nationalregnskabstallene kunnet bruges som objektivt datagrundlag for økonomisk politik og analyse. 1.28 Begreberne i ENS 2010 tager sigte på at beskrive den økonomiske proces i monetære værdier ud fra let observerbare størrelser. Beholdninger og strømme, som ikke umiddelbart kan gøres op i pengeværdi, eller som ikke har en modpostering udtrykt i pengeværdi, registreres ikke i ENS. Dette princip håndhæves ikke altid strengt, fordi der skal tages hensyn til kravet om konsistens og til brugernes behov. For eksempel skal værdien af tjenester produceret af offentlig forvaltning og service af hensyn til konsistensen registreres som produktion, fordi aflønning af ansatte og indkøb af alle former for varer og tjenester i sektoren offentlig forvaltning og service umiddelbart kan gøres op i penge. Endvidere er det med henblik på økonomisk analyse og politik formålstjenligt for nationalregnskabet som helhed at beskrive kollektive tjenester produceret af offentlig forvaltning og service. 1.29 Med henblik på en yderligere afgrænsning af begreberne i ENS kan det være hensigtsmæssigt at nævne nogle vigtige grænsetilfælde. Inden for rammerne af produktionsgrænsen i ENS registreres følgende (jf. 3.07-3.09): a) produktion af individuelle og kollektive tjenester i offentlig forvaltning og service b) boligtjenester, som ejere af egen bolig producerer for egen regning c) produktion af varer til eget forbrug, f.eks. landbrugsvarer d) byggeri for egen regning, herunder også husholdningernes byggeaktiviteter e) hus- og hjemmehjælp, som ydes af lønnet personale f) fiskeopdræt i fiskedamme g) produktion, som er forbudt i henhold til loven, i det omfang de pågældende enheder deltager frivilligt i transaktionen h) produktion, hvoraf indtægterne ikke i fuldt omfang opgives til skattemyndighederne, f.eks. hemmelig tekstilfabrikation. 1.30 Følgende falder uden for produktionsgrænsen og registreres ikke i ENS: a) hus- og hjemmehjælp, der produceres og forbruges inden for samme husholdning, f.eks. rengøring, madlavning, pasning af syge og ældre b) frivilligt arbejde, som ikke resulterer i produktion af varer, f.eks. pasning og rengøring uden betaling c) naturlig vækst i fiskeforekomsterne i åbent farvand. 1.31 Som hovedregel registrerer ENS al produktion inden for produktionskriteriet, dog ikke hjælpeaktiviteternes produktion. Input i hjælpeaktiviteterne betragtes som input i den aktivitet, de er knyttet til. Hvis en virksomhed, der udelukkende udøver hjælpeaktiviteter, er statistisk observerbar, eftersom der foreligger separate regnskaber for dens produktion, eller er beliggende i et andet geografisk område end de virksomheder, den servicerer, registreres den både i national- og regionalregnskaber som en separat enhed og henføres til den branche, der svarer til dens hovedaktivitet. Foreligger der ikke passende primærdata, kan hjælpeaktivitetens produktion estimeres ved at sammenlægge omkostningerne. 1.32 Hvis en aktivitet betragtes som produktion og dermed registreres, skal de dertil knyttede indkomster, beskæftigelse, forbrug osv. også registreres. Da boligtjenester, som ejere af egen bolig producerer for egen regning, registreres som produktion, registreres derfor også de heraf følgende indkomster og udgifter til forbrug. Da der pr. definition ikke er noget forbrug af arbejdskraft ved produktionen af boligtjenester i ejerboliger, registreres der ikke nogen beskæftigelse. Dermed er der konsistens med beskæftigelsesstatistikken, hvor der ikke registreres nogen beskæftigelse for ejere af egen bolig. Det omvendte er tilfældet, når en aktivitet ikke registreres som produktion: Hushjælp, som produceres og forbruges i samme husholdning, skaber ingen indkomst, udgifter til forbrug osv., og derfor er der ikke tale om beskæftigelse. 