Kommissionens forordning (EF) nr. 1742/2000

af 4. august 2000

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98(2), særlig artikel 7,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Indledning

(1) Den 6. november 1999 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (i det følgende benævnt "indledningsmeddelelsen") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea (i det følgende benævnt "Korea"), Taiwan og Thailand.

(2) Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i september 1999 af sammenslutningen af plastfabrikanter i Europa (A.P.M.E.) ("klageren") på vegne af producenter, der tegner sig for 85 % af produktionen af polyethylenterephthalat i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) I november 1999 indledte Kommissionen en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Indien, Indonesien, Korea, Malaysia, Taiwan og Thailand(4).

(4) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, importører og forhandlere, som den vidste var berørt af sagen, samt disses sammenslutninger, repræsentanterne for de berørte eksportlande, brugerne, leverandørerne og de klagende EF-producenter om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.

(5) En række eksporterende producenter i de pågældende lande samt producenter, brugere, importører og forhandlere i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed for at blive hørt mundtligt.

(6) Kommissionen sendte spørgeskemaer til parter, der vidstes at være berørt, og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget besvarelser fra ni producenter i Fællesskabet, 17 eksporterende producenter i de pågældende lande og fra tre importører i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter. Kommissionen modtog også besvarelser fra tre ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere i Fællesskabet samt fra ni brugere, fem leverandører og fem erhvervssammenslutninger. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:

1) Producenter i Fællesskabet

- Du Pont Polyesters Ltd (Det Forenede Kongerige)

- Eastman Chemicals BV (Nederlandene)

- INLA International SpA (Italien)

- Italpet Preforme SpA (Italien)

- KOSA GmbH (Tyskland)

- Shell Chemicals Ltd (Det Forenede Kongerige)

- Wellman PET Resins Europe (Nederlandene)

- Aussapol SpA (Italien)

- CEP-Tergal Fibre (Frankrig)

2) Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet

- Polytrade GmbH (Tyskland)

- Global Services International (Italien)

3) Brugere

- Crown Cork and Seals - European division (Frankrig)

- Guala Closures, Polybox Group (Italien)

- Evian - Volvic, Danone Group (Frankrig)

- Perrier Vittel M.T, Nestlé Group (Frankrig)

- Cott Beverages Ltd (Det Forenede Kongerige)

4) Leverandører

- BP Amoco Chemicals Ltd (Det Forenede Kongerige)

5) Eksporterende producenter

Indien

- Reliance Industries Ltd - Mumbai

- Pearl Engineering Polymers Limited - New Delhi

Indonesien

- P.T. Bakrie Kasei Corporation - Djakarta

- P.T. Indorama Synthetics Tbk - Djakarta

- P.T. Polypet Karyapersada - Djakarta

Malaysia

- Hualon Corporation - Kuala Lumpur

- MPI Polyester Industries - Shah Alam

Korea

- Honam Petrochemical Corporation - Seoul

- Tongkook Corporation - Seoul

- Daehan Synthetic Fiber Corporation - Seoul

- SK Chemicals Corporation - Seoul

Taiwan

- Tuntex Distinct Corporation - Taipei

- Shinkong Synthetic Fibers Corporation - Taipei

- Far Eastern Textile Ltd - Taipei

- Nan Ya Plastics Corporation - Taipei

Thailand

- Thai Shingkong Industry Corporation Limited - Bangkok.

(7) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 1998 til 30. september 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den betragtede periode").

2. Den pågældende vare og samme vare

Den pågældende vare

(8) Den pågældende vare er polyethylenterephthalat, der sædvanligvis benyttes i plastindustrien til fremstilling af flasker og plader. Der findes også en anden type polyethylenterephthalat, der anvendes til fremstilling af polyesterfibre. Produktionsprocesserne for de to typer polyethylenterephthalat er identiske indtil et vist stade, da de begge fremstilles ved polykondensation af renset terephthalsyre (PTA) eller dimethylterephthalat med monoethylenglykol (MEG). Polyethylenterephthalat til brug i plastindustrien polymeriseres på stort set samme måde som polyethylenterephthalat til brug ved fremstilling af polyesterfibre, undertiden i fælles faciliteter. Forskellen mellem de to former for polyethylenterephthalat ligger hovedsagelig i, at den pågældende vare gennemgår en yderligere proces, "faststofforarbejdning", der øger dens "intrinsic viscositetsværdi" (IV-værdi eller ItV-værdi). Det er således IV-niveauet, der adskiller den pågældende vare fra polyethylenterephthalat, der benyttes i polyesterfiberindustrien. Polyethylenterephthalat med en IV-værdi under 0,7 benyttes til fremstilling af polyesterfibre og er således ikke omfattet af denne antidumpingundersøgelse.

(9) Polyethylenterephthalats viskositet kan også udtrykkes på en anden måde, nemlig i varens "viskositetskoefficient" eller "viskositetsnummer". I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at ækvivalensen af en IV-værdi på 0,7 er en viskositetskoefficient på 78 ml/g som målt ved prøver udført i henhold til DIN 53728 og ikke, som angivet af klageren, en koefficient på 173. Denne værdi fulgte af en fejlagtig anvendelse af prøvningsstandard DIN 53728 i en rapport, der blev udsendt af Hoechst i 1991. Kommissionen har derfor besluttet at benytte den tilsvarende værdi på 78 ml/g eller derover, som ifølge den korrekt anvendte DIN 53728-prøve er viskositetskoefficienten for den type polyethylenterephthalat, der benyttes til fremstilling af flasker og plader af plast.

(10) I betragtning af ovenstående er den pågældende vare polyethylenterephthalat (også benævnt "PET") med en viskositetskoefficient på 78 ml/g eller derover, svarende til en intrinsic viskositetsværdi på 0,7 eller derover, som indføres i henhold til KN-kode 39076020 og KN-kode ex 3907 60 00.

(11) Undersøgelsen har vist, at der findes en række typer PET, der er defineret ved forskellige faktorer såsom viskositet, tilsætningsstoffer, egenskaber ved smeltning osv., selv om de alle har samme grundlæggende egenskaber og anvendelsesformål.

Samme vare

(12) Kommissionen fandt, at PET fremstillet af EF-producenterne og solgt på fællesskabsmarkedet er samme vare som PET fremstillet i de pågældende lande og eksporteret til Fællesskabet, da der ikke er nogen forskelle i de grundlæggende egenskaber og anvendelsesformål. Det samme gælder PET solgt på de eksporterende landes hjemmemarkeder og PET eksporteret til Fællesskabet. Disse varer er derfor identiske, jf. artikel 1, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen").

B. DUMPING

1. Generel metode

(13) Den nedenfor beskrevne generelle metode er blevet anvendt for alle de pågældende eksportlande. Fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping beskriver derfor kun, hvad der er specifikt for hvert af de seks eksporterende lande.

Normal værdi

(14) For så vidt angår fastsættelsen af den normale værdi fastslog Kommissionen først for hver enkelt eksporterende producent, om dens samlede hjemmemarkedssalg af PET var repræsentativt i forhold til dens samlede eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev en eksporterende producents hjemmemarkedssalg anset for repræsentativt, hvis den solgte mængde på hjemmemarkedet udgjorde mindst 5 % af den pågældende producents samlede eksportsalg til Fællesskabet.

(15) Kommissionen identificerede efterfølgende de PET-typer, som solgtes på hjemmemarkedet af selskaber med et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.

(16) For hver af disse typer blev det fastsat, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde PET af den pågældende type, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde PET af den sammenlignelige type, der eksporteredes til Fællesskabet.

(17) Det blev også undersøgt, hvorvidt hjemmemarkedssalget for hver type kunne anses for at have fundet sted i almindelig handel, idet andelen af rentable salg af den pågældende type til uafhængige kunder blev fastsat. I tilfælde, hvor mængden af PET solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger (også benævnt "det fortjenstgivende salg"), udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende type svarede til eller lå over produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet, der havde fundet sted i undersøgelsesperioden, uanset om disse havde været fortjenstgivende eller ej. I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg udgjorde mindre end 80 %, men 10 % eller derover af det samlede salg, baseredes den normale værdi på den vejede gennemsnitspris for det fortjenstgivende salg.

(18) I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst PET-type udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg, fandt Kommissionen, at denne bestemte type solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne give et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(19) Hvor hjemmemarkedspriserne på en bestemt type, der solgtes af en eksporterende producent, ikke kunne benyttes, måtte der anvendes en beregnet normal værdi fremfor andre eksporterende producenters hjemmemarkedspriser. På grund af antallet af forskellige typer og de forskellige faktorer (såsom viskositet, tilsætningsstoffer, egenskaber ved smeltning osv.), der påvirkede dem, ville det i dette tilfælde have været nødvendigt at foretage talrige justeringer, hvis andre eksporterende producenters hjemmemarkedspriser var blevet benyttet, og de fleste sådanne justeringer ville have været skønsmæssige. Kommissionen fandt derfor, at en beregnet værdi for hver eksporterende producent var et mere hensigtsmæssigt grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(20) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen blev den normale værdi beregnet på grundlag af produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig margen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA & G) samt fortjeneste. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen, om de SA & G og den fortjeneste, som hver af de pågældende eksporterende producenter havde haft på hjemmemarkedet, kunne anses for at udgøre pålidelige oplysninger.

(21) Faktiske SA & G på hjemmemarkedet blev anset for pålidelige, hvis det pågældende selskabs hjemmemarkedssalg kunne anses for repræsentativt i forhold til eksportsalget til Fællesskabet. Den indenlandske fortjenstmargen blev fastsat på grundlag af hjemmemarkedssalget af de typer, der solgtes i normal handel. Med henblik herpå blev den i betragtning 17 beskrevne metode anvendt. Hvor disse kriterier ikke var opfyldt, blev der benyttet vejede gennemsnitlige SA & G-omkostninger og/eller fortjenstmargener for de øvrige selskaber, som havde et tilstrækkeligt salg i normal handel i det pågældende land.

Eksportpris

(22) I alle tilfælde, hvor PET eksporteredes til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, altså på grundlag af de eksportpriser der faktisk var betalt eller skulle betales.

(23) Hvis eksportsalget havde fundet sted til en forretningsmæssigt forbundet importør, beregnedes eksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, nemlig på grundlag af den pris hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg samt for fortjeneste med henblik på at fastsætte en realistisk eksportpris. Denne fortjeneste blev fastsat til 5 %. Dette ansås for rimeligt for den funktion, der blev udført af de pågældende parter.

