*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 12. januar 1990

om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85

(IV/32.006 - Alcatel Espace/ANT Nachrichtentechnik)

(Kun den franske og den tyske udgave er autentisk)

(90/46/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikler 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 6 og 8,

under henvisning til den begaering om negativattest og den anmeldelse med henblik paa fritagelse, der blev indgivet den 28. juli 1986 i henhold til henholdsvis artikel 2 og 4 i forordning nr. 17 af Alcatel Espace SA, Courbevoie, og ANT Nachrichtentechnik GmbH, Backnang, vedroerende den aftale, de indgik den 11. februar 1986,

under henvisning til offentliggoerelsen (2) af begaeringens og anmeldelsens indhold i hovedtraek i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17,

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og

ud fra foelgende betragtninger:

I. SAGSFREMSTILLING

A. Indledning

(1) Den 28. juli 1986 anmeldte Alcatel Espace, SA, Frankrig (i det foelgende benaevnt Ates) og ANT Nachrichtentechnik GmbH, Tyskland (i det foelgende benaevnt ANT) en aftale til Kommissionen.

(2) Formaalet med aftalen er at fremme forskning og udvikling (F&U) inden for visse former for elektronisk rumfartsudstyr til benyttelse i civile radiokommunikations- og rundspredningsatelliter og ved datatransmission til, fra og mellem satellitter og/eller rumfartoejer i hele verden, samt at fremme faelles udnyttelse af resultaterne og en vis grad af faelles markedsfoering.

(3) Anmeldelsen er indgivet i henhold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 17 sammen med en begaering om negativattest eller alternativt om en fritagelse i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3.

B. Parterne

(4) Ates kontrolleres direkte af Alcatel Cit (Frankrig), et datterselskab af Alcatel NV, der er verdens naeststoerste producent af kommunikationsudstyr og -systemer. Ates er den foerende producent inden for Alcatel-koncernen af elektronisk rumfartsudtyr til satellitter og/-eller rumfartoejer. Ate's omsaetning var i 1986 813 mio ffr. (120 mio ECU). Ates's omsaetning paa aftaleomraadet var i samme periode 481,5 mio ffr. (71 mio ECU).

(5) ANT er en af de foerende virksomheder i Tyskland inden for telekommunikationsteknologi. ANT's aktionaerer er Rober Bosch GmbH (83 %) og

Allianz Versicherungs AG (17 %). I 1986 opnaaede ANT en samlet omsaetning paa 1 256 mio DM (590 mio ECU), og paa aftaleomraadet var omsaetningen i samme periode 124 mio DM (58 mio ECU).

C. Aftalen

(6) Aftalens indhold i hovedtraek er som foelger:

a) Aftaleomraadet er rumsegmentet af kommunikationssystemer, som benytter satellitter og/eller rumfartoejer, og/eller kommunikations-delsystemer i satellitter og/eller rumfartoejer til civil brug inden for

- civile radiokommunikations- og direkte rundspredningstjenester pr. satellit

- datatransmission til, fra og mellem satellitter og/eller rumfartoejer med henblik paa fjernmaaling, sporing og styring, observation og andet.

b) Parterne vil samarbejde om forskning og udvikling inden for aftaleomraadet for at hindre duplikering af F&U-indsatsen, ligesom de vil samle deres ressourcer for at udnytte resultaterne heraf dels gennem en rationalisering af fremstilling, service og afproevning af saadanne systemer, dels gennem samarbejde ved afgivelse af bud og forhandlinger om kontrakter paa omraadet.

Under normale omstaendigheder vil dette blive opnaaet ved at fordele udviklingen og produktionen af de enkelte komponenter mellem parterne. Aftalen indeholder retningslinjer for, hvorledes denne fordeling af de forskellige komponenter skal foretages. Af hensyn til de store forskelle, der er i det udstyr, hver enkelt satellit (eller lille gruppe af satellitter) er forsynet med, er de naevnte retningslinjer suppleret med en procedure, der anviser, hvorledes arbejdet vedroerende et konkret satellitprojekt skal fordeles.

