Rapport om gennemførelsen i medlemsstaterne af Rådets direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter i perioden 1994-1996

(1999/C 291/01)

INTRODUKTION

Rådets direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter(1) (almindelig kendt som Seveso-direktivet) sigter mod at forebygge større uheld, hvori der indgår farlige stoffer, og at begrænse følgerne for mennesker og miljø.

Det kræves i direktivet, at driftslederne, medlemsstaterne og Kommissionen træffer en række foranstaltninger.

I henhold til bestemmelserne i direktivets artikel 18 skal Kommissionen fem år efter notifikationen af direktivet tilsende Rådet og Europa-Parlamentet en beretning om dets anvendelse, som den udarbejder på grundlag af udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen.

Den 18. maj 1998 forelagde Kommissionen sin første beretning(2) om gennemførelsen i medlemsstaterne af Seveso-direktivet.

Rådets direktiv 91/692/EØF(3) har efterfølgende erstattet artikel 18 i direktiv 82/501/EØF og indeholder en ny bestemmelse, der forpligter Kommissionen til at udarbejde treårsrapporter startende med perioden 1994-1996.

Nærværende dokument er rapporten for perioden 1994-1996.

OVERSIGT

>TABELPOSITION>

1. INDLEDNING

Nærværende rapport begynder med en generel oversigt over de centrale forpligtelser i henhold til Seveso-direktivet og indeholder dernæst en beskrivelse af ændringerne af direktivet. Den indeholder ligeledes oplysninger om det nye Seveso II-direktiv, der erstatter det oprindelige Seveso-direktiv fra og med den 3. februar 1999 (kapitel 2).

Den næste del af rapporten dækker omsætningen af Seveso-direktivet og dets ændringer til nationale love, regler og administrativt fastsatte bestemmelser i medlemsstaterne (kapitel 3).

Kapitel 4 starter med det spørgeskema, der er anvendt i rapporteringsperioden 1994-1996, og fortsætter med en oversigt over den specifikke situation i de enkelte medlemsstater.

De følgende kapitler dækker arbejdet i Udvalget af Kompetente Myndigheder (kapitel 5) og andre kommissionsaktiviteter i rapporteringsperioden 1994-1996, såsom dataindsamling om uheld samt informationsspredning, som er gennemført af Kontoret for Katastroferisici (MAHB), samt aktiviteter som f.eks. workshopper, seminarer og konferencer (kapitel 6).

Rapporten slutter med et kort sammendrag (kapitel 7).

2. SEVESO-DIREKTIVET

2.1. Generel oversigt over de centrale forpligtelser, der er opstillet i Seveso-direktivet

Seveso-direktivet finder anvendelse på eksisterende industrielle aktiviteter, dvs. aktiviteter, der er etableret inden den 8. januar 1984, og på nye industrielle aktiviteter, dvs. aktiviteter iværksat efter den 8. januar 1984.

I direktivet opstilles to typer forpligtelser:

- generelle forpligtelser af den type, der er omhandlet i artikel 3 og 4 vedrørende sikkerhedsforanstaltninger og foranstaltninger til forebyggelse af større uheld på industrianlæg af den art, som er omfattet af bilag I og IV eller bilag II (første kolonne)

- specifikke forpligtelser med hensyn til de anlæg, der er omfattet af bilag I og III eller bilag II (anden kolonne).

De specifikke forpligtelser omfatter navnlig følgende tre punkter:

- fabrikantens anmeldelse - via sikkerhedsrapporten og nødplanen på virksomhedsområdet - til de kompetente myndigheder af de oplysninger, der er nævnt i direktivets artikel 5, stk. 1, dvs. oplysninger om stoffer, anlæg og eventuelle alvorlige uheldssituationer

- opstilling ved de kompetente myndigheder af nødplaner til brug uden for virksomhederne (artikel 7, stk. 1), svarende til de i nedenstående afsnit 2 omtalte eksterne beredskabsplaner

- underretning af personer, der kan blive berørt af et større uheld, om sikkerhedsforanstaltninger og om den adfærd, der bør udvises i tilfælde af uheld (artikel 8, stk. 1).

I henhold til Seveso-direktivet skal de kompetente myndigheder også foretage tilsyn eller anden form for kontrol med denne på grundlag af arten af den pågældende aktivitet (artikel 7, stk. 2).

I tilfælde af et større uheld skal driftslederen øjeblikkelig underrette de kompetente myndigheder herom og meddele dem oplysninger om uheldet. Myndighederne skal for deres vedkommende underrette Kommissionen og tilsende denne en rapport om uheld. Denne forpligtelse er omhandlet i direktivets artikel 10 og 11.

2.2. Ændringer af Seveso-direktivet

2.2.1. Rådets direktiv 87/216/EØF af 19. marts 1987(4)

Den første ændring af Seveso-direktivet begrænsede sig til rettelse og præcisering af en række indførsler og grænseværdier i direktivets bilag I, II og III. Ændringen sigtede mod at undgå forskellige fortolkninger af direktivets anvendelsesområde og dermed sikre en mere sammenhængende og effektiv gennemførelse af direktivet i medlemsstaterne.

Sænkningen af grænseværdierne i bilag II og III blev anset for nødvendig for at styrke direktivets bestemmelser vedrørende industrielle aktiviteter, hvori særlig farlige stoffer indgår, såsom klor, fosgen eller methylisocyanat.

Andre ændringer vedrørte indføjelsen af flydende oxygen og svovltrioxid samt en bedre definition af visse stoffer eller grupper af stoffer.

2.2.2. Rådets direktiv 88/610/EØF af 24. november 1988(5)

Efter lagerbranden hos firmaet Sandoz i Basel, Schweiz, den 1. november 1986 tog den anden ændring af Seveso-direktivet sigte på at indføje særskilt oplagring af farlige stoffer.

Ændringen omfattede også indføjelse af en ny liste over farlige stoffer (nyt bilag II) og af en ny kategori af stoffer (brandnærende stoffer - bl.a. ændring af bilag IV).

Endvidere blev de oplysninger, som skal formidles til offentligheden i tilfælde af et uheld, opført i et nyt bilag VII til direktivet(6).

2.2.3. Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991(7)

Dette horisontale rammedirektiv om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver erstattede Seveso-direktivets artikel 18 og indførte en ny bestemmelse, som forpligter Kommissionen til at udarbejde treårsrapporter startende med perioden 1994-1996.

2.3. Det nye Seveso II-direktiv

Den 9. december 1996 vedtog Rådet direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for storre uheld med farlige stoffer(8) ("Seveso II-direktivet"). Efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende trådte direktivet i kraft den 3. februar 1997.

Medlemsstaterne havde op til to år til at iværksætte de nationale love, regler og administrativt fastsatte bestemmelser, som var nødvendige til implementering af direktivet (implementeringsperiode). Fra og med den 3. februar 1999 er direktivets bestemmelser obligatoriske for industrien og for de offentlige myndigheder i medlemsstaterne, som er ansvarlige for implementeringen og håndhævelsen af direktivets bestemmelser.

Seveso II-direktivet har erstattet det oprindelige Seveso-direktiv. Denne revision af det oprindelige Seveso-direktiv blev ikke fremsat i form af en ændring, men som et helt nyt direktiv, hvilket viser, at der er gennemført store ændringer og indført nye begreber. Disse omfatter en ændring og udvidelse af anvendelsesområdet, indførelse af nye bestemmelser vedrørende sikkerhedsstyringssystemer, beredskabs- og arealanvendelsesplanlægning samt en styrkelse af bestemmelserne om de tilsyn, der skal gennemføres af medlemsstaterne.

I april 1999 havde ingen af medlemsstaterne informeret Kommissionen om deres gennemførelsesforanstaltninger for at bringe sig i overensstemmelse med bestemmelserne i Seveso II-direktivet. Dette betyder, at i øjeblikket overtræder alle medlemsstaterne allerede fællesskabslovgivningen. Kommissionen vil derfor meget snart træffe passende foranstaltninger i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 226 (jf. 3.1).

3. GENNEMFØRELSE AF SEVESO-DIREKTIVET OG ÆNDRINGERNE HERTIL I MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNING

3.1. Indledning

Komissionen har to opgaver med hensyn til at kontrollere implementeringen af fællesskabsretten i medlemsstaterne:

- kontrollere den korrekte og fuldstændige omsætning af fællesskabsdirektiverne til nationale love, regler og administrativt fastsatte forskrifter, og

- kontrollere iværksættelsen i praksis af de nationale love, regler og administrativt fastsatte forskrifter i medlemsstaterne.

I henhold til traktatens artikel 226 kan Kommissionen iværksætte en procedure mod medlemsstater, der ikke opfylder deres forpligtelser. Denne procedure starter med et formelt forkyndelsesbrev efterfulgt af en begrundet udtalelse og derefter indbringelse af sagen for Domstolen.

3.2. Situationen i april 1999 med hensyn til klager og overtrædelsesprocedurer

Kommissionen behandler for tiden i alt fem klager. Der verserer følgende to overtrædelsesprocedurer ved Domstolen:

3.2.1. Italien

Kommissionen lagde i 1997 sag an mod Italien ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, og sagen verserer stadig. Domstolen forventes at afsige sin dom i løbet af 1999.

Efter Kommissionens opfattelse har Italien undladt at indføre alle de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, tredje led, og artikel 7, stk. 2, vedrørende anlæg, som er anmeldt i medfør af bestemmelserne i Seveso-direktivets artikel 5. I praksis er Kommissionen af den opfattelse, at opstillingen af nødplaner til brug uden for virksomhederne samt tilsynet og kontrolaktiviteterne er utilstrækkelige. Arbejdet hermed pågår stadig og er endnu ikke afsluttet, for så vidt angår en stor del af de industrielle aktiviteter, som er omfattet af kravet om anmeldelse, på grund af forsinkelser med gennemførelsen af direktivet. Især er antallet af planer for nødsituationer, som rent faktisk er opstillet, og af virksomheder, for hvilke der er tilsynspligt, og som reelt kontrolleres, utilstrækkeligt.

3.2.2. Spanien

En klage, der blev rejst mod Spanien i anledning af bl.a. luft- og vandforurening forårsaget af et industrielt anlæg, foranledigede Kommissionen til at foretage en tilbundsgående undersøgelse af sagen. Kommissionen konstaterede bl.a., at der for det pågældende anlæg ikke var opstillet en ekstern nødplan i henhold til Seveso-direktivets artikel 8. Det industrielle anlæg havde været i drift siden slutningen af 1960'erne, og på det tidspunkt, hvor klagen blev indbragt for Kommissionen (1994), var der gået otte år, siden Spanien havde tiltrådt Fællesskabet. Denne situation udgjorde en overtrædelse af både Seveso-direktivet og den spanske implementeringslovgivning.

Kommissionen iværksatte retsskridt og indledte i medfør af EF-traktatens artikel 169 en overtrædelsesprocedure mod Spanien vedrørende dette forhold. Kort derefter begyndte de spanske myndigheder at opstille en ekstern beredskabsplan for det omhandlede industrielle anlæg. Formålet med overtrædelsesproceduren var at vise, at der burde opstilles en ekstern beredskabsplan, som burde bringes til de personers kundskab, som kunne blive berørt af et større uheld på det pågældende anlæg, således at de var orienteret om den adfærd, de burde udvise i tilfælde af uheld.

4. GENNEMFØRELSEN I PRAKSIS

4.1. Spørgeskemaerne

4.1.1. Spørgeskemaerne for rapporteringsperioden 1994-1996

Den procedure, der er opstillet i Rådets direktiv 91/692/EØF, om udformningen og den formelle vedtagelse af et spørgeskema, er aldrig blevet gennemført, således at spørgeskemaerne aldrig er blevet formelt vedtaget. Imidlertid har Udvalget af Kompetente Myndigheder, der er ansvarligt for gennemførelsen af Seveso-direktivet, besluttet at anvende et ændret proformaspørgeskema, der skal tjene som grundlag for en uformel sammenligning af årlige oplysninger fra medlemsstaterne.

Medlemsstaterne forpligtede sig til at tilsende Kommissionen oplysinger på grundlag af dette ændrede proformaspørgeskema for årene 1994-1996. De spørgeskemaer, der blev anvendt for 1994 og 1995-1996, er indeholdt i bilag I og II.

4.1.2. Svarene pa spørgeskemaerne for rapporteringsperioden 1994-1996

Resultatet af medlemsstaternes svar er gengivet i tabelform i tre tabeller, en for hvert år. Tabellerne er indeholdt i bilag III, IV og V.

NB:

Tomme felter betyder, at der ikke er afgivet noget svar, eller at svarene rammer ved siden af spørgsmålet. I disse tilfælde vil spørgsmålet blive gjort til genstand for en nærmere redegørelse og kommentar i det særlige medlemsstatskapitel.

4.2. Situationen i medlemsstaterne

Nærværende afsnit og det følgende er baseret på oplysninger indeholdt i spørgeskemaerne og dækker rapporteringsperioden 1994-1996.

