Kommissionens forordning (EF) nr. 1472/2000

af 6. juli 2000

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Indien og Republikken Korea

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 905/98(2), særlig artikel 7,

efter konsultation i det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) I august 1999 og november 1999 modtog Kommissionen klager med anmodning om indledning af antidumpingprocedurer over for importen til Fællesskabet af korte syntetiske fibre af polyester ("PSF") med oprindelse i henholdsvis Republikken Korea og Indien.

(2) Disse klager blev indgivet af Den Internationale Komité for Rayon og Syntetiske Fibre ("CIRFS") på vegne af følgende virksomheder: Tergal Fibres (Frankrig), Du Pont de Nemours GmbH (Tyskland), Märkische Faser AG og Trevira GmbH og Co. (Tyskland), Wellman International Ltd (Irland), Montefibre SpA (Italien), Trevira Fibras (Portugal) og Catalana de Polimers (Spanien). Disse producenter tegnede sig for en væsentlig del af Fællesskabets samlede produktion af PSF.

(3) Klagen indeholdt bevis for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare, og at der som følge heraf forvoldtes væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en antidumpingprocedure for begge disse lande. I overensstemmelse hermed offentliggjorde Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3)(4) meddelelser om indledningen af antidumpingprocedurer og indledte undersøgelser.

(4) Der er truffet endelige antidumpingforanstaltninger over for importen af PSF med oprindelse i Belarus (Rådets forordning (EF) nr. 1490/96(5)) og Taiwan (Rådets forordning (EF) nr. 1728/1999(6)).

(5) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 124/2000(7) indførte Kommissionen midlertidig antidumpingtold på importen af PSF med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand.

(6) Ved Rådets forordning (EF) nr. 978/2000(8) blev der indført endelig udligningstold på importen af PSF med oprindelse i Australien, Indonesien og Taiwan.

(7) De endelige antidumpingforanstaltninger, der ved Rådets forordning (EØF) nr. 54/93(9) var truffet over for importen af PSF med oprindelse i Indien, fik lov til at udløbe den 15. januar 1998, medens foranstaltningerne over for importen af PSF fra Republikken Korea blev ophævet i august 1999 (Rådets forordning (EF) nr. 1728/1999).

(8) Af administrative årsager og i betragtning af, at de to nuværende procedurer baseres på materiale vedrørende samme undersøgelsesperiode, blev det anset for hensigtsmæssigt at samle dem i én undersøgelse.

(9) Kommissionen underrettede officielt de klagende EF-producenter, eksporterende producenter og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og Fællesskabets brugere og leverandører om indledningen af proceduren. De direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledningen af proceduren.

(10) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog svar fra syv klagende fællesskabsproducenter, fem eksporterende producenter, to importører/brugere og én bruger i forbindelse med proceduren vedrørende Republikken Korea og fra tre eksporterende producenter, en importør/bruger, to importører og én bruger i forbindelse med proceduren vedrørende Indien.

(11) En række eksporterende producenter i de pågældende lande samt klagende fællesskabsproducenter og brugere og importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede derom inden for den fastsatte frist og godtgjorde, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

(12) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for en foreløbig konstatering af dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:

a) Eksporterende producenter i eksportlandene:

Indien

- Indian Organic Chemicals Limited, Mumbai

- Reliance Industries Ltd, Mumbai

Republikken Korea

- Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd, Seoul

- Saehan Industries Inc., Seoul

- Samyang Corporation, Seoul

- SK Chemicals Co. Ltd, Seoul

- Sung Lim Co. Ltd, Seoul

b) Handelsvirksomhed i et eksportland forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent:

- SK Global Co. Ltd, Seoul, Korea

c) Importør i Fællesskabet foretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent:

- Saehan Deutschland GmbH, Eschborn, Tyskland.

(13) På dette stade blev det ikke anset for nødvendigt at aflægge kontrolbesøg hos erhvervsgrenen i Fællesskabet. Under alle omstændigheder blev seks måneder af undersøgelsesperioden for denne procedure kontrolleret som led i en beslægtet procedure.

(14) Dumping- og skadesundersøgelsen under denne procedure dækkede perioden fra 1. oktober 1998 til 30. september 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af tendenserne i forbindelse med skadesanalysen dækkede perioden fra 1. januar 1996 til undersøgelsesperiodens udløb.

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(15) Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 5503 20 00. Varen benævnes almindeligvis korte polyesterfibre (PSF).

(16) Varen er et råmateriale, som anvendes i forskellige faser af produktionsprocessen for tekstilvarer. De PSF, der forbruges i Fællesskabet, anvendes enten til spinding, dvs. fremstilling af filamenter til fremstilling af tekstiler, eventuelt blandet med andre fibre såsom bomuld og uld, eller til anvendelsesformål for ikke-vævet materiale såsom fyldemateriale ("fibrefill"), dvs. materiale til udstopning eller polstring af visse tekstilvarer (f.eks. puder, bilsæder og jakker).

(17) Varen sælges i forskellige varetyper, der kan identificeres ved hjælp af forskellige specifikationer såsom tykkelse, længde, brudstyrke, krympning, glans og siliciumbehandling eller ved inddeling i varegrupper såsom almindelige, hule og snoede fibre samt komponentfibre og specialiteter såsom farvede, mærkevarebeskyttede og tresidede fibre. I produktionsmæssig henseende kan der sondres mellem nyfremstillede PSF baseret på nye råmaterialer og regenererede PSF baseret på genbrug af polyester. Endelig kan varen være af ringe kvalitet eller af første kvalitet.

