RÅDETS FÆLLES AKTION 2005/574/FUSP

af 18. juli 2005

om støtte til IAEA’s aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 14, og

ud fra følgende betragtninger:

EU er aktivt i gang med at gennemføre denne strategi og iværksætte de foranstaltninger, der er opført i oversigten i strategiens kapitel III, især ved at stille finansielle midler til rådighed for specifikke projekter, der gennemføres af multilaterale organisationer, såsom Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA).

Rådet vedtog den 17. maj 2004 fælles aktion 2004/495/FUSP om støtte til IAEA’s aktiviteter under dens nukleare sikkerhedsprogram og inden for rammerne af gennemførelsen af EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (2) .

Da Rådet den 22. december 2003 for EU’s vedkommende vedtog direktiv 2003/122/Euratom om kontrol med lukkede højaktive strålekilder og ukontrollerede strålekilder (3) , er forbedring af kontrollen med højaktive strålekilder i alle tredjelande i overensstemmelse med G8’s erklæring og aktionsplan om sikring af strålekilder fortsat et vigtigt mål.

IAEA forfølger de samme mål som dem, der er nedfældet i betragtning (5) og (6). Dette sker inden for rammerne af den reviderede adfærdskodeks om radioaktive kilders sikkerhed og sikring, som blev vedtaget af IAEA’s Styrelsesråd i september 2003, og i forbindelse med gennemførelsen af organisationens nukleare sikkerhedsplan, som finansieres gennem frivillige bidrag til dens nukleare sikkerhedsfond. IAEA deltager også i bestræbelserne på at styrke konventionen om den fysiske beskyttelse af nukleart materiale og fremme indgåelsen og gennemførelsen af IAEA-tillægsprotokollen.

VEDTAGET FØLGENDE FÆLLES AKTION:

Artikel 1

1. Med henblik på at sikre en umiddelbar og praktisk gennemførelse af nogle af elementerne i EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben ønsker EU at støtte IAEA’s aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol for at fremme følgende målsætninger:

2. IAEA-projekter, der svarer til foranstaltninger i EU’s strategi, er de projekter, som sigter mod:

at bistå staterne med at styrke den fysiske beskyttelse af nukleare materialer og andre radioaktive materialer under anvendelse, oplagring og transport, samt af nukleare anlæg

at bistå staterne med at skærpe sikkerheden for radioaktive materialer med ikke-nukleare formål

at styrke staternes evne til selv at afsløre og imødegå ulovlig handel

at bistå staterne med at udforme de nødvendige lovgivningsmæssige foranstaltninger til gennemførelse af IAEA-tillægsprotokollen.

Disse projekter vil blive gennemført i lande, der har brug for bistand på disse områder.

En detaljeret beskrivelse af disse projekter findes i bilaget til denne fælles aktion.

Artikel 2

1. Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter er på 3 914 000 EUR.

2. Forvaltningen af de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Unions almindelige budget, jf. stk. 1, skal ske i overensstemmelse med Fællesskabets procedurer og regler på budgetområdet, idet dog eventuelle forudfinansieringer ikke forbliver Fællesskabets ejendom.

3. Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter skal Kommissionen indgå en rammeaftale om finansiering med IAEA om betingelserne for anvendelse af EU’s bidrag, der ydes i form af gavebistand. Det skal i en specifik finansieringsaftale, der skal indgås, fastsættes, at IAEA skal sørge for, at EU’s bidrag til projektet bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.

4. Kommissionen overvåger den korrekte gennemførelse af det i denne artikel omhandlede bidrag fra EU. Med henblik herpå skal Kommissionen kontrollere og evaluere de finansielle aspekter af gennemførelsen af denne fælles aktion, som omhandlet i denne artikel.

Artikel 3

Formandskabet, der bistås af Rådets generalsekretær/den højtstående FUSP-Repræsentant, er ansvarligt for gennemførelsen af denne fælles aktion i tæt samarbejde med Kommissionen og aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen heraf.

