Kommissionens beslutning

af 12. marts 2002

om statsstøtte ydet af Spanien til fordel for komælksproducenter, der anses for at være prioriterede

(meddelt under nummer K(2002) 905)

(Kun den spanske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/411/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1670/2000(2), særlig artikel 37,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med nævnte artikel(3), og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Kommissionen blev ved en klage underrettet om, at Spanien havde ydet støtte til komælksproducenters erhvervelse af referencemængder. Spanien fremlagde ved brev af 27. januar 1999 og af 23. maj 2000 yderligere oplysninger for Kommissionen.

(2) Ved brev af 2. februar 2001 underrettede Kommissionen Spanien om, at den ville indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende denne støtte.

(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den pågældende støtte.

(4) Kommissionen har ikke modtaget nogen bemærkninger fra interesserede parter.

(5) Spanien fremsendte ved brev af 11. juni 2001 en række bemærkninger.

II. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

(6) Støtteordning: Støtte til erhvervelse af mælkekvoter.

(7) Rammebeløb: For 1998 var det planlagte budget på 40 mio. ESP (240404,84 EUR).

(8) Varighed: Støtteordningen skulle have været anvendt i produktionsåret 1998-1999, selv om den blev suspenderet den 31. december 1998 i afventning af Kommissionens beslutning om, hvorvidt den var forenelig med traktaten.

(9) Støttemodtagere: Komælksproducenter i de kategorier af kvægavlere, der anses for at have prioritet ved tildeling af referencemængder fra den nationale reserve i overensstemmelse med Real Decreto nr. 1888/1991 af 30. december om omstrukturering af mælke- og mejeriproduktsektoren(5).

(10) Formålet med støtten: At lette erhvervelsen af referencemængder for de komælksproducenter, der anses for at have prioritet hertil i overensstemmelse med Real Decreto nr. 1888/1991.

(11) Eventuelle konsekvenser af støtten: Overtrædelse af bestemmelserne om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter.

(12) Støtteintensitet, støtteberettigede omkostninger, kumulation: Støtten består i rentegodtgørelse for lån, der er optaget hos finansieringsinstitutioner med henblik på erhvervelse af andre producenters referencemængder. Lånevilkårene er følgende: 60 måneders varighed, tilskudsberettiget beløb på højst 4 mio. ESP (24040,48 EUR), rentesats på 6 % i de første 24 måneder og derefter det månedlige gennemsnit af MIBOR-renten (den spanske interbankrente) målt over et år plus et procentpoint, godtgørelse af 4 procentpoint. Subventionsækvivalenten er, beregnet efter den metode, der anvendes for investeringsstøtte efter bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet(6), på 11 % af prisen for erhvervelse af referencemængden. Denne støtte kan ikke kumuleres med anden støtte til samme omkostningstype.

(13) Beskrivelse af begrundelsen for indledningen af proceduren: Den støtte, Spanien har ydet, udgør en overtrædelse af bestemmelserne for den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, da der er tale om en offentlig intervention, som der i nævnte bestemmelser ikke er hjemmel til, på et område, der udelukkende henhører under EF's kompetence.

III. SPANIENS BEMÆRKNINGER

(14) Ved brev af 11. juni 2001 fremførte Spanien følgende argumenter:

(15) Spanien mener, at der i henhold til artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter(7), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 603/2001(8), kan anlægges den fortolkning, at referencemængderne udgør et formuegode for en bedrift. I henhold til artikel 8 i nævnte forordning er det tilladt at overdrage referencemængder mellem bedrifter og indehavere og tilmed at acceptere en økonomisk godtgørelse for overførelsen af disse rettigheder til den nationale reserve. I artikel 8, litra b), fastsættes det, at de således frigivne mælkekvoter kan tildeles andre kvægavlere mod ydelse af et beløb i én eller flere årlige rater.

(16) Den individuelle produktionskvote for en bedrift er et produktionsmiddel og kan som sådan give ret til støtte til erhvervelse af referencemængder. I overensstemmelse med punkt 4.1.1.6 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(9) kan der ydes støtte til køb af produktionsrettigheder, såfremt støtten er i overensstemmelse med bestemmelserne i den pågældende fælles markedsordning og traktatens artikel 87 og 88.

