POLEN: TILTRÆDELSESPARTNERSKAB (98/C 202/07)

1. INDLEDNING

I den udtalelse, som Kommissionen forelagde Rådet den 17. juli 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel O i traktaten, henstillede Kommissionen, at der blev indledt tiltrædelsesforhandlinger med Polen. Denne henstilling bygger på analysen i udtalelsen, i hvilken Kommissionen fremsætter det synspunkt, i) at Polen har stabile institutioner og garanterer retsstaten, menneskerettighederne og beskyttelse af mindretallene, ii) kan betragtes som en fungerende markedsøkonomi, der er i stand til at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen på mellemlang sigt, og iii) skulle være i stand til på mellemlang sigt at anvende Fællesskabets regelværk, forudsat at det fortsætter sine bestræbelser for omsætning og intensiverer sin indsats for gennemførelsen af dette regelværk.

Europaaftalen skal fortsat danne grundlaget for EU's forbindelser med Polen. Førtiltrædelsesstrategien vil imidlertid blive styrket på en sådan måde, at bistanden vil blive rettet mod specifikke behov i hvert ansøgerland til at afhjælpe særlige problemer, der er omtalt i udtalelsen. Kommissionen siger følgende i Agenda 2000: »Den styrkede førtiltrædelsesstrategi har to hovedmål: For det første at samle EU's forskellige former for bistand inden for samme rammer, tiltrædelsespartnerskaberne, og at arbejde sammen med ansøgerlandene inden for disse rammer på grundlag af et klart defineret program til forberedelse af medlemskab, der omfatter tilsagn fra ansøgerlandene om at prioritere bestemte områder og en tidsplan for gennemførelsen. For det andet at gøre ansøgerlandene fortrolige med EU's politikker og procedurer gennem muligheden for at deltage i EU-programmer.«

På sit møde i Luxembourg i december 1997 besluttede Det Europæiske Råd, at tiltrædelsespartnerskaberne skulle være et nøgleelement i den styrkede førtiltrædelsesstrategi, og at alle former for bistand til ansøgerlandene skulle samles i en enkelt ramme. Kommissionen har vedtaget tiltrædelsespartnerskabet efter konsultation af Polen og på grundlag af de principper, prioriteter, mellemliggende mål og betingelser, som Rådet har vedtaget.

2. MÅL

Formålet med tiltrædelsespartnerskabet er inden for en enkelt ramme at fastlægge de prioriterede områder for det yderligere arbejde, der er omhandlet i Kommissionens udtalelse om Polens ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union, tillige med de finansielle midler til at hjælpe Polen med at realisere disse prioriteter samt vilkårene for bistanden. I tiltrædelsespartnerskabet indgår der en række policyinstrumenter, som vil blive benyttet til at hjælpe ansøgerlandene i deres forberedelser på medlemskab. Det drejer sig bl.a. om det nationale program for Polens overtagelse af Fællesskabets regelværk, den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter, pagten mod organiseret kriminalitet og kortlægningen af det indre marked. Hvert af disse instrumenter er af forskellig art og vil blive forberedt og implementeret efter specifikke procedurer. De vil ikke blive en integrerende del af partnerskabet, men de prioriteter, de indeholder, vil være forenelige med det.

3. PRINCIPPER

De vigtigste prioriterede områder, der er indkredset for hvert ansøgerland, vedrører deres evne til at påtage sig forpligtelserne til at opfylde Københavnerkriterierne, hvorefter:

- ansøgerlandet skal have oprettet stabile institutioner, der kan garantere demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og respekten for og beskyttelsen af mindretal

- ansøgerlandet skal have en fungerende markedsøkonomi og være i stand til at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen

- ansøgerlandet skal være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab og bl.a. tilslutte sig målene for politisk, økonomisk og monetær union.

På sit møde i Madrid pegede Det Europæiske Råd på, at ansøgerlandene skulle tilpasse deres forvaltningsstrukturer for at sikre en harmonisk anvendelse af Fællesskabets politikker efter tiltrædelsen, og i Luxembourg fremhævede det, at omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning var nødvendig, men ikke i sig selv tilstrækkelig; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes.

4. PRIORITETER OG MELLEMLIGGENDE MÅL

Af Kommissionens udtalelser og Rådets behandling heraf kan det udledes, hvilken indsats ansøgerlandene endnu skal gøre på visse områder for at forberede sig på tiltrædelse, og det blev konkluderet, at ingen af landene for nærværende fuldt ud opfylder alle Københavnerkriterierne. Dette betyder, at prioriteterne skal fordeles på mellemliggende stadier, hvert med præcise mål, som skal fastlægges i samarbejde med de berørte lande, og hvis indfrielse vil være betingende for omfanget af den bevilgede bistand og fremskridtene i igangværende forhandlinger med nogle lande og indledningen af forhandlinger med andre. Prioriteterne og de mellemliggende mål er blevet inddelt i to grupper - på kort sigt og på mellemlang sigt. Prioriteterne og målene på kort sigt er blevet udvalgt på det grundlag, at det er realistisk at forvente, at Polen kan indfri dem fuldt ud eller sikre en væsentlig udvikling inden udgangen af 1998. I betragtning af den knappe tid og den administrative kapacitet, der kræves, er der kun udvalgt et begrænset antal prioriteter på kort sigt. Det forventes, at det vil tage mere end et år at realisere prioriteterne på mellemlang sigt, selvom arbejdet hermed vil kunne og bør gå i gang i 1998.

