KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 13. april 1994 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen og Rusland og om afslutning af undersoegelsen vedroerende disse lande samt om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan (94/293/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), senest aendret ved forordning (EF) nr. 522/94 (2), saerlig artikel 9 og 10,

efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE (1) I juli 1992 modtog Kommissionen en klage indgivet af FMA (Fertilizer Manufacturers' Association) paa vegne af producenter, der tegner sig for hele produktionen af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige, vedroerende importen af denne vare med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Litauen, Rusland, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan. Klagen indeholdt beviser for, at ammoniumnitrat med oprindelse i disse lande var blevet importeret til dumpingpriser og havde paafoert en erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade, i det foreliggende tilfaelde producenterne i Det Forenede Kongerige, som ifoelge det anfoerte udgjorde et isoleret marked som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. De oplysninger, der var indeholdt i klagen, ansaas for tilstraekkelige til at begrunde indledningen af en antidumpingprocedure.

(2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Litauen, Rusland, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan og henhoerende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90 og indledte en undersoegelse.

(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og de britiske producenter, der havde indgivet klage. De beroerte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(4) Nogle eksportoerer, importoerer og handelsselskaber samt alle de klagende producenter tilkendegav deres synspunkter skriftligt.

(5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse vedroerende dumping og deraf foelgende skade, og den aflagde kontrolbesoeg hos:

a) producenter i Faellesskabet:

- ICI Fertilizers, Billingham, Cleveland, Det Forenede Kongerige

- Kemira Agro UK Ltd, Ince, Cheshire, Det Forenede Kongerige

- Hydro Fertilizers Ltd, Immingham, South Humberside, Det Forenede Kongerige

b) importoerer:

- Conagra Resources Europe Ltd, Tiverton, Devon, Det Forenede Kongerige

- Fertibo Holland NV, Oudenbosch, Nederlandene

- Kali (UK) Ltd, Sawbridgeworth, Herts, Det Forenede Kongerige

- London Chemical Co. Ltd, London WC2, Det Forenede Kongerige

- Usborne Grain Ltd, Winchester, Hants, Det Forenede Kongerige

c) handelsselskaber:

- International Polysacks, Viernheim, Tyskland

d) producenter i tredjelande:

i) Arcadian Corporation, Memphis, Tennessee, USA

ii) en producent af ammoniumnitrat i Ungarn, hvis identitet ikke kan afsloeres af fortrolighedshensyn.

(6) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. januar 1992 til 30. september 1992 (undersoegelsesperioden).

B. ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET OG REGIONALE KRITERIER (7) De britiske producenter, paa hvis vegne klagen er indgivet, tegnede sig for 100 % af den britiske produktion af ammoniumnitrat. Naesten hele produktionen blev solgt i Det Forenede Kongerige, og efterspoergslen i Det Forenede Kongerige blev ikke i vaesentlig grad daekket af producenter, som har deres virksomhed andetsteds i Faellesskabet. Desuden var importen til Faellesskabet af ammoniumnitrat med oprindelse i de i klagen anfoerte lande koncentreret paa det britiske marked.

(8) I betragtning af ovennaevnte saerlige omstaendigheder er Faellesskabet, for saa vidt angaar den paagaeldende produktion, opdelt i to eller flere konkurrerende markeder, som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Et af disse markeder er Det Forenede Kongerige, og producenterne paa dette marked anses for at vaere en saerskilt erhvervsgren i Faellesskabet.

(9) Den erhvervsgren i Faellesskabet, som angives at vaere paafoert skade, er derfor producenterne af den paagaeldende vare i Det Forenede Kongerige.

(10) Flere importoerer gjorde gaeldende, at Hydro Fertilizers Ltd i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, burde holdes uden for definitionen af begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet«, som fastlagt i denne procedure, fordi dette selskab var forretningsmaessigt forbundet med en importoer, Fertrachem Ltd, som ifoelge det anfoerte importerede den paagaeldende vare fra Rusland til dumpingpriser.

(11) Det konstateredes, at Fertrachem havde importeret en mindre maengde ammoniumnitrat af russisk oprindelse i undersoegelsesperioden. Kommissionen fandt imidlertid ikke, at Fertrachems import berettigede, at Hydro Fertilizers blev holdt uden for definitionen af begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet«, eftersom de importerede maengder svarede til mindre end 0,5 % af salget paa det britiske marked, og Fertrachem havde udelukkende importeret varen for at forsvare sin stilling paa markedet som forhandler mod en meget betydelig lavprisimport fra Rusland og Litauen. En import af et saa beskedent omfang kan ikke have afskaermet den paagaeldende britiske producent fra virkningerne af dumpingimporten og kan heller ikke have tilfoert denne producent nogen vaesentlig fordel.

(12) Nogle importoerer gjorde ogsaa gaeldende, at Hydro Fertilizers Ltd og Kemira Agro UK Ltd ikke burde anses for at vaere en del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, da de begge er en del af statsejede selskaber i lande uden for Faellesskabet. Kommissionen fandt denne paastand ubegrundet. Begge selskaber er etablerede selskaber med begraenset haeftelse, som fremstiller ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige; ejerforholdet er irrelevant for spoergsmaalet om, hvorvidt de skal medregnes til erhvervsgrenen i Faellesskabet, for saa vidt som de ikke er forretningsmaessigt forbundet med de eksportoerer, der er omfattet af proceduren.

(13) Det anfoertes endvidere, at nogle britiske producenter burde holdes uden for definitionen af »erhvervsgren i Faellesskabet«, fordi de importerede ammonium (et raamateriale til fremstilling af ammoniumnitrat) fra Rusland eller Litauen i undersoegelsesperioden. Én britisk producent importerede faktisk mindre maengder ammonium fra Litauen, men dette havde ingen indflydelse paa den paagaeldendes status som EF-producent, fordi ammonium og ammoniumnitrat er forskellige produkter.

C. DEN PAAGAELDENDE VARE OG SAMME VARE (14) Den paagaeldende vare er ammoniumnitrat, som er et goedningsstof, der fremstilles i pilleform eller som granulat med et indhold af nitrogenplantenaeringsstof paa mellem 33 og 35 %.

(15) Den ammoniumnitrat, der fremstilles af den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige, er i henseende til fysiske og tekniske egenskaber samme vare som den ammoniumnitrat, der eksporteres til Faellesskabet fra Rusland og Litauen.

D. DUMPING a) Import i undersoegelsesperioden

(16) I undersoegelsesperioden importeredes der ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige. Der fandt derimod ikke import sted med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan i denne periode, og der kunne derfor ikke fastsaettes nogen dumpingmargen for disse lande.

b) Normal vaerdi

i) Sammenligningsgrundlag

(17) Da de beroerte eksportlande ikke er lande med markedsoekonomi, maatte den normale vaerdi fastsaettes paa grundlag af priser eller omkostninger i et land med markedsoekonomi.

(18) Klageren foreslog Canada som et egnet sammenligningsgrundlag, en af eksportoererne (Jonava Azotas, Litauen) foreslog Ungarn, og en af importoererne (Fertibo, Nederlandene) foreslog Amerikas Forenede Stater.

(19) Kommissionen anmodede skriftligt alle de kendte producenter af ammoniumnitrat i disse lande om at medvirke i undersoegelsen og om at udfylde et spoergeskema.

(20) Foelgende producenter besvarede Kommissionens spoergeskema:

- Simplot Canada Ltd, Brandon, Manitoba, Canada

- Arcadian Corporation, Memphis, Tennessee, USA

- en producent i Ungarn (hvis identitet tilbageholdes af fortrolighedshensyn).