Intet i aftalen forhindrer nogen af parterne i at engagere sig i aktiviteter uden for aftalens anvendelsesomraade, saa laenge disse er forenelige med de forpligtelser, parterne har paataget sig.

c) Samarbejdsprocedure:

i) Hver af parterne skal paa bedst muligt maade bestraebe sig paa at afpasse sine specifikationer for de satellitters nyttelast og delsystemer, som den paagaeldende har ansvaret for, saaledes, at det udstyr, der udvikles af den anden part, kan benyttes under de bedst mulige vilkaar.

ii) Parterne skal med regelmaessige mellemrum oplyse hinanden om deres F&U-program vedroerende udstyr paa omraadet.

iii) Efter den endelige tildeling til en af parterne af et bestemt udstyr, hvilket sker efter gensidig overenskomst, er proceduren som foelger:

- Hver af parterne skal, inden udviklingsarbejder paa det paagaeldende udstyr igangsaettes, konsultere den anden part om de maal, der skal naas, saerlig med hensyn til ydeevne, omkostninger og leveringsfrister.

- Den part, der forestaar udviklingsarbejdet, er ansvarlig for tilvejebringelse af F&U-finansieringsmidlerne.

- Den part, der forestaar udviklingsarbejdet, er ansvarlig for F&U-aktiviteterne og fabrikationen af det udstyr, som er tildelt denne, men skal holde den anden part fuldstaendigt underrettet om resultaterne af sine F&U-aktiviteter.

- I tilfaelde af, at den part, der er ansvarlig for udviklingsarbejdet, indgaar underleverandoerkontrakter for dele af sine F & U-aktiviteter eller i forbindelse med fabrikationen af det tildelte udstyr, skal den paagaeldende give den anden part prioritet.

Den anden part vil ikke udvikle tilsvarende udstyr uafhaengigt af medkontrahenten.

- Den anden part skal anskaffe udstyr fra den part, der forestaar udviklingsarbejdet. Hvis sidstnaevntes tilbud ikke indfrir kravene med hensyn til ydeevne, pris og leveringsfrist, kan den anden part efter underretning af og i naert samarbejde med den part, der forestaar udviklingsarbejdet, indhente konkurrende tilbud fra andre leverandoerer.

d) Relevante patenter, som hver af parterne ejer, og patenter, som en af parterne har ret til at meddele i underlicens, skal meddeles den anden part, og sidstnaevnte skal have en ikke-eksklusiv licens, for hvilken der ikke skal betales licensafgift, til at gennemfoere sine aktiviteter paa aftaleomraadet.

For opfindelser, som foretages i faellesskab af ansatte hos begge parter, skal patentanmeldelser indsendes i begge parters navn.

e) Parterne er enige om at behandle de hemmelige oplysninger, som de modtager fra den anden part, med stoerste fortrolighed og kun at benytte dem og videregive dem de i aftalen fastsatte formaal. Ved aftalens udloeb skal hver af parterne tilbagegive samtlige kopier af fortrolige oplysninger, som de har modtaget fra den anden part. Fortrolighedsforpligtelserne gaelder i fem aar efter aftalens udloeb.

f) Sagkyndige medlemmer blandt begge parters personale skal moedes med henblik paa konsultationer om anliggender af teknisk, markedsfoerings- og salgsmaessig karakter.

Parterne skal tillige med regelmaessige mellemrum underrette hinanden om eksterne udviklinger af teknisk eller kommerciel art, som de har faaet kendskab til, og som kan vaere relevante for deres F&U-aktiviteter paa aftaleomraadet eller udnyttelsen af resultaterne deraf.

g) i) Forretningsudvalg

Hver af parterne udpeger tre medlemmer til et forretningsudvalg. Forretningsundvalgets beslutninger traeffes med enstemmighed og er bindende for begge parter. Forretningsudvalget har ansvaret for fastlaeggelse af de overordnede retningslinjer for aftalens gennemfoerelse og dens fremtidige udvikling.

ii) Styringsudvalg

Styringsudvalget bestaar ogsaa af tre medlemmer fra hver af parterne. Udvalgets beslutninger traeffes med enstemmighed og er bindende. I tilfaelde af, at der ikke opnaas enstemmighed, skal sagen forelaegges Forretningsudvalget.