Polen vil blive opfordret til at udarbejde et nationalt program for overtagelse af Fællesskabets regelværk (POFR) inden udgangen af marts, og dette skal indeholde en tidsplan for realiseringen af disse prioriteter og mellemliggende mål, og for så vidt det er muligt og relevant, skal det nødvendige personale og de fornødne finansielle ressourcer angives.

Tiltrædelsespartnerskabet forudsætter, at Polen tager skridt i alle anliggender, som er behandlet i udtalelsen. Som bilag findes der en liste herover. Omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning er ikke i sig selv tilstrækkeligt; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes på samme måde som i Unionen. På alle nedenfor anførte områder er det nødvendigt med en troværdig og effektiv implementering og håndhævelse af regelværket.

På grundlag af analysen i Kommissionens udtalelse og Rådets behandling heraf er der indkredset følgende prioriteter og mellemliggende mål på kort og mellemlang sigt for Polen.

4.1. Kort sigt (1998)

- Økonomisk reform: fastlæggelse af økonomipolitiske prioriteter på mellemlang sigt og fælles vurdering inden for rammerne af Europaaftalen; fremskyndelse af privatiseringen/omstruktureringen af statsvirksomheder (herunder telekommunikation) og en bæredygtig udvikling af finanssektoren, også fremskyndelse på en gennemskuelig måde af privatisering og forbedring af konkursprocedurerne.

- Industriomstrukturering: vedtagelse inden den 30. juni af et program for omstrukturering af en levedygtig stålsektor og påbegyndelse af gennemførelsen heraf, fortsættelse af omstruktureringen af kulsektoren.

- Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: navnlig forbedringer på områder som told, statsstøttekontrol, justits- og indenrigsministeriet, finanskontrol, dyre- og plantesundhedskontrol (særlig med hensyn til faciliteterne ved grænserne), miljø, beskatning og regionalpolitik.

- Det indre marked: herunder certificering og standardisering (yderligere tilpasning af lovgivning og indgåelse af en europæisk aftale om overensstemmelsesvurdering), yderligere tilpasning på områderne intellektuel og industriel ejendomsret, offentlige indkøb og liberalisering af kapitalbevægelser, vedtagelse af en lov om statsstøtte og styrkelse af tilsynsmyndigheden, færdiggørelse af opgørelsen over statsstøtte.

- Retlige og indre anliggender: en mere effektiv forvaltning af grænserne og kontrolsystemer, navnlig på grænsen til Belarus og Ukraine, samt tilpasning af visaordninger til EU's.

- Landbrug: en sammenhængende strukturpolitik og politik for udvikling af landdistrikter; vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser og håndhævelse af dyre- og plantesundhedskrav, særlig i forbindelse med inspektions- og kontrolordninger for beskyttelse af EU's ydre grænse. Navnlig modernisering af visse fødevareforarbejdningsanlæg (mælk og kød) og visse prøvnings- og diagnosefaciliteter.

- Miljø: fortsat overtagelse af rammelovgivning, udarbejdelse af detaljerede programmer for indbyrdes tilnærmelse og implementering af strategier i forbindelse med de enkelte retsakter. Planlægning og påbegyndelse af gennemførelsen af disse programmer og strategier.

4.2. Mellemlang sigt

- Politiske kriterier: en større indsats for at sikre lige adgang til offentlig service.

- Økonomisk politik: regelmæssig revision af den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter inden for rammerne af Europaaftalen med fokus på at opfylde Københavnerkriterierne for medlemskab af Unionen og Fællesskabets regelværk om den økonomiske og monetære politik (koordination af den økonomiske politik, forelæggelse af konvergensprogrammer, undgåelse af overdrevne underskud); Polen forventes ikke at indføre euroen straks ved tiltrædelsen, men det forventes at føre en politik, som skal sigte mod virkelig konvergens i overensstemmelse med Unionens mål for økonomisk og social samhørighed, og nominel konvergens, der er forenelig med det endelige mål med indførelsen af euroen.

- Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: oprettelse af en afdeling for bekæmpelse af bedrageri og en statsrevision og styrkelse af finanskontrolkapaciteten; forbedring af retssystemets funktionsmåde, uddannelse inden for retsvæsenet i EF-retten og dens anvendelse; styrkelse af institutionerne for de retlige og indre anliggender (med tilstrækkeligt og ordentligt uddannet personale, særlig politi, grænsevagter, ministerier og domstole), styrkelse af parlamentets lovgivningsprocedurer, forbedring af skatteopkrævningskapaciteten, reform af told- og skatteforvaltningerne, så de er klar til at anvende regelværket, og styrkelse af administrationerne for levnedsmiddelkontrol.

- Det indre marked: herunder fuldførelse af tilpasningen af lovgivningen om offentlige indkøb, finansielle tjenesteydelser, yderligere udvikling af standardiserings- og overensstemmelsesvurderingsstrukturerne og indførelse af et markedstilsynssystem og tilpasning af horisontal teknisk lovgivning om industrivarer, yderligere forbedringer på konkurrenceområdet (f.eks. fusionskontrol), effektiv håndhævelse af konkurrencelovgivningen, det audiovisuelle område, ejendomsret og kontrol med den ydre grænser, styrkelse af antitrust- og statsstøttemyndighederne, fremme af virksomhedsudvikling, herunder SMV'er, tilpasning efter Fællesskabets regelværk inden for telekommunikation, forbrugerbeskyttelse og det interne energimarked.

