RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 3284/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod subsidieret indfoersel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Faellesskab

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113,

under henvisning til forordningerne om de faelles markedsordninger for landbrugsprodukter samt de forordninger, der er vedtaget i henhold til artikel 235 i traktaten, og som gaelder for varer, fremstillet paa basis af landbrugsprodukter, og saerlig til de bestemmelser i disse forordninger, der muliggoer en fravigelse af det almindelige princip om udelukkende at erstatte alle beskyttelsesforanstaltninger ved graenserne med de i naevnte forordninger fastsatte foranstaltninger,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og ud fra foelgende betragtninger:

Ved forordning (EOEF) nr. 2423/88 (1), vedtog Raadet faelles regler om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Faellesskab;

disse regler blev vedtaget i overensstemmelse med de bestaaende internationale forpligtelser, isaer dem, som foelger af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), af aftalen om anvendelse af artikel VI i GATT (antidumpingkodeks af 1979) og af aftalen om fortolkning og anvendelse af artikel VI, XVI og XXIII i GATT (kodeks om subsidier og udligningstold af 1979);

afslutningen af Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger foerte til oprettelsen af Verdenshandelsorganisationen (WTO);

bilag lA til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO-overenskomsten) indeholder bl. a. den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (GATT 1994), en aftale om landbrug (landbrugsaftalen), en ny aftale om anvendelsen af artikel VI i GATT 1994 (antidumpingaftalen) og en ny aftale om subsidier og udligningsforanstaltninger (subsidieaftalen);

for at sikre stoerre gennemsigtighed og effektivitet i Faellesskabets anvendelse af de regler, der er fastsat i henholdsvis antidumpingaftalen og subsidieaftalen, anses det for noedvendigt at vedtage to saerskilte forordninger, hvori der tilstraekkelig detaljeret fastsaettes bestemmelser for anvendelsen af hvert af disse instrumenter til beskyttelse af handelen;

faellesskabsreglerne for anvendelse af udligningsforanstaltninger boer derfor aendres paa baggrund af de nye multilaterale regler, bl. a. hvad angaar indledningen af en procedure og gennemfoerelsen af de efterfoelgende undersoegelser, herunder fastlaeggelsen og behandlingen af de faktiske oplysninger, anvendelsen af midlertidige foranstaltninger, indfoerelsen og opkraevningen af udligningstold, gyldighedsperioden for og fornyet undersoegelse af udligningsforanstaltninger samt offentliggoerelsen af oplysninger vedroerende subsidieundersoegelser;

i betragtning af de omfattende aendringer, der foelger af de nye aftaler, og for at sikre en tilstraekkelig og gennemsigtig gennemfoerelse af de nye regler, anses det for paakraevet i videst muligt omfang at gennemfoere disse nye aftaler i faellesskabslovgivningen;

det maa endvidere anses for tilraadeligt tilstraekkelig detaljeret at forklare, hvornaar der foreligger subsidier, efter hvilke principper de kan udlignes (isaer om der specifikt er ydet subsidier), og paa grundlag af hvilke kriterier det udligningsberettigede subsidiebeloeb skal beregnes;

det er klart, at ved afgoerelsen af, om der foreligger subsidier, er det noedvendigt at paavise, at statslige eller andre offentlige myndigheder har ydet et finansielt bidrag inden for et lands omraade, eller at der har vaeret tale om indkomst- eller prisstoette som omhandlet i artikel XVI i GATT 1994, og at den modtagende virksomhed derved har opnaaet en fordel;

det er noedvendigt tilstraekkelig detaljeret at redegoere for, hvilke former for subsidier der ikke kan udlignes, og hvilken procedure der skal foelges, hvis det som led i en undersoegelse fastslaas, at en virksomhed, der er omfattet af undersoegelsen, har modtaget subsidier, som ikke kan udlignes;

ifoelge subsidieaftalen udloeber gyldigheden af bestemmelserne vedroerende ikke-udligningsberettigede subsidier fem aar efter WTO-overenskomstens ikrafttraeden, medmindre gyldigheden forlaenges ved faelles overenskomst mellem medlemmerne af WTO, og det kan derfor vise sig noedvendigt at aendre denne forordning i overensstemmelse hermed, hvis gyldigheden af naevnte bestemmelser ikke forlaenges;

de foranstaltninger, der er opregnet i bilag 2 til landbrugsaftalen, er i det omfang, det er fastsat i denne aftale, ikke udligningsberettigede;

det er oenskeligt at etablere en klar og detaljeret vejledning vedroerende de faktorer, der kan vaere relevante for at afgoere, om den subsidierede indfoersel har forvoldt vaesentlig skade eller truer med at forvolde skade; ved en paavisning af, at den skade, der er paafoert en erhvervsgren i Faellesskabet, kan tilskrives omfanget af den paagaeldende indfoersel og priserne paa de indfoerte varer, boer der tages hensyn til virkningen af andre faktorer og navnlig til de foreliggende markedsvilkaar i Faellesskabet;

det er tilraadeligt at definere udtrykket »erhvervsgren i Faellesskabet« og at fastsaette, at parter, der er forbundet med eksportoererne, kan holdes uden for denne definition af erhvervsgren, og endvidere boer det defineres, hvad der forstaas ved »forbundet«; det er ogsaa noedvendigt at aabne mulighed for, at der traeffes foranstaltninger i form af udligningstold paa vegne af producenterne i en region i Faellesskabet og at fastlaegge retningslinjer for definitionen af en saadan region;

det er noedvendigt af fastsaette, hvem der kan indgive en klage vedroerende subsidier, herunder omfanget af den paagaeldende EF-erhvervsgrens tilslutning hertil, samt hvilke oplysninger om udligningsberettigede subsidier, skade og aarsagssammenhaeng, en saadan klage boer indeholde; det er ogsaa formaalstjenligt naermere at fastlaegge procedurerne for afvisning af klager eller indledning af en procedure;

det er noedvendigt af fastsaette, hvorledes interesserede parter skal underrettes om, hvilke oplysninger myndighederne oensker forelagt, og de skal have rigelig lejlighed til at fremlaegge alt relevant bevismateriale og fuldt ud have lejlighed til at varetage deres interesser; det er ogsaa oenskeligt klart at fastlaegge de regler og procedurer, der skal foelges under undersoegelsen, isaer at interesserede parter skal give sig til kende, fremlaegge deres synspunkter og indgive oplysninger inden for naermere angivne frister, hvis saadanne synspunkter og oplysninger skal tages i betragtning; der boer ogsaa fastlaegges naermere betingelser for, at en interesseret part kan faa adgang til oplysninger, der er indgivet af andre interesserede parter, og fremsaette bemaerkninger hertil; medlemsstaterne og Kommissionen boer samarbejde vedroerende indsamlingen af oplysninger;

det er noedvendigt af fastlaegge betingelserne for, at der kan indfoeres midlertidig told, herunder at en saadan told ikke kan indfoeres tidligere end 60 dage og senere end ni maaneder efter indledningen af en procedure; Kommissionen kan under alle omstaendigheder kun indfoere midlertidig told i en periode paa fire maaneder;

det er noedvendigt naermere at fastlaegge procedurerne for godtagelse af tilsagn, der afhjaelper eller udligner virkningerne af udligningsberettigede subsidier og den forvoldte skade, og som traeder i stedet for indfoerelse af midlertidig eller endelig told; det er ogsaa paakraevet at fastlaegge foelgerne af, at tilsagn misligholdes eller traekkes tilbage, og at goere det klart, at der kan indfoeres midlertidig told, hvis der foreligger mistanke om misligholdelse, eller hvis det er noedvendigt at indhente yderligere oplysninger til supplering af undersoegelsesresultaterne; ved godtagelsen af tilsagn boer det paases, at de foreslaaede tilsagn og haandhaevelsen heraf ikke giver anledning til en adfaerd, der begraenser konkurrencen;

for at afspejle subsidieaftalens bestemmelser er det noedvendigt at fastsaette, at en sag normalt afsluttes, med eller uden indfoerelse af foranstaltninger, inden for en frist paa tolv maaneder og i intet tilfaelde senere end atten maaneder efter indledningen af undersoegelsen; en undersoegelse boer afsluttes i tilfaelde af, at subsidiebeloebet anses for minimalt, eller hvis omfanget af den subsidierede indfoersel eller skaden er ubetydelig, navnlig hvis indfoerselen har oprindelse i udviklingslande, og disse kriterier boer fastlaegges naermere; i de tilfaelde, hvor der skal indfoeres foranstaltninger, er det noedvendigt at fastsaette bestemmelser om afslutningen af undersoegelserne og at fastsaette, at foranstaltninger, der indfoeres, boer svare til et niveau, der er lavere end den udligningsberettigede subsidieydelse, hvis et saadant lavere niveau er tilstraekkeligt til at afhjaelpe skaden, og i tilfaelde, hvor resultaterne baseres paa stikproever, boer det naermere angives, hvorledes omfanget af foranstaltningerne beregnes;

det er noedvendigt at aabne mulighed for opkraevning af midlertidig told med tilbagevirkende gyldighed, hvor dette anses for paakraevet, og naermere at fastlaegge de omstaendigheder, der kan give anledning til anvendelse af told med tilbagevirkende kraft for at undgaa, at de endelige foranstaltninger, der skal indfoeres, undergraves; det er ogsaa noedvendigt af fastsaette, at told kan anvendes med tilbagevirkende kraft, hvis tilsagn misligholdes eller traekkes tilbage;

det er noedvendigt at fastsaette, at gyldigheden af foranstaltninger udloeber efter fem aar, medmindre det af en ny undersoegelse fremgaar, at de boer opretholdes; i tilfaelde, hvor der fremlaegges tilstraekkelige beviser for aendrede omstaendigheder, er det endvidere noedvendigt at aabne mulighed for at indlede undersoegelser for at fastslaa, om det er berettiget at tilbagebetale udligningstold;

selv om subsidieaftalen ikke indeholder bestemmelser om omgaaelse af udligningsforanstaltninger, foreligger der mulighed for en saadan omgaaelse paa vilkaar, der, omend de ikke er identiske med, saa dog ligner vilkaarene for omgaaelse af antidumpingforanstaltninger; det maa derfor anses for paakraevet at indsaette en bestemmelse i denne forordning om modvirkning af omgaaelse;

det er formaalstjenligt at tillade suspension af udligningsforanstaltninger i tilfaelde, hvor der er tale om midlertidige aendringer i markedsvilkaarene, som indebaerer, at det midlertidigt ikke er rimeligt at anvende saadanne foranstaltninger;

det er noedvendigt af fastsaette, at indfoersel, der er omfattet af en undersoegelse, kan goeres til genstand for registrering ved indfoerslen for at goere det muligt senere at anvende foranstaltninger mod en saadan indfoersel;

for at sikre en behoerig haandhaevelse af foranstaltningerne er det noedvendigt, at medlemsstaterne foerer tilsyn med og til Kommissionen indberetter importhandelstallene for varer, der er omfattet af en undersoegelse og af foranstaltninger, samt de toldbeloeb, der er opkraevet i henhold til denne forordning;

det er noedvendigt at aabne mulighed for konsultationer i et raadgivende udvalg paa faste og naermere bestemte tidspunkter under undersoegelsen; udvalget sammensaettes af repraesentanter for medlemsstaterne med en repraesentant for Kommissionen som formand;

det er formaalstjenligt at aabne mulighed for kontrolbesoeg til efterproevning af oplysninger, der indgives vedroerende udligningsberettigede subsidier og skade, idet saadanne besoeg dog boer vaere afhaengige af, at udsendte spoergeskemaer besvares paa behoerig vis;

for at sikre en rettidig afslutning af undersoegelserne er det af vaesentlig betydning, at der aabnes mulighed for at anvende stikproever i tilfaelde, hvor antallet af parter eller transaktioner er stort;

det er noedvendigt at fastsaette, at for parter, der ikke samarbejder paa tilfredsstillende maade, kan der anvendes andre oplysninger til fastlaeggelse af de faktiske omstaendigheder, og saadanne oplysninger kan vaere mindre gunstige for en saadan part, end hvis den paagaeldende havde vaeret rede til at samarbejde;

der boer fastsaettes bestemmelser om behandling af fortrolige oplysninger, saaledes at forretningshemmeligheder ikke videregives;

det er af vaesentlig betydning, at der fastsaettes bestemmelser om en korrekt fremlaeggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger for parter, der opfylder betingelserne herfor, og at saadanne oplysninger fremlaegges inden for en frist, som, under behoerig hensyntagen til besultningsprocessen i Faellesskabet, goer det muligt for parterne at varetage deres interesser;

der boer drages omsorg for, at der etableres et administrativt system, i henhold til hvilket der kan fremsaettes bemaerkninger til spoergsmaalet om, hvorvidt foranstaltninger er i Faellesskabets interesse, herunder forbrugernes interesse, og at fastsaette frister, inden for hvilke saadanne bemaerkninger skal fremsaettes, og endvidere at fastsaette de paagaeldende parters ret til at faa indsigt i oplysninger;

det er bydende noedvendigt at knytte overholdelsen af frister sammen med etableringen af den noedvendige administrative struktur i Kommissionens tjenestegrene; Raadet boer derfor i en afgoerelse, der vedtages med kvalificeret flertal senest den 1. april 1995, naermere angive, hvornaar disse frister skal vaere gaeldende;

ved anvendelsen af reglerne i subsidieaftalen er det med henblik paa at opretholde den ligevaegt mellem rettigheder og forpligtelser, som det er soegt at fastlaegge ved denne aftale, af vaesentlig betydning, at Faellesskabet tager hensyn til, hvorledes dets vigtigste handelspartnere fortolker disse regler, saaledes som det kommer til udtryk i lovgivning eller fast praksis - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Principper 1. I denne forordning fastsaettes bestemmelser om beskyttelse mod subsidieret indfoersel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Faellesskab. Der kan indfoeres udligningstold med henblik paa at udligne subsidier, der direkte eller indirekte ydes til fremstilling, produktion, udfoersel eller transport af varer, hvis overgang til fri omsaetning i Faellesskabet medfoerer, at der forvoldes skade.

