KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 124/2000

af 20. januar 2000

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98(2), særlig artikel 7,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 22. april 1999 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af korte syntetiske fibre af polyester (i det følgende benævnt "syntetiske polyesterfibre") med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand, og indledte en undersøgelse.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet i marts 1999 af den internationale komité for rayon og syntetiske fibre (CIRFS) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen af korte syntetiske fibre af polyester i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(4) om indledning af en sideløbende antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i bl. a. Australien, Indonesien og Thailand.

(4) Der er i øjeblikket antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Betarus (Rådets forordning (EF) nr. 1490/96(5)) og Taiwan (Rådets forordning (EF) nr. 1728/1999(6)). Foranstaltningerne over for Republikken Korea blev ophævet i august 1999 (forordning (EF) nr. 1728/1999(7)).

(5) Kommissionen underrettede officielt de klagende EF-producenter og de eksporterende producenter og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og brugere og leverandører i Fællesskabet om indledningen af proceduren. De direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.

(6) En række eksporterende producenter i de pågældende lande samt klagende producenter, brugere og importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frister, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt.

(7) I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Indonesien anvendte Kommissionen stikprøver, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen"). Kommissionen modtog detaljerede oplysninger fra et repræsentativt udsnit af eksporterende producenter i Indonesien som omhandlet i betragtning 18 og 19.

Kommissionen modtog også besvarelser af sit spørgeskema fra en eksporterende producent i Australien og fire eksporterende producenter i Thailand.

Den modtog også besvarelser fra syv klagende producenter i Fællesskabet og fra to brugere i Fællesskabet, som blev anset for relevante og fuldstændige.

(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig fastlæggelse af dumping, skade og Fællesskabets interesser, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Klagende producenter i Fællesskabet

Tyskland

- DuPont De Neurours GmbH, Frankfurt

- Trevira GmbH & Co KG, Frankfurt

Irland

- Wellman International Ltd, Mullagh, Kells, Co. Meath

Spanien

- Catalana De Polimers, Barcelona

Italien

- Montefibre SpA, Milan

b) Eksporterende producenter i eksportlandene

Australien

- Leading Synthetics Pty. Ltd, Campbellfield, Melbourne

Indonesien

- P.T. Indorama Synthetics Tbk, Jakarta

- P.T. Panasia Indosyntec, Bandung

Thailand

- Indo Poly (Thailand) Ltd, Nakornpathom

- Teijin Polyester (Thailand) Ltd, Bangkok

- Teijin (Thailand) Ltd, Bangkok

- Tuntex (Thailand) Public Co., Ltd, Bangkok.

(9) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. april 1998 til 31. marts 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1996 til udløbet af undersøgelsesperioden.

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(10) Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmet eller på anden måde beredte til spinding, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 5503 20 00. Varen benævnes almindeligvis syntetiske polyesterfibre.

(11) Varen er et råmateriale, som anvendes i forskellige faser af produktionsprocessen for tekstilvarer alt afhængig af de pågældende tekstilers art. Ca. 60 % af forbruget i Fællesskabet af syntetiske polyesterfibre anvendes til spinding, dvs. til fremstilling af filamenter til fremstilling af tekstiler, eventuelt blandet med andre fibre, såsom uld og bomuld. Ca. 25 % anvendes som fyldemateriale, dvs. til udstopning eller polstring af visse tekstilvarer (f.eks. puder, bilsæder, jakker), mens de resterende 15 % benyttes til andre anvendelsesformål for ikke-vævet materiale, navnlig fremstilling af gulvtæpper. Den pågældende vare sælges i forskellige typer, der kan identificeres gennem forskellige specifikationer (f.eks. denier eller decitex, glans, siliciumbehandling). Varen sælges også i en almindelig kvalitet eller i lavere kvaliteter. Selv om de forskellige typer af syntetiske polyesterfibre kan have forskellige potentielle specifikke anvendelsesformål og kvaliteter, indebærer dette ikke, at der er væsentlige forskellige i de forskellige typers grundlæggende fysiske egenskaber. De betragtes derfor som en og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse.

2. Samme vare

(12) Kommissionen fandt, at der ikke var forskelle mellem de grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål for syntetiske polyesterfibre med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand, som importeres til Fællesskabet, og syntetiske polyesterfibre fremstillet af de klagende EF-producenter, som sælges på fællesskabsmarkedet. Det fandtes også, at der ikke var nogen forskel mellem syntetiske polyesterfibre fremstillet i Australien, Indonesien og Thailand, som eksporteredes til Fællesskabet, og den vare, der solgtes på disse landes hjemmemarked. Det konkluderedes derfor, at syntetiske polyesterfibre, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen på fællesskabsmarkedet, og syntetiske polyesterfibre, der fremstilles og sælges på hjemmemarkederne i Australien, Indonesien og Thailand, i henhold til artikel 1, stk. 4, i grundforordningen var mage til de syntetiske polyesterfibre, der importeredes til Fællesskabet fra de tre lande, der er omfattet af undersøgelsen.

C. UDTAGNING AF STIKPRØVER I INDONESIEN

a) Stikprøver

(13) For at gøre det muligt for Kommissionen at udvælge en stikprøve i henhold til artikel 17, stk. 2, i grundforordningen blev eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende senest tre uger efter indledningen af proceduren og give grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg og deres nøjagtige aktiviteter i forbindelse med fremstillingen af den pågældende vare samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne selskaber i sektoren for syntetiske polyesterfibre og disse selskabers aktiviteter. Kommissionen kontaktede i denne forbindelse også de indonesiske myndigheder og den indonesiske sammenslutning af eksporterende producenter, som ikke gjorde indsigelse mod brugen af stikprøver.

b) Forhåndsudvælgelse af samarbejdsvillige selskaber

(14) Syv selskaber i Indonesien gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for fristen på tre uger. Disse selskaber blev indledningsvis anset for samarbejdsvillige og blev taget i betragtning ved udvælgelsen af stikprøven.

Disse selskaber, der gav sig til kende inden for fristen på tre uger, tegnede sig for op til 100 % af den samlede import fra Indonesien til Fællesskabet.

(15) De samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i den endelige stikprøve, blev underrettet om, at en eventuel antidumpingtold på de af dem eksporterede varer ville blive beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen.

(16) Eventuelle selskaber, der ikke gav sig til kende inden for fristen på tre uger, blev anset for ikke at have udvist samarbejdsvilje.

c) Udvælgelse af stikprøven

(17) Indledningsvis blev tre indonesiske selskaber udvalgt til at udgøre stikprøven efter samråd med den indonesiske sammenslutning af eksporterende producenter. Den indonesiske sammenslutning stillede forslag om at erstatte to af de oprindeligt udvalgte selskaber med to andre, der imidlertid ikke kunne anses for at være mere repræsentative end de oprindeligt udvalgte. De indonesiske myndigheder blev underrettet herom.

