RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 952/97 af 20. maj 1997 om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Der er flere gange foretaget væsentlige ændringer af Rådets forordning (EØF) nr. 1360/78 af 19. juni 1978 om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne (4); i forbindelse med nye ændringer af nævnte forordning bør der, for at opnå en mere klar og rationel tekst, foretages en omarbejdelse af de pågældende bestemmelser;

(2) udbuds- og afsætningsvilkårene for landbrugsprodukter er forskellige i de forskellige dele af Fællesskabet;

(3) en fortsættelse af nævnte forskelle er en hindring for virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 39, stk. 1; den gør det vanskeligt at øge landbrugets produktivitet, at fremme den tekniske udvikling, at rationalisere landbrugsproduktionen, at opnå den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, at opnå en rimelig levestandard for landbrugsbefolkningen og at stabilisere markederne; den kan desuden få virkning på forbrugerpriserne;

(4) denne situation kan afhjælpes ved oprettelse af sammenslutninger af landbrugere med henblik på at gribe ind i den økonomiske proces gennem forskellige former for fælles indsats, der skal koncentrere udbuddet og tilpasse produktionen til markedsbehovene; der bør allerede nu tilskyndes tildannelse af sådanne sammenslutninger i de pågældende områder, uden at det dog udelukkes, at den påtænkte ordning kan udvides til også at omfatte andre områder, hvor der kan påvises tilsvarende behov;

(5) der bør ved en anerkendelsesordning skabes sikkerhed for, at sammenslutningen af bedrifter sker i organisationer, som har så faste regler for produktion og markedsføring, at der er tilstrækkelig garanti for, at de kommer til at fungere stabilt og effektivt, og som gennem deres stilling og økonomiske aktivitet ikke modarbejder forvaltningen af det fælles marked og traktatens almindelige målsætninger;

(6) med henblik på at tilskynde til større koncentration af udbuddet, end der kan opnås inden for en enkelt sammenslutning, bør der, ud over at tilskynde landbrugerne til at slutte sig sammen i producentsammenslutninger, også tilskyndes til oprettelse af foreninger af sådanne sammenslutninger;

(7) ydelse af støtte til dækning af en del af stiftelses- og driftsudgifterne kunne være en passende tilskyndelse til oprettelse af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne og til, at de eksisterende producentorganisationer tilpasser sig til de fastsatte betingelser;

(8) støtten bør dog for foreningernes vedkommende begrænses til et samlet maksimumsbeløb, idet der bør tages hensyn til, at de enkelte sammenslutninger, der er medlemmer af foreningerne, allerede har modtaget eller stadig modtager stiftelses- og driftsstøtte;

(9) for at sikre, at den påtænkte ordning gennemføres i alle de af Fællesskabets områder, hvor det viser sig nødvendigt, bør ydelsen af støtte til sammenslutninger og foreninger gøres obligatorisk; der bør desuden fastsættes maksimumsgrænser for denne støtte, idet der dog gives mulighed for at overskride disse maksimumsgrænser ved visse former for støtte, der er bestemt til områder eller sektorer, hvor der er særlige vanskeligheder;

(10) den specielle forsinkelse, der er konstateret i Portugal med hensyn til dannelsen af producentsammenslutninger gør det hensigtsmæssigt at intensivere foranstaltningerne i denne medlemsstat, således som godkendt ved forordning (EØF) nr. 746/93 (5); nærværende forordning overtager, for så vidt angår producentsammenslutninger og foreninger af sådanne, bestemmelserne i nævnte forordning; den bør derfor ophæves desangående;

(11) med henblik på oplysning af medlemsstaterne og alle berørte parter bør det fastsættes, at der i begyndelsen af hvert år skal offentliggøres en liste over de sammenslutninger og foreninger, der i løbet af det foregående år er blevet anerkendt, eller for hvilke anerkendelsen inden for samme tidsrum er trukket tilbage;

(12) alle de påtænkte foranstaltninger er af betydning for hele Fællesskabet og tager sigte på at virkeliggøre de i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a), definerede mål, herunder de ændringer af strukturerne, som er nødvendige, for at det fælles marked kan fungere bedst muligt; foranstaltningerne er derfor en fælles foranstaltning i henhold til artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2952/88 for så vidt angår EUGFL, Udviklingssektionen (6);