2. I denne forordning anses en vare for at vaere subsidieret, hvis der til varen ydes udligningsberettigede subsidier som defineret i artikel 2 og 3.

3. Saadanne subsidier kan ydes af staten i oprindelseslandet for den indfoerte vare eller af staten i et andet land, fra hvilket varen udfoeres til Faellesskabet, i denne forordning benaevnt »eksportlandet«. Ved »staten« forstaas i denne forordning en regering eller et hvilket som helst offentligt organ inden for oprindelses- eller eksportlandets omraade.

4. Uanset ovenstaaende finder bestemmelserne i denne forordning fuldt ud anvendelse paa varer, der ikke indfoeres direkte fra oprindelseslandet, men udfoeres til Faellesskabet fra et andet land, og den eller de paagaeldende transaktioner anses i paakommende tilfaelde for at have fundet sted mellem oprindelseslandet og Faellesskabet.

5. I denne forordning forstaas ved udtrykket »samme vare« en vare, som er identisk med, dvs. i enhver henseende mage til den omhandlede vare, eller, hvis en saadan vare ikke findes, en anden vare, der - omend den ikke i enhver henseende er mage til - har egenskaber, som ligger taet op ad den paagaeldende vares egenskaber.

Artikel 2

Definition af subsidier Subsidier anses for at foreligge, hvis:

1) a) staten, jf. artikel 1, stk. 3, i oprindelses- eller eksportlandet yder et finansielt bidrag, dvs. hvor:

i) statslig praksis indebaerer direkte overfoersel af midler (f. eks. tilskud, laan og indskud af egenkapital), mulige direkte overfoersler af midler eller forpligtelser (f. eks. laanegarantier) ii) statsindtaegter, der ellers er betalbare, opkraeves ikke, eller der gives afkald herpaa (f. eks. skatteincitamenter, saasom skattegodtgoerelser); i den forbindelse anses fritagelse af en eksportvare for afgifter eller skatter, som paahviler samme vare, naar den er bestemt til indenlandsk forbrug, eller tilbagebetaling af saadanne afgifter eller skatter med beloeb, som ikke overstiger dem, der er paalignet varerne, ikke for at vaere subsidier, forudsat at en saadan fritagelse indroemmes i henhold til bilag I til III iii) staten leverer varer eller tjenesteydelser ud over den generelle infrastruktur eller indkoeber varer iv) staten - indbetaler midler til en finansieringsmekanisme, eller - overdrager til eller paalaegger et privat organ at varetage en eller flere af den type funktioner, der er omhandlet, i nr. i) til iii), og som normalt ville paahvile staten, og den paagaeldende praksis ikke reelt afviger fra den praksis, der normalt foelges af staten; eller b) der foreligger en eller anden form for indkomst- eller prisstoette i henhold til artikel XVI i GATT 1994, og 2) der herved opnaas en fordel.

Artikel 3

Muligheden for at udligne subsidier A. PRINCIP 1. Subsidier, som defineret i artikel 2, kan kun undergives udligningsforanstaltninger, hvis de er specifikke som defineret i stk. 2, 3 og 4.

B. SPECIFICITET 2. For at fastslaa, om subsidier, som defineret i artikel 2, er specifikke for en virksomhed eller en erhvervsgren eller en gruppe af virksomheder eller erhvervsgrene (i det foelgende benaevnt »visse virksomheder«) inden for den subsidieydende myndigheds jurisdiktion, gaelder foelgende principper:

a) Naar den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udoever sin virksomhed, udtrykkeligt begraenser adgangen til subsidier til kun at omfatte visse virksomheder, er saadanne subsidier specifikke.

b) Naar den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udoever sin virksomhed, fastsaetter objektive kriterier eller betingelser for, hvem der er berettiget til at opnaa subsidier og for stoerrelsen heraf, er der ikke tale om specificitet, forudsat at stoetteberettigelsen opnaas automatisk, og de paagaeldende kriterier og betingelser overholdes strengt.

I denne artikel forstaas ved objektive kriterier eller betingelser saadanne kriterier eller betingelser, som er neutrale, som ikke begunstiger visse virksomheder paa bekostning af andre, og som er af oekonomisk art og anvendes horisontalt, saasom antal beskaeftigede eller virksomhedsstoerrelse.

Kriterierne eller betingelserne skal klart fremgaa af love, forskrifter eller andre officielle dokumenter, saaledes at de let kan kontrolleres.

c) Skulle der vaere grund til at antage, at subsidier er specifikke, uanset at de ved anvendelsen af de principper, der er fastlagt i litra a) og b), ser ud til ikke at vaere det, kan andre faktorer tages i betragtning. Der er tale om foelgende: et subsidieprogram anvendes af et begraenset antal virksomheder eller anvendes i overvejende grad af visse virksomheder, der ydes udforholdsmaessigt store subsidier til visse virksomheder og den maade, hvorpaa den subsidieydende myndighed har udoevet sine skoensbefoejelser ved beslutningen om at yde subsidier. I den forbindelse tages der navnlig hensyn til oplysninger om, hvor hyppigt anmodninger om subsidieydelser afvises eller imoedekommes og begrundelserne for saadanne afgoerelser.

Ved anvendelsen af denne bestemmelse tages der hensyn til, i hvor hoej grad der er tale om diversificering af den oekonomiske aktivitet inden for den subsidieydende myndigheds jurisdiktion, og hvor laenge subsidieprogrammet har vaeret i anvendelse:

3. Subsidier, som er begraenset til at omfatte visse virksomheder i et naermere bestemt geografisk omraade inden for den subsidieydende myndigheds jurisdiktion, er specifikke. Fastsaettelse eller aendring af generelt gaeldende afgiftssatser, som foranstaltes af statslige eller andre myndigheder, der er befoejet hertil, anses i denne forordning ikke for at vaere specifikke subsidier.

4. Uanset stk. 2 og 3, anses foelgende subsidier for at vaere specifikke:

a) subsidier, som retligt eller faktisk, enten udelukkende eller som en af flere andre betingelser, er betinget af eksportresultater, herunder de i bilag I anfoerte eksempler Subsidier anses for faktisk at vaere betinget af eksportresultater, naar det af de faktiske omstaendigheder fremgaar, at ydelsen af subsidier, omend den ikke er retligt betinget af eksportresultaterne, i virkeligheden er bundet til den faktiske eller forventede udfoersel eller til de forventede eksportindtaegter. Det forhold, at der ydes subsidier til eksporterende virksomheder, er ikke i sig selv tilstraekkeligt til at fastslaa, at der er tale om eksportsubsidier som defineret i denne bestemmelse b) subsidier, der enten udelukkende eller som en af flere andre betingelser er betinget af anvendelsen af indenlandske varer frem for indfoerte varer.

5. Afgoerelser om specificitet i henhold til denne artikel skal klart dokumenteres paa grundlag af positivt bevismateriale.

C. IKKE-UDLIGNINGSBERETTIGEDE SUBSIDIER 6. Foelgende subsidier undergives ikke udligningsforanstaltninger:

a) subsidier, der ikke er specifikke, som omhandlet i stk. 2 og 3 b) subsidier, der er specifikke, som omhandlet i stk. 2 og 3, men som opfylder de betingelser, der er fastsat i stk. 7, 8 eller 9 c) det subsidieelement, der maatte indgaa i enhver af de foranstaltninger, der er opfoert i bilag IV.

7. Subsidier til forskningsaktiviteter, der varetages af virksomheder eller af hoejere laereanstalter eller forskningsinstitutioner paa grundlag af kontrakter med virksomheder, undergives ikke udligningsforanstaltninger, hvis subsidierne ikke daekker mere end 75 % af omkostningerne ved industriel forskning eller 50 % af omkostningerne ved udviklingsaktiviteter i den praekompetitive fase, og forudsat at de paagaeldende subsidier begraenses til udelukkende at omfatte:

i) personaleomkostninger (forskere, teknikere og andet personale, der udelukkende er beskaeftiget inden for forskningsaktiviteterne) ii) omkostninger til instrumenter, udstyr, grund og bygninger, der udelukkende og permanent (undtagen ved afhaendelse paa et kommercielt grundlag) anvendes til forskningsaktiviteterne iii) omkostninger i forbindelse med raadgivning og tilsvarende tjenesteydelser, som udelukkende vedroerer forksningsaktiviteterne, herunder indkoebt forskning, teknisk indsigt, patenter osv.

iv) yderligere generalomkostninger, der direkte paaloeber som foelge af forskningsaktiviteterne v) andre loebende omkostninger (til materialer, forsyninger og lignende), der direkte paaloeber som foelge af forskningsaktiviteterne.

Med henblik paa dette stykke:

a) fastsaettes det tilladelige omfang af de ikke-udligningsberettigede subsidier, der er omhandlet i dette stykke, paa grundlag af de samlede stoetteberettigede omkostninger, der paaloeber i det enkelte projekts gennemfoerelsesperiode.

I forbindelse med programmer, der spaender over »industriel forskning« og »udviklingsaktiviteter i den praekompetitive fase«, maa det tilladelige omfang af ikke-udligningsberettigede subsidier ikke overstige det simple gennemsnit af det tilladelige omfang af ikke-udligningsberettigede subsidier, som gaelder for ovennaevnte to kategorier, beregnet paa grundlag af alle stoetteberettigede omkostninger, som fastsat i nr. i) til v), ovenfor.

b) Ved udstrykket »industriel forskning« forstaas planlagt efterforskning eller kritisk undersoegelse med henblik paa at afdaekke ny viden med det sigte, at en saadan viden kan vise sig nyttig i forbindelse med udviklingen af nye produkter, processer eller servicefunktioner eller en betydelig forbedring af eksisterende produkter, processer eller servicefunktioner.

c) Ved udstrykket »udviklingsaktiviteter i den praekompetitive fase« forstaas overfoersel af industrielle forskningsresultater til en plan, blueprint eller skitse til nye, aendrede eller forbedrede produkter, processer eller servicefunktioner, baade til salg og brug, herunder konstruktion af en foerste prototype, som vil kunne udnyttes kommercielt. Det kan endvidere omfatte den begrebsmaessige udformning og skitsering af alternative produkter, processer eller servicefunktioner og indledende demonstrations- eller forsoegsprojekter, forudsat at saadanne projekter ikke kan omdannes til industriel anvendelse eller kommerciel udnyttelse. Det omfatter ikke rutinemaessige eller periodiske aendringer af eksisterende produkter, produktionslinjer, fremstillingsprocesser, servicefunktioner og andre igangvaerende funktioner, selv om de paagaeldende aendringer kan betegnes som forbedringer.

Bestemmelserne i dette afsnit gaelder ikke for civile luftfartoejer (som defineret i aftalen om handel med civile luftfartoejer af 1979, som aendret, eller i senere aftaler til aendring eller afloesning af en saadan aftale).

