KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2939/94 af 2. december 1994 om gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EOEF) nr. 105/76 om anerkendelse af fiskeriets producentorganisationer

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3759/92 af 17. december 1992 om den faelles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1891/93 (2),

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 105/76 af 19. januar 1976 om anerkendelse af fiskeriets producentorganisationer (3), aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3940/87 (4), saerlig artikel 2, stk. 2, og artikel 3, og

ud fra foelgende betragtninger:

Det er noedvendigt at foretage omfattende aendringer af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2062/80 af 31. juli 1980 om forudsaetninger for og fremgangsmaade ved anerkendelse og tilbagekaldelse af anerkendelse af producentorganisationer og sammenslutninger af saadanne inden for fiskerierhvervet (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3527/92 (6); den boer derfor afloeses af en ny forordning;

betingelserne og proceduren for anerkendelse, afslag paa anerkendelse og tilbagekaldelse af anerkendelse af producentorganisationer boer fastsaettes for at sikre en ensartet anvendelse af bestemmelserne i den faelles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter;

en producentorganisation skal i henhold til artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 105/76 dokumentere en tilstraekkelig erhvervsmaessig aktivitet for at kunne blive anerkendt; de omstaendigheder, hvorunder denne betingelse kan betragtes som opfyldt, boer defineres;

der boer fastsaettes generelle rammer for de regler for produktion og afsaetning, som medlemsstaterne af en producentorganisation skal overholde i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 3759/92, i det foelgende benaevnt »grundforordningen«;

medlemsstaterne boer overvaage producentorganisationernes virksomhed;

det boer fastsaettes, hvilke oplysninger en ansoeger om anerkendelse skal fremlaegge; der boer fastsaettes frister for tilstaaelse af, afslag paa eller tilbagekaldelse af anerkendelse og for information af Kommissionen; stoette, der er ydet i medfoer af artikel 7 i grundforordningen, boer inddrives, hvis anerkendelsen er opnaaet eller anvendt paa svigagtig maade;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskerivarer -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. I denne forordning fastsaettes betingelserne og proceduren for anerkendelse af producentorganisationer og sammenslutninger af saadanne og for tilbagekaldelse af denne anerkendelse.

2. I denne forordning anvendes udtrykket »producentorganisation« som defineret i artikel 4, stk. 1, foerste afsnit, i grundforordningen.

Artikel 2

1. Kravet i artikel 2, stk. 1, foerste afsnit, litra a), i forordning (EOEF) nr. 105/76 om, at en producentorganisation skal dokumentere en tilstraekkelig erhvervsmaessig aktivitet, betragtes som opfyldt, hvis medlemsstaten skoenner, at det omraade, der er daekket af ansoegningen om anerkendelse, er af tilstraekkelig betydning i kraft af dets stoerrelse, den samlede kapacitet af de fiskerfartoejer, der driver fiskeri fra omraadet, og regelmaessigheden og omfanget af landingerne der, og:

a) antallet af fartoejer, som anvendes af medlemmer af producentorganisationen, udgoer mindst 20 % af det samlede antal fartoejer, som er hjemmehoerende i dette omraade eller

b) producentorganisationen for de arter eller den gruppe af arter, for hvilke der soeges om anerkendelse, afsaetter enten

i) mindst 15 % i vaegt af den samlede produktion i dette omraade eller

ii) mindst 30 % i vaegt af den samlede produktion i en stoerre havn eller paa et stoerre marked i dette omraade; medlemsstaten fastlaegger naermere, hvad der i denne forbindelse forstaas ved »stoerre havn« eller »stoerre marked«.

Medlemsstaten kan af hensyn til en mere effektiv forvaltning saette tallet i punkt i) til mellem 15 og 30 % og tallet i punkt ii) til mellem 30 og 50 %.

2. Medlemsstaterne beslutter, hvilke af kriterierne i stk. 1, litra a), stk. 1, litra b), nr. i) og stk. 1, litra b), nr. ii), der gaelder. Beslutningerne meddeles Kommissionen og alle beroerte parter.

Artikel 3

1. De regler for afsaetning og produktion, der fastsaettes af en producentorganisation i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, andet afsnit, andet led, i grundforordningen, skal udfaerdiges skriftligt.