(18) I forbindelse med undersøgelsen betragtes de forskellige typer som én vare, eftersom de grundlæggende fysiske karakteristika ved de forskellige typer ikke er mærkbart forskellige, selv om de solgte PSF's anvendelse og kvalitet kan være meget forskellig. Der er ikke nogen klare skillelinjer mellem de forskellige typer, da der finder overlapninger sted og følgelig findes en vis konkurrence mellem beslægtede typer.

2. Samme vare

(19) Kommissionen fandt det godtgjort, at der med hensyn til grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesområder ikke var nogen forskelle mellem de PSF, der blev importeret til Fællesskabet og havde oprindelse i Indien og Republikken Korea, og de PSF, som blev fremstillet af de klagende fællesskabsproducenter og solgt på fællesskabsmarkedet. Desuden blev det fundet godtgjort, at der ikke var nogen forskelle mellem de PSF, der blev fremstillet i Indien og Republikken Korea og eksporteret til Det Europæiske Fællesskab, og de PSF, der blev solgt på de pågældende landes hjemmemarkeder. Der blev derfor draget den konklusion, at PSF fremstillet og solgt på fællesskabsmarkedet af erhvervsgrenen i Fællesskabet og PSF fremstillet og solgt på hjemmemarkederne i Indien og Republikken Korea i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen") var samme vare som de PSF, der blev importeret til Fællesskabet fra de to lande, som er omfattet af undersøgelsen.

C. STIKPRØVE AF INDISKE EKSPORTERENDE PRODUCENTER

1. Indhentning af basisoplysninger

(20) Som følge af det store antal eksporterende producenter i Indien, der blev nævnt i klagen, fandt Kommissionen indledningsvis, at det kunne være nødvendigt at benytte stikprøveteknikker i henhold til artikel 17 i grundforordningen.

(21) For at gøre det muligt for Kommissionen at udvælge en stikprøve i henhold til artikel 17, stk. 2, i grundforordningen blev de eksporterende producenter anmodet om inden for 15 dage efter indledningen af proceduren at give sig til kende og fremlægge basisoplysninger om deres eksport og salg på hjemmemarkedet, deres nøjagtige aktiviteter med hensyn til fremstilling af den pågældende vare samt navnene på og aktiviteterne i alle de med dem forretningsmæssigt forbundne virksomheder i PSF-sektoren. Kommissionen rettede også henvendelse til de indiske myndigheder og den indiske sammenslutning af eksporterende producenter herom.

2. Forhåndsudvælgelse af samarbejdende virksomheder

(22) Fem eksporterende producenter berettede om eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet i perioden fra 1. oktober 1998 til 30. september 1999.

(23) De eksporterende producenter, der gav sig til kende inden for perioden på 15 dage, tegnede sig for op til 100 % af Fællesskabets samlede import fra Indien. På denne baggrund besluttede Kommissionen ikke at begrænse dumpingundersøgelsen til et lavere antal eksporterende producenter ved anvendelse af en stikprøve i henhold til artikel 17, stk. 1, i grundforordningen. Kommissionen sendte derfor spørgeskemaer til alle de fem virksomheder, der berettede om eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

(24) Spørgeskemaet blev dog kun udfyldt af tre af disse virksomheder, der derfor betragtes som samarbejdende i undersøgelsen.

(25) De øvrige to virksomheder blev sammen med de eventuelle eksporterende producenter, som ikke gav sig til kende inden for perioden på 15 dage, betragtet som ikke-samarbejdende virksomheder.

D. DUMPING

1. Generel metode

(26) Der gøres i dette afsnit rede for, hvilken generel metode der blev benyttet til fastlæggelse af, hvorvidt importen til Fællesskabet af den pågældende vare fandt sted til dumpingpris. En række særlige forhold i forbindelse med undersøgelsen vedrørende de enkelte berørte lande er beskrevet i betragtning 45 til 59.

1.1. Normal værdi

1.1.1. Hjemmemarkedssalgenes generelle repræsentativitet

(27) I henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen undersøgte Kommissionen først, om hver eksporterende producents salg på hjemmemarkedet af PSF til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af den samlede mængde af det tilsvarende eksportsalg til Fællesskabet.

(28) Denne vurdering viste, at alle undersøgte eksporterende producenter i undersøgelsesperioden havde et repræsentativt salg af PSF på deres hjemmemarkeder.

1.1.2. Varetypernes sammenlignelighed

(29) Kommissionen anså de på hjemmemarkedet solgte og de eksporterede varetyper, der havde samme anvendelse, kvalitet, denier, glans og siliciumbehandling, for direkte sammenlignelige.

1.1.3. Typebestemt repræsentativitet

(30) Salget på hjemmemarkedet af en bestemt type blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den mængde af den pågældende type, der i undersøgelsesperioden blev solgt på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, udgjorde 5 % eller derover af den samlede mængde af den sammenlignelige type, der blev solgt til eksport til Fællesskabet.

1.1.4. Normal handel

(31) Kommissionen undersøgte derefter, om hver eksporterende producents salg på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

(32) Dette blev gjort ved at beregne, hvor stor en del af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder af hver eksporteret varetype der ikke blev solgt med tab på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden:

a) For varetyper, for hvis vedkommende mere end 80 % af den samlede solgte mængde blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke var lavere end enhedsomkostningerne, og salgsprisen, opgjort som et vejet gennemsnit, var lig med eller højere end produktionsomkostningerne opgjort som et vejet gennemsnit, blev den normale værdi for hver enkelt varetype beregnet som det vejede gennemsnit af alle salgspriser på hjemmemarkedet for den pågældende type.

b) For varetyper, for hvis vedkommende mindst 10 %, men højst 80 % af den samlede solgte mængde blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke var lavere end enhedsomkostningerne, blev den normale værdi for hver enkelt varetype beregnet som det vejede gennemsnit af priserne ved de salg på hjemmemarkedet, der fandt sted til priser, som var lig med eller højere end enhedsomkostningerne for den pågældende type.

c) For varetyper, for hvis vedkommende mindre end 10 % af den samlede mængde blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke var lavere end enhedsomkostningerne, blev der anlagt det synspunkt, at den pågældende varetype ikke blev solgt i normal handel, hvorfor den normale værdi blev beregnet ud fra regnskabsmæssige oplysninger.

