*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 501/89

af 27. februar 1989

om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse videokassettebaandoptagere med oprindelse i Japan og Republikken Korea og om endelig opkraevning af den midlertidige told

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, forelagt efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Midlertidige foranstaltninger

(1) Ved forordning (EOEF) nr. 2684/88 (2), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2826/88 (3), indfoerte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold paa importen af visse videokassettebaandoptagere, i det foelgende benaevnt »VCR«, med oprindelse i Japan og Republikken Korea. Ved forordning (EOEF) nr. 4019/88 (4) blev gyldighedsperioden for tolden forlaenget med hoejst to maaneder.

B. Efterfoelgende procedure

(2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold anmodede alle de beroerte eksportoerer og en uafhaengig importoer om at blive hoert af Kommissionen; denne anmodning blev imoedekommet. De fremlagde ligeledes skriftlige redegoerelser for deres synspunkter vedroerende resultaterne af undersoegelsen.

(3) Efter anmodning blev parterne underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen paataenkte at anbefale indfoerelse af endelig told og endelig opkraevning af de beloeb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Der blev ligeledes fastsat en periode, inden for hvilken de kunne fremsaette indvendinger efter de paagaeldende orienteringsmoeder. Deres kommentarer blev taget i betragtning, og resultaterne af Kommissionens undersoegelse blev i givet fald aendret for at tage hensyn hertil.

C. Procedurens omfang

(4) I nr. 6 til 12 i betragtningerne til forordning (EOEF) nr. 2684/88 gjorde Kommissionen rede for, hvorfor den begraensede proceduren til kun at omfatte de koreanske og to japanske eksportoerer. Eksportoererne og en af importoererne fastholdt den i betragtning nr. 7 anfoerte holdning, men fremkom ikke med yderligere bevisligheder, oplysninger eller argumenter.

Raadet bekraefter Kommissionens konklusioner i betragtning nr. 8 til 11 i forordning (EOEF) nr. 2684/88.

D. Den omhandlede vare og definition af »samme vare«

(5) I forbindelse med den foreloebige undersoegelse (betragtning nr. 13 i forordning (EOEF) nr. 2684/88) konkluderede Kommissionen, at de omhandlede varer var VCR, som kan optage og afspille video- og lydsignaler, og den udelukkede derfor de saakaldte videokassetteafspillere. Kombinationen af en VCR og en fjernsynsskaerm (monitor) i samme kabinet maa betragtes som en anden vare, da den paagaeldende VCR ikke noedvendigvis er bestemmende for karakteren af varen som helhed. Disse kombinationer omfatter saerlige elementer, som tilfoerer dem en yderligere egenskab.

(6) I forbindelse med anvendelsen af forordning (EOEF) nr. 2684/88 opstod spoergsmaalet om, hvorvidt de saakaldte »mecadecks« skulle betragtes som VCR. Til belysning af dette spoergsmaal skal det her anfoeres, at »mecadecks« ikke formelt var medtaget i meddelelsen om indledning af proceduren (5). I forbindelse med naervaerende procedure kan de ikke betragtes som samme vare som en VCR, fordi et »mecadeck« anses for at vaere en ufuldstaendig VCR, der ikke uafhaengigt kan optage og afspille videosignaler. Det er derfor Raadets konklusion, at proceduren skal begraenses til VCR og ikke omfatte hverken videokassetteafspillere, kombinationer af VCR og monitor eller »mecadecks«.

E. Normal vaerdi

(7) Den normale vaerdi for de VCR, der er paalagt midlertidig told, blev med henblik paa den endelige afgoerelse generelt fastsat paa grundlag af de samme metoder som dem, der anvendtes til midlertidigt at fastslaa, om der var tale om dumping, idet der blev taget hensyn til de nye bevisligheder, der blev forelagt af de paagaeldende parter.