(18) Der blev sendt spørgeskemaer til de tre selskaber, der indgik i den oprindelige stikprøve. Et af disse selskaber afgav en utilfredsstillende besvarelse, der ikke stemmede overens med de grundlæggende oplysninger, som selskabet tidligere havde afgivet i forbindelse med stikprøven, og et andet selskab afgav ikke en fuldstændig besvarelse, selv om fristen var blevet forlænget to gange. Disse to selskaber blev derfor underrettet om, at de ikke længere ansås for at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, og at resultaterne af undersøgelsen kunne være mindre gunstige for dem, end hvis de havde udvist samarbejdsvilje.

(19) I betragtning af graden af manglende samarbejdsvilje hos de selskaber, der oprindeligt var udvalgt til stikprøven, blev det eneste andet indonesiske samarbejdsvillige selskab, som havde besvaret spørgeskemaet tilfredsstillende med henblik på at blive indrømmet en individuel undersøgelse, føjet til stikprøven (se betragtning 21). Den indonesiske sammenslutning af eksporterende producenter og de indonesiske myndigheder blev underrettet og gjorde ikke indsigelse.

(20) De to selskaber, som udgjorde den endelige stikprøve, og som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, fik tildelt deres egen dumpingmargen og en individuel toldsats.

d) Individuel undersøgelse i forbindelse med stikprøven

(21) Kommissionen modtog to anmodninger om individuel undersøgelse inden for den frist, der var fastsat i denne forbindelse, jf. artikel 17, stk. 3, i grundforordningen.

Imidlertid var kun en af disse anmodninger ledsaget af en tilfredsstillende besvarelse af spørgeskemaet, og det pågældende selskab var det selskab, som blev føjet til stikprøven, efter at de to oprindeligt udvalgte selskaber havde udvist manglende samarbejdsvilje som nævnt i betragtning 19.

(22) Den anden eksporterende producent, som også anmodede om en individuel undersøgelse, besvarede ikke spørgeskemaet inden for den fastsatte frist, og anmodningen kunne derfor ikke imødekommes. Selskabet blev imidlertid fortsat anset for at være samarbejdsvilligt, da det havde afgivet tilfredsstillende grundlæggende oplysninger i forbindelse med udvælgelsen af stikprøven, men ikke var blevet udvalgt til denne.

D. DUMPING

(23) I dette afsnit gøres der først rede for den generelle metode, der er benyttet til at fastslå, hvorvidt den pågældende vare blev indført til Fællesskabet til dumpingpriser (betragtning 24 til 35). Derefter beskrives specifikke spørgsmål, der er opstået for hvert enkelt land i forbindelse med undersøgelsen (betragtning 36 til 63).

1. Normal værdi

(24) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen undersøgte Kommissionen først, om hver eksporterende producents hjemmemarkedssalg af syntetiske polyesterfibre til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende eksportsalg til Fællesskabet.

Det fremgik af denne vurdering, at alle de undersøgte eksporterende producenter havde et repræsentativt salg af syntetiske polyesterfibre på deres hjemmemarked i undersøgelsesperioden.

(25) For så vidt angår undersøgelsen efter varetype fandt Kommissionen som anført i betragtning 12, at varetyper, der solgtes på henholdsvis hjemmemarkedet og til eksport og som havde samme kvalitet, denier, glans, siliciumbehandling og anvendelsesformål, var direkte sammenlignelige.

Visse eksporterende producenter hævdede, at syntetiske polyesterfibre af lavere kvalitet skulle opdeles yderligere i forskellige underkvaliteter. Disse krav støttedes imidlertid ikke af generelt anerkendte kriterier for, hvorledes der skulle skelnes mellem varer af lavere kvalitet, og de blev derfor foreløbigt afvist.

(26) Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, når salget af den pågældende type på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af det samlede salg af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.

(27) Kommissionen undersøgte efterfølgende, om hvert selskabs hjemmemarkedssalg kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte den andel af hjemmemarkedssalget til uafhængige kunder, der ikke var tabsgivende på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden:

a) For de varetyper, hvor over 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, og over den vejede gennemsnitlige salgspris var lig med eller højere end de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, beregnedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af alle hjemmemarkedssalgspriserne for den pågældende type.

b) For de varetyper, hvor mindst 10 % og højst 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, beregnedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af priserne ved de hjemmemarkedssalgstransaktioner for den pågældende type, der fandt sted til priser lig med eller over enhedsomkostningerne.

c) For de varetyper, hvor under 10 % af den solgte mængde blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke lå under enhedsomkostningerne, fandtes det, at den pågældende varetype ikke solgtes i normal handel, og den normale værdi beregnedes derfor.

(28) Hvor kravene i betragtning 26 og 27, litra a) og b), var opfyldt, blev den normale værdi for den tilsvarende varetype baseret på de priser, der var betalt eller skulle betales af uafhængige kunder på eksportlandets hjemmemarked i undersøgelsesperioden, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

(29) For varetyper henhørende under litra c) samt for varetyper, der ikke solgtes i repræsentative mængder på hjemmemarkedet som nævnt i betragtning 26, måtte den normale værdi beregnes.

Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen blev de pågældende samarbejdsvillige eksporterende producenters salgs- og administrationsomkostninger samt andre generalomkostninger og disse selskabers gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til deres gennemsnitlige fremstillingsomkostninger i undersøgelsesperioden.

2. Eksportpris

(30) Da de eksporterende producenter i alle tilfælde udførte den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

3. Sammenligning

(31) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

Der er derfor indrømmet justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, importafgifter og indirekte afgifter, paknings- og kreditomkostninger, omkostninger efter salg, provisioner, rabatter og nedslag, når dette har været relevant og berettiget.

Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget ab fabrik.

a) Dumpingmargen for undersøgte selskaber

(32) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype som fastsat i betragtning 27 med den tilsvarende vejede gennemsnitlige eksportpris som fastsat i henhold til betragtning 30.

b) Dumpingmargen for samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven

(33) For så vidt angår Indonesien er dumpingmargenen for eksporterende producenter, som gav sig til kende i henhold til artikel 17 i grundforordningen, men som ikke blev undersøgt individuelt, fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit af dumpingmargenerne for selskaberne i stikprøven, jf. artikel 9, stk. 6, i grundforordningen.

c) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige selskaber

(34) For de eksporterende producenter, som ikke besvarede Kommissionens spørgeskema (se betragtning 19) eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.