(13) Kommissionen må være i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, der træffes af medlemsstaterne til gennemførelse af denne fælles foranstaltning, er i overensstemmelse med betingelserne heri; den skal desuden være i stand til hvert år at vurdere de praktiske resultater af anvendelsen af den fælles foranstaltning;

(14) støtten fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget kan bidrage til forbedring af udbudsstrukturerne for landbrugsprodukter i de områder, hvor en sådan forbedring er absolut nødvendig; de foranstaltninger, der fastsættes ved denne forordning, er omfattet af de årlige udgiftsoverslag, jf. artikel 31, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (7);

(15) for at lette den senere iværksættelse af visse bestemmelser i denne forordning bør der fastsættes en procedure, hvorved der indledes et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen; dette samarbejde kan passende finde sted i Forvaltningskomitéen for Landbrugsstrukturerne og Udvikling af Landdistrikterne -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

For at afhjælpe de strukturelle mangler, der kan konstateres i visse geografiske områder med hensyn til udbud og markedsføring af landbrugsprodukter, og som er kendetegnet ved, at producenterne ikke er tilstrækkeligt organiseret, indføres der ved denne forordning i de pågældende områder en ordning, der skal tilskynde til dannelse af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne.

AFSNIT I Anvendelsesområde

Artikel 2

Denne forordning anvendes i:

- Italien

- i Frankrig: områderne Languedoc-Roussillon, Provence-Alpes-Côte d'Azur, Midi-Pyrénées og Korsika, departementerne Drôme og Ardèche samt de franske oversøiske departementer

- Belgien

- Grækenland

- Spanien

- Portugal

- Irland

- Østrig

- Finland.

Artikel 3

1. For så vidt angår Italien, Grækenland, Spanien, Portugal, Østrig og Finland anvendes denne forordning på følgende produkter:

a) de i bilag II til traktaten opførte jordbrugs- og husdyrbrugsprodukter med undtagelse af:

- de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (8)

- humle (KN-kode 1210)

- silkeorme (KN-kode 0106 00 99)

b) de i bilag I til denne forordning opførte forarbejdede landbrugsprodukter.

2. For så vidt angår Frankrig anvendes denne forordning på:

a) vin af friske druer og druemost i gæring samt druemost, hvis gæring er standset, herunder mistella, (KN-kode 2204 10, 2204 21, 2204 29 og 2204 30 10) i Languedoc-Roussillon, Provence-Alpes-Côte d'Azur, Midi-Pyrénées og på Korsika

b) planter til fremstilling af parfumer samt lavendel (KN-kode ex 1211), i Provence-Alpes-Côte d'Azur samt i departementerne Drôme og Ardèche

c) spiseoliven (KN-kode 0710 80 10) i Languedoc-Roussillon og Provence-Alpes-Côte d'Azur, på Korsika og i departementer Drôme

d) levende hornkvæg (KN-kode 0102), oksekød i hele kroppe og fjerdinger (KN-kode ex 0201 og ex 0202), levende planter og afskårne blomster og blade (kapitel 6 i den kombinerede nomenklatur), friske frugter og grøntsager (kapitel 7 og 8 i den kombinerede nomenklatur og ikke omfattet af forordning (EF) nr. 2200/96 samt vanille (KN-kode 0905 00 00) og planter (KN-kode 1211) i de oversøiske departementer

e) olivenolie (KN-kode 1509) i de europæiske områder, der er omhandlet i artikel 2, andet led.

3. For så vidt angår Belgien anvendes denne forordning på:

a) korn (KN-kode 1001 1005, 0709 90 60 og 0712 90 19)

b) levende hornkvæg (KN-kode 0102, med undtagelse af KN-kode 0102 90 90)

c) pattegrise (KN-kode ex 0103)

d) lucerne (KN-kode ex 1214).