Paa grundlag af de af Forretningsudvalget fastsatte retningslinjer har Styringsudvalget til opgave at traeffe overordnede beslutninger i markedsfoeringsspoergsmaal samt i tekniske og industrielle anliggender. Saadanne beslutninger om faelles benyttelse af udstyr.

h) Udnyttelse af resultater

Udnyttelsen af resultater kan ske paa tre maader:

i) Projekter, som markedsfoeres i faellesskab, dvs. aktiviteter, hvor begge parter fremstiller og leverer som foelge af en kundes accept af et samlet tilbud fra dem begge, og hvor begge parter optraeder som medkontrahenter.

ii) Projekter, der markedsfoeres individuelt, dvs. aktiviteter hvor kun den ene af parterne optraeder som hovedentreprenoer/-leverandoer.

iii) Projekter, der markedsfoeres selvstaendigt, dvs. aktiviteter, hvor kun en af parterne fremstiller og leverer udstyr af eget fabrikat.

I tilfaelde, hvor projekterne markedsfoeres i faellesskab eller individuelt, herunder ved afgivelse af licitationsbud, fastlaegger Styringsudvalget strategien og traeffer beslutning om, hvem af parterne der skal vaere hovedentreprenoer.

Den af parterne, der optraeder som hovedentreprenoer i forbindelse med projekter, der markedsfoeres individuelt, skal saa vidt muligt sikre, at den anden part bliver underentreprenoer/-leverandoer i forbindelse med alt udstyr, som indgaar i projektet, og som hovedentreprenoeren ikke selv fremstiller.

Hver af parterne kan fortsat frit udfoere projekter, der markedsfoeres selvstaendigt.

Hver af parterne forpligter sig til at levere alt udstyr, og alle reservedele til den anden part, som denne maatte anmode om.

i) Aftalen har en loebetid paa fem aar, hvorefter den automatisk forlaenges for tre aar ad gangen, medmindre en af parterne med mindst et aars skriftligt varsel opsiger den.

Efter afgivelse af opsigelsesvarslet kan patentlicensrettigheder forlaenges efter anmodning herom fra licenstageren, hvis parterne enes om rimelige og ikke-diskriminerende betingelser.

j) Hvis det under forhandlinger ikke lykkes at bilaegge eventuelle tvister, har parterne aftalt, at saadanne skal afgoeres endeligt ved voldgift.

k) I bilag 1 til aftalen findes der en liste over foelgende udstyr, tillige med en anbefalet fordeling heraf mellem parterne:

- modtager (RCVR)

- indgangsmultiplexer (IMUX)

- kanalforstaerker (CAMP)

- Effektforstaerker (HPA)

- udgangsmultiplexer (OMUX)

- TTC transponder.

Dette udstyr udgoere kun en forholdsvis lille del af det af aftalen omfattede udstyr, og intet af det kan betragtes som slutprodukter, da slutprodukterne er de komplette satellitter. De anfoerte apparater er indbygget i delsystemer saa som relaedelsystemer, sporings-, fjernmaalings- og styringsdelsystemer. Intet af ovennaevnte udstyr kan anvendes andre steder end i rummet.

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

(2) EFT nr. C 179 af 15. 7. 1989, s. 9.

D. Produkterne og markedet

Efterspoergslen

(7) Markederne for satellitter og disses komponenter er usaedvanlige, idet hver satellit (eller lille satellitgruppe) udgoer et unikt projekt, som kraever nyudviklede - eller i det mindste i hoej grad tilpassede - komponenter, som er sat sammen i et individuelt design med henblik paa at opfylde de saerlige krav, som kunden maatte opstille. Dette, tillige med den hoejteknologi, som er involveret, medfoerer som regel, at hvert eneste nye satellitprojekt kraever en betydelig F&U-indsats, som er naert forbundet med selve fremstillingen af satellitten og dennes komponenter, hvoraf hver eneste i sig selv naesten udgoer en prototype. Hertil kommer, at satellitter ifoelge sagens natur skal vaere robuste og paalidelige, men samtidig skal veje saa lidt som muligt. Set under ét taler disse forhold for, at baade koeberne af satellitkunderne og deres hovedentreprenoerer insisterer paa, at alle de i udviklingen af en given satellit involverede parter samarbejder i meget hoej grad.

