DA Den Europæiske Unions Tidende L 187/42

RÅDETS AFGØRELSE 2006/475/FUSP

af 12. juni 2006

om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Gabonesiske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Gabonesiske Republik

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,

under henvisning til formandskabets henstilling, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 25. april 2006 vedtog FN's Sikkerhedsråd resolution 1671 (2006), der gav bemyndigelse til midlertidig deployering af en EU-styrke (EUFOR RD Congo) til støtte for MONUC i den periode, hvor der finder valg sted i Den Demokratiske Republik Congo. FN's Sikkerhedsråd anmodede endvidere alle FN's medlemsstater, navnlig dem, der ligger tæt på Den Demokratiske Republik Congo, om at yde al nødvendig støtte for at lette hurtig deployering af EUFOR RD Congo og især sikre fri, uhindret og hurtig transport til Den Demokratiske Republik Congo af dens personel samt af udstyr, forsyninger, leverancer og andre varer, herunder køretøjer og reservedele til eget og officiel brug.

(2) Den 27. april 2006 vedtog Rådet fælles aktion 2006/319/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation til støtte for De Forenede Nationers mission i Den Demokratiske Republik Congo (MONUC) under valgprocessen (1) (Operation EUFOR RD Congo).

(3) I forlængelse af en anmodning fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant (GS/HR) af 27. april 2006 har Den Gabonesiske Republiks regering i skrivelse af 18. maj 2006 givet sin tilslutning til, at der udstationeres EU-ledede styrker på Den Gabonesiske Republiks område med henblik på denne operation.

(4) I forlængelse af Rådets bemyndigelse af 23. maj 2005 har formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, i henhold til artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Den Gabonesiske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Gabonesiske Republik.

(5) Denne aftale bør godkendes —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Gabonesiske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Gabonesiske Republik godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.

Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.

Artikel 2

Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.

Artikel 3

Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

Artikel 4

Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Luxembourg, den 12. juni 2006. På Rådets vegne J. PRÖLL Formand

(1) EUT L 116 af 29.4.2006, s. 98.

DA Den Europæiske Unions Tidende L 187/43

OVERSÆTTELSE

AFTALE

mellem den Europæiske Union og den Gabonesiske Republik om status for EU-ledede styrker i den Gabonesiske Republik

DEN EUROPÆISKE UNION (EU),

på den ene side, og

DEN GABONESISKE REPUBLIK, i det følgende benævnt »værtsstaten«,

på den anden side,

i det følgende tilsammen benævnt »parterne«,

UNDER HENSYN TIL

— FN's Sikkerhedsråds resolution 1671 (2006) af 25. april 2006

— Rådets fælles aktion 2006/319/FUSP af 27. april 2006 om Den Europæiske Unions militæroperation til støtte for De Forenede Nationers mission i Den Demokratiske Republik Congo (MONUC) under valgprocessen (1) (EUFOR RD Congo)

— at denne aftale ikke anfægter de rettigheder og forpligtelser, som parterne har i henhold til aftaler og andre internationale instrumenter om oprettelse af internationale domstole, herunder statutten for Den Internationale Straffedomstol —

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Artikel 1

Anvendelsesområde og definitioner

1. Bestemmelserne i denne aftale finder anvendelse på EU-ledede styrker og disses personel.

2. Denne aftales bestemmelser finder kun anvendelse på værtsstatens område.

3. I denne aftale forstås ved:

a) »EU-ledede styrker (EUFOR)«: EU's militære hovedkvarter og de nationale kontingenter, der bidrager til operationen, samt disses udstyr og transportmidler

b) »operation«: forberedelse, fastlæggelse, gennemførelse og opretholdelse af militærmissionen på baggrund af det mandat, der følger af FN's Sikkerhedsråds resolution 1671 (2006) af 25. april 2006

c) »EU-øverstbefalende«: den øverstbefalende i operationsområdet eller i værtsstaten

d) »EU's militære hovedkvarter«: det militære hovedkvarter og dele heraf i de kantonnementer, som er under kommando af EU-officerer, der har ansvaret for den militære kommando eller ledelse af operationen

e) »nationale kontingenter«: enheder og elementer, som tilhører Den Europæiske Unions medlemsstater og andre stater, der deltager i operationen

f) »EUFOR-personel«: civilt og militært personel, som er udstationeret ved EUFOR, samt personale, der er deployeret til forberedelse af operationen, og personale på tjenesterejse for en udsenderstat eller en EU-institution som led i operationen, og som, medmindre andet er bestemt i denne aftale, befinder sig på værtsstatens område, dog ikke lokalt ansat personale og personale ansat af internationale kommercielle entreprenører

g) »lokalt ansat personale«: personale, der er statsborgere i eller har fast bopæl i værtsstaten

h) »faciliteter«: alle bygninger, kvarterer og områder, der er nødvendige for EUFOR og EUFOR-personel

i) »udsenderstat«: den stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUFOR.

