KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 3119/94 af 19. december 1994 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), senest aendret ved forordning (EF) nr. 522/94 (2), saerlig artikel 11,

efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE (1) I august 1993 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland, Ukraine, Georgien, Brasilien og Sydafrika.

Proceduren blev indledt som foelge af en klage indgivet af Euroalliage (ferrolegeringsindustriens forbindelsesudvalg), der paastod at handle paa vegne af alle Faellesskabets producenter af ferrosiliciummangan.

Klagen indeholdt bevis for, at der fandt dumping sted af varen med oprindelse i de ovennaevnte lande og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf. Disse beviser ansaas for tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure.

(2) Kommissionen underrettede officiellt de producenter, eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(3) Fem producenter i Faellesskabet besvarede Kommissionens spoergeskema og tilkendegav deres mening skriftligt. Disse producenter fandtes at staa for 66 % af Faellesskabets produktion af ferrosiliciummangan og var derfor repraesentative for erhvervsgrenen i Faellesskabet som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 (i det foelgende benaevnt grundforordningen).

(4) En raekke producenter i Ukraine, Georgien, Brasilien og Sydafrika samt tre importoerer i Faellesskabet, hvoraf en stod i forbindelse med en sydafrikansk producent, besvarede Kommissionens spoergeskema og tilkendegav deres mening skriftligt.

(5) For saa vidt angaar Rusland, pegede klagen paa eksistensen af ferrosiliciummangan af russisk oprindelse paa grundlag af statistiske oplysninger fra Eurostat, men identificerede ikke producenter af denne vare i Rusland. Kommissionen sendte spoergeskemaer til mulige producenter af ferrosiliciummangan i Rusland, dvs. producenter af ferrolegeringer, og til erhvervsdrivende, som den vidste var beroert af sagen. Ingen producenter og kun en erhvervsdrivende besvarede spoergeskemaet og anfoerte, at der ikke fandtes nogen produktion af ferrosiliciummangan i Rusland. Repraesentanter for de russiske myndigheder haevdede ligeledes, at Rusland ikke havde nogen produktionsfaciliteter for denne vare og derfor ikke burde vaere omfattet af proceduren.

Kommissionen fandt imidlertid beviser for, at betydelige maengder ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland var blevet eksporteret fra Rusland til Faellesskabet i undersoegelsesperioden. Under disse omstaendigheder, og for at undgaa nogen potentiel forskelsbehandling eller omgaaelse, udelukkes Rusland ikke fra naervaerende undersoegelse.

(6) Alle parter, som anmodede herom, blev hoert mundtligt.

(7) Kommissionen indhentede og afproevede de oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse vedroerende dumping og skade, og aflagde kontrolbesoeg hos:

a) klagende producenter i Faellesskabet:

- Sadaci SA, Belgien

- Dunkerque Electrometallurgie (DEM),

Frankrig

- Fornileghe SpA, Italien

- Italghisa SpA, Italien

b) brasilianske producenter:

- Companhia Paulista de Ferro-Ligas, Sao Paulo

- Sibra Electrosiderurgica Brasileira, Bahia

c) sydafrikanske producenter:

- Samancor Limited, Johannesburg

- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited, Witbank

d) forbundne importoerer:

- Samancor International Limited, Det Forenede Kongerige

e) ikke-forbudne importoerer:

- Sirce SpA, Italien

- Société Anonyme des Minerais, Luxembourg

(8) Dumpingsundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. april 1992 til den 31. marts 1993 (undersoegelsesperioden).

B. VARE (9) Beskrivelse af den paagaeldende vare

Den vare, der er genstand for undersoegelsen, er ferrosiliciummangan, henhoerende under KN-kode 7202 30 00.

Ferrosiliciummangan er en legering, der hovedsagelig bestaar af mangan, silicium, kulstof, phosphor og svovl. Den findes i forskellige kvaliteter, der saerlig adskiller sig ved kulstofindholdet i legeringen, og i forskellige granulatstoerrelser. Undersoegelsen har vist, at alle kvaliteter har samme anvendelse, nemlig til desoxydation eller som legeringselement i staalfremstilling, og generelt er udskiftelige, omend specifikke kvaliteter kan vaere noedvendige for bestemte staaltyper. I forbindelse med undersoegelsen blev alle kvaliteter anset for en enkelt vare. I betragtning af, at priserne som regel varierer i henhold til kvaliteten, baseredes prissammenligningerne imidlertid paa den mest almindeligt solgte kvalitet, nemlig en vare med et indhold af mindst 65 % mangan og ca. 17 % silicium i granulatstoerrelser mellem 10 og 200 mm (standardferrosiliciummangan).

