KOMMISSIONENS BESLUTNING af 19. december 1990 om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1 (IV/33.016 - ANSAC) (Kun den engelske udgave er autentisk) (91/301/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 3, stk. 1,

under henvisning til den begaering og anmeldelse, som American Natural Soda Ash Corporation (ANSAC) indgav den 9. december 1988 paa egne og medlemmernes vegne med henblik paa negativattest, subsidiaert fritagelse for aftaler om salg af amerikansk soda i EF,

under henvisning til Kommissionen beslutning af 3. juli 1989 om at indlede en procedure,

efter at have givet ANSAC og dens medlemmer lejlighed til at udtale sig vedroerende de af Kommissionen fremfoerte klagepunkter, jf. artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 samt Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (2),

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og ud fra foelgende betragtninger:

I. SAGSFREMSTILLING A. Indledning (1) Denne beslutning vedroerer anvendelsen af Traktatens artikel 85 paa aftaler, der er anmeldt af ANSAC, og for hvilke ANSAC har anmodet om negativattest subsidiaert fritagelse i henhold til Traktatens artikel 85, stk. 3, og som vedroerer salg i EF af natursoda, som ANSAC-virksomhederne har produceret i USA.

B. Parterne (2) ANSAC er en saakaldt »Webb-Pomerene Association« - dvs. en sammenslutning i henhold til den amerikanske lov, United States Export Trade Act 1918, der normalt betegnes »Webb-Pomerene Act«. Med denne lov goeres Sherman Act uanvendelig paa amerikanske sammenslutninger, der udelukkende beskaeftiger sig med eksporthandel, og hvis virksomhed ikke begraenser handelen i USA.

Aftalen, »ANSAC Membership Agreement«, vedroerer udelukkende eksportsalg, der defineres som salg af soda, som fremstilles i USA og i amerikanske territorier med henblik paa eksport til andre lande undtagen Canada, bortset fra salg i forbindelse med USA's stoette- eller forsyningsprogrammer til udlandet. EF-markedet var ikke omfattet af aftalen, da anmeldelsen blev indgivet, og ANSAC har ikke anvendt aftalen paa EF-markedet, medens anmeldelsen er blevet behandlet.

ANSAC stammer i sin nuvaerende form fra 1983, og ANSAC's Membership Agreement blev vedtaget i december 1983. Sammenslutningen hed tidligere Soda Ash Export Association.

(3) ANSAC's medlemmer er de seks amerikanske producenter af natursoda:

- FMC Wyoming Corporation (FMC) - General Chemical (Soda Ash) Partners (tidligere Allied Corporation) (General Chemical) - Kerr McGee Chemical Corporation (KMG) - Stauffer Chemical Company (en afdeling af Rhône-Poulenc Inc., der er det amerikanske selskab i Rhône-Poulence-koncernen) (Stauffer) - Tenneco Minerals Company (Tenneco) - TG Soda Ash Inc (et helejet datterselskab af Elf Aquitaine Inc., der er det amerikanske selskab i Elf Aquitaine-koncernen) (Texas Gulf).

C. Produktet (4) Soda (natriumcarbonat - Na2CO3) er et farveloest pulver, der hovedsagelig anvendes som raamateriale i glasfremstilling, hvor det tegner sig for ca. 60 % af produktionsomkostningerne, men det anvendes ogsaa til fremstilling af vaskepulver og papir samt i metalindustrien. Det fremstilles ved to forskellige processer:

- I Europa fremstilles soda af en saltoploesning og kalksten ved den proces, som Solvay udviklede i sidste aarhundrede; Solvays patenter paa denne proces er for laengst udloebet - I USA er naesten al soda naturligt forekommende; det fremstilles ved raffinering af trona (en blanding af natriumcarbonat og natriumbicarbonat), der hovedsagelig forekommer i Green River-flodbassinet i Wyoming, Colorado og Utah.