Oplysningerne er for hver medlemsstat gengivet under følgende rubrikker:

- generelle bemærkininger (eventuelt)

- relevant national lovgivning

- myndigheder

- kompetente myndigheder

- implementerende myndigheder (i tilfælde, hvor disse er angivet)

- virksomhedsområder omfattet af artikel 5

- aktiviteter på virksomhedsområderne

- sikkerhedsrapporter

- interne beredskabsplaner

- eksterne beredskabsplaner

- tilsyn

- underretning af offentligheden

- anmeldelse af uheld

- bemærkninger.

4.2.1. Belgien

Relevant national lovgivning

- Det føderale niveau

- Kongeligt dekret af 1. februar 1985, som tilføjer et nyt kapitel til den generelle forordning om beskyttelse på arbejdspladsen (RGPT): Særlige foranstaltninger i forbindelse med visse industrielle aktiviteter(9).

- Lov af 21. januar 1987 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter(10).

- Det regionale niveau

Direktivet er blevet indbygget i de forskellige ordninger for bevilling af godkendelse til godkendelsespligtige virksomheder:

- Dekret af 28. juni 1985 hvad angår den flamske region(11).

- Dekret af 11. september 1985 hvad angår den wallonske region(12).

- Anordning af 30. juli 1992 hvad angår Bruxelles-regionen(13).

Kompetente myndigheder

- Det føderale niveau

- Det Føderale Ministerium for Beskæftigelse og Arbejde - Arbejdsmiljøstyrelsen - Direktoratet for Risici i forbindelse med Kemiske Stoffer.

- Det Føderale Ministerium for Indre Anliggender - Civilforsvaret.

- Det Føderale Ministerium for Sundhed og Miljø.

- Det Føderale Ministerium for Økonomiske Anliggender - Styrelsen for Kvalitet og Sikkerhed.

- Det regionale niveau

- Ministeriet for det Flamsktalende Samfund - Styrelsen for Miljø, Natur og Arealanvendelsesplanlægning (AMINAL).

- Ministeriet for den Wallonske Region - Generaldirektoratet for Naturressourcer og Miljø.

- Ministeriet for Bruxelles-regionen.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

I Belgien var 85 virksomhedsområder omfattet af artikel 5 ved udgangen af 1996; i rapporteringsperioden var det højeste antal virksomhedsområder 86 i 1995. Af det samlede antal omfattede virksomhedsområder blev 20 virksomhedsområder bragt ind under anvendelsesområdet ved den anden ændring af Seveso-direktivet (direktiv 88/610/EØF).

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Ifølge oplysningerne pågår der 266 aktiviteter på Seveso-virksomhedsområderne, hvoraf de 45 er bragt ind under anvendelsesområdet ved bestemmelserne i direktiv 88/610/EØF.

Disse tal refererer i realiteten til "anlæg", og eftersom mere end ét anlæg undertiden er involveret i en enkelt aktivitet, skønnes det, at antallet af aktiviteter rent faktisk er ca. 20 % lavere.

Sikkerhedsrapporter

Der er fremsendt 162 sikkerhedsrapporter til de kompetente myndigheder. Det forventes, at i alt 165 vil blive fremsendt.

Interne beredskabsplaner

Samtlige sikkerhedsrapporter indeholder en intern beredskabsplan, hvorfor det faktisk krævede antal (hvad enten de er fremsendt eller ej) andrager 165.

Eksterne beredskabsplaner

Der findes 46 eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

Antallet af gennemgåede sikkerhedsrapporter, der anses for tilfredsstillende, er øget i rapporteringsperioden fra 68 til 152. Antallet af virksomhedsområder, der har været genstand for formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side som et resultat af gennemgangen af sikkerhedsrapporterne, er øget fra 18 i 1994 til 51 i 1996. Kun embedsmænd fra forvaltningsapparatet gennemgår sikkerhedsrapporterne.

Samtlige virksomhedsområder er underkastet tilsyn.

Underretning af offentligheden

Der foreligger ingen data om antallet af virksomhedsområder, som har formidlet oplysninger til offentligheden. Imidlertid har Civilforsvaret under Ministeriet for Indre Anliggender formidlet oplysninger til offentligheden i beboelsesområder, der grænser op til 61 virksomhedsområder.

Anmeldelse af uheld

Der blev i perioden anmeldt fire større uheld over for Kommissionen; disse uheld er registreret i MARS-databanken (informationssystemet for større ulykker).

Bemærkninger

Seveso-direktivet er implementeret af de kompetente myndigheder på effektiv vis.

4.2.2. Danmark

Relevant national lovgivning

- Miljøministeriets bekendtgørelse nr. 520 af 5. juli 1990 om vurdering af sikkerheden i forbindelse med risikobetonede aktiviteter, der kan medføre et større uheld.

- Arbejdsministeriets bekendtgørelse nr. 867 af 13. oktober 1994 om arbejdets udførelse.

- Beredskabsloven nr. 1054 af 23. december 1992.

- Lov nr. 567 af 1. september 1986 om rettens pleje.

Kompetente myndigheder

- Miljø- og Energiministeriet, Miljøstyrelsen.

- Arbejdsministeriet, Arbejdstilsynet.

- Justitsministeriet.

- Indenrigsministeriet, Beredskabsstyrelsen.

Implementerende myndigheder

- Miljøstyrelsen.

- Amter.

- Kommunale beredskabscentre, Beredskabsstyrelsen.

- Arbejdstilsynet.

- Politiet.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

Antallet af virksomhedsområder i Danmark, som er omfattet af artikel 5, faldt fra 24 ved udgangen af 1994 til 21 ved udgangen af 1996. Fire af disse er omfattet af direktiv 88/610/EØF.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På disse 21 virksomhedsområder foregik ved udgangen af 1996 27 aktiviteter, hvoraf de fire var omfattet af direktiv 88/610/EØF.

Sikkerhedsrapporter

De danske kompetente myndigheder modtog i alt 41 sikkerhedsrapporter; der ventes ikke flere.

Interne beredskabsplaner

22 sikkerhedsrapporter indeholder interne beredskabsplaner.

Eksterne beredskabsplaner

Der findes 21 eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

31 sikkerhedsrapporter var blevet gennemgået ved udgangen af 1996 af de kompetente myndigheder og fundet tilstrækkelige som grundlag for en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, som følger af bestemmelserne i artikel 7. Antallet af sager med formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporterne til opfyldelse af de forpligtelser, som følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, svinger mellem 18 og 21 på årsbasis.

Otte sikkerhedsrapporter er blevet gennemgået af uafhængige eksterne sagkyndige.

I Danmark har alle virksomhedsområder været genstand for det i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn.

Underretning af offentligheden

13 virksomhedsområder har fomidlet de i artikel 8 omhandlede oplysninger til offentligheden.

Anmeldelse af uheld

Der blev ikke anmeldt uheld i denne rapporteringsperiode. Der indraf imidlertid et uheld i rapporteringsperioden, den 24. august 1996, som blev anmeldt efterfølgende.

Bemærkninger

Implementeringen af Seveso-direktivet forbedredes betydeligt i rapporteringsperioden, specielt hvad angår udarbejdelsen af sikkerhedsrapporter ved fabrikaterne og samarbejdet mellem de kompetente myndigheder på såvel centralt som lokalt plan med hensyn til opfyldelsen af de i direktivet opstillede forpligtelser.

Antallet af virksomhedsområder, der er omfattet af direktivet, faldt i løbet af perioden som følge af indførelsen af forbud mod anvendelse af arsenpentaoxid til træimprægnering og begrænsning i anvendelsen af ammoniakvand som kunstgødning og flydende gas til boligopvarmningsformål.

4.2.3. Tyskland

Generelle bemærkninger

Det tyske instrument til gennemførelse af Seveso-direktivet, "Störfall-Verordnung", refererer ikke til virksomhedsområder, men til anlæg. Derfor refererer alle svar på 1994-1996-spørgeskemaerne til "anlæg". Anlæg, der er omfattet af "Störfall-Verordnung", behøver en godkendelse, inden de kan opføres og/eller idriftsættes. Under godkendelsesproceduren gennemgås sikkerhedsrapporterne, og der iværksættes eventuelt formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side. Sikkerhedsrapporterne er også et særdeles betydningsfuldt instrument i forbindelse med senere tilsyn og stillingtagen til større ændringer af anlæggene.

Data vedrørende interne og eksterne beredskabsplaner er indtil videre ikke blevet indsamlet separat; derfor kan disse spørgsmål ikke besvares. Imidlertid skal der opstilles en intern beredskabsplan for alle anlæg, der falder ind under artikel 5; disse planer udfærdiges i samråd med den kompetente myndighed. I øjeblikket er Tyskland i færd med at udarbejde et nyt system til sammenligning af data, således som det kræves i henhold til Seveso II-direktivet. Alle nedenstående data refererer til 1996.

Relevant national lovgivning

- Bundes-Immissionsschutzgesetz - BImSchG (forbundslov om immissionskontrol).

- Störfall-Verordnung (anordning om farlige uheld).

- 1., 2. und 3. Störfall-Verwaltungsvorschrift (første, anden og tredje betænkning med hjemmel i anordning om farlige uheld).

Kompetente myndigheder

- Forbundsmyndighederne

- Forbundsministeriet for Miljø, Naturbevaring og Nuklear Sikkerhed.

- Forbundministeriet for Beskæftigelse og Sociale Anliggender.

- Forbundsministeriet for Indre Anliggender.

- Delstatsmyndighederne

- Forskellige ministerier og lokale myndigheder.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

I Tyskland er 1828 anlæg omfattet af artikel 5; der foreligger ingen data om antallet af virksomhedsområder, således som det er forklaret ovenfor. 338 anlæg blev opført for nylig eller var genstand for større ændringer. Der foreligger ingen separate data om eksisterende anlæg, der for nylig blev omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF (spørgsmål 1c).

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Antallet af aktiviteter svarer til antallet af anlæg. Der pågår 1828 aktiviteter på disse anlæg, hvoraf de 338 er nyetableret eller genstand for større ændringer. Der foreligger ingen separate data for eksisterende aktiviteter, som for nylig blev omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF (spørgsmål 2c).

Sikkerhedsrapporter

1909 sikkerhedsrapporter er allerede indsendt til de kompetente myndigheder. Der forventes på nuværende tidspunkt ingen nye sikkerhedsrapporter.

Interne beredskabsplaner

Der foreligger ingen data for interne beredskabsplaner, eftersom sådanne data indtil videre ikke er blevet indsamlet separat, således som det er forklaret ovenfor (spørgsmål 4a).

Eksterne beredskabsplaner

Der foreligger ingen data for eksterne beredskabsplaner, eftersom sådanne data indtil videre ikke er blevet indsamlet separat, således som det er forklaret ovenfor (spørgsmål 6a).

Tilsyn

1582 sikkerhedsrapporter blev gennemgået og fundet tilfredsstillende. Data om antallet af tilsyn i medfør af artikel 7, stk. 2, foreligger ikke på nuværende tidspunkt (spørgsmål 6b). Der foreligger ingen separate data om formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporterne til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1 (spørgsmål 5). Der foreligger heller ingen data i forbindelse med gennemgangen af sikkerhedsrapporterne ved uafhængige eksterne sagkyndige (spørgsmål 7a).

Underretning af offentligheden

Der blev formidlet oplysninger til offentligheden i 1612 tilfælde.

Anmeldelse af uheld

Der blev i rapporteringsperioden indberettet 20 større uheld til MARS-databasen.

Bemærkninger

I den pågældende periode skete der ingen væsentlige ændringer i Tysklands strategi hvad angår kontrollen med større uheld. Antallet af anlæg, der falder ind under Störfall-Verordnung (anordning om farlige uheld), er konsolideret, nu da den tyske genforeningsproces og den hertil knyttede reorganisering af industrien næsten er afsluttet. Seveso-direktivets krav er nu opfyldt både kvalitativt og kvantitativt. Desuden er kravene i den tyske lovgivning på mange punkter strammere end direktivets krav.

Tyskland har bragt sin nationale lovgivning i overensstemmelse med Seveso-direktivet på forskellige punkter som følge af overtrædelsesprocedurer indledt af Kommissionen. Denne procedure blev bragt for Domstolen som sag C-192/97. Kommissionen har nu lukket sagen.

4.2.4. Grækenland

Relevant national lovgivning

- Rammelov 1650/1986 vedrørende miljøet.

- Lov 1568/1985 om sundhed og sikkerhed.

- Fælles ministeriel beslutning 18187/272 af 24. februar 1988 (omsætning af direktiv 82/501/EØF og den første ændring heraf til græsk ret).

- Fælles ministeriel beslutning 77119/4607 af 19. juli 1993 (omsætning af den anden ændring af direktiv 82/501/EØF samt andre mindre ændringer).

Kompetente myndigheder

- Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder (knudepunkt for Grækenland).

- Brandkorpsets hovedkvarter, Direktoratet for Brandsikkerhed.

- Industriministeriet.

- Sundhedsministeriet.

- Arbejdsministeriet.

Implementerende myndigheder

- Indenrigsministeriet.

- Landbrugsministeriet.

- Ministeriet for Transport og Kommunikation.

- Ministeriet for Handelsflåden.

- Lokale myndigheder (præfekturer).

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

52 virksomhedsområder er omfattet af artikel 5; heraf er de fem nyetablerede.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På disse virksomhedsområder pågår der 54 aktiviteter; fem af disse er nye.

