Kommissionens beslutning

af 21. januar 2003

om støtteordningen "fritagelse for stempelafgift på erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder" anmeldt af Det Forenede Kongerige

(meddelt under nummer K(2003) 41)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2003/433/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1), og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 21. december 2001, registreret af Kommissionen den 9. januar 2002, anmeldte Det Forenede Kongerige over for Kommissionen en ordning om fritagelse for stempelafgift ved handel med erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder.

(2) Ved brev af 27. februar 2002 underrettede Kommissionen Det Forenede Kongerige om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ordningen om fritagelse for stempelafgift.

(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 27. april 2002. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede foranstaltning(2).

(4) Ved brev af 9. april 2002 anmodede de britiske myndigheder Kommissionen om en forlængelse af fristen for at fremsætte bemærkninger. Kommissionen forlængede fristen, og det officielle svar fra myndighederne blev sendt den 6. maj 2002, registreret af Kommissionen dagen efter. Et andet brev med supplerende oplysninger blev sendt til Kommissionen den 13. november 2002, registeret af Kommissionen den 27. november 2002. Det sidste brev blev sendt den 26. november 2002, registeret af Kommissionen den 2. december 2002.

(5) Desuden blev der holdt en række møder mellem de britiske myndigheder og Kommissionen på følgende datoer: 1. august 2002, 10. september 2002, 25. september 2002, 15. oktober 2002 og 11. november 2002.

(6) Kommissionen modtog bemærkninger fra to interesserede parter, nemlig Royal Institute of Chartered Surveyors ved brev af 27. maj 2002 og British Property Federation ved brev af 24. maj 2002. De britiske myndigheder kommenterede disse breve den 26. juli 2002.

II. BESKRIVELSE AF STØTTEN

(7) Målet med foranstaltningen er at bidrage til den fysiske, økonomiske og sociale genrejsning af bestemte ugunstigt stillede områder ved at mindske omkostningerne ved at købe erhvervsejendomme i disse områder. Ordningen indgår i de britiske myndigheders initiativ Enterprise in Disadvantaged Communities.

(8) Den påtænkte støtte har form af en fritagelse for stempelafgift, dvs. afgift på dokumenter i forbindelse med salg og leje af jord og bygninger og afhændelse af aktier. Stempelafgiften er en transaktionsafgift, som pålægges købere og lejere af jord eller bygninger.

(9) De støtteberettigede omkostninger i det pågældende område omfatter ejendommens (grundens og/eller bygningernes) købspris eller den gennemsnitlige årlige leje for et nyt lejemål. En opdeling er påkrævet, hvis kun dele af ejendommen ligger i det støtteberettigede område. Stempelafgiften er afhængig af ejendommens købspris, samt for lejemåls vedkommende den årlige gennemsnitlige leje og lejemålets varighed. Stempelafgiftssatsen og dermed den påtænkte fritagelse er på mellem 1 % og 4 % af købsprisen i tilfælde af køb af ejendommen og mellem 1 % og 24 % af den gennemsnitlige årlige leje i tilfælde af et nyt lejemål(3).

(10) Fritagelsen for stempelafgift gælder salg og nye lejemål af erhvervsejendomme i bestemte ugunstigt stillede områder i Det Forenede Kongerige. De støtteberettigede områder, som har en gennemsnitlig befolkning på 7000, udvælges på grundlag af de seneste Indices of Multiple Deprivation (IMD) for hver af de fire regioner i Det Forenede Kongerige. Disse indekser er baseret på indtægt, beskæftigelse, sundhedsproblemer og invaliditet, uddannelse, boliger og geografisk adgang til tjenesteydelser. I England, Wales og Nordirland bruges valgkredsene som geografiske enheder, mens man i Skotland bruger postdistrikter. Der er udpeget 2000 ugunstigt stillede områder i Det Forenede Kongerige, som omfatter 22 % af den samlede befolkning i England, 18 % i Skotland, 47 % i Wales og 40 % i Nordirland. Denne nugældende fortegnelse over støtteberettigede områder kan findes i The Stamp Duty (Disadvantaged Areas) Regulations 2001. De britiske myndigheder har oplyst, at man vil føre kontrol med de støtteberettigede områder (højst 2000), selv om ændringer af fortegnelsen antagelig ikke vil forekomme hyppigt.

(11) De britiske myndigheder har anslået, at den gennemsnitlige andel af såkaldt hardcore brownfield (dvs. ubenyttede og/eller forladte) grunde i de pågældende områder er 21/2 gange så stor som i andre områder.

(12) Ordningen gælder for virksomheder af enhver størrelse, hvor som helst og i hvilken som helst økonomisk sektor. Ordningens varighed er på ti år.

(13) Ordningens budgetomkostninger anslås til op mod 60 mio. GBP (ca. 94 mio. EUR(4)) om året.

III. INDLEDNING AF PROCEDUREN

(14) I sit brev af 27. februar 2002 fastslog Kommissionen, at den anmeldte støtteordning indeholdt statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, fordi der var tale om statsmidler, der blev brugt selektivt, idet ordningen var rettet mod bestemte geografiske områder, og fordi den kunne fordreje konkurrence og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

(15) En af årsagerne til at indlede proceduren var, at Kommissionen nærede tvivl om, hvorvidt den anmeldte foranstaltning opfyldte betingelserne i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte(5). Fritagelsen for stempelafgift skal i henhold til anmeldelsen gælde handel med erhvervsejendomme i såkaldte udpegede ugunstigt stillede områder, som er defineret på grundlag af andre indikatorer og geografiske enheder end dem, som Kommissionen har godkendt i det britiske støttekort(6). Endvidere tvivlede Kommissionen på, at de transaktioner, der skulle indgå i ordningen, ville udgøre en "initialinvestering", som defineret i punkt 4.4 i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte(7).

