ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(12)

Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet for 2012 i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Målet for konvergensprogrammets budgetstrategi er at nå et budgetunderskud på under 3 % af BNP i 2012 i overensstemmelse med Rådets henstillinger til Rumænien under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Derefter sigter den mod at overholde den mellemfristede budgetmålsætning, som er defineret som et underskud på 0,7 % af BNP i strukturelle termer. Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2012 forventes underskuddet at falde yderligere til 2,2 % af BNP i 2013, til 1,2 % af BNP i 2014 og til 0,9 % af BNP i 2015. Baseret på den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (7) medfører dette en formindskelse af underskuddet på 1,5 % i 2012, 0,5 % i 2013 og 0,7 % i 2014 i overensstemmelse med benchmarket i stabilitets- og vækstpagten på 0,5 % af BNP. Væksten i de offentlige udgifter er i overensstemmelse med benchmarket for udgifter i stabilitets- og vækstpagten for perioden 2012-2015. I konvergensprogrammet forudses, at den mellemfristede budgetmålsætning vil blive overholdt i 2014. De største risici i forbindelse med budgetmålene er statsejede virksomheders restancer samt den potentielle akkumulering af restancer på det lokale forvaltningsniveau og i sundhedssektoren, selv om der er truffet visse foranstaltninger i sundhedssektoren. Den offentlige gæld var på under 34 % af BNP ved udgangen af 2011 og lå således forsat markant under 60 % af BNP.
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk i 2012-2013, hvor væksten i BNP forventes til et gennemsnit på 2,4 %. Kommissionen tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 forudser en vækst i BNP på 3,8 % i 2013. Den budgetstrategi, der er skitseret i programmet, har til formål at sikre en holdbar finanspolitik, der fremmer en afbalanceret vækst ved at nå et strukturelt overskud, samtidig med at der er tilstrækkelige finanspolitiske stødpuder og skattebyrden på arbejde sættes ned. Strategien sigter også mod at opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten. Stabilitetsprogrammet tilstræber at nå et bedre resultat end den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt overskud fra og med 2013.

Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. På basis af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) vil vækstraten for de offentlige udgifter, efter indregning af diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, inden udgangen af 2015 overholde udgiftsbenchmarket i stabilitets- og vækstpagten. Sideløbende stiler stabilitetsprogrammet efter at opnå samlede overskud fra 2014. Gældskvoten ligger et godt stykke under 60 % af BNP, og ifølge programmet forventes den at falde efter 2013 til ca. 10 % i 2015.
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet, i sammenligning med Kommissionens tjenestegrenes prognose for foråret 2012 er optimistisk for perioden 2012-2013, hvor den årlige vækst forventes at nå op på 1,4 % i 2012 og 2,5 % i 2013. Kommissionens tjenestegrenes prognose for 2012 opererer med en vækst i BNP på 0,5 % i 2012 og 1,9 % i 2013. Efter korrektionen af underskuddet i 2011 har den budgetstrategi, der er skitseret i programmet, til formål at opnå en budgetstilling ved afslutningen af programperioden, der er tæt på balance, både med hensyn til den strukturelle og samlede budgetsaldo. Den mellemfristede budgetmålsætning som defineret i strukturelle termer er blevet korrigeret marginalt fra et underskud på 0,6 % af BNP til et underskud på 0,5 % af BNP. Den nye mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. På baggrund af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (6) planlægger Bulgarien at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning i løbet af konvergensprogramperioden.