4. For så vidt angår Irland anvendes denne forordning på:

a) korn (KN-kode 1001, 1003 og 1004)

b) kartofler (KN-kode 0701 90)

c) levende hornkvæg (KN-kode 0102, med undtagelse af KN-kode 0102 90 90) og oksekød i hele kroppe og fjerdinger (KN-kode ex 0201 og ex 0202)

d) levende får og geder (KN-kode 0104) og fåre- og gedekød i hele kroppe (KN-kode ex 0204).

AFSNIT II Anerkendelse af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne

Artikel 4

Medlemsstaterne anerkender de producentsammenslutninger og foreninger af sådanne, herunder de organisationer, der eksisterer, når denne forordning træder i kraft:

a) som anmoder derom

b) som opfylder de i artikel 5 og 6 anførte betingelser

c) på den betingelse, såfremt det drejer sig om sammenslutninger:

- at mindst to tredjedele af medlemmernes bedrifter ligger i de i artikel 2 anførte områder

- at mindst halvdelen af den produktion, der markedsføres i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, litra c), kommer fra de i artikel 2 anførte områder.

Anerkendelsen gælder for virksomhed i forbindelse med produktion og markedsføring af de i artikel 3 omhandlede produkter for hvert af de områder, hvor denne forordning anvendes.

Artikel 5

1. Producentsammenslutninger:

a) oprettes med henblik på i fællesskab at afpasse produktion og udbud fra de producenter, der er medlemmer, efter markedets behov

b) er sammensat:

- af individuelle producenter eller

- af individuelle producenter og af organisationer, som producerer, markedsfører eller forædler landbrugsprodukter, og som udelukkende består af landbrugsproducenter.

Ved »producent« forstås enhver landbruger, hvis bedrift ligger på Fællesskabets område, og som:

- fremstiller de i artikel 3 omhandlede jordbrugs- og husdyrbrugsprodukter, eller

- som producent af råvaren fremstiller de forarbejdede produkter, der er omhandlet i artikel 3.

2. Medlemsstaterne kan, når deres nationale lovgivning indeholder bestemmelser herom, anerkende producentsammenslutninger, som også består af andre personer end de i stk. 1 omhandlede. I så fald skal det i disse sammenslutningers vedtægter sikres, at de i stk. 1 omhandlede medlemmer bevarer kontrollen med sammenslutningerne samt med de beslutninger, disse sammenslutninger træffer.

3. Foreningerne er sammensat af anerkendte producentsammenslutninger og har på et bredere plan den samme målsætning som disse.

Artikel 6

1. Alle producentsammenslutninger eller foreninger af sådanne skal med hensyn til det eller de produkter, for hvilke de er anerkendt, opfylde følgende generelle betingelser:

a) De skal gennem den virksomhed, de søger anerkendelse for, bidrage til gennemførelsen af målsætningen i traktatens artikel 39.

b) De skal, for så vidt angår de i artikel 5, stk. 1, omhandlede personer, udarbejde og anvende:

- fælles regler for produktion, navnlig vedrørende produkternes kvalitet eller anvendelsen af økologiske metoder

- fælles regler for markedsføring

- regler for information om produktionen, især om høsten og de disponible mængder.

c) Deres vedtægter skal være udformet således, at de producenter, der er medlemmer af producentsammenslutninger, og de anerkendte producentsammenslutninger, der er medlemmer af en forening, mindst har pligt til at markedsføre hele den til afsætning bestemte del af produktionen for de produkters vedkommende, for hvilke de er tilsluttet producentsammenslutningen eller foreningen, i henhold til de leverings- og markedsføringsregler, som er fastlagt og kontrolleres af producentsammenslutningen eller foreningen.

Medlemsstaterne kan tillade, at denne forpligtelse erstattes af en forpligtelse til for de produkters vedkommende, for hvilke de er anerkendt, at lade hele den del af produktionen, der er bestemt til afsætning af producentsammenslutningen eller foreningen, markedsføre af producentsammenslutningen eller foreningen, enten i producentsammenslutningens eller foreningens medlemmers navn og for disses regning, eller for disses regning, men i producentsammenslutningens eller foreningens navn, eller i producentsammenslutningens eller foreningens navn og for dennes regning. Producentsammenslutningen eller foreningen kan dog bemyndige sine medlemmer til at markedsføre en del af produktionen i henhold til bestemmelserne i første afsnit.