Artikel 2

Almindelige bestemmelser

1. EUFOR og EUFOR-personel skal overholde værtsstatens love og forskrifter og afstå fra enhver handling eller aktivitet, der er uforenelig med operationens mål.

2. EUFOR underretter regelmæssigt værtsstatens regering om størrelsen af det EUFOR-personel, der er stationeret på værtsstatens område.

Artikel 3

Identifikation

1. EUFOR-personel skal altid bære pas eller militært identitetskort på sig.

2. Køretøjer, fly, fartøjer og andre transportmidler tilhørende EUFOR skal være forsynet med EUFOR-kendingsmærker og/eller -nummerplader, som meddeles værtsstatens relevante myndigheder.

3. EUFOR har ret til at føre Den Europæiske Unions flag samt anvende mærker, som f.eks. militære emblemer, navne og officielle symboler, på sine faciliteter, køretøjer og andre transportmidler. EUFOR-personellets uniformer skal bære et særligt EUFOR-emblem. Nationale flag eller emblemer for de nationale kontingenter, som udgør operationen, kan anvendes på installationer, køretøjer og andre transportmidler tilhørende EUFOR samt på EUFOR-uniformer efter afgørelse truffet af den EU-øverstbefalende.

Artikel 4

Grænsepassage og bevægelser på værtsstatens område

1. EUFOR-personel kan kun indrejse på værtsstatens område på grundlag af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede dokumenter eller, ved første indrejse, en individuel eller kollektiv marchordre udstedt af EUFOR. De er efterfølgende undtaget fra pas- og visumregler samt indrejse- og toldkontrol ved indrejse i, udrejse fra eller ophold på værtsstatens område.

2. EUFOR-personel er undtaget fra værtsstatens regler for registrering af og kontrol med udlændinge, men opnår ikke nogen ret til varigt ophold eller bopæl på værtsstatens område.

3. EUFOR-aktiver og -transportmidler, der til støtte for operationen føres ind i, gennem eller ud af værtsstatens område, er fritaget for at skulle medføre materielfortegnelser og enhver anden tolddokumentation samt for kontrol.

4. EUFOR-personel kan føre motorkøretøjer, sejle fartøjer og flyve fly på værtsstatens område, hvis det har gyldigt nationalt, internationalt eller militært henholdsvis kørekort, skibsførercertifikat eller pilotcertifikat.

5. Med henblik på operationen sikrer værtsstaten EUFOR og EUFOR-personel bevægelses- og rejsefrihed på sit område, herunder også på sit søterritorium og i sit luftrum. Bevægelsesfrihed på værtsstatens søterritorium skal omfatte standsning og opankring under alle vilkår.

6. Med henblik på operationen kan EUFOR på værtsstatens område, herunder også dets søterritorium og dets luftrum, gennemføre enhver øvelse eller manøvre med våben, herunder afsendelse, landsætning eller ombordtagning af ethvert fly eller militært materiel.

7. Med henblik på operationen kræves det ikke, at EUFOR-undervandsbåde sejler uddykkede eller viser deres flag inden for værtsstatens søterritorium.

8. Med henblik på operationen kan EUFOR benytte veje, broer, færger, lufthavne og havne uden betaling af afgifter, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende. EUFOR er ikke fritaget for at betale rimelige takster for bestilte og modtagne ydelser.

Artikel 5

Privilegier og immuniteter, som værtsstaten yder EUFOR

1. EUFOR-faciliteter er ukrænkelige. Værtsstatens repræsentanter har kun adgang til dem med tilladelse fra den EU-øverstbefalende.

2. EUFOR-faciliteter, disses inventar og andre aktiver samt transportmidler nyder immunitet med hensyn til ransagning, rekvisition, arrest eller tvangsfuldbyrdelse.