(16) Et andet tvivlsspørgsmål vedrørte punkt 4.5 i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte, som siger, at i forbindelse med overtagelse skal aktiver, til hvis køb der allerede er ydet støtte før overtagelsen, fratrækkes. I den anmeldte ordning er aktiver, som indgår i senere transaktioner, imidlertid ikke fratrukket. Da ordningen desuden tillader kumulering med anden støtte, tvivler Kommissionen på, at den støtteintensitet, der er fastsat i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte, i sidste ende vil blive overholdt. Endelig var det, eftersom ordningen skulle gælde alle sektorer, uklart, hvordan myndighederne ville overholde reglerne for visse sektorer (herunder transport, stål, skibsbygning, kunstfibre, motorkøretøjer, fiskeri og kul) eller reglerne for de produkter, der er anført i bilag I til traktaten, som er udelukket fra retningslinjernes anvendelsesområde.

(17) Kommissionen nærede endvidere tvivl om, hvorvidt ordningen var forenelig med EF-rammebestemmelser for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder(8). På grund af det høje befolkningstal i de pågældende områder var Kommissionen ikke sikker på, at ordningen overholdt rammebestemmelsernes punkt 8, som siger, at det samlede befolkningstal i sådanne områder ikke må overstige 1 % af landets samlede befolkning. Desuden var det uklart, i hvilken udstrækning de områder, der var støtteberettigede under den anmeldte ordning, men som lå uden for det regionale støttekort, opfyldte de øvrige kriterier i punkt 7 i rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder. I henhold til rammebestemmelserne kan kun små og mellemstore virksomheder (SMV) modtage statsstøtte. I den foreslåede ordning var der imidlertid tilsyneladende ingen restriktioner for virksomhedernes størrelse.

(18) Kommissionen bemærkede endvidere, at den anmeldte ordning ikke gjaldt en bestemt sektor, den var ikke begrænset til SMV, til kriseramte virksomheder eller til nogen af følgende aktiviteter: forskning og udvikling, miljøbeskyttelse, uddannelse, oprettelse eller bevarelse af arbejdspladser.

IV. BEMÆRKNINGER FRA DET FORENEDE KONGERIGE

(19) Ifølge de britiske myndigheder skulle ordningen tilskynde til oprettelse af virksomheder og byggeri i dårligt stillede og dermed fattige områder i Det Forenede Kongerige ved at fremme den fysiske og økonomiske genrejsning.

(20) I denne forbindelse fremfører de, at målrettet statsstøtte i forbindelse med genrejsning kan være et effektivt middel mod markedssvigt. Markedssvigt forhindrer private virksomheder i at etablere sig i ugunstigt stillede områder og fører til markedsmæssige løsninger, som ikke er optimale. Markedssvigt kan især føre til, at områder opgives og forlades, skabe mangel på lokale tjenesteydelser og affolkning, fordi beboerne må finde arbejde andre steder. Afhjælpning af markedssvigt er afgjort af fælles interesse.

Ifølge de foreliggende oplysninger foregår der væsentligt færre handler med erhvervsejendomme i de pågældende områder end i resten af Det Forenede Kongerige. Antallet af handler med erhvervsejendomme er ca. seks gange lavere end i resten af Det Forenede Kongerige. Et lavt antal ejendomshandler hævdes at være et symptom på og gentagen årsag til markedssvigt på ejendomsmarkedet (ved at forhindre en effektiv prisdannelse på markedet). Ved at mindske omkostningerne ved ejendomshandler i IMD-områderne skulle foranstaltningen afhjælpe såvel symptomerne på som årsagerne til markedssvigt.

(21) De områder, der trænger til genrejsning, udgør meget små enheder. Disse områder er ikke nødvendigvis dem, der har behov for regionaludvikling. De er derfor ikke nødvendigvis med på regionalkortet, og det kan vise sig at være ineffektivt at tage sigte på hele regioner. Det Forenede Kongerige indrømmer, at hverken retningslinjerne for regionalt bestemt støtte eller rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder tillader denne form for foranstaltning, der dog er forenelig med traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

(22) Ifølge de britiske myndigheder kan det bevises, at foranstaltningen er forenelig med artikel 98, stk. 3, litra c), fordi "støtte til fremme af udviklingen af visse økonomiske regioner" kan omfatte støtte til meget små enheder, som er ramt af markedssvigt, som forklaret ovenfor.

(23) Betingelsen om, at støtte ikke må ændre "samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse", kan også opfyldes, eftersom støtteintensiteten er meget lav (maksimalt 4 % af investeringen). På baggrund af dette argument hævder de britiske myndigheder desuden, at den lave støtteintensitet ikke vil udgøre et incitament for virksomheder fra andre medlemsstater til at investere og derfor ikke vil have nogen betydelig virkning for samhandelen(9). Ikke desto mindre ville støtten kunne gives til enhver virksomhed fra hele EU eller fra andre lande, der investerer i erhvervsejendomme i disse områder. Det fremføres, at den betingelsesløse tildeling af støtten også begrænser de konkurrencebegrænsende virkninger.

(24) Selv om de britiske myndigheder erkender, at foranstaltningen ikke opfylder alle kravene i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte, hævder de, at der er tale om en overlapning mellem de "ugunstigt stillede områder" og de støtteberettigede områder i henhold til det britiske regionalstøttekort.

(25) Ifølge de foreliggende oplysninger ville 62 % af de ugunstigt stillede valgkredse i England (ud af de 15 %, der udgør de dårligst stillede valgkredse) falde sammen med støtteberettigede områder(10). I Skotland ville overlapningen med støtteberettigede områder være på 80 %. I Wales, hvor 42 % af valgkredsene er ugunstigt stillede, er overlapningen på 88 %. Endelig er hele Nordirland støtteberettiget, hvilket betyder, at alle valgkredse indgår i det regionale støttekort.