Natursoda frembyder en lang raekke fordele fremfor det industrielt fremstillede produkt. Fremstilling af natursoda er billigere, idet den kraever mindre energi og er mindre arbejdskraftintensiv. Natursoda er ogsaa renere, idet det kun indeholder 300 til 600 ppm chorid, mod 3 000 ppm i industrielt fremstillet soda. Det er dyrt at fjerne den resterende chlorid (f.eks. i forbindelse med glasfremstilling), og hvis den ikke fjernes, vil den forurene miljoeet.

Der findes to typer soda, en med lav massefylde (0,5 g pr. cm³) og en med hoej massefylde (1,0 g pr. cm³). Begge former kan produceres ved begge processer. Soda med hoej massefylde foretraekkes til glasfremstilling og er den eneste form, der saelges af ANSAC.

D. Markedet 1. Sodakapaciteten paa verdensmarkedet (5) Sodakapaciteten paa verdensmarkedet (baade natursoda og industrielt fremstillet soda) andrager for oejeblikket ca. 36 mio. tons (nominelt) pr. aar, og heraf tegner EF sig for ca. 7,2 mio. tons. Sodaforbruget i EF ligger for oejeblikket paa omkring 5,5 mio. tons aarligt til en vaerdi af ca. 900 mio. ECU.

(6) Producenterne af natursoda i USA har en samlet nominel kapacitet paa 9,5 mio. tons aarligt, og efterspoergslen paa hjemmemarkedet er paa omkring 6,2 mio. tons. De leverer til hele hjemmemarkedet og eksporterer den resterende del af deres produktion. Omkostningerne ved produktion af natursoda er betydeligt lavere end for det industrielt fremstillede produkt, men minerne ligger langt fra de vigtigste markeder, og distributionsomkostningerne er derfor tilsvarende hoeje.

2. EF (7) EF-producenterne koncentrerer normalt deres salg til de endelige forbrugere i de medlemsstater, hvor de har produktionsanlaeg. Solvay er den foerende virksomhed med en andel paa naesten 60 % af det samlede marked og afsaetter sine produkter i samtlige medlemsstater, bortset fra Det Forenede Kongerige og Irland. De oevrige EF-producenter har foelgende markedsandele (omtrentlige tal): ICI 15 %, Rhône-Poulenc 10 %, Akzo 6 %, Chemische Fabrik Kalk og Matthes & Weber 5 % hver. ICI afsaetter udelukkende sine produkter i Det Forenede Kongerige og Irland, hvor den har en markedsandel paa over 90 %.

Ca. 65 til 70 % af den soda, der produceres i EF, anvendes til fremstilling af planglas eller hulglas (emballageglas). Inden for glasindustrien er der i de senere aar sket en konsolidering paa europaeisk plan, saaledes at store producenter opererer paa faelleseuropaeisk grundlag og har produktionsanlaeg i flere medlemsstater.

3. USA (8) Siden man begyndte af udvinde natursoda i 1960'erne, har kapaciteten paa det amerikanske marked langt oversteget den indenlandske efterspoergsel, og forskellen er nu paa ca. 2,5 mio. tons aarligt, der saaledes kan eksporteres.

I betragtning af at udbuddet langt overstiger efterspoergslen, og at der findes en lang raekke producenter, som har de samme omkostninger, har det amerikanske hjemmemarked vaeret praeget af skarp priskonkurrence. Produktet er i de senere aar blevet solgt til langt under listeprisen paa 93 $ pr. short ton (1 short ton = ca. 907 kg) fob Wyoming, og priserne af fabrik laa ved udgangen af 1989 paa omkring 73 $ pr. short ton. Den 1. juli 1990 forhoejede de fleste producenter listepriserne til 98 $ pr. short ton, og den faktiske pris steg til ca. 85 $.