For producentsammenslutningernes vedkommende gælder denne pligt ikke for den del af produktionen, for hvilken producenterne, før de tiltrådte sammenslutningen, har indgået købekontrakter eller givet option, når den pågældende producentsammenslutning forud for producentens medlemskab er blevet underrettet om omfanget og varigheden af de således indgåede forpligtelser.

d) Deres vedtægter skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at de medlemmer af den producentsammenslutning eller forening, som ønsker at opgive deres medlemskab, kan gøre dette:

- såfremt de har været medlemmer af producentsammenslutningen eller foreningen i mindst tre år efter dennes anerkendelse

- på betingelse af, at de mindst tolv måneder inden deres udtræden skriftligt underretter producentsammenslutningen eller foreningen herom.

Disse bestemmelser finder anvendelse, uden at det i øvrigt berører nationale love eller administrative bestemmelser, som i bestemte tilfælde har til formål at beskytte sammenslutningen eller foreningen eller deres kreditorer mod de finansielle følger, som et medlems udtræden kunne få, eller at forhindre et medlems udtræden i løbet af et regnskabsår.

e) De skal godtgøre, at deres økonomiske virksomhed har det fornødne omfang.

f) De skal, uden at det i øvrigt berører artikel 4, stk. 1, litra c), ved oprettelsen og i hele deres virksomhed udelukke enhver forskelsbehandling, der modarbejder det fælles markeds funktion og gennemførelsen af traktatens almindelige målsætning, særlig enhver forskelsbehandling på grund af nationalitet eller etableringssted, af:

- de producenter eller producentsammenslutninger, der kan blive medlemmer, eller

- deres økonomiske partnere.

g) De skal være en juridisk person eller have fornøden retlig status til efter den nationale lovgivning at have rettigheder og forpligtelser.

h) De skal føre særskilt regnskab for de former for virksomhed, som omfattes af anerkendelsen, Dette regnskab og regnskabet for al anden virksomhed udøvet af producentsammenslutningen eller foreningen kan underkastes kontrol for at konstatere, om den i litra e) fastsatte betingelse fortsat er opfyldt, for at gøre det muligt at beregne støtten og for at kontrollere støttens anvendelse.

i) De må ikke indtage en dominerende stilling på det fælles marked, medmindre det er nødvendigt for at nå de i traktatens artikel 39 fastsatte mål.

j) Producentsammenslutninger, som også de i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede organisationer tiltræder, skal desuden i deres vedtægter angive, at disse organisationer har pligt til at pålægge deres medlemmer at overholde betingelserne i litra b) og c) senest fra den dato:

- hvor anerkendelsen får virkning, eller

- hvor de tiltræder organisationen, såfremt dette sker efter anerkendelsen.

2. Ved markedsføring i henhold til stk. 1, litra b) og c), forstås følgende:

a) koncentration af udbuddet

b) forberedelse til salg

c) tilbud til aftagere af store mængder.

3. Der vedtages efter proceduren i artikel 29, stk. 1, andet til femte afsnit, i forordning (EØF) nr. 4253/88 (9) gennemførelsesbestemmelser vedrørende:

a) om nødvendigt de kriterier, som de i stk. 1, litra b), omhandlede fælles regler skal opfylde

b) det minimumsdyrkningsareal, den omsætning eller den produktion af det pågældende produkt eller denne pågældende produktgruppe fra medlemmerne, som disse sammenslutninger i henhold til stk. 1, litra e), skal repræsentere, og om nødvendigt minimumsantallet af medlemmer

c) det territoriale omfang, herunder minimumsdyrkningsarealet, den omsætning samt den del af det pågældende lands produktion af det pågældende produkt eller den pågældende produktgruppe fra sammenslutningerne, som foreningerne skal repræsentere, samt om nødvendigt minimumsantallet af producentsammenslutninger, som er medlemmer af foreningen.

Artikel 7

Medlemsstaterne:

- beslutter inden tre måneder efter indgivelsen af anmodningen, om der skal gives anerkendelse

- meddeler deres beslutning til Kommissionen inden to måneder.