I) Canada

(21) Det fremgik af undersoegelsen, at selv om ammoniumnitrat fremstilles og saelges i Canada af Simplot Canada, er dette selskabs salg paa hjemmemarkedet yderst beskedent sammenholdt med de maengder, der eksporteres fra Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige.

(22) Det er fastslaaet, at ammoniumnitrat er noget i retning af et nicheprodukt paa det canadiske marked, da det sjaeldent anvendes som rent goedningsstof. Langt den stoerste del af den canadiske ammoniumnitrat anvendes i oploesninger eller til spraengstoffer. Derimod anvendes ammoniumnitrat i Rusland, Litauen og Det Forenede Kongerige hovedsagelig som rent goedningsstof i loes vaegt. Desuden er importen til Canada af den paagaeldende vare meget lille, til dels paa grund af forbud mod transport heraf ad indre vandveje. Af disse grunde besluttedes det ikke at anvende priser eller omkostninger i Canada som grundlag for fastsaettelsen af den normale vaerdi.

II) Amerikas Forenede Stater (USA)

(23) Arcadian Corporations salg paa det amerikanske hjemmemarked i undersoegelsesperioden var betydeligt sammenlignet med de maengder, der eksporteredes fra Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige. Det skal dog bemaerkes, at den amerikanske vare saelges paa hjemmemarkedet i loes vaegt, medens den russiske og litauiske eksporteres i saekke. USA er et aabent og konkurrencebetonet marked for ammoniumnitrat med adskillige indenlandske producenter og en betydelig import, som daekker over 20 % af den indenlandske efterspoergsel.

III) Ungarn

(24) I antidumpingmaessig henseende anses Ungarn for at vaere et land med markedsoekonomi. I undersoegelsesperioden var markedet i Ungarn for ammoniumnitrat praeget af konkurrence, idet der var to indenlandske producenter og en betydelig importandel (30 %), hovedsagelig fra Foreningen af Uafhaengige Stater (SNG). Den samarbejdende ungarske producent foerte regnskaber i overensstemmelse med normal bogfoeringspraksis, som gjorde det muligt med den fornoedne sikkerhed at fastlaegge omkostningerne med henblik paa at fastsaette en beregnet normal vaerdi. Endvidere fremstilledes ammoniumnitrat i det normale tempo i undersoegelsesperioden, og salget paa hjemmemarkedet var, omend det var lavere end de foregaaende aar, betydeligt sammenholdt med de maengder, der eksporteredes fra Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige.

ii) Valg af sammenligningsgrundlag

(25) Baade USA og Ungarn var aabne markeder med salg af betydelige maengder af ammoniumnitrat i undersoegelsesperioden og samme adgang til raamaterialer. Kommissionen finder, at eftersom Ungarns produktionsvilkaar svarer til vilkaarene i Rusland og Litauen, og da de regnskabsoplysninger, som den samarbejdende producent fremlagde i denne sag, var paalidelige, er Ungarn et egnet og ikke urimeligt valg af sammenligningsgrundlag.

iii) Fastsaettelse af den normale vaerdi

(26) Det konstateredes, at den ungarske producents salgspriser i undersoegelsesperioden ikke gav daekning for alle paaloebne omkostninger. Den normale vaerdi fastsaettes derfor paa grundlag af den beregnede vaerdi for den ungarske producent i undersoegelsesperioden fastsat paa grundlag af produktionsomkostningerne (indbefattet salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt finansieringsomkostninger) plus en fortjenstmargen paa 8 %, som ansaas for rimelig i denne sektor paa baggrund af resultaterne af undersoegelsen.

c) Eksportpris

(27) Det fremgik af undersoegelsen, at af de i klagen anfoerte lande importeredes der kun ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden. Eksportprisen for disse to lande fastsattes paa grundlag af den pris, der betaltes til eksportoererne for den vare, der solgtes til eksport til Det Forenede Kongerige. Normalt var der tale om eksportoerens fob-pris til en agent eller importoer, som ikke altid havde hjemsted i Det Forenede Kongerige, men som senere videresolgte varerne til en kunde i Det Forenede Kongerige.

d) Sammenligning

(28) Sammenligningen mellem den normale vaerdi (ab fabrik) og eksportprisen (ab den russiske eller litauiske graense) blev foretaget for hver enkelt transaktion og i samme handelsled. Eksportprisen var for alle transaktioner lavere end den normale vaerdi.

(29) Den normale vaerdi justeredes for at tage hensyn til nogle af de salgsomkostninger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 10, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Da den ungarske vare solgtes ab fabrik, blev der alene foretaget fradrag for kreditomkostninger.

(30) Der er ingen vaesentlige fysiske eller tekniske forskelle mellem den ungarske vare, der anvendtes som grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi, og den vare, der eksporteredes fra Rusland og Litauen. Der er derfor tale om samme vare.

e) Dumpingmargen

(31) Dumpingmargenen udtrykt i procent af prisen, frit Faellesskabets graense, udgjorde 40,6 % og 34,4 % for saa vidt angaar importen af de paagaeldende vare med oprindelse i henholdsvis Rusland og Litauen.

E. SKADE a) Markedsanalyse

i) Samlet forbrug i Det Forenede Kongerige og dumpingimportens markedsandel

(32) Forbruget af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige faldt fra 2,05 mio. tons i 1989 til 1,89 mio. tons i 1991, en nedgang paa 7,8 %, og i undersoegelsesperioden (januar til september 1992) faldt det med yderligere 8,15 % i forhold til samme periode i 1991, dvs. fra 1,26 mio. til 1,16 mio. tons.

Dumpingimporten fra Rusland og Litauen tegnede sig for en andel af markedet, som steg fra 0,08 % i 1989 til 7,4 % i 1991 og til 16,5 % i undersoegelsesperioden.

ii) Dumpingimportens omfang

(33) Importen fra Rusland og Litauen steg fra 1 700 tons i 1989 til 139 200 tons i 1991, hvorefter den mere end fordobledes i undersoegelsesperioden og naaede og paa 191 700 tons (set i forhold til 91 900 tons i de foerste ni maaneder af 1991).

iii) Priserne paa dumpingvarerne

(34) Kommissionen sammenlignede den gennemsnitlige salgspris i Det Forenede Kongerige for importvarerne fra Rusland og Litauen med de britiske producenters gennemsnitlige salgspriser i Det Forenede Kongerige, begge opgjort i samme handelsled, dvs. ved salg fra forhandler. Til alle sammenligninger anvendtes nettopriser, dvs. efter fradrag af alle rabatter og prisafslag. Nogle importoerer gjorde gaeldende, at de britiske producenters gennemsnitspris paa 96,30 £ var for hoej, fordi der ikke var taget hensyn til alle rabatter og prisafslag, men Kommissionen fandt efter en indgaaende undersoegelse af de faktiske omstaendigheder, at denne pris var korrekt.

(35) Paa dette grundlag konstateredes det, at de lituaiske og russiske importvarer i undersoegelsesperioden i gennemsnit solgtes til priser, der var henholdsvis 13,4 % og 18,1 % lavere end de britiske producenters pris.

(36) Paa markedet i Det Forenede Kongerige er kendsgerningen den, at importvarer, ogsaa under normale konkurrencevilkaar, altid skal tilbydes til en lavere pris end den indenlandske vare for at kunne saelges. Russisk og litauisk ammoniumnitrat opfattes af landbrugerne som vaerende af en ringere kvalitet end den britisk fremstillede vare, og denne opfattelse bestyrkes af de britiske producenters reklamekampagner; endvidere kan importoererne ikke tilbyde den samme forsyningssikkerhed som de indenlandske producenter og heller ikke den samme kundeservice. Der vil derfor normalt vaere en prisforskel mellem den britisk fremstillede vare og importvarerne fra Rusland eller Litauen. Paa grundlag af de oplysninger, der er indhentet som led i undersoegelsen, anslaar Kommissionen denne forskel til 8 £ pr. ton.

