KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 550/93 af 5. marts 1993 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af cykler med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 11,

efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til ovennaevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE (1) Kommissionen modtog i juli 1991 en klage indgivet af European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) paa vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen i Faellesskabet af cykler. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den paagaeldende vare og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure.

(2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af cykler, henhoerende under KN-kode 8712 00 og med oprindelse i Taiwan og Den Kinesiske Folkerepublik og indledte en undersoegelse.

(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne. De direkte beroerte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(4) Repraesentanter for eksportoererne, klageren, nogle importoerer og handelssammenslutninger tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Nogle taiwanske og kinesiske eksportoerer anmodede om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet. En sammenslutning af virksomheder med investeringer i Kina anmodede ligeledes om at blive hoert, og denne anmodning blev imoedekommet.

(5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og den aflagde kontrolbesoeg hos:

a) Producenter i Faellesskabet:

- Peugeot Cycles, Neuilly/Seine, Frankrig

- Cycles Gitane, Machecoul, Frankrig

- Kynast, AG, Quakenbrueck, Tyskland

- Nuernberger Hercules Werke GmbH, Nuernberg, Tyskland

- Derby Cycle Werke GmbH, Cloppenburg, Tyskland

- Batavus BV, Heerenveen, Nederlandene

- Gazelle Rijwielfabriek BV, Dieren, Nederlandene

- BH SA, Madrid, Spanien

- Raleigh Industries Ltd, Nottingham, Det Forenede Kongerige

- Dawes Cycles Ltd, Birmingham, Det Forenede Kongerige.

b) Importoerer i Faellesskabet:

1. Forretningsmaessigt forbundne importoerer:

Tyskland:

- Giant Deutschland GmbH, Duesseldorf

Nederlandene:

- Giant Europe BV, Lelystad

- Giant Holland BV, Lelystad.

2. Uafhaengige importoerer:

Det Forenede Kongerige:

- Halfords Ltd, Redditch

- Moore Large & Co. Ltd, Luton.

c) Producenter i Taiwan

(6) I betragtning af det store antal taiwanske producenter, der er omfattet af proceduren, var Kommissionen ude af stand til at efterproeve oplysningerne vedroerende alle selskaber inden for en rimelig tidsfrist, som kunne anses for forenelig med formaalet med en antidumpingprocedure. Kommissionen maatte derfor basere sin undersoegelse paa en stikproeve. Efter aftale med Taiwan Transportation Vehicle Manufacturers Association (TTVMA) udvalgtes foelgende otte selskaber med henblik paa en fuldstaendig undersoegelse, herunder efterproevning af oplysningerne ved besoeg hos de paagaeldende:

- Dahon Inc. (Hon Machinery Inc.), Taipei

- Giant Manufacturing Taiwan, Taichung Hsien

- Merida Industry Co., Nanlin

- Rockman Taiwan, Taichung Hsien

- Southern Cross Int. Co. Ltd, Nantou

- United Engineering Corp., Luchu Taoyuan

- Wheeler Industry Co. Ltd, Taichung

- Willing Industry Co. Ltd, Tainan.

d) Producenter i Den Kinesiske Folkerepublik

(7) En raekke producenter besvarede Kommissionens spoergeskema. Da Den Kinesiske Folkerepublik imidlertid ikke er et land med markedsoekonomi, kunne den normale vaerdi ikke fastsaettes paa grundlag af artikel 2, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Der blev ikke aflagt kontrolbesoeg hos disse selskaber.

(8) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. oktober 1990 til 30. september 1991 (undersoegelsesperioden).

B. DEN AF UNDERSOEGELSEN OMFATTEDE VARE - SAMME VARE (9) De paagaeldende varer er cykler af alle typer med eller uden kuglelejer. Der er tale om en saerdeles heterogen vare. Der findes saaledes flere tusinde cykelmodeller, som er forskellige i henseende til en lang raekke saerlige kendetegn. Trods saadanne forskelle har alle typer de samme grundlaeggende egenskaber, som i det vaesentlige goer dem identiske, hvad angaar art og brug. Inden for dette generelle varesortiment inddeles cykler almindeligvis i fem forskellige kategorier, nemlig mountain bikes, sports-/racercykler, turcykler, junior BMX-cykler og andre cykler. Der er imidlertid ingen klare skillelinjer mellem disse kategorier, og der er tale om en vis overlapning. I flere tilfaelde kan en cykeltype saaledes klassificeres i to eller flere kategorier.