Sikkerhedsrapporter

Der er allerede fremsendt 52 sikkerhedsrapporter; der ventes ikke indsendt flere.

Interne beredskabsplaner

35 sikkerhedsrapporter omfatter interne beredskabsplaner.

Eksterne beredskabsplaner

To virksomhedsområder har eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

47 sikkerhedsrapporter er blevet gennemgået af uafhængige eksterne sagkyndige. 17 virksomhedsområder er blevet gennemgået af de kompetente myndigheder og fundet tilstrækkelige til sikring af en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7. Antallet af tilfælde af formelle krav eller retsskridt fra myndighedernes side på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporten til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, steg fra syv i 1994 til 22 i 1996.

Underretning af offentligheden

Et enkelt virksomhedsområde har formidlet oplysninger til offentligheden.

Anmeldelse af uheld

Der indraf ingen større uheld i rapporteringsperioden.

Bemærkninger

I den pågældende periode skete der ingen væsentlige ændringer i Grækenlands strategi hvad angår kontrollen med større uheld.

4.2.5. Spanien

Generelle bemærkninger

De svar, Dirección General de Protección Civil afgav i relation til 1994-rapporten, vedrørte 75 % af de industrielle aktiviteter, der er omfattet af Seveso-direktivet, og derfor bør disse oplysninger betragtes som foreløbige. Oplysningerne i relation til 1995 og 1996 vedrørte 92 % af de industrielle aktiviteter.

Samtlige oplysninger i den følgende rapport vedrører data indsamlet i 1996.

Relevant national lovgivning

Lovgivning på nationalt plan

- Real Decreto 886/1988, de 15 de Julio de 1988, sobre prevención de accidentes mayores en determinadas actividades industriales(14).

- Real Decreto 952/1990, de 29 de Junio de 1990, por el que se modifican los anexos y se completan las disposiciones del Real Decreto 886/1988, de 15 de Julio de 1988, sobre prevención de accidentes mayores en determinadas actividades industriales(15).

- Resolución, de 30 de Enero de 1991, de la Subsecretaría, por la que se publica el Acuerdo del Consejo de Ministros por el que se aprueba la Directriz Básica para la elaboración y homologación de los planes Especiales del Sector Químico(16).

Lovgivning i de forskellige selvstyrende områder

Der findes i Spanien 19 kompetente myndigheder i de selvstyrende områder, som har regeludstedende beføjelser i det pågældende geografiske område. Det betyder, at de er bemyndiget til at vedtage specifikke regler til gennemførelse af den nationale lovgivning; hvert selvstyrende område har udstedt sit eget dekret, hvori det udpeger den administrative instans, som er ansarlig for de forskellige forpligtelser, der følger af direktivets bestemmelser.

Kompetente myndigheder

Nationale kompetente myndigheder

- Dirección General de Protección Civil - Ministerio de Interior (Generaldirektoratet for Civilforsvaret - Indenrigsministeriet) i samarbejde med Den Nationale Styrelse for Industri, Miljø og Beskæftigelse og med nationale civilforsvarsafdelninger i de enkelte provinser.

Selvstyrende forvaltninger

- Som hovedregel er det civilforsvarsafdelingen i de enkelte selvstyrende forvaltninger, der koordinerer gennemførelsen af direktivet inden for dens område sammen med andre regionale styrelser, f.eks. inden for industri, miljø og beskæftigelse.

Lokale myndigheder

De berørte kommuner skal opstille deres eksterne beredskabsplaner efter de retningslinjer, som de selvstyrende forvaltninger opstiller.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

Ved udgangen af 1996 var 158 industrielle virksomhedsområder omfattet af artikel 5, selv om 1996-rapporten kun omtalte 147 af disse. Ti af dem var nyetablerede, og de 19 blev for nylig omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

Aktiviteter på virksomhedsområder

På disse virksomhedsområder pågår 156 aktiviteter, heraf 15 nye og 19, som for nylig blev omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF. Ca. 39 % repræsenterer særskilte oplagringer af flydende gas.

Sikkerhedsrapporter

De kompetente myndigheder har allerede modtaget 150 sikkerhedsrapporter og forventer at modtage yderligere ti. Grunden til, at antallet af sikkerhedsrapporter er højere end antallet af omfattede industrielle virksomhedsområder, er, at en del af de industrielle virksomhedsområder, der kun er omfattet af artikel 3 og 4, frivilligt har indsendt sikkerhedsrapporter til den kompetente myndighed for at blive omfattet af den eksterne beredskabsplanlægning.

Interne beredskabsplaner

150 sikkerhedsrapporter indeholder interne beredskabsplaner.

Eksterne beredskabsplaner

Der findes 113 eksterne beredskabsplaner for disse virksomhedsområder.

Tilsyn

133 sikkerhedsrapporter blev efter de kompetente myndigheders gennemgang fundet tilstrækkelige; gennemgangen udmundede i 50 tilfælde i formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side. 76 virksomhedsområder var genstand for de i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn. 93 sikkerhedsrapporter blev gennemgået af en uafhængig ekstern sagkyndig.

Underretning af offentligheden

Der blev formidlet oplysninger til offentligheden i 24 tilfælde.

Anmeldelse af uheld

Fire større uheld, der indtraf i perioden, blev anmeldt til Kommissionen. Disse uheld indtraf alle i 1996. Samtlige virksomhedsområder havde en intern beredskabsplan, og for de to virksomhedsområder, der er omfattet af artikel 5, blev der aktiveret eksterne beredskabsplaner i forbindelse med uheldene.

Bemærkninger

Spørgeskemaet blev i Spanien tilsendt 19 regionale selvstyrende forvaltninger, og det bør understreges, at disse spørgsmål i mange tilfælde ikke blev forstået korrekt. Derfor dækkede oplysningerne fra de selvstyrende forvaltninger vedrørende 1994 kun 75 % af det samlede antal virksomhedsområder, medens dækningsprocenten var 92 % for 1995 og 1996.

4.2.6. Frankrig

Relevant national lovgivning

- Lov af 19. juli 1976 om godkendelsespligtige anlæg med henblik på beskyttelse af miljøet.

- Lov af 22. juli 1987 om forebyggelse af større risici.

Kompetente myndigheder

Miljøministeriet er ansvarligt for lovgivningen vedrørende godkendelsespligtige anlæg.

Departementets præfekt bevilger godkendelser. Inspektører fra DRIRE med ansvar for godkendelsespligtige anlæg bistår præfekten på det tekniske plan.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

I 1996 var 392 virksomhedsområder omfattet af Seveso-direktivets artikel 5, heraf 13 nyetablerede og 85 eksisterende virksomhedsområder, der for nylig var blevet omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Der pågik i 1996 698 aktiviteter på de virksomhedsområder, der er anført under spørgsmål 1a; af disse var de 18 nyetablerede i 1994, de 17 i 1995 og de 27 i 1996, og de 16 var for nylig blevet omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

Sikkerhedsrapporter

Der er fremsendt 720 sikkerhedsrapporter til de kompetente myndigheder; der forventes ikke flere. Samtlige sikkerhedsrapporter er gennemgået af tilsynsmyndigheden.

Interne beredskabsplaner

370 sikkerhedsrapporter indeholder en intern beredskabsplan eller refererer til en sådan plan.

Eksterne beredskabsplaner

227 virksomhedsområder havde en ekstern beredskabsplan.

Tilsyn

Der foreligger ingen data, hverken om tilsyn, jf. artikel 7, stk. 2, eller om retsskridt iværksat af de kompetente myndigheder.

For så vidt angår alle virksomheder, der er omfattet af lov af 16. juli 1976 (63000 godkendelsespligtige virksomheder), gennemføres i gennemsnit 17000 tilsyn på årsbasis.

Underretning af offentligheden

Der blev i 252 tilfælde formidlet oplysninger til offentligheden i medfør af Seveso-direktivets artikel 8.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf 15 uheld i 1994, ni i 1995 og 14 i 1996. Endvidere gav en næsten-ulykke nyttige erfaringer med henblik på forebyggelse af uheld.

Bemærkninger

63000 virksomheder er omfattet af lov af 16. juli 1976 og er godkendelsespligtige. Ansøgningen om godkendelse skal bl.a. være ledsaget af en konsekvens- og en risikovurdering. Disse vurderinger er af afgørende betydning med hensyn til forebyggelsen af større uheld gennem risikoreduktion ved kilden, beredskabsplanlægning, kontrol med urbaniseringen og underretning af offentligheden.

4.2.7. Irland

Relevant national lovgivning

- EF-bekendtgørelse (Risikoen for større uheld i forbindelse med visse industrielle aktiviteter), 1986(17).

- EF-bekendtgørelse (Risikoen for større uheld i forbindelse med visse industrielle aktiviteter) (Ændring), 1989(18).

- EF-bekendtgørelse (Risikoen for større uheld i forbindelse med visse industrielle aktiviteter) (Ændring), 1992(19).

Myndigheder

- Centrale kompetente myndighed:

- Den Nationale Styrelse for Arbejdsmiljø.

- Lokale kompetente myndigheder:

- Garda Síochána (politi).

- Lokale myndigheder.

- Regionale sundhedsudvalg.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

I Irland var 20 virksomhedsområder omfattet af direktivets artikel 5 ved udgangen af 1996; heraf var de to blevet omfattet af bestemmelserne i artikel 5 i 1996 som følge af en øget beholdning af farlige stoffer.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Irland iværksætter Seveso-direktivet i form af hele virksomhedsområder og ikke som individuelle industrielle aktiviteter, således at der ikke foreligger data om individuelle aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

19 sikkerhedsrapporter blev fremsendt til de kompetente myndigheder ud af et forventet antal på 20.

Interne beredskabsplaner

De 19 sikkerhedsrapporter indeholdt en intern beredskabsplan.

Eksterne beredskabsplaner

14 virksomhedsområder er genstand for en ekstern beredskabsplan opstillet af de lokale kompetente myndigheder.

Tilsyn

Gennemgangen af sikkerhedsrapporterne ved den centrale kompetente myndighed viste, at 17 sikkerhedsrapporter var tilstrækkelige til sikring af en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7. Samtlige sikkerhedsrapporter blev gennemgået af den kompetente myndighed. Antallet af sager, hvor retsskridt eller formelle krav blev iværksat af den kompetente myndighed på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporterne til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, faldt fra seks i 1994 til tre i 1996. Hvert år i rapporteringsperioden var alle virksomhedsområder genstand for de i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn, der blev gennemført af inspektører fra den kompetente myndighed.

Underretning af offentligheden

De 14 virksomhedsområder, som krævede en ekstern beredskabsplan, formidlede de krævede oplysninger til offentligheden.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf ingen større uheld i rapporteringsperioden.

Bemærkninger

Generelt var den centrale kompetente myndighed tilfreds med det omfang, hvormed Seveso-direktivets bestemmelser og implementeringslovgivningen blev overholdt i rapporteringsperioden. Imidlertid begyndte en øget fokusering i løbet af perioden på miljøbeskyttelse og dermed indførelse af teknologier, såsom centrale forureningsbekæmpelsessystemer, at skabe nye risici på virksomhedsområderne med en deraf følgende betragtelig forhøjelse af risikoniveauet, hvilket den kompetente myndighed var opmærksom på.

4.2.8. Italien

Relevant national lovgivning

- Decreto del Presidente della Repubblica del 17 maggio 1998, n. 175 attuativo della direttiva CEE n. 82/501, relativi ai rischi di incidenti rilevanti connessi con determinate attivitá industriali.

- Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri del 31 marzo 1989 sull'applicazione dell'articolo 12 del DPR 175/88.

- Decreto del Ministero dell'Ambiente del 20 maggio 1991; modificazioni ed integrazioni al DPR 17/05/1988 n. 175, in recipimento della direttiva CEE n. 86/610/che modifica la direttiva CEE n. 82/501 relativa ai rischi di incidenti rilevanti connessi con determinate attivitá industriali.

- Bekendtgørelser (D.L.), der ikke er omsat til lovgivning: D.L. 10 gennaio 1994 n. 13, 10 marzo 1994 n. 278, 8 juglio 1994 n. 437, 7 settembre 1994, n. 529, 7 novembre 1994, n. 618, 7 gennaio 1995 n. 2, 9 marzo 1995 n. 65, 10 maggio 1995 n. 160, 7 luglio 1995 n. 271, 7 settembre 1995 n. 371, 8 novembre 1996 n. 5, 8 marzo 1996 n. 111, 3 maggio 1996 n. 245, 8 luglio 1996 n. 351, 6 settembre 1996 n. 461.

Kompetente myndigheder

- Ministero dell'Ambiente, Servizio Inquinamento Atmosferico, Acustico e delle Industrie a rischio.

- Ministero dell'Industria, Direzione Generale Fonti de Energia.

- Ministero dell'Interno, Direzione Generale della Protezione Civile e dei Servizi Antincendio.

Virksomhedsområder omfattet af arikel 5

I 1994 var 418 virksomhedsområder omfattet af arikel 5; heraf var de 30 nyetablerede, og de 70 blev for nylig omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF. Antallet af virksomhedsområder steg i 1996 til 430.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Der pågik i 1994 1080 aktiviteter på disse virksomhedsområder; heraf var de 45 nyetablerede, og de 150 blev for nylig omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF. Antallet af aktiviteter faldt i 1996 en anelse til 1068.