(37) Klageren gjorde gaeldende, at et tal paa 5 £ ville vaere mere passende, men der blev ikke fremlagt dokumentation for denne paastand.

Ved Kommissionens fastsaettelse af en forskel paa 8 £ havde den taget saerlig hensyn til resultaterne af et kontrolbesoeg hos en importoer, som solgte baade russisk ammoniumnitrat og en vare hidroerende fra en anden ikke-britisk EF-producent. I dette tilfaelde solgtes EF-varen til en pris, der var mere end 8 £ hoejere end den russiske vare. Da prisforskellen varierer ret betydeligt alt efter region og kundekategori, fastslog Kommissionen, at 8 £ var et rimeligt gennemsnit.

(38) Tages der hensyn til den hoejere pris, som indenlandske producenter normalt opnaar i forhold til importerede varer, solgtes de fra Rusland og Litauen importerede varer stadig til priser, der var henholdsvis ca. 5 og 10 % lavere end de britiske producenters priser.

b) Kumulering af dumpingimporten

(39) Ved fastlaeggelse af dumpingimportens indvirkning paa den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige tog Kommissionen hensyn til virkningen af den samlede import fra Rusland og Litauen. Det er rimeligt af kumulere importen fordi:

I) omfanget af importen med oprindelse i baade Rusland og Litauen er betydelig. Det fremgik saaledes af undersoegelsen, at der fra de to lande importeredes stort set samme maengde ammoniumnitrat til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden.

II) ammoniumnitrat fra begge lande har de samme fysiske egenskaber

III) den russiske og den litauiske vare konkurrerer indbyrdes paa det britiske marked og med samme vare fremstillet af producenterne i Det Forenede Kongerige

IV) ved salg af de russiske og litauiske varer i Det Forenede Kongerige anvendes distributionskanaler af samme type, og begge landes eksportoerer har stort set samme prisadfaerd i Det Forenede Kongerige.

c) Den paagaeldende britiske erhvervsgrens situation

i) Produktion

(40) Produktionen af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige steg fra 1,82 mio. tons i 1989 til 2,06 mio. tons i 1991. Den faldt derefter med 29 % i undersoegelsesperioden og naaede saaledes ned paa 1,14 mio. tons. En af de britiske producenter maatte helt indstille produktionen i en del af denne periode. Set paa aarsbasis var en produktion af dette omfang 20 % lavere end produktionen i 1989.

ii) Kapacitetsudnyttelse

(41) Producenterne i Det Forenede Kongerige indskraenkede produktionskapaciteten med 12 % fra 3,11 mio. tons til 2,74 mio. tons mellem 1989 og 1991 og med yderligere 6 % i undersoegelsesperioden. I betragtning af produktionsnedgangen udgjorde kapacitetsudnyttelsen 58 % i baade 1989 og i undersoegelsesperioden, men dette svarede til en betydelig nedgang i forhold til 1991, da den udgjorde 75 %, idet den var steget betydeligt siden 1989.

iii) Lagerbeholdninger

(42) De britiske producenters lagerbeholdninger oegedes til det firedobbelte fra 126 300 tons i 1989 til 502 700 tons ved udgangen af undersoegelsesperioden.

iv) Salg

(43) Mellem 1985 og 1991 faldt de britiske producenters salg paa hjemmemarkedet til uafhaengige kunder fra 1,57 mio. tons til 1,45 mio. tons, svarende til en nedgang paa 8 %. I undersoegelsesperioden gik salget endnu staerkere tilbage, idet det faldt med 24 % fra 915 000 tons til 697 000 tons.

v) Markedsandel

(44) De britiske producenters andel af hjemmemarkedet holdt sig uaendret paa 76 til 78 % i perioden 1989 til 1991, men faldt derefter til 60 % i undersoegelsesperioden (et fald fra 72,4 % i de tilsvarende ni maaneder i 1991).

vi) Priser

(45) De britiske producenters gennemsnitlige nettosalgspriser paa hjemmemarkedet til alle uafhaengige kunder (engros- og detailhandlere) steg fra 107,50 £ pr. ton i 1989 til 108,10 £ pr. ton i 1990, men faldt derefter til 100,60 £ pr. ton i de foerste ni maaneder af 1991 og med yderligere 3 % til 97,50 £ pr. ton i undersoegelsesperioden.

vii) Rentabilitet

(46) Mellem 1989 og 1991 opnaaede producenterne i Det Forenede Kongerige i gennemsnit en fortjeneste paa 11 % af omsaetningen, idet fortjenesten oegedes fra 7,8 % i 1989 til 16,1 % i 1990, hvorefter den faldt til 8,3 % i 1991. I undersoegelsesperioden forringedes den paagaeldende erhvervsgrens finansielle resultater, og producenterne maatte registrere et tab svarende til 1,7 % af omsaetningen. Tabet var ikke blot en foelge af de faldende priser, men ogsaa af en vaesentlig stigning i omkostningerne pr. produceret enhed.

Kommissionen er af den opfattelse, at den paagaeldende erhvervsgren boer opnaa en fortjenstmargen paa mindst 10 % for at forblive konkurrencedygtig og for at kunne foretage nye investeringer.

viii) Beskaeftigelse

(47) Antallet af beskaeftigede hos de britiske producenter af ammoniumnitrat faldt med 20 % mellem 1989 og 1991 og med yderligere 5 % i undersoegelsesperioden.

d) Konklusion

(48) Det staar klart, at den paagaeldende birtiske erhvervsgrens situation forvaerredes mellem 1989 og udgangen af undersoegelsesperioden. De fleste af de vigtigste oekonomiske indikatorer udviste saaledes en negativ udvikling.

(49) Hvad angaar omfanget af den forvoldte skade, kan perioden opdeles i to afsnit. Mellem 1989 og 1991 var situationen for den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige forholdsvis gunstig. Produktion og kapacitetsudnyttelse oegedes, den indenlandske markedsandel kunne fastholdes, og indtjeningen var tilstraekkelig; kun for saa vidt angaar prisniveau og lagerbeholdninger - samt beskaeftigelse, som mindskedes med oeget produktivitet - var udviklingstendensen negativ.

(50) I undersoegelsesperioden udviste alle naevnte indikatorer imidlertid en negativ udvikling sammenholdt med de foerste ni maaneder af 1991. I saerdelseshed faldt produktionen, og det samme var tilfaeldet med hjemmemarkedssalg og -markedsandel, priserne var faldende, og erhvervsgrenen som helhed registrerede tab.

(51) Paa baggrund af ovenstaaende fastslaar Kommissionen, at den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige har lidt vaesentlig skade.

F. AARSAGSSAMMENHAENG a) Indledning

(52) Det i Det Forenede Kongerige fremstillede ammoniumnitrat er i direkte konkurrence med ammoniumnitrat, som importeres fra Rusland og Litauen, og navnlig paa grundlag af prisen. (Som anfoert i betragtning 36 anses det for rimeligt at indroemme fradrag for, hvad der opfattes som en kvalitetsforskel). Varerne er beregnet for de samme kundekategorier, og de saelges begge i samme form, nemlig saekke af et halvt ton.

b) Skade foraarsaget af dumpingimporten

i) Markedsandel

(53) Mellem 1989 og 1991 oegedes markedsandelen for importen fra Rusland og Litauen fra 0,1 % til 7,4 %. I denne periode paavirkede importen ikke de britiske producenters markedsandel, som holdt sig paa over 76 %, men erstattede snarere import fra andre leverandoerer.