(10) De taiwanske og kinesiske producenter gjorde gaeldende, at hver af disse kategorier, og navnlig mountain bikes, burde behandles saerskilt med den begrundelse, at der var tale om klare fysiske og tekniske forskelle saavel som forskelle med hensyn til brug, fremstillingsprocesser, anvendte materialer, markedsfoering og udvikling. Kommissionen undersoegte denne paastand og konstaterede, at hver kategori af cykler fremstilles paa grundlag af de samme processer og afsaettes gennem de samme distributionskanaler. De har grundlaeggende identiske anvendelsesformaal, og cykelmodeller henhoerende under forskellige kategorier kan i vid udstraekning erstatte hinanden, og der er derfor stor konkurrence mellem dem. Dette sammen med den kendsgerning, at en raekke cykler kan henfoeres til én eller flere kategorier, foerer til den konklusion, at hele raekken af forskellige modeller maa anses for at vaere en og samme vare.

(11) Kommissionen konstaterede endvidere, at de modeller af cykler, der saelges paa det taiwanske marked, svarer til dem, der importeres til Faellesskabet, og disse cyklers grundlaeggende tekniske og fysiske egenskaber var identiske med eller laa meget taet op ad egenskaberne ved de forskellige cykeltyper, der fremstilles af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Kommissionen fastslog derfor, at cykler, der fremstilles og saelges af faellesskabsproducenterne, er en og samme vare og er samme vare som den, der importeres fra Taiwan og Den Kinesiske Folkerepublik, jf. definitionen i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

C. FAELLESSKABETS INTERESSER (12) De faellesskabsproducenter, der i fuldt omfang medvirkede i undersoegelsen, tegnede sig for 52,2 % af den samlede EF-produktion af cykler. Producenter, der tegner for yderligere 10 % af produktionen i Faellesskabet, indgav visse grundlaeggende oplysninger om deres produktion og gav udtryk for stoette til klagen.

(13) En raekke taiwanske og kinesiske producenter gjorde gaeldende, at visse EF-producenter ikke kunne betragtes som vaerende en del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet ifoelge definitionen i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, eftersom de importerede cykler fra Taiwan og Den Kinesiske Folkrepublik i undersoegelsesperioden. Kommissionen fastslog, at nogle EF-producenter faktisk importerede cykler fra Taiwan. De importerede maengder i undersoegelsesperioden var imidlertid ifoelge det foreliggende ubetydelige i forhold til de paagaeldende selskabers produktion og den samlede import af cykler med oprindelse i Taiwan og Kina. Kommissionen fastslog endvidere, at denne import fandt sted som en reaktion paa konkurrencen fra lavprisimport, navnlig fra Kina. Formaalet med naevnte import var at forblive paa markedet med et fuldstaendigt sortiment af modeller eller at fastholde markedssegmenter, som maaske ville vaere gaaet tabt, hvis det ikke havde vaeret for salget, af de paagaeldende modeller. Importen maa derfor ses som en legitim foranstaltning i kommercielt selvforsvar. Den forholdsvis beskedne importmaengde viser desuden, at EF-erhvervsgrenen stadig i vaesentligt omfang gaar ind for produktion af cykler. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at der ikke foreligger nogen rimelig begrundelse for at udelukke disse selskaber, og at de opfylder betingelserne for at blive betragtet som en del af EF-erhvervsgrenen.

D. DUMPING 1. Stikproever

i) Taiwan

(14) Paa grund af det store antal taiwanske producenter benyttedes der stikproever til beregning af dumpingmargenen. De selskaber, der indgik i stikproeven, var samtlige producenter med et hjemmemarkedssalg svarende til mindst 5 % af deres eksportsalg til Faellesskabet; desuden medregnedes paa anmodning fra TTVMA yderligere to selskaber uden salg paa hjemmemarkedet, men med en betydelig eksport til Faellesskabet. Disse selskaber tegnede sig for 49 % af den samlede taiwanske eksport af cykler til Faellesskabet i undersoegelsesperioden.

ii) Den Kinesiske Folkerepublik

(15) Med henblik paa at fastlaegge eksportpriserne for Den Kinesiske Folkerepublik maatte Kommissionen ogsaa anvende stikproever i betragtning af det store antal kinesiske producenter, der var omfattet af proceduren, og den kinesiske eksports betydelige omfang. Der udvalgtes saaledes en raekke kinesiske producenter paa grundlag af omfanget af disse producenters salg til Faellesskabet.

Eftersom der identificeredes to typer af kinesiske producenter, nemlig statsejede organisationer og saakaldte »joint ventures« (selskaber med ikke-kinesisk deltagelse), bestod den udvalgte stikproeve af to statsejede organisationer og to joint ventures. Endvidere omfattede stikproeven en eksportoer, der solgte kinesisk producerede cykler via Hongkong. Disse fem eksportoerer tegnede sig for 85,15 % af al eksport til Faellesskabet fra de selskaber, der besvarede spoergeskemaet.