(8) En af ekportoererne gjorde indvendinger mod medtagelsen af afgiftsfrit salg til uafhaengige kunder, der leverede til personalet inden for den sydkoreanske haer, og af det saakaldte »kuponsalg«. »Kuponsalg« er afgiftsfrit salg til uafhaengige kunder i Sydkorea af varer beregnet til forbrug i Korea, men som betales med saerlige kuponer, der koebes af koreanske statsborgere, der arbejder i udlandet. Eksportoeren ansaa disse former for salg for at vaere forskellige fra normalt salg i forhandlerleddet, idet de tager sigte paa en saerlig type kunder og ikke omfatter forbrugs-, forsvars- og mervaerdiafgift.

Kommissionen fastslog imidlertid, at disse former for salg svarede til lignende aftaler, der blev indgaaet med forhandlere, og derfor burde betragtes som normalt salg i forhandlerleddet. Der var tale om salg af betydelige varemaengder, som faktureredes til priser svarende til dem, der anvendes ved normale transaktioner, naar ovennaevnte afgifter fratraekkes de normale salgspriser i forhandlerleddet. Dette synspunkt bekraeftes af Raadet.

(9) Raadet bekraefter ligeledes Kommissionens synspunkt, der gaar ud paa, at de normale vaerdier, der anvendes med henblik paa sammenligning med eksportpriserne til fabrikanter af originaludstyr (OEM), boer beregnes og fastsaettes paa grundlag af produktionsomkostningerne og en fortjenstmargen paa 5 %, som anfoert i betragtning nr. 20 til 23 i forordning (EOEF) nr. 2684/88.

(10) Undersoegelsen og senere redegoerelser, der er fremlagt, viste, at de regnskabsmetoder, som de tre koreanske eksportoerer anvendte i forbindelse med deres produktion til eksport, er forskellige fra dem, de anvendte i forbindelse med produktion til hjemmemarkedet. Tallene vedroerende produktionsomkostninger i forbindelse med varer til eksport var derfor ikke sammenlignelige med tallene vedroerende produktion af varer til hjemmemarkedet. Kommissionen anvendte derfor produktionsomkostningerne vedroerende modellerne til hjemmemarkedet og justerede dem med beloeb, der blev anslaaet paa grundlag af forskelle i materialeomkostninger, herunder importafgifter. For en af de koreanske eksportoerers vedkommende blev disse justeringer foretaget paa grundlag af de forskelle, der var konstateret for de oevrige eksportoerers vedkommende, da denne eksportoer ikke ved undersoegelsen ville give Kommissionen adgang til de originale dokumenter, hvilket Kommissionen havde anmodet om med henblik paa at kontrollere de forelagte beregninger af produktionsomkostninger, som specielt var foretaget med henblik paa denne undersoegelse. Raadet bekraefter, at det er berettiget at anvende denne metode.

For Orions vedkommende blev der ikke forelagt yderligere oplysninger, som gjorde det muligt for Kommissionen at beregne den endelige normale vaerdi.

F. Eksportpris

(11) I tilfaelde, hvor der eksporteredes til datterselskaber i Faellesskabet, beregnedes eksportpriserne paa grundlag af de priser, hvortil VCR foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber, og der blev taget passende hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, og til en fortjenstmargen paa 12,7 %. Denne fortjenstmargen, der ansaas for rimelig, fastsattes paa grundlag af de fortjenester, som opnaaedes af uafhaengige importoerer, der videresolgte VCR i Faellesskabet.

For saa vidt angaar Orion blev der ikke forelagt yderligere oplysninger, der gjorde det muligt at fastsaette eksportpriserne.

Raadet bekraefter Kommissionens undersoegelsesresultater og konklusioner, som de fremgaar af betragtning nr. 27 til 30 og 32 til 33 i forordning (EOEF) nr. 2684/88.

G. Sammenligning

(12) Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik. For at foretage en retfaerdig sammenligning mellem eksportpriserne og den normale vaerdi blev der i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne, i fornoedent omfang taget hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed.

Kommissionen tog derfor behoerigt hensyn til forskelle i fysiske egenskaber og salgsomkostninger, saafremt der paa tilfredsstillende maade kunne paavises en direkte forbindelse mellem disse forskelle og de paagaeldende salg. Dette var tilfaeldet for saa vidt angaar forskelle med hensyn til kreditvilkaar, garantier, provisioner, loen til saelgere, emballage-, transport-, forsikrings-, haandterings- og ekstraomkostninger samt importafgifter og indirekte skatter.