(9) OEnsket om at eksportere har faaet de amerikanske producenter til at soege at traenge ind paa markederne i Europa og andre steder; de europaeiske producenter betragter dem som de stoerste potentielle konkurrenter paa deres hjemmemarkeder. Efter de gaeldende valutakurser kan de amerikanske producenter saelge deres produkter i EF til priser, der ligger langt under de lokale listepriser, uden at anvende dumping. Natursoda begyndte at dukke op i EF sidst i 1970'erne, hovedsagelig i Det Forenede Kongerige. I 1982 importerede EF ca. 100 000 tons fra USA, og heraf aftog Det Forenede Kongerige naesten 80 000 tons. Den europaeiske industri anmodede om antidumpingbeskyttelse mod denne import i 1982, hvilket den ogsaa fik.

(10) De seneste antidumpingforanstaltninger over for import af soda med hoej massefylde fra USA omfattede foelgende:

a) for de to davaerende producenter paa markedet - Allied (nu General Chemical) og Texas Gulf - tilsagn om mindstepriser paa 112,26 £ pr. ton ab lager, Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2253/84 (1) b) for producenter, der ikke var paa markedet - Tenneco, KMG, FMC og Stauffer - en endelig antidumpingtold paa 67,49 ECU pr. ton, Raadets forordning (EOEF) nr. 3337 (2).

De pristilsagn, Kommissionen accepterede, vedroerte omregning til andre valutaer efter de davaerende kurser, og aendringerne i pariteterne siden 1984 betoed, at den pris, der var afgivet tilsagn om for Tyskland, Frankrig og andre markeder, laa betydeligt over markedsprisen, saaledes at det ikke laengere var rentabelt at saelge uden for Det Forenede Kongerige i henhold til disse tilsagn.

(11) Texas Gulf mistede afsaetning og trak sig ud af Det Forenede Kongerige i 1985, medens General Chemical blev tilbage paa markedet (med en afsaetning paa kun ca. 30 000 tons aarligt). [. . .] (3). Texas Gulf har ogsaa solgt nogle maengder i Belgien. I begge tilfaelde er produkterne blevet importeret til aktiv foraedling og dermed uden antidumpingtold, Raadets forordning (EOEF) nr. 1999/85 (4).

(12) En raekke store EF-kunder inden for glasindustrien har allerede antydet, at de vil flytte en vaesentlig del af deres handel fra EF-producenterne til amerikanske producenter. Hidtil har de amerikanske sodaproducenter dog kun leveret omkring 40 000 tons i alt paa det vesteuropaeiske fastland, og naesten hele denne maengde er leveret i henhold til reglerne om aktiv foraedling.

De antidumpingforanstaltninger, der blev indfoert ved forordning (EOEF) nr. 3337/84, gjaldt indtil november 1989. En raekke amerikanske producenter og repraesentanter for EF's glasindustri havde i 1988 anmodet om en fornyet undersoegelse af foranstaltningerne. Denne undersoegelse blev afsluttet den 7. september 1990, og der blev ikke paa ny indfoert beskyttelsesforanstaltninger, Kommissionens afgoerelse 90/507/EOEF (5).

Kommissionen har sideloebende med naervaerende beslutning vedtaget beslutninger om, at en raekke europaeiske sodaproducenter har overtraadt EOEF-Traktatens artikel 85 og 86 (6).

E. ANSAC-aftalen (13) I henhold til Membership Agreement af 8. december 1983 har medlemmerne vedtaget, at egen eller eventuelle datterselskabers eksport skal foregaa gennem ANSAC, bortset fra salg eller leverancer til virksomheder, hvor et medlem ejer mindst 20 % af aktiekapitalen. ANSAC's bestyrelse har befoejelser til at sikre, at hvert medlem faar en rimelig andel af den samlede eksporterede maengde, at fastlaegge priser og at udelukke bestemte former for salg eller bestemte geografiske omraader fra ANSAC's procedurer; hvert medlem skal bidrage med et fastsat minimum af det anslaaede eksportbehov. ANSAC har en autonom ledelse og absolut myndighed til at beslutte, hvad der skal eksporteres, til hvem og til hvilken pris. Bestyrelsen har dog truffet beslutning om, at General Chemical, saafremt ANSAC skulle indlede transaktioner i EF, ville faa tildelt sin nuvaerende maengde (Det Forenede Kongerige) ud over den maengde, virksomheden har krav paa i henhold til ANSAC's regler. Som anfoert i anmeldelsen agter ANSAC at traenge ind paa EF-markedet som sekundaer leverandoer til glasproducenterne, da man ikke oensker at skade forholdet til hovedleverandoererne.