- Retlige og indre anliggender: udvikling af en effektiv grænseforvaltning, migrationspolitik og en ny asylordning samt bekæmpelse af organiseret kriminalitet (særlig pengevask, narkotika og menneskehandel) og korruption, reform af udlændingelovgivningen, tilpasning af visumpolitikken efter EU's og fuldførelse af tilpasningen til internationale konventioner, navnlig med henblik på anvendelse af Schengen-reglerne.

- Landbrug: herunder tilpasning til regelværket på landbrugsområdet (inklusive dyre- og plantesundhedsanliggender, særlig kontrol ved de ydre grænser), tilgodeseelse af miljøaspekterne af landbrug og biodiversitet, strukturpolitik og politik for udvikling af landdistrikter. Udvikling af kapaciteten til at gennemføre og håndhæve den fælles landbrugspolitiks bestemmelser, navnlig de grundlæggende forvaltningsordninger og administrative strukturer for overvågning af landbrugsmarkederne og gennemførelse af strukturforanstaltninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, vedtagelse og gennemførelse af bestemmelser på dyre- og plantesundhedsområdet, modernisering af visse brancher i fødevareindustrien og prøvnings- og diagnosefaciliteter, omstrukturering af landbrugsfødevareindustrien.

- Fiskeri: udvikling af kapaciteten til at anvende den fælles fiskeripolitik.

- Transport: yderligere bestræbelser for tilpasning til Fællesskabets regelværk vedrørende vejtransport (markedsadgang, sikkerhedsregler og afgifter) og jernbaner og for tilvejebringelse af de nødvendige investeringer i transportinfrastruktur, navnlig udvidelse af transeuropæiske net.

- Beskæftigelse og sociale anliggender: udvikling af egnede arbejdsmarkedsstrukturer og fælles undersøgelse af beskæftigelsespolitikken som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen; tilpasning af lovgivningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og opbygning af håndhævelsesinstanser, navnlig hurtig overtagelse af rammedirektivet om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen; ligebehandling mellem mænd og kvinder, yderligere udvikling af en aktiv, autonom dialog mellem arbejdsmarkedets parter; yderligere udvikling af den sociale beskyttelse; foranstaltninger til at bringe folkesundhedsstandarderne på linje med EU-standarderne.

- Miljø: udvikling af overvågnings- og implementeringskontrolstrukturer og -kapacitet, løbende planlægning og gennemførelse af programmer for indbyrdes tilnærmelse med berøring til de enkelte retsakter. Der lægges særlig vægt på drikkevand, spildevand, affald og luftforurening, også fra store forbrændingsanlæg. Miljøbeskyttelseskravene og behovet for bæredygtig udvikling skal tages i betragtning ved udformningen og gennemførelsen af national og sektorspecifik politik.

- Regional- og samhørighedspolitik: færdiggørelse af lovgivning, udvikling af administrative strukturer og budgetprocedurer, finansielle instrumenter og tilsyns- og kontrolmekanismer med sigte på deltagelse i EU's strukturprogrammer efter tiltrædelse.

5. DE VIGTIGSTE INSTRUMENTER I FÆLLESSKABETS FAGLIGE OG FINANSIELLE BISTAND

5.1. Programmering af de finansielle ressourcer

Phare-tildelingen for perioden 1995-1997 er på i alt 526 mio. ECU. Med forbehold af godkendelse af Phare-budgettet for den resterende periode vil Kommissionen bekræfte tildelingerne for 1998 og 1999. Phares forvaltningsudvalg vil få forelagt finansieringsforslag i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89. Der vil systematisk blive krævet samfinansiering med ansøgerlandene i forbindelse med alle investeringsprojekter. Kommissionen vil arbejde sammen med Polen, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og de internationale finansieringsinstitutioner, navnlig EBRD og Verdensbanken, med henblik på at lette samfinansiering af projekter med berøring til førtiltrædelsesprioriteterne. Den finansielle bistand fra 2000 og fremefter vil omfatte bistand til landbruget og et strukturinstrument, på basis af hvilket foranstaltninger i lighed med Samhørighedsfonden prioriteres. Desuden vil Polen få adgang til finansiering fra multilandeprogrammer, der direkte relaterer til Fællesskabets regelværk.

Phare-programmet er det vigtigste finansieringsinstrument i den styrkede førtiltrædelsesstrategi. Phares mål er i første række at forberede de central- og østeuropæiske lande på tiltrædelse ved at rette den bistand, der ydes, mod overtagelse af Fællesskabets regelværk og særlig mod de prioriteter, der er indkredset i dette tiltrædelsespartnerskab og i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Kommissionen vil hvert år indgå et finansieringsmemorandum med Polen, hvorved Polen påtager sig at opfylde en række af prioriteterne i dette tiltrædelsespartnerskab, og Kommissionen vil forpligte sig til at bidrage finansielt hertil. Ved programmeringen af Fællesskabets finansielle bistand vil der blive taget hensyn til prioriteterne og tidsplanen i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk.

Desuden vil det være en forudsætning for senere finansiel bistand, at den polske regering indfrier sine tilsagn i henhold til det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Visse førtiltrædelsesaktiviteter kan styrkes allerede nu (f.eks. støtte til opbygning af institutioner), medens andre som f.eks. finansiering af større investeringsprojekter med sigte på at opfylde kravene i henhold til regelværket på områder som miljø og nuklear sikkerhed vil skulle programmeres over en periode på fem-seks år.