I 2012-2014 vil vækstraten i de offentlige udgifter, hvori de diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden er indregnet, overholde benchmarket for udgifter i stabilitets- og vækstpagten, men overskride det i 2015. Den planlagte finanspolitiske konsolidering står over for en række risici som følge af i) lavere indtægter på baggrund af det optimistiske makroøkonomiske scenarie samt den for skatteprovenuet mindre fordelagtige vækststruktur i økonomien og ii) ineffektivitet i den offentlige sektor, især med hensyn til restancer på sundhedsområdet, som kan medføre et betydeligt udgiftspres. Gældskvoten ligger under 60 % af BNP og forventes ifølge konvergensprogrammet at toppe tæt på 20 % af BNP i 2012 for derefter at falde resten af programperioden. Der er betydelig plads til forbedring med hensyn til overholdelse af skattereglerne, og fremskridt inden for dette område vil gøre det muligt for Bulgarien at støtte udgifter, der kan resultere i højere vækst. Et krav om at holde budgetunderskuddet under 2 % og begrænse de offentlige udgifter til 40 % af BNP er blevet vedtaget som en ændring af den organiske finanslov, hvilket styrker den finanspolitiske rammes bindende karakter og øger forudsigeligheden i budgetplanlægningen. Det er dog stadig nødvendigt at forbedre indholdet af den mellemfristede budgetmæssige ramme yderligere og styrke rapporteringen efter periodiseringsprincippet, bl.a. ved at forbedre kvaliteten og rettidigheden ved rapporteringen fra statsejede virksomheder og subnationale regeringer.
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, har til formål at sikre den nødvendige finanspolitiske konsolidering med henblik på at nå regeringens finanspolitiske mål for den offentlige nettogæld og den konjunkturkorrigerede løbende saldo. Konvergensprogrammet indeholder ikke en mellemfristet budgetmålsætning som omhandlet i stabilitets- og vækstpagten. Fremskrivningerne i programmet tyder på, at den frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som Rådet fastsatte i sin henstilling af 2. december 2009, vil blive overskredet med et år. Det offentlige underskud i 2014-2015, som er den af Rådet fastsatte frist, skønnes at komme til at ligge på 4,4 % af BNP, hvilket med udgangspunkt i den (genberegnede) strukturelle saldo (5) kræver en gennemsnitlig finanspolitisk indsats på 1,25 % af BNP mellem 2010-2011 og 2014-2015, som ligger under den indsats på 1¾ %, der var angivet i Kommissionens henstilling som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Skønt regeringen ikke er afveget fra sin finanspolitiske konsolideringsstrategi, der oprindeligt, på basis af tidligere makroøkonomiske fremskrivninger, forekom tilstrækkelig til at sikre, at de mål, der blev fastsat som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, ville blive nået, er de finanspolitiske resultater og udsigter blevet påvirket af en forværring af de økonomiske vækstudsigter. Foranstaltningerne på indtægtssiden har i høj grad været koncentreret i begyndelsen af tilpasningsstien for finanspolitisk konsolidering. Næsten 40 % af den samlede årlige finanspolitiske konsolidering, der er lagt planer for i perioden mellem 2010-2011 og 2014-2015, er blevet tilvejebragt inden udgangen af 2011-2012, herunder 30 % af besparelserne og to tredjedele af nettoskatteforhøjelserne. De potentielle indtægter fra det mere effektive skattesystem, der er opstået takket være en ændring af momssatsstrukturen, bliver fortsat ikke udnyttet fuldt ud.

I henhold til konvergensprogrammet forventes det offentlige underskud at blive på 8,3 % af BNP i 2011/12, 5,9 % af BNP i 2012/13, 6,0 % af BNP i 2013/14, 4,4 % af BNP i 2014/15, 2,9 % af BNP i 2015/16 og 1,2 % af BNP i 2016/17. Disse skøn er noget lavere end skønnene fra Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012, dvs. et underskud på 6,1 % af BNP i 2012-2013 (7,9 % af BNP uden den kommende engangsoverførsel af pensionsmidler) og 6,5 % af BNP i 2013-2014. Forskellene skyldes forventninger om en lavere vækst og de ændringer, som Eurostat har foretaget i tallene fra Det Forenede Kongerige. I sin Autumn Statement 2011 justerede regeringen sine budgetplaner på forskellige punkter for at prioritere vækstfremmende udgifter, men de offentlige investeringer vil fortsat blive reduceret kraftigt frem til 2014-2015. Den offentlige gæld, der ifølge prognoserne vil udgøre 94,7 % i 2013/14, forventes at toppe i 2014/15.
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Det er overordnet set på linje med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012, selv om der deri forventes en noget højere real BNP-vækst i 2012. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har som det angivne formål at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. De mellemliggende trin for at nå dette er en stram gennemførelse af 2012-budgettet og en reduktion af det samlede underskud til under 3 % af BNP i 2013, som er den frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, der er fastsat af Rådet. Imidlertid vil virkeliggørelsen af det samlede underskudsmål i 2013 muligvis ikke leve op til planerne. I stabilitetsprogrammet er den mellemfristede budgetmålsætning ændret fra et budget tæt på balance til et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, som ikke forudses nået inden for programperioden. Den nye mellemfristede målsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. Baseret på den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) andrager den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i 2010-2013 1,3 % af BNP, hvilket ligger et godt stykke over det værdikrav, Rådet har henstillet om, således at den residuale finanspolitiske indsats til en vis grad er koncentreret i 2013. Målet for 2013 er omfattet af risici, eftersom man med de foreslåede indtægtsforanstaltninger muligvis ikke når målet; det kan blive vanskeligt samtidigt at gennemføre mindre foranstaltninger; og i betragtning af de opjusteringer af underskudsmålene, der tidligere er blevet foretaget.