(54) I undersoegelsesperioden oegedes markedsandelen for dumpingimporten fra Rusland og Litauen imidlertid fra 7,3 % til 16,3 %. I samme periode faldt de britiske producenters markedsandel fra 72,4 % til 60 %. Da markedsandelen for import fra andre kilder kun steg med 3,2 procentpoint, kan hovedparten af nedgangen i den britiske erhvervsgrens markedsandel tilskrives dumpingimporten.

ii) Salg

(55) I undersoegelsesperioden faldt de britiske producenters salg med 218 000 tons, mens dumpingimporten fra Rusland og Litauen steg med 100 000 tons. En vaesentlig del af tilbagegangen i det indenlandske salg kan derfor tilskrives dumpingimporten.

iii) Produktion

(56) Den britiske erhvervsgrens produktion faldt med 458 000 tons i undersoegelsesperioden. Dumpingimporten, som i samme periode steg med 100 000 tons, bidrog til denne tilbagegang i produktionen og dermed til den tilsvarende nedgang i kapacitetsudnyttelsen.

iv) Priser og rentabilitet

(57) I undersoegelsesperioden var de britiske producenters gennemsnitlige salgspris pr. ton 97,50 £, hvilket repraesenterede et fald paa 3 % i forhold til samme periode i 1991 og en nedgang paa 10 % i forhold til 1990. Det er klart, at den stadigt stoerre dumpingimport spillede en betydningsfuld rolle i forbindelse med dette prisfald, idet dumpingsvarerne blev udbudt til salg paa markedet til priser, der var indtil 20 % lavere end de britiske producenters omkostninger. I 1991 fastholdt den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige sin markedsandel over for dumpingimporten ved at saenke priserne med en deraf foelgende tilsvarende nedgang i fortjenesten; selv ved dette lavere prisniveau var de britiske producenter dog stadig i stand til at opnaa en tilstraekkelig, omend lavere, fortjenestmargen. I undersoegelsesperioden saenkede de britiske producenter som foelge af prisunderbud i forbindelse med dumpingimporten deres priser yderligere, men salget gik fortsat betydeligt tilbage.

(58) Hvad angaar virkningerne af naevnte underbud er det fastslaaet, at selv naar der tages hensyn til den normale prisforskel mellem den britisk fremstillede vare og importvaren, var priserne paa dumpingvarerne 5 til 10 % lavere end de britiske producenters priser i undersoegelsesperioden. Naar der er taget hensyn til denne prisforskel, er der udelukkende tale om priskonkurrence mellem importvarerne og de i Det Forenede Kongerige fremstillede varer. Paa grundlag af dokumentation, der er fremlagt som led i undersoegelsen, er det i den henseende fastslaaet, at mange kunder gik over til at koebe dumpingvarerne i stedet for de britisk fremstillede varer paa grund af de lavere priser paa foerstnaevnte varer, hvilket noedsagede de britiske producenter til at saenke deres priser yderligere i et forsoeg paa at imoedegaa konkurrencen.

(59) Prisfaldet i undersoegelsesperioden kan derfor hovedsagelig tilskrives dumpingimporten, som ogsaa til dels er aarsagen til forringelsen af rentabiliteten.

c) Skade foraarsaget af andre faktorer

(60) Det er gjort gaeldende, at andre faktorer end dumpingimporten har paafoert den britiske erhvervsgren skade. Disse faktorer analyseres i det foelgende.

i) Import fra andre leverandoerlande

(61) Mellem 1989 og undersoegelsesperioden tegnede importen fra andre lande end Rusland og Litauen sig konstant for 23 % af det britiske marked. Som anfoert ovenfor mistede denne import terraen til importen fra Rusland og Litauen mellem 1989 og 1991, men markedsandelen oegedes med 3,2 procentpoint i undersoegelsesperioden, mens de britiske producenters andel gik tilbage med 12,4 procentpoint i denne periode. Den ikke-dumpede import bidrog saaledes i et vist omfang til nedgangen i den britiske erhvervsgrens markedsandel, men udtrykt i maengde bidrog det oegede salg af disse importvarer paa 16 000 tons kun ubetydeligt til tilbagegangen i de britiske producenters salg paa hjemmemarkedet paa i alt 218 000 tons.

(62) Den gennemsnitlige cif-pris for importvarerne fra andre leverandoerlande var 15 % hoejere end priserne paa dumpingvarerne, og det fremgik af undersoegelsen, at den endelige salgspris i Det Forenede Kongerige almindeligvis var hoejere end priserne paa de fra Rusland og Litauen importerede varer. Under disse omstaendigheder har den ikkedumpede import ikke paafoert de britiske producenter vaesentlig skade, eftersom virkningen heraf paa markedet i henseende til maengder og priser ikke har aendret sig vaesentlig siden 1989.

ii) Import af andre nitrogenholdige goedningsstoffer

(63) Nogle importoerer gjorde gaeldende, at importen af ammoniumnitrat fra Rusland og Litauen blot havde erstattet import af andre nitrogenholdige goedningsstoffer, navnlig urinstof, som havde udvist tilbagegang, og at skade, som de britiske producenter af ammoniumnitrat maatte have lidt, burde ses i denne sammenhaeng.

(64) Uanset at ammoniumnitrat er den vare, der er omfattet af denne procedure, er det klart, at importen af andre nitrogenholdige goedningsstoffer, saasom urinstof, som ikke fremstilles i Det Forenede Kongerige, kan have negative foelger for producenterne af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige. Paastanden bekraeftes imidlertid ikke af de faktiske omstaendigheder. Mellem 1989 og 1992 (undersoegelsesperioden omregnet til aarsbasis) steg den samlede import af nitrogenholdige goedningsstoffer med 200 000 tons, udelukkende som foelge af den oegede dumpingimport af ammoniumnitrat fra Rusland og Litauen. Det er derfor ikke korrekt, at dumpingimporten har erstattet andre nitrogenholdige goedningsstoffer; den har blot medfoert en udvidelse af markedet.

iii) Nedgang i den samlede efterspoergsel

(65) Flere parter gjorde gaeldende, at nedgangen i den samlede efterspoergsel efter ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige var til skade for de britiske producenter.

(66) Mellem 1989 og 1991 var nedgangen paa 8 % i den samlede efterspoergsel efter ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige en vaesentlig aarsag til den tilsvarende nedgang i de britiske producenters salg paa hjemmemarkedet, eftersom markedsandelen holdt sig uaendret. I undersoegelsesperioden kunne ca. 100 000 tons af nedgangen paa 218 000 tons i de britiske producenters salg direkte tilskrives den yderligere tilbagegang i den samlede efterspoergsel paa 8 %.

(67) I hele perioden fra 1989 til september 1992 gik markedet tilbage med 15 %, og de britiske producenters salg faldt med 30 %. Nedgangen i den samlede efterspoergsel har derfor haft en vis indvirkning paa den negative udvikling i salg og produktion.

iv) De britiske producenters strategi

I) Kapacitet, produktion og lagerbeholdninger

(68) Nogle eksportoerer og importoerer gjorde gaeldende, at den skade, som den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige havde lidt, var selvforskyldt, eftersom de britiske producenter har opretholdt for stor kapacitet og produceret for meget.