2. Normal vaerdi

i) Taiwan

(16) Seks taiwanske selskaber solgte cykler paa hjemmemarkedet i tilstraekkelige maengder til, at hjemmemarkedspriserne kunne anvendes som grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi. I det foreliggende tilfaelde var der imidlertid tale om et meget betydeligt antal modeller, som baade solgtes paa hjemmemarkedet og til eksport. Alle disse modeller udviste betydelige forskelle i henseende til fysiske egenskaber og kombinationer af udstyr. Under disse omstaendigheder ville det give anledning til saerligt komplicerede beregninger at fastlaegge en normal vaerdi paa grundlag af priserne paa det taiwanske hjemmemarked, som ville goere det muligt at foretage en korrekt sammenligning med eksportpriserne. Det besluttedes derfor at tage hensyn til saadanne forskelle ved at anvende de faktiske fremstillingsomkostninger for de eksporterede modeller for saaledes at undgaa utallige justeringer, hvoraf de fleste maatte baseres paa skoen. Den normale vaerdi blev derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b) nr. ii), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 foreloebigt fastsat paa grundlag af den beregnede vaerdi for de varer, som skulle eksporteres til Faellesskabet.

(17) Disse beregnede vaerdier blev fastlagt ved sammenlaegning af fremstillingsomkostningerne for de eksporterede modeller og de konstaterede salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjenstmargenen for hver af de paagaeldende selskaber paa hjemmemarkedssalget. For ét selskab, hvis salg paa hjemmemarkedet fandt sted med tab, anvendtes der en fortjenstmargen svarende til den gennemsnitlige fortjenstmargen for alle selskaber med fortjenstgivende salg paa hjemmemarkedet. For to selskaber, som ikke solgte de paagaeldende varer paa hjemmemarkedet, anvendtes der, som salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjenstmargen de vejede gennemsnitstal beregnet for alt salg paa hjemmemarkedet for saa vidt angaar de selskaber, som solgte tilstraekkelige maengder paa dette hjemmemarked. Alle disse beregninger blev foretaget i overensstemmelse med ovennaevnte artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii).

ii) Den Kinesiske Folkerepublik

(18) Med henblik paa at fastsaette den normale vaerdi for Den Kinesiske Folkerepublik maatte Kommissionen tage i betragtning, at dette land ikke er et land med markedsoekonomi, og den maatte derfor fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af vilkaarene i et land med markedsoekonomi (sammenligningsgrundlaget) i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Klagerne havde foreslaaet Taiwan som sammenligningsgrundlag. En raekke kinesiske eksportoerer anfaegtede valget af Taiwan, idet de gjorde gaeldende, at den taiwanske vare ikke i tilstraekkelig grad svarede til den kinesiske vare. Ifoelge disse eksportoerer var cykelmodeller, der solgtes i Taiwan, forskellige fra dem, der solgtes paa det kinesiske hjemmemarked, og der anvendtes andre komponenter ved fremstillingen. Endvidere paapegede naevnte eksportoerer, at produktionsomfanget var langt stoerre i Kina end i Taiwan.

Som et alternativ blev Indien foreslaaet. Som begrundelse for dette forslag anfoertes, at Indien fremstillede cykler i et omfang, der kunne sammenlignes med situationen i Kina, og at den indenlandske produktion baade i Indien og i Kina hovedsagelig omfattede saakaldte »city-cykler«, som er en grundmodel, hvoraf produktionen er meget beskeden i Taiwan. En anden gruppe af producenter, som ogsaa afviste valget af Taiwan, foreslog, uden dog at give nogen naermere begrundelse herfor, at Malaysia, Indonesien eller Thailand valgtes som sammenligningsgrundlag.

(19) Kommissionen kontaktede derfor de vigtigste cykelproducenter i naevnte fire lande for at opnaa deres tilsagn om samarbejde, men den modtog ingen positive svar paa henvendelserne.

(20) Under disse omstaendigheder undersoegte Kommissionen omhyggeligt om det i modsaetning til den opfattelse, som de naevnte kinesiske producenter gav udtryk for, var »hensigtsmaessigt og ikke urimeligt« at anvende Taiwan som sammenligningsgrundlag, jf. artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Med en aarsproduktion paa 7 mio. cykler er Taiwan verdens fjerde stoerste producent efter Kina (32 mio.) og Indien og Japan (med hver 8 mio.). Forskellen i produktionsomfang i forhold til Indien er derfor ubetydelig i den foreliggende sammenhaeng. Desuden er der tale om skarp konkurrence paa det taiwanske marked paa grund af det store antal indenlandske leverandoerer. Endelig fandt Kommissionen, at de taiwanske modeller i vid udstraekning var sammenlignelige med de kinesiske modeller, der indgik i stikproeven. Det forhold, at de kinesisk producerede cykler, der solgtes paa hjemmemarkedet, hovedsagelig omfattede »city-cykler«, er irrelevant, da disse modeller ikke eksporteres til Faellesskabet.

(21) Taiwan ansaas foelgelig for at vaere et egnet sammenligningsgrundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi for de cykler, der eksporteres fra Kina til Faellesskabet, og den normale vaerdi blev derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, litra a), nr. i), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 fastsat paa grundlag af priserne for hver af de cykelmodeller, som de taiwanske producenter solgte paa hjemmemarkedet.