Markedsandele og konkurrerende stilling

(8) Der findes en lang raekke konkurrenter inden for fremstilling og salg af det af aftalen omfattede udstyr: ca. 18 inden for faellesmarkedet, tre i Sverige, seks i De Forenede Stater, to i Canada og tre i Japan.

Tabellen giver et skoen over de vigtigste satellitproducenters omsaetning indenfor rumsektoren for hele verden i Europa og resten af verdenen.

(mio ecu)

1.2 // // // Ikke europaeiske // // Hughes // [ . . . ] (1) // General Electric // [ . . . ] // Europaeiske // // British Aerospace // [ . . . ] // Matra // [ . . . ] // Aerospatiale // [ . . . ] // MBB // [ . . . ] // Selenia Spazio // [ . . . ] // Alcatel Espace // [ . . . ] // Marconi // [ . . . ] // Aeritalia // [ . . . ] // ANT // [ . . . ] // //

Som det kan ses ud fra disse tal, er Alcatel og ANT's kombinerede omsaetning paa dette omraade mindre end flere af de andre europaeiske producenters og er mange gange mindre end nogle ikke-europaeiske producenters.

Selvom det relevante marked defineres saa snaevert som til de komponenter, der er daekket af samarbejdet, og geografisk er begraenset til EF-kunder, er parternes kombinerede markedsandel under 20 %. Hvis man tager verdensmarkedet som helhed eller hele satellitmarkedet, er deres kombinerede markedsandel meget lavere.

Endvidere antages det, at der findes en dybtgaaende »indlaeringsproces« vedroerende alle aspekter af satellitbygning, saaledes at jo flere ensartede rumfartsprojekter en virksomhed deltager i (baade civile og militaere), desto mere effektivt kan den udvikle og producere nye satellitter eller komponenter dertil. Denne effekt gavner i saerlig grad den amerikanske rumfartsindustri, hvor antallet af rumfartsprojekter er stoerre end i Europa; de samlede budgetter til rumfartsaktiviteter i De Forenede Stater og Europa er:

(mia US $)

1.2 // // // USA // // - Department of Defence // 14 // - NASA // 7 // // // Ialt // 21 // // // Europa // // - Nationale budgetter // 0,84 // - Den Europaeiske Rumorganisation (ESA) // 1,36 // // // Ialt // 2,20 // //

Kilde: Euroconsult.

Med stoette i deres staerke stilling paa verdensplan og stoerrelsen af deres hjemmemarked har visse ikke-europaeiske fabrikanter af rumfartsudstyr raad til meget stoerre F&U-budgetter og/eller adgang til betydelig stoerre finansielle eller kommercielle ressourcer end de europaeiske fabrikanter. Disse konkurrenter daekker derfor et meget bredere aktivitetsspektrum inden for elektronisk rumfartsudstyr, delsystemer og systemer.

Dette kunne vaere forklaringen paa, hvorfor europaeiske producenter kun konkurrerer paa niveauet for delsystemer og udstyr, mens andre producenter konkurrerer paa niveauet for det endelige produkt, som naturligvis har indflydelse paa konkurrencestrukturen.

Parternes andel af de samlede omkostninger ved en satellit (eksklusive opsendelse) kan variere betydeligt, fra en ganske lav procentdel, naar deres deltagelse er begraenset til en enkelt komponent, til - undtagelsesivs - ca. halvdelen, hvis de er ansvarlige for hele nyttelasten i en telekommunikationssatellit.

Ovenstaaende er grunden til, at faellesskabsvirksomheder med et relativt lille engagement i satellittek

nologi finder det svaert at konkurrere med andre stoerre, ikke-europaeiske konkurrenter.