(69) Selv om de britiske producenter reagerede paa nedgangen paa 15 % i det samlede forbrug mellem 1989 og undersoegelsesperioden ved at reducere den aarlige produktionskapacitet med 500 000 tons (svarende til 16 % af niveauet i 1989), opretholdt de gennem hele perioden en kapacitet, som er 50 % stoerre end den samlede efterspoergsel i Det Forenede Kongerige og naesten dobbelt saa stor som deres hjemmemarkedssalg. Selv om det er sandt, at en vis del af denne kapacitet er blevet anvendt til fremstilling af ammoniumnitrat til interne blandinger eller til industriformaal, har denne situation tilskyndet de britiske producenter til overproduktion i betragtning af, at der er tale om en meget lille eksport fra Det Forenede Kongerige og en betydelig import (ogsaa naar der ses bort fra dumpingimporten).

(70) Mellem 1989 og 1991 steg den paagaeldende britiske erhvervsgrens produktion med 13 %, eller 240 000 tons, i en periode, hvor den samlede efterspoergsel i Det Forenede Kongerige faldt med 160 000 tons. Selv om en del af denne produktion anvendtes internt og altsaa ikke solgtes til kunderne, foerte denne overproduktion til en foroegelse af lagerbeholdningerne med 230 000 tons i naevnte periode. Denne foroegelse af lagerbeholdningerne kan ikke tilskrives dumpingimporten, da den ikke havde nogen indflydelse paa den britiske erhvervsgrens markedsandel i denne periode. Klageren paapegede, at lagerbeholdningerne var ret smaa ved udgangen af 1989, dette er dog ikke tilstraekkeligt til at begrunde omfanget af foroegelsen mellem 1989 og 1991.

(71) Som en reaktion paa den tidligere overproduktion og som foelge af nedgang i produktionen med henblik paa fremstilling af blandingsgoedning reducerede de britiske producenter i undersoegelsesperioden produktionen drastisk, nemlig ca. fem gange saa meget som stigningen i dumpingimporten. Paa trods af denne reduktion voksede lagerbeholdningerne fortsat.

(72) En producent maatte indstille produktionen i en laengere periode, hvilket var ensbetydende med hoejere omkostninger pr. produceret enhed og dermed en ringere rentabilitet i denne periode. Under disse omstaendigheder kan i det mindste en del af den britiske erhvervsgrens tab forklares ved overskudsproduktion i en tidligere periode.

(73) Produktionen i undersoegelsesperioden var saaledes 20 % lavere end niveauet i 1989, mens den samlede efterspoergsel paa markedet var faldet med 15 % siden da. Det maa derfor fastslaas, at den kraftige nedgang i produktionen, den ledsagende nedgang i kapacitetsudnyttelsen og lageropbygningen i undersoegelsesperioden hovedsagelig kunne tilskrives tidligere overproduktion og ikke dumpingimporten. Produktionsnedgangen siden 1989 skyldes hovedsagelig et fald i den samlede efterspoergsel.

II) Omkostningsstrategi

(74) Nogle importoerer haevdede, at de britiske producenter var ineffektive og havde for hoeje generalomkostninger.

(75) Kommissionen konstaterede imidlertid, at det bestemt er lykkedes de britiske producenter at nedskaere omkostningerne. Selv om omkostningerne pr. produceret enhed i nogle tilfaelde steg i undersoegelsesperioden som foelge af afbrydelse af produktionen, har producenterne i almindelighed reduceret omkostningerne, og navnlig de faste salgsomkostninger, siden 1989.

III) Salgspolitik

(76) Nogle importoerer gjorde ogsaa gaeldende, at den britiske erhvervsgren havde undladt at tilpasse sit produktions- og salgsmoenster til den aendrede markedssituation, idet de fortsatte med at producere hele aaret i forventning om, at handelsselskaber og landbrugere ville koebe ammoniumnitrat flere maaneder forud for foraarssaesonen og baere de dermed forbundne omkostninger. De anfoerte, at kunderne i stadig hoejere grad foretraekker at vente med at koebe deres goedningsstoffer til et tidspunkt, der ligger naermere saesonen, og at importoererne i denne henseende i modsaetning til de britiske producenter handler i overensstemmelse med denne udviklingstendens ved at koncentrere deres indsats til vinter-/foraarsmaanederne. Denne situation har bidraget til den skade, som de britiske producenter har lidt.

(77) Kommissionen fastslog, at der ganske rigtigt er en tndens til, at handelsselskaber og landbrugere foretager deres indkoeb paa et tidspunkt, der ligger naermere saesonen. Denne udviklingstendens er imidlertid blevet forstaerket af tilstedevaerelsen af store maengder af billige dumpingvarer fra Rusland og Litauen, og det er klart, at importoerer af saesonvarer generelt vil have stoerre fleksibilitet end producenter med hensyn til at beslutte, hvornaar de vil forsyne hjemmemarkedet, eftersom producenterne maa fastholde en nogenlunde kontinuerlig produktion for at opnaa en optimal udnyttelse af deres produktionsanlaeg og holde enhedsomkostningerne nede (uden at dette dog er ensbetydende med, at de boer overproducere eller opretholde overskudskapacitet). I den henseende har de ikke samme muligheder for at »tilpasse sig markedet« som importoererne. Det konstateredes desuden, at de britiske producenter er noedsaget til at saelge til senere levering med betydelige rabatter eller paa kreditvilkaar, hvor den endelige pris fastlaegges senere, saaledes at de baerer omkostningerne frem for kunderne.

IV) Distributionspolitik

(78) Importoererne gjorde ogsaa gaeldende, at de britiske producenter i de senere aar har begraenset deres salg til kun at omfatte et mindre antal distributionsvirksomheder, hvoraf nogle senere har fusioneret, og ved at foere denne politik har de gjort det umuligt for nogle kunder at faa de britiske producenters varer, i det mindste til en rimelig pris. Paa denne maade har de britiske producenter udelukket sig selv fra en del af hjemmemarkedet og saaledes paafoert sig selv skade.

(79) Kommissionen kan ikke godtage denne paastand. Det er normalt at virksomheder, der handler med varer af denne art, henvender sig til et stoerre antal handelsselskaber eller forhandlere. Baade de britiske producenter og importoererne af den russiske og litauiske vare saelger til saadanne kunder, og undertiden til de samme. Det er saaledes muligt, at nogle faa kunder har maattet koebe den britisk fremstillede vare gennem andre salgskanaler end tidligere; men der foreligger intet, der giver anledning til at antage, at det generelt var forbundet med vanskeligheder at faa den britiske vare.

V) Produktivitetsforbedring

(80) Beskaeftigelsen i den britiske erhvervsgren faldt med 20 % mellem 1989 og 1991 i en periode, hvor produktionen steg med 13 %. Hovedparten af denne nedgang i beskaeftigelsen maa derfor tilskrives oeget produktivitet.

d) Konklusion

(81) I betragtning af det ovenfor anfoerte maa Kommissionen konkludere, at visse faktorer ud over dumpingimporten har bidraget til den skade, der er paafoert erhvervsgren i Det Forenede Kongerige.

(82) Navnlig tilbagegangen i den samlede efterspoergsel samt de britiske producenters overproduktion og opretholdelse af overskydende kapacitet har spillet en betydningsfuld rolle i den negative udvikling i produktion, lagerbeholdninger og kapacitetsudnyttelse og en mindre rolle i henseende til nedgangen i salg, markedsandel og rentabilitet. Tilbagegangen i beskaeftigelsen kunne navnlig tilskrives oeget produktivitet.