Fra 1998 vil Phare-bistanden blive bevilget til følgende typer foranstaltninger:

- Opbygning af institutioner (ca. 30 %), som omfatter styrkelse af de demokratiske institutioner, retsstaten, den offentlige forvaltning og alle instanser, der har ansvaret for offentlig service, for dermed at skabe de nødvendige institutionelle og administrative strukturer og at oplære personale i anvendelsen af regelværket. Støtten til opbygning af institutioner vil bl.a. tage form af uddannelsesaktioner, faglig bistand og twinning af institutioner og forvaltninger i Polen med de relevante organer i medlemsstaterne. Indledningsvis vil denne twinning blive rettet mod prioriterede områder som f.eks. finanssektoren, landbruget, miljø, retlige og indre anliggender.

- Investeringsstøtte (ca. 70 %) for at muliggøre de nødvendige investeringer i en tilpasning af den polske infrastruktur til Fællesskabets regelværk. Støtten vil blive koncentreret om: i) strukturforanstaltninger, navnlig omstrukturering inden for landbrug, regionaludvikling og investering i den menneskelige og intellektuelle kapital, i hvilken forbindelse der vil kunne ydes Phare-bidrag til deltagelse i rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, ii) opfyldelse af Fællesskabets standarder, særlig inden for miljø, landbrug, industri, sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, transport og telekommunikation, iii) samfinansiering af større infrastrukturprojekter (1) og iv) udvikling af små og mellemstore virksomheder (2).

5.2. De internationale finansieringsinstitutioners rolle

Tiltrædelsespartnerskabet vil give nye impulser til og sætte nyt lys på samarbejdet mellem Polen og de internationale finansieringsinstitutioner. Gavebistanden i henhold til tiltrædelsespartnerskabet vil tjene som igangsættelsestilskud og virke som en katalysator for større beløb af udviklingsfinansiering fra de internationale finansieringsinstitutioner. Denne proces vil blive udviklet af Kommissionen sammen med ansøgerlandene, EIB og de internationale finansieringsinstitutitoner, navnlig EBRD og Verdensbanken, med sigte på at lette samfinansiering af projekter med berøring til førtiltrædelsesprioriteterne.

I henhold til et nyt långivningsmandat for perioden 1997-1999 kan EIB stille 3 520 mio. ECU til rådighed i Central- og Østeuropa. Med den nye førtiltrædelsesfacilitet, som EIB's bestyrelse godkendte i begyndelsen af 1998, øges dette beløb til 7 mia. ECU. EIB-lånene vil blive brugt i alle sektorer, der er berettigede til EIB-finansiering, for at lette tiltrædelsesprocessen.

6. BETINGETHED

Fællesskabets bistand vil være betinget af, at Polen indfrier sine forpligtelser i henhold til Europaaftalen, tillige med yderligere fremskridt med hensyn til opfyldelse af Københavnerkriterierne og implementeringen af dette tiltrædelsespartnerskab. Indfries disse almindelige betingelser ikke, vil Rådet kunne træffe afgørelse om suspension af den finansielle bistand på grundlag af artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 622/98.

7. GENNEMFØRELSE AF FØRTILTRÆDELSESBISTANDEN

Finansiel støtte til Polen vil afhænge af, hvor modne de projekter, som den polske regering foreslår med henblik på et finansieringsmemorandum, er. Hvis projekterne skal udgives i udbud, vil Kommissionen kun finansiere projekter, der allerede er klar til udbud på tidspunktet for underskrivelsen af finansieringsmemorandummet. Desuden skal alle tidligere/bestående tilsagn inden for samme sektor være indfriet eller under afvikling. For at garantere en effektiv gennemførelse af projekter, der skal finansieres, må disse i princippet ikke falde under en tærskel på 2-3 mio. ECU, navnlig for infrastrukturprojekters vedkommende. Hvis dette betyder, at Polen ikke kan optage sin fulde vejledende tildeling, nedsættes den tilsvarende. Differencen mellem den vejledende og endelige tildeling vil blive overført til den horisontale facilitet for SMV'er eller større infrastruktur. Der vil ikke siden blive kompenseret for dette beløb.

Den polske regering opfordres til at etablere en implementeringsinstans, som skal sikre sammenhæng i og komplementaritet mellem alle typer finansiel bistand fra Den Europæiske Union og de nationale ressourcer. En national koordinator vil få ansvaret for at sikre en nær forbindelse mellem tiltrædelsesprocessen i almindelighed og programmeringen af Fællesskabets finansielle bistand.

Den polske regering opretter i 1998 (helst under finansministeriet) en national fond for investeringsfremme og opbygning af institutioner, der skal fungere under en national anvisningsberettigets ansvar. Som den centrale instans, gennem hvilken Phare-bistanden og andre former for EF-bistand skal kanaliseres, skal den nationale fond have ansvaret for forvaltningen af disse midler som led i et decentralt gennemførelsessystem for dermed at øge gennemsigtigheden og hindre en for stor spredning af midlerne. Den skal have det generelle ansvar for forvaltningen af midlerne, også overholdelsen af bestemmelserne i finansieringsmemorandummet, og den skal stå til regnskab over for Kommissionen, hvad angår midlernes anvendelse. Den skal også drage omsorg for og overvåge strømmen af nationale og andre samfinansieringsmidler som omhandlet i finansieringsmemorandummet. Den nationale fonds nærmere opgaver og ansvar vil blive beskrevet i de enkelte finansieringsmemoranda.