(10) Samme vare

Kommissionen fastslog, at den vare, der eksporteres af Brasilien og Sydafrika, i sine grundlaeggende fysiske egenskaber og sin anvendelse ligner saavel den vare, der er beregnet til forbrug i de paagaeldende lande, som den vare, der fremstilles af erhvervsgrenen i Faellesskabet. De blev derfor anset for samme vare efter artikel 2, stk. 12, i grundforordningen.

Kommissionen fastslog ligeledes, at ferrosiliciummangan eksporteret af Rusland, Georgien og Ukraine er mage til den vare, der fremstilles af erhvervsgrenen i Faellesskabet, samt, for saa vidt angaar Rusland og Ukraine, til den vare, der fremstilles og saelges til forbrug i Brasilien, som er det land, der benyttes som reference for den paagaeldende eksport (se nr. 12).

C. DUMPING (11) Der blev ikke foretaget nogen dumpingberegning, for saa vidt angaar importen fra Georgien, da det blev konkluderet, at importen fra dette land i undersoegelsesperioden var af minimalt omfang (se nr. 34).

Normal vaerdi

a) Rusland og Ukraine

(12) Da baade Rusland og Ukraine er lande uden markedsoekonomi, blev den normale vaerdi for disse lande fastsat i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen, dvs. paa grundlag af oplysninger indhentet i et land med markedsoekonomi, hvor varen fremstilles.

(13) I klagen blev Brasilien foreslaaet som referenceland. Kommissionen fandt, at Brasilien var et hensigtsmaessigt og ikke urimeligt valg af foelgende grunde:

- i henhold til oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, har ferrosiliciummangan fremstillet i Brasilien og de paagaeldende lande lignende fysiske egenskaber og samme anvendelsesomraade

- betingelserne for adgang til raastoffer i Brasilien er generelt sammenlignelige med betingelserne i de beroerte eksportlande, for hvilke der er tilgaengelige oplysninger, da de vigtigste raastoffer, der anvendes i fremstillingen af ferrosiliciummangan, i begge tilfaelde haevdes at kunne fremskaffes lokalt

- der er tilsyneladende tilstraekkelig konkurrence om salget af ferrosiliciummangan i Brasilien til, at priserne styres af markedskraefterne. Kommissionen har faktisk modtaget oplysninger om, at der findes mindst fem producenter i Brasilien og importeres fra mere end en kilde

- den maengde ferrosiliciummangan, der blev solgt af de brasilianske producenter paa deres hjemmemarked i undersoegelsesperioden, fandtes at overstige de maengder, der eksporteredes til Faellesskabet af hvert af de beroerte lande, og kunne derfor anses for at vaere repraesentative.

Den normale vaerdi for Rusland og Ukraine blev derfor fastlagt paa grundlag af den normale vaerdi, der blev beregnet for Brasilien (se nr. 14).

b) Brasilien

(14) De to brasilianske producenter, som samarbejdede med Kommissionen, fandtes at vaere forbundne, idet den ene var et datterselskab af den anden. Det blev derfor fundet hensigtsmaessigt at beregne en enkelt normal vaerdi og en enkelt dumpingmargen for koncernen. Den normale vaerdi for Brasilien blev derfor fastsat paa grundlag af et gennemsnit af de oplysninger, der var afgivet af begge producenter, som redegjort for i det foelgende.

(15) Hjemmemarkedssalget af ferrosiliciummangan i Brasilien oversteg 5 % af den maengde, der blev importeret til Faellesskabet, og ansaas derfor for tilstraekkelig repraesentativt i maengde til at danne grundlag for en beregning af den normale vaerdi.

(16) I betragtning af de betydelige prisforskelle, der er en foelge af hyperinflationen i Brasilien, og med henblik paa at kunne foretage en sammenligning med eksportprisen saa taet paa samme tidspunkt som muligt, blev den normale vaerdi imidlertid fastsat paa et maanedligt grundlag.

(17) Naesten hele salget i Brasilien skete til uafhaengige kunder. Kommissionen undersoegte, om dette salg havde fundet sted i normal handel ved paa maanedligt grundlag af sammenligne den vejede gennemsnitlige pris med de gennemsnitlige enhedsomkostninger for begge producenter.

For maaneder, hvor den vejede gennemsnitlige pris oversteg de gennemsnitlige enhedsomkostninger, blev den normale vaerdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen fastsat paa grundlag af salget paa hjemmemarkedet, dvs. den vejede gennemsnitlige pris for den paagaeldende maaned.

