Kommissionens forordning (EF) nr. 1557/2000

af 17. juli 2000

om ændring af forordning (EF) nr. 800/1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1253/1999(2), særlig artikel 13 og 21 samt de tilsvarende bestemmelser i de andre forordninger om fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter(3) er det fastsat, at der ikke kræves licens/attest for de maksimumsmængder af produkter, der er anført i bilag III. Denne bestemmelse indebærer, at det for konsekvensens skyld er nødvendigt at tilpasse henvisningen til den særlige ordning for fritagelse fra fremlæggelse af eksportlicens som fastsat i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, første led, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter(4).

(2) Restitutionen udbetales generelt mod fremlæggelse af en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen på dagen for indgivelse af licensansøgningen. Dette indebærer, at den i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 800/1999 omhandlede situation, hvor to datoer skal tages i betragtning ved fastlæggelsen af restitutionssatsen, ikke længere foreligger. Denne bestemmelse bør derfor ophæves.

(3) Det bør anføres, at de i artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 800/1999 omhandlede kontrolforanstaltninger ikke gælder for leveringer med henblik på proviantering og andre destinationer, der er ligestillet med udførsel fra Fællesskabet.

(4) I forordning (EF) nr. 1291/2000 er det fastsat, at der ikke kræves og ikke kan fremlægges en licens for proviantering og andre særlige destinationer, der er ligestillet med en udførsel. Da de nye bestemmelser i forordning (EF) nr. 1291/2000 ikke længere kræver forudfastsættelse af restitutionen for disse forretninger, bør artikel 37, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 800/1999 tilpasses i denne retning.

(5) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra alle de berørte forvaltningskomitéer -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 800/1999 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 4, stk. 1, andet afsnit, første led, affattes således:

"- hvis den udførte mængde pr. udførselsangivelse er mindre end eller lig med den mængde, der er anført i bilag III til forordning (EF) nr. 1291/2000".

2) Artikel 14, stk. 2, udgår.

3) Artikel 36, stk. 4, affattes således:

"4. Artikel 5, stk. 7, anvendes ikke på de i nærværende artikel omhandlede leveringer. Medlemsstaterne kan dog træffe passende foranstaltninger for at muliggøre kontrol af produkterne."

4) I artikel 37 foretages følgende ændringer:

a) stk. 2, første afsnit, affattes således:"For de produkter, der hver måned tages om bord på de i nærværende artikel fastsatte betingelser, lægges månedens sidste dag til grund ved bestemmelse af, hvilken restitutionssats der skal anvendes."

b) stk. 3 affattes således:

"3. Hvis restitutionen er fastlagt ved licitation, skal licensen være gyldig den sidste dag i måneden."

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1, nr. 1, anvendes dog fra den 1. oktober 2000.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2000.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21.

(2) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1.

(3) EFT L 152 af 24.6.2000, s. 1.

(4) EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11.