3. Eksportpris

i) Taiwan

(22) For saa vidt angaar eksporttransaktioner til uafhaengige koebere i Faellesskabet blev eksportpriserne fastsat paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

(23) Hvad angaar salg til forretningsmaessigt forbundne selskaber i Faellesskabet fastsattes eksportpriserne paa grundlag af den pris, hvortil den indfoerte vare foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber, jf. artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Der blev taget hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem indfoersel og videresalg og til en fortjenstmargen paa 5 %, der ansaas for rimelig paa grundlag af de oplysninger, der som led i undersoegelsen indhentedes vedroerende uafhaengige importoerers fortjenstmargen.

ii) Den Kinesiske Folkerepublik

(24) Alt eksportsalg gik til uafhaengige koebere i Faellesskabet. Eksportpriserne blev derfor fastsat paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den vare, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

(25) Et selskab beliggende i Hongkong eksporterede cykler til Faellesskabet, som ifoelge det anfoerte havde kinesisk oprindelse. Cyklerne fremstilledes i Den Kinesiske Folkerepublik paa en statsejet fabrik og blev sendt til Hongkong mod betaling af et fremstillingsgebyr, der omfattede arbejdsloen. Der forelaa ingen fakturapris mellem fabrikken i Kina og eksportoeren i Hongkong, som fakturerede salget til Faellesskabet. Eksportprisen blev foelgelig fastsat paa grundlag af prisen ved salg til Faellesskabet som faktureret af selskabet i Hongkong, jf. artikel 2, stk. 8, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88, og der blev foretaget justeringer i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i samme forordning (jf. betragtning 28).

4. Sammenligning

i) Taiwan

(26) Med henblik paa en rimelig sammenligning sammenlignedes de normale vaerdier med eksportpriserne paa grundlag af hver enkelt transaktion og beregnet ab fabrik. Hvad angaar forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, indroemmedes der mod fremlaeggelse af tilstraekkelig dokumentation justeringer i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Saadanne justeringer vedroerte forskelle i transport-, forsikrings-, haandterings-, emballerings- og kredit- og garantiomkostninger samt provisioner og loen til saelgere.

(27) Flere taiwanske producenter anmodede om en justering for at tage hensyn til, at deres eksportsalg var saakaldte OEM (Original Equipment Manufacturer)-transaktioner, dvs. salg til selskaber, som videresolgte den importerede vare under eget varemaerke. De gjorde gaeldende, at salg af denne art ikke kunne sammenlignes med hjemmemarkedssalg under producentens varemaerke, fordi OEM-salg fandt sted til lavere priser, da salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste var lavere. Skoent baade Kommissionen og Raadet i andre sager har godtaget en saadan fremgangsmaade, kunne Kommissionen ikke godtage de taiwanske producenters anmodning, eftersom det konstateredes, at priser, omkostninger og fortjeneste i forbindelse med OEM-salg paa det taiwanske marked var af samme stoerrelsesorden som ved salg under egne varemaerker.

ii) Den Kinesiske Folkerepublik

(28) De normale vaerdier og eksportpriserne sammenlignedes paa grundlag af hver enkelt transaktion. Der indroemmedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 justeringer for forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, herunder justeringer for forskelle i transport-, forsikrings- og haandteringsomkostninger.

(29) De kinesiske producenter anmodede om, at de normale vaerdier blev justeret for at tage hensyn til kvalitetsforskelle mellem deres varer og de taiwanske modeller samt til forskelle i arbejdsloen.

Kommissionen undersoegte derfor, om de paastaaede »kvalitets«-forskelle kunne anses for at vaere forskelle i fysiske egenskaber, jf. artikel 2, stk. 10, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88, som havde indflydelse paa kundernes opfattelse af varen. Kommissionen tilstraebte til sammenligningen at anvende taiwanske modeller med mindre udstyr end de tilsvarende kinesiske modeller. Med hensyn til mulige forskelle i arbejdsloen goer Kommissionen opmaerksom paa, at for saa vidt angaar statshandelslande, hvor omkostningerne ikke bestemmes af markedskraefterne, kan der ikke tages hensyn til saadanne forskelle ved sammenligninger mellem den normale vaerdi, fastsat paa grundlag af vilkaarene i et land med markedsoekonomi, og eksportpriserne.

5. Dumpingmargen

i) Taiwan

(30) Det fremgaar af sammenligningen mellem den normale vaerdi og eksportpriserne, at der i begraenset omfang er tale om dumping for saa vidt angaar et mindre antal selskaber, som indgaar i stikproeven. Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for alle de af undersoegelsen omfattede selskaber udgjorde imidlertid 1,05 % af cif-vaerdien. Under disse omstaendigheder er Kommissionen af den opfattelse, at dumpingmargenen for Taiwan maa anses for ubetydelig.

ii) Den Kinesiske Folkerepublik

(31) Nogle af de kinesiske producenter med ikke-kinesisk deltagelse (saakaldte udenlandske »joint ventures«), som er beliggende i en saerlig oekonomisk zone i Kina, anmodede om individuel behandling med henblik paa at fastsaette en specifik individuel antidumpingtold for deres eksport.

