Kommissionens forordning (EF) nr. 150/2001

af 25. januar 2001

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000, for så vidt angår sanktioner over for producentorganisationer i fiskerisektoren, som overtræder interventionsordningerne, og om ændring af forordning (EF) nr. 142/98

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter(1), særlig artikel 21, stk. 8, artikel 23, stk. 5, artikel 24, stk. 8, artikel 25, stk. 6, og artikel 27, stk. 6, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I forordning (EF) nr. 104/2000, der ophævede Rådets forordning (EØF) nr. 3759/92(2), med virkning fra den 1. januar 2001, er der fastsat en række interventionsordninger, som kan anvendes af producentorganisationerne. Sanktionerne for uregelmæssigheder i forbindelse med interventionsordningerne bør fastlægges nærmere af Fællesskabet for at forhindre svig og sikre, at medlemsstaternes producentorganisationer behandles rimeligt.

(2) Ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95(3) er der fastsat rammebestemmelser for ensartede kontrolforanstaltninger, administrative foranstaltninger og sanktioner for uregelmæssigheder i forbindelse med EF-bestemmelserne.

(3) De typer uregelmæssigheder, som denne forordning vedrører, bør fastlægges nærmere.

(4) Sanktionerne bør stå i rimeligt forhold til uregelmæssighederne og bør baseres på objektive og bevislige kriterier. For at sikre at der tages hensyn til omfanget af ansvaret, bør der anvendes strengere sanktioner for forsætlige uregelmæssigheder end for groft uagtsomme uregelmæssigheder. Uregelmæssigheder af begrænset finansiel betydning bør ikke medføre, at producentorganisationer fuldstændigt fratages retten til støtte, men kun at støtten nedsættes i passende omfang.

(5) Uregelmæssigheder i forbindelse med interventionsordningerne bør meddeles Kommissionen, så den kan sikre sig, at de korrekte beløb betales tilbage til Fællesskabets budget.

(6) De sanktioner, der fastsættes i Kommissionens forordning (EF) nr. 142/98 af 21. januar 1998 om gennemførelsesbestemmelser for ydelse af udligningsgodtgørelse for tunfisk til konservesindustrien(4), er blevet indsat i nærværende forordning, og forordning (EF) nr. 142/98 bør derfor ændres.

(7) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskerivarer -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De i denne forordning fastsatte sanktioner gælder for uregelmæssigheder i forbindelse med interventionsordningerne i artikel 21, 23, 24, 25 og 27 i forordning (EF) nr. 104/2000 om henholdsvis finansiel udligning i forbindelse med tilbagetagning, prolongationsstøtte, autonom tilbagetagelse og prolongation, støtte til privat oplagring og godtgørelse for tun til konservesindustrien, i det følgende benævnt "interventionsordningerne".

Artikel 2

I denne forordning forstås ved:

a) "den i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 nævnte erhvervsdrivende", en producentorganisation eller et af dets medlemmer

b) "interventionsprisen", en af følgende priser afhængigt af, hvilken interventionsordning der anvendes:

i) tilbagetagelsesprisen, jf. artikel 20 i forordning (EF) nr. 104/2000

ii) EF-salgsprisen, jf. artikel 22 og 25 i forordning (EF) nr. 104/2000

iii) den autonome tilbagetagelsespris, jf. artikel 24 i forordning (EF) nr. 104/2000

iv) udløsningstærsklen, jf. artikel 27 i forordning (EF) nr. 104/2000.

Artikel 3

1. Hvis en uregelmæssighed vedrører beløb på mindre end 5 % af den årlige støtte, som organisationen modtog for den pågældende ordning, tilbageholder medlemsstaten et beløb på indtil 20 % af interventionsprisen for de pågældende produktmængder, afhængigt af det finansielle omfang af overtrædelsen.

2. Hvis en uregelmæssighed vedrører beløb på mellem 5 og 10 % af den årlige støtte, som organisationen modtog for den pågældende ordning, tilbageholder medlemsstaten et beløb på mellem 30 og 50 % af interventionsprisen for de pågældende produktmængder afhængigt af det finansielle omfang af uregelmæssigheden.

3. Hvis en uregelmæssighed vedrører beløb på over 10 % af den årlige støtte, som organisationen modtog for den pågældende ordning, tilbageholder medlemsstaten et beløb på mellem 60 og 80 % af interventionsprisen for de pågældende produktmængder, afhængigt af det finansielle omfang af uregelmæssigheden.

4. Hvis en medlemsstat fastslår en forsætligt eller groft uagtsom uregelmæssighed, tilbageholder den hele den støtte, som producentorganisationen er berettiget til ifølge ordningen for det pågældende fangstår. Ved forsætlig uregelmæssighed yder medlemsstaten ikke støtte efter den pågældende ordning for det følgende år.

5. Tilbageholdte beløb og andre sanktioner efter denne artikel betragtes ikke som strafferetlige sanktioner.

Artikel 4

1. Hvis der er ydet forskud, og det udgør en del af det beløb, som skal tilbageholdes i henhold til artikel 3, betales beløbet tilbage til medlemsstaten, idet den enten fratrækkes den af producentorganisationen stillede sikkerhed eller den støtte, der skal modtages for det følgende fangstår.

2. Beløb, der er tilbageholdt af eller tilbagebetalt til medlemsstaten, krediteres EUGFL.

3. Medlemsstaterne underretter hver måned Kommissionen om de tilfælde, hvor de har anvendt bestemmelserne i artikel 3.

Artikel 5

Artikel 9 i forordning (EF) nr. 142/98 udgår.

Artikel 6

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. januar 2001.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 17 af 21.1.2000, s. 22.

(2) EFT L 388 af 31.12.1992, s. 1.

(3) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

(4) EFT L 17 af 22.1.1998, s. 8.