(17) Ifølge Spanien er formålet med støtten i overensstemmelse med EF-forskrifterne og navnlig bestemmelserne om omstrukturering af mælke- og mejeriproduktsektoren. Støtten bidrager til omstruktureringen af sektoren, i og med at den stimulerer mekanismer, som fremmer en vis mobilitet i referencemængderne i et bestemt geografisk område på grundlag af objektive kriterier. Det er modstridende, at det ifølge EF-forskrifterne er muligt at overføre referencemængder med en subvention på 100 %, og at det ikke er tilladt at yde støtte for et langt lavere beløb, som har samme formål.

(18) Hvad angår Kommissionens påstand om, at støtten er i strid med artikel 38 i forordning (EF) nr. 1255/1999, hvorefter støtte, hvis størrelse fastsættes i forhold til prisen eller produktionsmængden, er forbudt, finder Spanien, at støtten overhovedet ikke har nogen indvirkning på priserne eller de generelle produktionsmængder, da produktionsmængderne fastsættes for hvert produktionsår og for hver medlemsstat, og interventionspriserne er de samme for alle medlemsstater.

IV. VURDERING AF STØTTEN

Traktatens artikel 87, stk. 1

(19) Traktatens artikel 87 og 88 finder anvendelse på mælke- og mejeriprodukter i overensstemmelse med artikel 37 i forordning (EF) nr. 1255/1999.

(20) I henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

(21) I dette tilfælde giver støtten modtagerne en fordel, som mindsker de byrder, der normalt belaster deres budget. Støtten ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler. Den er specifik eller selektiv, i og med at den er til fordel for bestemte virksomheder eller produktioner, nærmere bestemt producenter af komælk i den kategori af kvægavlere, der anses for at være prioriterede i Asturias.

(22) For at støtten kan være omfattet af traktatens artikel 87, stk. 1, skal den endvidere påvirke konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne. For at dette kriterium kan være opfyldt, skal støttemodtageren udøve en økonomisk aktivitet. Ifølge fast retspraksis vedrørende denne bestemmelse, anses samhandelen for at være påvirket, når modtagervirksomheden udøver en økonomisk aktivitet, der er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne. Samhandelen kan anses for at være påvirket alene ud fra den omstændighed, at støtten styrker virksomhedens stilling i forhold til andre konkurrerende virksomheder i samhandelen inden for EF.

(23) I dette tilfælde udøver støttemodtagerne en økonomisk aktivitet, dvs. mælkeproduktion, som er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne. Samhandelen mellem EF og Spanien er faktisk betydelig; i 1999 importerede Spanien 435778 tons komælk fra de øvrige medlemsstater og eksporterede 195426 tons til samme(10).

(24) Derfor kan støtten påvirke samhandelen med komælk mellem medlemsstaterne, hvilket er tilfældet, når støtten gavner erhvervsdrivende i en medlemsstat til skade for erhvervsdrivende i andre medlemsstater. De pågældende foranstaltninger har direkte og umiddelbar indvirkning på produktionsomkostningerne for komælk i Spanien. Derfor giver de en økonomisk fordel i forhold til andre medlemsstaters bedrifter, som ikke har adgang til lignende støtte. Det betyder, at støtten fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen.

(25) På baggrund af ovenstående bør den pågældende støtte derfor betragtes som statsstøtte efter kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1.

Mulige undtagelser under traktatens artikel 87

(26) Der kan imidlertid indrømmes undtagelser fra det uforenelighedsprincip, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 1.

(27) Undtagelserne i artikel 87, stk. 2, finder tydeligvis ikke anvendelse. Desuden har de spanske myndigheder heller ikke påberåbt sig disse undtagelser.

(28) De undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 3, bør fortolkes indskrænkende ved behandling af et regionalt eller sektorbestemt støtteprogram eller ved enhver individuel anvendelse af generelle støtteordninger. Nævnte undtagelser kan kun indrømmes, hvis Kommissionen konkluderer, at støtten er nødvendig for at nå et af de omhandlede mål. Hvis undtagelserne indrømmes for støtte, der ikke opfylder dette krav, vil det svare til, at der blev tilladt overtrædelser af reglerne for samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejninger af konkurrencen, som i betragtning af EF's interesser ikke var berettigede, og som således ville indebære, at de erhvervsdrivende i visse medlemsstater fik uretmæssige fordele.