(32) Kommissionen fastslaar, at der ikke foreligger mulighed for at fastsaette en saerskilt normal vaerdi for de forskellige producenter, eftersom den normale vaerdi for Kina, som er et land uden markedsoekonomi, skal fastsaettes paa grundlag af bestemmelserne i artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(33) Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at der kun undtagelsesvis boer indroemmes eksportoererne i lande med planoekonomi individuel behandling, eftersom de statslige myndigheder kan lade eksporten finde sted via den eksportoer, der er paalagt den laveste antidumpingtold uden hensyntagen til de relative omkostninger ved de forskellige producenters varer.

(34) Kommissionen er rede til at indroemme individuel behandling, dvs. at tage hensyn til den enkelte producents eksportpriser med henblik paa beregning af dumpingmargen og skadestaerskel og dermed antidumpingtold, forudsat at den paagaeldende eksportoer godtgoer, at han fastlaegger sin salgspolitik uafhaengigt af staten, offentlige organer og statskontrollerede selskaber, og at denne uafhaengighed vil fortsaette i fremtiden (dvs. at der ikke foreligger ordninger, i henhold til hvilke der kan udoeves kontrol, som ikke finder sted i oejeblikket). Har staten eller en statslig repraesentant befoejelse til at blokere visse afgoerende beslutninger i et selskab, er det en hindring for, at selskabet kan optraede virkeligt uafhaengigt.

(35) Kommissionen er navnlig af den opfattelse, at den blotte kendsgerning, at et selskab er beliggende i en saerlig oekonomisk zone, ikke er tilstraekkelig til at godtgoere, at selskabet optraeder uafhaengigt.

(36) I den foreliggende sag har ingen af de beroerte selskaber hidtil paa tilfredsstillende maade over for Kommissionen kunnet godtgoere, at de har og kan forventes fortsat at have den noedvendige erhvervsmaessige uafhaengighed til, at de vil kunne indroemmes individuel behandling, men Kommissionen vil i den resterende del af undersoegelsesperioden fortsat sammen med de paagaeldende selskaber undersoege sagen.

(37) Dumpingmargenen for Kina maatte derfor beregnes som et vejet gennemsnit for de eksportoerer, der indgik i stikproeven. Af sammenligningen mellem den normale vaerdi og eksportpriserne fremgaar det, at der finder dumping sted, og at den vejede gennemsnitlige dumpingmargen udtrykt i procent af cif-vaerdien udgoer 34,4 %.

E. SKADE 1. Samlet forbrug, dumpingimportens omfang og markedsandel

(38) Dumpingimporten af cykler med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik steg fra 693 600 enheder i 1989 til 2 100 600 enheder i undersoegelsesperioden, svarende til en foroegelse i loebet af to aar og ni maaneder paa over 200 %, dvs. i gennemsnit en stigning paa mere end 70 % paa aarsbasis. Forbruget i Faellesskabet steg ligeledes, men i langt mindre omfang, nemlig fra 15 045 600 enheder i 1989 til 19 910 500 enheder i undersoegelsesperioden, svarende til en stigning paa 32,3 % i perioden.

(39) De kinesiske producenter oegede deres markedsandel fra 4,6 % i 1989 til 10,5 % i undersoegelsesperioden. Derimod faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel fra 33 % i 1989 til 27 % i undersoegelsesperioden.

2. Priserne paa dumpingvarerne

(40) Kommissionen sammenlignede priserne paa eksporterede kinesiske cykelmodeller med priserne paa modeller, som EF-producenterne fremstillede og solgte paa EF-markedet. Med henblik herpaa klassificeredes alle cykelmodeller, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, i hundrede grupper fastlagt paa grundlag af tre kriterier, nemlig kategori (jf. betragtning 9), stelmateriale og antallet af gear. Den samme klassificering anvendtes saerskilt for hver af de kinesiske eksportoerer, der indgik i stikproeven, for de cykelmodeller, der eksporteredes til Faellesskabet.

(41) Der beregnedes derefter gennemsnitspriser for hver eksportoer og hver gruppe, og disse priser sammenlignedes med gennemsnitspriserne for hver af de tilsvarende grupper, der var fastlagt for EF-erhvervsgrenen.

(42) Til sammenligningerne anvendtes priserne ved salg til foerste uafhaengige kunde. Der blev taget hensyn til forskelle i henseende til distributionskanal og foretaget justeringer herfor paa grundlag af oplysninger indhentet fra det paagaeldende erhverv.

(43) Prisunderbud beregnedes derefter som den gennemsnitlige forskel mellem de paagaeldende eksportoerers cif-priser, fortoldet, og EF-producenternes priser paa EF-markedet behoerigt justeret til ab fabrik. Prisforskellen udtryktes i procent af cif-vaerdien.

