RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 722/97 af 22. april 1997 om miljøforanstaltninger i udviklingslandene i forbindelse med bæredygtig udvikling

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S og 130 W,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er nødvendigt at skabe en bæredygtig udvikling og bidrage med reel integration af miljøaspektet i udviklingsprocessen;

(2) passende instrumenter og forsøgsforanstaltninger er fundamentale elementer i denne integration på alle berørte områder;

(3) Europa-Parlamentet har vedtaget beslutning af 14. maj 1992 om miljø og udviklingssamarbejde;

(4) Fællesskabet og medlemsstaterne har vedtaget Rio-erklæringen og handlingsprogrammet Agenda 21;

(5) Fællesskabet og medlemsstaterne, der har ratificeret konventionerne om biologisk diversitet og klimaændring og undertegnet konventionen om ørkendannelse, har således forpligtet sig til at tage hensyn til, at de mere udviklede parter og de parter, der er under udvikling, har et fælles, men differentieret ansvar på området;

(6) der henvises til resolutionen, vedtaget af Rådet og af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 1. februar 1993, om et fællesskabsprogram for politik og handling i forbindelse med miljø og bæredygtig udvikling;

(7) i betragtning af de begrænsede midler vil den størst mulige multiplikatorvirkning bedst kunne sikres ved oplysningskampagner og pilotprojekter i tæt samarbejde med lokale eksperter;

(8) det er vigtigt at integrere de interne og eksterne aspekter i Fællesskabets miljøpolitik af hensyn til en sammenhængende løsning på de problemer, som De Forenede Nationers konference om miljø og udvikling (UNCED) har påpeget navnlig med hensyn til de globale miljøændringers indvirkning på miljøet i Fællesskabet;

(9) i forbindelse med forvaltningen af projektcyklussen i et projekt er det nødvendigt, at det enkelte projektforslag inden for udviklingssamarbejde evalueres ud fra dets miljøvirkning gennem hensigtsmæssige specifikke procedurer;

(10) navnlig i forbindelse med klimaændringer og bevarelsen af de biologiske og genetiske ressourcer og diversitet (også i havet, på kysterne og i jorden) får lokale virkninger umiskendelige følger for hele jordkloden og de fremtidige generationer og indvirker desuden på fællesskabsborgernes velfærd, sundhed og sikkerhed, navnlig med hensyn til adgang til genetiske ressourcer;

(11) de finansielle instrumenter, som Fællesskabet råder over i øjeblikket med hensyn til bevarelse og bæredygtig udvikling, vil kunne udbygges hensigtsmæssigt;

(12) der bør fastsættes bestemmelser om finansiering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning;

(13) der bør fastsættes bestemmelser for foranstaltningernes gennemførelse, særlig for deres form, modtagerne og beslutningsprocedurerne;

(14) der anføres i denne forordning et finansielt referencegrundlag som omhandlet i punkt 2 i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 (4) for hele programmets varighed, uden at dette berører budgetmyndighedens beføjelser i henhold til traktaten -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Fællesskabet bidrager finansielt og fagligt til gennemførelsen af foranstaltninger i udviklingslandene, der gør det lettere for disse landes befolkninger at integrere miljøbeskyttelsesaspektet og begrebet bæredygtig udvikling i deres hverdag.

2. Den bistand, der ydes i medfør af denne forordning, skal udbygge og styrke den bistand, der ydes i medfør af andre instrumenter inden for udviklingssamarbejde, således at der i fuldt omfang tages hensyn til de miljømæssige aspekter i Fællesskabets programmer.

Artikel 2

1. De foranstaltninger, der skal gennemføres i henhold til denne forordning, rettes fortrinsvis mod følgende områder:

- bistand til udviklingslandenes udformning og gennemførelse af deres nationale strategier for bæredygtig og retfærdig udvikling under hensyn til globale miljøaspekter og strategier, der har deres udspring i internationale konventioner

- forbedring af politik og praksis med hensyn til forvaltning og bevarelse af økosystemer, bæredygtig udnyttelse af naturlige fornyelige ressourcer og miljømæssigt hensynsfuld udnyttelse af ikke-fornyelige ressourcer

- bevarelse af den biologiske diversitet

- ved at fremme og udvikle metoder til bæredygtig og retfærdig udnyttelse af de biologiske ressourcer

- ved at bevare økosystemer og levesteder, der er nødvendige for at kunne beskytte artsmangfoldigheden og truede arters overlevelsesmuligheder

- ved at identificere og evaluere de biologiske ressourcer

- bevarelse af områder, der er under stærkt miljømæssigt pres, og/eller økosystemer, der berører forskellige regioner, som f.eks. marine økosystemer og kystområder, vandskel, afvandings- og søområder samt grundvand, ved hjælp af forureningsforebyggelse og begrænsning af forureningskilder samt ved at støtte initiativer til en bæredygtig forvaltning af sådanne områder

- forbedring af praksis for bevarelse af jordbunden og for forvaltning i forbindelse med agerbrug, opdræt, skove og bekæmpelse af ørkendannelse