(26) Selv hvis foranstaltningen ikke opfylder kriterierne i rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder, mener myndighederne, at der er tale om overlapning. I England falder 22 % af de dårligst stillede valgkredse, som defineret ovenfor, ind under rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder. I de ugunstigt stillede områder, som også falder ind under definitionen dårligt stillede byområder, bor næsten 6 % af Englands befolkning(11).

(27) Kumulering med anden støtte er ikke udelukket, men de britiske myndigheder har påpeget, at der er mulighed for at efterprøve, om de overordnede støtteintensitetslofter, især de regionale, er overskredet.

(28) Endelig fremførte de britiske myndigheder det argument, at ordningen indgår i en samlet genrejsningsstrategi for hele Det Forenede Kongerige. Den er kun et element i en pakke af foranstaltninger, som er ved at blive eller vil blive vedtaget for at genrejse de dårligst stillede områder. Der udvikles politiske indgreb inden for en lang række områder for at sikre, at ingen er væsentligt dårligere stillet på grund af det område, hvor de bor. I denne forbindelse har de britiske myndigheder fremlagt en oversigt over de foranstaltninger, de har truffet eller vil træffe for at bekæmpe fænomenet(12).

(29) I brev af 26. november 2002 indvilgede de britiske myndigheder i at begrænse ordningen til højst 2000 områder.

(30) I brevet af 26. november 2002 afgav myndighederne desuden tilsagn om at forbedre deres metoder til indsamling af data, så det fremover vil blive muligt at foretage en systematisk analyse af data om handel med erhvervsejendomme i de enkelte områder. Endvidere vil man oprette en omfattende database over alle ledige og/eller forladte grunde. Kommissionen vil blive holdt underrettet om opdateringer af basen som led i årsrapporten.

V. BEMÆRKNINGER FRA TREDJEMAND

(31) I sin beslutning om at indlede proceduren opfordrede Kommissionen interesserede parter til at fremsætte bemærkninger. To parter efterkom denne opfordring.

(32) Ifølge Royal Institute of Chartered Surveyors er målet med foranstaltningen at stimulere ejendomsmarkedet i områder, hvor det ikke længere fungerer effektivt. Instituttet søgte at forklare det politiske rationale bag foranstaltningen, nemlig behovet for at sikre en genrejsning af de dårligst stillede områder. Instituttet synes at erkende, at foranstaltningen ikke er forenelig med hverken retningslinjerne for støtte med regionalt sigte eller rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder: "ingen af disse regelsæt tager højde for denne form for foranstaltning". De tilføjer dog: "hvis den britiske ordning om fritagelse for stempelafgift ikke kan godkendes efter de nugældende regler, bør reglerne ændres". Endelig hævder instituttet, at foranstaltningen ikke vil påvirke samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, og at fordrejningen af konkurrencen vil være minimal. Det fremføres endvidere, at foranstaltningen skal afhjælpe markedssvigtet på dette område, eftersom den private sektor ikke investerer i visse områder af Det Forenede Kongerige.

(33) British Property Federation fremførte, at de områder, der har behov for genrejsning, må betragtes som værende ramt af markedssvigt, og at et indgreb med henblik på genrejsning kan styrke markedskræfterne. Da der ydermere er tale om en mindre foranstaltning, er det ikke sandsynligt, at den vil påvirke konkurrencen i et omfang, der strider mod den fælles interesse.

VI. VURDERING AF STØTTEN

Foranstaltningens karakter af statsstøtte

(34) Kommissionen finder af følgende årsager, at foranstaltningen indeholder statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1:

a) Der er tale om statsmidler i form af en afgiftsfritagelse.

b) Selv om foranstaltningen gælder for virksomheder af enhver størrelse i en hvilken som helst sektor, er den selektiv, fordi den er rettet mod bestemte geografiske områder - udpeget af IMD - og tager sigte på bestemte virksomheder, nemlig virksomheder, der investerer i erhvervsejendomme i de pågældende områder. Derfor stiller foranstaltningen sådanne virksomheder gunstigere end andre virksomheder, der investerer i områder, hvor fritagelsen ikke indrømmes.

c) Foranstaltningen gælder alle sektorer og dermed også sektorer, hvor der er tale om samhandel mellem medlemsstaterne. Retspraksis siger: "når en medlemsstat yder støtte til en virksomhed, kan den indenlandske produktion derved blive opretholdt eller forøget med den konsekvens, at chancerne for virksomheder, der er etableret i de øvrige medlemsstater, for at eksportere deres produkter til denne medlemsstats marked herved bliver mærkbart formindskede"(13).

d) Kommissionen finder, at støttebeløbet er beskedent, da det er begrænset til maksimalt 4 % af prisen. Afgiftslettelsen anslås til 60 mio. GBP om året (ca. 94 mio. EUR(14)). Dividerer man med det anslåede antal årlige handler, 1200, bliver den gennemsnitlige støtte pr. handel ca. 50000 GBP (ca. 78500 EUR). Denne støtte kan imidlertid stadig påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen. Retspraksis siger, at "selv om den fordel, de offentlige myndigheder indrømmer en virksomhed, er beskeden, må den ifølge gældende retspraksis antages at fordreje konkurrencen, om end i beskedent omfang"(15).

Det skal understreges, at hverken de britiske myndigheder eller de interesserede parter, som har fremsat bemærkninger, har anfægtet, at foranstaltningen har karakter af statsstøtte. De britiske myndigheder har valgt ikke at begrænse ordningen til anvendelsesområdet for Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte(16). Hvis en støttemodtager deltager i en række ejendomshandler, er det ikke umuligt, at vedkommende kan modtage mere støtte, end denne forordning tillader.