I maaneder, hvor den vejede gennemsnitlige hjemmemarkedspris ikke var hoej nok til, at alle omkostninger kunne daekkes i normal handel, blev den normale vaerdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), i grundforordningen baseret paa en beregnet vaerdi, der blev fastsat ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne, et rimeligt beloeb til salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en fortjenstmargen.

(18) I mangel paa andre gyldige kriterier for fastsaettelse af en rimelig fortjenstmargen blev der valgt 5 %, hvilket i henhold til de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er det mindste, der er noedvendigt for at bevare baeredygtigheden i denne erhvervsgren.

c) Sydafrika

(19) Begge sydafrikanske producenter solgte paa deres hjemmemarked mere end 5 % af den maengde, der blev eksporteret til Faellesskabet, hvilket skete til rentable priser, der ansaas for at vaere forlangt i normal handel. Dette salg ansaas derfor at vaere tilstraekkelig repraesentativt som grundlag for at beregne den normale vaerdi.

(20) I sin undersoegelse af, om de sydafrikanske producenters hjemmemarkedssalg havde fundet sted i normal handel, udelod Kommissionen salg til forbundne kunder, hvor et saadant salg var forekommet. For én sydafrikansk producents vedkommende udelod Kommissionen salg til en kunde, med hvilken denne producent fandtes at have en kompensationsordning, om hvilken Kommissionen ikke fandt det godtgjort, at de paagaeldende priser var sammenlignelige med priserne ved transaktioner mellem parter, der ikke havde en saadan forbindelse. Paa grundlag af det resterende salg fastslog den, at begge producenters gennemsnitlige hjemmemarkedspris var hoejere end de paagaeldende enhedsomkostninger.

(21) Den normale vaerdi for begge sydafrikanske producenter blev derfor fastsat paa grundlag af den vejede gennemsnitlige hjemmemarkedspris for ferrosiliciummangan solgt paa hjemmemarkedet til priser i normal handel i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen.

Eksportpris

a) Rusland

(22) I betragtning af det manglende samarbejde fra de russiske producenters side blev eksportprisen fastsat paa grundlag af de tilgaengelige oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. I denne forbindelse fandt Kommissionen, at det bedste tilgaengelige vidnesbyrd var de gennemsnitlige maanedlige priser, der blev angivet i Eurostats statistik over importen af ferrosiliciummangan af russisk oprindelse i undersoegelsesperioden.

b) Ukraine

(23) De oplysninger om eksportsalg, som blev afgivet af de samarbejdende ukrainske producenter, fandtes ikke at vaere brugbare, isaer fordi det ikke paa grundlag af besvarelserne af spoergeskemaerne var muligt at fastslaa, om eksportsalgene var sket til Faellesskabet eller andre modtagere. Desuden samarbejdede en importoer i Faellesskabet, der stod i forbindelse med en ukrainsk producent, ikke i undersoegelsen og forhindrede derved adgangen til oplysninger om denne importoers omkostninger og videresalgspriser, som var noedvendige for at beregne eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra b), i grundforordningen.

(24) Kommissionen modtog og efterproevede imidlertid oplysninger om eksportsalg af ukrainsk oprindelse til to ikke-forbundne importoerer i Faellesskabet. Disse salg fandtes at udgoere 53 % af den samlede import af ferrosiliciummangan af ukrainsk oprindelse til Faellesskabet i undersoegelsesperioden. Under disse omstaendigheder fandtes det hensigtsmaessigt at basere eksportpriserne paa saavel de oplysninger, som var afgivet af disse importoerer, som (for de resterende salg) det bedste tilgaengelige vidnesbyrd, der i dette tilfaelde ansaas for at vaere de gennemsnitlige maanedlige priser, der blev angivet af Eurostat for importen af ukrainsk oprindelse i undersoegelsesperioden. Brugen af disse statistikker stoettes af, at de generelt var i overensstemmelse med de priser, som importoererne havde meddelt, og som var blevet verificeret af Kommissionen.

Eksportpriserne blev derfor fastsat dels paa grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for varen ved salg til eksport til Faellesskabet, og dels paa grundlag af tilgaengelige oplysninger.

c) Brasilien

(25) Alle eksportsalg til Faellesskabet i undersoegelsesperioden blev foretaget direkte til uafhaengige importoerer.