Derudover kan yderligere generelle udgiftsnedskæringer vise sig at være uholdbare på mellemlang sigt. I 2014 og 2015 forudses der en gennemsnitlig finanspolitisk indsats på 0,3 % af BNP årligt, hvilket er mindre end den påkrævede tilpasning på 0,5 % af BNP for de lande, der endnu ikke har nået den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge stabilitetsprogrammet er vækstraten for de offentlige udgifter under hensyntagen til diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden dog i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifterne i de sidste år af stabilitetsprogrammet. Den offentlige gæld vil forblive et godt stykke under 60 % af BNP. Slovakiet har vedtaget lovgivning om det finanspolitiske råd, men indtil videre er det ikke blevet oprettet, og lovgivningen om udgiftslofterne er endnu ikke blevet vedtaget.
(13)

Den 18. april 2012 vedtog Kommissionen en meddelelse om »Vejen til vækst i Grækenland«, der fremhæver de positive virkninger, en fuld og effektiv gennemførelse af det økonomiske tilpasningsprogram kan få ved at lægge byggestenene til vækst, investeringer og social fornyelse. Denne meddelelse påminder, at Grækenland kan drage styrke og konkret støtte af sit medlemskab af Unionen og af euroområdet. Den understreger, at de reformer, der er angivet i det andet økonomiske tilpasningsprogram, stiler efter at genskabe den græske økonomis potentiale for vækst og jobskabelse og skabe et mere lige samfund. Den skitserer den omfattende finansielle støtte, som gøres tilgængelig for Grækenland, og fremhæver viljen blandt Grækenlands partnere, og især Kommissionen, til at finde metoder til at øge virkningerne af de første hurtige resultater ved hastig handling og EU-støtte.
(12)

Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistiske. Stabilitetsprogrammets fremskrivninger af den økonomiske vækst svarer til Kommissionens tjenestegrenes prognoser fra foråret 2012. Formålet med stabilitetsprogrammets budgetstrategi er at nedbringe det offentlige underskud under referenceværdien på 3 % af BNP ved udgangen af 2015, hvilket stemmer overens med den frist, som Rådet har fastsat til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes for øjeblikket et underskud på 8,3 % af BNP (under programmets mål på 8,6 % af BNP) i 2012, 7,5 % af BNP i 2013, 4,8 % af BNP i 2014 og 2,8 % af BNP ved udgangen af programperioden i 2015. En sådan udvikling understøttes af konsolideringsforanstaltninger på 2,7 % af BNP, som er gennemført i budgettet for 2012, og bredtfavnende konsolideringsforanstaltninger på 3,9 % af BNP i 2013-2014 samt en yderligere delvist specificeret konsolideringsindsats på mere end 1,1 % af BNP i 2015. Stabilitetsprogrammet fastsætter på ny den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt offentligt underskud på 0,5 % af BNP, som ikke nås inden for programperioden. Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den samlede offentlige gæld udgør over 60 % af BNP og forventes at stige fra 108 % af BNP i 2011 til 120 % i 2013, før den begynder at falde. Under hele proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud indtil 2015 og i tre år derefter vil Irland befinde sig i en overgangperiode, og budgetplanerne vil kunne sikre tilstrækkelige fremskridt i at nå benchmarket for gældsreduktion i stabilitets- og vækstpagten.
(1)

Et konkurrencebaseret marked skal give forbrugerne et bredt udvalg af indhold, applikationer og tjenester og den tjenestekvalitet, de forlanger. De nationale tilsynsmyndigheder bør fremme brugernes adgang til og mulighed for at videreformidle informationer og benytte applikationer og tjenester. De nationale tilsynsmyndigheder, der skal varetage gennemførelsen af artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF har mulighed for at fastsætte mindstekrav til tjenesters kvalitet over for en eller flere virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet, for at hindre, at tjenesten forringes, og at trafikken over nettene hæmmes eller sinkes. De foreslåede foranstaltninger skal være rimeligt begrundet og stå i forhold til de politiske mål og tilsynsprincipper, der er fastsat i artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (2). De nationale tilsynsmyndigheder bør tage de retningslinjer, der er udstukket af Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) (3) i betragtning, når de foreslår sådanne foranstaltninger.
4.7.

Når de nationale myndigheder skal afgøre, om et arrangement eller en serie arrangementer har medført en skattefordel som omhandlet i punkt 4.2, bør de sammenligne det beløb, en skatteyder skal betale i skat med reference til de pågældende arrangementer, med det beløb, som den samme skatteyder skulle betale i skat under de samme omstændigheder uden disse arrangementer. I denne forbindelse bør det undersøges, om en eller flere af følgende situationer forekommer: a) Et beløb indgår ikke i beskatningsgrundlaget b) Skatteyderen får fordel af et fradrag c) Der opstår et skattemæssigt tab d) Der skal ikke betales kildeskat e) Udenlandsk skat udlignes.
(9)