Sammenligning

(24) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

Dumpingmargen for undersøgte selskaber

(25) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev der for hver eksporterende producent foretaget en sammenligning af den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type med den tilsvarende vejede gennemsnitlige eksportpris. Hvor det blev fastslået, at der var et mønster i eksportpriserne, der afveg væsentligt for forskellige købere, regioner eller tidsperioder, og at ovennævnte metode ikke afspejlede dumpingens fulde omfang, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi imidlertid sammenlignet med eksportpriserne for alle individuelle salgstransaktioner til Fællesskabet.

Restdumpingmargen

(26) For ikke-samarbejdsvillige selskaber blev der i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen fastsat en restdumpingmargen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.

(27) Under hensyntagen til den høje grad af samarbejdsvilje i alle lande besluttedes det at fastsætte restdumpingmargenen på grundlag af niveauet for det samarbejdende selskab, der havde den højeste dumpingmargen, for derved at sikre eventuelle foranstaltningers effektivitet.

2. Indien

(28) To selskaber besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter.

Normal værdi

(29) I sin besvarelse af spørgeskemaet fratrak et indisk selskab et beløb til dækning af omsætningsafgifter fra de hjemmemarkedssalgspriser, der var anført i fakturaerne, med den begrundelse, at det indirekte var blevet betalt på forskud. Det fremgik af undersøgelsen, at selskabet faktisk var blevet fritaget fra omsætningsafgift i undersøgelsesperioden. Oplysningerne om hjemmemarkedssalget blev derfor korrigeret.

(30) Med en enkelt undtagelse kunne Kommissionen for alle typer PET, der eksporteredes af de indiske eksporterende producenter, fastsætte den normale værdi på grundlag af hjemmemarkedssalgspriserne, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

(31) For den resterende type PET beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Da selskabet havde et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg af andre PET-typer, blev SA & G-udgifterne og fortjenstmargenen for dette salg benyttet til at beregne den normale værdi.

Eksportpris

(32) Hele eksportsalget gik til uafhængige importører i Fællesskabet. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

Sammenligning

(33) Der blev foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, kreditter, provisioner og toldgodtgørelser, når dette var relevant og berettiget.

(34) Et indisk selskabs krav om en justering for toldgodtgørelse fandtes at være uberettiget. Det blev fastslået, at enhver fordel af toldgodtgørelsesordningen i lige høj grad ville påvirke omkostninger og priser på hjemmemarkedet og eksportmarkederne. Kravet kunne derfor ikke imødekommes.

(35) Det samme selskab ønskede en justering af den normale værdi for en såkaldt "loyalitetsrabat". Det fremgik af undersøgelsen, at dette faktisk var en salgsfremmende udgift, som betaltes til salgsagenter efter undersøgelsesperioden, og som var betinget af, at bestemte salgsmål blev nået. Dette krav var endvidere forbundet med hypotetiske præstationer, og det blev ikke påvist, at rabatordningen konsekvent eller tidligere var blevet anvendt. Den ønskede justering blev derfor ikke indrømmet.

(36) Selskabet krævede også en justering for sælgerlønninger på såvel hjemmemarkedet som eksportmarkedet. Det kunne imidlertid ikke fremlægge den nødvendige dokumentation til støtte for dette krav eller påvise, at det påvirkede prissammenligneligheden. Kravet blev derfor afvist både for hjemmemarkedet og eksportmarkedet.

Dumpingmargen

(37) Som fastsat i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare.

(38) Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik de samarbejdende eksporterende producenter. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

3. Indonesien

(39) Tre selskaber besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter. Et selskab i Fællesskabet, som er forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent, samt et selskab uden for Fællesskabet, som er forretningsmæssigt forbundet med den samme eksporterende producent, besvarede også skemaet.

Normal værdi

(40) Et indonesisk selskab afgav vildledende oplysninger om dets organisation og dets SA & G-udgifter i forbindelse med fremstilling og salg af den pågældende vare, jf. artikel 18, stk. 1, i grundforordningen. Da selskabet desuden kun gav oplysninger om en del af de SA & G-udgifter, det havde pådraget sig i forbindelse med fremstilling og salg af PET, besluttedes det i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen at se bort fra de meddelte udgifter og gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger ved at benytte de gennemsnitlige indenlandske SA & G-udgifter, der var fastsat for de to øvrige samarbejdsvillige indonesiske eksporterende producenter.

(41) En anden eksporterende producent meddelte ikke alle de SA & G-udgifter, som det havde afholdt i forbindelse med fremstilling og salg af den pågældende vare. Da den pågældende part imidlertid havde handlet efter bedste evne, og da de afgivne oplysninger kunne kontrolleres, kunne Kommissionen på grundlag af de oplysninger, der blev indhentet og efterprøvet på stedet korrigere de tal, der var oplyst i spørgeskemaet.

(42) For en indonesisk eksporterende producent kunne Kommissionen fastsætte den normale værdi for en række typer af varen på grundlag af hjemmemarkedssalgspriserne, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen.

(43) I alle de øvrige tilfælde beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. For en eksporterende producent med et repræsentativt hjemmemarkedssalg (se betragtning 21) skete dette ved at lægge selskabets egne SA & G-omkostninger og dets egen fortjeneste til fremstillingsomkostningerne for de eksporterede typer. For en anden eksporterende producent benyttedes dens egne SA & G-udgifter og fortjenstmargenen for det selskab, der havde haft et tilstrækkeligt salg i normal handel på hjemmemarkedet. For det selskab, hvor artikel 18, stk. 1, blev anvendt, benyttedes selskabets egne fremstillingsomkostninger for de eksporterede typer, de øvrige samarbejdende eksporterende producenters gennemsnitlige SA & G-udgifter samt fortjenstmargenen for det selskab, der havde haft et tilstrækkeligt salg i normal handel i Indonesien.

Eksportpris

(44) Hele det salg af den pågældende vare, som to indonesiske eksporterende producenter foretog til fællesskabsmarkedet, fandt sted til uafhængige kunder. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

(45) En indonesisk eksporterende producent foretog hele sit eksportsalg til uafhængige kunder i Fællesskabet gennem to handelsselskaber, som det var forretningsmæssigt forbundet med, og hvoraf et lå i Fællesskabet. Kommissionen måtte således beregne eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

Sammenligning

(46) Der blev foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, pakning, kreditter og provisioner, når dette var relevant og berettiget.

Dumpingmargen

(47) Som fastsat i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare.

(48) Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik de samarbejdende eksporterende producenter. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

4. Republikken Korea

(49) Fem selskaber besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter. En af disse eksporterende producenter besluttede i sidste ende ikke at samarbejde, idet det ikke tillod Kommissionen at aflægge kontrolbesøg. To selskaber, som var forbundet med en af de samarbejdende eksporterende producenter, nemlig et i Korea og et i Fællesskabet, besvarede spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne selskaber.

Normal værdi

(50) For to koreanske eksporterende producenter måtte nogle oplyste omkostningsposter korrigeres i henhold til artikel 2, stk. 5, i grundforordningen.

(51) For alle de koreanske eksporterende producenter undtagen én kunne Kommissionen fastsætte den normale værdi på grundlag af hjemmemarkedssalgspriserne, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

(52) For et selskab beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. For den pågældende eksporterende producent, der havde et repræsentativt salg, omend ikke i normal handel, benyttede Kommissionen dens egne SA & G-udgifter og den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de øvrige koreanske selskaber med et tilstrækkeligt salg i normal handel.

Eksportpris

(53) For tre koreanske eksporterende producenter fandt det samlede salg af den pågældende vare sted direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, og eksportprisen blev derfor fastsat i henhold til artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

(54) En koreansk eksporterende producents eksportsalg til Fællesskabet fandt sted både direkte til uafhængige kunder og gennem en forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet. For sidstnævnte er der derfor fastsat en beregnet eksportpris i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, mens eksportprisen for det resterende salg blev fastsat i henhold til artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

(55) Et koreansk selskab fremførte, at eksportpriser på salg af vareprøver ikke burde benyttes til at fastsætte eksportprisen. Kontrollen har imidlertid vist, at mængderne af disse såkaldte vareprøver var højere end ved normale kommercielle transaktioner, og at dette salg var et led i en markedsføringsstrategi med henblik på at opnå markedsandel. Det fandtes derfor berettiget at inkludere eksportsalget af vareprøver, dog undtagen det salg der klart ikke omfattede normale kommercielle mængder.

Sammenligning

(56) Der blev foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, kreditter, pakning, provisioner, importafgifter og indirekte skatter (toldgodtgørelse), når dette var relevant og berettiget.

(57) Tre koreanske eksporterende producenter krævede, at den normale værdi blev justeret for kreditomkostninger. Selskaberne solgte imidlertid den pågældende vare til deres hjemmemarkedskunder efter det system med såkaldte "åbne konti", der anvendes på det koreanske hjemmemarked. Betalingsbetingelser blev ikke aftalt på tidspunktet for salget eller blev, hvis de tidligere var blevet aftalt, rent faktisk ignoreret. Der kunne derfor ikke indrømmes nogen justering i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

(58) Tre eksporterende producenter krævede, at den normale værdi blev justeret for toldgodtgørelser. Det fremgik af kontrollen, at det første selskab også opnåede toldgodtgørelsesfordele for en del af dets hjemmemarkedssalg. Da der ikke var tale om en faktor, der påvirkede prissammenligneligheden, fandtes dette hjemmemarkedssalg ikke at berettige en justering. Kommissionen reducerede derfor justeringen. Det andet selskab fremlagde ingen dokumentation for forbindelsen mellem det krævede toldgodtgørelsesbeløb og de råmaterialer, der fysisk indgik i varen i undersøgelsesperioden. Toldgodtgørelsesbeløbet er derfor blevet genberegnet, så det afspejler den told, der blev betalt for råvarer, som blev importeret i undersøgelsesperioden. Det tredje selskab afgav vildledende oplysninger om den måde, hvorpå dets krav var beregnet, og der kunne ikke foretages en præcis kvantificering af den justering, der ønskedes for toldgodtgørelsen. Der kunne derfor ikke indrømmes en justering for toldgodtgørelse.

(59) Et selskab krævede justering for forskelle i handelsled mellem hjemmemarkeds- og eksportsalget. De påståede forskellige led var ikke til stede på hjemmemarkedet. Da selskabet ikke påviste konsekvente og klare forskelle i funktionerne i de forskellige handelsled som krævet i artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii), i grundforordningen, måtte kravet afvises.

Dumpingmargen

(60) Som fastsat i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare.