8. Subsidier til ugunstigt stillede regioner i oprindelses- og/eller eksportlandet, som ydes i medfoer af en generel ramme for regionaludvikling, og som ville vaere ikke-specifikke, hvis de kriterier, der er fastlagt i stk. 2 og 3, anvendtes paa hver af de paagaeldende stoetteberettigede regioner, undergives ikke udligningsforanstaltninger, forudsat at:

i) hver ugunstigt stillet region er et klart afgraenset, sammenhaengende geografisk omraade med en definerbar oekonomisk og administrativ identitet ii) regionen anses for ugunstigt stillet paa grundlag af neutrale og objektive kriterier, hvoraf det fremgaar, at regionens vanskeligheder skyldes andet og mere end midlertidigte omstaendigheder; saadanne kriterier skal klart fremgaa af love, forskrifter eller andre officielle dokumenter, saaledes at de let kan kontrolleres iii) kriterierne skal indeholde et maal for oekonomisk udvikling, som fastlaegges paa grundlag af mindst én af foelgende faktorer:

- enten indkomst per capita eller husstandsindkomst per capita eller BNP per capita, som ikke maa vaere hoejere en 85 % af gennemsnittet for det paagaeldende oprindelses- eller eksportland - en arbejdsloeshedsprocent, som skal vaere mindst 110 % af gennemsnittet for det paagaeldende oprindelses- eller eksportland maalt over en treaarig periode, et saadant maal kan imidlertid vaere sammensat og indbefatte andre faktorer.

I dette stykke forstaas ved:

a) en »generel ramme for regionaludvikling«, at regionale subsidieprogrammer indgaar som en del af en intern regionaludviklingspolitik, som er konsekvent og generelt gaeldende, og at subsidier til regionaludvikling ikke ydes i isolerede geografiske omraader, hvor de ingen eller stort set ingen indflydelse har paa en regions udvikling b) »neutrale og objektive kriterier« kriterier, der ikke begunstiger bestemte regioner ud over, hvad der er paakraevet for at udligne eller mindske regionale uligheder inden for rammerne af regionaludviklingspolitikken. I den forbindelse skal der i regionale subsidieprogrammer fastsaettes lofter over det subsidiebeloeb, der kan ydes til hvert subsidieret projekt. Saadanne lofter kan differentieres alt efter de stoetteberettigede regioners forskellige udviklingsniveau og skal udtrykkes i form af investeringsomkostninger eller omkostninger ved jobskabelse. Inden for saadanne lofter skal subsidierne fordeles tilstraekkeligt bredt og jaevnt for at undgaa, at subsidierne fortrinsvis udnyttes af eller i uforholdsmaessigt stort omfang ydes til visse virksomheder. Dette afsnit anvendes paa baggrund af de kriterier, der er fastsat i stk. 2 og 3.

9. Subsidier til at fremme tilpasningen af eksisterende anlaeg til nye miljoekrav, der indfoeres ved lov og/eller forskrifter, hvorved virksomhederne paalaegges stoerre finansielle byrder, undergives ikke udligningsforanstaltninger forudsat at subsidieydelsen:

i) er en engangsforeteelse, som ikke gentages ii) er begraenset til 20 % af tilpasningsomkostningerne iii) ikke daekker omkostningerne ved udskiftning og drift af de anlaeg. hvortil der ydes subsidier, idet saadanne omkostninger i fuldt omfang baeres af virksomhederne iv) er direkte knyttet til og staar i et rimeligt forhold til en virksomheds nedbringelse af gener og forurening og ikke daekker saadanne omkostningebesparelser ved produktionen, som maatte opnaas, og v) kan opnaas af alle virksomheder, der kan tage det nye udstyr og/eller de nye produktionsprocesser i brug.

I dette stykke forstaas ved udtrykket »eksisterende anlaeg« anlaeg, som har vaeret i drift i mindst to aar paa det tidspunkt, hvor der stilles nye miljoekrav.

Artikel 4

Beregning af det udligningsberettigede subsidiebeloeb A. PRINCIP 1. Med henblik paa denne forordning beregnes det udligningsberettigede subsidiebeloeb udtrykt ved den fordel, som det konstateres, at modtageren har opnaaet i undersoegelsesperioden vedroerende subsidier. Normalt skal denne periode vaere modtagerens seneste regnskabsaar, men det kan vaere enhver anden periode paa mindst seks maaneder forud for tidspunktet for indledningen af undersoegelsen, for hvilken der foreligger paalidelige finansielle og andre relevante data.

B. BEREGNING AF FORDELEN FOR MODTAGEREN 2. For beregningen af fordelen for modtageren gaelder foelgende regler:

a) statsligt indskud af egenkapital anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre investeringen kan betragtes som uoverenstemmende med den saedvanlige investeringspraksis (herunder for indskud af risikovillig kapital), som private investorer i oprindelses- og/eller eksportlandet foelger b) statslaan anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre der er en forskel mellem det beloeb, som den virksomhed, der modtager laanet, betaler for statslaanet, og det beloeb, som den paagaeldende virksomhed maatte betale for et tilsvarende laan paa markedsvilkaar, som den faktisk kunne opnaa paa markedet. I dette tilfaelde er fordelen lig med forskellen mellem de to beloeb c) en statslig laanegaranti anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre der er en forskel mellem det beloeb, som den virksomhed, der modtager garantien, betaler for et laan, som garanteres af staten, og det beloeb, som den paagaeldende virksomhed maatte betale for et tilsvarende laan paa markedsvilkaar uden en saadan statslig garanti. I dette tilfaelde er fordelen lig med forskellen mellem disse to beloeb justeret for eventuelle forskelle i gebyrer d) statslig levering af varer eller tjenesteydelser eller indkoeb af varer anses ikke for at indebaere en fordel, medmindre leveringen finder sted mod et utilstraekkeligt vederlag, eller indkoebet for mere end et tilstraekkeligt vederlag. Om vederlaget er tilstraekkeligt afgoeres paa grundlag af gaeldende markedsvilkaar for de paagaeldende varer eller tjenesteydelser i leverings- eller koebslandet (herunder pris, kvalitet, disponibilitet, omsaettelighed, transport og andre koebs- og salgsbetingelser).

C. GENERELLE BESTEMMELSER FOR BEREGNINGEN 3. Det udligningsberettigede subsidiebeloeb fastsaettes i henhold til foelgende bestemmelser:

a) Det udligningsberettigede subsidiebeloeb beregnes pr. enhed af den subsidierede vare, der er udfoert til Faellesskabet.

b) Ved beregningen af dette beloeb kan foelgende fratraekkes det samlede subsidiebeloeb:

i) ethvert ansoegningsgebyr eller andre omkostninger, der noedvendigvis paaloeber for at blive subsidieberettiget eller opnaa subsidier ii) eksportafgifter, told eller andre afgifter, der opkraeves ved udfoersel af varen til Faellesskabet specielt med henblik paa at udligne subsidierne.

Stiller en interesseret part krav om et fradrag, skal den paagaeldende bevise, at kravet er berettiget.

c) Ydes subsidier ikke paa grundlag af de fremstillede, producerede, udfoerte eller transporterede maengder, fastsaettes det udligningsberettigede subsidiebeloeb ved, alt efter omstaendighederne, at fordele vaerdien af de samlede subsidier i forhold til omfanget af produktionen, salget eller udfoerslen af den paagaeldende vare i undersoegelsesperioden vedroerende subsidier.

d) Kan ydelsen af subsidier knyttes til erhvervelsen af eller den fremtidige erhvervelse af anlaegsaktiver, beregnes det udligningsberettigede subsidiebeloeb ved at fordele beloebet over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for saadanne aktiver inden for den paagaeldende erhvervsgren. Det saaledes beregnede beloeb, som kan henfoeres til undersoegelsesperioden, herunder beloeb, der vedroerer anlaegsaktiver, som er erhvervet foer denne periode, fordeles som beskrevet i litra c).

Forringes aktivernes vaerdi ikke, sidestilles subsidierne med et rentefrit laan og behandles i overensstemmelse med stk. 2, litra b).

e) Kan ydelsen af subsidier ikke knyttes til erhvervelsen af anlaegsaktiver, skal det beloeb, som svarer til den fordel, der er opnaaet i undersoegelsesperioden, principielt henfoeres til denne periode og fordeles som beskrevet i stk. 3, litra c), medmindre saerlige omstaendigheder goer sig gaeldende, som berettiger henfoersel til en anden periode.

Artikel 5

Konstatering af skade 1. I denne forordning forstaas ved »skade«, naar ikke andet er bestemt, vaesentlig skade for en erhvervsgren i Faellesskabet, trussel om vaesentlig skade for en erhvervsgren i Faellesskabet eller vaesentlig forsinkelse i forbindelse med oprettelsen af en saadan erhvervsgren; »skade« fortolkes i overensstemmelse med denne artikel.

2. En konstatering af, om der foreligger skade, baseres paa positivt bevismateriale og indebaerer en objektiv undersoegelse baade af a) omfanget af den subsidierede indfoersel og dennes indvirkning paa prisen paa samme vare paa markedet i Faellesskabet, og b) denne indfoersels foelgevirkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

3. Med hensyn til omfanget af den subsidierede indfoersel fastslaas det, om der har vaeret tale om en betydelig stigning i denne indfoersel enten absolut eller i forhold til produktion eller forbrug i Faellesskabet. Hvad angaar den subsidierede indfoersels virkning paa priserne, tages det i betragtning, om de subsidierede varer udbydes til en vaesentligt lavere pris end prisen paa samme vare fremstillet i Faellesskabet, eller om priserne som foelge af en saadan indfoersel er blevet trykket betydeligt, eller om prisstigninger, som ellers ville vaere indtruffet, i vaesentlig grad hindres. Hverken en enkelt eller flere af disse faktorer er noedvendigvis udslagsgivende for afgoerelsen.

4. Er indfoerslen af en vare fra mere end ét land samtidigt omfattet af antisubsidieundersoegelser, kan foelgevirkningerne af en saadan indfoersel kun vurderes kumulativt, hvis det fastslaas, at a) det udligningsberettigede subsidiebeloeb, der er fastlagt for indfoerslen fra hvert af de paagaeldende lande, ikke er minimalt, som defineret i artikel 11, stk. 5, og den indfoerte maengde fra hvert land ikke er ubetydelig, og b) det vil vaere hensigtsmaessigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af indfoerslen paa baggrund af vilkaarene for konkurrencen mellem de indfoerte varer og vilkaarene for konkurrencen mellem de indfoerte varer og den i Faellesskabet fremstillede vare.

5. Undersoegelsen af virkningerne af den subsidierede indfoersel for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skal omfatte en vurdering af alle relevante oekonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse paa denne erhvervsgrens situation, herunder: at en erhvervsgren er inde i en periode, hvor den soeger at overvinde virkningerne af tidligere subsidiering eller dumping; stoerrelsen af de udligningsberettigede subsidier, den faktiske og mulige nedgang i salg, fortjeneste, produktion, markedsandel, produktivitet, forrentning af investeret kapital, kapacitetsudnyttelse; faktorer, der paavirker priserne i Faellesskabet; faktisk og mulig negativ indvirkning paa likviditet, lagerbeholdninger, beskaeftigelse, loenninger, vaekst og mulighederne for at tilvejebringe kapital eller foretage investeringer, og hvad angaar landbrug, om der har vaeret tale om en oeget byrde for statsstoettede programmer. Denne liste er ikke udtoemmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er noedvendigvis udslagsgivende for afgoerelsen.

6. Det skal paa grundlag af alle de relevante beviser, der er fremlagt i forbindelse med stk. 2, paavises, at den subsidierede indfoersel forvolder skade som defineret i denne forordning. Dette indebaerer specielt en paavisning af, at de maengder og/eller priser, der er fastlagt i henhold til stk. 3, er ansvarlige for de foelgevirkninger for en erhvervsgren i Faellesskabet, som er omhandlet i stk. 5, og at disse foelgevirkninger er saa alvorlige, at de kan betegnes som vaesentlig skade.

7. Der foretages ogsaa en undersoegelse af andre kendte faktorer end den subsidierede indfoersel, som samtidig skader den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, for at sikre, at skade, der forvoldes af saadanne andre faktorer, ikke tilskrives den subsidierede indfoersel i henhold til stk. 6. Faktorer, der kan tages hensyn til i den forbindelse, indbefatter bl. a. maengde og priser for saa vidt angaar varer, som ikke indfoeres til subsidierede priser, nedgang i efterspoergslen eller aendringer i forbrugsmoenstret, restriktiv handelspraksis og konkurrence mellem de udenlandske producenter og producenterne i Faellesskabet, den teknologiske udvikling samt EF-erhvervsgrenens eksportresultater og produktivitet.

8. Virkningerne af den subsidierede indfoersel vurderes i forhold til EF-erhvervsgrenens produktion af samme vare, naar der foreligger oplysninger, der muliggoer en afgraensning af denne produktion paa grundlag af saadanne kriterier som produktionsprocessen og producenternes salg og fortjeneste. Er det ikke muligt klart ar afgraense denne produktion, vurderes virkningerne af den subsidierede indfoersel ved en undersoegelse af produktionen af den snaevrest mulige varegruppe eller det mindste varesortiment, der indbefatter samme vare, og hvorfor de noedvendige oplysninger kan tilvejebringes.