1.1.5. Normal værdi baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet

(33) I de tilfælde, hvor betingelserne i betragtning 27 til 32 a) og 32 b) var opfyldt, blev den normale værdi for den tilsvarende varetypes vedkommende i henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen baseret på de faktiske priser, som uafhængige kunder på eksportlandets hjemmemarked betalte eller skulle betale i undersøgelsesperioden.

1.1.6. Normal værdi baseret på regnskabsmæssige oplysninger

(34) For de varetyper, der var omfattet af betragtning 32 c), og for de varetyper, der ikke var solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, som omhandlet i betragtning 30, var det nødvendigt at beregne den normale værdi ud fra regnskabsmæssige oplysninger.

(35) For hver enkelt samarbejdende eksporterende producent blev dens salgs-, general- og administrationsomkostninger i forbindelse med det repræsentative salg på hjemmemarkedet af samme vare og fortjenesten opgjort som et vejet gennemsnit ved salg på hjemmemarkedet af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til de gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden med henblik på at fastlægge den beregnede normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen.

1.2. Eksportpris

(36) For så vidt angår salg til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 8, i grundforordningen fastlagt på grundlag af de eksportpriser, der blev betalt eller skulle betales.

(37) For så vidt angår salg via en forretningsmæssigt forbundet importør, blev eksportprisen beregnet på grundlag af priserne ved videresalg til uafhængige kunder. Der blev i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen foretaget korrektion for alle udgifter, der påløb for den pågældende importør fra importen til videresalget, og for den avance, der ifølge undersøgelsen blev opnået af uafhængige importører af den pågældende vare.

1.3. Sammenligning

(38) For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen korrigeret for forskelle, som påvirkede prisernes sammenlignelighed.

(39) Der blev derfor, hvor det var relevant og berettiget, taget hensyn til forskelle i importgebyrer og afgifter, rabatter, udgifter til transport, forsikring, håndtering, ladning og dermed forbundne omkostninger samt udgifter til pakning, kreditter, faglig bistand og provisioner.

(40) Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på niveauet ab fabrik.

1.4. Dumpingmargener

1.4.1. De undersøgte virksomheders dumpingmargen

(41) I henhold til artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den normale værdi for hver varetype opgjort som et vejet gennemsnit som fastsat i betragtning 27 til 35 sammenholdt med eksportprisen opgjort som et vejet gennemsnit som fastsat i betragtning 36 og 37.

1.4.2. De ikke-samarbejdende virksomheders dumpingmargen

(42) For de eksporterende producenter, der hverken udfyldte spørgeskemaet eller på anden måde gav sig til kende, blev dumpingmargenen i henhold til artikel 18, stk. 1, i grundforordningen fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.

(43) For begge de af undersøgelsen omfattede lande blev den eksport til Fællesskabet, som de samarbejdende eksporterende producenter havde opgivet, sammenholdt med Eurostats tilsvarende importstatistikker med henblik på at fastlægge det overordnede samarbejdsniveau. Det blev i den forbindelse fundet godtgjort, at det overordnede samarbejdsniveau for begge landes vedkommende var højt. Det blev derfor anset for hensigtsmæssigt at fastsætte en restdumpingmargen for de ikke-samarbejdende eksporterende producenter svarende til den højeste dumpingmargen, der blev fastsat for en samarbejdende eksporterende producent i det pågældende land. Denne approach blev valgt, fordi der ikke er noget grundlag for en formodning om, at nogen ikke-samarbejdende eksporterende producent i det pågældende land ville have benyttet sig af dumping på et lavere niveau end en samarbejdende eksporterende producent i samme land.

(44) Den ovennævnte approach over for ikke-samarbejdende eksporterende producenter blev også anset for nødvendig for at forhindre ikke-samarbejdende eksporterende producenter i at drage fordel af deres manglende samarbejdsvilje.

2. Særlige spørgsmål i tilknytning til undersøgelsen vedrørende fastlæggelsen af dumping for hvert af de berørte lande

2.1. Indien

(45) Alt i alt udviste tre eksporterende producenter samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen.

2.1.1. Normal værdi

(46) For de fleste varetypers vedkommende blev den normale værdi baseret på priserne på hjemmemarkedet i Indien. For så vidt angår nogle få varetyper fra kun to producenter, blev den normale værdi imidlertid beregnet ud fra regnskabsmæssige oplysninger, hvis der ikke havde fundet noget salg sted af den pågældende type på hjemmemarkedet.

2.1.2. Eksportpris

(47) Eksportprisen blev baseret på de priser, der blev betalt eller skulle betales.

2.1.3. Sammenligning

(48) For at sikre en rimelig sammenligning blev der, hvor det var relevant og berettiget, taget hensyn til forskelle i importgebyrer og afgifter, rabatter, udgifter til transport, forsikring, håndtering, ladning og dermed forbundne omkostninger samt udgifter til kreditter, faglig bistand og provisioner.