(61) For en koreansk eksporterende producent ville denne metode ikke have afspejlet det fulde omfang af den praktiserede dumping. Da der desuden var et mønster af eksportpriser, som afveg væsentligt mellem forskellige købere og regioner, blev den normale værdi, der var fastsat på grundlag af et vejet gennemsnit, sammenlignet med priserne på alle individuelle eksporttransaktioner til Fællesskabet.

(62) Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik de samarbejdende eksporterende producenter. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

5. Malaysia

(63) To selskaber besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter.

Normal værdi

(64) For en af de PET-typer, der solgtes af de malaysiske eksporterende producenter, kunne Kommissionen fastsætte den normale værdi på grundlag af hjemmemarkedssalgspriserne, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

(65) For den eneste anden PET-type, som solgtes af dette selskab, samt for alle de typer, der solgtes af det resterende selskab, beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Selskabets egne SA & G-udgifter og dets egen fortjenstmargen blev benyttet, jf. artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.

(66) Et malaysisk selskab foretog en ukorrekt fordeling af visse SA & G-udgifter, navnlig finansieringsudgifter. Kommissionen korrigerede efterfølgende de oplyste SA & G-udgifter ved en omfordeling af de relevante udgifter på grundlag af de kendsgerninger, der blev konstateret under kontrolbesøget.

Eksportpris

(67) Hele det salg af den pågældende vare, som de to samarbejdende malaysiske eksporterende producenter foretog til fællesskabsmarkedet, fandt sted til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

Sammenligning

(68) Der blev foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering, provisioner, kreditter og andre faktorer, når dette var relevant og berettiget.

(69) Et selskab gjorde krav på en justering af den normale værdi for en påstået forskel i handelsled. Selskabet kunne imidlertid ikke påvise, at den påståede forskel i handelsled påvirkede prissammenligneligheden, og kunne heller ikke fremlægge den krævede dokumentation herfor. Kravet var endvidere kun baseret på fire transaktioner til såkaldte distributører, hvis funktioner ikke påvistes at være konsekvent og passende forskellige fra andre køberes funktioner. Påstanden afvistes derfor.

Dumpingmargen

(70) Som fastsat i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare.

(71) Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik de samarbejdende eksporterende producenter. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

6. Taiwan

(72) Fire selskaber besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter.

(73) Et taiwansk selskab eksporterede ikke den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Selskabet hævdede imidlertid, at kontraktdatoen og ikke fakturadatoen burde benyttes som salgsdato ved fastsættelsen af, hvilket salg der henhørte under undersøgelsesperioden. Det er Kommissionens længe etablerede praksis at benytte fakturadatoen som salgsdato, da de væsentlige salgsbetingelser normalt fastsættes uigenkaldeligt på den faktura, der udstedes til en kunde. Der kan gøres undtagelser fra denne regel, f.eks. i tilfælde, hvor datoen på kontrakten, indkøbsordren eller ordrebekræftelsen kan anvendes, hvis de væsentlige salgsbetingelser mere korrekt fremgår af disse dokumenter, jf. artikel 2, stk. 10, litra j), i grundforordningen. Ingen af disse undtagelser fandt imidlertid anvendelse på dette selskab. Påstanden må derfor afvises. Da der ikke forelå noget relevant eksportsalg til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, blev der ikke fastsat nogen individuel dumpingmargen for det pågældende selskab.

Normal værdi

(74) For alle undtagen én af de tre resterende taiwanske eksporterende producenter kunne Kommissionen fastsætte den normale værdi på grundlag af hjemmemarkedssalgspriserne, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

(75) For det resterende selskab beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Selskabets egne SA & G-udgifter og dets egen fortjenstmargen blev benyttet, jf. artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.

Eksportpris

(76) Hele det eksportsalg af den pågældende vare, som de taiwanske eksporterende producenter foretog til fællesskabsmarkedet, fandt sted til uafhængige kunder. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

Sammenligning

(77) Der blev foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, fragt, forsikring, gebyrer, pakning, kreditter og provisioner, når dette var relevant og berettiget.

Dumpingmargen

(78) Som fastsat i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare.

(79) Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik de samarbejdende eksporterende producenter. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

7. Thailand

(80) Et selskab besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter. Et selskab i Fællesskabet, som er forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent, samt et selskab uden for Fællesskabet, som er forretningsmæssigt forbundet med den samme eksporterende producent, besvarede også skemaet.

Normal værdi

(81) For alle de thailandske eksporterende producenter kunne Kommissionen fastsætte den normale værdi på grundlag af hjemmemarkedssalgspriserne, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

Eksportpris

(82) Den thailandske eksporterende producents eksportsalg til Fællesskabet fandt sted både direkte til uafhængige kunder og gennem en forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet. For sidstnævnte er eksportprisen derfor blevet fastsat i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

Sammenligning

(83) Der blev foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til importafgifter, transport, håndtering, pakning, kreditter og provisioner, når dette var relevant og berettiget.

Dumpingmargen

(84) Som fastsat i artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den pågældende vare, som eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver tilsvarende type af den pågældende vare.

(85) Sammenligningen viste, at der forekom dumping for så vidt angik den eksporterende producent. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

8. Konklusion

(86) Kommissionen fastsatte betydelige dumpingmargener for alle samarbejdsvillige selskaber og for alle de lande, der var omfattet af proceduren. For seks af disse selskaber i fire forskellige lande (Indien, Indonesien, Malaysia og Korea) var eksportpriserne så lave, at de ikke dækkede selskabernes fuldstændige produktionsomkostninger for varen. For nogle af selskaberne var tabene på salget til Fællesskabet betydelige og oversteg i et tilfælde 50 % af omsætningen. Denne adfærd er tegn på en særdeles aggressiv prispolitik i forbindelse med eksporten til Fællesskabet.

C. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET

(87) Følgende ni EF-producenter samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, dvs. besvarede Kommissionens spørgeskemaer, tillod kontrolbesøg på stedet og gav Kommissionen yderligere oplysninger, når de blev anmodet herom:

- Du Pont Polyesters Ltd (Det Forenede Kongerige)

- Eastman Chemicals BV (Nederlandene)

- INLA International SpA (Italien)

- Italpet Preforme SpA (Italien)

- KOSA GmbH (Tyskland)

- Shell Chemicals Ltd (Det Forenede Kongerige)

- Wellman PET Resins Europe (Nederlandene)

- Aussapol SpA (Italien)

- CEP-Tergal Fibre (Frankrig).

(88) Det skal bemærkes, at skønt Aussapol SpA og CEP-Tergal Fibre ikke var blandt de selskaber, på hvis vegne klagen blev indgivet, støttede de alligevel klagen og samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.

(89) Det skal også bemærkes, at selv om Eastman driver en fabrik i Malaysia, er selskabet blevet anset for en del af EF-erhvervsgrenen, da dets forbundne selskab kun har eksporteret ubetydelige mængder PET til Eastman selv. Ingen andre samarbejdende selskaber importerede PET fra de pågældende lande i undersøgelsesperioden.

(90) Ingen af de tre øvrige europæiske producenter besvarede Kommissionens spørgeskemaer eller udtrykte modstand mod proceduren.

(91) De ni samarbejdende producenters kumulerede produktion i undersøgelsesperioden udgjorde 1042350 tons af en anslået samlet produktion i Fællesskabet på 1220000 tons, dvs. 85 % af produktionen i Fællesskabet.

(92) Kommissionen finder derfor, at de ni samarbejdsvillige producenter udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.

D. SKADE

1. Indledende bemærkninger

Benyttede oplysninger

a) Oplysninger om importen

(93) Oplysninger fra Eurostat samt fra de eksporterende producenter blev benyttet som kilde til importoplysningerne. Den benyttede KN-kode, 39076000, omfatter polyethylenterephthalat i varens primære former, dvs. ikke blot den pågældende vare, men også polyethylenterephthalatspåner, der benyttes til at fremstille polyesterfibre. Da produktionen i Fællesskabet af de polyesterfibre, hvori de benyttes, var stabil mellem 1996 og begyndelsen af undersøgelsesperioden(5), skønnede Kommissionen, at importen af PET-spåner, som anvendes til fremstilling af polyesterfibre, også var stabil.

(94) Ifølge klagen tegnede den pågældende vare sig udtrykt i mængde for 90 % af den samlede import i 1998, mens de resterende 10 % (ca. 47000 tons) blev benyttet til at fremstille polyesterfibre. Disse oplysninger blev bekræftet i forbindelse med undersøgelsen på grundlag af skøn fra forskellige EF-producenter og markedsundersøgelsespublikationer. For alle de år, der var omfattet af undersøgelsen, blev den samme skønnede mængde importerede PET-spåner, der benyttedes til fremstilling af polyesterfibre (47000 tons), fratrukket den af Eurostat oplyste import; herved fastsattes den samlede mængde af den pågældende vare, som importeredes til Fællesskabet.

(95) De importerede mængder blev fastsat for de enkelte lande ved brug af samme metode, men også under hensyntagen til oplysninger fra samarbejdende eksporterende producenter.

b) Oplysninger om erhvervsgrenen i Fællesskabet

(96) Oplysninger om erhvervsgrenen i Fællesskabet blev indhentet fra de ni samarbejdsvillige EF-producenters kontrollerede besvarelser af spørgeskemaerne. Der blev anmodet om oplysninger for perioden 1995 til undersøgelsesperioden. I denne periode gennemgik EF-erhvervsgrenen imidlertid en betydelig omstrukturering med en række fusioner og opsplitninger. Det var derfor ikke muligt for alle selskaber at afgive oplysninger, der gik så langt tilbage som ønsket. 1996 er derfor det tidligste år, hvor oplysningerne er tilstrækkelig fuldstændige for EF-erhvervsgrenen i den struktur, den havde i undersøgelsesperioden.

(97) For fuldt at kunne forstå EF-erhvervsgrenens situation, især vedrørende priser og rentabilitet, er det imidlertid nødvendigt at betragte udviklingen i Fællesskabets PET-marked over en længere periode. Oplysninger afgivet af EF-erhvervsgrenen og indhentet fra eksterne professionelle kilder blev derfor benyttet, når det var nødvendigt.