9. En konstatering af, om der foreligger en trussel om vaesentlig skade, skal baseres paa kendsgerninger, og ikke blot paa paastande, formodninger eller fjerne muligheder. Den aendring i omstaendighederne, der vil kunne skabe en situation, hvor de paagaeldende subsidier vil forvolde skade, skal klart kunne forudses og vaere overhaengende.

10. For at afgoere, om der foreligger en trussel om vaesentlig skade, boer der bl. a. tages hensyn til foelgende faktorer:

i) arten af den eller de paagaeldende subsidieydelser og den indvirkning paa handelen, de sandsynligvis vil medfoere ii) en betydelig foroegelse af stigningstakten i den subsidierede indfoersel til markedet i Faellesskabet, som indebaerer sandsynlighed for en vaesentlig stigning i indfoerslen iii) en tilstraekkelig ledig kapacitet hos eksportoeren eller en umiddelbart forestaaende betydelig foroegelse heraf, som indebaerer sandsynlighed for en betydelig foroegelse af den subsidierede udfoersel til markedet i Faellesskabet, idet der tages hensyn til, at en eventuel yderligere udfoersel rettes mod andre eksportmarkeder iv) om de paagaeldende varer indfoeres til priser, som har til foelge, at priserne i vaesentlig grad trykkes, eller prisforhoejelser, som ellers ville have fundet sted, hindres, hvilket sandsynligvis vil oege efterspoergslen efter indfoerte varer, og v) lagerbeholdningerne af den vare, der er omfattet af undersoegelsen.

11. Ingen af ovennaevnte faktorer er noedvendigvis udslagsgivende for afgoerelsen, men en undersoegelse af samtlige faktorer skal foere til den konklusion, at der er overhaengende risiko for yderligere subsidieret udfoersel, og at der vil blive forvoldt vaesentlig skade, hvis der ikke traeffes beskyttelsesforanstaltninger.

Artikel 6

Definition af erhvervsgren i Faellesskabet 1. I denne forordning forstaas ved »erhvervsgren i Faellesskabet« samtlige producenter i Faellesskabet af samme vare eller de af dem, hvis samlede produktion af den paagaeldende varer udgoer en betydelig del, som defineret i artikel 7, stk. 8, af den samlede produktion i Faellesskabet af saadanne varer, med undtagelse af foelgende tilfaelde:

i) naar producenterne er forretningsmaessigt forbundet med eksportoererne eller importoererne, eller naar de selv er importoerer af den vare, hvortil der angiveligt ydes subsidier, kan der ved »erhvervsgren i Faellesskabet« forstaas de oevrige producenter ii) under ganske saerlige omstaendigheder kan Faellesskabets omraade, for saa vidt angaar den paagaeldende produktion, inddeles i to eller flere konkurrerende markeder, og producenterne inden for hvert enkelt marked kan betragtes som en saerskilt erhvervsgren, naar a) producenterne inden for et saadant marked saelger hele eller naesten hele deres produktion af den paagaeldende vare paa dette marked, og b) naar producenter af denne vare, som har deres virksomhed andetsteds i Faellesskabet, ikke i vaesentlig grad daekker efterspoergslen paa det paagaeldende marked; under saadanne omstaendigheder kan skade anses for at vaere forvoldt, selv om en betydelig del af den samlede erhvervsgren i Faellesskabet ikke har lidt skade, under forudsaetning af at den subsidierede indfoersel er koncentreret paa et saadant isoleret marked, og endvidere at hele eller naesten hele produktionen paa et saadant marked skades af den subsidierede indfoersel.

2. Med henblik paa stk. 1 anses producenterne kun for at vaere forretningsmaessigt forbundet med eksportoererne eller importoererne, hvis a) en af parterne direkte eller indirekte kontrollerer den anden part, eller b) begge parter kontrolleres direkte eller indirekte af en tredjepart, eller c) de tilsammen direkte eller indirekte kontrollerer en tredjepart, forudsat at der er grund til at antage eller naere mistanke om, at forbindelsen har til foelge, at den paagaeldende producent optraeder anderledes end ikke-forbundne producenter. I dette stykke anses en part for at kontrollere en anden part, naar foerstnaevnte retligt eller faktisk er i stand til at laegge baand paa eller gribe ind over for sidstnaevnte.

3. Anses er erhvervsgren i Faellesskabet for at bestaa af producenterne i en bestemt region, indroemmes eksportoererne eller den regering, der yder de udligningsberettigede subsidier, mulighed for at afgive tilsagn i medfoer af artikel 10, for saa vidt angaar den paagaeldende region. I saadanne tilfaelde skal der ved vurderingen af, om foranstaltningerne er i Faellesskabets interesse, tages saerligt hensyn til regionens interesser. Afgives der ikke omgaaende et fyldestgoerende tilsagn, eller goer den situation, der er omhandlet i artikel 10, stk. 9 og 10, sig gaeldende, kan der indfoeres midlertidig eller endelig udligningstold for Faellesskabet som helhed. I saadanne tilfaelde kan tolden, hvis det er praktisk muligt, begraenses til kun at omfatte bestemte varer eller eksportoerer.

4. Artikel 5, stk. 8, finder anvendelse paa naervaerende artikel.

Artikel 7

Indledning af en procedure 1. En undersoegelse med henblik paa at fastslaa forekomsten, omfanget og virkningen af paastaaede subsidier indledes paa grundlag af en skriftlig klage indgivet af enhver fysisk eller juridisk person eller enhver sammenslutning uden status som juridisk person, som optraeder paa vegne af en erhvervsgren i Faellesskabet, jf. dog undtagelsen i stk. 10.

i) Klagen kan indgives til Kommissionen eller til en medlemsstat, der skal videresende den til Kommissionen. Kommissionen sender medlemsstaterne en genpart af enhver klage, den modtager. En klage anses for at vaere indgivet paa den foerste arbejdsdag efter afleveringen til Kommissionen pr. anbefalet post eller efter Kommissionens skriftlige anerkendelse af modtagelsen.

ii) Naar en medlemsstat i tilfaelde, hvor der ikke foreligger nogen klage, er i besiddelse af tilstraekkelige beviser for, at der ydes subsidier og forvoldes skade for en erhvervsgren i Faellesskabet som foelge heraf, underretter den straks Kommissionen om saadanne beviser.

2. En klage i henhold til stk. 1 skal indeholde tilstraekkelige beviser for, at der ydes udligningsberettigede subsidier (herunder om muligt stoerrelsen heraf), at der forvoldes skade og foreligger en aarsagssammenhaeng mellem den paastaaede subsidierede indfoersel og den paastaaede skade. Klagen skal indeholde saadanne oplysninger om foelgende, som den klagende part med rimelighed kan forventes at vaere i besiddelse af:

i) klagerens identitet og en redegoerelse for omfanget og vaerdien af klagerens produktion i Faellesskabet af samme vare. Naar der indgives skriftlig klage paa vegne af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, skal denne erhvervsgren i klagen identificeres ved angivelse af alle kendte producenter i Faellesskabet af samme vare (eller sammenslutninger af producenter i Faellesskabet af samme vare), og saa vidt muligt en redegoerelse for omfanget og vaerdien af produktionen i Faellesskabet af samme vare, som saadanne producenter tegner sig for ii) en fuldstaendig beskrivelse af den vare, hvortil der angiveligt ydes subsidier, navnet paa det eller de paagaeldende oprindelses- og/eller eksportlande, identiteten af hver kendt eksportoer eller udenlandsk producent og en liste over de personer, der vides at indfoere den paagaeldende vare iii) beviser for, at der ydes subsidier, og for stoerrelsen og arten heraf, samt beviser for, at de paagaeldende subsidier er udligningsberettigede iv) oplysninger om den maengdemaessige udvikling i den paastaaede subsidierede indfoersel, denne indfoersels indvirkning paa priserne paa samme vare paa markedet i Faellesskabet og foelgevirkningerne for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet dokumenteret ved relevante faktorer og forhold, som har indflydelse paa faellesskabserhvervsgrenens situation, saasom de i artikel 5, stk. 3 og 5, anfoerte.

3. Kommissionen undersoeger i det omfang, det er muligt, om oplysningerne i klagen er korrekte og saa fyldestgoerende, at det kan fastslaas, at der foreligger tilstraekkeligt bevismateriale til at begrunde indledningen af en undersoegelse.

4. En undersoegelse kan indledes for at fastslaa, om de paastaaede subsidier er specifikke eller ej som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 3.

5. Der kan ogsaa indledes en undersoegelse vedroerende ikke-udligningsberettigede subsidier i henhold til artikel 3, stk. 7, 8 eller 9, for at fastslaa, om de betingelser, der er fastsat i disse stykker, er opfyldt.

6. Ydes der subsidier i henhold til et subsidieprogram, hvis ivaerksaettelse paa forhaand er anmeldt til WTO-Udvalget vedroerende Subsidier og Udligningsforanstaltninger i henhold til artikel 8 i subsidieaftalen, og for hvilket naevnte udvalg ikke har fastslaaet, at de relevante betingelser, der er fastsat i artikel 8 i subsidieaftalen, ikke er opfyldt, skal der ikke indledes en undersoegelse vedroerende subsidier, der ydes i henhold til et saadant program, medmindre en overtraedelse af artikel 8 i subsidieaftalen er konstateret af det kompetente WTO-Tvistbilaeggelsesorgan eller via voldgift, som omhandlet i artikel 8, stk. 5, i subsidieaftalen.

7. Der kan ogsaa indledes en undersoegelse vedroerende foranstaltninger af den art, der er opfoert i bilag IV, for saa vidt de indeholder et element af subsidier, som defineret i artikel 2, med henblik paa at fastslaa, om de paagaeldende foranstaltninger er i fuld overensstemmelse med bestemmelserne i bilag IV.

8. Der indledes ikke en undersoegelse i medfoer af stk. 1, medmindre det paa grundlag af en undersoegelse af, i hvor hoej grad der blandt producenterne i Faellesskabet af samme vare er givet udtryk for tilslutning til eller opposition mod klagen, er fastslaaet, at klagen er indgivet af eller paa vegne af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Klagen anses for at vaere indgivet »af eller paa vegne af en erhvervsgren i Faellesskabet«, hvis den har tilslutning fra producenter i Faellesskabet, hvis samlede produktion udgoer mere end 50 % af den samlede produktion af samme vare fremstillet af den del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, som enten giver udtryk for tilslutning til eller opposition mod klagen. Der indledes dog ikke en undersoegelse, naar de producenter i Faellesskabet, der udtrykkeligt giver deres tilslutning til klagen, tegner sig for mindre end 25 % af den samlede produktion af samme vare fremstillet af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

9. Medmindre der er truffet beslutning om at indlede en undersoegelse, undlader Kommissionen at offentliggoere klagen vedroerende indledning af en undersoegelse. Snarest muligt efter modtagelsen af en behoerigt dokumenteret klage i henhold til denne artikel og under alle omstaendigheder inden ivaerksaettelsen af en undersoegelse underretter Kommissionen imidlertid regeringen for det paagaeldende oprindelses- og/eller eksportland, og den paagaeldende regering indbydes til konsultationer med henblik paa at klarlaegge situationen med hensyn til de spoergsmaal, der er omhandlet i stk. 2, og for at naa til en gensidigt tilfredsstillende loesning.

10. Beslutter Kommissionen under saerlige omstaendigheder at indlede en undersoegelse, uden at der er modtaget en skriftlig klage eller paa vegne af en erhvervsgren i Faellesskabet vedroerende indledning af en saadan undersoegelse, indledes undersoegelsen, hvis der foreligger tilstraekkelige beviser for, at der ydes udligningsberettigede subsidier, at der forvoldes skade og foreligger en aarsagssammenhaeng, som omhandlet i stk. 2, til at begrunde ivaerksaettelsen af en saadan undersoegelse.

11. Beviserne vedroerende baade subsidier og skade behandles samtidigt ved afgoerelsen af, om der skal indledes en undersoegelse eller ej. En klage afvises, naar der ikke foreligger tilstraekkelige beviser for enten udligningsberettigede subsidier eller skade til at begrunde en viderefoerelse. Der skal ikke indledes en procedure i henhold til denne artikel mod lande, hvis indfoersler udgoer en markedsandel paa under 1 %, medmindre disse lande tilsammen tegner sig for 3 % eller derover af EF-forbruget.

12. Klagen kan traekkes tilbage forud for indledningen af en procedure, og den anses i saa fald for ikke at vaere indgivet.