Sikkerhedsrapporter

De kompetente myndigheder har allerede modtaget 430 sikkerhedsrapporter; der forventes ikke flere.

Interne beredskabsplaner

Samtlige sikkerhedsrapporter indeholder beredskabsplaner.

Eksterne beredskabsplaner

190 ud af et samlet antal på 430 virksomhedsområder er genstand for en ekstern beredskabsplan.

Tilsyn

40 virksomhedsområder var i 1994 genstand for tilsyn, jf. artikel 7, stk. 2. Dette antal steg til 179 tilsyn i 1996. Ingen sikkerhedsrapporter er blevet gennemgået af eksterne uafhængige sagkyndige. Der foreligger ingen data vedrørende antallet af sikkerhedsrapporter, som er blevet gennemgået af de kompetente myndigheder og fundet tilstrækkelige til sikring af en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7.

Underretning af offentligheden

319 erhvervsområder har formidlet oplysninger til offentligheden i medfør af artikel 8.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf i 1994 et enkelt uheld, ingen i 1995 og fire i 1996, i alt fem i løbet af de tre år.

Bemærkninger

Der blev registreret problemer med implementeringen af DPR 175/88, som omsætter Seveso-direktivet til national ret. Følgelig blev ansvaret for evalueringen af sikkerhedsrapporten uddelegeret på det lokale plan for at sikre, at arbejdet blev gennemført på bedst mulig vis.

4.2.9. Luxembourg

Relevant national lovgivning

Lov af 17. juni 1994 om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen(20).

Lov af 17. juni 1994 om sundhed og lægelig støtte på arbejdspladsen(21).

Lov af 8. juni 1994 om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen inden for den offentlige sektor(22).

Lov af 9. maj 1990 om farlige, usunde eller skadelige virksomheder(23).

- Storhertugelig anordning af 18. maj 1990 om registrering og klassificering af farlige, usunde eller skadelige virksomheder(24), som ændret ved storhertugelig anordning af 9. november 1993(25).

- Storhertugelig anordning af 10. april 1987 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter(26), som ændret ved storhertugelig anordning af 19. juli 1991(27).

- Lov af 27. februar 1986 om lægelig nødhjælp.

- Lov af 18. november 1976 om tilrettelæggelsen af katastrofehjælp(28), som ændret ved lov af 11. januar 1990(29).

- Lov af 4. april 1974 om Arbejds- og Mineinspektoratets organisation og virke(30), som ændret ved lov af 9. maj 1990 (jf. ovenfor) og lov af 17. juni 1994 (jf. ovenfor).

Kompetente myndigheder

- Det Tværministerielle Udvalg under ledelse af en repræsentant for Ministeriet for Arbejde og Beskæftigelse og sammensat af repræsentanter for Miljøstyrelsen, Sundhedsstyrelsen, Styrelsen for Indre Anliggender, Arbejds- og Mineinspektoratet og sagkyndige.

- Ministeriet for Arbejde og Beskæftigelse.

Implementerende myndigheder

- Den Nationale Styrelse for Katastrofehjælp.

- Sundhedsstyrelsen.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

Der findes i Luxembourg i alt fire virksomhedsområder, hvoraf et enkelt er nyetableret (flytning af et eksisterende); samtlige fire virksomhedsområder blev for nylig omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På hvert af disse virksomhedsområder pågår der en enkelt aktivitet.

Sikkerhedsrapporter

Fire sikkerhedsrapporter ud af i alt fire forventede er fremsendt til de kompetente myndigheder.

Interne beredskabsplaner

Der findes fire interne beredskabsplaner.

Eksterne beredskabsplaner

Der findes tre eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

De kompetente myndigheder har gennemgået fire sikkerhedsrapporter, og i alle fire tilfælde har de kompetente myndigheder iværksat formelle krav eller retsskridt på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporten til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1.

Det i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn blev iværksat i tre tilfælde.

Underretning af offentligheden

Ingen af virksomhedsområderne har formidlet oplysninger til offentligheden i medfør af artikel 8.

Anmeldelse af uheld

Der er ikke indtruffet noget uheld i direkte tilknytning til aktiviteterne på de fire artikel 5-virksomhedsområder.

Bemærkninger

Seveso-direktivet er blevet implementeret af de kompetente myndigheder på effektiv vis.

4.2.10. Nederlandene

Relevant national lovgivning

- Lov om miljøstyring(31).

- Dekret om virksomheder og bevilling af godkendelse(32).

- Dekret om risikoen for større uheld(33).

- Lov om arbejdsforhold(34).

- Dekret om arbejdsforhold (kapitel 2, § 2)(35).

- Lov om katastrofer og større uheld(36).

- Dekret om oplysninger om katastrofer og større uheld(37).

- Lov om offentlighed i forvaltningen(38).

Kompetente myndigheder

- Ministeriet for Sociale Anliggender og Beskæftigelse.

- Ministeriet for Boliganliggender, Fysisk Planlægning og Miljø.

- Indenrigsministeriet.

Implementerende myndigheder

- Regionalråd (provinser).

- Kommunalråd (kommuner).

- Arbejdsinspektorat.

- Borgmestre.

- Hovedbestyrelsen for det regionale brandberedskab.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

115 virksomhedsområder var i 1994 omfattet af artikel 5; af disse var 91 forpligtet til at udfærdige interne sikkerhedsrapporter. Tre af virksomhedsområderne var nyetablerede, og 46 blev for nylig omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF. Antallet af virksomhedsområder voksede til 124 i 1996.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

På disse virksomhedsområder pågik der 733 aktiviteter i 1994; af disse var de fem nyetablerede, og 201 eksisterende aktiviteter blev for nylig omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF. Det samlede antal aktiviteter faldt til 592 i 1996.

Sikkerhedsrapporter

De kompetente myndigheder har allerede modtaget 119 sikkerhedsrapporter og forventer at modtage yderligere fire.

Interne beredskabsplaner

102 sikkerhedsrapporter indeholder interne beredskabsplaner.

Eksterne beredskabsplaner

86 virksomhedsområder har en ekstern beredskabsplan.

Tilsyn

I 1996 var 124 virksomhedsområder genstand for tilsyn, jf. artikel 7, stk. 2; 103 sikkerhedsrapporter blev gennemgået af de kompetente myndigheder og fundet tilstrækkelige til en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, som følger af bestemmelserne i artikel 7. Uafhængige eksterne sagkyndige gennemgik sikkerhedsrapporterne i i alt 68 tilfælde i løbet af rapporteringsperioden.

Underretning af offentligheden

23 virksomhedsområder har formidlet oplysninger til offentligheden i medfør af artikel 8.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf fire uheld i rapporteringsperioden; disse uheld blev indberettet til MARS-databasen.

Bemærkninger

Seveso-direktivet er implementeret med godt resultat i lovgivningen i Nederlandene ved hjælp af interne og eksterne sikkerhedsrapporter. Direktivet har spillet en vigtig rolle med hensyn til at skærpe sikkerhedsbevidstheden i Nederlandene.

4.2.11. Østrig

Generelle bemærkninger

Østrig er en ny medlemsstat, idet landet tiltrådte EU den 1. januar 1995. Østrig havde allerede implementeret Seveso-direktivet i 1991 ved en "anordning om større uheld", der tjente som tillæg til bestemmelserne i lov om handel og industri. Det er værd at bemærke, at de østrigske driftsgodkendelser, i modsætning til hvad der er tilfældet i de andre lande, altid relaterer til "virksomhedsområde" (eller virksomhed), således som denne term er anvendt i spørgeskemaet (og nu defineret i Seveso II-direktivet). Termerne "anlæg" og "aktivitet" anvendes forskelligt af de forskellige myndigheder og er endnu ikke retligt defineret.

Den østrigske anordning om større uheld gav eksisterende virksomhedsområder, der falder ind under Seveso-direktivet, en frist på et år til at indgive anmeldelse til de kompetente myndigheder og en frist på fire år til at udarbejde og fremsende en sikkerhedsrapport.

Det bør bemærkes, at de første data, der er fremsendt til Kommissionen, er relateret til 1995, dvs. det første år, hvor Østrig var medlem af EU.

Relevant national lovgivning

- Anordning om større uheld af 28. november 1991(39), som er baseret på lov om handel og industri(40).

- Anordning om information om industrielle uheld af 25. maj 1994(41), der er baseret på lov om information om miljøet(42).

Kompetente myndigheder

- Forbundsministeriet for Økonomiske Anliggender.

- Forbundsministeriet for Miljøanliggender.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

Det samlede antal virksomhedsområder i Østrig, der var omfattet af artikel 5, udgjorde 158 ved udgangen af 1995, men faldt til 140 i 1996 som følge af kapacitetsreduktion på en række virksomhedsområder. Da den anden ændring af Seveso-direktivet allerede var trådt i kraft inden "anordningen om større uheld", havde dette ingen indflydelse på tallene.

Det samlede antal virksomhedsområder er endnu ikke komplet, da der er en betydelig forskel mellem kravene i Seveso-direktivet og implementeringen i østrigsk ret: østrigsk ret inkluderer også affaldsbehandlingsvirksomheder (affaldsforbrændingsanlæg og deponeringsanlæg) af en vis størrelse, men kun virksomhedsområder, der er etableret efter 1990. For så vidt angår denne rapporteringsperiode, foreligger der endnu ikke pålidelige data, så for øjeblikket er disse tal ikke medtaget.

Ikke desto mindre er antallet af Seveso-virksomhedsområder i Østrig relativt højt, delvis fordi grænseværdierne for farlige stoffer i østrigsk lov er lavere end de grænseværdier, der er foreskrevet i Seveso-direktivet.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Da termen "aktivitet" ikke anvendes på samme måde af de forskellige myndigheder, der er involveret i godkendelsesprocedurerne, er der blevet opstillet en række praktiske procedureregler på basis af eksempler fra de andre medlemsstater. Der blev i 1996 anmeldt et foreløbigt antal af 213 aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

Der er allerede indsendt i alt 108 sikkerhedsrapporter til de kompetente myndigheder. Da sikkerhedsrapporterne undertiden kun omfatter en del af virksomhedsområdet eller "aktiviteterne" i betydningen efter artikel 1, stk. 2, litra a), kan der i visse tilfælde være mere end en enkelt sikkerhedsrapport pr. virksomhedsområde. Som følge af reduktionen af det samlede antal Seveso-virksomhedsområder i 1995 i forhold til 1996, andrager det samlede antal sikkerhedsrapporter, der blev gennemgået i 1996, 100. I 1995 blev 39 rapporter returneret til driftslederne med henblik på nærmere oplysninger; i 1996 udgjorde dette tal 67. Dette sker i visse tilfælde mere end en enkelt gang for samme sikkerhedsrapport, hvilket betyder, at det samlede antal, der udgør svaret på spørgeskemaets spørgsmål 5, umuligt kan svare til det samlede antal, der anføres under spørgsmål 4b.

Interne beredskabsplaner

Samtlige sikkerhedsrapporter indeholder interne beredskabsplaner, således at det samlede antal andrager 100 (1996).

Eksterne beredskabsplaner

Hvad angar 1995-rapporteringsperioden, blev der opstillet 33 eksterne beredskabsplaner, idet dog ikke alle endnu opfylder alle de pågældende krav. I 1996 blev der udarbejdet yderligere eksterne beredskabsplaner, således at det samlede antal når op på 50.

Tilsyn

Der er i 1995 indberettet 73 tilsyn i medfør af artikel 7, stk. 2. Nogle af disse tilsyn gentages årligt; hovedparten udspringer af den nuværende nationale forpligtelse til at gennemføre tilsyn hvert tredje år. I 1996 var i alt 78 virksomhedsområder genstand for tilsyn.

Underretning af offentligheden

Artikel 8 er i Østrig blevet implementeret ved særskilt lovgivning, nemlig "anordning om information om større uheld".

Anmeldelse af uheld

Der blev ikke anmeldt nogen uheld i denne rapporteringsperiode. Det bør nævnes, at det østrigske kontaktpunkt for rapportering først blev etableret i 1997.

Bemærkninger

Det østrigske føderale system gør det vanskeligt at indsamle data effektivt på årlig basis. Hele rapporteringssystemet er relativt nyt og vil blive forbedret gennem etableringen af fælles kontaktpunkter i provinserne.

Østrig indførte Seveso-lovgivning lang tid før tiltrædelsen af EU, og ansvaret er fordelt på en lang række forskellige myndigheder. Implementeringen af Seveso II-direktivet betragtes som en mulighed for at skabe mere sammenhæng i lovgivningsgrundlaget.

4.2.12. Portugal

Relevant national lovgivning

- Lovdekret nr. 204/93 af 3. juni 1993 (Diário da República No. 129 I-A). Denne lov gennemfører Seveso-direktivet i dets ændrede udgave (direktiv 87/216/EØF og 88/610/EØF).