Artikel 8

Anerkendelsen af en producentsammenslutning eller forening inddrages:

a) hvis de i denne forordning fastsatte betingelser for anerkendelsen ikke var eller ikke længere er opfyldt

b) hvis anerkendelsen beror på urigtige oplysninger

c) hvis producentsammenslutningen eller foreningen har opnået anerkendelsen uretmæssigt

d) hvis Kommissionen konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse på de aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, som er omhandlet i artikel 17 i denne forordning.

I det i stk. 1, litra c), nævnte tilfælde har inddragelsen af anerkendelsen tilbagevirkende kraft, og støtte ydet i henhold til artikel 10 skal tilbagebetales.

Artikel 9

Ved hvert års begyndelse offentliggør Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende en fortegnelse, opdelt efter produkter eller produktgrupper, over producentsammenslutninger og foreninger, der er blevet anerkendt i løbet af det foregående år.

Den offentliggør ligeledes de inddragelser af anerkendelser, der har fundet sted i løbet af det foregående år.

AFSNIT III Støtte til producentsammenslutninger og foreninger af sådanne

Artikel 10

1. Medlemsstaterne yder støtte til de anerkendte sammenslutninger og foreninger af sådanne i de første tre år efter deres anerkendelse for at fremme deres oprettelse og lette deres drift. Udbetalingen af denne støtte kan fordeles over fem år.

2. For støtte, der ydes til producentsammenslutninger, som er anerkendt efter den 1. juli 1985, gælder dog for de første fem år efter anerkendelsen følgende:

a) støtten udgør for henholdsvis første, andet, tredje, fjerde og femte år højst 5 %, 5 %, 4 %, 3 % og 2 % af værdien af de produkter, der kommer fra de i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede medlemmer, og som anerkendelsen og markedsføringen omfatter

b) støtten kan ikke overstige de faktiske udgifter til den pågældende sammenslutnings oprettelse og drift

c) støtten udbetales i årlige rater i højst syv år efter anerkendelsesdatoen.

3. Den støtte, som ydes til foreninger af producentsammenslutninger, udgør:

a) for henholdsvis første, andet og tredje år højst 60 %, 40 % og 20 % af de faktiske stiftelses- og driftsomkostninger

b) dog højst 120 000 ECU i alt.

4. Rådet kan med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen for et bestemt tidsrum fastsætte højere satser end de i stk. 2 og 3 nævnte for visse områder og produkter, for hvilke der er særlige vanskeligheder med tilpasningen til den fælles landbrugspolitiks betingelser og de økonomiske følger heraf.

5. For Portugal fordobles procentsatserne i stk. 2, litra a), og procentsatserne i stk. 3, litra a), fastsættes til henholdsvis 100 %, 80 % og 40 %.

Artikel 11

1. Støtten ydes kun:

a) i det omfang sammenslutninger eller foreninger af sådanne ikke allerede har modtaget støtte efter de nationale bestemmelser

b) i forhold til de yderligere stiftelses- og driftsomkostninger, som deres tilpasning til de i artikel 6 fastlagte betingelser virkelig har medført, såfremt der er tale om sammenslutninger eller foreninger af sådanne, som oprettes på grundlag af allerede eksisterende organisationer eller af producenter, der tilhører sådanne organisationer.

2. Værdien af de i artikel 10, stk. 2, litra a), omhandlede produkter beregnes hvert år som et standardbeløb på grundlag af:

a) den årlige mængde, der markedsføres i henhold til artikel 6, stk. 1, litra c)

b) de opnåede gennemsnitlige producentpriser.

3. De nærmere angivelser, der er nødvendige for at definere begrebet stiftelses- og driftsomkostninger i henhold til artikel 10, stk. 2, litra b), og artikel 10, stk. 3, litra a), fastlægges efter proceduren i artikel 29, stk. 1, andet til femte led, i forordning (EØF) nr. 4253/88.

AFSNIT IV Finansielle og almindelige bestemmelser

Artikel 12

1. Alle de i denne forordning fastsatte foranstaltninger udgør en fælles aktion efter artikel 2, stk. 1 i forordning (EØF) nr. 4256/88.