13. Staar det efter konsultationer klart, at der foreligger tilstraekkelige beviser til at berettige, at der indledes en procedure, indleder Kommissionen en saadan procedure senest 45 dage efter klagens indgivelse og offentliggoer en meddelelse herom i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Er de fremlagte beviser utilstraekkelige, underrettes klageren, efter at der har fundet konsultationer sted, herom inden for en frist paa 45 dage fra datoen for klagens indgivelse til Kommissionen.

14. I meddelelsen om indledning af en procedure gives der underretning om ivaerksaettelsen af en undersoegelse, og det oplyses, hvilken vare og hvilke lande der er tale om, der gives et sammendrag af de modtagne oplysninger, og det fastsaettes, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen; endvidere fastsaettes den frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og indgive oplysninger, hvis der som led i undersoegelsen skal tages hensyn til saadanne synspunkter og oplysninger; endelig fastsaettes den frist, inden for hvilken interesserede parter kan anmode om at blive hoert af Kommissionen i henhold til artikel 8, stk. 5.

15. Kommissionen underretter de eksportoerer og importoerer, og repraesentative sammenslutninger af eksportoerer eller importoerer, som den ved er beroert af sagen, regeringen for oprindelses- og/eller eksportlandet samt klagerne om indledningen af proceduren, og under behoerig hensyntagen til beskyttelsen af fortrolige oplysninger stiller den den fulde ordlyd af den skriftlige klage, den har modtaget i henhold til stk. 1, til raadighed for de kendte eksportoerer og for myndighederne i oprindelses- og/eller eksportlandet, og paa anmodning ogsaa for andre interesserede parter. Er der tale om et saerlig stort antal eksportoerer, boer den fulde ordlyd af den skriftlige klage i stedet blot stilles til raadighed for myndighederne i oprindelses- og/eller eksportlandet eller for den relevante erhvervssammenslutning.

16. En antisubsidieundersoegelse maa ikke vaere en hindring for toldbehandlingen.

Artikel 8

Undersoegelse 1. Efter indledningen af proceduren ivaerksaetter Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne en undersoegelse paa faellesskabsplan. En saadan undersoegelse omfatter baade subsidiering og deraf foelgende skade, og disse spoergsmaal undersoeges samtidigt. For at sikre, at undersoegelsesresultaterne er repraesentative, vaelges der en undersoegelsesperiode, som for saa vidt angaar subsidier normalt skal omfatte den undersoegelsesperiode, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1. Oplysninger, som vedroerer en periode, der ligger senere end undersoegelsesperioden, tages normalt ikke i betragtning.

2. Parter, som modtager spoergeskemaer, der anvendes som led i en antisubsidieundersoegelse, indroemmes en svarfrist paa mindst 30 dage. Fristen for eksportoererne regnes fra datoen for modtagelsen af spoergeskemaet, der med henblik herpaa anses for at vaere modtaget en uge fra den dag, paa hvilken det blev afsendt til eksportoeren eller blev overgivet til den paagaeldende diplomatiske repraesentant for oprindelses- og/eller eksportlandet. Under behoerig hensyntagen til de frister, der gaelder for undersoegelsen, kan der indroemmes en forlaengelse af ovennaevnte frist paa 30 dage, forudsat at den paagaeldende part giver en god begrundelse for en saadan forlaengelse i form af de saerlige omstaendigheder, der goer sig gaeldende.

3. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at indgive oplysninger, og medlemsstaterne tager alle noedvendige skridt til at efterkomme saadanne anmodninger. De meddeler Kommissionen de oenskede oplysninger samt alle resultater af efterproevning, kontrol og undersoegelser, som er foretaget. Er disse oplysninger af almen interesse, eller fremsaetter en medlemsstat oenske herom, videregiver Kommissionen dem til medlemsstaterne, forudsat at de ikke er fortrolige, i hvilket tilfaelde der sendes et ikke-fortroligt sammendrag.

4. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at foretage den noedvendige efterproevning og kontrol, saerlig hos importoerer, handlende og producenter i Faellesskabet, og at foretage undersoegelser i tredjelande, forudsat at de beroerte virksomheder giver deres samtykke hertil, og at regeringen i det paagaeldende land er blevet officielt underrettet herom og ikke rejser indvendinger herimod. Medlemsstaterne tager alle noedvendige skridt til at efterkomme saadanne anmodninger fra Kommissionen. Tjenestemaend fra Kommissionen kan paa anmodning fra Kommissionen eller en medlemsstat bemyndiges til at bistaa embedsmaend i medlemsstaterne i udfoerelsen af deres opgaver.

5. De interesserede parter, der har givet sig til kende i henhold til artikel 7, stk. 14, skal hoeres, hvis de inden for den frist, der er fastsat i den meddelelse, som er offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, skriftligt anmoder om en saadan hoering og i denne forbindelse godtgoer, at de er en interesseret part, der sandsynligvis vil blive beroert af resultatet af proceduren, og at der er saerlige grunde til, at de boer hoeres.

6. De paagaeldende importoerer, eksportoerer og klagere, som har givet sig til kende i henhold til artikel 7, stk. 14, samt staten i oprindelses- og/eller eksportlandet indroemmes paa anmodning lejlighed til at moede de parter, der har modstridende interesser, saaledes at modstaaende synspunkter kan fremfoeres, og indsigelser goeres gaeldende. Der skal i den forbindelse tages hensyn til, at det er noedvendigt at bevare oplysningernes fortrolige karakter og at sikre parternes interesser. Ingen af parterne skal vaere forpligtet til at give moede, og udeblivelse skal ikke vaere til skade for den paagaeldende parts sag. Der tages hensyn til mundtlige oplysninger, der meddeles i henhold til dette stykke, for saa vidt de efterfoelgende gengives skriftligt.

7. Klagerne, staten i oprindelses- og/eller eksportlandet samt de importoerer og eksportoerer samt deres repraesentative sammenslutninger, brugere og forbrugerorganisationer, som har givet sig til kende i henhold til artikel 7, stk. 14, kan paa skriftlig anmodning faa indsigt i alle oplysninger, som parter i undersoegelsen har meddelt Kommissionen, i modsaetning til interne dokumenter udarbejdet af myndighederne i Faellesskabet eller dets medlemsstater, forudsat at disse oplysninger har betydning for varetagelsen af deres interesser, at de ikke er fortrolige som omhandlet i artikel 20, og at det anvendes som led i undersoegelsen. De paagaeldende parter kan meddele deres syn paa saadanne oplysninger, og der kan tages hensyn til deres bemaerkninger i det omfang, de er tilstraekkeligt dokumenteret i svaret.

8. Undtagen under de omstaendigheder, der er omhandlet i artikel 19, skal det i det omfang, det er muligt, sikres, at de oplysninger, som interesserede parter indgiver, og som laegges til grund for de afgoerelser, der traeffes, er korrekte.

9. For procedurer, der er indledt i henhold til artikel 7, stk. 13, skal en undersoegelse saa vidt muligt afsluttes inden et aar. I alle tilfaelde skal saadanne undersoegelser afsluttes inden 15 maaneder efter deres ivaerksaettelse i overenstemmelse med resultaterne i henhold til artikel 10 om tilsagn eller resultaterne i henhold til artikel 11 om endelige foranstaltninger.

10. I hele undersoegelsesperioden giver Kommissionen staten i oprindelses- og/eller eksportlandet rimelig lejlighed til at forstsaette konsultationerne med henblik paa at klarlaegge de faktiske omstaendigheder og naa til en gensidigt tilfredsstillende loesning.

Artikel 9

Midlertidige foranstaltninger 1. Der kan kun traeffes midltertidige foranstaltninger, hvis der er indledt en procedure i overenstemmelse med artikel 7, er offentliggjort en meddelelse herom, og interesserede parter har haft tilstraekkelig lejlighed til at meddele oplysninger og fremsaette bemaerkninger i henhold til artikel 7, stk. 14, hvis der er truffet en foreloebig positiv afgoerelse om, at der ydes udligningsberettigede subsidier til den indfoerte vare med deraf foelgende skade for en erhvervsgren i Faellesskabet, og hvis det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser er noedvendigt at gribe ind for at hindre, at der forvoldes skade. Midlertidige foranstaltninger indfoeres ikke tidligere end 60 dage, men senest ni maaneder efter tidspunktet for indledningen af proceduren.

2. Den midlertidige udligningstold maa ikke vaere hoejere end det samlede midlertidigt fastsatte udligningsberettigede subsidiebeloeb men boer vaere lavere end dette beloeb, hvis en saadan lavere told vil vaere tilstraekkelig til at afhjaelpe den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

3. Midlertidige foranstaltninger har form af sikkerhedstillelse, og de paagaeldende varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af, at der stilles en saadan sikkerhed.

4. Kommissionen traeffer midlertidige foranstaltninger efter konsultationer eller i yderst hastende tilfaelde, efter at have underrettet medlemsstaterne. I sidstnaevnte tilfaelde finder der konsultationer sted senest ti dage efter, at medlemsstaterne er blevet underrettet om Kommissionens afgoerelse.

5. Anmoder en medlemsstat om, at Kommissionen griber ind omgaaende, og er betingelserne i stk. 1 opfyldt, traeffer Kommissionen inden for en frist paa hoejst fem arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen afgoerelse om, hvorvidt der skal indfoeres midlertidig udligningstold.

6. Kommissionen underretter omgaaende Raadet og medlemsstaterne om afgoerelser, der traeffes i medfoer af denne artikel. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse.

7. Gyldigheden af midlertidig udligningstold er hoejst fire maaneder.

Artikel 10

Tilsagn 1. En undersoegelse kan afsluttes, uden at der indfoeres midlertidig eller endelig told, hvis der godtages tilfredsstillende frivillige tilsagn, i henhold til hvilke:

i) regeringen i oprindelses- og/eller eksportlandet erklaerer sig indforstaaet med at ophaeve eller begraense subsidierne eller at traeffe andre foranstaltninger vedroerende virkningerne heraf, eller ii) eksportoererne indvilliger i at aendre deres priser eller at indstille udfoerslen til det paagaeldende omraade, saa laenge der ydes udligningsberettigede subsidier til denne udfoersel, saaledes at Kommissionen efter konsultationer finder det godtgjort, at den subsidierede indfoersels skadelige virkninger bringes til ophoer. Prisforhoejelser i medfoer af saadanne tilsagn skal ikke vaere stoerre end noedvendigt for at udligne den udligningsberettigede subsidieydelse, og de boer vaere lavere end den udligningsberettigede subsidieydelse, hvis saadanne forhoejelser er tilstraekkelige til at afhjaelpe den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

2. Kommissionen kan foreslaa, at der afgives tilsagn, men ingen regering eller eksportoer skal vaere forpligtet til at afgive saadanne tilsagn. Det forhold, at en regering eller en eksportoer afstaar fra at afgive tilsagn eller undlader at efterkomme en opfordring hertil, skal paa ingen maade skade behandlingen af sagen. Der kan imidlertid traeffes afgoerelse om, at der er stoerre sandsynighed for, at der opstaar en trussel om skade, hvis den subsidierede indfoersel ikke indstilles. Der skal ikke indhentes eller godtages tilsagn fra regeringer eller eksportoerer, medmindre der er truffet en foreloebig positiv afgoerelse om, at der ydes subsidier og forvoldes skade som foelge heraf. Tilsagn kan ikke, undtagen under saerlige omstaendigheder, afgives senere end ved udloebet af den frist, inden for hvilken der kan fremsaettes bemaerkninger i henhold til artikel 21, stk. 5.

3. Afgivne tilsagn skal ikke noedvendigvis godtages, hvis det ikke er muligt at gennemfoere dem i praksis, f. eks. hvis antallet af nuvaerende eller potentielle eksportoerer er for stort, eller af andre grunde, herunder af generel politisk karakter. Den paagaeldende eksportoer og/eller den paagaeldende regering for oprindelses- og/eller eksportlandet kan faa adgang til de oplysninger, der ligger til grund for det paataenkte forslag om at afvise et tilsagn, og kan indroemmes lejlighed til at fremsaette bemaerkninger hertil. Begrundelserne for afvisningen skal fremgaa af den endelige afgoerelse.

4. Parter, der afgiver et tilsagn, skal indgive en ikke-fortrolig version af et saadant tilsagn, saaledes at det kan stilles til raadighed for parter, der har interesse i undersoegelsen.

5. Godtages et tilsagn efter konsultationer, og rejses der ingen indvendinger i Det Raadgivende Udvalg, afsluttes undersoegelsen. I alle andre tilfaelde forelaegger Kommissionen omgaaende en rapport for Raadet om resultaterne af konsultationerne sammen med et forslag om, at proceduren afsluttes. Proceduren skal forblive afsluttet, hvis Raadet ikke inden en maaned med kvalificeret flertal har truffet anden afgoerelse.