Artikel 4

Rådet og Kommissionen sikrer, inden for rammerne af deres respektive beføjelser, sammenhæng mellem gennemførelsen af denne fælles aktion og Fællesskabets optræden udadtil i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i TEU. Rådet og Kommissionen samarbejder med henblik herpå.

Artikel 5

Denne fælles aktion har virkning fra datoen for vedtagelsen.

Den ophører 15 måneder efter vedtagelsen.

Artikel 6

Denne fælles aktion offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

(1) EUT L 302 af 20.11.2003, s. 34.

(2) EUT L 182 af 19.5.2004, s. 46.

(3) EUT L 346 af 31.12.2003, s. 57.

(4) Model Protocol Additional to the Agreement(s) between State(s) and the International Atomic Energy Agency for the Application of Safeguards, som blev vedtaget af IAEA’s Styrelsesråd i 1997 (INFCIRC/540 (Corr.)).

BILAG

EU’s støtte til IAEA’s aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben

1. Beskrivelse

IAEA’s Styrelsesråd godkendte i marts 2002 en handlingsplan for bekæmpelse af nuklear terrorisme (GOV/2002/10). Desuden indeholder dokumentet: »Measures to Strengthen International Cooperation in Nuclear, Radiation, Transport Safety and Waste Management: Promoting Effective and Sustainable National Regulatory Infrastructure for the Control of Radiation Sources« (GOV/2004/52-GC(48)/15) passager, der er relevante for samarbejdet mellem IAEA og EU som led i EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben. Det drejer sig om en samlet løsningsmodel for nuklear sikkerhed, herunder forskriftsmæssig kontrol af, regnskab med og beskyttelse af nukleare og andre radioaktive materialer under anvendelse, oplagring og transport, »fra vugge til grav«, på kort såvel som på lang sigt. Skulle beskyttelsen slå fejl, eller drejer det sig om materiale, der endnu ikke er beskyttet på den lokalitet, hvor det befinder sig, må der træffes foranstaltninger for at afsløre tyveri eller forsøg på at bortsmugle materialet.

Internationale kontrolforanstaltninger, som gennemført af IAEA, udgør et vigtigt middel til at kontrollere, om staterne opfylder deres tilsagn om ikke at anvende nukleart materiale eller nuklear teknologi til udvikling af kernevåben eller andre nukleare sprænglegemer. Indgåelse af en generel kontrolaftale (1) og en tillægsprotokol hertil (2) er et betydningsfuldt tilsagn fra en stat med hensyn til sikkerhed og kontrol for så vidt angår nukleart og nuklearrelateret materiale og virksomhed på en stats område under hensyn til statens retlige kompetence eller udført under statens kontrol på et hvilket som helst sted. I den forbindelse er det yderst vigtigt, at den fornødne nationale gennemførelseslovgivning er på plads, så vedkommende statslige myndigheder kan udøve de fornødne reguleringsmæssige funktioner, og så der forefindes retningslinjer, som skal følges af alle, der er involveret i den således regulerede virksomhed.

Der er et udbredt ønske om støtte til disse bestræbelser ikke blot blandt alle IAEA’s medlemsstater, men også i stater, som endnu ikke er medlemmer af IAEA. Projekterne vedrørende øget nuklear sikkerhed tager imidlertid først og fremmest sigte på lande i Sydøsteuropa: Bulgarien, Tyrkiet, Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Serbien og Montenegro, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Moldova og Rumænien; i Centralasien: Kasakhstan, Kirgisistan, Usbekistan, Tadsjikistan og Turkmenistan; i Kaukasus-regionen: Armenien, Aserbajdsjan og Georgien; i Nordafrika: Marokko, Algeriet, Tunesien, Libyen og Egypten; og i Middelhavsregionen og Mellemøsten: Libanon, Syrien, Israel og Jordan. De aktiviteter under projektet, der vedrører bistand til udvikling af national lovgivning i forbindelse med kontrolaftalen og tillægsprotokollen (projekt 4), vil blive gennemført i de lande, der er udpeget på grundlag af EU’s politiske prioriteter.