3. EUFOR-ejendom og aktiver, uanset lokalisering og indehaver, nyder immunitet med hensyn til enhver form for retsforfølgning.

4. EUFOR-arkiver og -dokumenter er ukrænkelige på et hvilket som helst tidspunkt, og uanset hvor de end måtte befinde sig.

5. EUFOR's officielle korrespondance er ukrænkelig. Ved »officiel korrespondance« forstås al korrespondance vedrørende operationen og dens funktioner.

6. EUFOR er for indkøbte og importerede varer, præsterede tjenesteydelser og faciliteter, som anvendes med henblik på operationen, fritaget for alle nationale, regionale og kommunale skatter og afgifter og gebyrer af lignende art. EUFOR er ikke fritaget for skatter, afgifter eller gebyrer, der udgør betaling for præsterede tjenesteydelser.

7. Værtsstaten tillader indførsel af genstande til brug for operationen og fritager disse for told, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.

Artikel 6

Privilegier og immuniteter, som værtsstaten yder EUFOR-personel

1. EUFOR-personel må hverken fængsles eller tilbageholdes.

2. EUFOR-personels dokumenter, korrespondance og ejendom er ukrænkelige, medmindre der er tale om gennemførelsesforanstaltninger, der er tilladt i henhold til stk. 6.

3. EUFOR-personel nyder under alle vilkår immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion.

Udsenderstaten eller den berørte EU-institution kan give afkald på EUFOR-personellets immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion. Et sådant afkald skal altid være eksplicit.

4. EUFOR-personel nyder immunitet med hensyn til værtsstatens civilretlige og administrative jurisdiktion for så vidt angår mundtlige eller skriftlige udtalelser og alle handlinger, det har udført som led i udøvelsen af sine officielle funktioner. Hvis der indledes en civil retssag mod EUFOR-personel ved en domstol i værtsstaten, skal den EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller den berørte EU-institution omgående underrettes. Før sagen indledes ved domstolen, skal den EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller den berørte EU-institution attestere, om den pågældende handling blev begået af EUFOR-personel som led i udøvelsen af dettes officielle funktioner.

Hvis handlingen blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, må retssagen ikke indledes, og bestemmelserne i artikel 15 finder anvendelse. Hvis handlingen ikke blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, kan retssagen fortsætte. Den attestering, der afgives af den EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller den berørte EU-institution, er bindende i forhold til jurisdiktionen i værtsstaten, som ikke må anfægte den.

Hvis EUFOR-personel indleder en retssag, afskærer dette personellet fra at påberåbe sig jurisdiktionel immunitet med hensyn til ethvert modkrav, der er direkte forbundet med den principale påstand.

5. EUFOR-personel er ikke forpligtet til at vidne i retten.

6. Der må ikke træffes nogen tvangsfuldbyrdelsesforanstaltninger over for EUFOR-personel, medmindre dette sagsøges i en civil retssag, der ikke vedrører dets officielle funktioner. Ejendom tilhørende EUFOR-personel, som af den EU-øverstbefalende attesteres som værende nødvendig for udøvelsen af personellets officielle funktioner, må ikke gøres til genstand for udlæg eller arrest med henblik på fuldbyrdelse af en retsafgørelse. I forbindelse med civile retssager må EUFOR-personel ikke underkastes nogen begrænsninger i deres personlige frihed eller nogen anden tvangsforanstaltning.

7. EUFOR-personellets jurisdiktionelle immunitet i værtsstaten fritager det ikke for at være underlagt de respektive udsenderstaters jurisdiktioner.

8. EUFOR-personel er med hensyn til tjenesteydelser præsteret for EUFOR fritaget for de bestemmelser om social sikring, der eventuelt gælder i værtsstaten.

9. EUFOR-personel er fritaget for enhver form for beskatning i værtsstaten af de vederlag og honorarer, som EUFOR og udsenderstaterne betaler dem, samt af enhver indkomst, der modtages uden for værtsstaten.

10. Værtsstaten tillader i overensstemmelse med eventuelle love og anordninger, den kan vedtage, indførsel af genstande til EUFOR-personellets personlige brug og fritager disse for told, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.

EUFOR-personellets personlige bagage er fritaget for kontrol, medmindre der er vægtige grunde til at antage, at den indeholder genstande, der ikke er til EUFOR-personellets personlige brug, eller import- eller eksportartikler, der i værtsstaten er forbudt ved lov eller underlagt karantæneregler. En sådan kontrol må kun udføres i nærværelse af det berørte EUFOR-personel eller af en bemyndiget repræsentant for EUFOR.