(83) Den del af skaden, der skyldes dumping, ses i form af den vaesentligste del af nedgangen i salg og markedsandel i undersoegelsesperioden, og dumpingimporten har i betydeligt omfang bidraget til prisfaldet og forringelsen af den britiske erhvervsgrens rentabilitet i perioden siden 1990, om end fortjenesten fortsat var tilstraekkelig indtil undersoegelsesperioden. Dumpingimporten har ogsaa haft en vis indvirkning paa nedgangen i produktionen og foroegelsen af lagerbeholdningerne, men ikke nogen maerkbar indvirkning paa kapacitetsudnyttelsen eller beskaeftigelsen.

(84) Kommissionen maa derfor fastslaa, at en del af den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige, er foraarsaget af andre faktorer end dumpingimporten. I betragtning af den vaesentlige skade, der generelt er forvoldt i denne sag, konkluderes det imidlertid, at den oevrige skade, der er forvoldt i undersoegelsesperioden som foelge af dumpingimporten fra Rusland og Litauen, er vaesentlig.

G. FAELLESSKABETS INTERESSER a) Generelle bemaerkninger

(85) Ved vurderingen af, om det af hensyn til Faellesskabets interesser er paakraevet at traeffe antidumpingforanstaltninger, er det Kommissionens opfattelse, at formaalet med saadanne foranstaltningerr er at hindre konkurrencefordrejning, som skyldes illoyal handelspraksis, og dermed at genskabe en situation med aabne og redelige konkurrencevilkaar i Faellesskabet, hvilket grundlaeggende er i Faellesskabets almene interesse.

b) Foelgerne for den paagaeldende erhvervsgren

(86) For saa vidt angaar denne procedure finder Kommissionen, at hvis der ikke indfoeres foranstaltninger til afhjaelpning af virkningerne af dumpingimporten, vil en eller flere af producenterne i Det Forenede Kongerige maaske se sig noedsaget til at lukke produktionsanlaeg eller helt ophoere, navnlig i betragtning af den meget betydelige overskydende kapacitet i Rusland og Litauen og den dumpingpraksis, der er konstateret i undersoegelsesperioden.

Dette vil foere til et betydeligt tab af arbejdspladser i Det Forenede Kongerige og begraense konkurrencen paa markedet.

c) Foelgerne for brugerne

(87) Det er korrekt, at landbrugerne i Det Forenede Kongerige paa kort sigt har draget fordel af lavprisimporten, og nogle landbrugere har over for Kommissionen givet udtryk for betaenkeligheder med hensyn til antidumpingforanstaltningers mulige indvirkning paa prisen paa goedningsstoffer paa markedet i Det Forenede Kongerige. Det skal imidlertid ogsaa tages i betragtning, at goedningsstoffer kun tegner sig for 10 % af de britiske landbrugeres samlede produktionsomkostninger, idet prisen paa goedningsstoffer er faldet betydeligt gennem de senere aar. Ifoelge statistikkerne fra ministeriet for landbrug, fiskeri og foedevarer var goedningspriserne i september 1992 24 % lavere end i 1985. En eventuel justering af priserne som foelge af antidumpingforanstaltninger vil saaledes naeppe have nogen vaesentlig betydning for landbrugernes budget, og alt taget i betragtning er dette hensyn derfor ikke en tilstraekkelig begrundelse for ikke at yde de britiske producenter en retmaessig beskyttelse.

d) Foelgerne for samhandelen med landene i det tidligere Sovjetunionen

(88) For saa vidt angaar Faellesskabets interesser gjorde flere eksportoerer gaeldende, at Kommissionen ved udarbejdelsen af forslag i antidumpingsager maa tage behoerigt hensyn til Faellesskabets erklaerede oenske om fremme af samhandelen med landene i det tidligere Sovjetunionen for at lette deres overgang til markedsoekonomi. Kommissionen skal imidlertid bemaerke, at dette ikke udelukker, at der boer traeffes antidumpingforanstaltninger i tilfaelde, hvor det er paakraevet at yde en erhvervsgren i Faellesskabet retmaessig beskyttelse. Desuden tilstraebes det med den loesning, som Kommissionen foreslaar i den foreliggende sag, inden for rammerne af Faellesskabets antidumpinglovgivning at minimere en eventuel uoverensstemmelse mellem dette maal og behovet for at fremme samhandelen med landene i det tidligere Sovjetunionen.

e) Konklusion

(89) Kommissionen konkluderer, at det er i Faellesskabets interesse at indfoere antidumpingforanstaltninger i denne sag.

H. AFSLUTNING AF PROCEDUREN FOR SAA VIDT ANGAAR HVIDERUSLAND, GEORGIEN, TURKMENISTAN, UKRAINE OG USBEKISTAN (90) Som anfoert i betragtning 16 fandt Kommissionen ikke dokumentation, for at der var importeret ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden. Antidumpingproceduren vedroerende disse lande boer derfor afsluttes.

(91) Klageren har gjort opmaerksom paa, at der i disse lande findes en betydelig produktionskapacitet, og det goeres gaeldende, at der paa grundlag af de priser, der noteres paa de oesteuropaeiske markeder, foreligger en trussel om skade. Der foreligger imidlertid ingen oplysninger om nogen umiddelbart forestaaende aendring i omstaendighederne, som vil kunne foere til en betydelig dumpingimport fra de paagaeldende lande.

(92) Der blev ikke gjort indsigelse mod denne konklusion i Det Raadgivende Udvalg.

I. GODTAGELSE AF TILSAGN I FORBINDELSE MED IMPORTEN AF DEN PAAGAELDENDE VARE MED OPRINDELSE I RUSLAND OG LITAUEN i) Procedure

(93) Inden Kommissionen drog sine konklusioner vedroerende dumping og deraf foelgende skade i den foreliggende sag, underrettede den alle parter, der var beroert af proceduren, om resultaterne af sin undersoegelse. Efter at have gennemgaaet alle bemaerkninger hertil fastlog Kommissionen, at den paagaeldende vare med oprindelse i Rusland og Litauen blev importeret til dumpingpriser med deraf foelgende vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige og at det var i Faellesskabets interesse at indfoere beskyttelsesforanstaltninger. I overensstemmelse med artikel 13, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, gav Kommissionen eksportoererne i Rusland og Litauen lejlighed til at afgive tilsagn vedroerende eksporten til den paagaeldende region.

(94) Det skal bemaerkes, at Kommissionen inden godtagelsen af naevnte tilsagn havde afsluttet en fuldstaendig undersoegelse af sagen og givet alle beroerte parter lejlighed til at udoeve deres rettigheder i henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

ii) Beskyttelsesforanstaltninger i en regional sag

(95) Formaalet med antidumpingforanstaltninger i en regional sag er at yde den paagaeldende region retmaessig beskyttelse, i det foreliggende tilfaelde Det Forenede Kongerige, der tegner sig for ca. 40 % af forbruget og produktionen i Faellesskabet af ammoniumnitrat. Da der ikke kan indfoeres told alene paa import til en medlemsstat i en toldunion som Faellesskabet, er tilsagn i saadanne sager den foretrukne loesning, som foerst maa tages i betragtning. Alternativet vil vaere indfoerelse af antidumpingtold gaeldende for hele Faellesskabet. Dette vil have den utilsigtede, men uundgaaelige virkning, at der ydes beskyttelse til den oevrige del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, som ikke har anmodet om en saadan beskyttelse. Der boer foelgelig i henhold til ovennaevnte artikel 13, stk. 6, kun indfoeres en saadan told, hvis der ikke omgaaende gives tilstraekkelige tilsagn.

iii) Tilsagnenes form

(96) Kommissionen underrettede baade de litauiske og de russiske eksportoerer om, at den ville undersoege muligheden for ud over pristilsagn at godtage kvantitative tilsagn, som indebaerer, at eksportoererne i hvert land begraenser deres eksport af ammoniumnitrat til Det Forenede Kongerige til en naermere fastsat maengde. Da Rusland og Litauen eksporterede den samme maengde til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden, er det opfattelsen, at den af tilsagnet omfattede maengde boer fordeles ligeligt mellem de to lande.