Disse faktorer har vaeret medvirkende til, at ikke-europaeiske konkurrenter har opnaaet kontrakter for et antal af nyere EF-projekter saasom Astra/SES og British Satellite Broadcasting's direkte udstraalende satellitter.

Det geografiske marked

(9) Paa grund af de hoeje priser paa slutprodukterne spiller omkostningerne til transport til affyringsstederne kun en ubetydelig rolle. Saa med undtagelse af de tilfaelde, hvor der findes retlige begraensninger eller nationale koebspraeferencer, har Faellesskabets satellitkunder (eller andre) ingen speciel grund til at koebe hos lokale producenter.

Parternes omsaetning paa aftaleomraadet, er principielt inden for faellesmarkedet.

Juridiske begraensninger

(10) De vigtigste juridiske begraensninger paa markedet kan sammenfattes saaledes:

COCOM's eksportkontrolregler paalaegger strenge begraensninger i rumfartsaktiviteter.

Andre begraensninger opstaar som foelge af »Buy American Act« og lignende forskrifter.

I Europa bygger ESA's princip om »geographical return« paa en balance mellem organisationens enkelte medlemslandes finansielle bidrag og den industrirelevante andel, som fabrikanter i disse lande faar tildelt i henhold til rumfartsprogrammerne.

Vigtigste koebere

(11) De vigtigste koebere af de endelige produkter er:

- de nationale teleadministrationer i verden som helhed

- rumorganisationer af forskellig art, saasom

- Intelsat

- Inmarsat

- Eutelsat

- NASA

- DLR, DARA

- ESA

- CNES

- ISRO (Indien)

- NASDA (Japan)

- CAST (Kina)

- Eumetsat

- direkte udstraalende satellitkonsortier saasom

- Astra/SES

- British Satellite Broadcasting.

E. Bemaerkninger fra tredjemand

Kommissionen har ikke modtaget bemaerkninger fra tredjemand efter offentliggoerelsen af meddelelsen i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17.

II. Retlig vurdering

A. EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1

(12) Den aftale, som Alcatel Espace og ANT Nachrichtentechnik indgik den 11. februar 1986, er en aftale mellem virksomheder efter EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1.

Formaalet med aftalen er at etablere et samarbejde om forskning og udvikling og at sammenlaegge parternes ressourcer ved udnyttelsen af resultaterne heraf gennem en rationalisering af fremstilling, service og testning af saadant udstyr samt gennem samarbejde ved afgivelse af bud og forhandling om kontrakter paa ovennaevnte omraade.

(13) Begge parter har deres egen forsknings- og udviklingsafdeling, som varetager forskning paa det af aftalen omfattede omraade, og parterne er, med undtagelse af projekter, som er undergivet saerlige juridiske begraensninger, konkurrenter.

(14) Foelgende bestemmelser i aftalen har til formaal og/eller til foelge at begraense konkurrencen paa Faellesmarkedet.

1. Med fordelingen af udstyret mellem parterne med henblik paa forskning og udvikling samt produktion indfoeres der en specialisering, saaledes at udstyret kun bliver udviklet af én part, og den anden part forpligter sig til ikke selv at udvikle udstyr. Selvom aftalen bestemmer, at der gives ikke-eksklusive krydslicenser uden licensafgift for patentrettighederne og for faelles patenter i nogle tilfaelde, er konsekvensen ikke desto mindre en begraensning af konkurrencen for F&U, da nu kun en af de to parter vil indgaa i specifikke F&U-projekter af hvilken som helst art, hvor tidligere begge kunne have gjort det. Dette er af en vis betydning i en industri, hvor naesten hver ny ordre kraever betydelige nye F&U-investeringer.

2. Proceduren i henhold til aftalen, hvorefter den ene part skal erhverve det udstyr, som fremstilles af den anden part, selvom foerstnaevnte fortsat har mulighed for at henvende sig til andre leverandoerer, virker i retning af en udelukkelse af konkurrencen fra andre leverandoerer.

