Meddelelse i henhold til artikel 19, stk. 3, i Rådets forordning nr. 17

vedrørende en begæring om negativattest, subsidiært fritagelse i henhold til EF-traktatens artikel 81, stk. 3 (sag nr. 37.632 - UEFA-regel om "integritet i UEFA-klubturneringerne: uafhængighed for klubberne")

(1999/C 363/02)

(EØS-relevant tekst)

I. BAGGRUNDEN

1. ANMELDELSEN

1. Den 14. oktober 1999 ansøgte Det Europæiske Fodboldforbund (UEFA) om negativattest, subsidiært fritagelse i henhold til EF-traktatens artikel 81, stk. 3, for den regel, der betegnes "Integritet i UEFA-klubturneringerne: uafhængighed for klubberne".

2. UEFA er en sammenslutning, der har hovedsæde i Nyon, Schweiz. Det er det styrende organ for europæisk fodbold. Alle de nationale europæiske fodboldforbund kan blive medlem af UEFA. UEFA har på nuværende tidspunkt 51 medlemsforbund, hvoraf 18 er beliggende på Den Europæiske Unions område. Normalt er der i hver medlemsstat i EU og EØS ét fodboldforbund, der organiserer sporten på nationalt plan. En undtagelse er Det Forenede Kongerige, hvor England, Wales, Skotland og Nordirland af historiske grund har hver sit fodboldforbund. I sin egenskab af FIFA-sammenslutning (Det Internationale Fodboldforbund) for Europa regulerer UEFA fodboldsporten overalt i Europa. Desuden arrangerer og gennemfører UEFA internationale fodboldturneringer og internationale turneringer på europæisk plan. Frem til 1998/1999-sæsonen i europæisk fodbold organiserede UEFA tre større klubturneringer: mesterholdenes turnering ("Champions League"), pokalvindernes turnering og UEFA-cupturneringen. For nylig besluttede UEFA ikke at organisere pokalvindernes turnering. Fra og med 1999/2000-sæsonen vil derfor kun Champions League (hvortil der er adgang for et stort antal klubber) og UEFA-cupturneringen blive gennemført.

2. DE ANMELDTE REGEL

3. Den anmeldte regel blev vedtaget af UEFA's eksekutivkomité den 19. maj 1998. Den 24. november 1998 vedtog formændene for UEFA's medlemsforbund på en ekstraordinær konference en resolution, hvori forbundene bekræftede deres "uforbeholdne støtte til UEFA-reglen og de sportslige principper, der ligger til grund for den".

4. Reglen, der betegnes "Integritet i UEFA-klubturneringerne: uafhængighed for klubberne", fastsætter følgende: "A. Generelt princip

Det er af fundamental betydning, af UEFA-klubturneringernes sportslige integritet beskyttes. For at nå dette mål forbeholder UEFA sig ret til at gribe ind og tage passende skridt i enhver situation, hvor det viser sig, at en og samme enkeltperson eller juridiske person står i en position til at påvirke ledelsen, administrationen og/eller de sportslige resultater hos mere end et af de hold, der deltager i en og samme UEFA-klubturnering.

B. Kriterier

For at få adgang til UEFA-klubturneringerne gælder der følgende kriterier ud over de respektive turneringsregler:

1. Ingen klub, der deltager i en UEFA-klubturnering, må hverken direkte eller indirekte:

a) besidde eller handle med værdipapirer eller aktier i en anden klub, eller

b) være medlem af en anden klub, eller

c) på nogen måde være impliceret i ledelsen, administrationen og/eller de sportslige resultater i en anden klub, eller

d) have nogen som helst magt i ledelsen, administrationen og/eller de sportslige resultater i en anden klub,

der deltager i den samme UEFA-klubturnering.

2. Ingen enkeltperson må på en og samme tid, hverken direkte eller indirekte, på nogen måde være impliceret i ledelsen, administrationen og/eller de sportslige resultater i mere end en af de klubber, der deltager i den samme UEFA-klubturnering.

3. Er to eller flere klubber under en og samme kontrol, må kun en af disse klubber deltage i den samme turnering. I denne forbindelse anses en enkeltperson eller en juridisk person for at have kontrol over en klub, hvis han/hun/den:

a) besidder flertallet af stemmerettighederne blandt aktionærerne, eller

b) har ret til at udpege eller afskedige flertallet af medlemmerne af administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet, eller

c) er aktionær og alene kontrollerer flertallet af stemmerettighederne blandt aktionærerne i henhold til en aftale indgået med de øvrige aktionærer i den pågældende klub.