(49) To eksporterende producenter stillede krav om afgiftsgodtgørelse med den begrundelse, at importgebyrerne blev pålagt samme vare, når den var beregnet til forbrug i eksportlandet, men blev tilbagebetalt eller slet ikke blev betalt, når varen blev solgt til eksport til Fællesskabet. I ét tilfælde blev det fundet godtgjort, at det påståede beløb var højere end den afgift, der blev erlagt for samme vare på hjemmemarkedet, og dette beløb blev korrigeret i nedadgående retning. I et andet tilfælde forelå der ikke noget bevis for, at afgiften var pålagt samme vare bestemt til forbrug på hjemmemarkedet, og der blev derfor ikke foretaget nogen korrektion.

2.1.4. Dumpingmargen

(50) De foreløbige dumpingmargener opgjort i procent af importprisen cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, er opgjort til følgende:

>TABELPOSITION>

2.2. Republikken Korea

(51) Alt i alt gav fem eksporterende producenter, én handelsvirksomhed med hjemsted i Republikken Korea og forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent og én importør med hjemsted i Tyskland og forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent sig til kende og samarbejdede i undersøgelsen.

2.2.1. Normal værdi

(52) For de varetyper, for hvis vedkommende salgene på hjemmemarkedet var utilstrækkelige eller ikke fandt sted i normal handel, blev den normale værdi beregnet ud fra regnskabsmæssige oplysninger.

(53) Fire eksporterende producenter i Republikken Korea medregnede visse salg til koreanske produktionsvirksomheder i deres salg på hjemmemarkedet, selv om den færdigfremstillede vare var beregnet til eksport. De hævdede, at disse salg skulle behandles som salg på hjemmemarkedet, fordi de var beregnet til forbrug på hjemmemarkedet. De pågældende salg var imidlertid omfattet af administrative arrangementer, der udelukkende fandt anvendelse på eksportsalg, idet de ikke var underlagt indenlandsk omsætningsafgift, normalt blev faktureret i USD og betalt ved hjælp af remburs, var omfattet af toldgodtgørelsesordninger og som hovedregel blev klassificeret som lokale eksportsalg i virksomhedernes regnskaber. På dette grundlag blev disse salg ikke medtaget blandt salgene på hjemmemarkedet.

2.2.2. Eksportpris

(54) Eksportprisen blev baseret på de priser, der blev betalt eller skulle betales, om end den blev beregnet ud fra regnskabsmæssige oplysninger, hvis salget fandt sted via en forretningsmæssigt forbundet importør.

2.2.3. Sammenligning

(55) For at sikre en rimelig sammenligning blev der, hvor det var relevant og berettiget, taget hensyn til forskelle i importgebyrer og afgifter, udgifter til transport, forsikring, håndtering, ladning og dermed forbundne omkostninger samt udgifter til pakning, kreditter og provisioner.

(56) Alle fem eksporterende producenter stillede krav om afgiftsgodtgørelse med den begrundelse, at importgebyrerne blev pålagt samme vare, når den var beregnet til forbrug i eksportlandet, men blev tilbagebetalt, når varen blev solgt til eksport til Fællesskabet. I samtlige tilfælde blev det fundet godtgjort, at det krævede beløb var højere end den afgift, der blev erlagt for samme vare på hjemmemarkedet, og godtgørelserne blev derfor korrigeret i overensstemmelse dermed.

(57) Desuden påberåbte alle fem eksporterende producenter sig kreditomkostninger på grundlag af den faktiske løbetid for kunderne under det "open account"-betalingssystem, der benyttes på det koreanske hjemmemarked. Det blev fundet godtgjort, at de eksporterende producenter under et sådant system rent faktisk som hovedregel ikke indrømmede særlige løbetider, og at de indrømmede løbetider ikke kunne opgøres præcist, fordi indtægterne ikke kunne knyttes til bestemte fakturaer. På dette grundlag kunne disse godtgørelser ikke indrømmes.

2.2.4. Dumpingmargen

(58) Det er Kommissionens faste praksis at fastsætte en dumpingmargen opgjort som et vejet gennemsnit for forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Dette skyldes, at en fastsættelse af individuelle dumpingmargener kunne anspore til omgåelse af antidumpingforanstaltningerne og derved gøre disse virkningsløse ved at gøre det muligt for forretningsmæssigt forbundne virksomheder at kanalisere deres eksport til Fællesskabet via den virksomhed, der har de laveste individuelle dumpingmargener. I overensstemmelse med denne praksis blev der fastsat én dumpingmargen for de to forretningsmæssigt forbundne eksporterende virksomheder, der tilhører samme koncern.

(59) De foreløbige dumpingmargener opgjort i procent af importprisen cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, er opgjort til følgende:

>TABELPOSITION>

E. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

(60) Begge klager blev indgivet på vegne af 8 af de 14 fællesskabsproducenter, som vides at producere PSF i Fællesskabet. Én af disse klagende producenter trak sig ud af samarbejdet, og yderligere én måtte betragtes som ikke-samarbejdende, fordi producenten ikke fremlagde et tilstrækkeligt svar på spørgeskemaet.

(61) De seks samarbejdende fællesskabsproducenters andel af Fællesskabets samlede produktion af PSF udgjorde i undersøgelsesperioden 71,5 %. På dette grundlag udgør disse seks klagende producenter erhvervsgrenen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen. I det følgende benævnes de "erhvervsgrenen i Fællesskabet".

(62) Det blev hævdet, at to af de seks klagende producenter ikke burde indgå i erhvervsgrenen i Fællesskabet, fordi de var forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent fra Indonesien. Dette land var både involveret i en antidumpingundersøgelse og i en antisubsidieundersøgelse vedrørende PSF.