Først vil behovet for forbedret nuklear sikkerhed blive evalueret i de nye lande, der er omfattet af EU’s fælles aktion, for at der kan ske en prioritering med hensyn til støtte. Med henblik herpå vil et hold af anerkendte eksperter evaluere den aktuelle status med hensyn til allerede trufne foranstaltninger for nuklear sikkerhed i disse lande og give henstillinger med hensyn til forbedringer. Henstillingerne vil danne grundlag for fastlæggelsen af den efterfølgende bistand, idet de omfatter den aktuelle status og behovet for forbedringer med hensyn til forebyggelse, afsløring af og imødegåelse af ondsindede handlinger, der måtte omfatte nukleare og andre radioaktive materialer, herunder materialer, der anvendes i ikke-nukleare virksomheder, samt nukleare anlæg.

Som et resultat af denne evaluering vil der blive opstillet prioriteringer og udvalgt et maksimalt antal lande til hvert projekt med henblik på finansiering over det budget, som stilles til rådighed gennem støtten fra EU.

Derefter vil projekterne blive gennemført i de udvalgte lande på følgende fire områder:

1. Forbedring af den fysiske beskyttelse af nukleare materialer og andre radioaktive materialer under anvendelse, oplagring og transport, samt den fysiske beskyttelse af nukleare anlæg.

Der skal gøres fyldestgørende rede for de materialer, der anvendes eller oplagres i nukleare anlæg og lokaliteter, og materialerne skal beskyttes mod tyveri og sabotage. Ved hjælp af effektive regler fastlægges det, hvilke elementer der kræver gennemførelse på henholdsvis statsniveau og virksomhedsniveau.

Højst seks lande vil blive udvalgt til projekt 1.

2. Forbedring af sikkerheden for radioaktive materialer i ikke-nukleare virksomheder

Dette projekt omfatter to forskellige aktivitetsområder: etablering/opgradering af lovgivningsinfrastrukturen og demontering samt bortskaffelse af strålekílder, som ikke længere anvendes

Radioaktive materialer benyttes ofte i ikke-nukleare virksomheder, f.eks. til medicinsk eller industriel anvendelse. Nogle af disse strålekilder er stærkt radioaktive og tilhører kategori 1-3 som defineret i IAEA-dokumentet »Categorisation of radioactive sources«. Disse strålekilder kan, hvis de ikke i tilstrækkelig grad er underlagt lovfæstet kontrol og beskyttelse, falde i de forkerte hænder og benyttes til ondsindede handlinger. Strålesikkerheden, sikkerheden omkring radioaktive strålekilder og lovgivningsinfrastrukturen skal være effektive og fungere hensigtsmæssigt i overensstemmelse med de internationale standarder, retningslinjerne i adfærdskodeksen for radioaktive kilders sikkerhed og sikring samt god praksis. Højst seks lande vil blive udvalgt til dette aktivitetsområde inden for projekt 2.

Det er af yderste vigtighed, at kraftige og sårbare strålekilder beskyttes fysisk mod ondsindede handlinger, mens de anvendes eller oplagres, og når der ikke længere er brug for dem, skal de demonteres, bortskaffes og oplagres på et sikkert sted for radioaktivt affald. Højst seks lande vil blive udvalgt til dette aktivitetsområde inden for projekt 2.

3. Styrkelse af statens evne til at afsløre og imødegå ulovlig handel

Det drejer sig om ulovlig handel, når nukleart materiale eller andre radioaktive materialer modtages, anskaffes, anvendes, overføres eller bortskaffes uden tilladelse, uanset om det sker forsætligt eller uforsætligt og om internationale grænser passeres eller ej.