(13) Raadet bekraefter Kommissionens undersoegelsesresultater med hensyn til forskelle i fysiske egenskaber som anfoert i betragtning nr. 35 i forordning (EOEF) nr. 2684/88. I de tilfaelde, hvor disse justeringer ikke kunne baseres paa prisforskelle paa hjem memarkedet, anvendtes en metode svarende til den i betragtning nr. 10 i naervaerende forordning anfoerte til fastsaettelse af normalvaerdien ved eksport til OEM.

(14) En af eksportoererne gjorde gaeldende, at de forskelle i produktionsomkostninger, der skyldtes forskellige tv-standarder (NTSC, PAL, SECAM), ikke havde nogen indvirkning paa prisernes sammenlignelighed. Bortset fra, at denne paastand ikke kan underbygges, da der ikke paa noget marked forekommer direkte konkurrence mellem forskellige tv-standarder, kan det ikke konkluderes, at disse standarder ikke kan paavirke sammenlignelighed. Hvis der imidlertid var en saadan konkurrence, er det mest sandsynligt, at forbrugerne ville paaskoenne de europaeiske tv-standarders bedre kvalitet og vaere rede rede til at betale en hoejere pris for dem.

(15) Med hensyn til de tre koreanske eksportoerers finansieringsomkostninger vedroerende kredit, der indroemmes uafhaengige kunder, godtog Kommissionen, efter at have modtaget yderligere redegoerelser fra disse selskaber, at omkostningerne til finansiering af punktafgifter og forsvarsafgifter er direkte knyttet til salget paa hjemmemarkedet, eftersom stoerrelsen af de afgiftsbeloeb, der betales til de koreanske myndigheder, naesten udelukkende (for over 90 %'s vedkommende) afhaenger af de maengder af VCR, der saelges paa hjemmemarkedet. For at tage hoejde herfor blev den betalingsfrist, som de koreanske myndigheder indroemmede i forbindelse med disse afgifter, taget i betragtning.

(16) Hvad angaar finansieringsomkostninger i forbindelse med mervaerdiafgift, kunne der imidlertid ikke konstateres nogen direkte forbindelse med de paagaeldende salg. Det beloeb, der betales til skattemyndighederne, fastsaettes paa grundlag af forskellen mellem mervaerdiafgiften paa de indkoebte varer og samme afgift paa de varer, der saelges til kunderne. Det er ikke muligt fra dette beloeb at udskille den mervaerdiafgift, der betales for VCR. Finansieringsomkostninger vedroerende mervaerdiafgift kan derfor ikke betragtes som salgsomkostninger, da de i realiteten er normale generalomkostninger. Raadet bekraefter dette synspunkt.

(17) De koreanske eksportoerer forelagde redegoerelser vedroerende justeringen for importafgifter paa de VCR, der var bestemt til forbrug paa det koreanske marked. De nye oplysninger, der blev fremlagt, var imidlertid for utilstraekkelige til, at man noejagtigt kunne fastslaa de samlede importafgifter paa dele, der rent fysisk indgik i de modeller, der solgtes paa hjemmemarkedet. Kommissionen beregnede derfor disse justeringer paa grundlag af vaerdien af de raamaterialer, der blev importeret direkte til Korea af disse selskaber, idet den anvendte en gennemsnitlig importafgiftssats paa 20 %. Raadet bekraefter denne fremgangsmaade og resultaterne af Kommissionens foreloebige undersoegelse, som de fremgaar af betragtning nr. 36 i forordning (EOEF) nr. 2684/88.

Raadet bekraefter endvidere Kommissionens undersoegelsesresultater, som de fremgaar af betragtning nr. 39 til 41 i forordning (EOEF) nr. 2684/88.