Kommissionen vil i samarbejde med den polske regering føre en politik for yderligere decentralisering af gennemførelsen af den finansielle bistand, når visse betingelser på forhånd er opfyldt, og for så vidt finansforordningen for De Europæiske Fællesskaber tillader det, navnlig artikel 105, stk. 3. Sigtet hermed er inden for visse grænser og gradvis at etablere et forhold mellem Kommissionen og Polen, hvor ansvaret deles mellem parterne på samme måde som det bestående forhold til medlemsstaterne med hensyn til anvendelsen af strukturfondene.

Kommissionen kan i denne sammenhæng, hvis den polske regering anmoder derom, udforske muligheden for at anvende de nationale indkøbsprocedurer i forbindelse med udbud og kontraktindgåelse for Phare-projekter, særlig hvor det drejer sig om investeringer. Kommissionen vil træffe beslutning herom efter bl.a. at have undersøgt den polske indkøbslovgivning for at kunne fastslå, om den er i overensstemmelse med grundbestemmelserne i EF's regler om offentlige indkøb og finansforordningen, også hvad angår lige adgang til deltagelse i udbud og bestemmelserne i artikel 118. Kommissionen træffer sine beslutninger om anvendelse af nationale indkøbsregler fra sag til sag, og dette vil blive nedfældet i de enkelte finansieringsmemoranda.

Overvågningen af programgennemførelsen sker i fællesskab med Kommissionen efter procedurerne i de enkelte finansieringsmemoranda. Hvert Phare-program skal omfatte kvantificerede fysiske og finansielle mål, som skal nedfældes i finansieringsmemorandaene, for at sikre en effektiv overvågning af, hvordan bistanden under Phare-programmet gennemføres. Med henblik på at måle, hvor effektive de finansierede foranstaltninger under Phare-programmet har været, skal der foretages en efterfølgende evaluering af deres virkninger i forhold til målene.

8. OVERVÅGNING

Der vil blive ført tilsyn med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet inden for rammerne af Europaaftalen. Dette vil begynde i 1998, inden Kommissionen forelægger Rådet sin første ordinære rapport om Polens fremskridt, også med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.

De forskellige dele af tiltrædelsespartnerskabet vil blive drøftet i de relevante underudvalg. Associeringsudvalget skal drøfte udviklingen generelt, fremskridt og problemer med opfyldelse af prioriteterne og de mellemliggende mål tillige med mere specifikke anliggender, som indbringes for det af underudvalgene. Associeringsudvalget rapporterer til Associeringsrådet om implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.

Phare-forvaltningsudvalget drager omsorg for, at finansieringsafgørelserne er forenelige med tiltrædelsespartnerskabet.

Tiltrædelsespartnerskabet kan om fornødent ændres i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 622/98. Kommissionen vil stille forslag om nybehandling af partnerskabet inden udgangen af 1999 og derefter med regelmæssige mellemrum. I denne sammenhæng vil det blive overvejet, om det er nødvendigt yderligere at specificere de mellemliggende mål i lyset af de fremskridt, som Polen gør med hensyn til at opfylde målene for partnerskabet.

(1) Hvad angår investeringsprojekter i almindelighed vil Polen skulle opfylde princippet om komplementaritet og bidrage med mindst 25 % til projekter, der finansieres i fællesskab.

(2) Der vil være en horisontal facilitet til rådighed for SMV'er til at afhjælpe manglen på investeringskapital for mindre virksomheder.

BILAG

Polen vil skulle tage fat på alle de punkter, der er identificeret i udtalelsen. Formålet med dette bilag er at fremlægge en kort checkliste over disse punkter. De er udformet som henstillinger om indsats. De er opført i samme rækkefølge som i udtalelsen, uden at der er tale om nogen rangorden med hensyn til vigtighed eller presserende karakter. De prioriterede indsatsområder for de enkelte ansøgerlande er fastlagt som prioriteter og mellemliggende målsætninger i selve tiltrædelsespartnerskabet.

1. Politiske kriterier

Der skal gøres en indsats for at forbedre retssystemet, bevare pressefriheden og journalisternes rettigheder, forbedre behandlingen af krav om kompensation for beslaglagt ejendom og forstærke bekæmpelsen af korruption.

Der må træffes særlige foranstaltninger for at styrke beskyttelsen af privatlivet og hjemmets ukrænkelighed. »Rensningslovene« og deres anvendelse er fortsat et væsentligt problem.

2. Økonomiske kriterier

Liberaliseringsprocessen bør fuldføres ved, at man afskaffer handelsmæssige monopoler og samtidig styrker de regulerende organer, der er etableret for at sikre, at markedet fungerer tilfredsstillende. Der er navnlig behov for en indsats for at fuldføre omstruktureringen og privatiseringen af statsejede virksomheder, især inden for stål-, energi- og telekommunikationssektorerne.

Det skal navnlig tilstræbes at bevare den makroøkonomiske stabilitet og undgå en økonomisk overophedning. Opretholdelsen af den nuværende stabilitetsorienterede penge- og valutapolitik og gennemførelsen af den nye lov om centralbanken vil komme til at spille en vigtig rolle. Der skal udvises særlig opmærksomhed om færdiggørelsen af reformen af pensions- og socialsikringsordningerne. Derudover skal der udvises opmærksomhed om reformen af landbruget, banksektoren og de finansielle tjenesteydelser samt om tilpasningen af handelspolitikken.