Foranstaltningens lovlighed

(35) Ved at anmelde ordningen som et udkast og ikke lade den træde i kraft før efter Kommissionens godkendelse har de britiske myndigheder overholdt procedurekravene i EF-traktatens artikel 88, stk. 3.

Begrundelse for undtagelse

(36) a) I EF-traktatens artikel 87, stk. 2, hedder det, at visse former for støtte er forenelige med fællesmarkedet. På baggrund af støttens karakter og formål og den geografiske dækning finder Kommissionen, at litra a), b) og c) ikke kan anvendes på denne ordning, hvilket de britiske myndigheder heller ikke har argumenteret for.

b) I artikel 87, stk. 3, specificeres andre former for støtte, som kan betragtes som forenelige med fællesmarkedet. På baggrund af støttens karakter og formål og dens geografiske dækning finder Kommissionen, at artikel 87, stk. 3, litra a), b) og d), heller ikke kan anvendes på denne ordning. De britiske myndigheder deler denne opfattelse.

(37) I sine vurderinger af, hvorvidt undtagelserne i artikel 87, stk. 3, litra c), kan anvendes, har Domstolen altid fastslået, at artikel 87, stk. 3, "tillægger Kommissionen en skønsmæssig beføjelse, hvis udøvelse indebærer økonomiske og sociale vurderinger, som må foretages i en fællesskabssammenhæng"(17). For visse typer støtte har Kommissionen defineret, hvordan den vil udøve denne skønsmæssige beføjelse, enten i form af gruppefritagelser eller gennem rammebestemmelser, retningslinjer eller meddelelser. Når der findes en sådan sekundær tekst, skal Kommissionen følge den ved sin vurdering af støttesager. Kommissionen skal derfor først afgøre, om den type støtte, der er tale om i ordningen om fritagelse for stempelafgift, er omfattet af en af disse tekster. Hvad angår forenelighed med følgende retningslinjer, rammebestemmelser eller forordninger, som blev nævnt ved indledningen af proceduren, er foranstaltningen ikke begrænset til SMV(18) eller kriseramte virksomheder(19) eller en af følgende aktiviteter: forskning og udvikling(20), uddannelse(21) eller beskæftigelse(22). Derfor kan ingen af disse retningslinjer, rammebestemmelser eller forordninger anvendes på den foreliggende sag. EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse(23) kan heller ikke anvendes, fordi ordningen ikke som sådan tager sigte på miljøbeskyttelse. Det kan dog ikke udelukkes, at ordningen kan have positive virkninger for miljøet i form af rensning af forurenede industrigrunde.

Forenelighed med retningslinjerne for støtte med regionalt sigte

(38) De regioner, der henvises til i retningslinjerne for støtte med regionalt sigte er afgjort forskellige fra dem, der er omhandlet i ordningen om fritagelse for stempelafgift.

(39) Retningslinjerne for støtte med regionalt sigte tager sigte på bestemte regioner. Begrebet "region" i disse retningslinjer dækker områder på NUTS III-niveau(24) eller under visse omstændigheder en anden homogen geografisk enhed. Endvidere skal de enkelte regioner eller grupperne af naboregioner danne tætsluttende zoner, der hver skal have mindst 100000 indbyggere. Kommissionen bemærker i denne forbindelse, at det regionale støttekort for Det Forenede Kongerige(25) ikke er baseret på NUTS III-områder, men derimod på begrebet job opportunity zones, som hver har mindst 100000 indbyggere.

(40) Derimod er de områder, der er tale om i ordningen om fritagelse for stempelafgiften, isolerede og meget små enten valgkredse (NUTS V) eller postdistrikter med en gennemsnitlig befolkning på 7000.

(41) De britiske myndigheder er enige i, at retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte ikke gælder fritagelsen for stempelafgift, selv om mange af de udvalgte ugunstigt stillede valgkredse indgår i det regionale støttekort.

Forenelighed med rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder

(42) Ved indledningen af proceduren mente Kommissionen, at den påtænkte ordning ikke opfyldte kravene i rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder(26), som gjaldt på dette tidspunkt. I disse rammebestemmelser, som tog sigte på meget små områder, hed det blandt andet, at hvis støtten skulle godkendes, måtte det samlede befolkningstal i de ugunstigt stillede områder ikke overstige 1 % af den samlede befolkning, og støttemodtagerne skulle være små og mellemstore virksomheder. Som det fremgår af punkt 10, omfatter denne ordning langt mere end 1 % af befolkningen. Dette er ikke blevet anfægtet af de britiske myndigheder, som er enige i, at de tidligere rammebestemmelser for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder ikke tillader denne form for foranstaltning. Det skal under alle omstændigheder bemærkes, at rammebestemmelserne udløb efter indledningen af proceduren, og at Kommissionen udsendte en meddelelse herom(27).

(43) På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den påtænkte ordning ikke falder ind under anvendelsesområdet for de eksisterende retningslinjer, rammebestemmelser eller forordninger i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c). Ordningen om fritagelse for stempelafgift er rettet mod områder - ugunstigt stillede områder - som i øjeblikket ikke er omfattet af retningslinjer eller rammebestemmelser.

(44) I Kommissionens meddelelse om udløbet af rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder hedder det, at rammebestemmelserne var så restriktive, at de ikke kunne anvendes effektivt(28). I henhold til Kommissionens meddelelse indebærer den manglende forlængelse af rammebestemmelserne ikke, at statsstøtte til dårligt stillede områder ikke længere er mulig, og den pågældende støtte kan afhængigt af de specifikke omstændigheder godkendes direkte i medfør af artikel 87, stk. 3, litra c). Kommissionen vil derfor undersøge sådanne sager på baggrund af Fællesskabets målsætninger(29).