H. Valg af modeller

(18) For saa vidt angaar sammenligneligheden mellem de modeller, der blev solgt paa hjemmemarkedet og dem, der blev solgt til eksport, valgte Kommissionen - for hver enkelt af de forskellige eksportmodellers vedkommende - den model paa hjemmemarkedet, der mest svarede til eksportmodellen, eftersom der ikke fandtes identiske modeller.

(19) Efter indfoerelsen af den midlertidige told anmodede to af de koreanske eskportoerer Kommissionen om, for visse af eksportmodellernes vedkommende, at basere sammenligningen paa andre af modellerne paa hjemmemarkedet, som ifoelge disse eksportoerer var mere relevante end de af Kommissionen valgte modeller. Kommissionen kunne i visse tilfaelde imoedekomme denne anmodning, men fastholdt i andre tilfaelde sit oprindelige valg, da de paagaeldende modeller ansaas for at vaere mest overensstemmende med hensyn til teknologi (modelgeneration), teknisk udstyr og andre egenskaber.

(20) Kommissionens vurdering, som bekraeftes af Raadet, var baseret paa en meget detaljeret undersoegelse af samtlige VCR, der eksporteredes og solgtes paa hjemmemarkedet af de paagaeldende eksportoerer. Denne undersoegelse omfattede en omhyggelig sammenligning af proeveeksemplarer, der blev stillet til raadighed af eksportoererne og der blev taget hensyn til de forklaringer, der blev givet af det tekniske personale, da Kommissionens tjenestemaend aflagde kontrolbesoeg hos eksportoererne. I de tilfaelde, hvor de modeller, der udvalgtes til en sammenligning paa grundlag af samme teknologiske og tekniske udstyr, havde forskellige egenskaber, blev der ved fastsaettelsen af dumpingmargenen taget hensyn til disse forskelle i fysiske egenskaber.

I. Dumpingmargen

(21) Det fremgaar af den endelige undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted med hensyn til importen af VCR med oprindelse i Japan og Sydkorea fra alle de undersoegte eksportoerer, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastlagte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.

(22) Dumpingmargenerne er forskellige alt efter eksportoer, og de vejede gennemsnitlige margener er:

- Daewoo 23,7 %

- Goldstar 18,9 %

- Samsung 17,2 %

- Funai 11,5 %.

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 240 af 31. 8. 1988, s. 5.

(3) EFT nr. L 254 af 14. 9. 1988, s. 14.

(4) EFT nr. L 355 af 23. 12. 1988, s. 4.

(5) EFT nr. C 256 af 26. 9. 1987, s. 15.

J. Den paagaeldende erhvervsgren

i Faellesskabet

(23) I forordning (EOEF) nr. 2684/88 (betragtning nr. 45 til 47) beskrev Kommissionen VCR-industriens situation i Faellesskabet og sondrede mellem de selskaber, der selv fremstiller komplette videokassettebaandoptagere, eller stoerstedelen heraf, og de selskaber, der blot samler praefabrikerede enheder.

(24) Der er fra visse parters side udtrykt tvivl med hensyn til, om en saadan sondring kan foretages. Raadet indtager det standpunkt, at det under alle omstaendigheder er sikkert, at de klagende selskaber - Philips, Thomson, Grundig og Nokia-Graetz - fremstiller komplette VCR, og at disse selskaber repraesenterer en betydelig del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

K. Skade

(25) Paa grundlag af de foreloebige undersoegelsesresultater fastslog Kommissionen, at VCR-industrien i Faellesskabet paafoertes vaesentlig skade. Denne konklusion var hovedsagelig baseret paa den stigende markedsandel for de eksportoerer, der var omfattet af undersoegelsen, paa deres prisunderbud, det prisfald, der foraarsagedes deraf og udviklingen med hensyn til fortjeneste og tab inden for den klagende erhvervsgren.