Kompetente myndighed

- Det Tekniske Kontor for Større Industrielle Risici (ATRIG). Dette er et tværministerielt organ under ledelse af generaldirektøren for miljø fra Det Portugisiske Miljøministerium; kontoret har til huse i Generaldirektoratet for Miljø.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

I Portugal er 42 virksomhedsområder omfattet af artikel 5; et af disse er nyetableret og et er for nylig blevet omfattet af direktiv 88/610/EØF.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Da driftslederen kun behøver at indsende en enkelt sikkerhedsrapport pr. virksomhedsområde, uanset hvor mange aktiviteter der pågår på dette, foreligger der ingen data for antallet af aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

Der er allerede indsendt 42 sikkerhedsrapporter.

Interne beredskabsplaner

Samtlige sikkerhedsrapporter indeholder en intern beredskabsplan, så det samlede antal er 42.

Eksterne beredskabsplaner

Der findes 19 eksterne beredskabsplaner.

Tilsyn

Alle sikkerhedsrapporter er blevet gennemgået; denne gennemgang førte i ti tilfælde til iværksættelse af formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side. Der blev i 28 tilfælde gennemført tilsyn i medfør af artikel 7, stk. 2.

Underretning af offentligheden

18 virksomhedsområder formidlede oplysninger til offentligheden.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf ingen uheld i rapporteringsperioden.

Bemærkninger

Seveso-direktivet er blevet implementeret med stor grundighed hvad angår det tekniske indhold af artikel 5 (sikkerhedsrapporter, risikovurderingsmetoder og konsekvensanalyse), hvilket indebærer en bedre og mere komplet respons fra driftslederne.

Det ventes, at antallet af virksomhedsområder, der er omfattet af artikel 5, vil falde i fremtiden, fordi en række stoffer i fremstillingsindustrien, som f.eks. glas og papirmasse, vil blive erstattet med andre stoffer, fordi flydende gas vil blive erstattet af naturgas, og fordi beholdningerne i visse tilfælde vil blive reduceret.

4.2.13. Finland

Generelle bemærkninger

Finland tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995. Landet havde omsat Seveso-direktivet til finsk ret inden tiltrædelsen af EU som et led i aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). Implementeringen blev gennemført ved ændring af lovgivningen om håndtering af farlige kemikalier, brand- og redningstjenester og arbejdsmiljø. Sikkerhedsteknologimyndigheden (TUKES) er den centrale myndighed, der fører tilsyn med overholdelsen af bestemmelserne vedrørende forebyggelse af risici for større uheld. Bestemmelserne om katastrofeberedskab og -bekæmpelse håndhæves af de lokale brand- og redningstjenester. Arbejdsmiljømyndighederne (arbejdsinspektører) fører tilsyn med overholdelsen af bestemmelserne om arbejdstagernes sikkerhed.

Driftslederne for virksomhedsområder, der indebærer en risiko for større uheld, skal på planlægningsstadiet ansøge TUKES om driftstilladelse. Ansøgningen skal omfatte størstedelen af de oplysninger, der er omhandlet i direktivets artikel 5, stk. 1, litra a) og b). Hertil kommer, at ansøgningerne skal indeholde endnu mere detaljerede tekniske beskrivelser af virksomhederne og en risikovurdering af den planlagte aktivitet. Vurderingen inkluderer scenarier for typiske og værst tænkelige uheld. Driftslederen for en virksomhed, på hvis områder, der befinder sig farlige stoffer ud over de i artikel 5, stk. 1, nævnte grænseværdier er forpligtet til at supplere ansøgningen om tilladelse med en systematisk sikkerhedsrapport, hvori der detaljeret redegøres for de mulige risikokilder og eventuelle følger af uheld på og uden for virksomhedsområdet. Desuden skal sikkerhedsrapporten indeholde en beskrivelse de foranstaltninger, virksomheden træffer til forebyggelse af uheld og reduktion af følgevirkningerne. Endvidere skal driftslederen underrette TUKES om ændringer af anlæggene. TUKES gennemfører sammen med de lokale myndigheder en idriftsættelsesinspektion af en ny eller ændret virksomhed, inden denne får tilladelse til at påbegynde driften.

Da bestemmelserne om sikkerhedsrapporten trådte i kraft, blev de eksisterende anlæg tvunget til at udarbejde en separat sikkerhedsrapport inden den 1. september 1995. Sikkerhedsrapporterne blev da gennemgået og konklusionerne vurderet af TUKES som en separat procedure.

Driftslederen for et virksomhedsområde, der indebærer risici for større uheld, har pligt til at opstille en intern beredskabsplan og fremsende denne og de oplysninger, der er nødvendige for udarbejdelsen af en ekstern driftsplan, til de lokale brand- og redningsmyndigheder, som har ansvaret for udarbejdelsen af eksterne planer. Driftslederen skal i medfør af de finske regler formidle oplysninger til offentligheden, jf. direktivets bestemmelser herom. Disse forpligtelser har været gældende siden 1. september 1995.

Da bestemmelserne på grundlag af Seveso-direktivet kun har været gældende i Finland siden september 1995, foreligger der ingen statistikker for 1994. Imidlertid skønnes antallet af virksomhedsområder at have udgjort 64 i det år.

I Finland er det de lokale brand- og redningsmyndigheder, der har pligt til at føre tilsyn med interne beredskabsplaner og opstille eksterne beredskabsplaner. De statistiske data vedrørende antallet af planer er udarbejdet på basis af oplysninger indhentet hos de lokale myndigheder. Sådanne oplysninger forelå kun for 1996.

Relevant national lovgivning

- Dekret om industriel håndtering og oplagring af farlige kemiske stoffer (682/90, som ændret ved 703/92).

- Dekret om flydende gas (711/93).

- Dekret om naturgas (1058/93).

- Dekret om sprængstoffer (473/93).

- Indenrigsministeriets beslutning om katastrofeberedskab i tilfælde af uheld med kemiske stoffer (7/94).

- Statsrådets beslutning om forebyggelse af risici for større uheld med kemiske stoffer (1705/91).

Det første dekret er udstedt med hjemmel i lov om kemiske stoffer (744/89) og lov om sprængstoffer (263/53). Dekret 2-4 er udstedt alene med hjemmel i lov om sprængstoffer. Indenrigsministeriets beslutning er baseret på bestemmelserne i lov om brand- og redningstjenester (559/75). Statsrådets beslutning støtter sig på lov om arbejdsmiljø (299/58).

Kompetente myndigheder

Sikkerhedsteknologimyndigheden (TUKES) har ansvaret for håndhævelsen af dekret 1-4. Beslutning 5 håndhæves af de lokale brand- og redningsmyndigheder under ledelse af Indenrigsministeriet. Social- og Sundhedsministeriet er med sin regionale organisation ansvarlig for tilsynet med Statsrådets beslutning.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

Ved udgangen af 1996 var 69 virksomhedsområder omfattet af artikel 5.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Antallet af aktiviteter på virksomhedsområder var ca. 110. På grund af den uklare definition af "aktivitet" kan der ikke oplyses et nøjagtigt tal.

Sikkerhedsrapporter

Sikkerhedsteknologimyndigheden havde ved udgangen af 1996 modtaget 74 sikkerhedsrapporter fra virksomheder, der indebærer risici for større uheld. Yderligere 21 sikkerhedsrapporter var modtaget fra andre anlæg i medfør af bestemmelserne i finsk lovgivning.

Sikkerhedsteknologimyndigheden anmodede om yderligere oplysninger fra 30 virksomhedsområder og stillede formelle krav til forbedringer over for et enkelt virksomhedsområde som resultat af gennemgangen af sikkerhedsrapporten.

Sikkerhedsteknologimyndigheden fandt 50 sikkerhedsrapporter tilstrækkelige til opfyldelse af de forpligtelser, der er nævnt i artikel 7.

Gennemgangen af sikkerhedsrapporter foretages normalt af et hold på to eller tre inspektører fra Sikkerhedsteknologimyndigheden.

Ved udgangen af 1996 forventede TUKES stadig at modtage ni sikkerhedsrapporter, idet det samlede antal forventede rapporter udgjorde 83.

Interne beredskabsplaner

Ifølge oplysningerne fra de lokale myndigheder havde 67 virksomhedsområder i 1996 en fungerende beredskabsplan.

Eksterne beredkabsplaner

Ifølge oplysningerne fra de lokale myndigheder havde 36 virksomhedsområder en ekstern beredskabsplan. Dette lave antal afspejler dog muligvis snarere fejl i rapporteringssystemet end mangler med hensyn til opstilling af beredskabsplaner.

Tilsyn

Samtlige virksomhedsområder var blevet inspiceret under godkendelsesproceduren i forbindelse med etableringen af et nyt anlæg eller ændringer af den eksisterende virksomhed.

Underretning af offentligheden

60 anlæg havde indtil videre (1996) formidlet oplysninger til offentligheden i medfør af bestemmelserne i artikel 8.

Anmeldelse af uheld

I rapporteringsperioden indtraf i Finland to uheld, der opfylder Seveso-direktivets kriterier, det ene den 3. november 1995, det andet den 26. august 1996.

Bemærkninger

Eftersom TUKES havde et godt kendskab til de pågældende virksomheder gennem erfaringer indhøstet under tidligere godkendelses- og inspektionsprocedurer, afslørede inspektionen af sikkerhedsrapporterne kun i et enkelt tilfælde mangler, som var så alvorlige, at det var nødvendigt at iværksætte retsskridt.

Ved udgangen af 1996 var der i Finland stadig plads for forbedringer med henblik på opfyldelsen af alle Seveso I-direktivets krav.

4.2.14. Sverige

Generelle bemærkninger

Sverige tiltrådte EU den 1. januar 1995.

En bekendtgørelse om arbejdsmiljø har været i kraft siden januar 1991, og sikkerhedsrapporter på dette område har været obligatoriske siden den 1. oktober 1991. Bekendtgørelser om beskyttelse af offentligheden og af miljøet har været i kraft siden juni 1994.

Sikkerhedsrapporter, som til sammen dækker alle Seveso-direktivets krav, har været obligatoriske siden den 1. oktober 1995 i medfør af disse bekendtgørelser.

Myndigheder på det lokale og regionale plan er ansvarlige for tilsynet med overholdelsen af disse bekendtgørelser. Da der endnu ikke er etableret et formelt rapporteringssystem på nationalt plan, er de her rapporterede data primært baseret på et spørgeskema, som blev tilsendt alle pågældende lokale og regionale tilsynsmyndigheder. Dataene er indsamlet og behandlet af de centrale kompetente myndigheder.

Relevant national lovgivning og kompetente myndigheder

- Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om storskalig kemikaliehantering, AFS 1989:6(43) (Arbejdsmiljøstyrelsens bekendtgørelse om anvendelse af kemiske stoffer i større omfang), ikrafttrådt den 1. januar 1991.

Kompetent myndighed: Arbetarskyddsstyrelsen (Arbejdsmiljøstyrelsen).

- Kungörelse med föreskrifter om skydd av den yttre miljön vid storolyckor vid industriell kemikaliehantering, SNFS 1994:1, MS:71(44) (Den Svenske Miljøstyrelses bekendtgørelse om beskyttelse af miljøet i tilfælde af større uheld i forbindelse med industriel anvendelse af kemiske stoffer), ikrafttrådt den 25. maj 1994.

Kompetent myndighed: Statens Naturvårdsverk (Den Svenske Miljøstyrelse).

- Lagen om brandfarliga och explosiva varor, SFS 1988:868(45) (lov om let antændelige produkter og sprængstoffer), ikrafttrådt den 1. juli 1989, og förordningen om brandfarliga och explosiva varor, SFS 1988:1145(46) (anordning om let antændelige produkter og sprængstoffer), ikrafttrådt den 1. juli 1989.

Kompetent myndighed: Sprängämnesinspektionen (Det Nationale Inspektorat for Sprængstoffer og Let Antændelige Produkter).

- Räddningstjänstlagen, SFS 1986:1102(47) (beredskabsloven), ikrafttrådt den 1. januar 1987, Räddningstjänstförordningen, SFS 1986:1107(48) (anordning om beredskabstjenesten), ikrafttrådt den 1. januar 1987, og Statens Räddningsverks föreskrifter om informationsskyldighet i samband med kemikaliehantering, SRVFS 1994:1(49) (Den Svenske Beredskabsstyrelses bekendtgørelse om informationsforpligtelser i forbindelse med anvendelsen af kemiske stoffer), ikrafttrådt den 1. juni 1994.

Kompetent myndighed: Statens Räddningsverk (Den Svenske Beredskabsstyrelse).

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

Det samlede antal virksomhedsområder udgjorde 80 i 1995. I 1996 faldt antallet til 69, delvis fordi myndighederne vurderede, at ikke alle de virksomhedsområder, som havde indsendt sikkerhedsrapporter, rent faktisk var omfattet af Seveso-direktivets artikel 5.

Der blev ikke etableret nye virksomhedsområder i perioden.

Eftersom ændringerne af direktivet allerede var gennemført på tidspunktet for den svenske implementering, er det ikke muligt at vurdere antallet af eksisterende virksomhedsområder, som blev omfattet som følge af ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Eftersom direktivet iværksættes med udgangspunkt i virksomhedsområder (virksomheder) og ikke på basis af individuelle aktiviteter, er det ikke muligt at vurdere antallet af aktiviteter.