(35) For at fastslå den samlede grad af samarbejdsvilje, blev der for hvert land, der var omfattet af undersøgelsen, foretaget en sammenligning mellem oplysningerne fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter om de mængder, de havde eksporteret til Fællesskabet, og de tilsvarende Eurostat-importstatistikker.

a) For hvert af de pågældende lande, hvor det konstateredes, at den samlede samarbejdsvilje var stor, fandtes det passende at fastsætte en restdumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber, der svarede til den højeste dumpingmargen fastsat for et samarbejdsvilligt selskab i det pågældende land eller til dumpingmargenen for det eneste samarbejdsvillige selskab. Denne fremgangsmåde blev fulgt, da der ikke var grund til at antage, at nogen ikke-samarbejdsvillig eksporterende producent i nogle af de pågældende lande ville have foretaget dumping på et lavere niveau end en samarbejdsvillig eksporterende producent i samme land.

b) For hvert af de pågældende lande, hvor det konstateredes, at den samlede samarbejdsvilje var begrænset, fandtes det passende at fastsætte en restdumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber, der var højere end den højeste dumpingmargen fastsat for et samarbejdsvilligt selskab. Der er grund til at antage, at den omfattende mangel på samarbejdsvilje skyldes, at de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter i det pågældende land generelt har foretaget dumping på et højere niveau end nogen samarbejdsvillig eksporterende producent i samme land.

Ovennævnte fremgangsmåde for ikke-samarbejdsvillige selskaber fandtes også nødvendig for at forhindre, at manglende samarbejdsvilje blev belønnet.

4. Specifikke spørgsmål, som i forbindelse med undersøgelsen er opstået vedrørende fastsættelsen af dumping for hvert af de berørte lande

a) Australien

i) Normal værdi

(36) Den samarbejdende australske eksporterende producent havde et betydeligt salg af den pågældende vare til en forretningsmæssigt forbundet bruger på hjemmemarkedet. I henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen ansås dette salg ikke for at have fundet sted i normal handel og blev ikke benyttet til at fastsætte den normale værdi.

Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og salgs-, general- og administrationsomkostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.

I alle andre henseender blev den normale værdi fastsat i henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 24 til 29. Den normale værdi blev således fastsat på grundlag af hjemmemarkedssalgspriser eller beregnede værdier, alt efter varetypen.

ii) Eksportpris

(37) Hele den eksporterende australske producents salg af den pågældende vare til fællesskabsmarkedet fandt sted til uafhængige kunder. Selskabets eksportpriser blev fastsat i henhold til den generelle metode skitseret i betragtning 30, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales.

iii) Sammenligning

(38) I henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 31 blev der indrømmet justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, kreditomkostninger samt provisioner, hvor dette var relevant og berettiget.

(39) Den australske eksporterende producent ønskede en justering for forskelle i pakningsomkostninger, fordi varen til visse hjemmemarkedskunder leveres på paller. Denne anmodning blev imidlertid afvist, fordi pallerne faktureredes separat til kunden.

(40) Den australske eksporterende producent ønskede en justering af den normale værdi for forskelle i omkostningerne til garantier og sikkerhedsstillelse samt faglig bistand og tjenesteydelser. Selskabet gav ingen tilfredsstillende forklaring på kravet, og størrelsen af de ønskede justeringer blev heller ikke tilfredsstillende begrundet eller dokumenteret. Desuden kunne selskabet ikke påvise, at de pågældende faktorer førte til forskellige priser for kunder på hjemmemarkedet og eksportmarkedet. Påstanden afvistes derfor.

iv) Dumpingmargen

(41) De foreløbige dumpingmargener blev fastsat som beskrevet i betragtning 32 til 35.

(42) Det konstateredes, at den eneste samarbejdsvillige australske eksportør tegnede sig for hele eksporten til Fællesskabet fra Australien. Restdumpingmargenen for Australien blev derfor som beskrevet i betragtning 35, litra a), fastsat til den dumpingmargen, der konstateredes for det eneste samarbejdsvillige selskab, Leading Synthetics Pty. Ltd.

(43) Den foreløbige dumpingmargen udgør 19,6 % af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet.

b) Indonesien

i) Normal værdi

(44) En af de to undersøgte indonesiske eksporterende producenter havde et vist salg af den pågældende vare til en forretningsmæssigt forbundet bruger på hjemmemarkedet. I henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen ansås dette salg ikke for at have fundet sted i normal handel og blev ikke benyttet til at fastsætte den normale værdi.

Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og salgs-, general- og administrationsomkostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.

I alle andre henseender blev den normale værdi fastsat i henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 24 til 29. For begge eksporterende producenter blev den normale værdi alt efter varetypen fastsat på grundlag af salgspriserne på hjemmemarkedet og beregnede priser.

ii) Eksportpris

(45) Hele det salg af den pågældende vare, som de to undersøgte indonesiske eksporterende producenter foretog til fællesskabsmarkedet, fandt sted til uafhængige kunder. Selskabernes eksportpriser blev fastsat i henhold til den generelle metode skitseret i betragtning 30, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales.

iii) Sammenligning

(46) I henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 31 blev der indrømmet justeringer for forskelle i rabatter, omkostninger til transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, kreditomkostninger samt provisioner, hvor dette var relevant og berettiget.

iv) Dumpingmargen

(47) De foreløbige dumpingmargener for de to undersøgte eksporterende producenter blev fastsat som beskrevet i betragtning 32.

(48) For samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgik i stikprøven (se betragtning 13 til 22), blev der fastsat en dumpingmargen på grundlag af det vejede gennemsnit efter mængde af dumpingmargenerne for de to selskaber, der indgik i stikprøven.

(49) Som anført i betragtning 18 samarbejdede to indonesiske eksporterende producenter, som blev udvalgt til den oprindelige stikprøve, desuden ikke med undersøgelsen, efter at stikprøven var blevet udvalgt. Disse selskaber tegnede sig for omkring 30 % af eksporten af den pågældende vare til Fællesskabet. Det ansås derfor for passende at fastsætte en restdumpingmargen, som var højere end den højeste dumpingmargen, der konstateredes for et samarbejdende selskab i stikprøven, jf. betragtning 35, litra b) Restdumpingmargenen for Indonesien blev derfor fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit efter mængde af de to varetyper, for hvilke der var fastsat de højeste specifikke dumpingmargener, og som tegnede sig for en repræsentativ mængde eksport til Fællesskabet.

(50) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

c) Thailand

(51) I alt gav fire eksporterende producenter sig til kende og samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. To af disse eksporterende producenter var forretningsmæssigt forbundne.

i) Normal værdi

(52) Den normale værdi blev fastsat i henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 24 til 29. For varetyper, der er beskrevet i betragtning 27, litra c), samt for en varetype solgt af et selskab, hvis hjemmemarkedssalg ikke var repræsentativt i forhold til eksportsalget af samme type til Fællesskabet, måtte den normale værdi beregnes. I alle andre tilfælde baseredes den normale værdi på hjemmemarkedssalgspriserne.

Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og salgs-, general- og administrationsomkostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.