1.33 ENS fastlægger også konventioner vedrørende: a) værdiansættelse af produktionen i offentlig forvaltning og service b) værdiansættelse af produktionen af forsikringstjenester og indirekte målte finansielle formidlingstjenester c) registrering af kollektive tjenester leveret af offentlig forvaltning og service som udgifter til forbrug og ikke som forbrug i produktionen. Sektorklassifikation 1.34 Sektorregnskaber opstilles ved at henføre enhederne til sektorer, således at det er muligt at fordele transaktioner og saldoposter på sektorer, hvorved der fremkommer mange fundamentale data til brug for den økonomiske politik og finanspolitikken. De vigtigste sektorer er husholdningerne, offentlig forvaltning og service, selskaber (finansielle og ikkefinansielle), nonprofitinstitutioner rettet mod husholdninger (NPISH) og udlandet. Sondringen mellem markedsmæssig og ikkemarkedsmæssig aktivitet har stor betydning. En enhed, der kontrolleres af offentlig forvaltning og service, og som betragtes som et markedsmæssigt selskab, henføres til selskabssektoren uden for sektoren offentlig forvaltning og service. Selskabets underskud og gæld vil således ikke indgå i det offentliges underskud og gæld. 1.35 Det er af stor betydning, at der er fastlagt klare og robuste kriterier for klassificering af enhederne efter sektor. Den offentlige sektor omfatter alle økonomiens residente institutionelle enheder, som kontrolleres af offentlig forvaltning og service. Den private sektor består af alle andre residente enheder. Tabel 1.1 nedenfor indeholder kriterierne for sondringen mellem den offentlige og den private sektor og i den offentlige sektor sondringen mellem sektoren offentlig forvaltning og service og sektoren offentlige selskaber og i den private sektor mellem NPISH og private selskaber. Tabel 1.1 Kriterier Kontrolleret af offentlig forvaltning og service (den offentlige sektor) Privat kontrolleret (den private sektor) Ikkemarkedsmæssig produktion Offentlig forvaltning og service NPISH'er Markedsmæssig produktion Offentlige selskaber Private selskaber 1.36 Kontrol defineres som beføjelser til at bestemme en institutionel enheds generelle politik eller strategi. Angående en mere detaljeret definition af kontrol henvises til 2.35-2.39. 1.37 Om en aktivitet er markedsmæssig eller ikkemarkedsmæssig, og dermed om offentlige enheder skal klassificeres i sektoren offentlig forvaltning og service eller i sektoren selskaber, afgøres på grundlag af følgende regel: En aktivitet anses for at være markedsmæssig, når de tilsvarende varer og tjenester sælges på følgende betingelser: 1) Sælgerne søger at opnå størst mulig fortjeneste på lang sigt og kan frit sælge varer og tjenester til enhver, der er parat til at betale den forlangte pris. 2) Køberne søger i kraft af deres begrænsede midler at opnå størst mulig nytteværdi og køber kun de produkter, som bedst opfylder deres behov til den forlangte pris. 3) Der findes velfungerende markeder, hvortil sælgere og købere har adgang. Et marked kan være velfungerende, selv om disse betingelser ikke er opfyldt i alle henseender. 1.38 Detaljerne i ENS-begreberne kan bruges fleksibelt: Nogle begreber er ikke eksplicit nævnt i ENS, men kan nemt afledes. Et eksempel herpå er at danne nye sektorer ved at omgruppere delsektorer i ENS. 1.39 Fleksibiliteten kommer også til udtryk ved, at der kan indføres yderligere kriterier, når de ikke strider mod principperne i systemet. Ved hjælp af sådanne kriterier kan der opstilles delsektorregnskaber på grundlag af antallet af ansatte i produktionsenheder eller størrelsen af indkomsten i en husholdning. Antallet af ansatte kan underopdeles efter uddannelse, alder og køn. Satellitregnskaber 1.40 Til opfyldelse af nogle specifikke databehov bør der oprettes separate satellitkonti. Som eksempler kan nævnes: a) samfundsmæssige regnskabsmatricer (SAM) b) turismens rolle i den nationale økonomi c) omkostninger til sundhedsvæsen og finansiering heraf d) forskning og udvikling anerkendt som investeringer i intellektuel ejendomsret e) human kapital anerkendt som aktiver i den nationale økonomi f) husholdningernes indkomster og udgifter på basis af mikroøkonomiske indkomst- og udgiftsbegreber g) samspillet mellem miljøet og økonomien h) husholdningernes produktion i) ændringer i velfærd j) forskellen mellem nationalregnskab og virksomhedsregnskaber og deres indflydelse på børs- og valutamarkederne k) skøn over skatteindtægter. 