Sikkerhedsrapporter

Myndighederne modtog 75 sikkerhedsrapporter i 1995. I 1996 blev der registreret 69 sikkerhedsrapporter, hvilket viser, at en række virksomhedsområder, der ikke var omfattet af direktivets artikel 5, tidligere havde indsendt sikkerhedsrapporter.

Interne beredskabsplaner

Antallet af indberettede interne beredskabsplaner var 44 i 1995 og 40 i 1996.

Eksterne beredskabsplaner

Ifølge indberetningerne for 1995 var der 47 eksterne beredskabsplaner af varierende kvalitet. I 1996 udgjorde dette tal 41.

Tilsyn

Samtlige virksomhedsområder var i 1995 genstand for de i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn. Ifølge indberetningerne blev der i 1996 gennemført tilsyn på 36 virksomhedsområder.

I 1995 blev samtlige sikkerhedsrapporter gennemgået: 49 blev fundet tilstrækkelige, og der blev stillet formelle krav i 25 tilfælde. I 1996 var 55 virksomhedsområder genstand for formelle krav som følge af gennemgangen af sikkerhedsrapporten.

Billedet er komplekst, fordi myndighederne gennemgår sikkerhedsrapporterne med forskellige indfaldsvinkler, og en sikkerhedsrapport kan således skønnes tilstrækkelig af én myndighed, men ikke af de andre.

Underretning af offentligheden

Der foreligger ingen data vedrørende formidling af oplysninger til offentligheden.

Anmeldelse af uheld

Det indtraf et enkelt større uheld i løbet af rapporteringsperioden.

Bemærkninger

Der findes en række regler til gennemførelse af Seveso-direktivet. Myndighederne på det lokale og regionale plan er ansvarlige for håndhævelsen af disse regler. Det står endnu ikke helt klart for myndighederne, på hvilket grundlag de skal vurdere, om Seveso-direktivet finder anvendelse på et virksomhedsområde eller ej. Disse vanskeligheder må i vid udstrækning tilskrives det forhold, at direktivets anvendelsesområde ikke er det samme for oplagring af kemiske stoffer og anvendelse af kemiske stoffer i industrielle aktiviteter. Sverige er dog af den opfattelse, at disse problemer vil blive løst, når Seveso II-direktivet er omsat til national ret. Kvaliteten af de indberettede data vil blive bedre, når der er etableret et rapporteringssystem på nationalt plan (befinder sig i øjeblikket i projekteringsfasen).

4.2.15. Det Forenede Kongerige

Relevant national lovgivning

- EF-loven 1972: Denne lov udvider Arbejdsmiljøstyrelsens beføjelser til håndhævelse af miljøbeskyttelsesbestemmelserne i forbindelse med betænkningen om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (CIMAH).

- Arbejdsmiljøloven 1974: Dette er den centrale lov vedrørende sundheds- og sikkerhedsrisici i forbindelse med erhvervsaktiviteter; loven tillægger arbejdsmiljøinspektørerne visse beføjelser (til at inspicere, gennemgå dokumenter, tage fotografier, indhente udtalelser, påbyde forbedringer, nedlægge forbud og iværksætte retsskridt) og gør det strafbart for arbejdsgivere at bryde loven eller de regler, der er opstillet med hjemmel i loven.

- Betænkningen om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer 1984 (CIMAH): Betænkningen, der udgør "Statutory Instrument (S.I.)" nr. 1984/1902, er det vigtigste instrument til implementering af Rådets direktiv 82/501/EØF.

CIMAH er blevet ændret tre gange ved følgende betænkninger:

- Betænkning om kontrol med risikoen for større industrielle uheld (ændring), 1988: (S.I. 1988/1462): Denne betænkning implementerede den første ændring af Rådets direktiv 82/501/EØF.

- Betænkning om kontrol med risikoen for større industrielle uheld (ændring), 1990: (S.I. 1990/2325): Denne betænkning implementerede den anden ændring af Rådets direktiv 82/501/EØF.

- Betænkning om kontrol med risikoen for større industrielle uheld (ændring), 1994: (S.I. 1994/118): Denne betænkning fjernede undtagelsen i grundbetænkningerne hvad angår virksomhedsområder, der drives af en affaldsbortskaffelsesmyndighed.

Kompetente myndigheder

Arbejdsmiljøstyrelsen håndhæver betænkningerne på alle primære og sekundære virksomhedsområder, hvor de pågår industrielle aktiviteter. De lokale myndigheder håndhæver betænkningerne på et mindre antal sekundære virksomhedsområder inden for detail-, engros- og handelssektoren.

Nordirland har sine egne betænkninger, men disse er identiske med de britiske CIMAH-betænkninger.

Virksomhedsområder omfattet af artikel 5

Antallet af virksomhedsområder, der er omfattet af artikel 5, voksede fra 303 i 1994 til 308 i 1996; 14 af disse er for nylig blevet omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

Aktiviteter på virksomhedsområderne

Antallet af aktiviteter på disse virksomhedsområder er faldet fra 470 i 1994 til 466 i 1996; direktivet 88/610/EØF har inddraget seks aktiviteter under Seveso-direktivets anvendelsesområde.

Sikkerhedsrapporter

Der er allerede indsendt 493 sikkerhedsrapporter til de kompetente myndigheder; man forventer at modtage yderligere 26 rapporter.

Interne beredskabsplaner

Antallet af sikkerhedsrapporter indeholdende interne beredskabsplaner er vokset fra 300 til 488 i rapporteringsperioden.

Eksterne beredskabsplaner

283 virksomhedsområder har en ekstern beredskabsplan.

Tilsyn

De kompetente myndigheder undersøgte 477 sikkerhedsrapporter og fandt dem tilstrækkelige til en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, der er nævnt i artikel 7. Ingen sikkerhedsrapport blev gennemgået af eksterne eksperter. Antallet af virksomhedsområder, der var genstand for formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side som følge af gennemgangen af sikkerhedsrapporten, svingede mellem 12 i 1994 og fire i 1995; i 1996 var tallet ti.

Underretning af offentligheden

247 virksomhedsområder har formidlet oplysninger til offentligheden i medfør af artikel 8.

Anmeldelse af uheld

Der indtraf 13 uheld i rapporteringsperioden, som alle blev indberettet til MARS-databasen.

Bemærkninger

Seveso-direktivet er blevet implementeret med godt resultat i Det Forenede Kongerige. Både selskaber og lokale myndigheder er nu fortrolige med CIMAH-betænkningen, hvilket vil lette indførelsen af den nye COMAH-betænkning til implementering af Seveso II. Der er nu sikret en bedre kommunikation mellem Arbejdsmiljøstyrelsen og de lokale myndigheder, og myndighederne har lært af erfaringerne med CIMAH ved vurderingen af sikkerhedsrapporterne. Erfaringerne med vurderingen af CIMAH-rapporterne har dannet grundlag for et værdifuldt sæt kriterier til brug for de nye COMAH-sikkerhedsrapporter.

5. UDVALGET AF KOMPETENTE MYNDIGHEDER (CCA)

En sammenhængende implementering og en konsistent iværksættelse af Seveso-direktivets bestemmelser i hele Fællesskabet forudsætter et tæt samarbejde mellem alle medlemsstaternes kompetente myndigheder og Europa-Kommissionen.

For at understrege betydningen af et løbende administrativt samarbejde forpligter direktivet medlemsstaterne og Kommissionen til at udveksle oplysninger om de indhøstede erfaringer og direktivets funktion i praksis.

Omdrejningsaksen for dette administrative samarbejde er det såkaldte Udvalg af Kompetente Myndigheder (CCA), som er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og Kommissionens tjenestegrene. CCA ledes af en repræsentant for Kommissionen og holder møde én gang i hver formandskabsperiode, dvs. én gang hvert halve år. CCA's arbejde er baseret på konsensus.

De to CCA-møder i 1994 blev begge afholdt i Bruxelles, men siden 1995 har møderne fundet sted i den medlemsstat, der har formandskabet i Rådet (1/1995 - Bordeaux, Frankrig; 2/1995 - Toledo, Spanien; 1/1996 - Napoli, Italien; 2/1996 - Cork, Irland). Møderne strækker sig over to dage: Den første dag er helliget "selve mødet", medens værtsmedlemsstaten på andendagen forventes at demonstrere, hvorledes den implementerer Seveso-direktivet. Denne metode har vist sig særdeles vellykket, bl.a. af følgende grunde:

- Metoden tvinger den pågældende medlemsstat til at gennemføre en "peer review" af sit system, hvilket er særdeles nyttigt til sikring af en god gennemførelse af lovgivningen.

- Den gør det muligt for medlemsstaterne at lære af hinanden, hvilket især er nyttigt for de medlemsstater, hvis approach er knap så gennemført.

CCA drøfter alle spørgsmål vedrørende gennemførelsen af Seveso-direktivet og yder vejledning med hensyn til den praktiske iværksættelse. I den forbindelse spiller "Guidelines on Important Provisions of the Seveso Directive" (Retningslinjer om vigtige bestemmelser i Seveso-direktivet), såsom indholdet af oplysningerne, der formidles til offentligheden (jf. fodnote 3 på side 5), en vigtig rolle. Selv om disse retningslinjer ikke har en retlig status, udgør de et vigtigt redskab for både driftsledere i industrien og håndhævelsesmyndighederne, specielt da de repræsenterer alle medlemsstaternes fælles syn på de pågældende spørgsmål.

Når CCA udfører de opgaver, der er nævnt i direktivets komitologibestemmelser (artikel 15 og 16), optræder det i egenskab af et forskriftsudvalg (type IIIa).

6. ANDRE KOMMISSIONSAKTIVITETER

6.1. Kontoret for Katastroferisici (MAHB)

Kontoret for Katrastroferisici (MAHB) blev officielt oprettet af Europa-Kommissionen i februar 1996 med det formål at yde videnskabelig og teknisk bistand til andre tjenestegrene i Kommissionen (primært GD XI) med henblik på en vellykket implementering af EU's politik vedrørende kontrol med større industrielle risici samt forebyggelse og afbødning af større uheld, specielt i forbindelse med Seveso-direktiverne (se: http://mahbsrv.jrc.it/). Dette omfatter følgende opgaver:

- at forvalte informationssystemet for større ulykker (MARS) (jf. afsnit 6.2), herunder

- kontrol af information samt informationsinput

- udledning af viden og erfaringer på grundlag af ulykkes- og uheldsrapporter

- formidling af information til nationale myndigheder, industrien og andre interesserede parter

- at forvalte Centret for Information om Industrielle Risici (CDCIR) (jf. afsnit 6.3), herunder

- indkøb af relevant "public domain-materiale", såvel udgivet som ikke-udgivet

- udarbejdelse med jævne mellemrum af en bulletin med en detaljeret beskrivelse og et kort sammendrag af det indkøbte materiale

- at stille ikke-copyright-materiale til rådighed for myndighederne og andre parter

- at udarbejde rapporter om implementeringen af direktivet

- at yde teknisk og videnskabelig bistand til tekniske arbejdsgrupper (jf. afsnit 6.4), som undersøger forskellige aspekter af kontrollen med risikoen for større uheld

- at udføre specifikke informationsformidlingsopgaver, herunder afholdelse af seminarer og workshopper i samarbejde med de kompetente myndigheder (eventuelt med industriens deltagelse) om relevante emner inden for områder såsom industrielle risici, risikostyring, regelfastsættelse og bevilling af godkendelser i tilknytning til større risici samt katastrofeberedskab i forbindelse med industrielle uheld.

6.2. Informationssystem for større ulykker (MARS)(50)

Efter implementeringen af Seveso-direktivet skal de kompetente myndigheder i alle medlemsstater underrette Kommissionen om alle større industrielle uheld med farlige stoffer, som er omfattet af direktivet (dog ikke uheld i forbindelse med nukleare aktiviteter, militære anliggender, udvindingsindustri, transport og affaldsdeponering). I den forbindelse etablerede Kommissionen i 1984 et system for indberetning af industrielle uheld, informationssystemet for større ulykker (MARS), som drives af MAHB på Fællesskabets Fælles Forskningscenter (FFC) i Ispra, Italien. De indberettede uheld indføres i et register og informationssystem ("MARS-databasen") og analyseres med henblik på at:

- inddele uheldene på basis af forskellige parametre, specielt de involverede stoffer, følgerne og årsagsfaktorerne

- udlede "erfaringer" for at forhindre, at lignende uheld sker igen, og afbøde følgerne(51).

Antallet af indberettede hændelser er - heldigvis - ikke særlig højt, men hvad der kendetegner MARS i forhold til andre databaser over uheld, er det stærkt detaljerede niveau, som er tilstrækkeligt til i detaljer at fastlå årsagerne til et uheld, såvel de umiddelbare som de underliggende.