(97) Den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige gik ikke ind for tilsagn i den foreliggende sag med den begrundelse, at det ville vaere meget vanskeligt at haandhaeve dem, men den foretrak dog pristilsagn ud fra den betragtning, at kvantitative foranstaltninger ikke ville loese problemet med utilstraekkelige priser paa markedet.

(98) Kommissionen fandt imidlertid, at kvantitative tilsagn i denne sag er at foretraekke frem for pristilsagn, fordi en loesning baseret paa prisfastsaettelsen i betragtning af prissvingningerne paa markedet kunne ende med, at import fra Rusland og Litauen blev udelukket fra det britiske marked. Det vides saaledes, at de britiske producenter saenkede deres priser betydeligt umiddelbart efter udloebet af undersoegelsesperioden. Da det ikke kan fastslaas, hvor stor en del af denne prisnedsaettelse, der eventuelt skyldtes dumpingimporten, ville det i betragtning af de senere markedsvilkaar ikke vaere rimeligt at fastsaette en pris til afhjaelpning af skaden paa grundlag af gennemsnittet for undersoegelsesperioden og forvente, at eksportoererne forblev paa markedet til denne pris.

(99) Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at et kvantitativt tilsagn vil goere det muligt for eksportoererne at opretholde en vis produktion, idet de vil kunne forblive paa det britiske marked, samtidig med at den skade, der er paafoert producenterne i Det Forenede Kongerige som foelge af dumpingimporten, afhjaelpes, eftersom en mindre import af den paagaeldende vare fra Rusland og Litauen vil aabne mulighed for, at den britiske erhvervsgren kan oege salg og produktion, og udviklingen vil formentlig have en positiv virkning paa priserne i Det Forenede Kongerige.

(100) Desuden vil saadanne tilsagn ikke medvirke til at begraense konkurrencen, fordi der ogsaa importeres ammoniumnitrat til Det Forenede Kongerige fra mange andre leverandoerlande (navnlig oesteuropaeiske lande). Disse importvarer konkurrerer direkte med den britiske vare og tegner sig allerede for en betydelig markedsandel.

iv) Importmaengden i kvantitative tilsagn

(101) Under hensyntagen til den gennemsnitlige importmaengde fra Rusland og Litauen mellem 1990 og 1992 og til den kendsgerning, at importen til Det Forenede Kongerige fra disse lande i 1992 oversteg 320 000 tons, finder Kommissionen, at det er noedvendigt at reducere denne maengde betydeligt for at afhjaelpe den vaesentlige skade, og den fastslaar derfor, at de kvantitative tilsagn boer indeholde bestemmelse om en samlet aarlig importmaengde fra Rusland og Litauen paa i alt ikke over 200 000 tons, dvs. 100 000 tons fra hvert land. Dette svarer til en nedskaering paa naesten 40 % i forhold til importen i 1992.

v) Godtagelse af tilsagn vedroerende import med oprindelse i Litauen

(102) Den litauiske eksportoer, Jonava Azotas, som uforbeholdent medvirkede i undersoegelsen, tilboed at begraense sin eksport til Det Forenede Kongerige til 100 000 tons aarligt. Da der er tale om den eneste producent i Litauen, da denne producent har sin egen eksportvirksomhed, og da tilsagnet afgives med den litauiske regerings stoette, finder Kommissionen det godtgjort, at Jonava Azotas kan kontrollere al eksport af ammoniumnitrat af litauisk oprindelse.

(103) Tilsagnet omfatter en tilsynsordning, som efter Kommissionens opfattelse vil vaere effektiv. Den litauiske producent har erklaeret sig rede til at fremlaegge detaljerede kvartalsrapporter (i begyndelsen maanedsrapporter) over sin eksport til Det Forenede Kongerige og til andre medlemsstater med oplysninger om hver enkelt transaktion, og de fremlagte oplysninger vil blive efterproevet. Da der regelmaessigt vil blive meddelt oplysninger om al eksport til Faellesskabet, og ikke blot til Det Forenede Kongerige med alle detaljer om forsendelsen og identiteten af den endelige kunde, finder Kommissionen det godtgjort, at den vil kunne overvaage eventuel import til Det Forenede Kongerige via andre medlemsstater og sikre sig, at de paagaeldende maengder er indregnet i den i tilsagnet fastsatte maengde.

(104) Kommissionen finder derfor, at det af Jonava Azotas afgivne tilsagn boer godtages.

vi) Godtagelse af tilsagn vedroerende import med oprindelse i Rusland

(105) I betragtning af det store antal producenter i Rusland, som er nuvaerende eller potentielle eksportoerer af ammoniunnitrat efter afskaffelsen af den centrale eksportkontrol i Rusland, som tidligere blev udoevet af et statsejet organ, fandt Kommissionen, at alene et tilsagn, der forvaltes af de centrale regeringsmyndigheder, med rimelighed kan forventes at omfatte alle eksportoerer, og kun et saadant tilsagn kan derfor godtages.

(106) Kommissionen har modtaget et tilsagn fra det russiske ministerium for udenrigsoekonomiske forbindelse, hvori ministeriet tilbyder at begraense eksporten til Det Forenede Kongerige af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland til 100 000 tons. Der vil blive foert tilsyn med dette tilsagn ved indfoerelse af en generel eksportlicensordning for denne vare, hvor udstedelsen af licenser vedroerende eksport til kunder i Det Forenede Kongerige begraenses til forsendelser paa ikke over 100 000 tons pr. aar.

(107) Efter at have gennemgaaet dette tilsagn, fandt Kommissionen det godtgjort, at de russiske myndigheder ville vaere i stand til at kontrollere al eksport fra de russiske producenter, eftersom det var noedvendigt at forelaegge eksportlicensen for toldmyndighederne, foer der ville blive givet tilladelse til, at varerne kunne forlade russisk omraade. Det bemaerkes endvidere, at der ifoelge tilsagnet skal forelaegges detaljerede kvartalsrapporter (i begyndelsen maanedsrapporter) for Kommissionen vedroerende eksporten med oplysninger om hver enkelt transaktion, og de fremlagte oplysninger vil blive efterproevet. De russiske myndigheder er ogsaa rede til at afholde konsultationer med Kommissionen, hvis der skulle opstaa problemer i forbindelse med tilsagnet, og de har erklaeret sig rede til at samarbejde med henblik paa at hindre omgaaelse. Hvad angaar sidstnaevnte punkt gaelder det samme som det i betragtning 103 vedroerende Litauen anfoerte.

(108) Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at det tilsagn, der er afgivet af det russiske ministerium for udenrigsoekonomiske forbindelser, boer godtages.

vii) Betragtninger vedroerende godtagelsen af de afgivne tilsagn

(109) Den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige gjorde gaeldende, at de tilsagn, der er afgivet af det russiske ministerium for udenrigsoekonomiske forbindelser, ikke vil blive overholdt, eftersom de russiske myndigheder ikke er i stand til at kontrollere eksporten.

(110) Kommissionen afviser denne paastand, og finder det paa baggrund af de faktiske omstaendigheder, der er anfoert i betragtning 106 og 107, fortsat godtgjort, at ministeriet kan kontrollere al russisk eksport og derfor haandhaeve tilsagnet.