Artikel 7

Lokalt ansat personel

Lokalt ansat personel nyder kun privilegier og immuniteter, i det omfang dette tillades af værtsstaten. Værtsstaten skal dog udøve sin jurisdiktion over dette personel på en sådan måde, at det ikke i urimeligt omfang griber forstyrrende ind i udførelsen af operationens funktioner.

Artikel 8

Strafferetlig jurisdiktion

En udsenderstats kompetente myndigheder kan på værtsstatens område udøve den strafferetlige og disciplinære jurisdiktion, de er tillagt i henhold til udsenderstatens lovgivning, over EUFOR-personel, der er underlagt denne lovgivning.

Artikel 9

Uniform og våben

1. Uniform bæres efter regler udstedt af den EU-øverstbefalende.

2. Militært EUFOR-personel må bære våben og ammunition, hvis det har tjenstlig bemyndigelse til det.

Artikel 10

Værtsstatens støtte og indgåelse af kontrakter

1. Værtsstaten bistår på anmodning EUFOR med at finde egnede faciliteter.

2. Værtsstaten stiller så vidt muligt gratis egne faciliteter til rådighed, såfremt sådanne faciliteter er nødvendige med henblik på udførelse af EUFOR's administrative og operative aktiviteter.

3. Værtsstaten bidrager, så vidt dens midler og kapacitet rækker, til forberedelsen, fastlæggelsen, gennemførelsen og opretholdelsen af operationen.

4. Lovvalg i forbindelse med kontrakter, der indgås af EUFOR i værtsstaten, fastsættes i de pågældende kontrakter.

5. Det kan i kontrakten fastsættes, at den procedure for bilæggelse af tvister, der er fastsat i artikel 15, stk. 3 og 4, finder anvendelse på tvister i forbindelse med kontraktens gennemførelse.

Artikel 11

Ændringer af faciliteter

1. EUFOR er bemyndiget til at opføre eller ombygge faciliteter, når dette er nødvendigt af operative hensyn.

2. Værtsstaten kan ikke kræve erstatning af EUFOR for sådanne opførelser eller ombygninger.

Artikel 12

EUFOR-personel, der er afgået ved døden

1. Den EU-øverstbefalende har ret til at forestå hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden, samt den pågældende persons personlige ejendele og træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik herpå.

2. Der foretages ikke obduktion af EUFOR-personel uden den berørte stats samtykke og uden overværelse af en repræsentant for EUFOR og/eller den berørte stat.

3. Værtsstaten og EUFOR samarbejder i videst muligt omfang med henblik på hurtig hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden.

Artikel 13

EUFOR's sikkerhed og militærpoliti

1. EUFOR er bemyndiget til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre beskyttelsen af sine faciliteter, herunder træningsfaciliteter, mod ethvert angreb eller enhver indtrængen udefra.

2. Den EU-øverstbefalende kan oprette en militærpolitienhed til opretholdelse af ro og orden på EUFOR-faciliteterne.

3. Militærpolitienheden kan også, i samråd og i samarbejde med værtsstatens militærpoliti eller politi, uden for disse faciliteter sikre opretholdelse af god orden og disciplin blandt EUFOR-personellet.

Artikel 14

Kommunikation

1. EUFOR kan installere og drive radiosende- og modtageanlæg samt satellitsystemer. Den samarbejder med værtsstatens kompetente myndigheder for at undgå konflikter vedrørende brug af de dertil egnede frekvenser. Værtsstaten giver gratis adgang til frekvensspektret.

2. EUFOR har ret til ubegrænset kommunikation via radio (herunder via satellit og bærbar eller håndholdt radio), telefon, telegraf og fax og andre midler og til at installere de nødvendige anlæg til opretholdelse af sådan kommunikation på og mellem EUFOR-faciliteter, herunder ret til at trække kabler og jordledninger til brug for operationen.

3. EUFOR kan på sine egne faciliteter træffe de fornødne dispositioner for at sikre fremsendelse af post, der er adresseret til og/eller afsendt af EUFOR-personel.