(63) Der mindes om, at den aktuelle procedure vedrører en klage over import med oprindelse i Republikken Korea og Indien. Desuden mindes der om, at producenter, der er forretningsmæssigt forbundet med eksportører, kan holdes uden for definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet, hvis forbindelsen giver sig udslag i en optræden, der er en anden end den optræden, der er kendetegnende for ikke-forretningsmæssigt forbundne fællesskabsproducenter, fordi sådanne forretningsmæssigt forbundne producenter afskærmes fra dumpingens virkninger og derved i urimelig grad nyder godt af dumpingen eller endog deltager deri. Som led i undersøgelsen blev der ikke fundet noget bevis for, at de to fællesskabsproducenter, der var forretningsmæssigt forbundet med de indonesiske eksportører, faldt ind under nogen af de tre ovennævnte kategorier. Navnlig blev det ikke fundet godtgjort, at oplysningerne om de forskellige skadesindikatorer for disse to virksomheder var signifikant anderledes end de tilsvarende indikatorer for andre klagende. Dette viser, at de to virksomheder hverken var afskærmet fra dumpingens virkninger, i urimelig grad nød godt af dumpingen eller blot deltog deri. Disse to fællesskabsproducenter blev derfor ikke holdt uden for definitionen af erhvervsgrenen i Fællesskabet.

F. SKADE

1. Forbruget i Fællesskabet

(64) Forbruget i Fællesskabet af PSF blev baseret på EF-erhvervsgrenens og de udelukkede klagende producenters faktiske afsætning, et overslag over de resterende fællesskabsproducenters salg og oplysninger fra Eurostat om importmængden. På dette grundlag voksede forbruget i Fællesskabet i perioden fra 1996 til undersøgelsesperioden med 29 %. Den kraftigste stigning fandt sted fra 1996 til 1998, hvor forbruget voksede fra 454470 tons til 585164 tons. I undersøgelsesperioden voksede det svagt til 588466 tons.

2. Importen til Fællesskabet af PSF med oprindelse i Republikken Korea og Indien

2.1. Kumulativ vurdering

(65) Kommissionen overvejede, om importen af PSF med oprindelse i de af undersøgelsen omfattede lande skulle vurderes kumulativt i henhold til artikel 3, stk. 4, i grundforordningen. Det fremgik af undersøgelsen, at:

- dumpingmargenen for hvert land opgjort som et vejet gennemsnit var højere end de minimis

- den mængdemæssige import fra hvert land var mere end ubetydelig sammenholdt med forbruget i Fællesskabet

- analysen af betingelserne for konkurrencen mellem importerede PSF og samme vare fremstillet i Fællesskabet og for konkurrencen mellem PSF importeret fra de to individuelle lande viste, at:

- de eksporterende producenter fra de berørte lande solgte den pågældende vare til de samme kunder

- de pågældende eksporterende producenter solgte PSF direkte til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder såsom tekstil-, pude- og vattæppefabrikanter samt PSF-forhandlere, og at erhvervsgrenen i Fællesskabet solgte samme vare ad de samme salgskanaler og til de samme kategorier ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder.

På dette grundlag var det tilstrækkelig velbegrundet at foretage en kumulativ vurdering af importen fra de to lande, der var omfattet af undersøgelsen.

2.2. Importen fra Republikken Korea og Indien: mængde, pris og markedsandel

(66) Mængdemæssigt voksede importen fra de berørte lande kraftigt i perioden fra 1996 til undersøgelsesperioden, nemlig fra 20510 tons til 86710 tons. Fra 1996 til 1997 voksede importen med 62 %, men den kraftigste stigning fandt sted fra 1997 til 1998, da importmængden voksede med 125 %. Fra 1998 til undersøgelsesperioden voksede den med yderligere 16 %.

(67) Den mængdemæssige vækst i importen fra Indien og Republikken Korea i perioden fra 1996 til undersøgelsesperioden faldt tidsmæssigt sammen med et fald i importpriserne på 31 %. I samme periode faldt den gennemsnitlige importpris ved al anden import af PSF til Fællesskabet noget mindre, nemlig med 25 %.

(68) Fra 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden øgede Republikken Korea sin markedsandel fra 4 % til 11,8 %, og Indiens markedsandel øgedes fra 0,5 % til 2,9 %.

2.3. Prisunderbud

(69) Til bestemmelse af prisunderbuddet analyserede Kommissionen oplysninger vedrørende undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens relevante salgspriser var de priser, der blev taget af uafhængige kunder, om fornødent korrigeret til ab fabrikniveauet, dvs. eksklusive fragtomkostninger i Fællesskabet og efter fradrag af nedslag og rabatter. Priserne for de forskellige PSF-varegrupper, som var defineret i spørgeskemaerne, blev sammenholdt med de salgspriser, som eksportørerne tog af de samme kundekategorier, eksklusive nedslag og rabatter og om fornødent korrigeret til cif Fællesskabets grænse.

(70) I undersøgelsesperioden lå det samlede gennemsnitlige prisunderbud udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens pris i intervallet 6-27,7 % for Indiens vedkommende og i intervallet 14,8-56,7 % for Republikken Koreas vedkommende. Underbudsmargenen opgjort som et vejet gennemsnit udgjorde 21,6 % for Indien og 23,3 % for Republikken Korea.

3. Situationen for erhvervsgrenen i Fællesskabet

3.1. Indledende bemærkning

(71) Undersøgelsen af situationen for erhvervsgrenen i Fællesskabet dækkede perioden fra 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den af undersøgelsen omfattede periode"). Som nævnt i betragtning 4 og 7 var der i denne periode truffet endelige antidumpingforanstaltninger over for Belarus og Taiwan. Desuden var der truffet endelige antidumpingforanstaltninger over for Indien indtil januar 1998 og over for Republikken Korea indtil august 1999.