En terrorists hjemmelavede nukleare sprængladning eller anordning til strålespredning forudsætter, at materialet er fremskaffet via ulovlig handel. Dertil kommer, at følsomt udstyr og teknologi til fremstilling af følsomt materiale til eller til konstruktion af en primitiv nuklear sprængladning også kan være fremskaffet via ulovlig handel. Det betyder formentlig ofte, at materiale eller teknologi overføres fra land til land, inden materialet når frem til brugeren. For at kunne bekæmpe den ulovlige handel må staterne derfor have de nødvendige regler på plads, og de må have tekniske systemer (herunder brugervenlige instrumenter) og tilgængelige procedurer og oplysninger ved grænseposterne, så forsøg på smugling af radioaktive materialer (herunder fissile radioaktive materialer) eller ulovlig handel med følsomt udstyr og teknologi kan afsløres.

Der skal ligeledes træffes effektive foranstaltninger med henblik dels på forebyggelse af sådanne handlinger og dels på beslaglæggelse af ethvert radioaktivt materiale. Retshåndhævelsesmyndighederne (toldvæsen, politi mv.) er ofte ikke uddannet i brugen af detektionsudstyret og er ikke fortrolig med det følsomme udstyr og den følsomme teknologi. Videreuddannelse af dette personale er derfor afgørende for, at foranstaltninger, der sættes i værk til afsløring af ulovlig handel, fører til et godt resultat. De forskellige personalekategorier bør tilbydes forskellig videreuddannelse både i anvendelse af detektionsudstyret og aflæsning af udstyret, således at de kan træffe afgørelse om evt. videre foranstaltninger.

4. Lovgivningsmæssig bistand til gennemførelse af staters forpligtelser i henhold til IAEA’s kontrolaftaler og tillægsprotokoller

Indgåelse af kontrolaftaler og tillægsprotokoller med IAEA er en effektiv foranstaltning, der fremmer omhyggelig national og international kontrol med nukleart materiale og teknologier i relation hertil. Staterne skal selv gennemføre visse centrale forpligtelser og elementer i deres nationale lovgivning om sikkerhedskontrol med hensyn til sikkerhed og kontrol for så vidt angår nukleart materiale samt nuklearrelateret materiale og virksomhed, men staterne skal også vedtage yderligere forpligtelser for at kunne opfylde deres internationale forpligtelser med hensyn til sikkerhedskontrol. Med henblik herpå bør den nationale gennemførelseslovgivning faktisk etablere rammer i form af principper og generelle bestemmelser, der giver vedkommende statslige myndigheder mulighed for at udøve de fornødne reguleringsmæssige funktioner såsom opstilling af retningslinjer, der skal følges af alle, der er involveret i den pågældende regulerede virksomhed.

Det er vigtigt, at den nationale gennemførelseslovgivning klart fastlægger, hvilke former for nuklear virksomhed, hvilke nukleare anlæg og hvilket nukleart materiale der er omfattet af sikkerhedskontrollen. Stater, der har indgået en tillægsprotokol, skal desuden sikre, at deres nationale gennemførelseslovgivning er blevet revideret, så de er i stand til at opfylde de yderligere forpligtelser, der følger af tillægsprotokollen. Den nationale lovgivning bør navnlig revideres med henblik på at give det tilsynsorgan, der er udpeget til at gennemføre og iværksætte de indgåede kontrolaftaler, et øget ansvar og øgede beføjelser.

Projektets begunstigede er de udvalgte mållande.

2. Målsætning

Overordnet målsætning: at forbedre den nukleare sikkerhed i udvalgte lande.

2.1. Evalueringsfasen: Finansiering af internationale nukleare sikkerhedsmissioner

IAEA vil foretage en evaluering for at fastslå behovet for at styrke den nukleare sikkerhed i hvert af de lande, der er nævnt i punkt 1, hvor en sådan evaluering ikke er gennemført. Evalueringen vil alt efter behov undersøge den fysiske beskyttelse og sikkerheden i forbindelse med nukleare og ikke-nukleare formål, den nødvendige lovgivningsinfrastruktur med hensyn til strålesikkerhed og sikkerhed omkring radioaktive strålekilder samt foranstaltninger iværksat til bekæmpelse af ulovlig handel. Resultaterne af den samlede evaluering vil blive lagt til grund for udvælgelsen af de lande, hvor projekterne skal gennemføres.