3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab

3.1. Det indre marked uden grænser

De fire friheder

De generelle rammer - Der skal gøres en indsats for at fremskynde lovreformen inden for offentlige indkøb, f.eks. vedrørende offentlige værker og foranstaltninger under hvidbogens fase II. Hvad angår intellektuel og industriel ejendomsret skal der især sættes ind på lovgivning og den effektive gennemførelse heraf. Med hensyn til selskabsret skal der sikres fuld overensstemmelse med første og tolvte direktiv. Der skal gøres fremskridt inden for beskyttelse af persondata, især gennem oprettelsen af en uafhængig tilsynsmyndighed. Endvidere skal der gøres en indsats for at forbedre anvendelsen af Europaaftalen på handelsområdet.

Fri bevægelighed for varer - Det er nødvendigt, at Polen fremskynder vedtagelsen af den rammelovgivning, der vil gøre landet i stand til at gennemføre EU-systemet. Det er nødvendigt at styrke infrastrukturerne for standardisering og overensstemmelsesvurdering og vedtage direktiverne under den nye metode. Dette skulle blive fremskyndet af forhandlingerne om en europæisk aftale om overensstemmelsesvurdering. Med hensyn til anden sektorspecifik lovgivning skal der sættes ind på at færdiggøre harmoniseringen af direktiverne vedrørende motorkøretøjer og kemiske produkter samt forbedre overensstemmelsen mellem lovene om lægemidler og levnedsmidler. Der skal oprettes en markedstilsynsmekanisme, som bliver fuldt ud operationel, når den tekniske lovgivning er harmoniseret fuldstændigt.

Fri bevægelighed for kapital - Restriktionerne for udlændinges erhvervelse af fast ejendom skal klarlægges og om nødvendigt tilpasses.

Fri bevægelighed for tjenesteydelser - Banklovgivningen skal gennemgås og om nødvendigt ændres for at opfylde EU-kravene.

Fri bevægelighed for personer - Hvad angår gensidig anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer skal der gøres en indsats for at sikre, at der er truffet de nødvendige lovgivnings- og håndhævelsesforanstaltninger. Der skal desuden udfoldes yderligere bestræbelser for at sikre, at de fornødne lovgivnings- og håndhævelsesforanstaltninger for koordinationen af socialsikringsordninger er til stede.

Konkurrence

Konkurrenceloven skal tilpasses yderligere, især for at forbedre kontrollen med fusioner og styrke konkurrencekontorets beføjelser. Hvad angår statsstøtte, skal der etableres en omfattende opgørelse over al eksisterende støtte, som opdateres løbende i overensstemmelse med EF-praksis. Der skal etableres nationale juridiske rammer for statsstøtte, som omfatter tilsyn og betingelser for adgang til statsstøtte. Alle de eksisterende støtteforanstaltninger skal gennemgås, og de foranstaltninger, der ikke er forenelige med Europaaftalen, må ændres eller ophæves (herunder uforenelig statsstøtte ydet til firmaer, der driver virksomhed i særlige økonomiske områder). Nye støtteforanstaltninger skal underkastes et effektivt og systematisk tilsyn. Visse eksklusive rettigheder og statsmonopoler, som ikke er forenelige med Fællesskabets regelværk, må gradvis justeres og/eller afskaffes.

3.2. Innovation

Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender

For at imødekomme de markedsøkonomiske behov og opnå bedre konkurrenceevne og produktionskvalitet skal der gøres en indsats for at sikre, at der investeres betydeligt i reform af læseplaner, læreruddannelse, lærebøger, udstyr og bygninger.

Forskning og teknologisk udvikling

Der skal gøres fremskridt inden for økonomisk innovation og skabes bedre forbindelser mellem forskningsinstitutter, industrien og små og mellemstore virksomheder.

Telekommunikation

Det vil være nødvendigt at indføre substantielle ændringer i både politik og lovgivning for at sikre, at der er overensstemmelse med EU-direktiverne, og navnlig skal der oprettes en regulær tilsynsmyndighed og fjernes restriktioner for udenlandsk deltagelse i de polske drifts- og produktionsmarkeder inden for telekommunikation. Samtidig kræves det nu i regelværket, at myndighederne sikrer, at der overalt er adgang til moderne telefontjenester til en overkommelig pris. Opfyldelsen af denne forpligtelse vil kræve betydelige investeringer i systemet.

Den audiovisuelle sektor

Den gældende lovgivning vil skulle ændres, specielt hvad angår spørgsmålene om modtagelsesfrihed, fremme af europæiske værker, visse reklameregler og beskyttelse af mindreårige.

3.3. Økonomiske og fiskale anliggender

Økonomisk og monetær union

Der skal sættes yderligere ind på at nedbringe inflationen ved hjælp af en troværdig penge- og valutapolitik. Omstruktureringen af den finansielle sektor bør fuldføres.

Beskatning

Der skal gennemføres tilpasninger af momslovgivningen, således at den opfylder EU-kravene og anvendes i overensstemmelse hermed. På visse områder diskrimineres der i den gældende lovgivning mod import. Der skal især gøres en indsats vedrørende rækkevidden af momsfritagelse, momsrefusionsordningen for udenlandske afgiftspligtige, momsstrukturen og retten til momsfradrag på internationale tjenesteydelser.

Der skal tages fat om de betydelige forskelle, der består mellem Polens afgiftssystem og EU-kravene. Hvad angår forbrugsafgifter, skal der især udvises opmærksomhed om indførelsen af et oplagssystem for varers bevægelighed inden for rammerne af afgiftssuspensionsordninger. Afgiftssatsernes struktur og niveau skal tilpasses til Fællesskabets model.