3. Aftalens bestemmelser om udveksling og oplysning mellem parterne vedroerende alle markedsfoeringsmuligheder og om overdragelsen af beslutningsprocesserne vedroerende markedsfoering samt tekniske anliggender og industristrategier til faelles komitéer begraenser ligeledes konkurrencen.

(1) I den offentliggjorte udgave af denne beslutning udelades visse af tallene herefter i medfoer af bestemmelserne i artikel 21 i forordning nr. 17 om bevarelse af forretningshemmeligheder.

Selvom der er fastsat mulighed for selvstaendig markedsfoering af projekter, vil den omstaendighed, at der findes et i faellesskab vedtager F&U-program og faelles komitéer, som traeffer beslutningerne vedroerende markedsfoering, sikkert foranledige parterne til snarere at vaelge en af de to faelles markedsfoeringsmetoder, hvor det er muligt, hvorved i alle tilfaelde en leverandoer udelukkes fra markedet.

Aftalen bevirker saaledes en aendring af parternes tidligere uafhaengige stilling med hensyn til planlaegning, finansiering, F&U, produktion og markedsfoering af det af aftalen omfattede udstyr, saaledes at parterne ikke laengere kan handle uafhaengigt af hinanden.

(15) Da parterne er etableret i forskellige medlemsstater og med aftalen tilsigter at markedsfoere deres produkter paa verdensplan, hvilket naturligvis ogsaa omfatter EOEF, paavirker aftalen noedvendigvis samhandelen mellem medlemsstater maerkbart.

(16) Aftalen er derfor omfattet af EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1.

B. Forordning (EOEF) nr. 418/85

(17) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 418/85 (3) fastsaetter, at kategorier af aftaler vedroerende forskning og udvikling, som opfylder de i forordningen fastsatte betingelser, er fritaget fra forbuddet i Traktatens artikel 85, stk. 1. Derudover kan fritagelsen for visse aftaler, som indeholder andre begraensninger, forlaenges ved hjaelp af en »oppositionsprocedure«.

Ved aftalen etableres der et samarbejde mellem parterne, som gaar ud over maalsaetningerne og anvendelsesomraadet for forordning (EOEF) nr. 418/85, og parterne har ikke bedt Kommissionen om at anvende »oppositionsproceduren«. Samarbejdet mellem parterne er saaledes ikke begraenset til F&U og udnyttelse af resultaterne heraf, men omfatter ogsaa markedsfoeringen af produkterne. Naar parterne er enige om at byde sammen paa en kontrakt for en satellit, maa de derfor selvfoelgelig enes om tilbudsprisen og er saaledes begraensede i deres fastsaettelse af priser. Dette medfoerer bl.a., at aftalen omfattes af artikel 6, litra d), i naevnte forordning. Derfor, og selvom parternes markedsandel i Faellesskabet er under 20 %, kan forordning (EOEF) nr. 418/85 ikke anvendes i naervaerende sag, og den kan heller ikke udvides til at daekke denne sag ved hjaelp af oppositionsproceduren.

C. EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3

(18) Det af de kontraherende parter i faellesskab vedtagne forsknings- og udviklingsprogram bidrager til at fremme den tekniske og oekonomiske udvikling.

Det af aftalen omfattede udstyr er teknisk meget avanceret. Udviklingen heraf er yderst bekostelig og kraever stor faglig viden. Den med udviklingen forbundne indsats og risiko er saa stor, at parterne hver for sig hoejst sandsynlig ikke ville opnaa saa effektive, oekonomiske og hurtige resultater, som forventes under de nuvaerende omstaendigheder.

Hensigten er, at parterne hver isaer skal paatage sig samme F&U-investeringsudgifter for de enkelte produkter, hvilket bevirker en mere effektiv udnyttelse af disse udgifter. Den relative grad af specialisering inden for visse typer udstyr, som begge opnaar gennem denne optimering af F&U-udgifterne, vil saette parterne i stand til at udvikle en bredere produktserie inden for saadant udstyr, som tilbydes kunderne.