F. ANSAC's bemaerkninger (14) ANSAC fremfoerte, at kun en ny virksomhed paa markedet kunne skabe egentlig konkurrence paa Faellesskabets sodamarked paa grund af den manglende fleksibilitet paa dette marked, og at ANSAC, som repraesentant for hele USA's natursodaindustri, var den eneste, der havde den noedvendige oekonomiske styrke til at opnaa en betydelig markedsandel. To af ANSAC's medlemmer (General Chemical og Texas Gulf) har selv etableret distributionsfaciliteter i Det Forenede Kongerige: Texas Gulf var blevet tvunget til at traekke sig ud af markedet, og General Chemical var kun til stede paa markedet efter anmodning fra virksomhedens store kunder, der var rede til at betale en hoejere pris for at have en alternativ forsyningskilde.

ANSAC gjorde gaeldende, at artikel 85, stk. 1, ikke fandt anvendelse, fordi formaalet med dens indtraeden paa markedet var at oege konkurrencen, og Domstolens domme i sager som 26/76 Metro (1) og 42/84 Remia (2) var eksempler paa foelgende princip:

»hvis maaet er godt, kan midlerne (inden for visse graenser) ikke betragtes som restriktive«.

De begraensninger, som ordningerne indeholdt, var sekundaere i forhold til ANSAC's samlede konkurrencefremmende sigte. Desuden var ANSAC ikke et kartel, men udelukkende en salgsorganisation med et personale paa 26.

(15) Hvis artikel 85, stk. 1, fandt anvendelse, mente ANSAC, at det var berettiget at indroemme fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3:

1) Da natursoda har et lavere indhold af chlorid, var det et bedre produkt ud fra miljoemaessige hensyn og bidrog dermed til at forbedre produktionen af varerne og til at fremme den tekniske udvikling.

2) Kun ANSAC kunne opnaa de stordriftsfordele, der var noedvendige i betragtning af de hoeje generalomkostninger, der var forbundet med at etablere distributionsfaciliteter, og dette ville saaledes forbedre fordelingen af varerne.

3) Ved at bidrage til en aendring af den oligopolitiske struktur paa EF-markedet ville ANSAC fremme den oekonomiske udvikling.

4) Forbrugerne ville opnaa fordele ved:

a) at man undgik den omkostningsfordobling, det ville have medfoert, saafremt ANSAC's medlemmer havde besluttet at traenge ind paa markedet hver isaer b) at ANSAC var noedt til at tilbyde lavere priser c) at der ville eksistere en trovaerdig, konkurrencedygtig forsyningskilde d) at natursoda var mere miljoevenligt e) at ANSAC medfoerte stoerre sikkerhed, end naar medlemmerne optraeder uafhaengigt af hinanden.

5) Begraensningerne var noedvendige og gav ikke parterne mulighed for at udelukke konkurrencen paa en vaesentlig del af sodamarkedet. Ifoelge ANSAC kunne der kun opnaas konkurrence paa EF-markedet, hvis man tillod de amerikanske producenter at slutte sig sammen.

(16) Under den mundtlige hoering viste ANSAC's formand, hvorledes ANSAC ved at regne tilbage fra en pris paa 165 $ pr. ton ab lager kunne opnaa en hoejere cif-vaerdi end de amerikanske producenter enkeltvis (143 $ mod 138 $) og en hoejere pris ab fabrik (86 $ mod 70 $), hvilket gav ANSAC »en sikkerhedsmargen« paa 16 $ pr. ton til antidumpingformaal.