Eksportpriserne blev derfor fastsat paa grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for varen ved salg til eksport til Faellesskabet, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra a), i grundforordningen.

d) Sydafrika

(26) Naar salg til Faellesskabet blev foretaget direkte til ikke-forbundne importoerer, blev eksportpriserne fastsat paa grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for varen ved salg til eksport til Faellesskabet, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra a), i grundforordningen.

Ved eksport til forbundne importoerer i Faellesskabet blev eksportpriserne beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra b), i grundforordningen paa grundlag af videresalgsprisen til den foerste uafhaengige koeber, justeret for at tage hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, samt en fortjenstmargen paa 3 %, som foreloebig ansaas for rimelig paa grund af de oplysninger, som var tilgaengelige for Kommissionen om den paagaeldende varesektor.

Sammenligning

(27) Den normale vaerdi blev sammenlignet med eksportpriserne, om muligt for hver enkelt transaktion. For at sikre en rimelig sammenligning blev der justeret i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i grundforordningen for saa vidt angaar forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom forskelle i salgsomkostninger, for hvilke der var blevet fremlagt tilfredsstillende beviser.

(28) For saa vidt angaar eksport fra Ukraine, blev der foretaget en justering for at tage hensyn til forskelle i fysiske egenskaber (dvs. et hoejt indhold af phosphor og ikke knuste former), hvor kravet vedroerende forskellen var underbygget.

(29) Der blev foretaget sammenligninger ab fabrik for Brasilien og Sydafrika og fob for Rusland og Ukraine, hvilket ansaas for at vaere det foerste hensigtsmaessige tilsvarende sammenligningstrin under hensyn til, at omkostninger i lande uden markedsoekonomi ikke kan tages i betragtning ved fastlaeggelse af priser, der danner grundlag for en sammenligning mellem eksportpriser og normal vaerdi.

Dumpingmargener

(30) Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted, og at dumpingmargenerne var lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.

(31) De vejede gennemsnitlige dumpingmargener for de paagaeldende lande og selskaber er, udtrykt i procent af prisen ved Faellesskabets graense, cif, ufortoldet:

"" ID="1">- Rusland:> ID="2">57,4 %"> ID="1">- Ukraine:> ID="2">52,8 %"> ID="1">- Brasilien:"> ID="1">Koncernen bestaaende af Companhia Paulista de Ferro-Ligas og Sibra Electrosiderurgica Brasileira:> ID="2">40,6 %"> ID="1">- Sydafrika:"> ID="1">- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited:> ID="2">45,3 %"> ID="1">- Samancor Limited:> ID="2">57,8 %.">

(32) For saa vidt angaar producenter i Brasilien og Sydafrika, som hverken besvarede Kommissionens spoergeskema eller paa anden maade gav sig til kende, blev dumpingmargenen fastlagt paa grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Kommissionen fandt i denne forbindelse, at resultaterne af undersoegelsen var det bedst egnede grundlag for fastsaettelsen. Da der ikke var grund til at antage, at dumpingmargenen for de ikke-samarbejdende selskaber var lavere end den hoejeste fundne dumpingmargen, blev sidstnaevnte dumpingmargen anvendt for disse selskaber.

D. SKADE Kumulation af dumpingimporten

(33) Kommissionen undersoegte, om virkningen af importen fra de paagaeldende lande paa erhvervsgrenen i Faellesskabet skulle analyseres kumulativt paa grundlag af foelgende kriterier: omfanget af importen i undersoegelsesperioden, de importerede varers sammenlignelighed for saa vidt angaar fysiske egenskaber og udskiftelighed ved den endelige anvendelse samt lighed i markedsadfaerd.

(34) For saa vidt angaar Georgien viste de oplysninger, der var tilgaengelige for Kommissionen, at importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i dette land i undersoegelsesperioden var af ubetydeligt omfang (dvs. 0,9 % af forbruget i Faellesskabet). I overensstemmelse med Kommissionens saedvanlige praksis og med henblik paa de foreloebige konklusioner ansaas denne import ikke for at kunne bidrage til den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Faellesskabet, og blev derfor udeladt af vurderingen af skaden.

(35) For saa vidt angaar import med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika fandtes det, at de varer, der importeredes fra hvert af disse lande, konkurrerede med hinanden og med den samme vare fremstillet af erhvervsgrenen i Faellesskabet, at importen fra hvert af landene i den undersoegte periode var betydelig, og at der var tale om en lignende prisudvikling. Under disse omstaendigheder fandtes det, at importen fra disse lande skulle analyseres samlet.