(53) Et samarbejdsvilligt selskab ønskede, at en bestemt varetype ikke skulle medtages ved beregningen af dumpingmargenen, idet omkostningerne og prisen for denne vare påvirkedes af, at varen var ved at blive lanceret, eller, hvis dette ikke kunne godkendes, at der blev indrømmet en passende justering. Selskabet foreslog imidlertid ingen passende justering. Da værdien af dette salg tegnede sig for mere end 59 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til EF i undersøgelsesperioden, fandtes det ikke hensigtsmæssigt at holde varen uden for beregningen af dumpingmargenen.

Da påbegyndelsesfasen strakte sig ud over undersøgelsesperioden, blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen, taget hensyn til oplysninger om de gennemsnitlige produktionsomkostninger for denne type produktion i undersøgelsesperioden, som vedrørte slutningen af påbegyndelsesfasen, for så vidt de relevante oplysninger var blevet indgivet forud for kontrolbesøget og senest tre måneder efter indledningen af undersøgelsen.

ii) Eksportpris

(54) Hele det salg af den pågældende vare, som de fire samarbejdsvillige thailandske eksporterende producenter foretog til fællesskabsmarkedet, fandt sted til uafhængige kunder. Selskabernes eksportpriser blev fastsat i henhold til den generelle metode skitseret i betragtning 30, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales.

iii) Sammenligning

(55) I henhold til den generelle metode beskrevet i betragtning 31 er der indrømmet justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, importafgifter og indirekte afgifter, paknings- og kreditomkostninger, omkostninger efter salg, provisioner, rabatter og nedslag, når dette har været relevant og berettiget.

(56) Alle fire samarbejdende eksporterende producenter anmodede om justering for handelstrin. For en producent ansås kravet imidlertid for at være grundløst, mens et andet selskab ikke påviste konsekvente og klare forskelle i funktioner og priser for de forskellige handelstrin på hjemmemarkedet, som ikke allerede var inkluderet i de øvrige ønskede justeringer. Desuden gav ingen eksporterende producent nogen tilfredsstillende begrundelse for størrelsen af den justering for handelstrin, der krævedes. Under disse omstændigheder blev der ikke indrømmet justeringer for handelstrin i denne fase.

(57) To eksporterende producenter krævede justering for valutaomregning med den begrundelse, at den valuta, der blev benyttet ved fakturering af eksporttransaktionerne, vedvarende var faldet i undersøgelsesperioden i forhold til den valuta, hvori regnskaberne blev ført. Det konstateredes imidlertid, at valutakursen i undersøgelsesperioden var svingende og ikke blot faldende, og påstanden afvistes derfor.

(58) Et selskab fremsatte krav om justering for toldgodtgørelse for sent, nemlig næsten to måneder efter fristen for besvarelse af spørgeskemaer. Desuden fremlagde selskabet ikke den detaljerede retlige dokumentation, der krævedes i spørgeskemaet, og påviste ikke, at tolden rent faktisk var blevet refunderet. Under disse omstændigheder blev der ikke indrømmet nogen justering.

(59) Tre selskaber anmodede om justeringer for teknisk bistand fra eget personale. Disse krav blev imidlertid afvist med den begrundelse, at den tekniske bistand ikke var påkrævet ifølge lovgivningen eller de undersøgte salgskontrakter, at der ikke var fremlagt bevis for, at omkostningen var en kundeserviceomkostning, og at det ikke var påvist, at den ydede tekniske bistand påvirkede priserne.

iv) Dumpingmargen

(60) De foreløbige dumpingmargener for de fire undersøgte eksporterende producenter blev fastsat som beskrevet i betragtning 32.

(61) Det er Kommissionens faste praksis at fastsætte en enkelt vejet gennemsnitlig dumpingmargen for forretningsmæssigt forbundne selskaber. Dette skyldes, at en fastsættelse af individuelle dumpingmargener kan tilskynde til omgåelse af antidumpingforanstaltningerne, idet forretningsmæssigt forbundne producenter herved vil kunne kanalisere deres eksport til Fællesskabet gennem det selskab, der har den laveste individuelle dumpingmargen, hvorved foranstaltningerne ville blive virkningsløse. I overensstemmelse med denne praksis tildeltes de to forretningsmæssigt forbundne producenter, der tilhørte samme gruppe, en enhedsdumpingmargen, idet der først blev beregnet en dumpingmargen for hvert selskab og derefter fastsat et vejet gennemsnit af disse margener.

(62) Det konstateredes, at den samlede samarbejdsvilje i Thailand var meget stor (op mod 100 %). Restdumpingmargenen for Thailand, udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsattes derfor på grundlag af betragtning 35, litra a), som den højeste dumpingmargen fastsat for et samarbejdsvilligt selskab.

(63) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

E. SKADE

1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

(64) 14 producenter vides at fremstille syntetiske polyesterfibre i Fællesskabet. Ni af dem har tilsluttet sig klagen i den foreliggende sag, men kun otte besvarede oprindeligt spørgeskemaet. Desuden besvarede en af disse otte producenter ikke mangelskrivelserne fra Kommissionen. Kommissionen fandt derfor, at de to klagende fællesskabsproducenter ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. På dette grundlag fremgik det af undersøgelsen, at de syv samarbejdende klagende EF-producenter i undersøgelsesperioden tegnede sig for ca. 85 % af den samlede produktion af syntetiske polyesterfibre i Fællesskabet.

Disse syv producenter udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen. Disse samarbejdsvillige producenter i Fællesskabet benævnes i det følgende "EF-erhvervsgrenen".

2. Analyse af situationen på fællesskabsmarkedet for syntetiske polyesterfibre

a) Forbruget i Fællesskabet

(65) Da der ikke kunne opnås samarbejde med hensyn til oplysninger om de ikke-klagende EF-producenters salg, baseredes forbruget i Fællesskabet (se nedenstående tabel) på summen af EF-erhvervsgrenens salg, importen fra de af undersøgelsen omfattede lande, Eurostats oplysninger om importen fra andre tredjelande og skøn over de ikke-samarbejdsvillige EF-producenters salg.

>TABELPOSITION>

b) Importen af syntetiske polyesterfibre til Fællesskabet fra de pågældende lande

i) Kumulativ vurdering af importen

(66) Kommissionen overvejede, om importen af syntetiske polyesterfibre med oprindelse i de pågældende lande skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen. Følgende resultater fremgik af undersøgelsen:

a) dumpingmargenen for hvert land lå som ovenfor angivet over de minimisgrænsen

b) den mængde, der importeredes fra hvert land, var ikke ubetydelig sammenholdt med forbruget i Fællesskabet

c) analysen af vilkårene for konkurrencen mellem importerede syntetiske polyesterfibre og den i Fællesskabet fremstillede vare samt af vilkårene for konkurrencen mellem importerede syntetiske polyesterfibre viste, at:

- importerede syntetiske polyesterfibre fra alle eksportlande og syntetiske polyesterfibre fremstillet i Fællesskabet som anført i betragtning 12 er samme vare

- importerede syntetiske polyesterfibre fra alle eksportlande solgtes gennem tilsvarende salgskanaler til samme kunder

- importerede syntetiske polyesterfibre fra alle eksportlande solgtes til ensartede priser

d) det fremgik af undersøgelsen, at de pågældende eksportlande solgte syntetiske polyesterfibre direkte til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder, såsom producenter af tekstilvarer, puder og vatterede varer, og til forhandlere af syntetiske polyesterfibre. Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen solgte samme vare gennem samme salgskanaler og til samme kundekategorier, skønt størstedelen af dens salg fandt sted til endelige brugere.

