Selv om den finske økonomi er en af de mest energiintensive økonomier i Unionen, har Finland sat sig som mål at nå kulstofneutralitet senest i 2035 og kort tid efter blive det første fossilfrie velfærdssamfund. Energisektoren, industrien, transportsektoren og byggesektoren er de sektorer, der først og fremmest skal bidrage til omfattende reduktioner af drivhusgasemissionerne. Udfordringerne i forbindelse med dette mål omfatter et betydeligt behov for private og offentlige investeringer samt forsinkelser i investeringerne til vedvarende energi som følge af en pukkel af ansøgninger om miljøtilladelser, der mangler at blive behandlet. Ifølge 2020-data var Finland stærkt afhængigt af import af gas (67 % sammenlignet med 44 % i Unionen), olie (84 % sammenlignet med 26 % i Unionen) og kul (55 % sammenlignet med 54 % i Unionen) fra Rusland (19). Den finske økonomi er dog kun i begrænset omfang afhængig af importeret gas (der tegnede sig for 6,9 % af energimikset i 2020), og importen af alle tre ressourcer kan i vidt omfang erstattes af andre brændstoffer eller import fra andre lande. Finland har truffet nødforanstaltninger for at sikre, at de sektorer, der er afhængige af disse brændstoffer, kan fortsætte deres aktiviteter i tilfælde af forsyningsforstyrrelser, ligesom landet er i færd med at træffe foranstaltninger til at flytte energiimporten væk fra Rusland. Finland bruger meget lidt gas til opvarmning af boliger, og elektricitetsværkerne kan generelt erstatte deres forbrug af gas med andre brændstoffer. Finland har ikke adgang til indenlandske gaslagre, men tovejsgasrørledningen Balticconnector blev operationel i 2020, og landet forventer at færdiggøre sin tredje terminal til flydende naturgas (LNG) i anden halvdel af 2022. Sammen med de to allerede eksisterende LNG-terminaler og potentielle fremtidige projekter forventes det, at den samlede kapacitet til gasimport snart vil kunne dække en betydelig del af Finlands gasimportbehov. Det anbefales så vidt muligt at fremtidssikre nye gasrelaterede infrastruktur- og netinvesteringer, således at de gøres mere bæredygtige på lang sigt ved at tilbyde fremtidige anvendelsesmuligheder for bæredygtige brændstoffer.Finland undertegnede den 20. maj 2022 en tiårig lejeaftale om en flydende LNG-terminal.

Cirka en tredjedel af Finlands energimiks udgøres fortsat af olie og kul, selv om Finland også arbejder på at flytte importen af olie og kul væk fra Rusland og agter at øge den indenlandske produktion af bæredygtig biogas, også til brug i tung transport. Kerneenergi udgjorde 17 % af energimikset i 2020 med Rusland som en vigtig kilde til kernebrændsel. Finlands elsammenkoblingssats er i øjeblikket 29 %, men denne sats forventes at stige på mellemlang sigt. Finlands nationale eltransmission kunne godt styrkes. Det kan alt i alt konkluderes, at selv om Finland bevæger sig væk fra sin begrænsede afhængighed af fossile brændstoffer fra Rusland, kræver de nuværende omstændigheder større investeringer i og fremskyndelse af dekarboniseringen og sikring af energieffektivitet og forsyningssikkerhed. Dette omfatter en yderligere strømlining af tilladelsesprocedurerne for at afvikle puklen af ansøgninger om tilladelser til energiprojekter og for at lette yderligere prioriterede investeringer. Ambitionsniveauet vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner, mere anvendelse af vedvarende energi og øget energieffektivitet skal øges, hvis Finland skal opfylde Fit for 55-målene.