6. Godtages et tilsagn, fuldfoeres undersoegelsen af spoergsmaalet om subsidier og skade normalt. Traeffes der i den forbindelse en negativ afgoerelse om subsidier og skade, bortfalder tilsagnet automatisk, undtagen i tilfaelde, hvor en saadan afgoerelse i vid udstraekning skyldes, at der foreligger et tilsagn. Myndighederne kan i saadanne tilfaelde kraeve, at et tilsagn opretholdes i en rimelig periode. Traeffes der en positiv afgoerelse om subsidier og skade, viderefoeres tilsagnet i overensstemmelse med de deri fastsatte vilkaar og bestemmelserne i denne forordning.

7. Kommissionen kraever, at en regering eller en eksportoer, hvis tilsagn er blevet godtaget, regelmaessigt indgiver oplysninger vedroerende opfyldelsen af et saadant tilsagn og tillader, at relevante data efterproeves. Opfyldes disse krav ikke, anses det for misligholdelse af tilsagnet.

8. Godtages tilsagn fra visse eksportoerer som led i en undersoegelse, anses saadanne tilsagn med henblik paa artikel 13 for at traede i kraft paa den dato, paa hvilken undersoegelsen afsluttes for det paagaeldende oprindelses- og/eller eksportland.

9. Misligholder en part et tilsagn eller traekker det tilbage, indfoeres der i overensstemmelse med artikel 11 en endelig told paa grundlag af de faktiske omstaendigheder, der blev fastlagt i forbindelse med den undersoegelse, som foerte til afgivelsen af det paagaeldende tilsagn, forudsat at denne undersoegelse afsluttedes med en endelig afgoerelse om subsidiering og deraf foelgende skade, og den paagaeldende eksportoer eller regeringen for oprindelses- og/eller eksportlandet har haft lejlighed til at fremsaette bemaerkninger, undtagen i de tilfaelde, hvor eksportoeren eller en saadan regering traekker et tilsagn tilbage.

10. Der kan efter konsultationer indfoeres en midlertidig told i overensstemmelse med artikel 9 paa grundlag af de bedste oplysninger, der foreligger, hvis der er grund til at antage, at et tilsagn misligholdes, eller hvis der er tale om misligholdelse eller tilbagetraekning af et tilsagn, hvor den undersoegelse, der foerte til afgivelsen af tilsagnet, ikke var afsluttet.

Artikel 11

Afslutning uden indfoerelse af foranstaltninger; indfoerelse af endelig told 1. Traekkes klagen tilbage, kan proceduren afsluttes, medmindre en saadan afslutning ikke vil vaere i Faellesskabets interesse.

2. Fastslaas det efter konsultationer, at beskyttelsesforanstaltninger er unoedvendige, og rejses der ingen indvendinger i Det Raadgivende Udvalg, afsluttes undersoegelsen eller proceduren. I alle andre tilfaelde forelaegger Kommissionen omgaaende en rapport for Raadet om resultaterne af konsultationerne sammen med et forslag om, at proceduren afsluttes. Proceduren skal forblive afsluttet, hvis Raadet ikke inden en maaned med kvalificeret flertal har truffet anden afgoerelse.

3. Proceduren afsluttes omgaaende, naar det fastslaas, at det udlingningsberettigede subsidiebeloeb er minimalt, jf. stk. 5, eller naar omfanget af den faktiske eller potentielle subsidierede indfoersel eller skade er ubetydelig.

4. For procedurer indledt efter artikel 7, stk. 13, anses omfanget af den subsidierede indfoersel for ubetydelig, hvis markedsandelen heraf udgoer mindre end de i artikel 7, stk. 11, naevnte procentdele.

Hvad angaar undersoegelser vedroerende indfoersel fra udviklingslande, anses omfanget af den subsidierede indfoersel ogsaa for ubetydelig, hvis den udgoer mindre end 4 % af den samlede indfoersel af samme vare til Faellesskabet, medmindre indfoerslen fra udviklingslande, hvis individuelle andele af den samlede indfoersel udgoer mindre end 4 %, tilsammen tegner sig for mere end 9 % af den samlede indfoersel af samme vare til Faellesskabet.

5. For saa vidt angaar de samme undersoegelser, anses det udligningsberettigede subsidiebeloeb for at vaere minimalt, hvis det paagaeldende beloeb udgoer mindre end 1 % af vaerdien, dog saaledes, at a) hvad angaar undersoegelser vedroerende indfoersel fra udviklingslande, er minimaltaersklen 2 %, og b) for de udviklingslande, der er medlemmer af WTO, og som er anfoert i bilag VII til subsidieaftalen, samt for de mindre udviklede medlemmer af WTO, som helt og holdent har ophaevet eksportsubsidier, som defineret i artikel 3, stk. 4, litra a), i denne forordning, er minimalsubsidietaersklen 3 % af vaerdien; afhaenger anvendelsen af denne bestemmelse af ophaevelsen af eksportsubsidier, gaelder den fra den dato, paa hvilken ophaevelsen af eksportsubsidierne anmeldes til WTO-Udvalget vedroerende Subsidier og Udligningsforanstaltninger, og saa laenge som det paagaeldende udviklingsland ikke yder eksportsubsidier; gyldigheden af denne bestemmelse udloeber otte aar fra WTO-overenskomstens ikrafttraeden dog saaledes, at det kun er undersoegelsen, der afsluttes, hvor det udligningsberettigede subsidiebeloeb er lavere end det relevante minimalniveau for individuelle eksportoerer, og de paagaeldende skal fortsat vaere omfattet af proceduren, og kan blive udsat for senere fornyede undersoegelser, der gennemfoeres i henhold til artikel 13 for det paagaeldende land.

6. Fremgaar det af den endelige konstatering af de faktiske omstaendigheder, at der ydes udligningsberettigede subsidier og forvoldes skade som foelge heraf, og er det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser paakraevet at gribe ind i henhold til artikel 22, traeffer Raadet med simpelt flertal paa forslag fra Kommissionen og efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg afgoerelse om indoerelse af en endelig udligningstold, medmindre den eller de paagaeldende subsidier traekkes tilbage, eller det paavises, at subsidierne ikke laengere giver de beroerte eksportoerer nogen fordel. Er midlertidig told i kraft, forelaegges der senest en maaned foer udloebet af gyldigheden af en saadan told forslag for Raadet om endelige foranstaltninger. Udligningstolden maa ikke vaere hoejere end det udligningsberettigede subsidiebeloeb, som ifoelge det konstaterede har givet eksportoererne en fordel, og som er fastlagt ved denne forordning, og den boer vaere lavere end det samlede udligningsberettigede subsidiebeloeb, hvis en saadan lavere told er tilstraekkelig til at afhjaelpe den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

7. Udligningstold paalaegges i hvert enkelt tilfaelde med en passende sats uden forskelsbehandling for al indoersel af den paagaeldende vare, som ifoelge det konstaterede opnaar en fordel ved de udligningsberettigede subsidier og forvolder skade, med undtagelse af indfoersel hidroerende fra leverandoerer, der i henhold til bestemmelserne i denne forordning har afgivet pristilsagn, som er blevet godtaget. I forordningen anfoeres tolden for hver leverandoer, eller, hvis dette ikke er praktisk muligt, det paagaeldende leverandoerland.

8. Naar Kommissionen har begraenset sin undersoegelse i overensstemmelse med artikel 18, maa udligningstold, der paalaegges indfoerslen fra eksportoerer eller producenter, som har givet sig til kende i henhold til artikel 18, men som ikke er omfattet af undersoegelsen, ikke overstige det vejede gennemsnit af de udligningsberettigede subsidier, der er fastsat for parterne i stikproeven. Med henblik paa dette stykke ser Kommissionen bort fra ethvert udligningsberettiget subsidiebeloeb paa nul og af minimalstoerrelse og fra udligningsberettigede subsidier, der fastsaettes under de omstaendigheder, som er omhandlet i artikel 19. For indfoersel fra eksportoerer eller producenter, der indroemmes individuel behandling som omhandlet i artikel 18, anvender myndighederne en individuel toldsats.

Artikel 12

Tilbagevirkende kraft 1. Midlertidige foranstaltninger og endelig udligningstold finder kun anvendelse paa varer, der overgaar til fri omsaetning efter det tidspunkt, hvor afgoerelserne i medfoer af henholdsvis artikel 9, stk. 1, og artikel 11, stk. 6, traeder i kraft, jf. dog de undtagelser, der er fastsat i denne forordning.

2. Er der anvendt en midlertidig told, og fremgaar det af den endelige konstatering af de faktiske omstaendigheder, at der ydes udligningsberettigede subsidier og forvoldes skade som foelge heraf, fastsaetter Raadet, uanset om der skal paalaegges endelig udligningstold, i hvilket omfang den midlertidige told skal opkraeves endeligt. I denne forbindelse omfatter »skade« hverken vaesentlig forsinkelse i oprettelsen af en erhvervsgren i Faellesskabet eller trussel om vaesentlig skade, medmindre det konstateres, at der ville vaere opstaaet vaesentlig skade, hvis der ikke var blevet indfoert midlertidige foranstaltninger. I alle andre tilfaelde, der omfatter en saadan trussel eller forsinkelse, frigives midlertidig told, og der kan kun indfoeres endelig told fra den dato, paa hvilken det er fastslaaet, at der foreligger en trussel om skade eller om en vaesentlig forsinkelse.

3. Er den endelige udligningstold hoejere end den midlertidige told, opkraeves forskellen ikke. Er den endelige told lavere end den midlertidige told, foretages der en ny beregning af tolden. Er den endelige afgoerelse negativ, bekraeftes den midlertidige told ikke.

4. Der kan opkraeves endelig udligningstold paa varer, der er overgaaet til fri omsaetning hoejst 90 dage foer den dato, paa hvilken anvendelsen af midlertidige foranstaltninger traadte i kraft, men ikke tidligere end ivaerksaettelsen af undersoegelsen, under forudsaetning af, at indfoerslen er blevet registreret i henhold til artikel 15, stk. 5, at Kommissionen har givet de paagaeldende importoerer lejlighed til at fremsaette bemaerkninger, og det er fastslaaet:

i) at der er tale om kritiske omstaendigheder, hvor der for saa vidt angaar den paagaeldende subsidierede vare foraarsages skade, der vanskeligt kan afhjaelpes, som foelge af en omfattende indfoersel inden for et forholdsvis kort tidsrum af en vare, hvortil der ydes udligningsberettigede subsidier i henhold til bestemmelserne i denne forordning, og ii) det anses for paakraevet at paalaegge denne indfoersel udligningstold med tilbagevirkende gyldighed for at hindre, at der paa ny vil blive forvoldt skade.

5. Hvis tilsagn misligholdes eller traekkes tilbage, kan der opkraeves endelig told i overensstemmelse med denne forordning paa varer, der er overgaaet til fri omsaetning hoejst 90 dage foer anvendelsen af midlertidige foranstaltninger, under forudsaetning af, at indfoerslen er blevet registreret i henhold til artikel 15, stk. 5, og at en saadan paalaeggelse af told med tilbagevirkende gyldighed ikke gaelder for varer, der indfoertes, inden tilsagnet blev misligholdt eller trukket tilbage.

Artikel 13

Gyldighedsperiode, fornyede undersoegelser og tilbagebetalinger 1. En udligningsforanstaltning forbliver kun i kraft saa laenge og i det omfang, det er noedvendigt for at modvirke udligningsberettigede subsidier, som forvolder skade.

A. Fornyet undersoegelse ved gyldighedsperiodens udloeb 2. Gyldigheden af endelige udligningsforanstaltninger udloeber fem aar efter indfoerelsen heraf eller fem aar fra datoen for afslutningen af den seneste fornyede undersoegelse, som omfattede baade spoergmaalet om subsidiering og skade, medmindre det som led i en fornyet undersoegelse fastslaas, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medfoere, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier med deraf foelgende skade. En saadan fornyet undersoegelse ved gyldighedsperiodens udloeb indledes paa Kommissionens initiativ eller paa anmodning fremsat af eller paa vegne af producenterne i Faellesskabet, og foranstaltningerne forbliver i kraft, indtil resultatet af en saadan undersoegelse foreligger.

3. En fornyet undersoegelse ved gyldighedsperiodens udloeb ivaerksaettes, naar anmodningen herom indeholder tilstraekkelige beviser for, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medfoere, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier med deraf foelgende skade. At der foreligger sandsynlighed herfor, kan f. eks. fremgaa af beviser for, at der fortsat ydes subsidier og forvoldes skade, eller beviser for, at naar de skadelige virkninger er afhjulpet, skyldes det helt eller delvis, at der foreligger foranstaltninger, eller beviser for, at omstaendighederne for eksportoererne eller markedsvilkaarene har en saadan karakter, at de giver anledning til at formode, at der vil finde yderligere skadevoldende subsidiering sted.