Forbruget i Faellesskabet samt dumpingimportens omfang og markedsandel

(36) Faellesskabets forbrug af ferrosiliciummangan steg stort set konstant i undersoegelsesperioden. I alt steg forbruget fra 415 263 tons i 1989 til 504 043 tons i undersoegelsesperioden, hvilket svarer til en stigning paa 21,4 % i loebet af perioden.

(37) Den samlede maengde import af ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika steg stoet og betydeligt fra 64 358 tons i 1989 til 150 198 tons i undersoegelsesperioden, dvs. en stigning paa 133,4 %.

- Ifoelge oplysninger, der var tilgaengelige for Kommissionen, nemlig Eurostats statistikker, steg eksporten fra Rusland fra omkring 66 tons i 1989 til ca. 16 871 tons i undersoegelsesperioden. I samme tidsrum steg eksporten fra Ukraine fra ca. 198 tons til ca. 33 284 tons.

- Brasilien oegede sin eksport til Faellesskabet fra 11 239 tons i 1989 til 50 030 tons i undersoegelsesperioden.

- For saa vidt angaar Sydafrika svingede eksporten noget mellem 1989 og undersoegelsesperioden. Omfanget var imidlertid hele tiden betydeligt og laa kun i et enkelt aar (1990) paa under 50 000 tons.

(38) Dumpingimporten fik i betydeligt omfang indpas paa markedet i tidsrummet fra 1989 frem til undersoegelsesperioden, hvor markedsandelen af det samlede aabenbare forbrug steg fra 15,4 % til 29,7 %. De enkelte beroerte landes markedsandel var i undersoegelsesperioden: Rusland 3,3 %, Ukraine 6,6 %, Brasilien 9,9 % og Sydafrika 9,9 %.

Priserne for dumpingimporten

(39) Kommissionen sammenlignede faellesskabserhvervsgrenens priser med de beroerte eksportoerers priser paa faellesskabsmarkedet i undersoegelsesperioden. De priser, der blev undersoegt, var priserne ved salg til uafhaengige kunder, om noedvendigt justeret til faellesskabserhvervsgrenens ab fabrik-niveau for at sikre, at sammenligningen fandt sted paa samme handelstrin.

(40) Sammenligningen viste prisunderbudsmargener paa op til 16,3 %. Dette underbud i undersoegelsesperioden maa sammenholdes med, at producenterne i Faellesskabet i de foregaaende fire aar var blevet tvunget til at saenke deres priser med mere end 40 % som foelge af det pristryk, der blev udoevet af alle de beroerte eksportoerer.

Situationen for erhvervsgrenen i Faellesskabet

a) Produktion

(41) Faellesskabets samlede produktion af ferrosiliciummangan steg fra 114 180 tons i 1989 til 118 332 tons i undersoegelsesperioden, dvs. med 3,6 %.

b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(42) For saa vidt angaar kapacitet skal det bemaerkes, at produktionsfaciliteterne for ferrosiliciummangan er indrettet til at fremstille mere end et produkt og ogsaa goer dette baade som foelge af efterspoergslen paa markedet og for at minimere omkostningerne. Som foelge heraf var det vanskeligt at fastlaegge kapacitetsniveauerne for den paagaeldende vare. Paa grundlag af et skoen over den kapacitet, som producenterne i Faellesskabet normalt afsaetter til fremstillingen af ferrosiliciummangan, forblev den installerede kapacitet imidlertid uaendret mellem 1989 og undersoegelsesperioden, og udnyttelsesgraden steg derfor en smule fra 59,6 % til 61,8 %.

c) Stoerrelsen af faellesskabserhvervsgrenens salg

(43) Erhvervsgrenen i Faellesskabet havde et salg i Faellesskabet, der steg fra 100 000 tons i 1989 til 115 432 tons i undersoegelsesperioden. Denne stigning er imidlertid betydelig mindre end stigningen i forbruget paa 21,4 % i den undersoegte periode.

d) Markedsandel

(44) Udviklingen i salget viser sammenlignet med det aabenbare forbrug i Faellesskabet, at faellesskabsproducenternes markedsandel faldt fra 24,1 % i 1989 til 22,9 % i undersoegelsesperioden.

e) Lagerbeholdning

(45) Der kunne ikke fastslaas noget bestemt moenster for stoerrelsen af faellesskabsproducenternes lagerbeholdninger mellem 1989 og undersoegelsesperioden, bortset fra at de enkelte producenters lagerbeholdninger steg og faldt i takt med hhv. vaekst og fald i produktionen.