Artikel 15

Erstatningskrav ved død, tilskadekomst, skade eller tab

1. EUFOR og EUFOR-personel kan ikke drages til ansvar for skade på eller tab af privat ejendom eller statsejendom, der skyldes aktiviteter i forbindelse med beskyttelse af EUFOR.

2. Med henblik på en mindelig løsning skal erstatningskrav i forbindelse med skade på eller tab af privat ejendom eller statsejendom, der ikke er omfattet af stk. 1, samt erstatningskrav i forbindelse med personers død eller tilskadekomst samt skade på eller tab af EUFOR-ejendom forelægges for EUFOR via værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra juridiske og fysiske personer i værtsstaten eller for værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra EUFOR.

3. Hvis der ikke kan findes en mindelig løsning, forelægges erstatningskravet for en kravskommission, der er ligeligt sammensat af repræsentanter for EUFOR og repræsentanter for værtsstaten. Afgørelserne vedrørende erstatningskravene træffes efter fælles overenskomst.

4. Hvis der ikke kan findes en løsning i kravskommissionen, skal erstatningskrav

a) på til og med 40 000 EUR bilægges ad diplomatisk vej mellem værtsstaten og repræsentanter for EU

b) på over det i litra a) nævnte beløb forelægges for en voldgiftsinstans, hvis afgørelser er bindende.

5. Voldgiftsinstansen sammensættes af tre voldgiftsmænd, idet én voldgiftsmand udnævnes af værtsstaten, én voldgiftsmand af EUFOR og den tredje af værtsstaten og EUFOR efter fælles overenskomst. Har én af parterne inden for en frist på to måneder ikke udnævnt nogen voldgiftsmand, eller kan værtsstaten og EUFOR ikke nå til enighed om udnævnelsen af den tredje voldgiftsmand, udnævnes den pågældende voldgiftsmand på embeds vegne af præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol.

6. EUFOR og værtsstatens forvaltningsmyndigheder aftaler de nødvendige administrative dispositioner med henblik på at fastlægge kravskommissionens og voldgiftsinstansens mandat, hvilken procedure der skal anvendes i disse organer, og hvilke vilkår der gælder for fremsættelse af erstatningskrav.

Artikel 16

Forbindelser og tvister

1. Alle spørgsmål i forbindelse med anvendelsen af denne aftale behandles i fællesskab af repræsentanter for EUFOR og værtsstatens kompetente myndigheder.

2. I mangel af forudgående bilæggelse løses tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale udelukkende ad diplomatiske vej mellem værtsstaten og repræsentanter for EU.

Artikel 17

Andre bestemmelser

1. Når der i denne aftale henvises til EUFOR's og EUFOR-personellets privilegier, immuniteter og rettigheder, er værtsstatens regering ansvarlig for, at værtsstatens lokale myndigheder implementerer og respekterer sådanne privilegier, immuniteter og rettigheder.

2. Intet i denne aftale tilsigter at fravige rettigheder, som en EU-medlemsstat eller en anden stat, der bidrager til EUFOR, har ifølge andre aftaler eller kan anses for at fravige sådanne rettigheder.

Artikel 18

Gennemførelsesbestemmelser

Med henblik på gennemførelsen af denne aftale kan operative, administrative og tekniske spørgsmål gøres til genstand for separate arrangementer, som aftales mellem den EU-øverstbefalende og værtsstatens forvaltningsmyndigheder.

Artikel 19

Ikrafttræden og opsigelse

1. Denne aftale træder i kraft ved undertegnelsen og forbliver i kraft indtil den dato, hvor EUFOR's sidste elementer og personel er udrejst som officielt meddelt af EUFOR.

2. Uanset stk. 1 anses bestemmelserne i artikel 4, stk. 8, artikel 5, stk. 1-3, 6 og 7, artikel 6, stk. 1, 3, 4, 6 og 8-10, artikel 10, stk. 2, artikel 11 og artikel 15 for at finde anvendelse fra den dato, hvor det første EUFOR-personel deployeres, hvis denne dato er tidligere end datoen for denne aftales ikrafttræden.

3. Denne aftale kan ændres på grundlag af en fælles skriftlig aftale mellem parterne.

4. Opsigelsen af denne aftale berører ikke eventuelle rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af denne aftale forud for opsigelsen.

Udfærdiget i Libreville, den 16. juni 2006 i fire originaleksemplarer på fransk For Den Europæiske Union For værtsstaten

(1) EUT L 116 af 29.4.2006, s. 98.