Der var derfor tilstrækkelig grund til at kumulere importen fra de ovennævnte lande.

ii) Den importerede mængde

(67) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden konstateredes der følgende udvikling i importen fra de pågældende lande:

>TABELPOSITION>

Kilde:

Comext 2.

iii) De importerede varers markedsandel

(68) De fra de pågældende lande importerede varers markedsandel steg betydeligt i løbet af den undersøgte periode, udtrykt i mængde.

>TABELPOSITION>

Den i ovenstående tabeller viste udvikling bekræfter, at importen fra de pågældende lande til Fællesskabet er steget stærkt, udtrykt såvel i absolutte tal som i markedsandel.

iv) De importerede varers gennemsnitspris

(69) Fra 1996 til undersøgelsesperioden udviste salgspriserne på EF-markedet for syntetiske polyesterfibre importeret fra de pågældende lande en stadigt faldende tendens, således som det fremgår af følgende tabel:

>TABELPOSITION>

v) Prisunderbud

(70) Med henblik på fastsættelse af prisunderbuddet blev der foretaget en analyse af oplysninger, der vedrørte undersøgelsesperioden. Ved en sammenligning mellem eksportprisen med EF-erhvervsgrenens priser konstateredes det, at der forekom prisunderbud.

De relevante priser for EF-erhvervsgrenen var priserne ved salg til uafhængige kunder, om nødvendigt justeret til niveauet ab fabrik, dvs. uden transportomkostninger. Da EF-erhvervsgrenens salg hovedsagelig fandt sted til endelige brugere, mens de eksporterende producenter solgte til såvel endelige brugere som distributører og grossister, blev der foretaget justeringer af de eksporterende producenters salgspriser (cif Fællesskabets grænse) for at tage hensyn til disse forskelle i handelstrin og til den betalte told. Alle priser sammenlignedes, idet der blev set bort fra rabatter og nedslag.

Vejede gennemsnitspriser blev sammenlignet for tilsvarende typer syntetiske polyesterfibre som defineret i Kommissionens spørgeskemaer. Udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser udgjorde de vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargener 34,7 % for Indonesien, 21 % for Australien og 32,7 % for Thailand.

3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation

a) Indledende bemærkning

(71) Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1996 til udløbet af undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at der i denne periode var indført antidumpingforanstaltninger over for Republikken Korea, Taiwan og Belarus, hvilket påvirkede EF-erhvervsgrenen.

b) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(72)

>TABELPOSITION>

Som det fremgår af denne tabel, var EF-erhvervsgrenens produktion stort set stabil.

(73) For så vidt angår kapacitet skal det bemærkes, at produktionsfaciliteterne for syntetiske polyesterfibre også anvendes til fremstilling af andre varer, der ikke er berørt af denne procedure, f.eks. tow og tops. Som følge heraf fastsattes den kapacitet, der tildeltes produktionen af syntetiske polyesterfibre, på grundlag af den faktiske produktion af de forskellige varer, herunder syntetiske polyesterfibre. På dette grundlag faldt kapaciteten med 7 %.

Faldet i produktionskapacitet kan tilskrives det forhold, at EF-erhvervsgrenen lukkede visse produktionslinjer og fabrikker eller med henblik på at opnå en mere effektiv kapacitetsudnyttelse omlagde dem til produktion af andre varer, som ikke er omfattet af denne undersøgelse.

(74) Produktionskapacitetsudnyttelsesgraden steg med 8 % i den undersøgte periode, jf. ovenstående tabel. Denne stigning er imidlertid et direkte resultat af reduktionen af produktionskapaciteten.

c) EF-erhvervsgrenens salgsmængde

(75) EF-erhvervsgrenens salg af syntetiske polyesterfibre på fællesskabsmarkedet faldt med 6 % i den undersøgte periode, jf. nedenstående tabel:

>TABELPOSITION>

Denne udvikling viser, at EF-erhvervsgrenens salg ikke fulgte udviklingen i forbruget, der steg med 27 % i denne periode, jf. betragtning 65. Salget fulgte faktisk kun udviklingen i forbruget nogenlunde mellem 1996 og 1997, da det steg med 3 %, mens forbruget steg med 14 %. Derefter faldt salget løbende frem til undersøgelsesperioden.

d) Gennemsnitlig salgspris og prisudvikling

(76) De vejede gennemsnitlige salgspriser for den pågældende vare solgt af EF-erhvervsgrenen på fællesskabsmarkedet faldt betydeligt i den betragtede periode. Som det fremgår af følgende tabel, faldt gennemsnitsprisen med 11 % i denne periode:

>TABELPOSITION>

Det fremgik af undersøgelsen, at priserne på syntetiske polyesterfibre også påvirkes af udviklingen i priserne på de grundlæggende råmaterialer, nemlig ren terephtalsyre (PTA), dimethylterephthalat (DMT) og glykol, der tegner sig for mellem 60 og 70 % af omkostningerne til fremstilling af den færdige vare.

e) Markedsandel

(77) Udviklingen i salgsmængden sammenlignet med udviklingen i forbruget i Fællesskabet viser, at EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt betydeligt i den betragtede periode. Udviklingen fremgår af følgende tabel:

>TABELPOSITION>

Det fremgår af tabellen, at udviklingen konstant var nedadgående i den undersøgte periode. Tabet af markedsandel var imidlertid forholdsvis begrænset mellem 1996 og 1997, hvor tabet udgjorde 6,4 procentpoint. Derimod var der et klart fald mellem 1996 og undersøgelsesperioden, hvor tabet udgjorde 18 procentpoint.

f) Lagre

(78)

>TABELPOSITION>

Som vist i tabellen steg lagerbeholdningerne betydeligt mellem 1996 og undersøgelsesperioden, nemlig med 22 %.

g) Rentabilitet

(79) I 1996 pådrog EF-erhvervsgrenen sig et vejet gennemsnitligt tab på 4 % af nettosalget.

>TABELPOSITION>

Som det fremgår af tabellen, forbedredes den finansielle situation efterfølgende, især i 1998 (en fortjeneste på 6,34 %). Denne forbedring skyldtes den af EF-erhvervsgrenen gennemførte omstrukturering, hvor der blev indført mere effektive produktionsprocesser, og hvor visse produktionslinjer blev taget i brug til fremstilling af mere specialiserede varer med højere fortjeneste. Ovennævnte fortjenstmargen skal dog ses i forhold til den fortjeneste på 10 %, der anses for at være den mindste fortjeneste, der på lang sigt kan sikre, at denne type industri er bæredygtig.