En oekonomisk ekspert, der var indkaldt af ANSAC, soegte ved henvisning til en teoretisk model at vise, at ANSAC's indtraeden paa markedet ville foere til en generel nedgang i sodapriserne for glasindustrien. Han gjorde det dog klart, at hans model var baseret paa den antagelse, at ANSAC ville traenge ind paa markedet med samme afsaetning som de foerende EF-producenter.

En anden ekspert, der havde foretaget markedsundersoegelser for ANSAC, anfoerte dog, at den markedsandel der i begyndelsen ville vaere til raadighed for en ny virksomhed paa markedet, kun ville ligge paa omkring 5 % eller 200 000 tons.

(17) Repraesentanter for glasindustrien meddelte, at de oenskede en paalidelig alternativ forsyningskilde, fordi de begraensede oplagringsmuligheder paa glasfabrikkerne gjorde det vigtigt for dem at faa regelmaessige forsyninger, og at natursoda fra USA fremboed betydelige fordele paa grund af dets renhed. De gjorde det dog klart, at industrien ikke specielt foretrak ANSAC frem for andre leverandoerer, herunder ANSAC's medlemmer, naar blot de kunne faa sikkerhed for pris og kvalitet samt forsyningssikkerhed.

(18) Efter hoeringen modtog Kommissionen yderligere bemaerkninger fra ANSAC. Det blev fremfoert, at fritagelse i en begraenset periode (to aar) ville give ANSAC mulighed for at bevise, at dens adfaerd paa markedet ville faa en positiv indvirkning paa konkurrencen.

Det blev endvidere gjort gaeldende, at den omstaendighed, at Kommissionen havde afsluttet antidumpingundersoegelsen uden at konstatere nogen overtraedelse, skabte en situation, hvor kun ANSAC, og ikke dens enkelte medlemmer, kunne saelge amerikansk soda i EF uden at loebe nogen risiko for, at Kommissionen vil paavise dumpingovertraedelser: gennem stordriftsfordele ville ANSAC kunne godtgoere en hoejere nominel pris ab fabrik end medlemmerne enkeltvis.

II. RETLIG VURDERING A. Artikel 85, stk. 1 (19) ANSAC's Membership Agreement er en aftale mellem virksomheder efter artikel 85, stk. 1. Beslutninger, der traeffes af ANSAC's bestyrelse i henhold til aftalen, maa betragtes som vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder som omhandlet i denne artikel.

Aftalen har til formaal og til foelge af begraense konkurrencen inden for faellesmarkedet med hensyn til priser og maengder. Aftalen forpligter medlemmerne til at saelge soda til eksport udelukkende gennem ANSAC og forhindrer dem i enkeltvis af saelge deres produkter, undtagen naar det gaelder salg eller leverancer til associerede selskaber. De amerikanske producenters stoerrelse, deres lave produktionsomkostninger (hvilket i hoej grad udligner de hoejere transportomkostninger) og den omstaendighed, at nogle af dem regelmaessigt har solgt deres produkter uafhaengigt af ANSAC, viser dog, at de kan paafoere hinanden samt europaeiske producenter effektiv konkurrence. Deres tidligere salgsaktiviteter viser, at de paa eget initiativ har kunnet loese oplagrings- og transportproblemerne og sikret deres kunder regelmaessige forsyninger. De er derfor i stand til at optraede uafhaengigt paa faellesmarkedet.