3.2. Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(72) EF-erhvervsgrenens produktion voksede i den af undersøgelsen omfattede periode kun med 7 %. Dette skal sammenholdes med en stigning i forbruget i Fællesskabet på 29 % i samme periode. I den af undersøgelsen omfattede periode voksede produktionen med 9 % fra 1996 til 1997, men faldt derefter med 1,5 % fra 1997 til 1998.

(73) Sideløbende dermed førte en nedgang i produktionskapaciteten på 5 % i den af undersøgelsen omfattede periode til en højere kapacitetsudnyttelse, idet denne i løbet af perioden steg fra 76,4 % til 85,9 %. Nedgangen i kapaciteten fandt navnlig sted i perioden 1996-1998. I undersøgelsesperioden installerede en fællesskabsproducent ekstra kapacitet på 7500 tons. Denne forhøjelse af kapaciteten var imidlertid ekstraordinær, idet den trend, der blev fulgt af erhvervsgrenen i Fællesskabet, gik ud på at lukke visse produktionslinjer eller -anlæg, eller at omstille andre anlæg til produktion af andre varer, der ikke var omfattet af denne undersøgelse. Undersøgelsen viste, at nedgangen i EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet ikke skyldtes vigende efterspørgsel på markedet, men derimod en faldende afsætning.

3.3. Afsætning

(74) Rent faktisk fulgte EF-erhvervsgrenens salg ikke forbrugstrenden i den af undersøgelsen omfattede periode. Tværtimod faldt EF-erhvervsgrenens samlede salg mængdemæssigt med 2 %, nemlig fra 259939 tons til 255420 tons, medens forbruget som nævnt i samme periode voksede med 29 %.

(75) Fra 1996 til 1997, da forbruget i Fællesskabet voksede med 14 %, voksede EF-erhvervsgrenens salg en del, nemlig med 5 %. Fra 1997 til udgangen af undersøgelsesperioden voksede forbruget imidlertid med yderligere 13,5 %, men EF-erhvervsgrenens salg faldt med 6,3 %.

3.4. Markedsandel

(76) Det fremgår tydeligt af betragtning 74 og 75, at erhvervsgrenen i Fællesskabet led et betydeligt tab af markedsandel, nemlig med ca. 14 procentpoint fra 57,2 % i 1996 til 43,4 % i den af undersøgelsen omfattede periode.

3.5. Lagre

(77) Ved udgangen af undersøgelsesperioden var lagrene 4 % lavere end ved udgangen af 1996. Lagerniveauet pr. 30. september er imidlertid traditionelt lavere end ved skatteårets udgang. Det fremgik således af de sammenlignelige tal ved udgangen af 1999, at lagrene var vokset med 17 % i forhold til 1996.

3.6. Salgspriser og produktionsomkostninger

(78) De salgspriser, som erhvervsgrenen i Fællesskabet opnåede på fællesskabsmarkedet, faldt fra 1996 til 1997 med 9 % og holdt sig i perioden 1997-1998 på et forholdsvis konstant niveau. Fra 1998 til udgangen af undersøgelsesperioden faldt priserne imidlertid atter, nemlig med yderligere 12 %.

(79) Undersøgelsen viste, at produktionsomkostningerne for PSF blev kraftigt påvirket af priserne på råvarerne, idet disses andel af fremstillingsomkostningerne i undersøgelsesperioden var så høj som 84 %. De vigtigste råvarer såsom PTA, DMT og glycol (60-70 % af de samlede produktionsomkostninger) er stærkt følsomme over for svingninger i råolieprisen.

(80) En sammenligning af salgspriser og produktionsomkostninger viser, at omkostningerne ved produktion af PSF fra 1996 til 1998 faldt kraftigere end den gennemsnitlige salgspris. Denne situation ændrede sig imidlertid drastisk i undersøgelsesperioden, hvor produktionsomkostningerne vedblev med at falde, om end i lavere tempo end salgspriserne.

3.7. Rentabilitet

(81) I lighed med de trends, der blev registreret for salgspriser og produktionsomkostninger, udviklede rentabiliteten sig uregelmæssigt i den af undersøgelsen omfattede periode. Den steg fra 2,3 % i 1996 til 8,9 % i 1997, men lå i 1998 på det særdeles fordelagtige niveau 15,4 %. Undersøgelsen viste imidlertid, at denne høje fortjeneste især kunne tilskrives den ekstraordinært lave pris på råolie. Disse lave priser varede ikke ved, og rentabiliteten faldt derfor til 3,4 % i undersøgelsesperioden.

(82) Undersøgelsen viste, at den høje rentabilitet, der blev opnået i 1998, også skyldtes den omstruktureringsproces, som erhvervsgrenen i Fællesskabet havde indledt. Nogle produktionsanlæg blev lukket eller omstillet til ny produktion, og erhvervsgrenen i Fællesskabet søgte at øge produktionen af mere specialiserede varer med højere værditilvækst.