Det skal også nævnes, at fortjenesten i undersøgelsesperioden hovedsagelig var påvirket af resultaterne i sektoren for specialvarer (18,85 %). Fortjenesten på ikke-vævede standardfibre og hule fibre, som importeres i store mængder, udgjorde kun henholdsvis 0,86 og 1,37 %.

Desuden fremgik det af undersøgelsen, at omstruktureringen af EF-erhvervsgrenen førte til et fald i salgs-, general- og administrationsomkostninger på 15,3 % fra 1996 til undersøgelsesperioden. Det er også vigtigt at bemærke, at råvarepriserne faldt betydeligt i løbet af den betragtede periode: ifølge oplysninger indhentet under kontrollen faldt priserne på PTA med 35,6 % og priserne på glykol med 14,3 % i den undersøgte periode. Det blev anslået, at prisfaldet på disse råmaterialer tilsammen medførte et fald på 31 % i omkostningerne til fremstilling af syntetiske polyesterfibre.

De to ovennævnte faktorer, nemlig faldet i salgs-, general- og administrationsomkostninger og faldet i råvarepriserne, tyder på, at produktionsomkostningerne faldt hurtigere end salgspriserne, således at EF-erhvervsgrenen igen kunne have overskud fra og med 1998. Det antages faktisk, at den nuværende fortjeneste er den højeste, der kan opnås i betragtning af pristrykket fra importerede varer. Erhvervsgrenens øgede effektivitet kan ikke forbedres på kort sigt.

h) Investeringer

(80)

>TABELPOSITION>

Som det fremgår af ovenstående tabel foretog EF-erhvervsgrenen årligt store investeringer i den undersøgte periode. Det skal bemærkes, at denne betydelige indsats hovedsagelig vedrører investeringer i erstatningsmaskiner som led i et samlet omstruktureringsprogram.

i) Beskæftigelse

(81) På grund af omstrukturering og en vis begrænsning af produktionskapaciteten faldt beskæftigelsen i sektoren for den pågældende vare med 20 %:

>TABELPOSITION>

j) Konklusion om EF-erhvervsgrenens situation

(82) Det fremgår af ovenstående analyse, at en række økonomiske indikatorer udviste en negativ udvikling i den betragtede periode og især mellem 1997 og undersøgelsesperioden, f.eks. kapacitet (- 7 %), salg (- 6 %), salgspriser (- 11 %), markedsandel (- 26 %), lagre (+ 22 %), investeringer (- 9 %) og beskæftigelse (- 20 %).

(83) Samtidig steg produktionen marginalt med 1 %. Efter en mindskelse af produktionskapaciteten steg kapacitetsudnyttelsen med 8 %. Rentabiliteten, der var negativ i 1996 og 1997, blev positiv i 1998 og undersøgelsesperioden uden dog at nå et niveau, der ansås for tilfredsstillende.

(84) Undersøgelsen har også vist, at EF-erhvervsgrenen har lidt under et betydeligt pristryk. Der er faktisk konstateret et betydeligt prisunderbud (i gennemsnit 40 %) for importerede varer med oprindelse i de pågældende lande.

(85) I betragtning af ovenstående og især det store tab af markedsandel og faldet i salgspriser har Kommissionen konkluderet, at der er forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(86) Kommissionen undersøgte, hvorvidt den væsentlige skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var blevet forårsaget af dumpingimporten fra Indonesien, Thailand og Australien. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen også andre faktorer for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke fejlagtigt blev tilskrevet den af undersøgelsen omfattede dumpingimport.

2. Generelt

(87) Fællesskabets institutioner har for nylig konstateret, at EF-erhvervsgrenen led skade, og at denne skade var forårsaget af dumpingimport fra en række lande, herunder Taiwan og Belarus. Denne erhvervsgren er derfor blevet svækket siden indledningen af den nuværende undersøgelse, og den var stadig sårbar i den undersøgte periode.

3. Dumpingimportens følgevirkninger

(88) Den foreliggende undersøgelse har vist, at importen fra de pågældende lande til fællesskabsmarkedet steg betydeligt i den undersøgte periode, idet den næsten syvdobledes. I 1996 blev der importeret 7549 tons syntetiske polyesterfibre fra de pågældende lande, mens der i undersøgelsesperioden blev indført 51911 tons. Som følge af denne udvikling i importen steg de pågældende landes markedsandel fra 1,66 % i 1996 til 8,97 % i undersøgelsesperioden. I samme periode faldt denne imports gennemsnitlige salgspriser med 22 %. De lå 40 % under EF-erhvervsgrenens priser.

(89) Denne udvikling fandt sted på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen var særlig sårbar og ved at rejse sig efter en lang periode med dumpingimport fra andre tredjelande.

(90) Dette førte til en situation, hvor EF-erhvervsgrenen i stedet for at drage fordel af en genskabelse af redelige handelsvilkår efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod importen fra andre tredjelande stod over for en yderligere forværring. Skadesundersøgelsen konkluderede som nævnt, at situationen for erhvervsgrenen samlet var blevet forværret, og at den i betydelig grad havde tabt markedsandel (- 26 %) og haft faldende salg (- 6 %) og salgspriser (- 11 %).

(91) Det skal også nævnes, at EF-erhvervsgrenen havde haft sine største tab på de typer syntetiske polyesterfibre, der især importeredes fra de nævnte lande. Importen af vævede varer af syntetisk polyester tegnede sig for ca. 50 % af den samlede import af syntetiske polyesterfibre fra de pågældende lande, mens tallet for ikke-vævede standardprodukter var omkring 29 %. EF-erhvervsgrenens fortjeneste på disse bestemte varetyper var henholdsvis 3,1 % og 0,86 %, mens den gennemsnitlige fortjeneste på mere specialiserede varer, der i mindre grad importeres, var omkring 18,85 %.

(92) Ovenstående forekommer særlig relevant, da importerede syntetiske polyesterfibre og syntetiske polyesterfibre fremstillet i Fællesskabet er samme vare og udbydes på fællesskabsmarkedet gennem tilsvarende salgskanaler. Den øgede tilstedeværelse af store mængder syntetiske polyesterfibre importeret fra de pågældende lande til dumpingpriser har derfor haft en betydelig samlet indflydelse på dette marked. Da markedet er gennemsigtigt, havde de lave priser på syntetiske polyesterfibre importeret fra de pågældende lande, der var kendt af alle potentielle kunder på fællesskabsmarkedet, desuden en væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens prisniveau.

(93) Det konkluderedes derfor, at dumpingimporten til lave priser havde en betydelig negativ virkning på EF-erhvervsgrenens situation.