(29) Kommissionen er af den opfattelse, at den pågældende støtte hverken blev ydet i form af regionalstøtte for at fremme nye investeringer og beskæftigelsen eller for at yde horisontal kompensation for infrastrukturmangler for alle producenter i regionen, men derimod som driftsstøtte til landbrugssektoren. Der er derfor tydeligvis tale om sektorstøtte, der skal vurderes i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c).

(30) I henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), er støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner forenelig med fællesmarkedet, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

(31) Støtteordningen skal navnlig vurderes på baggrund af denne bestemmelse.

(32) I overensstemmelse med punkt 23.3 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren skal ulovlig støtte i den betydning, der er fastsat i artikel 1, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(11), vurderes på grundlag af de bestemmelser og forskrifter, der var gældende på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.

(33) Den her omhandlede støtte, der blev ydet i 1998 uden at være blevet meddelt Kommissionen, er ulovlig støtte i den betydning, der er fastsat i artikel 1, litra f) i forordning (EF) nr. 659/1999, og skal vurderes på grundlag af de bestemmelser, der var gældende på daværende tidspunkt.

(34) Ordningen med tillægsafgift, der blev oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 857/84(12), ophævet og erstattet af forordning (EØF) nr. 3950/92, og hvis formål er at mindske uligevægten mellem udbud og efterspørgsel på mælk og mejeriprodukter og overskudsproduktion, er i øjeblikket en af basismekanismerne for den fælles markedsordning.

(35) I forordning (EØF) nr. 3950/92 fastlægges det, hvilken fleksibilitet medlemsstaterne har ved anvendelsen af afgiftsordningen.

(36) Ifølge artikel 5 i forordning (EØF) nr. 3950/92 kan medlemsstaten foretage overførsler til den nationale reserve, uden at den globale mængde overskrides, efter at der er foretaget en generel reduktion af de individuelle referencemængder, således at der efter objektive kriterier, der fastsættes efter aftale med Kommissionen, kan tildeles bestemte producenter yderligere eller specifikke mængder. Desuden overgår de referencemængder, som producenter, der ikke har afsat mælk eller andre mejeriprodukter i en tolvmånedersperiode, råder over, jf. dog artikel 6, stk. 1, til den nationale reserve og vil kunne genuddeles i overensstemmelse med stk. 1. Spanien kan ikke begrunde sin støtte med henvisning til denne bestemmelse, idet de referencemængder, til erhvervelse af hvilke der er ydet støtte, ikke stammer fra den nationale reserve, ikke er frigivet via en generel reduktion af de individuelle referencemængder og ikke er referencemængder fra producenter, der ikke har afsat mælk eller andre mejeriprodukter i en tolvmånedersperiode.

(37) I artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3950/92 fastsættes det, hvilke aktioner medlemsstaterne kan iværksætte for at omstrukturere mælkeproduktionen. Listen over aktioner er udtømmende, så disse forskriftsmæssige rammer fastlægger allerede de præcise og tilstrækkelige midler, medlemsstaterne råder over til at fremme omstruktureringen og effektivisere produktionsstrukturerne. Tilståelse af støtte til erhvervelse af kvoter fra andre producenter figurerer ikke blandt de fastlagte aktioner. I artikel 8, litra b), fastsættes det dog, at medlemsstaterne på grundlag af objektive kriterier kan fastsætte, på hvilke betingelser producenterne ved begyndelsen af en tolvmånedersperiode fra den kompetente myndighed eller det af denne udpegede organ mod betaling kan opnå en ekstratildeling af de referencemængder, der ved udgangen af den foregående tolvmånedersperiode er endeligt frigivet af andre producenter mod ydelse i en eller flere årsrater af en godtgørelse svarende til ovennævnte betaling.