(20) ANSAC's aftale har til formaal og til foelge at stille kunderne over for en enkelt natursodaleverandoer, som anvender ensartede priser og betingelser. ANSAC's medlemmer har ret til en rimelig andel af den samlede afsaetning. Et af ANSAC's medlemmer - General Chemical - har faaet tildelt en supplerende maengde svarende til dens nuvaerende aarlige leverancer til Det Forenede Kongerige, og dette beviser, at ANSAC er forpligtet til at tilgodese sine medlemmers aftalemaessige rettigheder og at koordinere dem. Kommissionen kan derfor ikke acceptere det argument, at ANSAC har en autonom struktur og organisation, der udelukker alle former for konkurrencebegraensende samarbejde. Det forhold, at ANSAC snarere har til formaal at optraede som salgsagent for alle USA's producenter end at samordne medlemmernes aktiviteter, er ikke relevant for en vurdering i henhold til artikel 85, stk. 1. Som en faelles salgsorganisation maa ANSAC derfor betragtes som et middel til at udelukke konkurrencen mellem medlemmerne.

(21) Kommissionen kan heller ikke acceptere det argument, at begraensningerne er noedvendige for at en ny, staerk og trovaerdig virksomhed kan komme ind paa markedet og loesne EF-markedets stramme struktur:

1) At det kun i begraenset omfang er lykkedes General Chemical og TG Soda Ash at komme ind paa markedet, betyder ikke, at ANSAC's forslag falder uden for artikel 85, stk. 1, fordi de skulle vaere den eneste maade, hvorpaa man kan foroege konkurrencen. I Floral-beslutningen (1) mente Kommissionen ikke, at parterne havde bevist, at deres samarbejdsaftaler var noedvendige. I cellulose-beslutningen (2) konstaterede Kommissionen, at medlemmerne af »Pulp, Paper and Paperboard Export Association (KEA)« - der ligesom ANSAC er en »Webb-Pomerene Association« - havde undladt at foere en uafhaengig prispolitik i EF og derved havde begraenset konkurrencen mellem sig. ANSAC's rolle i den foreliggende sag er mere aktiv end KEA's i cellulose-sagen.

2) ANSAC har fremfoert, at den forventer at opnaa en ganske lille andel af markedet - 200 000 tons, og denne maengde kunne let leveres af et eller to af ANSAC's medlemmer, selv om den er af stor betydning for konkurrencestrukturen, naar der er tale om en anden forsyningskilde paa markedet.

(22) Hvis ANSAC traenger ind paa Faellesskabets sodamarked paa de betingelser, der er anfoert i anmeldelsen, vil der kun vaere én ny virksomhed paa markedet. Samhandelen i EF vil noedvendigvis foregaa paa andre betingelser, end hvis alle ANSAC's medlemmer eller nogle af dem kom ind paa markedet hver isaer. De anmeldte aftaler vil derfor kunne paavirke handelen mellem medlemsstater.

B. Artikel 85, stk. 3 (23) De anmeldte aftaler vil ikke bidrage til at forbedre produktionen eller fremme den tekniske udvikling. Kommissionen benaegter ikke, at det ud fra miljoemaessige hensyn kan vaere berettiget at bruge natursoda i stedet for det industrielt fremstillede produkt. Saadanne betragtninger er dog ikke relevante for markedsfoeringen af produktet, som ANSAC's forslag jo alene vedroerer. ANSAC's argumenter med hensyn til miljoeet forudsaetter under alle omstaendigheder, at ANSAC er den eneste, der kan sikre Faellesskabets import af natursoda, dvs. at der ikke er nogen individuelle amerikanske producenter, der vil markedsfoere produktet i EF, saafremt ANSAC ikke opnaar fritagelse. Som det fremgaar af nr. 25, er Kommissionen ikke af samme opfattelse. I oevrigt viser ANSAC's egne dokumenter, at dens nuvaerende afsaetningsplaner er begraenset til en beskeden andel (ca. 5 %) af den samlede efterspoergsel.

(24) ANSAC har heller ikke paavist, at dens forslag vil forbedre fordelingen af soda eller fremme den oekonomiske udvikling inden for faellesmarkedet. For at kunne fritages i henhold til artikel 85, stk. 3, skal begraensningerne medfoere en objektiv forbedring i forhold til den situation, der ville have eksisteret uden disse begraensninger.