2. Artikel 3 i forordning (EF) nr. 950/97 finder anvendelse.

Artikel 13

Inden den 1. januar 1997 forelægger Kommissionen Rådet en rapport om resultaterne af anvendelsen af den fælles aktion, der er fastsat i denne forordning, på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.

Artikel 14

Aktioner i henhold til artikel 10 samt støtte, der følger af anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 389/82 af 15. februar 1982 om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne inden for bomuldssektoren (10), indgår i de overslag over de årlige udgifter, der er omhandlet i artikel 31, stk. 1, i forordning (EF) nr. 950/97.

Artikel 15

Støtten udbetales i overensstemmelse med artikel 21 i forordning (EØF) nr. 4253/88. Udbetalingen af restbeløbet eller refusionen, som sker på betingelserne i stk. 4 i nævnte artikel, foretages dog desuden på grundlag af:

- en erklæring fra medlemsstaterne om, hvilke udgifter de har afholdt i løbet af et kalenderår, og

- en rapport om gennemførelses af foranstaltningerne i det pågældende kalenderår udarbejdet i overensstemmelse med artikel 25, stk. 4, i nævnte forordning

som begge forelægges for Kommissionen inden den 1. juli det følgende år.

Artikel 16

Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til artikel 15 efter høring af den komité, der er omhandlet i artikel 29, stk. 1, andet til femte afsnit, i forordning (EØF) nr. 4253/88.

Artikel 17

Såfremt Kommissionen i henhold til artikel 2 i forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (11) konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse på en aftale, vedtagelse eller form for samordnet praksis:

- hvorved de i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede personer danner sammenslutninger, eller sammenslutninger samles i foreninger, i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser

- eller hvorved de i artikel 6, stk. 1, litra b), omhandlede fælles regler vedtages eller gennemføres

gælder en afgørelse med hensyn til den pågældende aftale, vedtagelse eller form for samordnet praksis først fra konstateringstidspunktet.

Artikel 18

Denne forordning er ikke til hinder for, at medlemsstaterne inden for det område, der er dækket af denne forordning, træffer supplerende støtteforanstaltninger, for hvilke der gælder, andre tildelingsbetingelser eller -bestemmelser end dem, der er fastsat heri, eller hvis størrelse overstiger de lofter, der er fastsat heri, såfremt disse foranstaltninger træffes i overensstemmelse med traktatens artikel 92, 93 og 94.

Artikel 19

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:

a) de love og administrative bestemmelser, der træffes med henblik på anvendelsen af denne forordning, senest en måned efter deres vedtagelse

b) en rapport om resultatet af anvendelsen af denne forordning hvert år inden den 31. marts.

Artikel 20

1. Forordning (EØF) nr. 1360/78 ophæves.

2. Forordning (EØF) nr. 746/93 ophæves for så vidt angår de producentsammenslutninger og foreninger af sådanne, der er omfattet af nærværende forordning.

3. Henvisninger til de ophævede forordninger skal betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.

Artikel 21

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 1997.

På Rådets vegne

J. VAN AARTSEN

Formand

(1) EFT nr. C 115 af 19. 4. 1996, s. 60.

(2) Udtalelse afgivet den 13. maj 1997 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(3) EFT nr. C 204 af 15. 7. 1996, s. 38.

(4) EFT nr. L 166 af 23. 6. 1978, s. 1. Forordningen er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.

(5) EFT nr. L 77 af 31. 3. 1993, s. 14.

(6) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 25. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2085/93 (EFT nr. L 193 af 31. 7. 1993, s. 44).

(7) Se side 1 i denne Tidende

(8) EFT nr. L 2297 af 21. 11. 1996, s. 1.

(9) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 1.) Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3193/94 (EFT nr. L 337 af 24. 12. 1994, s. 11).

(10) EFT nr. L 51 af 23. 2. 1982, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3808/89 (EFT nr. L 371 af 20. 12. 1989, s. 1).

(11) EFT nr. 30 af 20. 4. 1962, s. 993/62, specialudgave 1959 1962, s. 120.

BILAG I

>TABELPOSITION>

BILAG II

SAMMENLIGNINGSTABEL

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>