I alle rumfartsprogrammer udvikles hvert stykke udstyr som en prototype, og den forventede rationalisering vil bevirke, at der tilvejebringes udstyr af hoejere kvalitet til lavere udgifter. Desuden vil gentagne udviklingserfaringer i forbindelse med udstyrsprototyper tilhoerende samme klasse kunne resultere i, at parterne naar op paa et vist produktionsniveau, som allerede kendes af andre satellitproducenter. Naar antallet og stoerrelsen af de oevrige konkurrenter paa omraadet tages i betragtning, er det meget usandsynligt, at den mindskede konkurrence mellem disse to konkurrenter vil tillade dem at oege deres priser vaesentligt.

Samarbejdet efter aftalen forventes ikke blot at foere til bedre og hurtigere tekniske loesninger, men ogsaa til at hindre en dublering af F&U-indsatsen, hvorved der opnaas omkostningsbesparelser.

Aftalen bidrager saaledes til at fremme den tekniske udvikling. Denne fordel kan man forvente vil blive givet videre til kunderne gennem bedre produkter.

(19) Der paalaegges ved aftalen kun parterne begraensninger, som er noedvendige for at naa disse maal.

Aftaleomraadet og maalsaetningen for F&U-programmet er klart defineret. Intet i aftalen forhindrer nogen af parterne i at engagere sig i aktiviteter uden for aftalens begraensede anvendelsesomraade, og den indeholder heller ikke forpligtelser med hensyn til den endelige fordeling af det af aftalen omfattede udstyr.

Den svage fordel, der gives den anden part med hensyn til underentreprise, er blot et element af det noget komplekse arrangement fra specialiseringen af F&U og af produktionen.

(20) Karakteren af efterspoergslen i naervaerende sag indebaerer, at det ikke er praktisk muligt at kombinere faelles F&U og produktion med saerskilt markedsfoering. Dette foelger af det naere samarbejde, der er noedvendigt mellem kunden, hovedleverandoeren af satellitten og underleverandoererne (saasom parterne). Kunderne og deres hovedleverandoer forlanger at vide i alle deltajer, hvem der har produceret hvilken del, samt alle relevante tekniske detaljer, idet der normalt ikke er mulighed for at reparere en satellit, naar foerst den er sendt i kredsloeb. Konkurrencen foregaar normalt ved, at kunderne udbyder til licitation, hvorefter ad hoc-konsortier afgiver tilbud. Hvis parterne skulle proeve at markedsfoere saerskilt, ville hver af dem i et givet projekt, hvor begge parter oensker at afgive tilbud, skulle baade fremme sit eget tilbud og samtidig hjaelpe den anden part med at fremme sidstnaevntes konkurrerende tilbud over for den endelige forbruger, enten inden for samme konsortium eller som part i et konkurrerende konsortium. Paa denne maade vil de samme tekniske eksperter vaere noedt til to gange at beskrive og fremme et identisk tilbud til samme forbruger. I en saadan sammenhaeng kunne kunden komme i tvivl om, hvorvidt de to parter, for hvem det er mislykkedes at samarbejde kommercielt om at afgive et faelles tilbud, i virkeligheden ville kunne samarbejde teknisk.

Dette kunne faa dem til at koebe andetsteds. Heraf foelger, at fordelene ved faelles F&U og produktion i dette tilfaelde kun kan opnaas, hvis de kombineres med en vis grad af faelles markedsfoering.

Ifoelge aftalen er der fri mulighed for at optraede alene (projekter, der markedsfoeres selvstaendigt) og/eller for etablering af saedvanlige kontraktforhold, dvs. medkontrahering, (projekter, der markedsfoeres i faellesskab), underentrepriser og/eller indkoeb (projekter, der markedsfoeres individuelt). Konkurrencebestemte betingelser med hensyn til ydeevne, pris og leveringsfrist er noedvendige for indkoeb foretaget af parterne og parterne imellem, som det staar frit for at overveje konkurrerende tilbud fra tredjemand og i sidste ende at indkoebe hos en anden leverandoer.

Hvad angaar projekter, der markedsfoeres selvstaendigt, og som begge parter frit kan beskaeftige sig med, kan den part, som ikke har udviklet udstyrsdel, opnaa denne enten ved direkte koeb fra den part, der varetager udviklingsarbejdet, eller ved koeb fra tredjemand, som tilbyder bedre vilkaar med hensyn til ydeevne, pris og leveringsfrist.