2. Udviklingen på Fællesskabets PET-marked siden begyndelsen af 1990'erne

(98) PET er en vare, der begyndte at finde udbredt anvendelse i Fællesskabet til aftapning på flasker af læskedrikke i slutningen af 1980'erne og af mineral- og kildevand gradvist derefter. Efterspørgslen efter PET i Fællesskabet er derfor vokset meget hurtigt siden begyndelsen af 1990'erne (med mere end 10 % om året). Dette marked har stadig et betydeligt vækstpotentiale, da markedet for vand endnu ikke er fuldt udviklet i mange EF-lande, og da der er en begyndende efterspørgsel til andre formål (øl, mælk, forarbejdede fødevarer).

(99) I begyndelsen af 1990'erne indledtes udviklingen af Fællesskabets PET-industri gennem omlægning af eksisterende fabrikker, der fremstillede polyesterfibre eller -garn. Den voksende efterspørgsel betød imidlertid, at det hurtigt blev nødvendigt at anlægge helt nye produktionslinjer specifikt for PET og de vigtigste råmaterialer hertil. Trods de hurtigt voksende investeringer i nye anlæg kunne forsyningerne ikke dække efterspørgslen, hvilket også var tilfældet i andre dele af verden. I første halvdel af 1995 var der derfor mangel på PET på verdensplan. Dette førte til meget store prisstigninger på PET og de vigtigste råmaterialer hertil. Disse stigninger var midlertidige, fordi der nogle få måneder senere blev etableret en tilstrækkelig kapacitet i Fællesskabet til produktion af PET og de dertil knyttede råmaterialer. Brugerne af PET, der forventede at priserne ville falde, holdt op med at købe varen, så snart højsæsonen i sommeren 1995 var overstået (forbruget af PET følger samme sæsonudsving som forbruget af læskedrikke og vand). Priserne begyndte derefter at falde voldsomt. Dette fald kom tidligere og var mere udtalt end faldet i priserne på råmaterialer. Som følge af denne forskel konstaterede EF-erhvervsgrenen tab i begyndelsen af 1996. Disse tab forventedes at være midlertidige, men som følge af ankomsten af dumpingimport på fællesskabsmarkedet forværredes situationen faktisk yderligere som herunder beskrevet.

3. Forbrug

(100) Det åbenbare forbrug af PET i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet plus EF-erhvervsgrenens samlede verificerede salg på fællesskabsmarkedet og skøn over de ikke-samarbejdende EF-producenters salg (baseret på deres kendte produktionskapacitet og de gennemsnitlige satser for forholdet mellem salget og kapaciteten, der blev beregnet for EF-erhvervsgrenen).

(101) Forbruget af PET i Fællesskabet nåede ca. 1350000 tons i undersøgelsesperioden. Som vist i nedenstående tabel steg det med 63 % fra 1996 til undersøgelsesperioden. I forhold til 1998 var forbruget i undersøgelsesperioden næsten uændret, hovedsagelig fordi brugerne havde opbygget lagre i 1998, hvor de benyttede sig af de dengang meget lave priser.

>TABELPOSITION>

4. Importen til Fællesskabet fra de pågældende lande

Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import

(102) Det blev først undersøgt, hvorvidt importen fra alle de pågældende lande burde vurderes kumulativt, idet der blev taget hensyn til de ovenfor anførte konklusioner om dumping.

a) Importen med oprindelse i Indien, Korea, Malaysia og Thailand

(103) Det konstateredes, at:

- de fastsatte dumpingmargener oversteg ubetydelighedsgrænsen for alle fire lande

- de importerede mængder ikke var ubetydelige i undersøgelsesperioden, hvilket illustreres af, at markedsandelene for disse lande lå mellem 2,6 % og 8 % (mellem 9 % og 28,5 % af importen)

- en kumulativ vurdering forekom passende i betragtning af konkurrencevilkårene såvel mellem importen med oprindelse i disse lande som mellem denne import og den samme fællesskabsvare. Dette fremgår af, at denne imports mængde og markedsandel er blevet mindst tredoblet mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Deres prisadfærd var ensartet, med et fald på mellem 42 % og 66 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden lå disse landes priser tæt op ad hinanden, og de lå op til 15,4 % under EF-erhvervsgrenens gennemsnitspriser. De benyttede desuden de samme eller tilsvarende handelskanaler.

(104) Det konkluderedes derfor foreløbigt, at importen med oprindelse i Indien, Korea, Malaysia og Thailand skulle vurderes kumulativt.

b) Importen med oprindelse i Indonesien og Taiwan

(105) Som for importen med oprindelse i ovennævnte lande

- oversteg de konstaterede dumpingmargener for begge lande ubetydelighedsgrænsen

- var den importerede mængde ikke ubetydelig i undersøgelsesperioden, idet importen med oprindelse i Indonesien tegnede sig for en markedsandel på 2,7 % og importen med oprindelse i Taiwan for en markedsandel på 2,8 %

- havde de to lande samme prisadfærd, idet priserne på importen med oprindelse i Indonesien faldt med 40 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden, mens tallet for importen med oprindelse i Taiwan var 42 %. I undersøgelsesperioden lå disse landes priser tæt på hinanden og på de ovennævnte landes priser, og de lå op til 5 % under EF-erhvervsgrenens gennemsnitspriser. De benyttede desuden de samme eller tilsvarende handelskanaler.

(106) Udviklingen i importmængden var imidlertid anderledes end for de ovennævnte lande. Målt i mængde faldt importen fra Indonesien samlet med 18 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden, men dette er resultatet af et fald på 30 % mellem 1996 og 1997, en stigning på 100 % mellem 1997 og 1998 og et fald på 42 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Mellem 1996 og undersøgelsesperioden faldt importen fra Taiwan målt i mængde med 23 % og udviste et årligt mønster, som svarede til mønstret for importen med oprindelse i Indonesien (- 51 % mellem 1996 og 1997, + 92 % mellem 1997 og 1998 og - 18 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden).

(107) På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at importen med oprindelse i Indonesien og Taiwan hovedsagelig fandt sted på samme konkurrencevilkår, benyttede samme handelskanaler, steg støt mellem 1997 og 1998 (som importen fra de ovennævnte lande), havde en betydelig markedsandel i undersøgelsesperioden og fandt sted på samme prisniveau, der konstateredes at være dumpet. Det var derfor passende at vurdere importen med oprindelse i alle de seks pågældende lande kumulativt.

Den importerede mængde

(108) Målt i mængde udviklede den pågældende import sig således:

>TABELPOSITION>

(109) Målt i mængde steg den pågældende import med 136 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden til 307184 tons. Efter en støt stigning fra begyndelsen af 1998 til udgangen af samme år begyndte importen at falde først i 1999, hvor EF-erhvervsgrenen havde sænket sine priser, og hvor brugerne og importørerne rådede over store lagerbeholdninger; importen var imidlertid fortsat betydelig.

Den pågældende imports markedsandel

(110) Den pågældende imports markedsandel udviklede sig således:

>TABELPOSITION>

(111) Den pågældende imports markedsandel nåede næsten 23 % i undersøgelsesperioden, hvilket er en stigning på 45 % i forhold til 1996-niveauet. Mellem 1998 og undersøgelsesperioden var der et mindre fald i denne imports markedsandel som følge af den nedgang i den importerede mængde, der er beskrevet ovenfor.

Den pågældende imports priser

(112) Priserne på den pågældende import faldt med 45 % fra 1996 til undersøgelsesperioden, med 24 % mellem 1996 og 1997, med 10,5 % mellem 1997 og 1998 og med 19 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. I gennemsnit var cif-prisen, ufortoldet, på den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande 550 EUR/ton i undersøgelsesperioden. Undersøgelsen viste, at et stort antal eksportører solgte til Fællesskabet med tab, hvilket tydede på en aggressiv prispolitik på fællesskabsmarkedet.

Prisunderbud

(113) Der blev foretaget en sammenligning mellem EF-erhvervsgrenens priser på fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden og de tilsvarende priser for de eksporterende producenter i de pågældende lande. Sammenligningen blev foretaget efter fradrag af nedslag og rabatter. EF-erhvervsgrenens priser blev justeret til niveauet ab fabrik. Dumpingimportens priser var cif, Fællesskabets grænse, fortoldet, med justering for handelsled og håndteringsomkostninger. Justeringerne blev baseret på oplysninger, som blev indhentet i forbindelse med undersøgelsen, især fra samarbejdsvillige ikke-forretningsmæssigt forbundne importører.

(114) På dette grundlag konstateredes følgende prisunderbud for dumpingimporten:

>TABELPOSITION>

Disse lave gennemsnitlige underbudssatser skyldes det pristryk, der forårsagedes af de eksporterende producenters adfærd, idet de ikke blot solgte til dumpingpriser, men også med tab. EF-erhvervsgrenen var tvunget til at matche dumpingimportens priser i et forsøg på at bevare markedsandel. Det bør erindres, at i betragtning af den magt, der udøves på markedet af et antal store købere af varer fremstillet af PET, styres markedet næsten udelukkende af prishensyn.

5. EF-erhvervsgrenens situation

Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(115) Som vist i nedenstående tabel steg produktionen med 89 % i perioden fra 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden. I samme periode steg kapaciteten med 83 %, hvilket afspejlede den investeringsindsats, som EF-erhvervsgrenen havde gjort for at forsyne det hurtigt voksende fællesskabsmarked. EF-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelsesgrad forblev forholdsvis stabil i denne periode. De anlæg og udstyr, som benyttes af EF-erhvervsgrenen, er næsten udelukkende beregnet til fremstilling af den pågældende vare.

>TABELPOSITION>

Salgsmængde, værdi og enhedspriser

(116) Som vist i nedenstående tabel steg EF-erhvervsgrenens salg (målt i mængde) til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet fra 1996 til undersøgelsesperioden med 62 % (i denne forbindelse blev Italpets salgspriser ikke anset for pålidelige og er derfor ikke taget i betragtning). De gennemsnitlige salgspriser faldt med 36 % i samme periode, og alene mellem 1998 og undersøgelsesperioden faldt priserne med 18 % til 670 EUR/ton, leveret til den endelige køber.

>TABELPOSITION>

Markedsandel

(117) EF-erhvervsgrenens markedsandel var 63 % i 1996, 65 % i 1997, 60 % i 1998 og 62 % i undersøgelsesperioden. Mellem 1997 og 1998 faldt markedsandelen med 5 procentpoint, men en del af denne nedgang blev genvundet i undersøgelsesperioden, hvor EF-erhvervsgrenen sænkede sine priser betydeligt som ovenfor beskrevet.