(83) Det skal understreges, at den samlede rentabilitet på 3,4 % i undersøgelsesperioden dækkede over tab i standardvaregrupper som f.eks. PSF til vævede varer (- 8 %), almindelige ikke-vævede fibre (- 8 %) og hule ikke-vævede fibre (- 1 %). Det blev fundet godtgjort, at kun 27 % af EF-erhvervsgrenens salg var rentabelt i undersøgelsesperioden. De ovennævnte tre varetyper tegnede sig i undersøgelsesperioden for 72 % af EF-erhvervsgrenens produktion og 73 % af dens salg. Tilsvarende tegnede disse typer sig for 71 % af importen fra de af undersøgelsen omfattede lande. Derimod lå rentabiliteten på et så højt niveau som 32 % for mærkevarebeskyttede PSF og visse andre specielle PSF, der i undersøgelsesperioden kun tegnede sig for 7 % af EF-erhvervsgrenens produktion og 8 % af salget. Disse varetyper dækkede mindre end 2 % af den samlede import af PSF fra de berørte lande i undersøgelsesperioden.

3.8. Investeringer

(84) Investeringerne var i undersøgelsesperioden 17 % højere end i 1996 og beløb sig til 17,9 mio. ECU/EUR. Bortset fra 1997, hvor produktionsanlæggene som hovedregel blev mindre, vedrørte de fleste af investeringerne i den af undersøgelsen omfattede periode enten udskiftninger eller investeringer i omstilling til produktion af varer med højere værditilvækst.

3.9. Beskæftigelse

(85) Beskæftigelsesudviklingen er en logisk konsekvens af formindskelsen af produktionsanlæggene og af omstruktureringsindsatsen, således som det fremgår af EF-erhvervsgrenens investeringsprogrammer. I den af undersøgelsen omfattede periode faldt beskæftigelsen i tilknytning til den pågældende vare med 14 %, nemlig fra 2766 til 2136.

4. Konklusion

(86) Ovennævnte analyse viste, at medens forbruget i Fællesskabet voksede med 29 %, fik erhvervsgrenen i Fællesskabet ikke nogen andel i markedets vækst. Rent faktisk blev det fundet godtgjort, at EF-erhvervsgrenens salg faldt med 2 %, og at den mistede en markedsandel på 13,8 procentpoint. Desuden blev væksten i EF-erhvervsgrenens produktion begrænset til 7 %. Sideløbende dermed gav nedgangen i produktionskapaciteten sig udslag i en forbedring af kapacitetsudnyttelsen.

(87) I den af undersøgelsen omfattede periode faldt både salgsprisen for PSF og produktionsomkostningerne kraftigt. Priserne faldt mindre end omkostningerne, og rentabiliteten var i undersøgelsesperioden en smule gunstigere end i 1996. Denne tilsyneladende positive situation må dog ikke tilsløre, at rentabiliteten i undersøgelsesperioden ikke var tilfredsstillende. Desuden dækkede den over store tab på delmarkederne for almindelige PSF, der tegner sig for langt størstedelen af både EF-erhvervsgrenens salg og importen fra de berørte lande. Desuden skal det understreges, at så meget som 73 % af EF-erhvervsgrenens salg var tabsgivende i undersøgelsesperioden.

(88) EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris faldt i den af undersøgelsen omfattede periode med 20 %. Samtidig voksede importen til fællesskabsmarkedet fra de berørte lande støt. Den tegnede sig i 1996 for 4,5 % af forbruget i Fællesskabet og i undersøgelsesperioden for så meget som 14,7 %. I den af undersøgelsen omfattede periode androg prisnedgangen for PSF importeret fra Indien og Republikken Korea så meget som 30 %. Analyser foretaget i løbet af den af undersøgelsen omfattede periode viste, at EF-erhvervsgrenens priser fra 1996 til 1998 faldt med 9 %, medens importpriserne faldt med 21 %. Fra 1998 til undersøgelsesperioden faldt importpriserne yderligere med 13 %, og EF-erhvervsgrenens priser fulgte efter med en nedsættelse på 12 %.

(89) Investeringerne voksede i den af undersøgelsen omfattede periode med 17 %, men tog overvejende sigte på at formindske produktionsanlæggene og rationalisere produktionsprocessen, således at der i højere grad blev fremstillet varer med høj værditilvækst. I fuld overensstemmelse dermed faldt beskæftigelsen med 14 %.

(90) Der drages den konklusion af det ovenstående, navnlig faldet i markedsandel og den utilfredsstillende fortjeneste, at der blev påført erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(91) I henhold til artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen, undersøgte Kommissionen om den væsentlige skade, der var påført erhvervsgrenen i Fællesskabet, var forvoldt af dumpingimporten, eller om andre faktorer kunne have forvoldt denne skade eller bidraget dertil, med henblik på at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.

(92) Der mindes om, at det som led i tidligere procedurer var fundet godtgjort, at dumpingimporten fra en række lande, nemlig Belarus og Taiwan (endelige resultater) samt Australien, Indonesien og Thailand (foreløbige resultater) påførte erhvervsgrenen i Fællesskabet skade. Der skal som led i denne undersøgelse tages hensyn til dette forhold.

2. Dumpingimportens virkning

(93) Importen fra de to lande, der er omfattet af denne undersøgelse, voksede kraftigt i den af undersøgelsen omfattede periode. Medens importen mængdemæssigt blev firedoblet til 86710 tons svarende til 14,7 % af forbruget i Fællesskabet, faldt EF-erhvervsgrenens salgsmængde med 2 %, og en markedsandel på 13,8 procentpoint gik tabt. Underskudsmargenerne opgjort som et vejet gennemsnit andrager 21,2 % for Republikken Korea og 21,6 % for Indien. Kommissionen drog derfor den konklusion, at importen fra Republikken Korea og Indien øvede et kraftigt pres i nedadgående retning på fællesskabsmarkedet.

(94) 71 % af denne import og 73 % af EF-erhvervsgrenens salg består af PSF til vævede varer og almindelige og hule PSF til ikke-vævede formål. Som følge af nedgangen i EF-erhvervsgrenens salgspriser er rentabiliteten på disse delmarkeder blevet negativ.