4. Virkninger af andre faktorer

a) Udviklingen i forbruget

(94) Som nævnt i betragtning 65 steg forbruget på fællesskabsmarkedet fra 1996 til undersøgelsesperioden med 27 %, hvilket viser, at markedet for syntetiske polyesterfibre er i hastig vækst. Forbruget kan derfor ikke holdes ansvarligt for den skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

b) Import af syntetiske polyesterfibre fra andre tredjelande

(95) Den samlede import af syntetiske polyesterfibre til fællesskabet fra andre lande end Indonesien, Thailand og Australien udviklede sig således:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

(96) Det skal understreges, at de to store eksportlande, nemlig Taiwan og Sydkorea, er genstand for en antisubsidieundersøge1se, der blev indledt sideløbende med nærværende undersøgelse. Antisubsidieundersøgelsen konkluderede, at importen fra Sydkorea ikke blev subsidieret. Det fremgik dog, at den subsidierede import fra Taiwan kombineret med importen fra de lande, som er omfattet af denne antidumpingundersøgelse, bidrog til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

En analyse af udviklingen i de sydkoreanske og taiwanske importpriser viser, at de også bidrog til presset på priserne i Fællesskabet. De foreliggende oplysninger viser, at de gennemsnitlige priser på importen fra disse lande svingede mellem de af denne procedure omfattede landes priser og EF-erhvervsgrenens priser. For så vidt angår importen fra andre tredjelande tyder denne imports begrænsede mængde og dens priser, der var på samme niveau som EF-erhvervsgrenens priser, på, at den ikke bidrog til det prisfald, der er konstateret på markedet.

På grundlag af ovenstående kan det ikke udelukkes, at importen fra Sydkorea og Taiwan til fællesskabsmarkedet havde en virkning på EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. I betragtning af denne imports omfang og priser kan den imidlertid ikke bryde årsagssammenhængen mellem importen fra de pågældende lande og den skadelige situation, som EF-erhvervsgrenen befinder sig i.

c) EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet og andre aktiviteter

(97) Eksporten til tredjelande har altid været en mindre vigtig aktivitet for EF-erhvervsgrenen. Eksporten faldt fra et niveau på omkring 9 % af det samlede salg i 1996 til 5 % i undersøgelsesperioden. Nedenstående tabel viser den eksporterede mængde:

>TABELPOSITION>

EF-erhvervsgrenens eksportsalg blev næsten halveret i løbet af den betragtede periode. Dette salg er imidlertid begrænset, i forhold til EF-erhvervsgrenens samlede produktion. Enhver skade i form af mindsket produktion som følge af faldende eksportsalg er derfor meget begrænset.

(98) Det er blevet fremført, at importen er steget på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen har reduceret sin produktionskapacitet med 7 %, hvilket svarer til en betydelig del af importen, således at en øget import har været uundgåelig for at dække efterspørgslen. I denne forbindelse skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenen stadig har overskydende kapacitet. Desuden svarer reduktionen af kapaciteten kun til omkring halvdelen af stigningen i importen fra de pågældende lande.

Undersøgelsen har desuden vist, at kapacitetsnedskæringen var et resultat af, at visse produktionsanlæg, der ikke var økonomisk rentable på grund af lavprisimporten, var blevet lukket eller omlagt til fremstilling af andre varer. Hvis der ikke indføres foranstaltninger i den foreliggende sag, kan der forekomme yderligere lukninger af produktionsanlæg. Hvis der derimod genskabes redelige handelsvilkår, vil EF-erhvervsgrenen i betragtning af dens tidligere resultater og det forhold, at visse produktionslinjer igen kan blive omlagt til varer af syntetiske polyesterfibre, i fremtiden blive i stand til at forsyne en større del af fællesskabsmarkedet.

5. Konklusion om skade

(99) Det kan ikke udelukkes, at andre faktorer end dumpingimporten fra de pågældende lande, især importen fra andre tredjelande der er genstand for en sideløbende antisubsidieundersøgelse, bidrog til EF-erhvervsgrenens vanskelige situation. Den betydelige stigning i den importerede mængde varer fra de pågældende lande, de betydelige prisfald og prisunderbuddet har imidlertid haft betydelige negative følger for EF-erhvervsgrenens situation. Det konkluderes derfor, at denne import isoleret set har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

G. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledning

(100) For at nå en endelig konklusion undersøgte Kommissionen, om der til trods for konklusionerne om, at der forekom skadelig dumping, fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltningerne i dette bestemte tilfælde. Med henblik herpå og i henhold til artikel 21, stk. l, i grundforordningen overvejede Kommissionen virkningerne af foranstaltninger for alle parter, der var berørt af proceduren.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

(101) EF-erhvervsgrenen har i næsten et årti lidt under lavprisimport af syntetiske polyesterfibre. Formålet med en eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger er at genskabe en redelig konkurrence på fællesskabsmarkedet mellem EF-producenterne og deres eksporterende modparter i tredjelande.

EF-erhvervsgrenen har gjort en betydelig indsats for at forbedre sin produktivitet i de seneste år i et forsøg på at nedbringe sine produktionsomkostninger og forbedre sin konkurrencedygtighed på dette prisfølsomme marked. Den har især udfoldet betydelige rationaliseringsbestræbelser i den betragtede periode. For eksempel lukkede en fællesskabsproducent to af sine produktionsanlæg i et forsøg på at nedbringe omkostningerne og forbedre produktiviteten.

I betragtning af arten af den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, og navnlig det forhold, at den forhindredes i at genrejse sig fra den skadelige situation, der var forvoldt af anden dumpingimport, finder Kommissionen, at det er meget sandsynligt, at EF-erhvervsgrenens situation vil forværres yderligere, hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger. Dette kan medføre et yderligere fald i beskæftigelsen og kan i sidste ende føre til et fald i antallet af producenter i Fællesskabet.

EF-erhvervsgrenens igangværende omstruktureringsbestræbelser viser desuden, at den ikke er parat til at opgive dette produktionssegment, navnlig da markedet er hastigt voksende. Det vil derfor være i EF-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingforanstaltninger.

3. Virkningen på importører og brugere

(102) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 11 kendte importører, som ikke var forretningsmæssigt forbundet med de eksporterende producenter i de pågældende lande, samt til 14 brugere af syntetiske polyesterfibre i Fællesskabet. Ingen af importørerne besvarede Kommissionens spørgeskema i den foreliggende undersøgelse, mens det blev besvaret af tre brugere. Endvidere fremsatte to brugersammenslutninger bemærkninger i forbindelse med denne procedure.