(44) Paa dette grundlag konstateredes der betydelige prisunderbud. Den vejede gennemsnitlige underbudsmargen udgjorde for den kinesiske eksport 43,8 %.

3. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktion, kapacitet, udnyttelsesgrad og lagerbeholdninger

(45) Den paagaeldende EF-erhvervsgrens produktion steg fra 5 673 000 enheder i 1989 til 5 945 000 enheder i undersoegelsesperioden.

(46) For at opretholde eller oege tilstedevaerelsen paa et cykelmarked, som var kendetegnet ved stigende efterspoergsel, oegede EF-erhvervsgrenen produktionskapaciteten fra 8,7 mio. enheder i 1989 til 9,1 mio. enheder i undersoegelsesperioden. Da produktion og salg imidlertid ikke kunne oeges i takt med stigningen i efterspoergslen paa markedet, oegedes kapacitetsudnyttelsen indledningsvis fra 65 % i 1989 til 71 % i 1990, hvorefter den faldt igen til 65,1 % i undersoegelsesperioden.

(47) EF-erhvervsgrenens lagerbeholdninger steg fra 325 000 enheder i 1989 til 410 000 enheder ved udgangen af undersoegelsesperioden, svarende til 26 %.

b) Salg og markedsandel

(48) Medens det synlige forbrug steg med 32,3 % mellem 1989 og undersoegelsesperioden, stagnerede EF-erhvervsgrenens salg, idet den aarlige stigning var mindre end 2 %, dvs. en aendring fra 5 til 5,3 mio. enheder i samme periode.

(49) EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt foelgelig fra 33,3 % i 1989 til 27,0 % i undersoegelsesperioden.

c) Prisudviklingen

(50) Ved en undersoegelse af udviklingen i EF-erhvervsgrenens priser konstaterede Kommissionen, at der i de senere aar har vaeret tale om en betydelig foroegelse af de mange forskellige specifikationer for cykler, baade hvad angaar antal og kvalitet. Det var derfor ikke muligt med tilfredsstillende sikkerhed at fastlaegge den noejagtige prisudvikling for hver af de talrige modeller. For en raekke stikproever kunne det imidlertid paavises, at priserne paa cykler ikke fulgte kvalitetsforoegelsen ifoelge specifikationerne. I nogle tilfaelde faldt priserne paa trods af hoejere kvalitet og mere udstyr.

d) Rentabilitet

(51) Hvis EF-erhvervsgrenens produktion og salg var steget i takt med udvidelsen af markedet, ville det normalt have resulteret i stordriftsfordele og oeget fortjeneste. I stedet konstaterede Kommissionen, at fortjenesten var faldet. EF-erhvervsgrenens salgsindtjening foer skat faldt fra 6,9 % i 1989 til 5,3 % i undersoegelsesperioden. Disse tal tilsloerer imidlertid det sande billede, idet en raekke firmaer, som tegnede sig for en produktion paa 1 mio. enheder, opnaaede saa daarlige resultater, at de ophoerte.

e) Investeringer

(52) For at fastholde eller oege tilstedevaerelsen paa det voksende EF-marked oegede EF-erhvervsgrenen investeringerne fra 20,7 mio. ECU i 1989 til 25,3 mio. ECU i undersoegelsesperioden.

4. Konklusion vedroerende spoergsmaalet om skade

(53) EF-markedet for cykler er vokset med mere end 50 % i loebet af de seneste fire aar. Denne betydelige stigning i forbruget skulle under normale omstaendigheder have gjort det muligt for EF-erhvervsgrenen at opnaa visse stordriftsfordele med deraf foelgende lavere omkostninger og oeget fortjeneste. EF-erhvervsgrenen opnaaede imidlertid ikke saadanne fordele af det stoerre marked. Med stagnerende salg tabte EF-erhvervsgrenen markedsandele til de kinesiske eksportoerer, og importen fra Kina tredobledes mellem 1989 og undersoegelsesperioden. Stoerre lagerbeholdninger foerte til oegede omkostninger. Priskonkurrencen fra eksportoererne i Den Kinesiske Folkerepublik foerte til lavere priser paa cykler i Faellesskabet og udhulede EF-erhvervsgrenens rentabilitet og bevirkede, at dens investeringer ikke fik den tilsigtede virkning. Disse investeringer viste netop, at den paagaeldende erhvervsgren havde til hensigt at fastholde cykelproduktionen og soegte at forblive konkurrencedygtig.