Forenelighed med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c)

(45) Kommissionen vil derfor først undersøge, om ordningen falder ind under Fællesskabets målsætninger, og derefter om samhandelsvilkårene ændres på en måde, der strider mod den fælles interesse.

Ordningen set i lyset af Fællesskabets målsætninger

(46) Det skal erindres, at det i henhold til EF-traktatens artikel 2 og 3 er EU's mål at opnå økonomisk og social samhørighed. Styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed indebærer især en udjævning af forskellene mellem forskellige områders udviklingsgrad.

(47) I denne forbindelse opfordrede Det Europæiske Råd både i konklusionerne efter mødet i Stockholm og Barcelona til en nedbringelse af det generelle støtteniveau og en omlægning af støtte mod mål af fælles interesse, herunder økonomisk og social samhørighed(30).

(48) I Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(31) hedder det, at fællesskabsinitiativer for at skabe social samhørighed skal omfatte: "økonomisk og social revitalisering af de kriseramte byer og forstæder for at fremme en varig byudvikling". Kommissionens Urban-initiativ, som er udarbejdet på grundlag af denne forordning, tager sigte på at fremme den fysiske og økonomiske revitalisering af byer og kvarterer med strukturproblemer. Selv om dette initiativ er rettet mod byområder, har Kommissionen fremhævet fordelene ved en integreret fremgangsmåde for at styrke synergien mellem udviklingen af byområder og landdistrikter(32). Det kan udledes af ovenstående, at Fællesskabets mål om at opnå social og økonomisk samhørighed på det indre marked omfatter initiativer inden for revitalisering af såvel landdistrikter som byområder.

(49) Vedrørende disse målområder for revitalisering erkendte Kommissionen for nylig i sin meddelelse af 14. juni 2002 om en foreløbig vurdering af Urban-initiativet(33), at der findes sådanne problemområder, som den betegnede som små områder ramt af alvorlige problemer. Kommissionen har udtalt, at "byernes problemer har mange facetter og kræver en helhedsløsning ... Områdernes ringe størrelse gør det lettere at opnå en sådan helhedsløsning"(34). I landdistrikter gælder lignende betragtninger, hvilket fremgår af initiativer som Leader+, der "tager sigte på mindre landdistrikter, der udgør et homogent hele set ud fra et fysisk (geografisk), økonomisk og socialt synspunkt"(35). På baggrund af disse udtalelser finder Kommissionen, at andre områder eventuelt kan komme i betragtning til revitalisering.

(50) Kommissionen bemærker, at målområderne i den foreliggende ordning er små områder, der er ramt af alvorlige problemer. De er udvalgt på grundlag af Indices of Multiple Deprivation (IMD), som er baseret på forhold som lav indtægt, langtidsarbejdsløshed, sundhedsproblemer og invaliditet, lavt uddannelsesniveau, dårlige boliger og geografisk adgang til tjenesteydelser. Disse indikatorer ligger tæt op ad de indekser, Kommissionen anvender i Urban II-programmet til at udpege målområder. Disse områder skal i henhold til meddelelsen om Urban-initiativet opfylde mindst tre af følgende kriterier: høj langtidsledighed, lav økonomisk aktivitet, høj grad af fattigdom og udstødelse, behov for strukturomstilling som følge af økonomiske og sociale vanskeligheder, mange indvandrere, etniske mindretalsgrupper eller flygtninge, lavt uddannelsesniveau, alvorlige kvalifikationsmangler og et stort antal unge, der forlader skolen uden afgangsbevis, megen kriminalitet, herunder ungdomskriminalitet, negativ demografisk udvikling eller et nedslidt miljø(36).

(51) Som nævnt i beskrivelsen af den påtænkte ordning (betragtning 10) er den gennemsnitlige andel af såkaldt hardcore brownfield (dvs. ubenyttede og/eller forladte) grunde i de pågældende områder 21/2 gange så stor som i andre områder. Det er almindelig anerkendt, at kriseramte byområder og landdistrikter og tab af funktioner som følge af krisen inden for traditionelle industrisektorer har betydet, at forurenede industrigrunde er blevet forladt. Kommissionen bemærker, at der er oplysninger, som viser, at Det Forenede Kongerige er den medlemsstat, der har næstflest anslåede antal grunde, der kræver oprydning(37). De grunde, der kræver oprydning, er naturligvis dem, der udgør den største miljømæssige risiko(38). En ekspertgruppe vedrørende det europæiske miljø, som rådgiver Kommissionen, har desuden understreget den miljømæssige trussel, disse forladte industrigrunde kan udgøre, især hvis de er forurenede(39).

(52) OECD har beskrevet brownfield sites som grunde, der er, eller kan forventes at være, forurenet som følge af tidligere industrielle eller offentlige aktiviteter(40).

(53) På EU-plan er rensning af forladte industrigrunde i overensstemmelse med såvel miljøpolitikken som de regionale målsætninger. Dette er afspejlet i dokumenter som meddelelsen om Urban-programmet, som blandt andet tager sigte på at genudvikle blandet arealanvendelse og miljøvenlig sanering af forladte industriområder(41). Samtidig hedder det i Kommissionens meddelelse om strukturfondene og samordningen med samhørighedsfonden følgende: "Her bør rensning og genopretning af forladte industrigrunde have forrang frem for anlæggelse af nye industriområder"(42). Kommissionen erkendte i en beslutning af 25. juli 2001 om en revitaliseringsordning, at ordningen ville styrke de miljømæssige aspekter, især en mere rationel brug af naturressourser som jord(43). EU's interesse i forladte industrigrunde er også blevet anerkendt af udenforstående organisationer. OECD har i sin rapport om forladte industrigrunde i byområder anerkendt, at EU er engageret i revitalisering og spiller en særlig vigtig rolle i forbindelse med revitalisering af forladte industrigrunde, som om man hidtil har koncentreret sig mere om bistand, genudviklingsprojekter og finansiering frem for egentlig genopretning(44).

