Rådets udtalelse

af 18. februar 2003

om 2002-opdateringen af Irlands stabilitetsprogram, 2003-2005

(2003/C 51/04)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker(1), særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den 18. februar 2003 gennemgik Rådet 2002-opdateringen af Irlands stabilitetsprogram, der dækker perioden 2003-2005. Opdateringen opfylder i store træk kravene i den reviderede adfærdskodeks vedrørende stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form. Kravene ville imidlertid i endnu højere grad være opfyldt, hvis der var en forklaring på arten og betydningen af de store "sikkerhedsreserver", der er indeholdt i fremskrivningerne af de offentlige finanser i de sidste to år af programmet. Sådan som den økonomiske politik afspejles i de planlagte foranstaltninger i opdateringen af programmet, er den stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for 2002.

Rådet glæder sig over, at den irske regering har forpligtet sig til at lade stabilitets- og vækstpagten danne rammen om sin budgetpolitik. Rådet konstaterer imidlertid, at efter den meget store forværring af budgetbalancen i 2001 - og til trods for en opjustering af væksten i BNP og inflationen for 2002 - er det forventede budgetresultat et underskud på 0,1 % af BNP, altså 0,5 procent af BNP værre end planlagt i sidste års program. I konjunkturjusterede termer bliver underskuddet i 2002 betydeligt værre og er ikke i overensstemmelse med kravet om "tæt på balance" i stabilitets- og vækstpagten, selv om overslaget over produktionsgabet udviser usædvanlige usikkerhedsmargener som følge af de særlige træk ved den irske økonomi. Af indtægtsmæssige årsager viste budgetstillingen sig ekspansiv i 2002 snarere end stort set neutral som anbefalet i de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik.

I programmets makroøkonomiske scenario antages det, at der vil ske et gradvist opsving i retning mod en vækst omkring det niveau, der almindeligvis antages at være holdbart på mellemlang sigt, nemlig omkring 5 %. Den potentielle vækstrate, som Kommissionen har udledt på grundlag af programmets data, overstiger til at begynde med denne rate, men nærmer sig den ved programmets slutning. Den forventede nedadgående tendens i inflationen burde kunne nås, idet der ellers vil være en betydelig risiko for konkurrenceevnen og prisstabiliteten, hvis lønforventningerne ikke tilpasser sig de ændrede økonomiske forhold.

Rådet bemærker, at det nye program tydeligere viser den nedadgående tendens i den fremskrevne offentlige balance, som blev beskrevet i det tidligere program. Den faktiske balance forventes fortsat at forværres i 2003 og 2004 (med et underskud stigende til henholdsvis 0,7 % og 1,2 % af BNP og med et fald i det primære overskud til 0,9 % og 0,3 % af BNP). Underskuddet stabiliseres på 1,2 % af BNP i programmets sidste år. Rådet konstaterer med bekymring, at dette falder sammen med en tilbagevenden til Irlands holdbare vækst på mellemlang sigt. Grunden til denne forværring i programperioden er, at den nedadgående tendens i indtægtskvoten vejer tungere end det beskedne fald i udgiftskvoten, der er opnået gennem udgiftstilbageholdenhed. Ses der bort fra opbygningen af aktiver i den nationale pensionsreservefond, skulle gældskvoten fortsat falde igennem hele programperioden snarere end opvise en marginal stigning til 35 % hen imod slutningen af programperioden.

Rådet konstaterer imidlertid, at en række vigtige hensyn påvirker undersøgelsen af budgetstillingen i programmet. Med ovennævnte forbehold med hensyn til målingen af produktionsgabet anslås det underliggende underskud for det første at have toppet i 2002 og at bevæge sig tættere på balance hen imod slutningen af programperioden til trods for den igangværende forværring i de faktiske balancer. Specifikt forventes der en stramning af finanspolitikken på ca. 0,5 procentpoint af BNP i 2003, når der som planlagt foretages en nedskæring i kapitaludgifterne, en markant reduktion i vækstraten i de løbende udgifter og en samlet stabilisering af skattebyrden. Ifølge Kommissionens beregninger beløber det underliggende underskud sig til 0,6 % af BNP i 2003 og 2004 og falder til 0,4 % i 2005. Imidlertid overholder målene i programmet sikkerhedsmargenen, som sikrer, at der ikke sker en overskridelse af tærsklen på 3 % af BNP for underskudskvotens vedkommende. Rådet tilskynder de irske myndigheder til at sikre, at budgetpolitikken implementeres som planlagt i programmet. For det andet indeholder budgetmålene for de sidste to år - ligesom i alle tidligere stabilitetsprogrammer - "sikkerhedsreserver" mod en uventet udvikling. Skulle disse sikkerhedsreserver (0,4 % og 0,8 % af BNP i henholdsvis 2004 og 2005) ikke blive benyttet, vil det resultere i en væsentlig forbedring af budgetstillingen på mellemlang sigt.

Det lave niveau for de primære overskud, der opereres med i programmet, afspejler virkningen af flerårige foranstaltninger, især investeringsprogrammet, der forventes at toppe med den nationale udviklingsplan 2000-2006. Programmålene indebærer et underliggende underskud på omkring 0,5 % af BNP i hvert år (inkl. sikkerhedsreserver), så stillingen vil være tæt på balance eller udvise overskud i slutningen af perioden, hvilket ville være i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Rådet noterer sig, at hvis Irland kun gør begrænset brug af sikkerhedsreserverne, vil stillingen tæt på balance kunne nås allerede i 2004.

Opdateringen ser nærmere på regeringens strukturreformprogram, hvori der sættes fokus på en sænkning af skattebyrden, udvidelse af skattegrundlaget, forbedring af de offentlige tjenester og opfyldelse af infrastrukturelle behov gennem yderligere implementering af den nationale udviklingsplan. Rådet glæder sig over de foranstaltninger til forbedring af styringen og kontrollen med de offentlige udgifter, der er beskrevet i programmet, og tilskynder de irske myndigheder til at supplere dette med en omfattende normbaseret ramme til styring af de offentlige udgifter på mellemlang sigt.

Med sit lave gældsniveau og den gradvise opbygning af aktiver i den nationale pensionsreservefond synes Irland at være forholdsvis stærkt rustet til at klare de budgetmæssige virkninger af befolkningens aldring. Rådet konstaterer dog, at der er risiko for budgetuligevægte på lang sigt på grundlag af de nuværende politikker. Der kan med tiden opstå et finansieringsgab, hvis de aldersrelaterede udgifter som andel af BNP nærmer sig gennemsnittet for EU, og hvis skattekvoten fastholdes uændret. For at sikre at de offentlige finanser er holdbare, er det således vigtigt at udvikle holdbare finansieringsarrangementer for socialsikringsudgifterne og opretholde en stilling tæt på balance eller i overskud på lang sigt.

(1) EFT L 209 af 2.8.1997.