(25) Kommissionen kan ikke godtage ANSAC's paastand om, at dens tilstedevaerelse ville forbedre konkurrencen og den stive, oligopolitiske markedsstruktur. Hvis ANSAC blev indroemmet fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3, ville der ikke vaere nogen muligheder for konkurrence mellem dens medlemmer, som for hele deres natursodaproduktion ville vaere noedt til at give ANSAC eneret til salget i EF. ANSAC ville dermed kunne kontrollere og begraense den maengde amerikansk natursoda, der fremstilles med henblik paa import til Faellesskabet, og ville desuden kunne fastsaette salgsprisen derfor. Hvis de amerikanske producenter optraeder uafhaengigt af hinanden, vil de derimod kunne konkurrere indbyrdes og forbedre konkurrencen paa EF's sodamarked generelt. De er alle store virksomheder med tilstraekkelige erfaringer og ressourcer til at kunne vaere en paalidelig forsyningskilde for deres kunder. Da Kommissionens undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne blev afsluttet, uden at der blev truffet nye beskyttelsesforanstaltninger, vil disse virksomheder nu frit kunne begynde at afsaette deres produkter paa EF-markedet.

(26) Hvis alle leverancer af natursoda fra USA blev koncentreret paa en enkelt salgsorganisation, ville det endvidere goere det lettere at indgaa hemmelige aftaler med de oevrige leverandoerer. Selv om der ikke findes nogen udtrykkelige prisaftaler, agter ANSAC for oejeblikket at begraense sin afsaetning i Faellesskabet til omkring 200 000 tons og at acceptere rollen som permanent sekundaer leverandoer. Paa denne maade ville ANSAC vaere noedt til at foelge de andre leverandoerers priser, saaledes som det ogsaa fremgik af den redegoerelse, ANSAC's oekonomiske ekspert gav under den mundtlige hoering.

(27) Desuden udelukker ANSAC's aftale en vaesentlig del af den konkurrence, der ellers ville have eksisteret. Nogle af EF's stoerste glasproducenter har udtrykt interesse for at koebe soda direkte hos producenterne i USA, og noget saadant ville vaere muligt i henhold til ANSAC's Membership Agreement, som udtrykkeligt forhindrer medlemmerne i at foretage saadanne direkte eksportsalg.

(28) De anmeldte aftaler kan ikke anses for noedvendige eller for at give kunderne fordele, der ikke ville have kunnet opnaas paa mindre restriktiv maade. Kommissionen kan ikke godtage det argument, at den eneste maade, hvorpaa det stive EF-marked kan goeres mere fleksibelt, er at tillade amerikanske producentsammenslutninger som ANSAC. Hemmelige pris- eller salgsaftaler mellem EF-producenterne udelukker ikke i sig selv konkurrencen; for hvis de fastsaetter priserne hoejere end markedsprisen, skulle konkurrenter, der ikke deltager i aftalerne, teoretisk set lettere kunne komme ind paa markedet ved at underbyde den hemmeligt aftalte pris. De stoerste hindringer for den amerikanske natursodas adgang til EF var antidumpingforanstaltningerne, der nu er fjernet, samt Solvays og ICI's konkurrencebegraensende rabatsystemer, som er blevet forbudt ved beslutningerne af 19. december 1990.

(29) De eneste fordele, forbrugerne kunne faa, hvis ANSAC kom ind paa markedet, var, at det ville medfoere stordriftsfordele, at afskibning og oplagring af soda kunne foretages i langt stoerre maengder, end det ville vaere muligt for ANSAC's medlemmer enkeltvis.