(54) Når den påtænkte ordning fremmer rensning af forurenede industrigrunde, er støtten i overensstemmelse med fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(45). Efter Kommissionens opfattelse er det i sådanne sager muligt, at støtten kan være et incitament til oprydning af de forurenede anlæg.

(55) Et af kendetegnene ved de nedkørte anlæg - især de forladte industrigrunde - er, at der kun foretages en sjettedel af det antal ejendomshandler, der foretages i resten af Det Forenede Kongerige. Grunde med behov for genrejsning synes uvægerlig at ligge i områder, hvor det lokale marked for grunde og ejendomme enten er brudt sammen eller kører på meget lave omdrejninger.

(56) Som genrejsningsinstrument kunne fritagelsen for stempelafgift yde et økonomisk bidrag til at mindske risikoen for investorer i forladte industrianlæg. Genrejsning er traditionelt blevet opfattet som et investeringsområde med høj risiko og ringe afkast, især på grund af en opfattelse af ringe markedsmæssig efterspørgsel, bureaukratiske tilskudsordninger, uklare procedurer som led i programmerne og mangel på finansieringsinitiativer. Favorable vilkår for investering omfatter en klar idé om det samlede afkast samt nye forretningsmuligheder, gennemsigtige strategier for udtræden og en lav risiko ved projektet(46).

(57) Først når risikoen mindskes, vil investeringerne stige. Dette ville få en række følgevirkninger, som en mindskelse af omkostninger ved udtræden, der igen vil mindske risikoen ved at investere i genrejsning af byområder. Den midlertidige fritagelse for stempelafgiften må forventes at bidrage til at aktivere markedet for genrejsning og for forladte grunde i ugunstigt stillede områder og desuden få afsmittende virkninger. Systemet ville i sig selv være gennemsigtigt og let at administrere, hvilket stemmer overens med markedets behov.

(58) Nye undersøgelser viser, at det på baggrund af de hidtidige erfaringer er meget usandsynligt, at man kan inddrage den private sektor i genrejsningen, hvis den offentlige sektor ikke er med. Erfaringerne viser desuden, at initiativfremmende offentlige tilskud til projekter vedrørende forladte industrigrunde stimulerer private investeringer(47). Dette har Kommissionen erkendt i sin meddelelse om udløbet af rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder(48).

(59) Kommissionen tilslutter sig den opfattelse, at den offentlige sektor for at optimere genrejsningsprojekter bør støtte foranstaltninger, som indgår i en integreret strategi for bekæmpelse af forskellige aspekter af disse områders alvorlige problemer. Kommissionens initiativer(49) har understreget, at genrejsning kræver "en pakke med tiltag, som kombinerer sanering af forældede infrastrukturer med økonomiske og arbejdsmarkedsmæssige foranstaltninger samt tiltag til bekæmpelse af social udstødelse og til forbedring af miljøet"(50). Det erklærede mål med Urban-initiativet er, "at finde en holistisk tilgang til byernes problemer"(51). Behovet for en holistisk tilgang til genrejsning og mere specifikt forladte industrigrunde stemmer overens med bestræbelserne for at fremme en bæredygtig udvikling efter FN's topmøde i Rio de Janeiro i 1992 og topmødet i Istanbul i 1996 samt med gennemførelsen af Agenda XXI om bæredygtig udvikling(52). Denne holistiske tilgang tager desuden udgangspunkt i, at miljø- og genrejsningspolitikken er uløseligt forbundet.

(60) Kommissionen bemærker, at fritagelsen for stempelafgift i ugunstigt stillede områder ses som et led i en global strategi for en løsning af områdernes problemer fra forskellige vinkler og på forskellige fronter - herunder miljømæssigt og som led i opfyldelsen af målene for bekæmpelse af social udstødelse. I denne forbindelse bemærker Kommissionen, at fritagelsesordningen indgår i et bredere og større program, der skal genrejse de belastede områder. De britiske myndigheder har således valgt en holistisk tilgang.

Virkning for samhandelen i et omfang, der strider mod den fælles interesse

(61) Kommissionen bemærker, at standardsatserne for regionalstøtte i Det Forenede Kongerige i henhold til de regionale retningslinjer er 10 % for jord og 20 % for bygninger(53), dvs. et maksimalt støtteniveau på 30 %. Støtteintensiteten i henhold til den påtænkte ordning ligger mellem 1 % og 4 %. Sammenholdt med standardsatsen vil støtten kun udgøre mellem 0,3 % og 1,2 % af den samlede investering. På baggrund af denne sammenligning, vil samhandelen og konkurrencen kun blive fordrejet i begrænset omfang.

(62) Det gennemsnitlige støttebeløb til de enkelte virksomheder i den påtænkte ordning er på 50000 GBP (ca. 78500 EUR(54)). Støtte af dette omfang vil ikke normalt fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene. I tilfælde, hvor en støttemodtager fritages for stempelafgift flere gange eller samtidig modtager andre former for støtte, kan støtten være betydelig og dermed påvirke konkurrencevilkårene og/eller samhandelen. Det er derfor af afgørende betydning, at der føres nøje kontrol med kumulering af støtte.

(63) Endelig bemærker Kommissionen, at interesserede parter, der har fremsat deres bemærkninger efter indledningen af proceduren, mener, at fordrejningen af konkurrencen og de negative virkninger for samhandelen antagelig ikke er af et omfang, der vil være i strid med den fælles interesse.