f) Prisudvikling

(46) Pristrykket som foelge af dumpingimporten tvang erhvervsgrenen i Faellesskabet til loebende at saenke sine priser mellem 1989 og undersoegelsesperioden i et forsoeg paa at bevare markedsandel. De indekserede priser var: 100 i 1989, 73 i 1990, 67 i 1991, 61 i 1992 og 60 i undersoegelsesperioden.

g) Rentabilitet

(47) Et vejet gennemsnit af faellesskabsproducenternes resultater i procent af omsaetningen viste, at der i 1989 havde vaeret et overskud paa 16,9 %, hvilket blev til et tab paa 14,9 % i 1990, fulgt af yderligere og voksende tab paa 26 % i 1991, 36,9 % i 1992 og 36,3 % i undersoegelsesperioden.

h) Beskaeftigelse

(48) Beskaeftigelsen i ferrosiliciummangansektoren faldt med 14,7 % mellem 1989 og undersoegelsesperioden.

Konklusioner vedroerende skade

(49) Undersoegelsen af kendsgerningerne vedroerende skade har vist, at erhvervsgrenen i Faellesskabet har mistet betydelige markedsandele paa et tidspunkt, hvor forbruget i Faellesskabet var steget med 21,4 %. Faellesskabsproducenternes finansielle resultater aendredes fra et tilfredsstillende overskud i 1989 til svaere tab paa 36,3 % i undersoegelsesperioden. Endvidere faldt beskaeftigelsen betydeligt.

(50) I betragtning af disse negative oekonomiske faktorers betydning finder Kommissionen, at der er paafoert erhvervsgrenen i Faellesskabet vaesentlig skade, jf. artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

E. AARSAGER TIL SKADE a) Virkning af dumpingimporten

(51) I sin undersoegelse af, om den vaesentlige skade, som erhvervsgrenen i Faellesskabet havde lidt, var blevet foraarsaget af virkningen af dumpingimporten, fandt Kommissionen, at faellesskabsproducenternes finansielle situation aendredes fra tilfredsstillende positiv til svaert negativ i samme tidsrum, dvs. fra 1989 til undersoegelsesperioden, hvor dumpingimportens omfang mere end fordobledes.

Prisunderbud var desuden udbredte og praktiseredes af alle de beroerte eksportoerer. I betragtning af prisfoelsomheden paa markedet for ferrosiliciummangan foerte dette til, at producenterne i Faellesskabet maatte justere deres priser for at tilpasse sig den nedadgaaende tendens, der praktiseredes af alle de undersoegte eksportoerer. Som foelge heraf maatte erhvervsgrenen i Faellesskabet taale et prisfald paa 40 %. Til trods for dette var erhvervsgrenen i Faellesskabet ikke i stand til at oege sit salg i overensstemmelse med den oegede efterspoergsel, og kapacitetsudnyttelsen forblev derfor lav. Disse faktorer foerte til alvorlige fald i rentabiliteten.

(52) En sydafrikansk producent haevdede, at eksporten fra Sydafrika, der havde vaeret forholdsvis stabil mellem 1989 og undersoegelsesperioden med en deraf foelgende faldende tendens i markedsandel, ikke kunne have bidraget til den skade, der var paafoert erhvervsgrenen i Faellesskabet. Kommissionen fandt imidlertid, at den betydelige maengde dumpingimport fra Sydafrika i perioden sammen med et fortsat prisfald, der laa op til 13,4 % under de europaeiske producenters priser i undersoegelsesperioden, bidrog til prisudhulingen og de finansielle tab, som erhvervsgrenen i Faellesskabet havde lidt.

b) Andre faktorer

(53) Kommissionen undersoegte, om den skade, erhvervsgrenen i Faellesskabet havde lidt, kunne have vaeret foraarsaget af andre faktorer end dumpingimporten. Isaer saa Kommissionen paa forbrugsudviklingen paa faellesskabsmarkedet og udviklingen i og virkningerne af import fra tredjelande, der ikke var omfattet af proceduren.

(54) Faellesskabets forbrug af ferrosiliciummangan steg mellem 1989 og undersoegelsesperioden (se nr. 36). Den skade, som erhvervsgrenen i Faellesskabet har lidt, kan derfor ikke tilskrives udviklingen i efterspoergslen.

(55) For saa vidt angaar import fra tredjelande, der ikke er omfattet af denne procedure, fandt Kommissionen, at deres markedsandel som helhed faldt fra 47,5 % i 1989 til 36 % i undersoegelsesperioden. Desuden havde intet eksportland med undtagelse af Norge en markedsandel i Faellesskabet paa over 2 % i undersoegelsesperioden, og saadanne landes samlede markedsandel faldt fra 6,1 % i 1989 til 5,2 % i undersoegelsesperioden.