4. Ved gennemfoerelsen af undersoegelser i henhold til dette afsnit skal eksportoererne, importoererne, regeringen for oprindelses- og/eller eksportlandet samt klagerne have lejlighed til at uddybe, afvise eller fremsaette bemaerkninger til de spoergsmaal, der er indeholdt i anmodningen om fornyet undersoegelse, og der skal drages konklusioner under behoerig hensyntagen til alle relevante og behoerigt dokumenterede bevisligheder, der fremlaegges vedroerende spoergsmaalet om, hvorvidt foranstaltningernes bortfald indebaerer sandsynlighed for, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier med deraf foelgende skade.

5. I henhold til dette afsnit skal der i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa et passende tidspunkt i det sidste aar af foranstaltningernes gyldighedsperiode, som defineret i dette stykke, offentliggoeres en meddelelse om det forestaaende udloeb af gyldighedsperioden. Producenterne i Faellesskabet kan derefter ikke senere end tre maaneder foer udgangen af femaars perioden indgive en anmodning om fornyet undersoegelse i henhold til stk. 3. Der offentliggoeres ogsaa en meddelelse om foranstaltningernes faktiske bortfald i henhold til dette stykke.

B. Midlertidige fornyede undersoegelser 6. Behovet for at opretholde foranstaltninger kan, naar det anses for paakraevet, ogsaa tages op til undersoegelse paa Kommissionens initiativ eller paa anmodning fra en medlemsstat, eller, forudsat at der er forloebet en rimelig periode paa mindst et aar siden indfoerelsen af de endelige foranstaltninger, paa anmodning af en eksportoer eller importoer eller producenterne i Faellesskabet, naar anmodningen indeholder tilstraekkelige beviser for, at der er behov for en saadan midlertidig undersoegelse.

7. En midlertidig fornyet undersoegelse ivaerksaettes, naar anmodningen herom indeholder tilstraekkelige beviser for, at det ikke laengere er noedvendigt at opretholde foranstaltningerne for at udligne de udligningsberettigede subsidier, og/eller det ikke er sandsynligt, at der fortsat eller igen vil blive forvoldt skade, hvis de paagaeldende foranstaltninger ophaeves eller aendres, eller at gaeldende foranstaltninger ikke er, eller ikke laengere er, tilstraekkelige til at udligne de udligningsberettigede subsidier, der forvolder skade.

8. Er der indfoert udligningstold af mindre stoerrelse end de udligningsberettigede subsidier, ivaerksaettes der en midlertidig fornyet undersoegelse, hvis producenterne i Faellesskabet fremlaegger tilstraekkeligt bevis for, at tolden har foert til utilstraekkelige eller ingen aendringer i videresalgspriserne for den indfoerte vare i Faellesskabet. Fremgaar det af undersoegelsen, at de fremfoerte paastande er korrekte, kan udligningstolden forhoejes, saa den svarer til den prisforhoejelse, der er noedvendig for at afhjaelpe skaden, idet den forhoejede told dog ikke maa overstige det udligningsberettigede subsidiebeloeb.

9. Ved gennemfoerelsen af undersoegelser i henhold til dette afsnit kan Kommissionen bl. a. undersoege, om omstaendighederne med hensyn til subsidiering og skade har aendret sig betydeligt, eller om gaeldende foranstaltninger giver de oenskede resultater i henseende til at afhjaelpe den skade, der er konstateret i henhold til artikel 5. I den forbindelse tages der hensyn til al relevant og behoerigt dokumenteret bevismateriale ved den endelige afgoerelse.

C. Fremskyndede fornyede undersoegelser 10. En eksportoer, hvis udfoersel er omfattet af en endelig udligningstold, men som ikke blev undersoegt individuelt som led i den oprindelige undersoegelse af andre grunde, end at den paagaeldende ikke var rede til at samarbejde med Kommissionen, skal paa anmodning vaere berettiget til en fremskyndet fornyet undersoegelse med henblik paa, at Kommissionen straks fastsaetter en individuel sats for udligningstolden for denne eksportoer. En saadan undersoegelse ivaerksaettes, efter at der har fundet konsultationer sted i Det Raadgivende Udvalg, og producenterne i Faellesskabet har haft lejlighed til at fremsaette bemaerkninger.

D. Generelle bestemmelser for fornyede undersoegelser 11. De relevante bestemmelser i artikel 7 og 8, undtagen bestemmelserne vedroerende tidsfrister, gaelder for fornyede undersoegelser, der foretages i henhold til stk. 2 10. Saadanne undersoegelser gennemfoeres hurtigt og afsluttes normalt inden for tolv maaneder fra ivaerksaettelsen af den fornyede undersoegelse.

12. Kommissionen ivaerksaetter fornyede undersoegelser i henhold til denne artikel efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg. Findes det paa grundlag af en fornyet undersoegelse paakraevet, ophaeves eller opretholdes foranstaltningerne i henhold til stk. 2 5, eller de ophaeves, opretholdes eller aendres i henhold til stk. 6 10 af den faellesskabsinstitution, der er ansvarlig for deres indfoerelse. Ophaeves foranstaltningerne for en eller flere eksportoerer, men ikke for det paagaeldende land som helhed, er saadanne eksportoerer fortsat omfattet af proceduren og kan blive omfattet af en senere undersoegelse, der maatte blive gennemfoert for det paagaeldende land i henhold til denne artikel.

13. Er en fornyet undersoegelse af foranstaltninger i henhold til stk. 6 9 endnu ikke afsluttet ved udloebet af gyldigheden af foranstaltningerne, som defineret i stk. 2 5, undersoeges foranstaltningerne ogsaa i henhold til stk. 2 5.

E. Tilbagebetalinger 14. Uanset stk. 2 5 kan en importoer anmode om tilbagebetaling af told, der er opkraevet, naar det paavises, at det udligningsberettigede subsidiebeloeb, paa grundlag af hvilket tolden er betalt, er blevet udlignet eller reduceret til et niveau, der er lavere end gaeldende toldsats.

15. For at opnaa tilbagebetaling af udligningstold skal importoeren indgive en anmodning til Kommissionen. Anmodningen indgives via den medlemsstat, paa hvis omraade varerne overgik til fri omsaetning, og inden for seks maaneder fra den dato, paa hvilken den endelige told, der skal opkraeves, blev behoerigt fastsat af de kompetente myndigheder, eller fra den dato, paa hvilken der blev truffet afgoerelse om den endelige opkraevning af beloeb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Medlemsstaterne videresender straks anmodningen til Kommissionen.

16. En anmodning om tilbagebetaling anses kun for behoerigt dokumenteret, naar den indeholder noejagtige oplysninger om stoerrelsen af den udligningstold, der kraeves tilbagebetalt, og alle tolddokumenter vedroerende beregningen og betalingen af det paagaeldende beloeb. Den skal endvidere for en repraesentativ periode indeholde dokumenterede oplysninger vedroerende det udligningsberettigede subsidiebeloeb, der opnaas af den eksportoer eller producent, som er omfattet af tolden. I tilfaelde, hvor importoeren ikke er forretningsmaessigt forbundet med den paagaeldende eksportoer eller producent, og saadanne oplysninger ikke umiddelbart foreligger, eller eksportoeren eller producenten ikke er rede til at meddele importoeren oplysningerne, skal anmodningen indeholde en erklaering fra eksportoeren eller producenten om, at det udligningsberettigede subsidiebeloeb er blevet reduceret eller udlignet, som omhandlet i denne artikel, og at de relevante bevisligheder vil blive forelagt for Kommissionen. Forelaegges saadanne bevisligheder fra eksportoeren eller producenten ikke inden for en rimelig frist, afvises anmodningen.

17. Kommissionen beslutter efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg, om og i hvilket omfang anmodningen skal tages til foelge, eller den kan til enhver tid beslutte at indlede en fornyet undersoegelse, og de oplysninger og resultater, der fremkommer som led i en saadan undersoegelse, som gennemfoeres i overensstemmelse med de derfor gaeldende bestemmelser, anvendes med henblik paa at fastslaa, om og i hvilket omfang tilbagebetaling er berettiget. Tilbagebetalingen af told skal normalt finde sted inden for en frist paa tolv maaneder og under ingen omstaendigheder senere end 18 maaneder fra den dato, paa hvilken en importoer af den vare, der er omfattet af udligningstolden, har indgivet en behoerigt dokumenteret anmodning om tilbagebetaling. Medlemsstaterne boer sikre, at den bevilgede tilbagebetaling finder sted inden for en frist paa 90 dage fra ovennaevnte beslutning.

F. Afsluttende bestemmelse 18. I alle fornyede undersoegelser eller undersoegelser om tilbagebetaling, som gennemfoeres i henhold til denne artikel, anvender Kommissionen under forudsaetning af uaendrede omstaendigheder de samme metoder, som benyttedes i den undersoegelse, der resulterede i indfoerelsen af den paagaeldende told, idet der tages behoerigt hensyn til bestemmelserne i artikel 4 og artikel 18.

Artikel 14

Omgaaelse 1. Udligningstold, der er indfoert i henhold til denne forordning, kan udvides til at gaelde for indfoersel fra tredjelande af samme vare og/eller dele deraf, for hvilken det konstateres, at gaeldende foranstaltninger omgaas gennem saadanne former for praksis, forarbejdning eller bearbejdning, som udfoeres af eller paa vegne af den part, der er omfattet af foranstaltninger, og for hvilken der ikke foreligger nogen tilstraekkelig gyldig grund eller oekonomisk begrundelse ud over indfoerelsen af udligningstolden, og der foreligger beviser for, at virkningerne af udligningstolden undergraves i henseende til priserne paa og/eller maengderne af samme vare, og der ydes fortsat subsidier til de indfoerte maengder af samme vare og/eller dele deraf.

2. Undersoegelser i henhold til denne artikel ivaerksaettes, naar anmodningen herom indeholder tilstraekkelige beviser vedroerende de faktorer, der er omhandlet i stk. 1. Undersoegelserne ivaerksaettes efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg ved en kommissionsforordning, hvori det ogsaa paalaegges toldmyndighederne at goere indfoerslen til genstand for registrering i henhold til artikel 15, stk. 5, eller at anmode om garantier. Undersoegelserne udfoeres af Kommissionen, som kan bistaas af toldmyndighederne, og undersoegelserne afsluttes inden for en frist paa ni maaneder. Fremgaar det af den endelige konstatering af de faktiske omstaendigheder, at det er berettiget at udvide foranstaltningerne, vedtages dette af Raadet med simpelt flertal paa forslag fra Kommissionen gaeldende fra den dato, paa hvilken der blev foretaget registrering i henhold til artikel 15, stk. 5, eller der anmodedes om garantier. De relevante procedurebestemmelser i denne forordning med hensyn til indledning og gennemfoerelse af undersoegelser finder anvendelse paa denne artikel.

3. Naar en vare er ledsaget af et toldcertifikat, hvori det erklaeres, at indfoerslen af varen ikke indebaerer en omgaaelse, skal den ikke registreres i henhold til artikel 15, stk. 5. Disse certifikater kan paa skriftlig anmodning udstedes til importoererne af myndighederne efter bemyndigelse meddelt af Kommissionen ved afgoerelse, der traeffes efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg, eller af Raadet ved afgoerelsen om indfoerelse af foranstaltninger, og certifikaterne er gyldige i den periode og paa de betingelser, der er anfoert deri.

4. Intet i denne artikel udelukker den normale anvendelse af gaeldende bestemmelser for told.

Artikel 15

Generelle bestemmelser 1. Baade midlertidig og endelig udligningstold indfoeres ved forordning og opkraeves af medlemsstaterne i den form og i overensstemmelse med den sats og de oevrige kriterier, der er fastsat i den forordning, hvorved tolden indfoeres. En saadan told opkraeves endvidere uafhaengigt af told, skatter og andre afgifter, der normalt opkraeves ved indfoersel. Ingen vare maa paalaegges baade antidumping- og udligningstold med det formaal at afhjaelpe en og samme situation, som er opstaaet som foelge af dumping eller eksportsubsidiering.

2. Forordninger om indfoerelse af midlertidig eller endelig udligningstold og forordninger eller afgoerelser om godtagelse af tilsagn eller afslutning af undersoegelser eller procedurer offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Saadanne forordninger og afgoerelser skal bl. a., under behoerig hensyntagen til kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger, indeholde navnene paa de beroerte eksportoerer, hvis dette er praktisk muligt, eller de beroerte lande, en varebeskrivelse og et sammendrag af de kendsgerninger og betragtninger, der er relevante for fastlaeggelsen af de udligningsberettigede subsidier og den forvoldte skade. I hver sag sendes et eksemplar af forordning eller afgoerelse til de kendte interesserede parter. Dette stykke finder tilsvarende anvendelse paa fornyede undersoegelser.