VII. KONKLUSIONER

(64) I ovenstående analyse fastslås det, at ingen rammebestemmelser, retningslinjer eller forordninger gælder for den påtænkte ordning. Kommissionen har derfor valgt at undersøge den direkte på grundlag af artikel 87, stk. 3, litra c). Det kan konkluderes, at den påtænkte ordning falder ind under fællesskabsmålsætningerne om økonomisk samhørighed og bæredygtig udvikling, og at ordningen ikke vil skade samhandelsvilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse.

(65) Da ordningen falder uden for de normale rammebestemmelser, retningslinjer og forordninger, finder Kommissionen det rimeligt at stille en række betingelser: Kumulering med anden investeringsstøtte til over de lofter, der gælder for normal investeringsstøtte, er udelukket; der skal føres tilsyn; der skal fremlægges årsrapporter, og ordningens gunstige virkninger for den fysiske genrejsning - især af forladte industrigrunde - skal påvises. Ordningens varighed må begrænses til udgangen af 2006, da der derefter vil gælde nye regler for såvel statsstøtte som strukturfonde -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Støtteordningen "fritagelse for stempelafgift på erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder" er forenelig med fællesmarkedet i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), under forudsætning af, af betingelserne i artikel 2 er opfyldt.

Artikel 2

1. Det Forenede Kongerige sikrer, at enhver kumulering af støtte ydet under ordningen med investeringsstøtte under andre støtteordninger ikke betyder, at det samlede støttebeløb overstiger de støttelofter, der er fastsat i det regionale støttekort for Det Forenede Kongerige for 2000-2006 og i forordning (EF) nr. 70/2001.

2. Ordningen er tidsbegrænset indtil den 31. december 2006.

En eventuel fortsættelse af ordningen efter denne dato skal anmeldes til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3.

3. Det Forenede Kongerige fremlægger hvert år Kommissionen en rapport om anvendelsen af ordningen.

Disse rapporter skal være så detaljerede, at de tillader en vurdering af ordningens virkninger for den fysiske genrejsning af de områder, der drager fordel af den.

Artikel 3

Det Forenede Kongerige underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger det har iværksat for at efterkomme den.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2003.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 102 af 27.4.2002, s. 22.

(2) Se fodnote 1.

(3) De britiske myndigheder har erklæret, at "i forhold til nutidsværdien af den leje, der vil blive betalt i lejemålets løbetid, vil stempelafgiften på lejen være under 4 % og normalt under 1 %. Derfor vil den effektive stempelafgift (og dermed støtteintensiteten) på lejemål generelt også være under 4 %".

(4) Vekselkurs pr. 6.12.2002: 1,5698.

(5) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9.

(6) Kommissionen godkendte det britiske regionale støttekort for perioden 2000-2006 ved brev nr. SG (2000) D/106296 af 17. august 2000 (N 265/2000).

(7) I henhold til retningslinjernes punkt 4.4 forstås ved initialinvestering "investering i fast kapital i forbindelse med oprettelse af en ny virksomhed, udvidelse af en eksisterende virksomhed eller iværksættelse af en aktivitet, der indebærer en fundamental ændring af en eksisterende virksomheds produkt eller produktionsmetode (gennem rationalisering, diversificering eller modernisering)".

(8) EFT C 146 af 14.5.1997, s. 6.

(9) De fremfører endvidere, at virksomheder, som nyder godt af fritagelsen for stempelafgift, til gengæld kommer til at stå over for ulemperne ved at drive virksomhed i en ugunstigt stillet del af Det Forenede Kongerige, hvorved de i bedste fald kun kan opnå en mindre fordel.

(10) På baggrund af disse oplysninger fremfører de britiske myndigheder, at over 84 % af de dårligst stillede områder i England falder ind under fællesskabsdefinitionen.

(11) På denne baggrund fremfører de britiske myndigheder, at der er en samlet (bymæssig og regional) overlapning på 20 % af befolkningen i Englands tilfælde.

(12) Disse foranstaltninger iværksættes inden for beskæftigelse og indtægter, sundhed, uddannelse og færdigheder, adgang til tjenesteydelser, kriminalitet, boliger og fysisk genrejsning.

(13) Sag C-303/88, Italien mod Kommissionen, Sml. 1991 I, s. 1433, præmis 27.

(14) Se fodnote 4.

(15) Sag T-55/99, Confederación Española de Transporte de Mercancías (CETM) mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s. 3207, præmis 92.

(16) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 30.

(17) Sag C-169/95, Kongeriget Spanien mod Kommissionen, Sml. 1997 I, s. 135. Se også sag C-730/79 Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1980 I, s. 2671.

(18) Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (EFT L 10 af 13.1.2001, s. 33).

(19) Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2).

(20) EF-rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling (EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5).

(21) Kommissionens forordning (EF) nr. 68/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte (EFT L 10 af 13.1.2001, s. 20).

(22) Retningslinjer for beskæftigelsesstøtte (EFT C 334 af 12.12.1995, s. 4).

(23) EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3).

(24) Nomenclature of Statistical Territorial Units.

(25) Ved brev nr. SG (2000) D/106293 af 17. august 2000 godkendte Kommissionen det regionale støttekort for perioden 2000-2006 (N 265/2000).

(26) Se fodnote 8: Rammebestemmelserne udløb fem år efter offentliggørelsen.

(27) Kommissionens meddelelse om udløbet af rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder blev offentliggjort i EFT C 119 af 22.5.2002, s. 21.

(28) I en OECD-rapport hedder det, at en af hindringerne for fremme af udviklingen af forladte industrigrunde er mangel på politisk og lovgivningsmæssig fleksibilitet. Se OECD-rapporten Urban Brownfields, 1998, DT/UA (98) 8.