(56) Kommissionen undersoegte isaer udviklingen i omfang og priser for den norske vare, der udgjorde den stoerste enkelte maengde importeret ferrosiliciummangan i Faellesskabet. I denne forbindelse fandtes det, at Norges markedsandel var faldet fra 41,4 % i 1989 til 30,8 % i undersoegelsesperioden. Dette synes at vaere en foelge af Norges beslutning om at fortsaette med at saelge til priser, der ligger over faellesskabsproducenternes priser. Denne prispolitik skal sammenlignes med den politik, der foeres af producenterne i Faellesskabet, som i et forsoeg paa at bevare deres markedsandel fulgte det pristryk, som de undersoegte eksportoerer udoevede, med stadig stoerre tab af salget af ferrosiliciummangan i Faellesskabet til foelge. Under disse omstaendigheder kunne eksporten fra Norge ikke anses for at vaere ansvarlig for den uholdbare situation, som erhvervsgrenen i Faellesskabet befinder sig i.

(57) I betragtning af ovenstaaende har Kommissionen fastslaaet, at skoent det ikke kan udelukkes, at den ovennaevnte import kan have haft en vis negativ virkning paa erhvervsgrenen i Faellesskabet, maa dumpingimporten med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika paa grund af den pris, dens betydelige og voksende stoerrelse og markedsandel samt det deraf foelgende fald i markedsandel og fortsatte tab for erhvervsgrenen i Faellesskabet saerskilt betragtet anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren vaesentlig skade.

F. FAELLESSKABETS INTERESSER a) Generelle betragtninger

(58) Formaalet med antidumpingtold er generelt at afhjaelpe unfair forretningsmetoder, der forvolder skade for erhvervslivet i Faellesskabet. Den valgte loesning skal goere det muligt at genskabe den fri og fair konkurrence paa faellesskabsmarkedet, hvilket i sig selv klart er i Faellesskabets interesse.

(59) I den forbindelse skal det bemaerkes, at skoent antidumpingforanstaltninger kan foere til et oeget prisniveau for eksportvarer og derved faa indflydelse paa deres relative konkurrencedygtighed, boer der ikke forventes nogen negativ virkning paa konkurrencesituationen paa faellesskabsmarkedet som foelge af, at der indfoeres foranstaltninger. Tvaertimod boer en afskaffelse af de uretfaerdige fordele, der er opnaaet som foelge af dumpingmetoderne, forhindre, at erhvervsgrenen i Faellesskabet og de eksportoerer, der ikke griber til uhaederlig prisfastsaettelse, skades yderligere og derved sikre, at der forefindes et bredt udvalg af leverandoerer.

b) Involverede interesser

(60) Undersoegelsen viste, at erhvervsgrenen i Faellesskabet befinder sig i en usikker situation, der isaer er tydelig i de svaere og voksende tab, der er lidt i de sidste fire aar, og den faldende beskaeftigelse som foelge af den betydelige og voksende maengde dumpingimport, der indfoeres i Faellesskabet. Hvis der ikke findes en loesning, kan det i betragtning af de paaloebne tabs stoerrelse forventes, at en eller flere producenter inden laenge vil blive tvunget til at indstille produktionen, hvilket inden for et relativt kort tidsrum vil foere til, at denne erhvervsgren i Faellesskabet stort set vil forsvinde.

(61) Forbrugsindustrien (staalproducenterne) haevdede, at en indfoerelse af antidumpingforanstaltninger ville oege omkostningerne for denne erhvervsgren, der allerede er i finansielle vanskeligheder.

(62) Kommissionen erkender, at der ogsaa skal tages hensyn til staalindustriens interesser, men bemaerker sig, at ferrosiliciummangan udgoer en lille procentdel af fremstillingsomkostningerne for staal (ca. 1 % af omkostningerne ved et ton staal). Under disse omstaendigheder er Kommissionen af den opfattelse, at den virkning, som antidumpingforanstaltningerne vil have paa staalproducenternes omkostninger, ikke kan betragtes som tilstraekkelig til at berettige, at der ikke gribes ind over for den uretmaessige import.

(63) Efter en noeje undersoegelse af alle ovennaevnte aspekter er Kommissionen derfor naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse at indfoere en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika.