Der er gennemført forskellige analyser af indholdet af MARS, hvilket udgør et grundlag for praktiske anbefalinger henvendt til industrien med henblik på at forebygge uheld. Resultaterne af analysen af MARS-dataene udsendes enten i form af åbne publikationer(52) (hvor man har fjernet de oplysninger, der gør det muligt at identificere stedet), i form af regelmæssige sammendrag af evalueringerne af de uheld, der er indberettet til CCA, eller som rapporter over specifikke evalueringer af data (f.eks. ved CDCIR). MAHB modtog i denne rapporteringsperiode en række af sådanne anmodninger fra industrien, tilsynsmyndighederne og forskningsinstitutionerne om gennemførelse af specifikke analyser af ikke-fortrolige MARS-data.

Seveso II-direktivet 96/82/EF, der har erstattet det oprindelige Seveso-direktiv, indebærer betydelige ændringer hvad MARS angår, specielt vedrørende

- kriterier for anmeldelse af et uheld til Kommissionen

- den fortrolige karakter af de fremsendte oplysninger

- informationssystem og udveksling.

Det nye direktiv indeholder en klar og utvetydig definition af et "større uheld" og dermed kvantitative kriterier for anmeldelsen af sådanne hændelser til Kommissionen, hvilket alt i alt resulterer i en sænkning af tærsklen for anmeldelse og demed formentlig også i et øget antal indberetninger af hændelser.

De oplysninger, der indberettes til MARS, er undergivet tavshedspligt, såfremt de berører fortrolige drøftelser hos de kompetente myndigheder, den offentlige sikkerhed, personoplysninger, erhvervshemmeligheder mv. Ellers er der fri adgang til registeret og informationssystemet for medlemmerne af CCA, andre offentlige institutioner i medlemsstaterne, industrien, ikke-statslige organisationer og forskningsinstitutioner, som arbejder inden for området.

Det nye direktiv forpligter endvidere såvel medlemsstaterne som Kommissionen til at anlægge en mere åben approach til formidling af oplysninger til offentligheden. Med andre ord bør udvekslingen af informationen om større uheld fremmes.

På baggrund af disse nye krav til MARS som følge af Seveso II og en formentlig større stigning i antallet af anmeldelser af begivenheder blev det besluttet at ændre MARS-systemets struktur(53). Den nye struktur, der blev udviklet i løbet af 1996 gennem drøftelser med de nationale kompetente myndigheder, og som blev taget i brug ved årets udgang, består af et distribueret, selvstændigt datalognings- og analyseværktøj, der opstilles hos de enkelte kompetente myndigheder ("det lokale MARS"), og støttes af et centralt datastyringssystem hos MAHB ("det centrale MARS"). Et af de særlige kendetegn ved "det nye MARS" er, at dataene ikke blot flyder i én retning, men udveksles mellem de kompetente myndigheder og Kommissionen.

Med den lokale MARS-kopi kan myndigheder i et brugervenligt vinduestyret miljø oprette datafiler over uheld ved at indtaste uheldsbeskrivelserne på engelsk og tildele de enkelte filer den relevante kode. Uheldsdatafilerne sendes dernæst via diskette eller e-mail til MAHB, hvor de kvalitetskontrolleres og eventuelt undergår en yderligere bearbejdning i samråd med den pågældende myndighed. Både de centrale og de lokale enheder har - på forskellige kompleksitetsniveauer - mulighed for at udvælge hændelser på grundlag af brugerdefinerede kriterier med henblik på statistisk bearbejdning og rapportskrivning. Hvad angår mere detaljerede analyser, såsom udledning af erfaringer på basis af uheld, gennemfører MAHB på den centrale MARS-enhed komplekse forløbsanalyser på hele datasæt(54)

Til støtte for driften og anvendelsen af de lokale MARS-databaser i de enkelte medlemsstater udleverer MAHB med jævne mellemrum de opdaterede data til de deltagende myndigheder på CCA-udvalgets møder.

6.3. Center for Dokumentation om Industrielle Risici (CDCIR)

Målsætningen for Centret for Dokumentation om Industrielle Risici (CDCIR) er at skabe et bibliografisk og videnskabeligt miljø, som fremmer udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om kontrol med risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter og at samle så megen viden som muligt på grundlag af den fælles europæiske indsats til fordel for sikkerheden i forbindelse med industrielle aktiviteter.

CDCIR rummer kun dokumenter, der tilhører det offentlige, men omfatter mange dokumenter, der ikke er nemme at finde andre steder ("grå litteratur", såsom uheldsrapporter, kodekser for god praksis, henstillinger, love ...). Ved udgangen af 1996 rummede CDCIR over 2000 reviderede dokumenter udfærdiget af regeringsinstitutioner, industri og forskningsinstitutter. Disse bibliografiske data inkluderer dokumentrelaterede datafelter, f.eks. titel, original titel, publikationsår, kilde, tilgængelighed, nøgleord og sammendrag.

MAHB forvalter Centret for Dokumentation om industrielle Risici (CDCIR), herunder:

- indkøb af "public domain-materiale", såvel udgivet som ikke-udgivet

- tilrådighedsstillelse for myndigheder og andre parter af ikke-copyright-materiale

- ydelse af bistand til Generaldirektorat XI med udarbejdelsen af rapporter om implementeringen af direktivet

- udarbejdelse med jævne mellemrum af en bulletin med en detaljeret beskrivelse og et kort sammendrag af det indkøbte materiale.

I rapporteringsperioden er der produceret to sådanne bulletiner, og der er behandlet i alt ca. 700 forespørgsler på CDCIR. Hovedparten af de undersøgelser, MAHB har gennemført i denne periode, er baseret på CDCIR.

6.4. Tekniske arbejdsgrupper; seminarer og workshopper; undersøgelser

6.4.1. Tekniske arbejdsgrupper

Kommissionen har oprettet tekniske arbejdsgrupper (TWG) på visse tekniske områder, der har tilknytning til Seveso-direktivet. Der er især tale om områder, hvor den foreslåede grundlæggende revision af direktivet ændrer eller udvider det gældende direktivs bestemmelser, og hvor man derfor følte, at der var behov for vejledning med hensyn til at gå nærmere ind på og forklare det foreslåede nye direktivs bestemmelser. Disse TWG forvaltes i de fleste tilfælde i fællesskab af MAHB og GD XI.

Der fandtes i den pågældende periode seks TWG:

- TWG1 "Accident Gravity Scales" ("Uheldsskala") afholdt sit første møde; resultatet af mødet - et forslag til definition af et "større uheld" til rapporteringsformål - blev inkorporeret i det nye direktiv.

- TWG2 "Inspection System" ("Inspektionssystemer") var så godt som passiv i denne periode, da det blev klart, at bestemmelsene i det nye direktiv vedrørende inspektionssystemer ville blive drøftet indgående i Parlamentet og Rådet.

- TWG3 "Safety Reports" ("Sikkerhedsrapporter") afsluttede drøftelserne og færdiggjorde et udkast til vejledning, som siden er publiceret(55).

- TWG4 "Safety Management Systems" ("Sikkerhedsstyringssystemer") producerede et udkast til vejledning, der efterfølgende blev testet og underkastet en yderligere gennemgang. Det er nu i trykken(56).

- TWG5 "Land Use Planning" ("Arealanvendelsesplanlægning") blev oprettet og holdt de første møder, hvor gruppen drøftede to casestudier, som var blevet udarbejdet af MAHB-personalet med henblik på at tyde virkningerne af forskellige nationale metoder.

- TWG6 "Dispensations according to Article 9(6) of Directive 96/82/EC" ("Dispensationer i henhold til artikel 9, stk. 6, i direktiv 96/82/EF") blev oprettet og holdt et enkelt møde.

6.4.2. Seminarer og workshopper

Disse seminarer er primært henvendt til de myndigheder, der har at gøre med implementeringen af Seveso-direktivet. Tidligere seminarer af samme type fokuserede på et bestemt lands erfaringer på de mange tekniske områder i tilknytning til direktivet, men de seminarer, der blev afholdt i denne periode, havde et mere tematisk tilsnit, idet man på disse sammenlignede de nationale erfaringer på et bestemt teknisk område i flere lande. Der var stor deltagelse af repræsentanter for de erhvervssektorer, for hvilke emnerne havde relevans, og for andre berørte nationale og lokale myndigheder (f.eks. myndigheder på transportområdet, hvad angår Livorno-seminaret).

Der blev holdt tre seminarer i perioden 1994-1996:

- Frankfurt 1994: Sikkerhed og løbske reaktioner (65 deltagere).

- Toledo 1995: Ulykkesscenarier og katastrofeberedskab (120 deltagere).

- Livorno 1996: Kemiske risici i havne og på rangeranlæg (170 deltagere).

Referaterne fra 1994- og 1996-seminarerne er offentliggjort; referatet fra 1995-seminaret vil blive offentliggjort inden længe(57).

6.4.3. Undersøgelser

MAHB gennemførte følgende undersøgelser:

- Analyse af sikkerhedsrelaterede spørgsmål vedrørende midlertidig oplagring af farlige materialer i forbindelse med transportrelaterede aktiviteter (hovedsagelig havne og rangeranlæg)(58).

- Analyse af risici og uheld i forbindelse med rørledninger, der anvendes til transport af farlige stoffer(59).

- Arealanvendelsesplanlægning i forbindelse med risici for større uheld(60).

- Dannelse af farlige stoffer som følge af en løbsk kemisk proces(61).

- Stoffer, der er omfattet af bilag I til direktiv 96/82/EF(62).

- Analyse af stoffer, der indgik i uheld, som havde følger for miljøet.

- Katastrofestyring i tilfælde af kemiske ulykker i EU-landene - rapportering af erfaringer, man har udledt af tidligere ulykker(63).

- Uheld, der indebærer risici for grundvandet(64).

- Fremgangsmåder i Italien vedrørende underretning af offentligheden om kemiske risici.

7. SAMMENDRAG

Seveso-direktivet og ændringerne heraf er blevet omsat til nationale love, regler og administrativt fastsatte bestemmelser med godt resultat i alle medlemsstater. De tre nye medlemsstater (Østrig, Finland og Sverige), som tiltrådte EU den 1. januar 1995 havde allerede omsat Seveso-direktivet som et led i aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS).

I rapporteringsperioden er den praktiske implementering og håndhævelse af Seveso-direktivet blevet væsentlig forbedret i alle medlemsstaterne. Dette ses navnlig af

- det stigende antal sikkerhedsrapporter, som er modtaget (en stigning fra 3834 i 1994 til 4384 i 1996), jf. figur 1 og bilag, idet forskellen mellem det forventede antal sikkerhedsrapporter og det modtagne antal er faldet fra 706 i 1994 til 93 i 1996

Figur 1

>PIC FILE= "C_1999291DA.003901.EPS">

Spørgsmål 3a: Samlede antal sikkerhedsrapporter, som myndighederne har modtaget

- det stigende antal sikkerhedsrapporter, der er gennemgået (en stigning fra 2301 i 1994 til 2742 i 1996), jf. figur 2 og bilag, hvoraf kun et lille antal blev gennemgået af eksterne sagkyndige (ca. 500 i rapporteringsperioden)

Figur 2

>PIC FILE= "C_1999291DA.004001.EPS">

Spørgsmål 4b: Samlede antal sikkerhedsrapporter, som er gennemgået

- det stigende antal krav eller retsskridt, der er iværksat af de kompetente myndigheder på basis af gennemgangen af sikkerhedsrapporterne (en stigning fra 164 i 1994 til 385 i 1996), jf. figur 3 og bilag

Figur 3

>PIC FILE= "C_1999291DA.004002.EPS">

Spørgsmål 5: Samlede antal virksomhedsområder, hvor myndighederne har iværksat retsskridt

- det stigende antal interne beredskabsplaner (en stigning fra 1543 i 1994 til 2034 i 1996) og eksterne beredskabsplaner (en stigning fra 963 i 1994 til 1131 i 1996)

- det stigende antal virksomhedsområder, der er inspiceret (en stigning fra 701 i 1994 til 1070 i 1996)

- det stigende antal virksomhedsområder, der har formidlet oplysninger til offentligheden (en stigning fra 2269 i 1994 til 2689 i 1996).

Samtidig er i rapporteringsperioden det samlede antal Seveso-virksomhedsområder og -aktiviteter faldet, jf. figur 4 og bilag. Kun ca. 7 % af det samlede antal virksomhedsområder er for nylig blevet omfattet af Seveso-direktivet gennem den anden ændring af dette (direktiv 88/610/EØF).

Figur 4

>PIC FILE= "C_1999291DA.004101.EPS">

Spørgsmål 1a: Samlede antal virksomhedsområder

Desværre er antallet af virksomhedsområder ikke sammenligneligt inden for EU, da medlemsstaterne stadig anvender forskellige metoder. F.eks. skyldes det høje antal virksomhedsområder i Tyskland primært, at de enkelte anlæg inden for en industriel virksomhed regnes for ét "virksomhedsområde", medens størsteparten af medlemsstaterne definerer en virksomhed, der består af forskellige anlæg, som ét virksomhedsområde. Det er værd at bemærke med henblik på fremtiden, at Seveso II-direktivet har indført et utvetydigt system baseret på virksomheder.

Som det er tilfældet med antallet af virksomhedsområder, varierer antallet af sikkerhedsrapporter betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, eftersom visse medlemsstater kræver en sikkerhedsrapport for hver enkelt aktivitet, medens andre kræver en sikkerhedsrapport for hele virksomhedsområdet. Også dette problem skulle blive løst i fremtiden i kraft af den approach, som er anlagt i Seveso II-direktivet.