(29) Punkt 3 og 6 i Kommissionens meddelelse om udløbet af rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder.

(30) Erklæringerne fra disse to møder i Det Europæiske Råd er samlet i en meddelelse fra Kommissionen med titlen Statusrapport om mindskelsen og omkanaliseringen af statsstøtte, Bruxelles, den 16.10.2002, KOM(2002) 555 endelig. Desuden har Kommissionen fastholdt, at en harmonisk udvikling af Fællesskabets område skal ske på baggrund af større økonomisk integration: "Det gælder også strukturfondenes interventioner, navnlig gennem bistanden til byudvikling i en integreret regional strategi og til udviklingen af landdistrikter med det dobbelte formål at bidrage til den europæiske landbrugsmodel og til den økonomiske og sociale samhørighed". Se meddelelse fra Kommissionen om strukturfondene og deres samordning med samhørighedsfonden - Retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006 (EFT C 267 af 22.9.1999, s. 2).

(31) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1, ændret ved forordning (EF) nr. 1447/2001 (EFT L 198 af 21.7.2001, s. 1).

(32) Del 3 af Kommissionens meddelelse om strukturfondene og deres samordning med samhørighedsfonden med titlen "Udvikling af byområder og landdistrikter med henblik på en balanceret territorial udvikling", se fodnote 30.

(33) Se meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Strukturfondsprogrammering 2000-2006: en foreløbig vurdering af Urban-initiativet, Bruxelles, den 14.6.2002, KOM(2002) 308 endelig. I konklusionerne fastslog Kommissionen, at den fremtidige europæiske politik vil kunne lære meget af erfaringerne med Urban og andre fællesskabsinitiativer, herunder "en fokusering på forholdsvis små områder, hvilket maksimerer virkningerne og omkostningseffektiviteten" (se side 6).

(34) Meddelelsen af 14.6.2002, s. 7.

(35) Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne af 14. april 2000 om retningslinjer for EU-initiativet vedrørende udvikling af landdistrikterne - (Leader+) (EFT C 139 af 18.5.2000, s. 5) (punkt 14.1 om de berørte landdistrikter).

(36) Se meddelelsens punkt 2.1.

(37) Se 4th KfK/TNO Symposium on Remediation of Contaminated Sites, Berlin 1993. I henhold hertil anslås antallet af forurenede grunde i Det Forenede Kongerige til 100000, hvoraf 30000 kræver oprydning. Det højeste antal var i Tyskland som følge af de særlige problemer med genrejsning i de nye delstater.

(38) Se det OECD-dokument, der er nævnt i fodnote 28.

(39) Se Expert Group on the European Environment: Towards a More Sustainable Urban Land Use: Advice for the European Commission for Policy and Action, 2001.

(40) Se OECD-rapporten Urban Brownfields, 1998. Blandt andre definitioner kan nævnes "al jord og ejendom, som tidligere er udviklet eller anvendt og i øjeblikket ikke benyttes fuldt ud, selv om den kan være delvis udnyttet og anvendt. Den kan også være tom, forladt eller forurenet. Derfor er en brownfield site ikke nødvendigvis klar til umiddelbar benyttelse uden indgreb". Mere generelt er brownfield blevet defineret som "en grund og/eller bygninger i byområder eller landdistrikter, som tidligere er blevet udviklet, men som i øjeblikket ikke er i brug. Den kan være delvis udnyttet, forurenet eller forladt". Se Journal of Environmental Planning and Management. V43 (1), s. 49-69, januar 2000.

(41) Det omfatter blandt andet foranstaltninger for at genrejse forladte anlæg og forurenede grunde samt renovering af bygninger med henblik på at huse økonomiske og sociale aktiviteter på en bæredygtig og miljømæssigt forsvarlig måde.

(42) Afsnit C: "Områder med et særligt potentiale: miljø, turisme og kultur, frivillige organisationer og erhvervsdrivende foreninger".

(43) Statsstøtte N 82/2001 - English Cities Fund (EFT C 263 af 19.9.2001, s. 11).

(44) Se side 21 i OECD-dokumentet Urban Regeneration, 1998.

(45) Punkt E.1.8: Rensning af forurenede industrigrunde.

(46) Se rapporten Accessing private finance: the availability and effectiveness of private finance in urban regeneration, Royal Institute of Chartered Surveyors, 2002.

(47) Se især OECD-rapporten Urban Regeneration, 1998.

(48) Se meddelelsens punkt 6: "Kommissionen anerkender, at i visse tilfælde synes markedskræfterne i sig selv ikke at være tilstrækkelige til at løse eller lette de socioøkonomiske problemer i dårligt stillede områder" (se fodnote 27). Dette blev desuden påpeget i punkt 1 i de tidligere rammebestemmelser for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder.

(49) Europa-Parlamentet understregede ligeledes i sin beslutning om Urban, "at en integreret tilgang til bypolitikken under de fremherskende forhold synes at frembyde den eneste mulighed for at løse de økonomiske, sociale og miljømæssige problemer i byområderne". Det var særlig vigtigt for Europa-Parlamentet, "at indvandrere, flygtninge og etniske mindretal ofte i særlig grad rammes af social udstødelse" (se EFT C 339 af 29.11.2000, s. 47).

(50) Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne af 28. april 2000 om retningslinjer for et fællesskabsinitiativ vedrørende økonomisk og social revitalisering af kriseramte byer og bydele for at fremme en bæredygtig byudvikling - Urban II (EFT C 141 af 19.5.2000, s. 8).

(51) Se fodnote 50. Kursiv tilføjet.

(52) Se OECD-dokumentet Urban Brownfields, 1998.

(53) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 6.

(54) Se fodnote 4.