(38) Den fælles markedsordning omfatter ikke kun bestemmelser vedrørende prisordningen, men også forskellige mekanismer og bestemmelser, som tilsammen udgør "fuldstændige og udtømmende" rammer. Kommissionen understreger på ny, at der ikke kan indrømmes undtagelser herfra, og at det ifølge Domstolens faste retspraksis overhovedet ikke er muligt for medlemsstaterne at vedtage foranstaltninger, der er i strid hermed, eller indføre undtagelser (se EF-Domstolens dom af 26. juni 1979 i sag 177/78, Pigs and Bacon Commission mod McCarren and Company Limited(13)).

(39) Den fælles markedsordning for mælkesektoren bygger ligesom alle de øvrige fælles markedsordninger på princippet om et åbent marked, som alle producenter har fri adgang til, og som udelukkende styres af de instrumenter, der er fastlagt for ordningen.

(40) Derfor er den støtte, Spanien har ydet, i strid med bestemmelserne for den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, idet den er baseret på en statslig intervention, som ifølge nævnte bestemmelser ikke er tilladt, på et område, der udelukkende henhører under EF's kompetence.

(41) Anvendelsen af artikel 87, 88 og 89 er underlagt bestemmelserne i de pågældende forordninger. Sagt på en anden måde kan en medlemsstats anvendelse af bestemmelserne i artikel 87, 88 og 89 ikke have forrang i forhold til bestemmelserne i forordningen om den pågældende fælles markedsordning, og Kommissionen kan derfor på ingen måde godkende en støtte, som er uforenelig med bestemmelserne for en fælles markedsordning eller som hindrer, at den pågældende ordning kan fungere korrekt.

(42) Hvad angår Spaniens påstande, må Kommissionen præcisere følgende.

(43) Der kan kun ydes støtte til erhvervelse af produktionsrettigheder, hvis støtten er i overensstemmelse med bestemmelserne for den pågældende fælles markedsordning. I dette tilfælde er støtten af ovenstående grunde ikke i overensstemmelse med bestemmelserne for den fælles markedsordning for mælk. Selv om formålet med støtten ikke er at forringe den fælles markedsordning, vil den dog kunne få denne virkning (således som det er tilfældet med alle foranstaltninger, der fordrejer reglerne for den pågældende sektors markedsfunktion).

(44) Omstruktureringen af mælkesektoren gennemføres i hele EF i overensstemmelse med en række mekanismer, der er fastlagt i EF-forskrifterne, og som indeholder tilstrækkelige midler til dette formål, således at det ikke er nødvendigt at ty til statsstøtte som den her omhandlede.

(45) Desuden forholder det sig ifølge fast retspraksis således, at det fra det øjeblik, hvor EF indfører en fælles markedsordning for en bestemt sektor, er EF, som har kompetence til at finde løsninger på problemerne inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik. Derfor må medlemsstaterne ikke træffe ensidige foranstaltninger, selv om disse kan være i overensstemmelse med EF's fælles politik (se Domstolens dom af 6. november 1990 i sag C-86/89, Italien mod Kommissionen(14)).

(46) Støtten til erhvervelse af kvoter ville endvidere kunne øge kvoteprisen og hæmme den fælles markedsordnings korrekte funktion. Risikoen for prisforøgelse udspringer af den omstændighed, at en sælger af referencemængder, som ved, at køberen vil få støtte til at finansiere købsprisen, vil kunne forhøje prisen afhængigt af støtten.

(47) Kommissionen har allerede én gang tidligere fundet, at støtte i form af lavtforrentede lån til køb af referencemængder er uforenelige med fællesmarkedet i kraft af traktatens artikel 87 (tidligere artikel 92) (se Kommissionens beslutning 96/616/EF(15) om støtte ydet af den italienske region Friuli-Venezia Giulia). I EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren understreges det i punkt 4.1.1.6, at der ikke kan ydes støtte til køb af produktionsrettigheder, medmindre støtten er i overensstemmelse med de særlige bestemmelser i den pågældende fælles markedsordning og principperne i traktatens artikel 87-89.

(48) På den baggrund kan Kommissionen ikke godtage de argumenter, der fremføres af Spanien.