(111) Den britiske erhvervsgren fremfoerte ogsaa det argument, at selv om eksporten blev behoerigt kontrolleret, ville tilsagnet blive omgaaet i form af import til Det Forenede Kongerige via andre medlemsstater, hvilket ville goere det muligt for eksportoererne at overskride de maengder, der er paataenkt for Det Forenede Kongerige.

(112) I betragtning af etableringen af enhedsmarkedet undervurderer Kommissionen ikke de vanskeligheder, der er forbundet med at foere tilsyn med et saadant regionalt tilsagn. Kommissionen agter imidlertid at begynde at foere tilsyn med tilsagnet, umiddelbart efter at det er traadt i kraft, og den vil regelmaessigt efterproeve de fremlagte data paa grundlag af de procedurer, der er omhandlet i betragtning 103 og 107.

(113) Erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige gjorde yderligere gaeldende, at den samlede maengde paa 200 000 tons, som de beroerte parter i Rusland og Litauen har givet tilsagn om ikke at overstige, var for hoej og ikke ville fjerne skaden. De paapegede, at de tilbudte maengder oversteg importen fra Rusland og Litauen i 1991, og de haevdede, at eftersom erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige allerede havde lidt betydelig skade i denne periode, viste dette, at maengderne var alt for store.

(114) Af de i betragtning 49 anfoerte grunde finder Kommissionen ikke, at erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige har lidt vaesentlig skade i 1991. Som det fremgaar af betragtning 101, svarer den tilbudte maengde til en reduktion paa 40 % i forhold til importen i 1992, i hvilken periode erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige har lidt vaesentlig skade som foelge af dumpingimporten fra Rusland og Litauen. Dette indebaerer derfor en betydelig reduktion af den skadelige import, og dette vil medfoere forbedrede salgs- og prisvilkaar for erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige paa trods af et vist fald i den samlede efterspoergsel.

Kommissionen konkluderer derfor, at de tilbudte maengder er rimelige og tilstraekkelige til at fjerne skaden.

(115) Det er ogsaa blev gjort gaeldende, at et regionalt kvantitativt tilsagn under alle omstaendigheder ikke er i Faellesskabets interesse i den foreliggende sag, da det vil medfoere, at en betydelig dumpingimport vil blive omdirigeret til andre medlemsstater og saaledes forvolde skade andetsteds i Faellesskabet. Den britiske erhvervsgren fremfoerte dette argument og gjorde gaeldende, at den bedst egnede foranstaltning i dette saerlige tilfaelde ville vaere en antidumpingtold paa faellesskabsplan, fordi de afgivne tilsagn ikke er tilstraekkelige.

(116) Kommissionen erkender, at kvantitative begraensninger (afhaengig af handelsvilkaarene) kan foere til en vis omdirigering af importen til andre medlemsstater, navnlig Frankrig, hvor restriktionerne paa den direkte import fra Rusland og Litauen nu undergraves ved import fra disse lande, der overgaar til fri omsaetning via andre medlemsstater. En fastlaeggelse af Faellesskabets interesser goer det imidlertid paakraevet at foretage en afbalanceret vurdering af foranstaltningernes betydning for alle involverede interesser i Faellesskabet, og i den henseende er det opfattelsen, at eftersom de tilsagn, der er afgivet i den foreliggende sag, anses for tilfredsstillende, vil indfoerelsen af told paa faellesskabsplan vaere en uforholdsmaessig streng foranstaltning, for saa vidt som der derved ydes beskyttelse ikke alene til den britiske erhvervsgren, men til hele den oevrige del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, svarende til 60 % af produktionen, som ikke har anmodet om, at der indfoeres foranstaltninger. Endvidere ville en saadan ordning medfoere opkraevning af antidumpingtold paa en meget stor import, for hvilken der ikke er fremfoert paastand om eller paavist skadelig dumping. Sammenholdt hermed er en eventuel mindre omdirigering af handelen som resultat af tilsagnet alt i alt langt mindre betydningsfuld i henseende til Faellesskabets interesser som helhed.

(117) Ved konsultationerne i Det Raadgivende Udvalg om godtagelsen af de afgivne tilsagn rejste flere medlemsstater indvendinger. Kommissionen forelagde derfor i overensstemmelse med artikel 9 og 10, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, en rapport for Raadet om resultatet af konsultationerne samt et forslag om, at undersoegelsen afsluttes ved godtagelse af tilsagn. I henhold til artikel 9 og 10, stk. 1, i ovennaevnte forordning, faar denne afgoerelse foelgelig kun virkning og offentliggoeres, hvis Raadet ikke traeffer anden afgoerelse inden en maaned.

viii) Indfoerelse af antidumpingtold i tilfaelde af misligholdelse af tilsagn

(118) Kommissionen fastslaar, at i tilfaelde af misligholdelse af tilsagnene vedroerende Rusland og Litauen kan der omgaaende indfoeres en midlertidig told gaeldende for Faellesskabet som helhed paa grundlag af de faktiske omstaendigheder, der er fastlagt som led i den foreliggende undersoegelse, og uden at der foretages nye undersoegelser vedroerende dumping og deraf foelgende skade.

(119) Hvad angaar stoerrelsen af denne told fastsaettes det i artikel 13, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, at tolden boer fastsaettes til en sats, der er lavere end dumpingmargenen, hvis en saadan lavere told er tilstraekkelig til at afhjaelpe skaden.

(120) For at en saadan told skal kunne afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger er det efter Kommissionens opfattelse i den foreliggende sag noedvendigt, at tolden medfoerer en prisforhoejelse af de paagaeldende importvarer, som goer det muligt for producenterne i Det Forenede Kongerige at opnaa en pris svarende til produktionsomkostningerne plus en rimelig fortjeneste.

(121) Eftersom de britiske producenter solgte med tab i undersoegelsesperioden, vil den bedst egnede metode til at afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger ved hjaelp af told vaere en sammenligning af de russiske og litauiske salgspriser (justeret for den normale prisforskel paa 8 £) med en indikativpris for de britiske producenter. En saadan indikativpris ville vaere lig med produktionsomkostningerne plus en rimelig fortjenstmargen paa 10 %, idet omkostningerne justeres, saa der ses bort fra en stigning i undersoegelsesperioden, som skyldes andre faktorer end dumpingimporten.

(122) Udtrykt i procent af cif-prisen udgoer den sats, der kan afhjaelpe skaden, 17,5 % for saa vidt angaar importen fra Litauen og 26,7 % for Ruslands vedkommende (svarende til henholdsvis 11,50 £ og 16,00 £ pr. ton). Begge disse satser er betydeligt lavere end de konstaterede dumpingmargener, nemlig henholdsvis 34,4 % og 40,6 %, og tolden burde derfor fastsaettes paa grundlag af de satser, der kan afhjaelpe skaden.

(123) I betragtning af de svingninger i de angivne cif-priser, der konstateret i undersoegelsesperioden, er Kommissionen af den opfattelse, at en specifik told paa 11,50 £ pr. ton for import fra Litauen og 16,00 £ pr. ton for import fra Rusland vil vaere den mest effektive form for antidumpingtold til afhjaelpning af dumpingimportens skadelige virkninger -

TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Artikel 1

De tilsagn, der er afgivet af Rusland og af Jonava Azotas, Litauen, i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen, godtages.

Artikel 2

Undersoegelsen i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen afsluttes.

Artikel 3

Antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan afsluttes.

Artikel 4

Denne afgoerelse faar virkning dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. april 1994.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10.

(3) EFT nr. C 306 af 24. 11. 1992, s. 2.