4. UEFA's klubturneringsudvalg træffer den endelige beslutning om at give klubber adgang til disse turneringer. Det forbeholder sig desuden ret til at gribe ind over for klubber, som i løbet af en igangværende turnering ikke længere opfylder ovennævnte kriterier."

5. UEFA's klubturneringsudvalg har fastlagt kriterierne for udvælgelse af den klub, som må have lov til at deltage i en turnering i den situation, hvor to eller flere klubber, som er under "fælles kontrol", kandiderer til at spille i en UEFA-turnering. Udvælgelseskriterierne er følgende: "Adgangskriterier

Bliver to eller flere klubber berørt af de nye regler til sikring af integritet i UEFA's klubturneringer, bringer UEFA's klubturneringsudvalg følgende kriterier i anvendelse i rangfølge til afgørelse af, hvilken klub der skal have adgang til at deltage i den pågældende turnering:

A. Adgang for en klub

I. UEFA-klubkoefficienten (kumulativ koefficient for de sidste fem sæsoner):

Klubben med den højeste klubkoefficient får adgang til den pågældende UEFA-turnering.

II. UEFA-medlemsforbundskoefficienten (kumulativ koefficient for de sidste fem sæsoner):

Har to eller flere klubber den samme klubkoefficient (se I ovenfor), tages den aktuelle UEFA-koefficient for de respektive nationale forbund i betragtning. Den klub, hvis forbund har den højeste koefficient, får adgang til den pågældende UEFA-klubturnering.

III. Lodtrækning

Har to eller flere klubber også den samme medlemsforbundskoefficient (se II ovenfor), træffes en afgørelse ved lodtrækning.

B. Besættelse af en ledig plads

Det nationale forbund for den klub, som ikke får adgang til en UEFA-klubturnering efter ovennævnte kriterier, må besætte den plads, der derved bliver ledig, med en anden af sine klubber. Hovedreglen er, at denne ledige plads bør besættes med den klub, som ved afslutningen på den nationale mesterskabsturnering lå umiddelbart efter den klub, som ikke får adgang (til UEFA's 'Champions League' og UEFA-cupturneringen). I UEFA's pokalvindernes turnering må den plads, der ikke besættes af det hold, der ikke får adgang, besættes med klubben, der endte på andenpladsen i den nationale pokalturnering eller, om nødvendigt, med en af semifinalisterne. UEFA's klubturneringsudvalg har ret til at bekræfte erstatningsklubbens adgang."

6. Konkluderende fastslår reglen, at 1) ingen klub må have en finansiel eller ledelsesmæssig interesse i en anden klub, der deltager i den samme UEFA-turnering, 2) ingen enkeltperson må deltage i ledelsen af mere end en af de klubber, der deltager i den samme UEFA-turnering, og 3) ingen enkeltperson og intet selskab må kontrollere mere end én af de klubber, der deltager i den samme UEFA-turnering.

3. UEFA'S ARGUMENTER FOR UDSTEDELSE AF NEGATIVATTEST

7. UEFA fremfører følgende om reglen: 1) Den har til formål at bevare turneringens integritet og usikkerheden om udfaldet i de internationale klubturneringer, UEFA organiserer; 2) den søger at opnå dette ved at forhindre de "interessekonflikter", der ville blive resultatet, hvis en enkeltperson eller et selskab var i stand til at påvirke de sportslige præstationer hos to (eller flere) hold, der deltager i den samme turnering, og som kunne føre til, at der blev manipuleret med resultaterne; 3) den vedrører ikke økonomiske eller kommercielle aktiviteter, men vedrører fodbold som sportsgren; 4) reglen falder uden for anvendelsesområdet for EF-traktatens konkurrencebestemmelser, fordi den forfølger et sportsligt formål. Reglen begrænser ikke konkurrrencen, men selv om den så også blev anset for at begrænse konkurrencen på markedet for ejerinteresser i fodboldklubber, som har forudsætning for at deltage i UEFA's turneringer, ville reglen alligevel ikke være en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, fordi den er nødvendig for, at en sportsturnering kan fungere på rette vis.