Ovenstaaende medfoerer, at hvor separat markedsfoering undtagelsesvis er en levedygtig mulighed, kan parterne vaelge denne mulighed.

(21) Parternes markedsandel, hvordan den end fastlaegges, er ikke stor, og der er mange andre store producenter baade indenfor Faellesskabet og andre steder i verden, som er aktive eller potentielle konkurrenter paa det faelles marked. Nogle af disse har et stoerre udbud af produkter og meget stoerre salg end parterne. Der er derfor ingen mulighed for, at aftalen alene skulle kunne give parterne mulighed for at eliminere konkurrencen for de paagaeldende produkter i faellesmarkedet.

(22) Alle betingelserne i EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3, er derfor opfyldt.

D. Artikel 8 i forordning nr. 17

(23) Det fastsaettes i artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 17, at en beslutning i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3, skal traeffes for et bestemt tidsrum, og at der kan knyttes betingelser og paabud til en saadan beslutning.

(24) Der kan indroemmes fritagelse for aftalen i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3, fra tidspunktet for anmeldelsen, nemlig den 28. juli 1986, indtil aftalens udloeb, dog senest til den 31. december 1996.

(25) Betingelserne for fritagelse er paa baggrund af de saerlige omstaendigheder ved denne sag opfyldt for naevnte periode.

(26) Fritagelsen vedroerer udelukkende den anmeldte aftale og gaelder ikke eventuelle udvidelser af aftalen. I naervaerende sag kraever den noedvendige struktur for at opnaa fordelene af F&U-samarbejdet og specialiseringen af produktionen en meget hoejere grad af koordination mellem parterne end normalt accepteret i en mere almindelig specialiserings- eller F&U-samarbejdsaftale og er i denne henseende taettere paa en koordination som ved et joint venture.

Dette goer det noedvendigt for Kommissionen at foere kontrol med, om denne aftale kombineret med andre af parternes faelles aktioner kan foere til en betydelig indskraenkning af konkurrencen, da en saadan indskraenkning kunne medfoere, at de noedvendige betingelser for en fritagelse ikke laengere ville vaere til stede. Derfor boer denne beslutning betinges af, at parterne straks underretter Kommissionen om enhver kontrakt eller anden aftale, som aendrer, erstatter eller ophaever den anmeldte aftale, og om enhver vigtig faelles aktivitet med relation til elektronisk rumfartsudstyr, som ikke indgaar i den anmeldte aftale, og som parterne maatte ivaerksaette -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

I henhold til EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3, erklaeres bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, uanvendelige paa den aftale, der blev underskrevet den 11. februar 1986 mellem Alcatel Espace SA og ANT Nachrichtentechnik GmbH og anmeldt den 28. juli 1986.

Artikel 2

Foelgende paabud knyttes til den i artikel 1 omhandlede erklaering.

Parterne oplyser straks Kommissionen om indgaaelsen af kontrakter eller andre aftaler mellem dem, hvorved den anmeldte aftale aendres, erstattes eller ophaeves.

Hver part oplyser Kommissionen om indgaaelsen af andre kontrakter eller aftaler, enten med tredjemand eller med den anden part, og som vedroerer faelles aktiviteter indenfor omraadet elektronisk rumfartsudstyr, for saa vidt som saadanne kontrakter eller aftaler beroerer stoerre forretninger (i maengde eller i strategisk vigtighed) og ikke kan betragtes som samarbejde omkring enkeltprojekter.

Artikel 3

Denne beslutning har virkning fra den 28. juli 1986 til den 31. december 1996.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til:

1. Alcatel Espace SA, 11, avenue Dubonnet, F-92107 Courbevoie, Frankrig.

2. ANT Nachrichtentechnik GmbH, Gerberstrasse 33, D-7150 Backnang, Tyskland.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. januar 1990.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

(1) EFT nr. L 53 af 22. 2. 1985, s. 5.