(26) Efter offentliggoerelsen af forordning (EOEF) nr. 2684/88 har Kommissionen ikke modtaget nye bevisligheder eller oplysninger vedroerende disse resultater af undersoegelsen. En af eksportoererne anfaegtede imidlertid det statistiske grundlag for beregningen af markedsandele og en raekke detaljer vedroerende sammenlignelighed mellem modeller og egenskaber i forbindelse med prisunderbudsmargenerne. Disse kommentarer blev taget i betragtning, om end det kunne konstateres, at selv om der blev taget hensyn til dem, ville de ikke have nogen indflydelse paa resultaterne af undersoegelsen for saa vidt angaar skade. Den beroerte eksportoer blev behoerigt skriftligt underrettet herom.

Raadet bekraefter derfor Kommissionens undersoegelsesresultater, som de fremgaar af betragtning nr. 48 til 56 i forordning (EOEF) nr. 2684/88.

L. Dumpingimportens skadelige virkninger

(27) I betragtning nr. 60 i forordning (EOEF) nr. 2684/88 konkluderede Kommissionen, at omfanget af dumpingimporten, dens markedsandel og de meget lave priser, hvortil dumpingvarerne er blevet udbudt til salg, havde paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade. Ingen af parterne forelagde nye bevisligheder eller oplysninger vedroerende disse resultater af undersoegelsen.

(28) En af importoererne haevdede, at grunden til, at de VCR, hans selskab solgte, havde saa stor succes, var hans egen fremragende evne til at tilpasse produkterne til forbrugernes oensker samt hans specielle sans for markedsfoering. Kommissionen anfaegtede ikke denne importoers evne til at opfylde forbrugernes oensker, men fandt dog, at det helt klart fremgik, at denne succes ogsaa delvis skyldtes en uretmaessig fordel foraarsaget af dumping, og at kun dette element ville blive fjernet ved indfoerelsen af antidumpingforanstaltninger.

Raadet bekraefter derfor Kommissionens konklusioner som anfoert i betragtning nr. 57 til 61 i forordning (EOEF) nr. 2684/88.

M. Faellesskabets interesser

(29) I betragtning nr. 62 til 66 i forordning (EOEF) nr. 2684/88 anfoerte Kommissionen, at det var i Faellesskabets interesse at beskytte den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet mod dumpingimportens skadelige virkninger. En af importoererne paastod, at denne beskyttelse ville forhindre konkurrence med den klagende industri, hvis tekniske design og produktionsmetoder ifoelge den paagaeldende importoer var foraeldet. Disse paastande kunne ikke bekraeftes. Ud over de klagende selskaber og de paagaeldende eksportoerer er der et stort antal VCR-producenter og leverandoerer paa Faellesskabets marked, og dette vil uden tvivl sikre en tilstraekkelig konkurrence. Der kunne ikke findes noget bevis for, at den klagende industri paa nogen maade var laengere tilbage end sine konkurrenter med hensyn til anvendelse af hoejteknologi i produkterne eller med hensyn til produktionsmetoder.

(30) I betragtning af, at det er noedvendigt at bevare en konkurrencedygtig industri i Faellesskabet inden for sektoren for elektroniske forbrugsvarer saavel som en efterspoergsel hos forbrugerne efter billige, moderne varer, konkluderer Raadet, at det paa grundlag af Kommissionens betragtninger, som anfoert i betragtning nr. 62 til 66 i forordning (EOEF) nr. 2684/88, er i Faellesskabets interesse, at der traeffes passende foranstaltninger mod dumpingimporten.

N. Toldsats

(31) For saa vidt angaar de midlertidige antidumpingforanstaltninger ansaa Kommissionen det for noedvendigt at anvende toldsatser af samme stoerrelsesorden som de konstaterede dumpingmargener, fordi den konstaterede skade var paa et langt hoejere niveau. Igen af de interesserede parter gjorde indvendinger mod denne fremgangsmaade.