Rentabilitet

(118) Før 1995 var EF-erhvervsgrenen forholdsvis rentabel i en situation, hvor den som tidligere nævnt opererede på et ret nyt og hurtigt voksende marked. I 1995, hvor udbuddet var meget begrænset, havde EF-erhvervsgrenen en fortjeneste på ca. 20 % af omsætningen. Da faldet i PET-priserne, der begyndte i sidste kvartal af 1995, ikke straks blev modsvaret af et tilsvarende omkostningsfald, begyndte der at forekomme tab i 1996: i årligt gennemsnit steg råmaterialepriserne - især på ren terephthalatsyre med 8 % mellem 1995 og 1996, mens PET-priserne faldt med 35 %. Som følge heraf konstateredes der et tab på 19 % i 1996. Prisfaldet blev imidlertid set som en overreaktion på markedet efter en mangelsituation. EF-erhvervsgrenen havde forventet, at priserne og fortjenstmargenerne langsomt ville stige, men i en situation med lavprisimport fra de pågældende lande steg margenerne ikke, og tabene udgjorde fortsat 19 % i 1997.

(119) I 1998 begyndte tabene at mindskes, men mod årets udgang - i begyndelsen af undersøgelsesperioden - måtte EF-erhvervsgrenen matche dumpingimportens priser for at genvinde tabte markedsandele. Som følge heraf forværredes de finansielle tab med 15 procentpoint til 32 % af nettoomsætningen i undersøgelsesperioden.

(120) Flere interesserede parter har hævdet, at PET-markedet er cyklisk med regelmæssige underkapacitetskriser, der fører til prisstigninger og følgelig et højt fortjenstniveau, fulgt af perioder med overkapacitet, der trykker priserne og kan føre til tab. De anmodede om, at der blev taget hensyn til dette cykliske element ved analysen, og hævdede, at undersøgelsesperioden svarede til denne cyklus' lavpunkt. De hævdede endvidere, at det allerede var klart, at EF-erhvervsgrenen var ved at rejse sig, og at et nyt højdepunkt i denne cyklus ville blive nået et sted mellem 2002 og 2003. De ønskede derfor, at der skulle ses på fortjenesten over en længere periode og ikke på et givet tidspunkt.

(121) Kommissionen har afvist dette, da den finder, at PET er en vare, der først for nylig er forbrugt i store mængder, og at det var for tidligt at afgøre, om markedet er cyklisk eller ej. Endvidere varede lavpunktet i cyklusen, hvis der er tale om en sådan, fra midten af 1996 til midten af 1999. Dette er for længe til at kunne tilskrives cyklusen.

Beskæftigelse

(122) Ved udgangen af undersøgelsesperioden beskæftigede EF-erhvervsgrenen ca. 1450 personer, hvilket er en stigning på 20 % i forhold til 1996. Mellem 1998 og undersøgelsesperioden ophørte denne udvikling, idet ca. 30 ansatte blev afskediget for at nedbringe omkostningerne.

Investeringer

(123) Fra 1996 til 1998 investerede EF-erhvervsgrenen i alt 516 mio. EUR i ny eller udvidet kapacitet, hvilket i gennemsnit var 172 mio. EUR om året. I undersøgelsesperioden investeredes kun 31 mio. EUR.

(124) Det er nødvendigt med nye investeringer for at dække den fremtidige efterspørgsel, der forventes at vokse støt i de kommende år. De fleste producenter i Fællesskabet havde planer om investeringer, men tabene i undersøgelsesperioden var så betydelige, at aktionærerne ikke ville være med til disse planer. Der vil derfor ikke ske nogen væsentlig stigning i EF-erhvervsgrenens kapacitet mellem 2000 og begyndelsen af 2002, da det tager ca. to år at gøre en ny PET-fabrik produktionsklar.

6. Konklusion om skade

(125) Fra 1996 til undersøgelsesperioden voksede den pågældende import med 136 % og vandt markedsandele med 7 procentpoint til næsten 23 %. Denne andel nåede 26,4 % i 1998, før EF-erhvervsgrenen besluttede at forsvare sin markedsposition (der var forværret med 5 procentpoint mellem 1997 og 1998) ved at sænke sine priser betydeligt.

(126) Fra 1996 til undersøgelsesperioden faldt de gennemsnitlige priser på den pågældende import med 45 %, idet faldet mellem 1998 og undersøgelsesperioden alene udgjorde 19 %. Mellem 1996 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens priser med 36 % med et tilsvarende fald på 18 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden.

(127) EF-erhvervsgrenen, der havde lidt under faldende fortjenstmargener og finansielle tab siden 1996, var ikke i stand til at genetablere en sundere situation. Tværtimod forværredes EF-erhvervsgrenens finansielle tab i undersøgelsesperioden, fordi den måtte sænke sine priser for at forsvare sin stilling på markedet. Trods et hurtigt voksende marked var EF-erhvervsgrenen desuden ikke i stand til at foretage investeringer som følge af sin udsatte situation.

(128) Kommissionen finder derfor, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.

E. ÅRSAG TIL SKADE

1. Indledning

(129) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om den væsentlige skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af dumpingimporten fra de pågældende lande. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen også andre faktorer for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.

2. Dumpingimportens følgevirkninger

(130) I 1997 begyndte lavprisimporten fra de pågældende lande at trykke priserne og hindre prisstigninger, som ville have været nødvendige for at tage hensyn til udviklingen i råvareomkostningerne. Markedet havde en struktur med et begrænset antal store købere og forholdsmæssigt mange leverandører, der betød, at virkningerne af dumpingimporten hurtigt spredte sig på markedet.

(131) Mellem 1997 og undersøgelsesperioden udviklede importen fra disse lande sig således:

- mængden mere end fordobledes (i anden halvdel af 1998 voksede importen endnu hurtigere end i første halvdel af året; dette mønster er i total modstrid med det sæsonbestemte forbrugsmønster og bekræfter, at nogle kunder eller forhandlere benyttede sig af det lave prisniveau på den pågældende import)

- dens markedsandel nåede næsten 23 % efter at have udgjort 14,8 % i 1997

- priserne faldt med 27 %.

(132) I samme periode:

- var EF-erhvervsgrenen tvunget til at matche de faldende priser, fordi nogle store kunder var ophørt med at købe og krævede priser, der var lige så lave som priserne på dumpingimporten

- forværredes EF-erhvervsgrenens rentabilitet yderligere

- indstillede EF-erhvervsgrenen alle sine investeringsplaner fuldstændigt.

(133) I betragtning af det klare sammenfald i tid mellem på den ene side udviklingen i importens mængde og priser og på den anden side forværringen af EF-erhvervsgrenens situation konkluderedes det, at dumpingimporten til lave priser fra de pågældende lande havde en betydelig negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.

3. Virkninger af andre faktorer

Import fra andre lande

(134) I undersøgelsesperioden havde importen af den pågældende vare til Fællesskabet fra andre tredjelande hovedsagelig oprindelse i Saudi-Arabien, Tyrkiet og USA. I undersøgelsesperioden havde denne import en markedsandel på henholdsvis 1,3 %, 1 % og 1,6 %. Importen med oprindelse i USA næsten halveredes mellem 1996 og undersøgelsesperioden målt i mængde, mens importen med oprindelse i Saudi-Arabien fordobledes, og importen med oprindelse i Tyrkiet steg med 7 %, således som det fremgår af nedenstående tabel.

>TABELPOSITION>

(135) Priserne på importen med oprindelse i USA og Tyrkiet lå langt over priserne på de importerede varer, der har oprindelse i de pågældende lande, og også over EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser.

(136) Priserne på importen med oprindelse i Saudi-Arabien nåede et meget lavt niveau i undersøgelsesperioden. Skønt denne import kun havde en markedsandel på 1,3 %, kan det ikke udelukkes, at den bidrog til den af EF-erhvervsgrenen forvoldte skade.

Udviklingen i forbruget i Fællesskabet

(137) Forbruget af PET i Fællesskabet er vokset hurtigt, og denne udvikling forventes at fortsætte i mindst ti år endnu. Skaden skyldes derfor ikke en indskrænkning af markedet.

Overkapacitet og skærpet priskonkurrence på fællesskabsmarkedet

(138) Flere interesserede parter fremførte, at EF-erhvervsgrenen havde fejlbedømt markedets cykliske karakter og derved skabt en overkapacitet, der havde trykket priserne og skærpet priskonkurrencen mellem producenterne i Fællesskabet. Visse parter hævdede også, at den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, var selvforskyldt, fordi erhvervsgrenen havde forsøgt at udelukke asiatiske eksporterende producenter fra fællesskabsmarkedet ved at sænke salgspriserne betydeligt.

(139) Desuden hævdede visse brugere, at EF-erhvervsgrenen havde overreageret på pristrykket og burde have vidst, at vigtige fællesskabsbrugeres overvejelser i forbindelse med forsyningssikkerhed ville have givet den en betydelig grad af beskyttelse.

(140) Kommissionen har undersøgt disse påstande:

- For så vidt angår en overkapacitet hos PET-producenterne på fællesskabsmarkedet støttede undersøgelsen ikke denne påstand. Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens og Fællesskabets øvrige PET-producenters kapacitet i den betragtede periode var af omtrent samme størrelse som forbruget i Fællesskabet; desuden svarede stigningen i kapaciteten på mellemlang sigt til stigningen i forbruget. På den anden side eksisterede der en stor overskudskapacitet i Asien, og situationen der forværredes som følge af et sammenbrud i begyndelsen af 1998 i efterspørgslen i Kina efter den nært beslægtede PET-vare, der anvendes til produktion af polyesterfibre fremstillet på identiske anlæg. Dette betød, at eksporterende producenter i de pågældende lande havde ekstra kapacitet til rådighed til fremstilling af PET, og at de benyttede denne til at sælge varer i Fællesskabet til dumpingpriser.

- For så vidt angår en skærpet prismæssig konkurrence mellem producenterne i Fællesskabet har undersøgelsen vist, at konkurrencen på fællesskabsmarkedet siden 1996 faktisk har været stærk mellem alle leverandører, herunder eksporterende producenter i de pågældende lande. Det pristryk, der udøvedes af den pågældende import, steg ikke desto mindre midt i 1998, fordi importmængden hastigt voksede (næsten en fordobling på nogle få måneder), og fordi der blev afgivet meget lave pristilbud. EF-erhvervsgrenens forsøg på at modstå det prisfald, der krævedes af brugerne, førte til faldende salg. EF-erhvervsgrenen reagerede på denne udvikling ved at følge dumpingimportens priser nedad i et forsøg på ikke at miste kunder.

- For så vidt angår overvejelserne om forsyningssikkerhed fandt Kommissionen, at det forhold, at nogle kunder indstillede deres indkøb, var et klart signal til EF-erhvervsgrenen om, at brugerne godt kunne finde andre leverandører, hvis de tilbød lavere priser.