- forbedring af miljøet og den fysiske planlægning ved hjælp af byplanlægning og iværksættelse af teknologisk tilpassede planer og pilotprojekter for transport, affald, spildevand, drikkevandsforsyning og luftforurening

- anvendelse og overførsel af teknologier, der er tilpasset de lokale miljømæssige vilkår og behov, navnlig på energiområdet, herunder særlig vedvarende energikilder, idet der tages hensyn til de langfristede følger for miljøet og foretages en tilpasning til de enkelte regioners traditionelle levevis

- foranstaltninger med henblik på at undgå emissioner, der er skadelige for miljøet

- støtte til tilpasning af produktionsprocesserne i udviklingslandene og henledning af de økonomiske agenters og sociale aktørers opmærksomhed på de miljøkrav, der kan indvirke på handelen (f.eks. normer, mærkning og certificering)

- henledning af lokalbefolkningernes opmærksomhed på begrebet bæredygtig udvikling, navnlig ved hjælp af oplysningskampagner

- initiativer til beskyttelse af økosystemer og levesteder samt til bevarelse af den biologiske diversitet.

2. Følgende foranstaltninger er støtteberettigede:

- pilotforanstaltninger i marken, som kan bidrage til bæredygtig udvikling, miljøbeskyttelse samt, bæredygtig forvaltning af naturressourcerne

- udarbejdelse af retningslinjer og operationelle instrumenter, som skal fremme bæredygtig udvikling og integrere miljøet, særlig i form af integrerede planer og forvaltningsprogrammer og økonomiske instrumenter

- analyse af den indvirkning, som projekter, programmer, strategier og politikker for en bæredygtig udvikling har på miljøet, og vurdering af deres konsekvenser for den samfundsmæssige og økonomiske udvikling

- udarbejdelse af registre, regnskaber og statistik for at forbedre miljødata og -indikatorer.

3. Opmærksomheden rettes særlig mod:

- projekter, der udspringer af lokale initiativer, samt projekter, der tager sigte på bæredygtig forvaltning i form af innovative foranstaltninger, der er forbundet med lave omkostninger

- foranstaltninger til udvikling af udviklingslandenes institutionelle og operationelle kapacitet, både nationalt, regionalt og lokalt, herunder støtte til ikke-statslige organisationer (NGO)

- forudgående konsultation af lokalbefolkningerne, herunder af de oprindelige samfund, og dernæst deres inddragelse af deltagelse i identifikationen, planlægningen og gennemførelsen af foranstaltningerne. Der skal navnlig tages hensyn til kvindernes rolle og særlige situation

- foranstaltninger af regional karakter eller som bidrager til at styrke det regionale samarbejde inden for bæredygtig udvikling.

Artikel 3

Støttemodtagerne og samarbejdspartnerne omfatter ikke blot stater og landsdele, men også decentraliserede tjenester, regionale organisationer, offentlige agenturer, traditionelle og lokale samfund, private aktører og industrier, kooperativer, NGO'er og repræsentative sammenslutninger for lokalbefolkningen.

Artikel 4

1. De midler, der kan anvendes i forbindelse med de i artikel 2 omhandlede foranstaltninger, omfatter undersøgelser, faglig bistand, undervisning, uddannelse og andre ydelser, leverancer og forskellige arbejder samt revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner.

2. Fællesskabsfinansieringen kan dække dels anlægsudgifter, bortset fra køb af fast ejendom, dels driftsudgifter, under hensyn til, at det så vidt muligt skal tilstræbes, at projektet er levedygtigt på mellemlang sigt (driftsudgifterne omfatter udgifter til administration, vedligeholdelse og drift).

Med undtagelse af uddannelses-, undervisnings- og forskningsprogrammer kan disse udgifter som hovedregel dog kun dækkes i iværksættelsesfasen, og dækningen er gradvis aftagende.

3. De i artikel 3 nævnte partnere anmodes for hver samarbejdsforanstaltning om at yde et bidrag. Bidraget skal tage hensyn til de pågældende partneres formåen og vil afhænge af den enkelte foranstaltnings karakter.

4. Der kan tilstræbes samfinansiering med andre bidragydere, herunder navnlig med medlemsstaterne og de relevante internationale organisationer som f.eks. den globale miljøfacilitet.

5. Der træffes de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at fællesskabskarakteren af den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, kommer til udtryk.

6. For at opfylde traktatens mål om sammenhæng og komplementaritet og derved sikre, at disse foranstaltninger som helhed bliver så effektive som muligt, træffer Kommissionen alle nødvendige koordineringsforanstaltninger, herunder:

a) indførelse af en ordning for systematisk udveksling og analyse af oplysninger om de foranstaltninger, der finansieres eller påtænkes finansieret af Fællesskabet og medlemsstaterne

b) koordinering på stedet af gennemførelsen af foranstaltningerne ved hjælp af regelmæssige møder og udvekslinger af oplysninger mellem Kommissionens og medlemsstaternes repræsentanter i modtagerlandet og modtagerstaternes repræsentanter.