G. TOLDSATS (64) Med henblik paa at fastsaette stoerrelsen af den midlertidige told tog Kommissionen hensyn til omfanget af den konstaterede dumping og stoerrelsen af den told, der er noedvendig for at afhjaelpe den skade, der paafoeres erhvervsgrenen i Faellesskabet.

(65) Da skaden hovedsagelig hidroerte fra loebende prisfald og efterfoelgende finansielle tab, kraevedes det for at afhjaelpe den, at eksportpriserne oegedes i en saadan grad, at erhvervsgrenen i Faellesskabet ville kunne haeve sine priser til et rentabelt niveau.

(66) For at fastsaette den noedvendige prisstigning sammenlignede Kommissionen de gennemsnitlige importpriser frit Faellesskabets graense, om noedvendigt justeret til niveauet ab fabrik faellesskabsproducenten, med faellesskabsproducenternes vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger samt en fortjeneste paa 5 %, der anses for at vaere det minimum, der er noedvendigt for at sikre erhvervsgrenens baeredygtighed.

(67) For saa vidt angaar Brasilien, hvor det ene selskab var et datterselskab af det andet, ansaas det for hensigtsmaessigt at udregne en enkelt skadetaerskel for hele koncernen.

(68) Sammenligningen viste foelgende skadetaerskler for hver enkelt eksportoer eller producent:

"" ID="1">- Rusland:> ID="2">82,8 %"> ID="1">- Ukraine:> ID="2">70,7 %"> ID="1">- Brasilien:"> ID="1">Koncernen bestaaende af Companhia Paulista de Ferro-Ligas og Sibra Electrosiderurgica Brasileira:> ID="2">70,9 %"> ID="1">- Sydafrika :"> ID="1">- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited:> ID="2">57,4 %"> ID="1">- Samancor Limited:> ID="2">55,6 %.">

(69) Da den skadetaerskel, der blev fundet for den sydafrikanske producent Samancor, var lavere end den tilsvarende dumpingmargen, boer den midlertidige told, der skal indfoeres, i overensstemmelse med artikel 13, stk. 3, i grundforordningen svare til den fastsatte skademargen. I alle andre tilfaelde var de fundne dumpingmargener lavere end de tilsvarende skadegraenser, og den told, der skal paalaegges, boer derfor svare til de fastslaaede dumpingmargener.

(70) For saa vidt angaar Georgien anses det for hensigtsmaessigt ikke at indfoere midlertidige foranstaltninger vedroerende import med oprindelse i dette land i betragtning af den foreloebige konklusion, at denne import ikke kunne have forvoldt skade for erhvervsgrenen i Faellesskabet.

(71) For saa vidt angaar brasilianske og sydafrikanske firmaer, der ikke samarbejdede med undersoegelsen eller paa anden maade gav sig til kende, boer tolden fastsaettes paa grundlag af de tilgaengelige oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Da der i denne forbindelse ikke er grund til at antage, at en told, der er lavere end den hoejeste toldsats, der anses for noedvendig, vil vaere tilstraekkelig til at afhjaelpe den skade, der er forvoldt af denne import, samt for at undgaa omgaaelse af tolden og for ikke at beloenne manglende samarbejdsvilje, er Kommissionen af den opfattelse, at tolden for firmaer, der ikke samarbejdede med undersoegelsen, boer vaere den hoejeste told, der er beregnet for ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien og Sydafrika.

H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE (72) Af forvaltningsmaessige grunde boer der fastsaettes en frist, inden for hvilken de beroerte parter kan give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt. Desuden boer det anfoeres, at alle de konklusioner, der er draget i forbindelse med denne forordning, er midlertidige og kan tages op til fornyet overvejelse i forbindelse med enhver endelig told, som Kommissionen maatte foreslaa -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af ferrosiliciummangan henhoerende under KN-kode 7202 30 00 med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika.

2. Tolden fastsaettes i procent af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, til:

- 57,4 % for ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland

- 52,8 % for ferrosiliciummangan med oprindelse i Ukraine

- 40,6 % for ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien

- 55,6 % for ferrosiliciummangan med oprindelse i Sydafrika (taric-tillaegskode 8818) med undtagelse af ferrosiliciummangan fremstillet af nedenstaaende virksomhed, for hvilken foelgende toldsats finder anvendelse:

- 45,3 % Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited, Witbank (taric-tillaegskode 8819).

3. Medmindre andet er anfoert, finder gaeldende bestemmelser for told anvendelse.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1

i denne forordning finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1994.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10.

(3) EFT nr. C 210 af 4. 8. 1993, s. 5.