- Påstanden om, at priserne kun var blevet nedsat for at forsøge at udelukke konkurrenter fra de pågældende lande fra fællesskabsmarkedet kan ikke accepteres, da EF-erhvervsgrenen hovedsagelig sænkede sine priser som reaktion på et tab af markedsandel.

(141) Påstanden om, at skaden var selvforskyldt og/eller skyldtes en situation med overkapacitet på fællesskabsmarkedet, kunne derfor ikke accepteres.

Råvarepriser

(142) Flere interesserede parter hævdede, at de faldende priser skyldtes faldende priser på de vigtigste råmaterialer.

(143) Omkostningerne til råmaterialer tegner sig for omkring 60 % af de samlede produktionsomkostninger for PET. Ren terephthalsyre (PTA) er den vigtigste råvare, der benyttes til fremstilling af PET. PTA fremstilles hovedsagelig af paraxylen, der er et oliedestillat. Paraxylen, ren terephthalsyre og polyethylenterephthalat følger derfor stort set svingningerne i oliepriserne og den amerikanske dollar med tillæg, der afhænger af udbuds- og efterspørgselssituationen på et givet tidspunkt for disse tre forskellige varer.

(144) Der er en stærk forbindelse mellem PTA-priserne og PET-priserne, og producenterne af polyethylenterephthalat har derfor ikke nogen bred margen for prisfastsættelse. Undersøgelsen har faktisk vist, at brugerne af PET nøje fulgte PTA-priserne for at have et godt udgangspunkt for at føre forhandlinger om PET-priserne.

(145) Kommissionen bemærkede, at der mellem andet og fjerde kvartal 1998 skete en stærk formindskelse af margenerne over for PTA-priserne. Denne forværring fandt sted på et tidspunkt, hvor dumpingimporten fra de pågældende lande næsten fordoblede deres allerede betydelige markedsandel, og EF-erhvervsgrenen måtte reagere ved at sænke sine priser endnu mere end faldet i PTA-priserne. Påstanden om, at priserne kun faldt, fordi råvarepriserne var faldende, er derfor ikke blevet bekræftet af undersøgelsen.

4. Konklusion om årsagssammenhæng

(146) Kommissionen fandt, at der var stærke beviser for en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den væsentlige skade. Denne konklusion var især baseret på, at der havde været trykkede og faldende priser på fællesskabsmarkedet siden begyndelsen af 1997, hvor priserne på importen med oprindelse i de pågældende lande begyndte at falde hurtigere end EF-erhvervsgrenens priser. I tredje kvartal 1998 indledtes en ny fase, idet dumpingimporten voksede meget stærkt og næsten fordoblede sin markedsandel (fra 14,8 % i 1997 til 26,4 % i 1998), mens EF-erhvervsgrenen havde tabt markedsandel med 5 procentpoint. Da dumpingimportens priser stadig faldt, var EF-erhvervsgrenen tvunget til at sænke sine priser yderligere for at forhindre tab af markedsandel. Dette førte til forværrede finansielle tab og et fuldstændigt stop for investeringsplaner, skønt der klart kunne forudses en hastig vækst i efterspørgslen.

(147) Undersøgelsen har desuden vist, at det dog ikke kan udelukkes, at importen med oprindelse i Saudi-Arabien kan have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen. Undersøgelsen har imidlertid vist, at hverken denne faktor eller de andre ovenfor undersøgte faktorer havde en indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, der kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

(148) Det konkluderes derfor foreløbigt, at dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.

F. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Almindelige bemærkninger

(149) Kommissionen undersøgte, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende dumping var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Med henblik herpå og i henhold til artikel 21, stk. 1, i grundforordningen overvejede Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger virkningerne af eventuelle foranstaltninger for alle parter, der var berørt af proceduren, samt følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.

2. Undersegelsen

(150) Kommissionen sendte spørgeskemaer til importørerne, leverandørerne af råmaterialer, industrielle brugere af den pågældende vare og til sammenslutninger, som repræsenterer producenter af mineralvand og læskedrikke. I alt blev der udsendt 93 spørgeskemaer, men der blev kun modtaget 17 besvarelser inden for de fastsatte frister.

(151) Der blev modtaget rettidige besvarelser af spørgeskemaet fra:

Tre importører:

- Polytrade GmbH (Tyskland)

- Global Services International (Italien)

- Helm AG (Tyskland)

Disse importører tegner sig for 35 % af den pågældende import.

Fem direkte leverandører af råmaterialer:

- BASF AG (Tyskland)

- BP Amoco Chemicals Ltd (Det Forenede Kongerige)

- Exxon Mobil Chemical Europe Inc. (Belgien)

- INEOS plc (Det Forenede Kongerige)

- Interquisa (Spanien)

Disse leverandører tegner sig for mere end 75 % af de råvarer, der købes af EF-erhvervsgrenen.

Ni brugere af PET i tre sektorer (beskrevet herunder):

Omdannere af præforme til flasker:

- Crown Cork and Seals - European division (Frankrig)

- Guala Closures, Polybox Group (Italien)

- IFAP SpA (Italien)

- Sodripack NV (Belgien)

Producenter af mineral- og kildevand:

- Evian - Volvic, Danone Group (Frankrig)

- Perrier Vittel M.T, Nestlé Group (Frankrig)

Integrerede læskedriktapperier:

- Cott Beverages Ltd (Det Forenede Kongerige)

- Schweppes Belgium (Belgien)

- Silver Spring Mineral Water Ltd (Det Forenede Kongerige)

Disse brugere tegner sig for 16 % af den pågældende import og for 17 % af forbruget af PET i Fællesskabet.

(152) Kommissionen blev også kontaktet af fem erhvervssammenslutninger, der gav visse sammenfattende oplysninger og fremsatte bemærkninger på deres medlemmers vegne:

Union of EU Soft Drinks Associations

UNESEM (den europæiske sammenslutning af mineral- og kildevandsproducenter)

ANEABE (den spanske sammenslutning af mineralvandsproducenter)

MINERACQA (den italienske sammenslutning af mineralvandsproducenter)

Chambre Syndicale des eaux minérales (den franske sammenslutning af mineralvandsproducenter).

3. Sandsynlige virkninger for EF-erhvervsgrenen, hvis der indføres foranstaltninger

(153) Som ovenfor anført består EF-erhvervsgrenen af ni producenter, som led væsentlig skade som følge af dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande. Denne skade består hovedsagelig af øgede og betydelige finansielle tab som følge af prisnedgang og pristryk. På grund af disse tab har EF-erhvervsgrenen desuden udsat investeringer i nye anlæg (de gennemsnitlige omkostninger til en PET-fabrik er over 100 mio. EUR), skønt der kan forudses øget efterspørgsel. Siden 1996 er erhvervsgrenen blevet stærkt omstruktureret, og i løbet af de to seneste år har to af de involverede multinationale selskaber (ICI og Shell) frasolgt deres PET-aktiviteter på grund af langvarige finansielle tab.

(154) Det er klart, at de foreslåede foranstaltninger vil gavne EF-erhvervsgrenen, som ved sine omstruktureringsbestræbelser har vist, at den ønsker at bevare en tilstedeværelse i en sektor i fuld ekspansion, og som er fuldt levedygtig, hvilket bevises af dens eksportresultater: dens salg uden for Fællesskabet tegnede sig for 18 % af dens samlede salg i undersøgelsesperioden, og dette salg udviklede sig hurtigere end salget i Fællesskabet.

(155) Hvis der derimod ikke indføres foranstaltninger, vil det ikke kunne lade sig gøre at bære tab af den størrelsesorden, der er konstateret i undersøgelsesperioden, og fremtiden for EF-erhvervsgrenen, der har 1450 beskæftigede, vil blive bragt i alvorlig fare.

(156) Selv om visse ustabile faktorer, der blev nævnt af en række interesserede parter, såsom valutakursudsving og oliepriser, kan have en forbigående positiv virkning på EF-erhvervsgrenens resultater (i denne erhvervsgren har perioder med stigende råvarepriser tilsyneladende tendens til at øge PET-producenternes fortjenstmargener), er der kun begrænsede muligheder for, at erhvervsgrenen vil opnå en varig forbedring af sin nuværende dårlige finansielle situation, hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger for at afhjælpe virkningerne af den illoyale handelspraksis. For at muliggøre nye investeringer, som er nødvendige for erhvervsgrenens levedygtighed på lang sigt, er det desuden af afgørende betydning, at den får mulighed for at forbedre sin fortjeneste.

4. Sandsynlige virkninger for importørerne, hvis der indføres foranstaltninger

(157) For en af de samarbejdsvillige importører repræsenterede den pågældende vare hovedparten af selskabets omsætning. Importøren hævdede, at hele selskabet ville blive bragt i fare, hvis der blev indført told på importen af PET.

(158) For den anden samarbejdsvillige importør repræsenterede den pågældende vare omkring en fjerdedel af omsætningen. Det er derfor sandsynligt, at denne importør vil være mindre påvirket af foranstaltningerne.

(159) For den tredje samarbejdsvillige importør repræsenterede den pågældende vare en meget lille del af omsætningen. Det er derfor sandsynligt, at denne importør ikke vil blive væsentligt påvirket af foranstaltningerne.

(160) Det samlede personale, som direkte beskæftiger sig med at sælge den pågældende vare, er kun ca. ti personer for de tre samarbejdsvillige selskaber i Fællesskabet.

(161) Da formålet med antidumpingforanstaltninger kun er at genskabe redelige handelsvilkår og ikke at forbyde import, finder Kommissionen det sandsynligt, at et antal af importørernes kunder vil vedblive med at købe PET med oprindelse i de pågældende lande. Disse importørers eksistens synes derfor ikke at være i fare.

5. Sandsynlige virkninger for leverandørindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger

Producenterne af ren terephthalsyre (PTA) og paraxylen (PX)

(162) De tre samarbejdsvillige producenter (BP AMOCO, Interquisa og Exxon) er dele af petrokemiske koncerner og har i de seneste fem år foretaget meget store investeringer for at reagere på den voksende efterspørgsel i Fællesskabet efter disse varer.

(163) Der var i alt beskæftiget ca. 700 personer i deres PTA/PX-produktionsfaciliteter i undersøgelsesperioden.