Projekterne, der indgår i ovennævnte bredt baserede nukleare sikkerhedsmission, skal:

— i hvert enkelt land evaluere forholdene omkring den fysiske beskyttelse af nukleare og andre radioaktive materialer og beskyttelsen af alle nukleare eller forskningsmæssige anlæg eller lokaliteter, hvor disse materialer anvendes eller oplagres, samt udpege et antal anlæg og lokaliteter, der indeholder disse materialer, med henblik på efterfølgende opgradering og støtte

— i hvert enkelt land evaluere behovene med hensyn til opgradering af sikkerhed omkring radioaktive strålekilder, samt pege på eventuelle svagheder og mangler i forbindelse med gennemførelsen af internationale standarder og adfærdskodeksen, der gør en forbedring af lovgivningsinfrastrukturen påkrævet, og afdække behovet for yderligere at beskytte kraftige, sårbare strålingskilder. Hvilket udstyr der specifikt kræves for at yde beskyttelse, vil også blive besluttet på grundlag af evalueringen

— i hvert enkelt land evaluere den aktuelle status med hensyn til kapacitet til bekæmpelse af ulovlig handel samt fastlægge behovene i forbindelse med de fornødne forbedringer.

2.2. Gennemførelse af specifikke aktioner, der efter evalueringsfasen udpeges som prioriteter.

Projekt 1

Forbedring af den fysiske beskyttelse af nukleare materialer og andre radioaktive materialer under anvendelse, oplagring og transport, samt i nukleare anlæg

Projektformål: at forbedre den fysiske beskyttelse af nukleare og andre radioaktive materialer i de udvalgte lande.

Projektresultater:

— Den fysiske beskyttelse af udvalgte faciliteter og prioriterede lokaliteter er opgraderet.

— Den nationale lovgivningsinfrastruktur for fysisk beskyttelse er forbedret gennem ekspertbistand.

— Der er sørget for videreuddannelse af personale i de udvalgte lande.

Projekt 2

Forbedring af sikkerheden for radioaktive materialer med ikke-nukleare formål

Projektformål: at forbedre sikkerheden for radioaktive materialer med ikke-nukleare formål i de udvalgte lande.

Projektresultater:

— etablering/opgradering af den nationale lovgivningsinfrastruktur med hensyn til strålesikkerhed og sikkerhed omkring radioaktive strålekilder ved hjælp af rådgivning, udstyr og videreuddannelse via Radiation Safety Infrastructure Appraisal (RaSIA) i overensstemmelse med de internationale standarder, retningslinjerne i adfærdskodeksen for radioaktive kilders sikkerhed og sikring samt god praksis

— sårbare strålekilder er beskyttet eller alt efter behov demonteret eller bortskaffet i de udvalgte lande.

Projekt 3

Forbedring af staternes evne til at afsløre og imødegå ulovlig handel

Projektformål: at forbedre staternes evne til at afsløre og imødegå ulovlig handel i de udvalgte lande.

Projektresultater:

— forbedret indsamling og evaluering af oplysninger om ulovlig handel med nukleare materialer fra åbne kilder og fra staternes kontaktpunkter, så viden om ulovlig handel med nukleare materialer og omstændighederne i den forbindelse forbedres. Disse oplysninger vil også lette prioriteringen af de forskellige tiltag, der gøres for at bekæmpe ulovlig handel

— nationale rammer fastsat af ekspertbistand til bekæmpelse af ulovlig handel og forbedring af den nationale koordinering af kontrollen af grænsetrafikken med radioaktive materialer, følsomt nukleart udstyr og teknologi i de udvalgte lande

— udstyr til grænseovervågning opgraderet ved udvalgte grænseovergange

— videreuddannelse af retshåndhævelsespersonale.

Projekt 4

Lovgivningsmæssig bistand til gennemførelse af staters forpligtelser i henhold til IAEA’s kontrolaftaler og tillægsprotokoller

Projektformål: at forbedre den nationale rammelovgivning med henblik på gennemførelse af kontrolaftaler og tillægsprotokoller, der er indgået mellem stater og IAEA.