ANSAC har dog ikke til hensigt at lade disse stordriftsfordele komme forbrugerne til gode i form af lavere priser. Dens egne prognoser (der blev fremlagt under den mundtlige hoering) viser, at den agter at forlange lidt hoejere priser i EF, end den mener, det ville vaere muligt for de amerikanske producenter enkeltvis. For ANSAC ville den stoerste fordel i forbindelse med omkostningsbesparelser ved faelles afskibning og oplagring vaere, at den under eventuelle fremtidige antidumpingprocedurer ville kunne godtgoere en hoejere udvindingspris, end det vil vaere muligt for producenterne hver isaer. Saadanne betragtninger er dog ikke relevante i forbindelse med artikel 85, stk. 3.

(30) Under alle omstaendigheder straekker faelles salgsaftaler sig langt videre, end hvad der er noedvendigt for at opnaa stordriftsfordele, som kan komme forbrugerne til gode. Kommissionen har adskillige gange, baade foer og under denne procedure, meddelt ANSAC, at den vil kunne stille sig positivt til aftaler, der kun vedroerer faelles oplagring og transport, jf. punkt II, nr. 4, i Kommissionens meddelelse vedroerende aftaler, vedtagelser og samordnet praksis angaaende samarbejde mellem virksomheder (1). ANSAC og dens medlemmer haevder ganske vist, at omkostningsbesparelser er ANSAC's vigtigste formaal, men de har dog ikke vaeret indstillet paa at begraense samarbejdet til ovennaevnte omraader.

C. Artikel 3 i forordning nr. 17 (31) Naar Kommissionen konstaterer, at der foreligger en overtraedelse af artikel 85, kan den paalaegge de paagaeldende virksomheder at bringe overtraedelsen til ophoer, jf. artikel 3 i forordning nr. 17.

Da ANSAC's Membership Agreement og tilknyttede aftaler, som ANSAC har anmeldt, vil medfoere en overtraedelse af artikel 85, hvis de gennemfoeres i EF, vil Kommissionen ved en beslutning fastslaa, at de ikke maa gennemfoeres - VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

ANSAC's Membership Agreement og tilknyttede aftaler, som American Natural Soda Ash Corporation anmeldte til Kommissionen den 9. december 1988, indebaerer en overtraedelse af EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1, i det omfang de vedroerer markedet i Faellesskabet.

Artikel 2

Fritagelse i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3, afslaas.

Artikel 3

American Natural Soda Ash Corporation og denne sammenslutnings medlemmer undlader at gennemfoere de anmeldte aftaler i Faellesskabet.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til:

- American Natural Soda Ash Corporation 8 Wright Street Westport, CT 06880 USA - FMC Wyoming Corporation 2000 Market Street Philadelphia, PA 19103 USA - General Chemical (Soda Ash) Partners PO Box 393 Parsippany, NJ 07054-0393 - Kerr McGee Chemical Corporation PO Box 25861 Oklahoma City, OK 73125 USA - Stauffer Chemical Company One Corporate Drive Shelton, CT 06484 USA - Tenneco Minerals Company PO Box 281300 Lakewood, CO 80228 USA - TG Soda Ash Inc PO Box 30321 Raleigh, NC 27622-0321 USA

Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1990.

Paa Kommissionens vegne Leon BRITTAN Naestformand

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

(2) EFT nr. 127 af 28. 8. 1963, s. 2268/63.

(1) EFT nr. L 206 af 2. 8. 1984, s. 15.

(2) EFT nr. L 311 af 29. 11. 1984, s. 26.

(3) I den offentliggjorte udgave af denne beslutning udelades visse af tallene herefter i medfoer af bestemmelserne i artikel 21 i forordning nr. 17 om bevarelse af forretningshemmeligheder.

(4) EFT nr. L 188 af 20. 7. 1985, s. 1.

(5) EFT nr. L 283 af 16. 10. 1990, s. 38.

(6) Se side 1, 16, 21, 40 i denne Tidende.

(1) Sml. 1977, s. 1875.

(2) Sml. 1985, s. 2545.

(1) EFT nr. L 39 af 15. 2. 1980, s. 51.

(2) EFT nr. L 85 af 26. 3. 1985, s. 1.

(1) EFT nr. C 75 af 29. 7. 1968, s. 3.