(164) Den eneste aftager af PTA er polyesterindustrien (heraf tegner PET-industrien sig for 60 % af købet af PTA i Fællesskabet). Fællesskabsproducenterne af PTA sælger mere end 75 % af deres produktion i Fællesskabet. Fællesskabets PTA-producenters situation afhænger derfor stærkt af, hvordan det går for Fællesskabets PET-producenter. I en situation med meget lave PET-priser, er PTA-producenterne også nødt til at sænke deres priser. I undersøgelsesperioden sænkede de samarbejdende leverandører faktisk deres fortjenstmargener, fordi deres kunder var i en så vanskelig situation, at de var bange for at de ville indstille produktionen og dermed ophøre med at forbruge PTA.

(165) Situationen er endnu værre for den samarbejdende PX-producent i Fællesskabet, fordi dette selskab opererer på et meget konkurrencepræget marked, og dets fortjenestmargen har i de seneste år været meget lav eller negativ. I 1999 reduceredes produktionen af PX i Fællesskabet, fordi prisniveauet blev anset for uacceptabelt.

(166) En indførelse af foranstaltninger vil derfor medføre fordele for begge disse erhvervsgrene og gøre det muligt at foretage nye investeringer for at dække den voksende efterspørgsel.

Producenterne af monoethylenglykol (MEG)

(167) De to samarbejdende producenter (BASF og INEOS) er dele af kemiske koncerner og fremstiller en lang række kemiske produkter. Omkring 100 personer er beskæftiget i forbindelse med fremstilling af MEG.

(168) Fremstilling af PET er ikke det eneste mulige anvendelsesformål for denne vare, der i udstrakt grad benyttes til andre formål, særlig i automobilindustrien. Disse selskaber er derfor mindre direkte påvirket af pris- og efterspørgselsudviklingen for PET. Undersøgelsen har imidlertid vist, at markedet for denne vare er meget konkurrencepræget, og at rentabiliteten er blevet forværret i de seneste to år som følge af Fællesskabets PET-industris vanskeligheder.

Konklusion

(169) Det synes klart at være i leverandørindustriernes interesse, at der indføres foranstaltninger. Ikke blot vil deres situation blive forbedret, men de vil også blive i stand til at foretage investeringer i de kommende år.

6. Sandsynlige virkninger for aftagerindustrierne, hvis der indføres foranstaltninger

Beskrivelse af brugersektorerne

(170) PET bruges i øjeblikket mest til at fremstille flasker til læskedrikke og mineral- og kildevand. Varen anvendes stadig kun i meget begrænset omfang til at fremstille pakninger til andre varer end drikkevarer (faste fødevarer eller vaskemidler) eller plader. Flasker af PET fremstilles i to trin af hensyn til den færdige vares styrke: først laves der "præforme" ved indsprøjtning af PET i forme, og disse præforme blæses derefter op og omdannes til flasker. Præforme kan forholdsvis let transporteres, fordi de er små og tætte, mens tomme flasker er skrøbelige og meget dyre at transportere.

(171) Markederne for vand og læskedrikke er organiseret på forskellige måder med hensyn til aftapning:

- Mineral- og kildevandsproducenterne er mere begrænsede af sundhedsregler. De skal generelt have et tappeanlæg tæt på deres kilder, deres råvarer skal opfylde strenge krav, og de skal i visse lande autoriseres af sundhedsmyndighederne. Langt de fleste præforme, der bruges af vandproducenter, er selvfremstillede, sædvanligvis i faciliteter tæt på oppustnings- og påfyldningslinjerne.

- Producenter af læskedrikke placerer sig sædvanligvis i lokaliteter, der giver dem de mindst mulige distributionsomkostninger.

- Producenter med kendte varemærker har tendens til at købe præforme og/eller oppustede flasker. De har et netværk af certificerede leverandører, såkaldte omdannere af præforme til flasker. Ingen af disse producenter besvarede spørgeskemaet eller gav sig til kende. Kommissionen har derfor ikke kunnet tage dem i betragtning.

- Mindre producenter af læskedrikke eller producenter af varer, som af forbrugerne opfattes som mærkevarer, (navnlig massedetailhandelssektoren) fremstiller oftest deres egne præforme og oppuster deres egne flasker.

(172) På dette grundlag kan der identificeres tre hovedgrupper af PET-brugere:

- omdannere af præforme til flasker, som tegner sig for ca. 40 % af forbruget af PET i Fællesskabet

- producenter af mineral- og kildevand, hvis andel af PET-forbruget er på ca. 35 %

- integrerede aftappere af læskedrikke, der tegner sig for ca. 7 % af forbruget af PET.

Det resterende forbrug af PET anvendes af sektorer, der fremstiller forskellige indpakninger til fødevarer og lægemidler, samt af producenter af plastplader.

Omdannere af præforme til flasker

(173) Omdannerne af præforme er de vigtigste brugere af PET, men de fire samarbejdsvillige selskaber repræsenterede kun ca. 7 % af forbruget af PET i Fællesskabet. Disse selskabers import udgjorde omkring 10 % af importen fra de pågældende lande. Denne import repræsenterede mere end 30 % af deres forbrug af PET.

(174) Nogle af de største omdannere (Schmalbach Lubeca, Alpla og Resilux) samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen.

(175) De samarbejdsvillige selskaber havde i alt over 400 ansatte.

(176) På grundlag af de oplysninger, Kommissionen rådede over, repræsenterer den mængde PET, der benyttes til at fremstille præforme, ca. 75 % af fremstillingsomkostningerne hertil og ca. 70 % af de samlede produktionsomkostninger. Det er derfor et kritisk element for disse selskaber. Det fremgik af undersøgelsen, at forhandlingerne om salgspriser på præforme i de fleste tilfælde omfatter en mekanisme til afspejling af variationerne i PET-priserne.

(177) Da konkurrencen i erhvervsgrenen er meget stærk, og da det meste af salget af præforme og flasker til læskedrikke sker til nogle få store købere (producenterne af kendte varemærkelæskedrikke), er det imidlertid ikke klart, i hvilken udstrækning omdannerne vil kunne videregive stigningen i PET-priserne til priserne på præforme.

(178) Brugerne og importørerne fremførte, at en told vil få nogle multinationale omdannere af præforme og/eller aftappere af læskedrikke til at flytte deres højt standardiserede præformsfabrikker til lande i Østeuropa for at undgå antidumpingtolden. De fleste store selskaber i denne erhvervsgren har allerede fabrikker i disse lande og vil derfor tilsyneladende nemt kunne flytte en del af deres produktion uden for Fællesskabet. Der er ikke told på importen af præforme.

(179) Ifølge Kommissionens oplysninger er transportomkostningerne ikke en tilstrækkelig hindring for en sådan udflytning, f.eks. rummer en lastvogn med halvliterspræforme 17 tons i stedet for 24 tons PET-spåner. Transportomkostningerne for præforme er derfor ca. 30 % højere end for PET, men den samlede virkning af en sådan stigning i transportpriserne på produktionsomkostningerne er kun ca. 2,5 %. Der eksisterede imidlertid allerede konkurrencemæssige fordele i Fællesskabets nabolande, mens der ikke var pålagt antidumpingtold, og dette førte ikke til udflytning. Dette skyldes, at disse fordele blev mere end opvejet af hensynet til nærhed, fleksibilitet og forsyningssikkerhed, som var afgørende for brugerne.

(180) På grundlag af oplysningerne fra de samarbejdende producenter konkluderedes det, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil have en væsentlig indvirkning på omdannernes fremstillingsomkostninger. Der kan imidlertid ikke siges noget klart om virkningen på omdannernes rentabilitet. Som ovenfor nævnt udgør de samarbejdsvillige selskaber desuden kun en meget lille del af omdannerindustrien. Det er derfor vanskeligt at vurdere de sandsynlige virkninger for denne erhvervsgren som helhed.

Producenter af mineral- og kildevand

(181) De to samarbejdende selskaber i denne erhvervsgren tegnede sig for omkring 10 % af forbruget i Fællesskabet af den pågældende vare. Disse selskabers import udgjorde omkring 1 % af importen fra de pågældende lande. Denne import repræsenterede mindre end 4 % af deres forbrug af PET.

(182) De to selskaber beskæftigede tilsammen mere end 4000 med produktion, hvortil den pågældende vare blev anvendt.

(183) De to samarbejdsvillige selskaber er de to største aktører på det franske mineralvandsmarked. Danone- og Nestlé-koncernerne ejer også mineralvandskilder i andre medlemsstater, men svarede kun for deres franske afdelinger. De samarbejdsvillige selskaber repræsenterer derfor kun en ret begrænset del af Fællesskabets mineralvandssektor, der i sig selv kun er en del af sektoren for flaskeaftappet vand. De samarbejdsvillige selskaber er desuden kun involveret i fremstilling af mineralvand med mærkebetegnelse og har således en specifik omkostningsstruktur.

(184) Omkostningerne til PET er den vigtigste del af disse selskabers fremstillingsomkostninger (mindre end en fjerdedel) og udgør omkring 10 % af de samlede produktionsomkostninger.

(185) For så vidt angår mineral- og kildevand i det nederste markedssegment påpegede de sammenslutninger, som repræsenterede disse selskaber, at da deres generelle og administrative omkostninger er meget lave i forhold til mærkevaremineralvandsproducenternes omkostninger, har prisen på PET en større virkning på deres samlede produktionsomkostninger og på rentabiliteten. Prisstigningerne efter en indførelse af antidumpingtold vil derfor have alvorlige konsekvenser for disse producenter, der allerede opererer med lave margener, og som ikke vil kunne øge deres salgspriser, fordi deres vigtigste kunder - supermarkedskæderne - ville afvise prisstigninger.

(186) Ingen individuelle producenter fra denne markedssektor samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. De eneste oplysninger, der blev afgivet til Kommissionen af sammenslutningerne af vandproducenter, blev indgivet meget sent og er ikke blevet kontrolleret. Det var derfor ikke muligt at drage konklusioner om virkningerne af foranstaltninger på selskaber i denne sektor.

(187) På grundlag af de efterprøvede oplysninger, der blev afgivet af de samarbejdsvillige selskaber, konkluderer Kommissionen, at virkningerne af de foreslåede foranstaltninger på mineralvandsproducenterne ikke vil være væsentlig, fordi de er meget rentable, og fordi de kun importerer små mængder PET. I betragtning af deres stilling på markedet kan producenterne af mineralvand i det højeste markedssegment desuden sandsynligvis øge deres salgspriser.

Integrerede aftappere af læskedrikke

(188) De tre samarbejdende selskaber i denne erhvervsgren tegnede sig for omkring 2 % af forbruget i Fællesskabet af den pågældende vare. Disse selskabers import udgjorde omkring 5 % af importen fra de pågældende lande. Denne import repræsenterede mere end 65 % af deres forbrug af PET.