1.41 Satellitkonti dækker disse databehov ved at: a) gå i detaljer, hvor det er nødvendigt og udelade overflødige data b) udvide regnskabssystemets dækningsområde ved at tilføje oplysninger, som ikke indeholder værdiangivelser, f.eks. om forurening og miljømæssige aktiver c) ændre nogle grundbegreber, f.eks. ved at udvide begrebet investeringer ved at medregne udgifterne til uddannelse. 1.42 En samfundsmæssig regnskabsmatrix (SAM) er en matrixfremstilling, som kæder tilgangs- og anvendelsestabeller sammen med sektorregnskaberne. Den giver flere oplysninger om omfanget og sammensætningen af beskæftigelsen ved at underopdele aflønningen af ansatte i kategorier af beskæftigede. Denne underopdeling gælder både anvendelsen af arbejdskraft fordelt på erhverv, som den fremgår af anvendelsestabellerne, og tilgangen af arbejdskraft fordelt på socioøkonomiske undergrupper, som det ses af kontoen for allokering af primær indkomst for husholdningssektorens delsektorer. Derved gives en systematisk oversigt over tilgang og anvendelse af forskellige kategorier af arbejdskraft. 1.43 I satellitregnskaberne bibeholdes alle grundbegreberne og klassifikationerne i ENS 2010-regnskabssystemets grundstruktur. Begreberne ændres kun, når formålet med satellitopgørelsen kræver det. I så fald bør satellitregnskabet også indeholde en tabel, der viser sammenhængen mellem henholdsvis satellitregnskabets og grundstrukturens vigtigste aggregater. På denne måde bibeholdes grundstrukturen som referenceramme, samtidig med at mere specielle behov tilgodeses. 1.44 I grundstrukturen indgår der almindeligvis ikke strømme og beholdninger, som ikke umiddelbart kan opgøres i pengeværdi (eller som ikke har et modstykke, der kan opgøres i pengeværdi). På grund af sådanne strømmes og beholdningers særlige karakter er det normalt også muligt at analysere dem ud fra statistikker, som ikke er pengeværdirelaterede, f.eks.: a) Husholdningernes produktion beskrives ved at opgøre antallet af timer anvendt til de forskellige formål. b) Uddannelse kan beskrives ud fra uddannelsens art, antallet af elever, uddannelsens gennemsnitlige varighed mv. c) Forurening beskrives bedst ved ændringer i antallet af levende plante- og dyrearter, skovenes tilstand, mængden af affald, omfanget af kulilteemission og bestråling mv. 1.45 Satellitregnskaber gør det muligt at kæde sådanne statistikker, som ikke indeholder pengeværdiangivelser, sammen med grundstrukturen i nationalregnskabssystemer. Sammenkædningen kan ske ved at anvende samme systematisering i ikkepengeværdirelaterede statistikker, som er anvendt i grundstrukturen, f.eks. klassifikation efter husholdningens art eller klassifikation efter branche. Derved opbygges en udvidet struktur, som er konsistent. Denne struktur kan således anvendes som grundlag for analyser og vurderinger af indbyrdes relationer mellem de forskellige variabler i henholdsvis grundstrukturen og den udvidede del. 1.46 Grundstrukturen og dens vigtigste aggregater beskriver ikke ændringer i velfærd. Der kan opstilles udvidede regnskaber, som også indeholder den imputerede værdi af f.eks.: a) hus- og hjemmehjælp produceret og forbrugt i samme husholdning b) ændringer vedrørende fritiden c) fordele og ulemper ved at bo i byen d) uligheden i indkomstfordelingen mellem enkeltpersoner. 1.47 I de udvidede regnskaber kan man også omklassificere beklagelige nødvendige udgifter (f.eks. til forsvaret) til forbrug i produktionen, dvs. som ikkebidragende til velfærd. På samme måde kan ødelæggelser ved oversvømmelser og andre naturkatastrofer klassificeres som forbrug i produktionen, dvs. som en forringelse af (den absolutte) velfærd. På denne måde kan man forsøge at skabe en meget grov og ufuldstændig indikator for velfærdsændringer. Men velfærd har mange dimensioner, og de fleste kan man dårligt gøre op i pengeværdi. Velfærd kan bedre måles ved at bruge separate indikatorer og måleenheder for de enkelte dimensioner. Egnede indikatorer kunne f.eks. være børnedødelighed, gennemsnitlig levetid, analfabetisme blandt voksne eller nationalindkomst per capita. Disse indikatorer vil kunne indarbejdes i en satellitkonto. 