Statistik

Der er stadig behov for en indsats i forbindelse med indførelse af registre og regionale statistikker.

3.4. Sektorpolitik

Industri

For at øge konkurrenceevnen skal der gøres en yderligere indsats for at videreføre de politikker, der tager sigte på at fremme åbne, konkurrenceprægede markeder og overtage de instrumenter, der udgør EF's industripolitik, både vedrørende markedernes funktion (produktspecifikation og markedsadgang, handelspolitik, statsstøtte og konkurrencepolitik) og foranstaltninger, der angår industriens evne til at tilpasse sig forandringer (et stabilt makroøkonomisk klima, teknologi, uddannelse osv.). Det er nødvendigt med en yderligere indsats for at omstrukturere visse industrier som f.eks. stålsektoren (hvor der er behov for en bæredygtig omstruktureringsplan) og kulsektoren.

Landbrug

Der er behov for en betydelig indsats for at sikre, at polsk lovgivning tilpasses EU-kravene, således at der etableres en kohærent politik for strukturudvikling og udvikling af landdistrikter, som vil kunne tage fat om problemet vedrørende Polens landbrugsstruktur. Der skal udvises opmærksomhed om anvendelsen og håndhævelsen af veterinære og plantesundhedsmæssige krav og moderniseringen af virksomheder, således at EF-standarderne opfyldes, specielt hvad angår inspektions- og kontrolordninger til beskyttelse af EU's ydre grænser. Endvidere er det nødvendigt med en styrkelse af de administrative strukturer for at sikre, at den kapacitet, der kræves til at gennemføre og håndhæve instrumenterne under den fælles landbrugspolitik, er til stede. Der skal gøres en indsats for at omstrukturere den agroindustrielle sektor for at øge dens konkurrenceevne og for at modernisere visse fødevareforarbejdende virksomheder (mælk og kød) og visse prøvnings- og diagnosticeringsfaciliteter. De administrative strukturer skal udbygges for at sikre gennemførelsen og håndhævelsen af instrumenterne under den fælles landbrugspolitik, herunder importordningerne. Den agroindustrielle sektor skal omstruktureres yderligere, således at dens konkurrenceevne sikres.

Fiskeri

Fiskeriadministrationen skal styrkes for at sikre, at den fælles fiskeripolitik gennemføres på effektiv vis, specielt hvad angår forvaltningen af ressourcer, gennemførelsen af et tilsyns- og kontrolsystem, forvaltningen af den fælles markedsordning for fiskeri- og akvakultursektoren, gennemførelsen af en strukturpolitik for fiskeri- og akvakultursektoren, opretholdelsen af et fiskerfartøjsregister, indsamling af statistiske data samt gennemførelse af EU's fiskeripolitik inden for miljøbeskyttelse.

Energi

De nuværende tilpasningsbestræbelser skal videreføres, især hvad angår tilpasning af monopoler, herunder import og eksport, netadgang, energipriser og statsinterventioner. Der skal lægges særlig vægt på omstrukturering af sektoren for fast brændstof, energieffektivitet, miljøstandarder og beredskab, herunder opbyggelse af obligatoriske olielagre.

Transport

Der skal gøres en indsats for at sikre, at den fornødne lovgivning inden for vejgodstransport (adgang til erhvervet, vægt og mål, sikkerhedsregler, vejafgifter), søfartssektoren (sikkerhed) og lufttransport er til stede og gennemføres på effektiv vis. Der skal tilvejebringes finansiel gennemsigtighed i jernbanesektoren. Der må tages skridt til at sikre den fremtidige udstrækning af de transeuropæiske net. Tilsynsmyndighederne skal styrkes, især inden for transportsikkerhed. På nationalt plan er der behov for, at der udarbejdes specifikke strategier for udvikling og finansiering af transportinfrastrukturer.

Små og mellemstore virksomheder

Der skal gøres en indsats for at forbedre og øge kohærensen i SMV-politikken yderligere, forenkle de lovgivningsmæssige og administrative forhold, så de bliver mere SMV-venlige, styrke støttestrukturerne og forbedre afgiftsforholdene og SMV'ernes adgang til finansiering.

3.5. Økonomisk og social samhørighed

Beskæftigelse og sociale anliggender

Lovgivningen skal tilpasses til EU-kravene på områder som sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdsret og ligestilling. De sociale reformer skal videreføres, og investeringerne i det offentlige sundhedssystem skal forøges betydeligt. Arbejdsmarkedspolitikkerne skal videreudvikles og gennemgås samlet som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen. Der skal udvikles en aktiv, selvstændig social dialog, og den sociale beskyttelse skal forbedres. De administrative strukturer skal styrkes for at sikre en effektiv gennemførelse af lovgivningen.

Regionalpolitik og samhørighed

Der skal indføres en differentieret udviklingspolitik, der tager fat om de regionale forskelle, og der skal etableres de administrative og budgetmæssige strukturer, der kræves til at forvalte integrerede EF-strukturforanstaltninger efter tiltrædelsen.

3.6. Livskvalitet og miljø

Miljø

Der skal gøres en indsats for at sikre en fuldstændig overtagelse af Fællesskabets miljøregler og gøres betydelige fremskridt med hensyn til en effektiv overholdelse heraf. Der skal især udfoldes bestræbelser for at opnå fuld overensstemmelse med EU's affalds-, vand- og miljølovgivning og sikre, at rammedirektiverne vedrørende luft, affald og vand og direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening gennemføres i den nationale lovgivning. Investeringerne skal forøges, især hvad angår store fyringsanlæg, vandsektoren, industri, luftforurening i byer, forvaltning af fast og farligt affald og forvaltning af kommunalt affald. Der skal gøres en stor indsats for at udvikle adækvate gennemførelses- og håndhævelsesstrukturer. Offentlighedens miljøbevidsthed skal øges.