(189) De tre selskaber beskæftigede tilsammen omkring 200 personer med produktion, hvortil den pågældende vare blev anvendt.

(190) De samarbejdende producenter er vertikalt integrerede bagud og fremad, hvilket vil sige, at de fremstiller præforme, omdanner dem til flasker og fylder dem med læskedrikke. Disse selskaber repræsenterer kun en lille del af den samlede læskedrikindustri og producerer hovedsagelig for distributører og varemærker i det laveste markedssegment.

(191) På grundlag af de oplysninger, Kommissionen rådede over, repræsenterer den mængde PET, der benyttes til at fremstille beholdere til læskedrikke, mere end 10 % af fremstillingsomkostningerne og ca. 8 % af de samlede produktionsomkostninger. Det er derfor et vigtigt omkostningselement for disse selskaber.

(192) De integrerede aftappere af læskedrikke solgte hovedsagelig til supermarkedskæder. Da detailpriserne på læskedrikke i laveste markedssegment er faldet i de seneste år, og da de involverede store detailhandlere har meget stor magt på markedet, vil producenterne af læskedrikke blive mødt med modstand ved ethvert forsøg på at øge salgspriserne.

(193) Kommissionen finder, at en indførelse af foranstaltninger kan reducere margenerne i denne erhvervsgren, da de stigende omkostninger som følge af foranstaltninger sandsynligvis ikke vil blive opvejet af tilsvarende stigninger i indtægterne.

7. Sandsynlige virkninger, hvis der indføres foranstaltninger over for forsyningerne af PET til fællesskabsmarkedet

(194) En række brugere og importører af PET har udtrykt bekymring over en mulig mangel på PET på fællesskabsmarkedet i de kommende to år og har fremført, at en import vil være nødvendig og ikke bør hindres ved høj told.

(195) Kommissionen finder, at hvis der er forsyningsproblemer på fællesskabsmarkedet, skyldes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt skade som følge af dumpingimport og ikke har været i stand til at foretage investeringer til trods for den forudsigelige stigning i efterspørgslen. Det er derfor hastende påkrævet, at EF-erhvervsgrenen sikres redelige konkurrencevilkår, så den kan foretage de investeringer, som er blevet udskudt som følge af den skadelige dumping.

(196) Import til redelige ikke-dumpede priser vil under alle omstændigheder kunne finde sted, da den eksisterende overkapacitet i Asien ikke vil være udtømt, før EF-erhvervsgrenens nødvendige nye investeringer fører til ibrugtagning af nye produktionsanlæg.

8. Konklusion om Fællesskabets interesser

(197) Det er klart, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger er i både EF-erhvervsgrenens og dens råvareleverandørers interesse.

(198) En indførelse af foranstaltninger vil gøre det muligt for disse sektorer at forbedre rentabiliteten og foretage de nye investeringer, som er afgørende for disse kapitalintensive sektorers langsigtede levedygtighed.

(199) Vurderingen af virkningerne på de øvrige sektorer er langt mindre klar, hovedsagelig fordi der drages konklusioner på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige selskaber, hvis repræsentativitet ansås for begrænset. Skønt der er tegn på, at foranstaltninger kunne have en virkning i visse sektorer, er det på nuværende tidspunkt vanskeligt at drage klare konklusioner om virkningerne af foranstaltninger på et bredere grundlag på grund af manglende oplysninger. I sig selv tyder den manglende samarbejdsvilje på, at de negative virkninger for de pågældende sektorer ikke er væsentlige.

(200) Det er imidlertid klart, at EF-erhvervsgrenen har lidt under skadelig dumping, som har trykket dens priser og forhindret genetablering af en bedre økonomisk situation. Hvis denne situation forbliver uændret, vil tab på det niveau, der blev nået i undersøgelsesperioden, ikke kunne bæres, og EF-erhvervsgrenen vil ophøre med at fremstille PET i Fællesskabet.

(201) Hvis EF-erhvervsgrenen bliver tvunget til at indstille eller kraftigt begrænse produktionen af PET, vil Fællesskabet blive afhængigt af leverancer udefra og vil opleve større prisudsving i tilfælde af mangelsituationer. En sådan situation vil være mod brugernes interesser, og brugerne har udtalt, at de ikke ønsker kun at have adgang til importeret PET.

(202) På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der ikke i den foreløbige fase foreligger tvingende årsager til ikke at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde.

G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

1. Skadestærskel

(203) For at forhindre, at dumpingimporten forvolder yderligere skade, ansås det for passende at indføre antidumpingforanstaltninger i form af midlertidig told.

(204) Med henblik på at fastsætte tolden tog Kommissionen hensyn til de dumpingmargener, der er fastlagt, og den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

(205) Da skaden hovedsagelig består af pristryk og forhindring af de prisstigninger, der er nødvendige for at genskabe rentabilitet, er det for at afhjælpe denne skade nødvendigt, at erhvervsgrenen bliver i stand til at øge salgspriserne. For at opnå dette bør priserne på den pågældende vare med oprindelse i de lande, der er omfattet af undersøgelsen, øges til et ikke-skadevoldende niveau.

(206) Med henblik herpå fastsatte Kommissionen en ikke-skadevoldende pris på grundlag af EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger (idet der ikke blev taget hensyn til omkostningerne for nogle virksomheder i EF-erhvervsgrenen, der ansås for usædvanligt eller urimeligt høje) plus en rimelig fortjenstmargen (7 %), idet dette fandtes nødvendigt for at sikre erhvervsgrenens levedygtighed og repræsentere en fortjeneste, som erhvervsgrenen kunne forvente, hvis der ikke forekom skadelig dumpingimport. I betragtning af de finansielle tab, som EF-erhvervsgrenen har lidt i årene forud for undersøgelsesperioden, vil Kommissionen i den endelige fase undersøge, om denne ikke-skadevoldende pris giver et præcist billede af situationen i dette tilfælde, navnlig i betragtning af udviklingen i valutakurserne og prisen på råmaterialer.

(207) Den ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med de dumpingimportpriser, der blev benyttet til at fastslå prisunderbuddet, jf. betragtning 115. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi.

2. Midlertidige foranstaltninger

(208) På baggrund af ovenstående fastslås det, at der bør indføres en midlertidig antidumpingtold svarende til den fastlagte dumpingmargen, men tolden bør i henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen ikke være højere end skadestærsklen.

(209) I den sideløbende antisubsidieprocedure er der også indført udligningstold på importen af PET med oprindelse i Indien, Malaysia, Taiwan og Thailand. Da ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med henblik på at afhjælpe en og samme situation, der opstår som følge af dumping eller eksportsubsidiering, er der ved fastsættelsen af antidumpingtoldens størrelse taget hensyn til det udligningstoldbeløb, der er fastsat i antisubsidieproceduren, jf. artikel 14, stk. 1, i grundforordningen.

(210) For Indien og Malaysia ansås det under disse omstændigheder ikke for rimeligt både at indføre udligningstold og antidumpingtold af et omfang, der fuldt ud modsvarer de fastlagte subsidie- og dumpingmargener, fordi de konstaterede subsidier enten var eksportsubsidier eller ubetydelige.

(211) For så vidt angår Taiwan og Thailand er de subsidier, der konstateredes i den sideløbende undersøgelse, ikke eksportsubsidier, og de ansås derfor ikke for at have påvirket eksportprisen og den tilsvarende dumpingmargen. Der kan derfor indføres udligningstold sammen med antidumpingtold i det omfang, de to former for told tilsammen ikke overstiger det niveau, som er nødvendigt for at afhjælpe skaden.

(212) For så vidt angår den resttold, der gælder ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, ansås samarbejdsgraden for god for alle lande. Resttolden blev derfor fastsat på grundlag af den højeste samlede toldsats, der konstateredes for en samarbejdsvillig producent i hvert land, dvs. på grundlag af både antidumpingtold og udligningstold tilsammen (for Indien er antidumpingresttolden derfor lavere end den antidumpingtold, der er fastsat for individuelle selskaber).

(213) På grundlag af ovenstående er antidumpingtolden fastsat ved at sammenligne skadestærsklerne, dumpingmargenerne og om nødvendigt udligningstolden og dens art.

(214) Det forhold, at PET-priserne kan svinge i overensstemmelse med svingningerne i råoliepriserne, bør ikke medføre en højere told. Det ansås derfor for passende at indføre told i form af et specifikt beløb pr. ton. Dette beløb følger af den anvendelse af antidumpingtolden på cif-eksportpriserne, som blev benyttet ved beregningen af skadestærsklen i undersøgelsesperioden.

(215) Der foreslås følgende antidumpingtold:

INDIEN

>TABELPOSITION>

INDONESIEN

>TABELPOSITION>

KOREA

>TABELPOSITION>

MALAYSIA

>TABELPOSITION>

TAIWAN

>TABELPOSITION>

THAILAND

>TABELPOSITION>

(216) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes ved undersøgelsen med hensyn til de pågældende selskaber. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af selskaberne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, som er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den operative del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte selskaber, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".

(217) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(6) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter konsultation af det rådgivende udvalg ændrer Kommissionen om nødvendigt forordningen i overensstemmelse hermed ved at ajourføre listen over selskaber, som er omfattet af individuelle toldsatser.

H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(218) Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledningen af undersøgelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det bemærkes, at alle afgørelser, der træffes vedrørende indførelsen af told med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalat med en viskositetskoefficient på 78 ml/g og derover i henhold til DIN (Deutsche Industrienorm) 53278, henhørende under KN-kode 39076020 og ex 3907 60 80 (Taric-kode 3907608010) og med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand.

2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer med oprindelse i:

>TABELPOSITION>

Disse satser finder ikke anvendelse på varer fremstillet af nedenfor anførte selskaber, for hvilke der gælder følgende antidumpingtold:

>TABELPOSITION>

3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93(7), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte faste beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.

4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

5. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

1. Parterne kan inden for en frist på 10 dage fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.

2. De berørte parter kan inden for en frist på en måned fra datoen for nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til dens anvendelse, jf. artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning gælder i en periode på seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 4. august 2000.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18.

(3) EFT C 319 af 6.11.1999, s. 4.

(4) EFT C 319 af 6.11.1999, s. 2.

(5) Se bl.a. Kommissionens forordning (EF) nr. 124/2000, (EFT L 16 af 21.1.2000, s. 30).

(6) Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Handel

Direktorat E

DM 24 - 5/77

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel.

(7) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.