(32) Hvad angaar tolden paa de varer, der eksporteredes af Orion, anfaegtede selskabet ikke det synspunkt, at det ikke havde samarbejdet tilstraekkeligt ved undersoegelsen. Det foreslog imidlertid, at dumping margenen for Funai skulle anvendes, som det havde vaeret tilfaeldet med den midlertidige told. Men med henblik paa fastsaettelsen af tolden paa varer, der eksporteres af Orion, er Raadet noedsaget til at anvende de foreliggende bevisligheder, hvilket i dette tilfaelde er de bevisligheder, der er anfoert i klagen. Ved at vaelge ikke at samarbejde maa Orion formodes at have godtaget de paastande, der er anfoert i klagen, og selskabet kan derfor ikke anmode om at blive behandlet paa samme maade som et selskab, der fuldt ud har samarbejdet ved undersoegelsen og paavist, at dets dumpingmargen er lavere end den margen, der blev beregnet paa grundlag af klagen.

(33) Paa grundlag af den metode til beregning af skadetaerskelen, som er beskrevet i betragtning nr. 67 til 72 i forordning (EOEF) nr. 2684/88, konkluderer Raadet saaledes, at der boer indfoeres told paa grundlag af de faktisk konstaterede dumpingmargener (betragtning nr. 22 i naervaerende forordning) og for Orions vedkommende paa grundlag af klagen, dvs. 13 %.

(34) Den endelige told, der indfoeres, vedroerer alle VCR, der eksporteres fra Korea (undtagen saadanne, som fremstilles og eksporteres af Samsung, Goldstar og Daewoo) samt VCR, der eksporteres af Orion, Japan, med undtagelse af videokassetteafspillere, kombinationer af VCR og fjernsynsgengiver (monitor) samt »mecadecks«.

O. Tilsagn

(35) De koreanske eksportoerer Samsung, Goldstar og Daewoo samt den japanske eksportoer Funai har afgivet pristilsagn, som kan godtages. Virkningen af disse tilsagn til vaere prisstigninger paa de paagaeldende varer af et omfang, der er tilstraekkeligt til at udligne den dumpingmargen, der er konstateret for disse eksportoerers vedkommende. Efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg blev disse tilsagn godtaget ved Raadets afgoerelse 89/148/EOEF) (1).

P. Opkraevning af den midlertidige told

(36) I betragtning af stoerrelsen af de fastsatte dumpingmargener og af den alvorlige skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, finder Raadet det noedvendigt, at de beloeb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkraeves endeligt med beloeb svarende til den endelige told. For de eksportoerers vedkommende, hvis tilsagn er blevet godtaget, opkraeves den midlertidige told i et omfang svarende til de endeligt fastsatte dumpingmargener (betragtning nr. 22 i naervaerende forordning).

Midlertidig antidumpingtold, der er opkraevet, eller sikkerhed, som er stillet for VCR, der ikke er omfattet af den endelige antidumpingtold, frigives -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af videokassettebaandoptagere med oprindelse i Japan og Republikken Korea, henhoerende under KN-kode ex 8521 10 39 og ex 8528 10 11, og toldsatserne fastsaettes saaledes:

a) Tolden for videokassettebaandoptagere med oprindelse i Republikken Korea fastsaettes til 23,7 % af prisen, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

b) Tolden for videokassettebaandoptagere med oprindelse i Japan, som fremstilles eller eksporteres af Orion, fastsaettes til 13,0 % af prisen, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet.

2. Den i stk. 1, litra a), omhandlede told finder ikke anvendelse paa videokassettebaandoptagere, der eksporteres af Samsung Electronics Company Ltd, Korea, Goldstar Electric Company Ltd, Korea, og Daewoo Electronics Company Ltd, Korea.

3. Den i stk, 1 omhandlede told finder ikke anvendelse paa videokassetteafspillere, kombinationer af videokassettebaandoptagere og fjernsynsskaerm (monitor) og »mecadecks«.

Artikel 2

De beloeb, for hvilke der i henhold til forordning (EOEF) nr. 2684/88, som aendret ved forordning (EOEF) nr. 2826/88, er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkraeves endeligt med hoejst foelgende satser:

- Samsung 17,2 %

- Goldstar 18,9 %

- Daewoo 23,7 %

- Funai 11,5 %

- Orion 13,0 %.

De beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed, og som ikke er omfattet af ovenstaaende toldsatser, frigives.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. februar 1989.

Paa Raadets vegne

P. SOLBES

Formand

(1) Se side 61 i denne Tidende.