1.48 For at nå frem til en struktur, der er konsistent og internationalt kompatibel, anvendes der ikke administrative begreber i ENS. Til nationale formål kan det dog være nyttigt at råde over tal baseret på administrative begreber. Hvis man f.eks. skal opstille skøn over skatteindtægterne, er det nødvendigt at råde over statistikker over skattepligtig indkomst. Disse statistikker kan tilvejebringes ved at ændre lidt i nationalregnskabsstatistikkerne. 1.49 Samme indfaldsvinkel kan anvendes til en række begreber, der bruges i den nationale økonomiske politik, f.eks.: a) det inflationsmål, som bruges til at forhøje pensioner, arbejdsløshedsunderstøttelse og aflønning af tjenestemænd b) skat, sociale bidrag, offentlig forvaltning og service og den kollektive sektor, som anvendes i diskussionen om den offentlige sektors mest hensigtsmæssige størrelse c) »strategisk« sektor/erhverv, som bruges i den nationale økonomiske politik eller i EU's økonomiske politik d) »erhvervsinvesteringer«, som anvendes i den nationale økonomiske politik e) en supplerende tabel, der viser en komplet registrering af pensioner. Satellitregnskaber eller supplerende tabeller kan dække sådanne databehov. ENS 2010 og SNA 2008 1.50 ENS 2010 er baseret på SNA fra 2008, som indeholder retningslinjer for opstilling af nationalregnskaber for alle verdens lande. Der er dog nogle forskelle mellem ENS 2010 og SNA 2008: a) Forskelle i præsentationen: 1) ENS 2010 indeholder særskilte kapitler om produkttransaktioner, fordelingstransaktioner og finansielle transaktioner. I SNA 2008 derimod er disse transaktioner beskrevet i kapitler ordnet efter konto, f.eks. kapitler om produktionskonto, primærindkomstfordelingskonto, kapitalkonto og konto for udlandet. 2) ENS 2010 beskriver et begreb ved at definere det og opremse, hvad der falder ind under det, og hvad der falder udenfor. SNA 2008 beskriver som regel begreberne mere generelt og begrunder de vedtagne konventioner. b) ENS 201-begreberne er i adskillige tilfælde mere konkrete og præcise end begreberne i SNA 2008: 1) SNA 2008 indeholder ikke specifikke kriterier til sondring mellem produktion, som er markedsmæssig, til eget brug og ikkemarkedsmæssig. I ENS er der derfor introduceret mere detaljerede regler for at sikre en ensartet tilgang. 2) I ENS 2010 antages det, at varer, der produceres af husholdningerne, såsom vævning af stof og møbelfremstilling, ikke er signifikante i medlemsstaterne og derfor ikke behøver at blive registreret. 3) I ENS 2010 henvises der til institutionelle ordninger i EU, som f.eks. Intrastatsystemet til registrering af varebevægelser inden for EU og medlemsstaternes bidrag til EU. 4) ENS 2010 indeholder EU-specifikke nomenklaturer, f.eks. aktivitetstilknyttet produktklassifikation (CPA) (3) til produkter og NACE rev. 2 til brancher (begge er harmoniseret med FN's tilsvarende nomenklaturer). 5) ENS 2010 indeholder en yderligere opdeling af alle transaktioner med udlandet; de opdeles i transaktioner mellem residenter i EU og transaktioner med residenter uden for EU. 6) I ENS 2010 er sektoren finansielle selskaber opdelt i andre delsektorer end i SNA 2008 for at tilgodese ØMU'ens behov. ENS 2010 kan være mere konkret end SNA 2008, fordi ENS 2010 primært gælder for medlemsstaterne. Til dækning af Unionens behov, skal ENS nødvendigvis også være mere konkret. ENS 2010 OG ENS 95 1.51 ENS 2010 afviger fra ENS 95 både med hensyn til omfang og begreber. De fleste af disse forskelle svarer til forskellene mellem SNA 1993 og SNA 2008. De vigtigste forskelle er: a) Anerkendelse af forskning og udvikling som investeringer, der fører til aktiver i form af intellektuel ejendomsret. Denne ændring registreres på en satellitkonto og opføres i kerneregnskabet, når det kan konstateres, at opgørelsesmetoderne er tilstrækkeligt pålidelige og harmoniserede medlemsstaterne imellem. b) Udgifterne til våbensystemer, der opfylder den generelle definition af aktiver, klassificeres som faste investeringer og ikke som udgifter til forbrug i produktionen. c) Det analytiske begreb kapitaltjenester er blevet in