7. For at opnå den størst mulige virkning både globalt og nationalt kan Kommissionen sammen med medlemsstaterne tage de nødvendige initiativer til at sikre, en god samordning og et nært samarbejde med modtagerlandene, bidragyderne og andre relevante internationale organisationer navnlig inden for FN-systemet.

Artikel 5

Den finansielle bistand i henhold til denne forordning ydes i form af gavebistand.

Artikel 6

Det finansielle referencegrundlag til gennemførelsen af dette program er for perioden 1997-1999 på 45 mio. ECU.

De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

Artikel 7

1. Kommissionen undersøger, træffer afgørelse om og forvalter de i denne forordning omhandlede foranstaltninger efter de gældende budgetprocedurer og andre gældende procedurer, herunder procedurerne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

2. Afgørelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning overstiger 2 mio. ECU pr. foranstaltning, træffes efter proceduren i artikel 8.

Kommissionen giver det i artikel 8 nævnte udvalg en kortfattet orientering om de finansieringsafgørelser, den har til hensigt at træffe vedrørende projekter og programmer til en værdi af under 2 mio. ECU. Underretningen foretages senest en uge, inden afgørelsen træffes.

3. Kommissionen er bemyndiget til uden forudgående høring af det i artikel 8 nævnte udvalg at godkende nødvendige ekstrabevillinger til at dække forventede eller konstaterede overskridelser i forbindelse med disse foranstaltninger, hvis overskridelsen eller det ekstra behov er på højst 20 % af den bevilling, der oprindelig blev fastsat i finansieringsafgørelsen.

4. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne forordning, skal bl.a. indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet efter de sædvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i henhold til gældende bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

5. Såfremt foranstaltningerne fører til finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og modtagerlandet, fastsættes det i disse aftaler, at skatter, afgifter og andre belastninger ikke finansieres af Fællesskabet.

6. Deltagelsen i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og modtagerstaten. Den kan udvides til også at omfatte andre udviklingslande.

7. Leverancer skal have oprindelse i medlemsstaterne, modtagerstaten eller andre udviklingslande. I særlige, behørigt begrundede tilfælde kan leverancerne have oprindelse i andre lande.

8. Der vil blive taget særligt hensyn til:

- omkostningseffektivitet og bæredygtig indvirkning i forbindelse med projektets udformning

- en klar definition og opfølgning af formål og gennemførelsesindikatorer for samtlige projekter.

Artikel 8

1. Kommissionens bistås af det kompetente geografiske udviklingsudvalg.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget spørgsmålet haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.

Artikel 9

I de udvalg, der er nævnt i artikel 8, stk. 1, foretages der en gang om året en udveksling af synspunkter på grundlag af de af Kommissionens repræsentant fremlagte generelle retningslinjer for de aktioner, der skal gennemføres det kommende år.

Artikel 10

1. Kommissionen forelægger efter hvert regnskabsår Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning, der indeholder et resumé af de foranstaltninger, der er finansieret i årets løb, og en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i løbet af regnskabsåret.

Resuméet indeholder bl.a. oplysninger om såvel kvaliteten som antallet af de finansierede projekter, om resultaterne af de gennemførte projekter samt om de aktører, med hvilke der er indgået gennemførelsesaftaler eller -kontrakter. Årsberetningen indeholder desuden en oversigt over, hvor mange eksterne evalueringer, der i givet fald er foretaget i forbindelse med specifikke aktioner.

2. Kommissionen foretager regelmæssige evalueringer af de foranstaltninger, som Fællesskabet finansierer, for at fastslå, om foranstaltningernes formål er blevet opfyldt, og for at udstikke retningslinjer med henblik på at forbedre fremtidige foranstaltningers effektivitet. Kommissionen forelægger det i artikel 8 nævnte udvalg et resumé af de gennemførte evalueringer, som udvalget vil kunne gennemgå. Evalueringsrapporterne stilles til rådighed for de medlemsstater, der anmoder herom.

3. Kommissionen underretter senest en måned efter sin afgørelse medlemsstaterne om, hvilke foranstaltninger og projekter der er godkendt, med angivelse af deres bevillinger, art, modtagerland og partnere.

4. Finansieringsvejledningen med retningslinjer og kriterier for udvælgelse af projekter offentliggøres og meddeles de berørte parter af Kommissionens kontorer, herunder Kommissionens delegationer i modtagerlandene.

Artikel 11

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes indtil den 31. december 1999.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Luxembourg, den 22. april 1997.

På Rådets vegne

J. VAN AARTSEN

Formand

(1) EFT nr. C 20 af 24. 1. 1996, s. 4.

(2) EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996, s. 18.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 9. maj 1996 (EFT nr. C 152 af 27. 5. 1996, s. 56), Rådets fælles holdning af 27. juni 1996 (EFT nr. C 264 af 11. 9. 1996, s. 28) og Europa-Parlamentets afgørelse af 12. november 1996 (EFT nr. C 362 af 2. 12. 1996, s. 33).

(4) EFT nr. C 102 af 4. 4. 1996, s. 4.