Forbrugerbeskyttelse

Lovgivningen må ændres på områder som f.eks. beskyttelse af forbrugerens økonomiske interesser, salg uden for forretningslokaler, fjernsalg, pakkerejser, timeshare, urimelige kontraktvilkår, forbrugerkredit, vildledende reklame, prisangivelse og produktsikkerhed. Det er nødvendigt, at der udvikles en stærk og uafhængig forbrugerbevægelse, som støttes af de offentlige myndigheder.

3.7. Retlige og indre anliggender

Fremskridtene med hensyn til grænseforvaltning og -kontrol skal videreføres. Det må sikres, at Genève-konventionen, 1967-protokollen og flygtningeloven gennemføres på effektiv vis. Bekæmpelsen af organiseret kriminalitet skal intensiveres, bl.a. inden for narkotikaproduktion og -smugling, handel med kvinder, hvidvaskning af penge samt smugling af og ulovlig handel med stjålne biler og våben. Lovgivningen og systemerne for narkotikabekæmpelse skal styrkes yderligere. Der skal endvidere træffes forholdsregler for at sikre, at de internationale konventioner på RIA-området ratificeres. Endelig skal der udvises særlig opmærksomhed om behovet for at sikre de nødvendige ressourcer til den institutionelle udvikling, herunder forbedret koordinationen mellem de ansvarlige tjenestegrene. Der skal tages fat om problemet med korruption, og ansvarligheden og den faglige effektivitet skal styrkes. Retsvæsenets funktion bør forbedres. Samarbejdet mellem tjenestegrene, bl.a. dem, der er ansvarlige for bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, skal forbedres. Der skal stadig gøres en stor indsats inden for f.eks. udlændingelovgivning og visumsystemet over for NIS og andre ikke-associerede nabolande.

3.8. Eksterne politikker

Handel og internationale økonomiske forbindelser

Der skal træffes forberedelser, således at landet ved tiltrædelsen kan anvende Fællesskabets forskellige samarbejds- og præferenceaftaler, multi- og bilaterale handelspolitiske forpligtelser samt dets autonome handelsmæssige beskyttelsesinstrumenter. Samtidig må den nationale lovgivning på dette område ophæves.

Udvikling

Der skal træffes forberedelser, således at Polen ved tiltrædelse kan anvende Lomé-handelsordningen for AVS-staterne og sammen med de øvrige medlemsstater deltage i finansieringen af Den Europæiske Udviklingsfond.

Told

Toldlovgivningen skal tilpasses EF's forskrifter og anvendes fuldstændigt. Organiseringen af personalets og dets opgaver skal svare til den struktur, der kendetegner en moderne toldadministration. Der skal gøres en stor indsats for at sikre, at toldmyndighederne er fuldstændigt fortrolige med lovgivningen. Der skal gøres en indsats for at indføre edb-systemer med henblik på fuld deltagelse i toldunionen og det indre marked. Der skal lægges særlig vægt på at forberede toldadministrationerne til at håndtere alle toldprocedurer af økonomisk betydning, toldsuspensionsordningen og forvaltningen af toldkontingenter og toldlofter. I den strategiske planlægning skal der tages hensyn til styrkelsen af grænseposter langs den ydre grænse, som Polen på tiltrædelsestidspunktet har med de lande, der ikke er EU-medlemsstater.

3.9. Finansielle spørgsmål

Der skal etableres de finansielle forvaltnings- og kontrolmekanismer, der er nødvendige for at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af fællesskabspolitikkerne. Det nuværende regnskabssystem bør ligesom toldsystemet ændres, således at man opnår en effektiv forvaltning af systemet med »egne indtægter«. Det skal sikres, at nationalregnskaberne er pålidelige, således at der kan foretages en nøjagtig beregning af BNI.

4. Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk

For at opnå en effektiv gennemførelse og håndhævelse af Fællesskabets regelværk skal der gennemføres omfattende reformer for at styrke Polens administrative strukturer inden for praktisk taget alle EU-relevante sektorer. Der skal gøres en særlig indsats for at styrke toldmyndighederne og de myndigheder, som skal sørge for, at Fællesskabets forskrifter vedrørende det indre marked anvendes korrekt. De regulerende og tilsynsførende organer skal styrkes på områder som f.eks. konkurrence, værdipapirer, forsikring, banker, hvidvaskning af penge, offentlige indkøb, forbrugerbeskyttelse, transportsikkerhed samt standarder og certificering, arbejdstilsyn, veterinær og plantesundhedsmæssig kontrol og levnedsmiddelkontrol.

Der skal udfoldes større bestræbelser for at forbedre personalets kvalifikationer inden for EU-relaterede anliggender og generelt set sikre en effektiv offentlig forvaltning. Med henblik herpå bør der bl.a. udarbejdes en omfattende national uddannelsesstrategi for offentlige tjenestemænd, og loven om offentlig tjeneste skal gennemføres på upartisk vis.

Retsvæsenet skal styrkes for så vidt angår ressourcer og relevant ekspertise. Der skal gennemføres en omfattende opgradering af dommere, navnlig hvad angår EF-anliggender.