8. Hvad sidstnævnte aspekt angår, anser UEFA det for at være i overensstemmelse med dommen af 20. august 1999 afsagt af sportsvoldgiftsretten i sag CAS 98/200 AEK Athens og Slavia Prague/UEFA, punkt 150, at den reelle virkning af reglen er at lægge visse restriktioner på fusioner mellem de største europæiske fodboldklubber, og at den derved opretholder og endog skærper den økonomiske konkurrence mellem klubindehaverne og den økonomiske og sportslige konkurrence mellem klubberne. På basis af samme CAS-dom (punkt 154) påpeger UEFA endvidere, at i modsætning til hvad der er tilfældet inden for andre typer af erhvervsaktiviteter, kræver forbrugernes velfærd inden for sportsverdenen, at der vedbliver at være mange klubber på markedet, og at disse klubber sikrer den højest mulige økonomiske og sportslige ligevægt indbyrdes.

Desuden henviser UEFA til punkt 107 i forslaget til afgørelse fra generaladvokat Alber i sag C-176/96, Lehtonen (afsagt den 22. juni 1999). Her minder generaladvokat Alber med udgangspunkt i Domstolens retspraksis om, at EF's konkurrenceregler ikke skal vurderes abstrakt, og at de altid afhænger af de økonomiske forhold på de relevante markeder. Regler, der begrænser handlefriheden, og som ved deres virkning er nødvendige for at skabe konkurrence på det relevante marked, kan derfor være i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 81 og 82, så længe de er nødvendige og egnede til at opfylde dette mål.

9. I UEFA's udlægning er reglen en afbalanceret og proportional foranstaltning til at sikre, at konkurrencen er ægte og ses som værende ægte, fordi den ikke hindrer investeringer i klubberne (fra andre klubber end klubber, der deltager i UEFA-turneringer, eller indehavere af sådanne klubber), men blot forbyder klubber under fælles kontrol at spille i den samme UEFA-turnering. Desuden udgør ifølge UEFA definitionen af "kontrol", som denne er fastsat i EU-retten(1), den minimumsforanstaltning, der er nødvendig for at sikre, at offentligheden har fuld tillid til integriteten i de turneringer, UEFA organiserer. UEFA nævner også, at enhver investor kan erhverve en aktiepost på op til 50 % i to eller flere europæiske fodboldklubber, der deltager i UEFA-turneringer, uden at falde ind under den pågældende regel, hvis blot investoren ikke er en klub eller en enkeltperson, der er impliceret i ledelsen, administrationen og/eller de sportslige resultater i en anden klub, der deltager i UEFA-turneringer. Endelig understreger UEFA, at adskillige ledende organer inden for sportsverdenen og viss statslige lovgivere har udstedt strengere regler om nøjagtig den samme problematik.

II. KOMMISSIONENS HENSIGT

10. Kommissionen finder, at den anmeldte regel kan karakteriseres som en vedtagelse inden for en sammenslutning af virksomheder eller en aftale mellem sammenslutninger af virksomheder inden for UEFA i den forstand, der er anført i EF-traktatens artikel 81. Under hensyntagen til, hvad Domstolen i Bosman-sagen anerkendte som legitime mål(2) og i betragtning af den betydelige samfundsmæssige rolle, fodbold har inden for Fællesskabet, finder Kommissionen, at de ved reglen pålagte restriktioner muligvis vil kunne slippe for at falde ind under forbuddet i traktatens artikel 81, stk. 1. For at fastslå, om denne foreløbige konklusion kan opretholdes eller ej, er det nødvendigt for Kommissionen at vide, om restriktionerne er begrænset til, hvad der er nødvendigt for at sikre integritet i UEFA-klubturneringerne og usikkerhed om resultaterne. Med andre ord skal Kommissionen have bekræftet, om der findes mindre restriktive måder at opfylde samme mål på eller ej.

11. Med henblik herpå opfordrer Kommissionen tredjeparter til senest en måned efter offentliggørelsen af denne meddelelse at fremsætte deres bemærkninger - med angivelse af referencen "COMP/37.632 - UEFA-regel om beskyttelse af integriteten i turneringer" - til nedenstående adresse: Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Konkurrence

Direktorat D

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel Fax (32-2) 295 30 80.

(1) Bl.a. Rådets direktiv 88/627/EF af 12. december 1988 (EFT L 342 af 17.12.1998, s. 62).

(2) Dom af 15. december 1995, sag C-415/93, Sml. 1995 I, s. 4921, præmis 106.