2. Reglerne for produktionen skal omfatte et krav om, at der, medmindre medlemsstaten anser det for uhensigtsmaessigt, skal opstilles en produktionsplan foer udgangen af den foerste maaned i fangstsaesonen, som skal indeholde foranstaltninger til at tilpasse forsyningen til efterspoergslen.

3. Reglerne for afsaetning skal mindst omfatte foelgende:

a) de udbudte varers kvalitet, stoerrelse, vaegt og behandlingsgrad

b) proeveudtagning, beholdere til salgsformaal, emballering og maerkning, anvendelse af is

c) betingelserne for afsaetning i foerste led.

4. I henhold til artikel 4, stk. 1, andet afsnit, foerste led, i grundforordningen kan kravet om, at medlemmerne afsaetter hele produktionen gennem producentorganisationen, frafaldes, hvis produkterne afsaettes efter forud fastlagte faelles regler; i saa fald skal disse faelles regler som minimum indeholde krav om, at producentorganisationens tilbagetagelsespriser anvendes.

5. Uanset artikel 4, stk. 1, andet afsnit, foerste led, i grundforordningen er det ikke noedvendigt, at de produktmaengder, som medlemmerne af en producentorganisation har indgaaet kontrakt om, inden de blev medlemmer, afsaettes gennem producentorganisationen, hvis medlemmerne inden indmeldelsen underrettede producentorganisationen om kontrakternes omfang og varighed, og producentorganisationen accepterede at frafalde kravet.

Artikel 4

Hver ansoeger om anerkendelse skal paa fyldestgoerende vis fremlaegge foelgende oplysninger for den paagaeldende medlemsstat:

a) producentorganisationens stiftelsesoverenskomst

b) dens vedtaegter

c) oplysninger om de personer, der er bemyndiget til at handle i producentorganisationens navn og for dens regning

d) oplysninger om de af producentorganisationens aktiviteter, der stoetter ansoegningen om anerkendelse

e) bevis for, at producentorganisationen overholder artikel 2.

Artikel 5

1. Saa laenge en producentorganisation er anerkendt, foerer den paagaeldende medlemsstat tilsyn med dens aktiviteter, navnlig med hensyn til naervaerende forordning og til artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 105/76.

2. Hvis en producentorganisation ikke opfylder sine forpligtelser eller undlader at fremkomme med de oplysninger, som medlemsstaten behoever, kan medlemsstaten tilbagekalde eller afslaa at give sin anerkendelse.

3. Sker tilbagekaldelsen, fordi producentorganisationen enten har opnaaet eller anvendt anerkendelsen paa svigagtig maade, inddriver medlemsstaten al stoette, der er ydet i henhold til artikel 7 i grundforordningen.

Artikel 6

1. Inden to maaneder efter, at en medlemsstat har modtaget en ansoegning om anerkendelse, giver den producentorganisationen skriftlig meddelelse om sin beslutning. Afslaas anerkendelse, skal medlemsstaten begrunde sit afslag.

2. Hvis en medlemsstat paataenker at tilbagekalde anerkendelsen af en eksisterende producentorganisation, skal den give producentorganisationen meddelelse herom mindst to uger, inden anerkendelsen tilbagekaldes, og give en begrundelse for tilbagekaldelsen.

3. Medlemsstaterne giver inden to maaneder Kommissionen meddelelse om beslutninger om at anerkende en producentorganisation eller om at tilbagekalde eller afslaa at give en saadan anerkendelse.

Artikel 7

Forordning (EOEF) nr. 2062/80 ophaeves.

Artikel 8

Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1995.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 2. december 1994.

Paa Kommissionens vegne

Yannis PALEOKRASSAS

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 388 af 31. 12. 1992, s. 1.

(2) EFT nr. L 172 af 15. 7. 1993, s. 1.

(3) EFT nr. L 20 af 28. 1. 1976, s. 39.

(4) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1987, s. 6.

(5) EFT nr. L 200 af 1. 8. 1980, s. 82.

(6) EFT nr. L 358 af 8. 12. 1992, s. 5.