(103) En analyse af de oplysninger, der blev afgivet af de tre brugerselskaber, viste, at kun et af dem importerede syntetiske polyesterfibre fra de lande, der er omfattet af proceduren. Denne bruger fremførte, at den særlige type syntetiske polyesterfibre, der anvendtes til fremstilling af dens færdige vare, ikke produceres af EF-erhvervsgrenen, og at en indførelse af antidumpingforanstaltninger derfor vil bringe dens rentabilitet i fare. På grundlag af beskrivelsen af den type syntetiske polyesterfibre, der importeredes af denne bruger, fastslog Kommissionen imidlertid, at mindst tre klagende EF-producenter udbyder denne type på markedet. Under alle omstændigheder vil en indførelse af antidumpingforanstaltninger ikke lukke Fællesskabet for importerede varer, men blot genskabe redelige handelsvilkår. Kommissionen fandt derfor, at denne brugers argumenter ikke kunne godtages.

Da ingen brugere fremlagde yderligere dokumentation for, at antidumpingforanstaltningerne muligvis kunne påvirke deres virksomheder negativt, blev der ikke foretaget nogen efterfølgende analyse.

(104) En EF-brugersammenslutning anmodede om, at visse typer syntetiske polyesterfibre, der hævdedes ikke at blive fremstillet af EF-erhvervsgrenen, blev udelukket. Denne påstand blev imidlertid ikke underbygget yderligere af tilstrækkelige tekniske oplysninger. Det var derfor ikke muligt for Kommissionen at træffe nogen konklusion om gyldigheden af dette argument.

(105) På grundlag af ovenstående kan det konkluderes, at en eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger over for importen af syntetiske polyesterfibre fra de pågældende lande ikke vil medføre en væsentlig forværring, om nogen, af brugernes situation.

4. Konklusion

(106) Navnlig på grundlag af ovenstående kendsgerninger og overvejelser og efter at have undersøgt de argumenter, der er fremført af EF-erhvervsgrenen og sammenslutninger af brugere af den pågældende vare i Fællesskabet, konkluderedes det, at der ikke var tvingende årsager til ikke at indføre foranstaltninger over for importen fra Indonesien, Australien og Thailand med henblik på at sikre konkurrencemæssige vilkår med redelig prisfastsættelse og hindre, at der fortsat forvoldes EF-erhvervsgrenen skade.

H. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

(107) For at forhindre, at den pågældende dumpingimport forvolder yderligere skade inden afslutningen af undersøgelsen, bør der vedtages midlertidige antidumpingforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør have form af en værditold.

1. Skadestærskel

(108) Med henblik på at fastsætte den midlertidige told blev der taget hensyn til både de dumpingmargener, der er fastlagt, og den told, der er nødvendig for at afhælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. I denne forbindelse skal det bemærkes, at de prisunderbudsmargener, der beregnedes for alle typer af samme vare, var betydeligt højere end de relevante dumpingmargener. Det følger heraf, at skadestærsklen udtrykt i procent af prisen frit Fællesskabets grænse også vil være højere end de respektive dumpingmargener, der er fastsat for eksporterende producenter. I denne forbindelse skal det erindres, at skadestærsklen fastsættes på grundlag af forskellen mellem eksportprisen og EF-producenternes produktionsomkostninger med tillæg af den fortjeneste, der kunne forventes, hvis der ikke forekom import til dumpingpriser, hvorimod underbudsmargenen fastsættes ved brug af de samme eksportpriser, men en lavere faktisk salgspris for EF-erhvervsgrenen.

2. Midlertidige foranstaltninger

(109) Da dumpingmargenen i alle tilfælde er fundet at være lavere end prisunderbudsmargenerne og derfor i det foreliggende tilfælde også lavere end skadestærsklen, skal den midlertidige told svare til de fastsatte dumpingmargener, jf. artikel 7, stk. 2, i grundforordningen.

(110) For så vidt angår den sideløbende antisubsidieprocedure må ingen vare imidlertid pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering, jf. artikel 24, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97(8) (i det følgende benævnt "antisubsidiegrundforordningen") og artikel 14, stk. 1, i grundforordningen. I den foreliggende undersøgelse fandtes det, at der foreløbigt bør indføres antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand, og det er derfor nødvendigt at afgøre, om og i hvilket omfang subsidier og dumping kan tilskrives samme situation.

(111) I den sideløbende antisubsidieundersøgelse fandtes det, at subsidieringen i bl.a. Indonesien og Thailand var ubetydelig, og at der derfor ikke burde indføres udligningstold.

(112) For så vidt angår Australien blev der i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i antisubsidiegrundforordningen foreslået en midlertidig udligningstold svarende til subsidiebeløbet, der fandtes at være lavere end skadesmargenen. Alle de subsidieordninger, der blev undersøgt i Australien, var eksportsubsidier, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i antisubsidiegrundforordningen. Subsidierne kunne således kun påvirke den australske eksporterende producents eksportpris og dermed medføre en højere dumpingmargen. Den dumpingmargen, der er fastsat for den eneste samarbejdsvillige australske producent, kan med andre ord delvis tilskrives eksportsubsidierne. Under disse omstændigheder anses det ikke for rimeligt både at indføre udligningstold og antidumpingtold af et omfang, der fuldt ud modsvarer de foreløbigt fastlagte subsidier og dumpingmargener. Den midlertidige antidumpingtolden bør derfor justeres, således at den afspejler den faktiske dumpingmargen, der foreligger efter indførelsen af den midlertidige udligningstold, som udligner virkningerne af eksportsubsidierne.

(113) På grundlag af ovenstående fastsættes følgende midlertidige toldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

(114) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber ved undersøgelsen. Disse toldsatser (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre selskaber") finder således udelukkende anvendelse på import af varer, der er fremstillet af de nævnte specifikke retlige enheder, og som har oprindelse i det pågældende land. Importerede varer fremstillet af alle andre selskaber, der ikke er udtrykkeligt nævnt med navn og adresse i den relevante del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af satsen for "alle andre selskaber".

(115) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(9) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter konsultation af Det Rådgivende Udvalg ændrer Kommissionen om nødvendigt forordningen i overensstemmelse hermed ved at ajourføre listen over selskaber, som er omfattet af individuelle toldsatser.

I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(116) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på en endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, i øjeblikket henhørende under KN-kode 5503 20 00 og med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand.

2. Den midlertidige antidumpingtold for Australien er blevet justeret, således at den afspejler den faktiske dumpingmargen, som foreligger efter indførelsen af den udligningstold, der er fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 123/2000(10).

3. Den midlertidige told fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber:

>TABELPOSITION>

4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

5. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden for en frist på en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.

I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning gælder i en periode på seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 2000.

På Kommissionens vegne

Pascal LAMY

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18.

(3) EFT C 111 af 22.4.1999, s. 7.

(4) EFT C 111 af 22.4.1999, s. 3.

(5) EFT L 189 af 30.7.1996, s. 13.

(6) EFT L 204 af 4.8.1999, s. 3.

(7) EFT L 204 af 4.8.1999, s. 3.

(8) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

(9) Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Handel

Direktorat C

DM 24 - 8/38

Rue de la Loi/Wetstraat 200

B - 1049 Brussel/Bruxelles.

(10) Se side 3 i denne Tidende.