Projektet falder i to faser: en forberedelsesfase og en gennemførelsesfase:

— I forberedelsesfasen udpeges de stater, der ikke har vedtaget den nødvendige lovgivning med henblik på at gennemføre de kontrolaftaler og tillægsprotokoller, der er indgået med IAEA. EU står for at udpege disse stater. Desuden omfatter denne fase udvikling af standardtekster (dvs. »lovgivningsmæssige byggeklodser«) på basis af eksempler taget fra forskellige staters eksisterende lovgivning, der vil kunne bruges som udgangspunkt og tilpasses alt efter de nationale behov og forholdene i mållandene.

— I gennemførelsesfasen ydes der bilateral lovgivningsmæssig bistand til mållandene med henblik på at affatte og/eller revidere den nationale lovgivning med anvendelse af de byggeklodser, der er udviklet i forberedelsesfasen.

Projektresultater:

— udvikling og vedtagelse (på de nationale sprog) af den nationale lovgivning, der er nødvendig for, at staterne kan opfylde deres forpligtelser i henhold til kontrolaftaler og tillægsprotokoller indgået med IAEA.

3. Varighed

Evalueringen vil blive gennemført inden for en periode på tre måneder efter ikrafttræden af EU-bidragsaftalen mellem Kommissionen og IAEA. De fire projekter vil blive gennemført sideløbende i de følgende 12 måneder.

Den samlede skønnede varighed af gennemførelsen af den fælles aktion er 15 måneder.

4. Begunstigede

Begunstigede er de lande, hvori vurderingen og efterfølgende projekter gennemføres. Myndighederne i disse lande vil få hjælp til at identificere de svage punkter og få støtte til at finde løsninger på dem og til at øge sikkerheden.

5. Gennemførelsesinstans

IAEA får til opgave at gennemføre projektet. De internationale nukleare sikkerhedsmissioner vil blive gennemført efter det sædvanlige mønster for IAEA’s missioner af eksperter fra IAEA og medlemsstaterne. De fire projekter vil blive gennemført direkte af IAEA og med udvalgte eksperter fra IAEA’s medlemslande eller kontrahenter. Når det drejer sig om kontrahenter, sker IAEA’s levering af varer, arbejder eller tjenesteydelser i forbindelse med aktionen i overensstemmelse med IAEA’s gældende regler og procedurer, som anført i EU’s bidragsaftale med IAEA.

6. Tredjeparters deltagelse

Dette projekt finansieres 100 % ved denne fælles aktion. Eksperterne fra IAEA’s medlemsstater kan betragtes som tredjepartsdeltagere. De arbejder efter de almindelige regler for IAEA-eksperter.

7. Midler, der skønnes nødvendige

EU’s bidrag dækker evalueringen og gennemførelsen af de fire projekter som beskrevet under punkt 2.2. De forventede udgifter er:

Nuklear sikkerhedsevaluering, herunder missioner : 140 000 EUR Projekt 1 : 1 100 000 EUR Projekt 2 : 1 250 000 EUR Projekt 3 : 1 114 000 EUR Projekt 4 : 200 000 EUR

Dertil kommer en reserve til uforudsete udgifter på omkring af 3 % af de støtteberettigede omkostninger (for et samlet beløb på 110 000 EUR).

8. Økonomisk referencegrundlag til dækning af projektomkostningerne

De samlede projektomkostninger er på 3 914 000 EUR.

(1) Struktur og indhold af Agreements Between the Agency and States Required in Connection with the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons, som blev vedtaget af IAEA’s Styrelsesråd i 1972 (INFCIRC/153 (Corr.)).

(2) Model Protocol Additional to the Agreement(s) between State(s) and the International Atomic Energy Agency for the Application of Safeguards, som blev vedtaget af IAEA’s Styrelsesråd i 1997 (INFCIRC/540 (Corr.)).