Hvad angår gennemsigtighed og udveksling af oplysninger, så er der blevet fastlagt en internationalt anerkendt standard i det mandat, som blev vedtaget af det globale forum i 2009. Dette mandat bør derfor danne grundlag for denne henstilling. For så vidt angår skadelige skatteforanstaltninger, har adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning vist sig at være af stor betydning inden for Unionen. Medlemsstaterne har givet tilsagn om at ville fremme principperne i denne kodeks i tredjelande. Det er derfor hensigtsmæssigt at henvise til kriterierne i denne kodeks i forbindelse med denne henstilling. I den forbindelse er det også hensigtsmæssigt at henvise til arbejdet i Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen (erhvervsbeskatning), som blev nedsat af Rådet til at vurdere, hvilke skatteforanstaltninger der kan falde inden for anvendelsesområdet for adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning (5). De sager, som bliver vurderet af denne gruppe, kan være til hjælp, når det skal undersøges, om en given foranstaltning skal betragtes som skadelig.
(1)

Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 fastsættes det, at medlemsstaten eller medlemsstaterne vedtager præstationsplaner for nationale eller for funktionelle luftrumsblokke, herunder bindende nationale mål eller mål for de funktionelle luftrumsblokke. Det fastsættes endvidere, at Kommissionen bør vurdere, om de nationale og funktionelle luftrumsblokkes mål er i overensstemmelse med og yder et passende bidrag til at opfylde præstationsmålene for Den Europæiske Union som vedtaget for den første referenceperiode (fra 2012 til 2014) ved Kommissionens afgørelse 2011/121/EU af 21. februar 2011 (2).
2.

At de sikrer, at de forskningsfinansierende institutioner, der har ansvaret for at forvalte offentlige forskningsmidler, og de akademiske institutioner, der modtager offentlig finansiering, gennemfører politikkerne ved at: — fastlægge institutionelle politikker for formidling af og fri adgang til videnskabelige publikationer; etablere gennemførelsesplaner for de pågældende finansieringsinstitutioner — stille den nødvendige finansiering til rådighed for formidling (inkl. fri adgang), som åbner mulighed for forskellige formidlingskanaler, herunder digital e-infrastruktur samt nye og eksperimenterende metoder til formidling af forskningsdata — tilpasse ansættelses- og karriereevalueringssystemet for forskere og evalueringssystemet for tildeling af forskningslegater til forskere, således at man belønner dem, der deltager i en kultur for udveksling af resultaterne af deres forskning. Der bør etableres bedre systemer, hvori der tages hensyn til de forskningsresultater, som stilles til rådighed gennem fri adgang, og udvikles, fremmes og anvendes nye, alternative modeller, parametre og indikatorer for karriereevaluering — vejlede forskerne om, hvordan de skal overholde politikkerne for fri adgang, specielt i forvaltningen af deres intellektuelle ejendomsrettigheder for at sikre fri adgang til deres publikationer — føre fælles forhandlinger med udgivere for at opnå de bedst mulige betingelser for adgang til publikationer, herunder anvendelse og videreanvendelse — sikre, at resultaterne af forskning, der modtager offentlig finansiering, er let identificerbare ved hjælp af hensigtsmæssige tekniske midler, bl.a. via metadata knyttet til elektroniske udgaver af forskningsresultater.
(5)

På nuværende tidspunkt kender man ikke variationsgraden i meldrøjealkaloidmønstret i forhold til svampearter og geografisk fordeling og i forhold til værtsplanten (f.eks. er alkaloidmønstret hos meldrøje på rug forskelligt fra mønstret hos meldrøje på andre græsarter). Der er behov for flere data for at kunne identificere alle faktorer, der er ansvarlige for variabiliteten i meldrøjealkaloidmønstret hos individuelle plantearter.
(4)

Det anerkendes, at organtransplantation er en omkostningseffektiv behandling, der har medført store fordele for patienterne, og det er nødvendigt at udføre donationer fra levende donorer på en måde, som minimerer den sociale risiko for den enkelte donor.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 55/34

RÅDETS HENSTILLING

af 21. februar 2012

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF) for regnskabsåret 2010

(2012/129/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Fællesskabets bistand under den flerårige finansielle ramme for perioden 2008-2013 i overensstemmelse med AVS-EF-partnerskabsaftalen og om tildelingen af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Tiende Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF), særlig artikel 11, stk. 8,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 142-144,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2010 vedrørende transaktionerne under tiende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2010, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 11, stk. 8, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af tiende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under tiende EUF i regnskabsåret 2010 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under tiende EUF for regnskabsåret 2010.

Udfærdiget i Bruxelles, den 21. februar 2012. På Rådets vegne M. VESTAGER Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

(3) EUT L 247 af 9.9.2006, s. 32.

(4) EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

(5) EUT C 326 af 10.11.2011, s. 251.