Konklusion

(49) På baggrund af ovenstående og under hensyntagen til den gældende EF-lovgivning mener Kommissionen, at for så vidt angår de undtagelser, der er fastsat i artikel 87, stk. 3, litra a) og c), for støtte til fremme af udviklingen i visse regioner eller af visse erhvervsgrene, kan den her omhandlede støtte ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

(50) Den pågældende støtte er således i strid med EF-forskrifterne og kan ikke være omfattet af nogen af de undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 3.

V. KONKLUSIONER

(51) Kommissionen konkluderer, at Spanien har ydet den pågældende støtte på ulovlig vis, i strid med bestemmelserne i artikel 88, stk. 3. I og med at Spanien ikke har givet Kommissionen meddelelse om den pågældende støtte, har ydelsen heraf været ulovlig, idet den har fundet sted, før Kommissionen har udtalt sig om, hvorvidt den var forenelig med fællesmarkedet.

(52) Desuden er støtten af ovennævnte årsager uforenelig med fællesmarkedet, da den falder ind under anvendelsesområdet for artikel 87, stk. 1, men ikke kan anses for at være omfattet af nogen af undtagelserne i stk. 2 og stk. 3 i samme artikel.

(53) Hvis støtten er uforenelig med fællesmarkedet, bør Kommissionen gøre brug af den mulighed, der foreligger i henhold til Domstolens dom af 12. juli 1973 i sag 70/72, Kommissionen mod Tyskland(16), bekræftet ved dommen af 24. februar 1987 i sag 310/85, Deufil GmbH und Co. KG mod Kommissionen(17), og dommen af 20. september 1990 i sag C-5/89, Kommissionen mod Tyskland(18), og pålægge medlemsstaten at tilbagesøge al støtte, der er tilstået ulovligt. Tilbagebetalingsforpligtelsen, som også er omhandlet i artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999, er nødvendig for at genetablere den tidligere situation ved at ophæve alle de økonomiske fordele, støttemodtagerne uretmæssigt har haft fra det tidspunkt, støtten blev ydet.

(54) Al ydet støtte skal tilbagebetales.

(55) Støtten skal tilbagebetales i overensstemmelse med spansk ret. De beløb, der tilbagebetales, skal indeholde renter beregnet fra det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og indtil den tilbagebetales. Disse renter beregnes på grundlag af markedsrenten, og som referencerente benyttes den rente, der anvendes til beregning af subventionsækvivalenten for statsstøtte med regionalt sigte i overensstemmelse med rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(19).

(56) Denne beslutning berører ikke de konsekvenser, Kommissionen eventuelt måtte drage i forbindelse med finansieringen af den fælles landbrugspolitik under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte, Spanien har ydet til fordel for komælksproducenter med henblik på erhvervelse af referencemængder, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

1. Spanien træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den støtte, der er omhandlet i artikel 1, og som er udbetalt ulovligt til støttemodtagerne.

2. Tilbagebetalingen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med spansk lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme denne beslutning hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på grundlag af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.

Artikel 3

Spanien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. marts 2002.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48. Denne forordning erstatter forordning (EØF) nr. 804/68, som fandt anvendelse på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet. I artikel 23 i forordning (EØF) nr. 804/68 var det fastsat, at traktatens artikel 87 og 88 (tidligere artikel 92 og 93) fandt anvendelse på denne sektor.

(2) EFT L 193 af 29.7.2000, s. 10.

(3) EFT C 87 af 17.3.2001.

(4) Se fodnote 3.

(5) BOE (Boletín Oficial del Estado) nr. 2 af 2.1.1992, s. 84.

(6) EFT L 142 af 2.6.1997, s. 1.

(7) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1.

(8) EFT L 89 af 29.3.2001, s. 18.

(9) EFT C 28 af 1.2.2000, s. 2 (berigtiget i EFT C 232 af 12.8.2000, s. 17).

(10) Kilde: Eurostat (1998).

(11) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(12) EFT L 90 af 1.4.1984, s. 13.

(13) Sml. 1979, s. 2161. Spansk specialudgave 1979, s. 1083.

(14) Sml. 1990-I, s. 3891.

(15) EFT L 274 af 26.10.1996, s. 26.

(16) Sml. 1973, s. 813. Spansk specialudgave 1973, s. 211.

(17) Sml. 1987, s. 901.

(18) Sml. 1990-I, s. 3437.

(19) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9.