Selv om Seveso-direktivet ikke indeholdt nogen forpligtelse for medlemsstaterne til at implementere specifikke krav om arealanvendelsesplanlægning med henblik på afbødningen af større uheld, er et stort antal virksomhedsområder, specielt i Frankrig og Det Forenede Kongerige, genstand for sådanne krav - som nu er inkorporeret i fællesskabsretten gennem Seveso II-direktivet.

I rapporteringsperioden indtraf i alt 92 større uheld, som blev indberettet til myndighederne, hvilket bragte det samlede antal uheld, der er registreret i MARS op på 288 ved udgangen af 1996.

Som det fremgår af figur 5, er antallet af anmeldelser af større uheld til MARS temmelig konstant i rapporteringsperioden. Eftersom antallet af indberetninger af større uheld til MARS svarer godt til det faktiske antal forekomster af større uheld, er den næsten konstante tendens i figur 1 et fingerpeg om, at mange af de ofte tilsyneladende ligegyldige "erfaringer", der kan udledes af uheld, endnu ikke er blevet evalueret og omsat i tilstrækkelig grad i praksis og normer i industrien. Derfor er det stadig nødvendigt med en indsats for yderligere at reducere risiciene i forbindelse med større uheld på faste industrielle anlæg.

Figur 5

>PIC FILE= "C_1999291DA.004201.EPS">

Kumulativt antal hændelser indberettet til MARS i rapporteringsperioden 1994-96

Figur 6 viser, at forsinkelsen, hvad angår myndighedernes indberetning af uheld til MARS, blev lidt mindre i rapporteringsperioden, men i gennemsnit stadig udgjorde et år.

Figur 6

>PIC FILE= "C_1999291DA.004301.EPS">

Forsinkelse i indberetningen af uheld til MARS i rapporteringsperioden 1994-96 (inkl. udviklingen i den gennemsnitlige tendens)

På tærsklen til det 21. århundrede udgør det nye Seveso II-direktiv et moderne stykke målrettet lovgivning, som forhåbentlig vil bidrage til at forbedre sikkerheden i den kemiske industri i Europa.

Kommissionens fremtidige opgave vil være at sikre en konsistent og effektiv implementering og iværksættelse af Seveso II-direktivet i hele Fællesskabet. Målet vil kun blive nået gennem en styrkelse af det administrative samarbejde med medlemsstaterne og af rådgivningen af driftslederne og de nationale forvaltninger.

(1) EFT L 230 af 5.8.1982, s. 1.

(2) KOM(88) 261 endelig udg.

(3) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48.

(4) EFT L 85 af 28.3.1987, s. 36.

(5) EFT L 336 af 7.12.1988, s. 14.

(6) Yderligere præciseret efter en ministerrådsresolution (16.10.1989, offentliggjort i EFT C 273 af 26.10.1989, s. 1) i: B. De Marchi & S. Funtowicz: General Guidelines for Content of Information to the Public (Directive 82/501/EEC - Annex VII), EUR 15946 EN (1994), også offentliggjort i EUR 15946 FR, EUR 15946 DE og EUR 15946 ES.

(7) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48.

(8) EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

(9) Den belgiske statstidende af 26.3.1985.

(10) Den belgiske statstidende af 10.3.1987.

(11) Den belgiske statstidende af 17.9.1985.

(12) Den belgiske statstidende af 24.1.1986.

(13) Den belgiske statstidende af 29.8.1992.

(14) Den spanske statstidende af 5.8.1988.

(15) Den spanske statstidende af 21.7.1990.

(16) Den spanske statstidende af 6.6.1991.

(17) Den irske statstidende nr. 292-1986.

(18) Den irske statstidende nr. 34-1989.

(19) Den irske statstidende nr. 21-1992.

(20) Den luxembourgske statstidende A 55 af 1.7.1994, s. 1060.

(21) Den luxembourgske statstidende A 55 af 1.7.1994, s. 1054.

(22) Den luxembourgske statstidende A 55 af 1.7.1994, s. 1050.

(23) Den luxembourgske statstidende A 55 af 23.5.1990, s. 310.

(24) Den luxembourgske statstidende A 55 af 23.5.1990, s. 316.

(25) Den luxembourgske statstidende A 91 af 1.12.1993, s. 1652.

(26) Den luxembourgske statstidende A 23 af 10.4.1987, s. 305.

(27) Den luxembourgske statstidende A 49 af 2.8.1991, s. 999.

(28) Den luxembourgske statstidende A 69 af 24.11.1976, s. 1125.

(29) Den luxembourgske statstidende A 4 af 27.1.1990, s. 26.

(30) Den luxembourgske statstidende A 27 af 18.4.1974, s. 486.

(31) Den hollandske statstidende 1994/80.

(32) Den hollandske statstidende 1993/50.

(33) Den hollandske statstidende 1992/291.

(34) Den hollandske statstidende 1980/664.

(35) Den hollandske statstidende 1997/60.

(36) Den hollandske statstidende 1985/88.

(37) Den hollandske statstidende 1994/463.

(38) Den hollandske statstidende 1991/703, seneste ændring ved lov af 16.12.1993, den hollandske statstidende 1993/650.

(39) Den østrigske statstidende nr. 593/1991.

(40) Den østrigske statstidende nr. 50/1974, i tillægslovudgaven, den østrigske statstidende nr. 399/1988.

(41) Den østrigske statstidende nr. 391/1994.

(42) Den østrigske statstidende nr. 495/1993.

(43) ISBN 91-7930-094-4, ISSN 0348-2138.

(44) ISSN 0374-5301.

(45) ISSN 0346-5845.

(46) ISSN 0346-5845.

(47) ISSN 0346-5845.

(48) ISSN 0346-5845.

(49) ISSN 0283-6165.

(50) C. Kirchsteiger: The Functioning and Status of the EC's Major Accident Reporting System on Industrial Accidents, Journal of Loss Prevention in the Process Industries, 12(1), Jan. 1999.

(51) C. Kirchsteiger (ed.): Lessons Learnt from Accidents, Proceedings of EU Seminar, Linz, Austria, 16-17 October, 1997, EUR 17733 EN (1998).

(52) K. Rasmussen: The Experience with the Major Accident Reporting System from 1984 to 1993, EUR 16431 EN (1996).

(53) C. Kirchsteiger: MARS 3.0 - an Electronic Documentation and Analysis System for Industrial Accidents Data, EUR 17331 EN (1997) 7.

C. Kirchsteiger: Using modern database concepts to facilitate exchange of information on major accidents in the european union, ESREL '97 International Conference on Safety and Reliability, Lisbon, June 1997.

(54) C. Kirchsteiger: Impact of Accident Precursors on Risk Estimates from Industrial Accident Databases, Journal of Loss Prevention in the Process Industries, 10(3), May 1997.

C. Kirchsteiger: Auswertung der nach schweren Chemieunfällen an die Öffentlichkeit weitergeleiteten Informationen im Hinblick auf entsprechende Erfordernisse der Seveso Richtlinie, 17th International Symposium on Plant Safety in the Chemical Industry, ACHEMA 97, Frankfurt, 9-11 June, 1997.

(55) G.A. Papadakis & A. Amendola (Eds.): Guidance on the preparation of a Safety Report to meet the Requirements of Council Directive 96/82/EC (Seveso II), EUR 17690 EN (1997).

(56) N. Mitchison & S. Porter (Eds.): Guidelines on a Major Accident Prevention Policy and Safety Management Systems, as required by Council Directive 96/82/EC (Seveso II), EUR 18123 EN.

(57) N. Mitchison & B. Smeder (Eds.): Safety and Runaway Reactions, 228pp., EUR 17723 EN (1998).

N. Mitchison & S. Caprioli (Eds.): Chemical Hazards in Ports an Marshalling Yards/Rischi Chimici in Porti e Scali Ferroviari, 242pp., EUR 17745 EN (1998).

N. Mitchison, A. Garcés de Marcilla & B. Smeder (Eds.): Accident Scenarios and Emergency Response, Joint Research Centre of the European Commission (under udarbejdelse).

(58) M. Christou in Mitchison & Capriolo, op cit.

(59) G.A. Papadakis: Gravity scaling and lessons learnt in pipelines accident prevention, European Conference on Leak Prevention of Onshore and Offshore Pipelines, Conference Proceedings, IChem E, London May 1997.

(60) Y. Kermode: Major Accident Hazards, Land Use Planning and Decision Making: Cases in Switzerland and in the Netherlands, SP.I. 96.69 (1996).

S. Besi, F. Amendola et al: La pianificazione dell'uso del territorio in relazione ai rischi di incidente rilevante, EUR 16412 IT (1996).

M. Smeder, M. Christou & S. Besi: Land Use planning in the Context of Major Accident Hazards - An Analysis of Procedures and Criteria in Selected EU Member States, EUR 16452 EN (1996).

(61) V. Cozzani, A. Amendola & S. Zanelli: The Formation of Hazardous Substances as a Consequence of Accidental Events in the Chemical Industry, La Chimica e l'Industria, December 1997.

V. Cozzani & S. Zanelli: EUCLID, A Study on Emission of Unwanted Compounds Linked to Industrial Disasters, EUR 17351 EN (1997).

(62) M. Smeder: Substances covered by Part 1, Annex I of the Seveso Directive (under udarbejdelse).

M. Smeder: Seveso Directive Annex II substances in the Seveso II Directive (under udarbejdelse).

Der findes også en database, der er tilgængelig fra MAHB-webstedet, som indeholder alle stoffer, der er omfattet af bilag I i til direktiv 96/82/EF (http://mahbsrv.jrc.it/NewProducts-DBSubstances.html).

(63) P. Dilara: Chemical Emergencies Management Across the European Union: Reporting of Lessons Learned, Technical Note I.96.115.

(64) G.C. Bellos, P. Mattiuz, H.P. Luhr & D. Rottgardt: Soil & Groundwater Protection: Classification Systems of the Substances Endangering Subsoil and Groundwater Quality - Criteria for the Notification of Major Accidents and Hazardous Installations, IWC & EIDOS, Berlin/Lodi (1997).

BILAG I

SPØRGESKEMA VEDRØRENDE DIREKTIV 82/501/EØF FOR 1994

Svarene bør kun relatere til aktiviteter og virksomhedsområder, som er omfattet af artikel 5. Termerne "virksomhedsområde", "aktivitet", "sikkerhedsrapport", "intern beredskabsplan" og "ekstern beredskabsplan" (angivet med fed skrift) er defineret i slutningen af spørgeskemaet.

1. a) Samlede antal virksomhedsområder.

b) Antal nyligt etablerede virksomhedsområder (nyetablering eller ændringer i processer/kapacitet).

c) Antal eksisterende virksomhedsområder, der for nylig blev omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

2. a) Samlede antal aktiviteter på de virksomhedsområder, der er anført under 1.a).

b) Antal nyligt etablerede aktiviteter (nyetablering eller ændringer i processer/kapacitet).

c) Antal eksisterende aktiviteter, der for nylig blev omfattet ved ikrafttrædelsen af direktiv 88/610/EØF.

3. Samlede antal sikkerhedsrapporter:

a) Allerede modtaget af de kompetente myndigheder.

b) I alt forventet (allerede modtaget og endnu ikke fremsendt).

4. Hvor mange sikkerhedsrapporter:

a) indeholder interne beredskabsplaner eller har bidraget til en intern beredskabsplan for virksomhedsområdet (som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra c))?

b) er blevet gennemgået af de kompetente myndigheder og fundet tilstrækkelige til sikring af en passende administrativ opfølgning til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, fjerde led?

5. Hvor mange virksomhedsområder har været genstand for formelle krav eller retsskridt fra de kompetente myndigheders side på basis af en gennemgang af sikkerhedsrapporten til opfyldelse af de forpligtelser, som følger af bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, femte led?

6. Hvor mange af de virksomhedsområder, der er anført under 1.a) har:

a) en ekstern beredskabsplan?

b) været genstand for det i artikel 7, stk. 2, omhandlede tilsyn?

c) underrettet offentligheden i henhold til artikel 8?

7. IKKE obligatorisk (når mulig eller foreligger):

a) hvor mange sikkerhedsrapporter (med eller uden interne beredskabsplaner) er blevet undersøgt af en ekstern sagkyndig?

b) hvor mange af de virksomhedsområder, der er anført under 1.a), er genstand for specifikke krav hvad angår arealanvendelsesplanlægning med det formål at afbøde større uheld?

Bemærkninger:

1. a) Betydningen af "aktivitet" svarer til definitionerne i direktivets artikel 1, stk. 2, litra a).

b) Betydningen af "virksomhedsområde" svarer til en industrivirksomhed, hvor en eller flere aktiviteter finder sted og gennemføres under den samme fabrikants ansvar.

2. a) Betydningen af "sikkerhedsrapport" svarer til de oplysninger, der skal tilvejebringes i henhold til artikel 5, stk. 1, med undtagelse af første og tredje led under litra c).

b) Betydningen af "interne beredskabsplaner" svarer til de oplysninger, der skal tilvejebringes i henhold til artikel 5, stk. 1, litra c), første og tredje