(54) Alle disse faktorer har indvirket negativt paa EF-erhvervsgrenens oekonomiske og finansielle situation, og den maa saaledes anses for at have lidt vaesentlig skade, jf. artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

F. AARSAGERNE TIL SKADEN a) Dumpingimportens virkninger

(55) Nogle statsejede kinesiske produktionsvirksomheder gjorde gaeldende, at ved vurderingen af dumpingimportens virkninger burde deres salg af cykler holdes adskilt fra salget fra kinesiske joint ventures, idet der ifoelge det anfoerte for de paagaeldende varer var tale om betydelige forskelle i henseende til fysiske egenskaber, kvalitet, pris, maengde, salgskanaler og toldbehandling. Kommissionen er af den opfattelse, at skade, der paafoeres en erhvervsgren i Faellesskabet som foelge af import fra et eller flere lande, ifoelge EF-Domstolens retspraksis normalt boer vurderes paa et samlet grundlag, og ikke som foreslaaet af de paagaeldende eksportoerer individuelt eller paa grundlag af en vis gruppe af producenter. Al eksport fra Den Kinesiske Folkerepublik er foelgelig behandlet under ét.

(56) Ved undersoegelsen af i hvor vid udstraekning den vaesentlige skade, der var paafoert EF-erhvervsgrenen, kunne tilskrives den paagaeldende dumpingimport, fastslog Kommissionen, at foroegelsen af dumpingimportens omfang og markedsandel faldt sammen med faldet i EF-erhvervsgrenens markedsandel og rentabilitet.

(57) Desuden er markedet for cykler gennemsigtigt, og beslutninger om koeb traeffes i det vaesentlige paa grundlag af prisen. De betydelige prisunderbud paa dumpingvarerne havde foelgelig en vaesentlig negativ indvirkning paa prisniveauet i Faellesskabet og paa omfanget af EF-erhvervsgrenens salg.

b) Andre faktorer

(58) En kinesisk producent gjorde gaeldende, at den skade, der var paafoert EF-erhvervsgrenen, i det mindste delvis kunne tilskrives det forhold, at naevnte erhvervsgren ikke reagerede tilstraekkelig hurtigt paa en staerkt stigende efterspoergsel efter mountain bikes i Faellesskabet. Ifoelge den paagaeldende producent var det ganske normalt i en periode med voksende efterspoergsel, at det utilstraekkelige udbud, som var en foelge af EF-erhvervsgrenens manglende evne til i tide at tilfredsstille den oegede efterspoergsel, maatte afhjaelpes ved import.

Kommissionen fandt imidlertid ikke disse paastande bekraeftet. EF-producenterne bragte mountain bikes paa markedet saa tidligt som i 1980, og deres produktionskapacitet var tilstraekkelig til at tilfredsstille efterspoergslen. AArsagen til den forvoldte skade var efter Kommissionens opfattelse ikke manglende produktionskapacitet, men snarere den betydelige import af cykler fra Den Kinesiske Folkerepublik til saa lave priser, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet i realiteten hindredes i at opretholde et prisniveau, der var tilstraekkeligt til at opveje omkostningsstigninger, som hovedsagelig skyldtes hoejere priser paa komponenter.

(59) Hvad angaar distributionskanaler blev det gjort gaeldende, at EF-producenterne ikke ville levere til varehuse og stormagasiner. Der er ikke fremlagt bevis for, at dette faktisk var tilfaeldet. Det konstateredes tvaertimod, at de fleste producenter benyttede sig af flere distributionskanaler, hvis betydning var forskellig alt efter kundekategori og varetype.

(60) Markedsandelen for import fra andre tredjelande udviste en stigning fra 12,6 % i 1988 til 22,1 % i undersoegelsesperioden, medens den kinesiske markedsandel steg fra 4,2 % til 10,5 %. Eksporten fra Taiwan, hvis andel i denne periode steg fra 5,6 % til 13,6 %, tegnede sig for hovedparten af importen til Faellesskabet fra andre tredjelande. Denne imports indvirkning paa EF-erhvervsgrenen kan imidlertid adskilles fra de virkninger, der maa tilskrives importen fra Kina. Kommissionen undersoegte de taiwanske eksportpriser og konstaterede ved anvendelse af samme metode som beskrevet i betragtning 40-44, at der for de taiwanske producenters vedkommende ikke umiddelbart var tale om prisunderbud. Generelt var den gennemsnitlige enhedspris for taiwanske cykler saaledes lidt hoejere end EF-erhvervsgrenens tilsvarende pris og ganske klart hoejere end for de kinesiske varer.