3. Der kan i henhold til naervaerende forordning fastsaettes saerlige bestemmelser, isaer vedroerende den faelles definition af begrebet »varer med oprindelsesstatus«, som omhandlet i Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indfoerelse af en EF-toldkodeks (1).

4. Er det i Faellesskabets interesse, kan foranstaltninger, der indfoeres i henhold til denne forordning, ved Kommissionens afgoerelse efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg suspenderes i en periode paa indtil ni maaneder. Suspensionen kan forlaenges med hoejst et aar, hvis Raadet med simpelt flertal paa forslag fra Kommissionen traeffer afgoerelse herom. Foranstaltningerne kan kun suspenderes, hvis markedsvilkaarene midlertidigt har aendret sig i et omfang, der giver grund til at formode, at der ikke vil ske skade som foelge af suspensionen, og forudsat at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet har haft lejlighed til at fremsaette bemaerkninger, og der er blevet taget hensyn til disse bemaerkninger. Foranstaltningerne kan til enhver tid, efter at der har fundet konsultationer sted, genindfoeres, hvis begrundelsen for suspensionen ikke laengere er gyldig.

5. Kommissionen kan efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg paalaegge toldmyndighederne at tage de noedvendige skridt til at registrere indfoersel, saaledes at der senere kan anvendes foranstaltninger mod denne indfoersel fra datoen for en saadan registrering. Indfoersel kan goeres til genstand for registrering paa anmodning fra den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, hvis anmodningen herom indeholder tilstraekkelige beviser til at begrunde en saadan foranstaltning. Registrering indfoeres ved forordning, hvori det naermere angives, hvad formaalet er med foranstaltningen, og i paakommende tilfaelde angives det anslaaede beloeb af den mulige fremtidige betalingsforpligtelse. Indfoersel kan ikke goeres til genstand for registrering i mere end ni maaneder.

6. Medlemsstaterne indberetter maanedligt til Kommissionen tal vedroerende indfoerslen af varer, der er omfattet af undersoegelser og af foranstaltninger, samt det beloeb, der er opkraevet i form af told i henhold til denne forordning.

Artikel 16

Konsultationer 1. Alle konsultationer, der er omhandlet i denne forordning, bortset fra de i artikel 7, stk. 9, og artikel 8, stk. 10, naevnte, finder sted i et raadgivende udvalg, der er sammensat af repraesentanter for hver medlemsstat og med en repraesentant for Kommissionen som formand. Konsultationer indledes omgaaende paa en medlemsstats anmodning eller paa Kommissionens initiativ og finder under alle omstaendigheder sted saa hurtigt, at det er muligt at overholde de frister, der er fastsat i denne forordning.

2. Udvalget indkaldes til moede af formanden. Denne meddeler saa hurtigt som muligt medlemsstaterne alle noedvendige oplysninger.

3. Konsultationerne kan om noedvendigt finde sted skriftligt; i saa fald underretter Kommissionen medlemsstaterne og fastsaetter en frist, inden for hvilken de kan afgive udtalelse eller anmode om mundtlige konsultationer, som formanden foranstalter, for saa vidt saadanne mundtlige konsultationer kan finde sted saa hurtigt, at det er muligt at overholde de frister, der er fastsat ved denne forordning.

4. Konsultationerne omfatter isaer:

i) forekomsten af udligningsberettigede subsidier og metoderne til fastlaeggelse af stoerrelsen heraf ii) den foreliggende skade og omfanget heraf iii) aarsagssammenhaengen mellem den subsidierede indfoersel eller dumpingimporten og skaden iv) de foranstaltninger, som under de givne omstaendigheder er egnede til at forebygge eller afhjaelpe den skade, der er forvoldt som foelge af de udligningsberettigede subsidier og dumping, samt de naermere bestemmelser for ivaerksaettelsen af disse foranstaltninger.

Artikel 17

Kontrolbesoeg 1. Anser Kommissionen det for paakraevet, aflaegger den besoeg hos importoerer og eksportoerer samt deres repraesentative sammenslutninger, handlende, repraesentanter, producenter samt erhvervssammenslutninger og -organisationer for at undersoege disses optegnelser og efterproeve oplysninger, der er indgivet om subsidiering og skade. Foreligger der ikke et behoerigt svar i rette tid, kan et kontrolbesoeg ikke gennemfoeres.

2. Kommissionen kan om noedvendigt foretage undersoegelser i tredjelande, forudsat at de beroerte virksomheder giver deres samtykke hertil, at repraesentanterne for det paagaeldende lands regering underrettes, og sidstnaevnte ikke modsaetter sig undersoegelsen. Saa snart Kommissionen har modtaget de beroerte virksomheders samtykke, boer Kommissionen meddele myndighederne i oprindelses- og/eller eksportlandet navnene og adresserne paa de virksomheder, der skal besoeges, samt de aftalte datoer.

3. De paagaeldende virksomheder underrettes om arten af de oplysninger, der skal efterproeves under kontrolbesoeget, og om eventuelle yderligere oplysninger, der er behov for at fremlaegge under et saadant besoeg, omend dette ikke boer udelukke, at der under kontrolbesoeget paa grundlag af de indhentede oplysninger fremsaettes anmodning om naermere enkeltheder.

4. I undersoegelser, der foretages i henhold til denne artikel, bistaas Kommissionen af embedsmaend fra de medlemsstater, der anmoder herom.

Artikel 18

Stikproever 1. I tilfaelde, hvor antallet af klagere, eksportoerer, importoerer, varetyper eller transaktioner er stort, kan undersoegelsen begraenses til at omfatte er rimeligt antal parter, varer eller transaktioner ved anvendelse af statistisk gyldige stikproever baseret paa oplysninger, der foreligger paa tidspunktet for udvaelgelsen, eller til den stoerste producerede, solgte eller eksporterede maengde, der kan anses for repraesentativ, og som med rimelighed kan undersoeges inden for den tid, der er til raadighed.

2. Den endelige udvaelgelse af parter, varetyper eller transaktioner i henhold til disse bestemmelser om stikproever paahviler Kommissionen, idet udvaelgelsen dog saa vidt muligt foretages i samraad med de beroerte parter og med disses samtykke, forudsat at saadanne parter giver sig til kende og fremlaegger tilstraekkelige oplysninger inden for tre uger fra indledningen af proceduren, saaledes at der aabnes mulighed for at udtage en repraesentativ stikproeve.

3. I de tilfaelde, hvor undersoegelsen er blevet begraenset i henhold til denne artikel, beregnes der alligevel et individuelt udligningsberettiget subsidiebeloeb for eksportoerer eller producenter, der ikke er udvalgt i foerste omfang, og som indgiver de noedvendige oplysninger inden for de frister, der er fastsat i denne forordning, medmindre antallet af eksportoerer eller producenter er saa stort, at en individuel undersoegelse vil vaere urimeligt byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersoegelsen.

4. Traeffes der beslutning om at udtage stikproever, og er nogle eller alle de udvalgte parter ikke rede til fuldt ud at samarbejde, hvilket sandsynligvis i vaesentlig grad vil paavirke resultatet af undersoegelsen, kan der udtages en ny stikproeve. Er der imidlertid stadig tale om manglende samarbejde, eller foreligger der ikke tilstraekkelig tid til at udtage en ny stikproeve, finder de relevante bestemmelser i artikel 19 anvendelse.

Artikel 19

Manglende samarbejde 1. I tilfaelde, hvor en af de interesserede parter naegter at give adgang til noedvendige oplysninger eller undlader at meddele dem inden for de frister, der er omhandlet i denne forordning, eller laegger vaesentlige hindringer i vejen for undersoegelsen, kan der traeffes foreloebige eller endelige afgoerelser, positive eller negative, paa grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Konstateres det, at en interesseret part har meddelt urigtige eller vildledende oplysninger, ses der bort fra disse oplysninger, og der kan goeres brug af de foreliggende faktiske oplysninger. Interesserede parter boer goeres bekendt med foelgerne af manglende samarbejde.

2. Indgives svar ikke i edb-sprog, anses dette ikke for manglende samarbejde, forudsat at den interesserede part paaviser, at indgivelse af svar paa den oenskede maade vil indebaere en urimelig ekstra byrde eller urimelige ekstra omkostninger.

3. Selv om de oplysninger, som en interesseret part indgiver, maaske ikke er ideelle i enhver henseende, boer der ikke ses bort fra dem, forudsat at eventuelle mangler ikke giver anledning til urimelige vanskeligheder i arbejdet med at naa til rimeligt noejagtige resultater, at oplysningerne indgives paa korrekt vis og rettidigt, at de kan efterproeves, og den paagaeldende part har handlet efter bedste evne.

4. Hvis beviser eller oplysninger ikke godtages, boer den part, der indgiver dem, omgaaende underrettes om aarsagerne hertil, og der boer gives den paagaeldende lejlighed til at afgive yderligere forklaringer inden for den fastsatte frist. Anses forklaringerne ikke for tilfredsstillende, boer aarsagerne til afvisningen af saadanne beviser eller oplysninger meddeles i undersoegelsesresultater, der offentliggoeres.

5. Hvis afgoerelser, herunder vedroerende det udligningsberettigede subsidiebeloeb, traeffes paa grundlag af stk. 1, herunder de oplysninger, der er meddelt i klagen, boer disse, hvor dette er praktisk muligt og under behoerig hensyntagen til de tidsfrister, der er fastsat for undersoegelsen, kontrolleres paa grundlag af oplysninger fra andre uafhaengige kilder, der maatte foreligge, saasom offentliggjorte prislister, officielle importstatistikker og toldindberetninger, og paa grundlag af oplysninger, der er indhentet fra andre interesserede parter som led i undersoegelsen.

6. Er en interesseret part ikke rede til at samarbejde i fornoedent omfang, saaledes at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en saadan situation foere til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den paagaeldende havde udvist samarbejdsvilje.

Artikel 20

Fortrolighed 1. Oplysninger, som ifoelge deres natur er fortrolige (f. eks. fordi fremlaeggelsen heraf ville give en konkurrent en vaesentlig konkurrencemaessig fordel eller vaere til betydelig skade for den, der meddeler oplysningerne, eller for den, fra hvem foerstnaevnte modtog oplysningerne), eller som er meddelt fortroligt af parter i en undersoegelse, skal, naar oensket herom er velmotiveret, behandles fortroligt af myndighederne.

2. Interesserede parter, som meddeler fortrolige oplysninger, kan afkraeves ikke-fortrolige sammendrag heraf. Disse sammendrag skal vaere tilstraekkeligt detaljerede til at sikre en rimelig forstaaelse af de fortrolige oplysningers egentlige indhold. Under saerlige omstaendigheder kan de paagaeldende parter tilkendegive, at det ikke er muligt at udarbejde et sammendrag af oplysningerne. Under saadanne saerlige omstaendigheder skal der afgives en erklaering med en begrundelse for, at det ikke er muligt at udarbejde et sammendrag.

3. Anses en anmodning om fortrolig behandling ikke for berettiget, og er den, der meddeler oplysningerne, enten ikke rede til at stille oplysningerne til raadighed eller til at tillade, at de fremlaegges i generaliseret form eller i sammendrag, kan der ses bort fra saadanne oplysninger, medmindre det fra relevant side paa tilfredsstillende maade kan godtgoeres, at oplysningerne er korrekte. Anmodninger om fortrolig behandling af oplysninger boer ikke afvises paa et vilkaarligt grundlag.

4. Denne artikel udelukker ikke, at faellesskabsmyndighederne fremlaegger generelle oplysninger, og navnlig begrundelserne for de afgoerelser, der er truffet i medfoer af denne forordning, eller at de fremlaegger de beviser, som de har lagt til grund for deres afgoerelser, for saa vidt dette er noedvendigt for at forklare disse begrundelser i retssager. Ved en saadan fremlaeggelse tages der hensyn til de beroerte parters berettigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke roebes.

5. Hverken Raadet, Kommissionen, medlemsstaterne eller personer i disses tjeneste maa videregive oplysninger, som de har modtaget i medfoer af denne forordning, og som paa anmodning af den part, der har givet oplysningerne, skal behandles som fortrolige, medmindre denne part har givet saerlig tilladelse hertil. Oplysninger, der udveksles mellem Kommissionen og medlemsstaterne, eller som vedroerer konsultationer i henhold til artikel 16, eller de konsultationer, der er beskrevet i artikel 7, stk. 9