(61) Medens det saaledes ikke kan udelukkes, at andre faktorer end dumpingimporten fra Kina kan have haft skadelige virkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, maa det konkluderes, at den meget betydelige foroegelse af importen og de meget lave dumpingpriser paa de kinesiske eksportvarer har vaeret en aarsag til stagnationen i EF-producenternes salg og til prisfaldet paa cykler i Faellesskabet. Naevnte eksport maa derfor saerskilt betragtet anses for at have forvoldt vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

G. FAELLESSKABETS INTERESSER (62) Ved undersoegelsen af Faellesskabets interesser fastslog Kommissionen, at EF-erhvervsgrenen siden 1987 inden for rammerne af sine ressourcer har oeget de aarlige investeringer, baade for at udvide produktionskapaciteten og for at oege effektiviteten. Der er ogsaa udfoldet betydelige bestraebelser for at rationalisere produktionsprocessen. Dette viser, at EF-erhvervsgrenen er besluttet paa at forblive konkurrencedygtig paa cykelmarkedet. Hvis dumpingimportens skadelige virkninger ikke afhjaelpes, vil disse bestraebelser vaere forgaeves, og Faellesskabets cykelindustri maa imoedese en yderligere forvaerring af sin situation, og endnu flere producenter vil maaske vaere noedsaget til at indstille produktionen. Virkningerne for beskaeftigelsen - der er i oejeblikket 8 700 beskaeftigede i den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet - vil vaere alvorlige, hvortil kommer, at den deraf foelgende krise ogsaa vil ramme europaeiske producenter af cykelkomponenter, som tegner sig for ca. 70 % af en cykels vaerdi.

(63) Der er endvidere visse forlydender om, at nogle virksomheder er ved at opfoere nye fabrikker i Kina med en deraf foelgende betydelig foroegelse af produktionskapaciteten; dette gaelder navnlig Asia Bicycle Co, Xiamen Euro Bike og Guangzhou Five Rams Bicycle Industry Corp. Desuden ser det ud til, at Kunshan Development Zone i Kina ifoelge planerne skal udbygges til et af verdens stoerste produktionsomraader for cykler i konkurrence med Shenzen-zonen, som allerede raader over en produktionskapacitet svarende til over 5 mio. cykler. Siden undersoegelsesperioden har de kinesiske producenter ifoelge deres egne udtalelser allerede oeget produktionen med ca. 11 % i 1992. Det forventes derfor, at den kinesiske eksport vil stige kraftigt i 1993 og 1994. Under disse omstaendigheder vil EF-erhvervsgrenen maaske ikke vaere i stand til at overleve paa laengere sigt, medmindre virkningerne af dumpingeksporten afhjaelpes. Det er foelgelig klart i EF-erhvervsgrenens og dermed beslaegtede sektorers interesse, at der gribes ind.

(64) For saa vidt angaar forbrugernes interesser er Kommissionen opmaerksom paa, at indfoerelsen af antidumpingtold paa importen af cykler fra Den Kinesiske Folkerepublik, som maalt i markedsandel tegner sig for ca. 10 % af EF-markedet, vil foere til prisforhoejelser paa disse cykler, hvis forhandlerne overvaelter prisforhoejelsen paa forbrugerne. Det er imidlertid formaalet med en antidumpingtold at genskabe redelige konkurrencevilkaar paa EF-markedet ved at afhjaelpe de skadelige virkninger, der skyldes dumping. Dette er en fordel for forbrugerne paa laengere sigt. De midlertidige ulemper ved hoejere priser for forbrugerne skal desuden ses paa baggrund af ovennaevnte foelger for EF-erhvervsgrenen, hvis der ikke indfoeres antidumpingtold paa importen af cykler fra Den Kinesiske Folkerepublik, nemlig yderligere fabrikslukninger, negative foelger for beskaeftigelsessituationen samt forringelse af de tilbagevaerende virksomheders konkurrenceevne og af deres muligheder for at overleve.

(65) Under disse omstaendigheder maa Kommissionen fastslaa, at det er i Faellesskabets interesse at vedtage foranstaltninger, der har til formaal at genskabe redelige konkurrencevilkaar paa EF-markedet for den paagaeldende vare, som goer det muligt for EF-erhvervsgrenen at opnaa en rimelig indtjening og saaledes afhjaelpe de skadelige virkninger af dumpingimporten fra Den Kinesiske Folkerepublik.

H. MIDLERTIDIG TOLD (66) Ifoelge artikel 13, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 skal den midlertidige told vaere lig med dumpingmargenen eller med det beloeb, der er tilstraekkeligt til at afhjaelpe skaden, alt efter hvad der er lavest. Da skadestaersklen som foelge af de konstaterede prisunderbud er hoejere end dumpingmargenen for de producenter, der indgaar i stikproeven, boer tolden fastsaettes paa grundlag af sidstnaevnte, dvs. den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de producenter, der indgaar i stikproeven.

(67) Der boer fastsaettes en frist, inden for hvilken de parter, der vides beroert af sagen, kan tilkendegive deres synspunkter og anmode om at blive hoert. Det boer endvidere anfoeres, at alle undersoegelsesresultater med henblik paa denne forordning er foreloebige og eventuelt maa tages op til ny overvejelse med henblik paa indfoerelse af en endelig told, som Kommissionen maatte foreslaa -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler) henhoerende under KN-kode 8712 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik.

2. Tolden fastsaettes til 34,4 % af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

4. Overgang til fri omsaetning i Faellesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1

i denne forordning finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. marts 1993.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 266 af 12. 10. 1991, s. 6.