(95) Det modsatte er tilfældet for delmarkedet for varemærkebeskyttede PSF og andre specielle PSF, hvor importen udgør mindre end 2 % af den samlede import fra de pågældende lande, og hvor erhvervsgrenen i Fællesskabet opnår en rentabilitet på mellem 14 % og 32 %. Denne del af markedet var imidlertid ikke stor nok til at sikre en tilstrækkelig samlet rentabilitet i undersøgelsesperioden.

(96) Der drages den konklusion af disse betragtninger, at dumpingimporten fra de pågældende lande øvede betydelig negativ indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation.

3. Virkningerne af andre faktorer

3.1. Udviklingen i forbruget

(97) I den af undersøgelsen omfattede periode voksede forbruget i Fællesskabet med 29 %. Situationen, hvor der påføres erhvervsgrenen i Fællesskabet skade, kan derfor ikke tilskrives forbrugsudviklingen.

3.2. Import af PSF fra andre tredjelande

(98) Der er allerede truffet foranstaltninger over for Belarus, Taiwan, Australien, Indonesien og Thailand med det formål at afhjælpe den skadelige dumping fra disse landes side.

(99) Med hensyn til andre lande, som der ikke er truffet foranstaltninger over for, ligger de gennemsnitlige importpriser på et højere niveau end EF-erhvervsgrenens salgspriser på fællesskabsmarkedet, hvilket indikerer, at denne import ikke bidrog til prisfaldet på fællesskabsmarkedet.

(100) Selv om det blev fundet godtgjort, at Saudi-Arabien eksporterede PSF til en pris, der svarede til de af undersøgelsen omfattede landes priser, udgjorde dets markedsandel kun 0,78 % og var derfor ubetydelig.

3.3. EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet

(101) Den andel, som EF-erhvervsgrenens eksportsalg udgjorde af det samlede salg, androg i 1996 9 %, i 1997 10 %, i 1998 6 % og i undersøgelsesperioden 7 %. Da eksportaktiviteten er en forholdsvis ubetydelig aktivitet for erhvervsgrenen i Fællesskabet, kan en eventuel skade i form af formindsket produktion, som følge af den lille nedgang i eksportsalget i undersøgelsesperioden, ikke forklare den væsentlige skade, der er påført erhvervsgrenen i Fællesskabet.

4. Konklusion om årsagssammenhæng

(102) Som nævnt ovenfor bidrog importen fra de lande, for hvis vedkommende der for nylig blev indført antidumping- og udligningstold, til den situation, hvor der blev påført erhvervsgrenen i Fællesskabet skade. Den mængdemæssige stigning i importen fra de pågældende lande faldt imidlertid sammen med en formindskelse af EF-erhvervsgrenens salgsmængde og en kraftig nedgang i dens markedsandel. Desuden blev det fundet godtgjort, at der forelå et kraftigt prisunderbud i undersøgelsesperioden. Alle disse faktorer havde væsentlige negative virkninger for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Denne import har derfor isoleret set påført erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSE

1. Indledning

(103) Kommissionen undersøgte, om der på trods af konklusionerne om dumping og skade forelå tvingende årsager til at drage den konklusion, at det i dette særlige tilfælde ikke er i Fællesskabets interesse at træffe foranstaltninger. Med dette for øje overvejede Kommissionen i henhold til artikel 21, stk. 1, i grundforordningen, hvilke virkninger foranstaltningerne ville få for alle parter, der er berørt af undersøgelsen.

2. EF-erhvervsgrenens interesse

(104) Erhvervsgrenen i Fællesskabet blev udsat for import af PSF til dumpingpris, hvilket førte til den situation, at størstedelen af salget blev tabsgivende. Selv om erhvervsgrenen i Fællesskabet søger at videreudbygge delmarkedet for PSF med høj værditilvækst såsom komponentfibre, tresidede fibre, farvede fibre og fibre med særlige egenskaber som f.eks. brandhæmmende fibre og at varemærkebeskytte fibre, begrænses disse fibres andel i det samlede salg af den lille markedsefterspørgsel. Det vigtigste delmarked er derfor delmarkedet for almindelige fibre til såvel vævede som ikke-vævede formål, hvor importen fra de berørte lande gør sig stadig mere gældende. Erhvervsgrenen i Fællesskabet bør vedblive med at fremstille almindelige PSF, fordi deres kunder kræver, at hele sortimentet af PSF-typer står til rådighed. Som det også fremgår af investeringsprogrammerne, er erhvervsgrenen i Fællesskabet derfor ikke rede til at opgive produktionen af almindelige PSF.

(105) Erhvervsgrenen i Fællesskabet er ved at formindske sin størrelse blevet sat i stand til at forbedre sin kapacitetsudnyttelse. Samtidig er rentabiliteten blevet opretholdt ved hjælp af omstrukturering og specialisering. Denne strategi var særlig vellykket i 1997 og 1998, men pristrykket blev fra første kvartal 1999 så kraftigt, at rentabiliteten ikke længere var tilfredsstillende.

(106) Kommissionen drager den konklusion, at en yderligere forringelse af EF-erhvervsgrenens situation er sandsynlig, hvis der ikke træffes antidumpingforanstaltninger, og at dette indebærer en realistisk mulighed for yderligere nedgang i beskæftigelsen og en vished for, at nogle fællesskabsproducenter vil forsvinde. Da selve formålet med at træffe antidumpingforanstaltninger er at genskabe en loyal konkurrence på fællesskabsmarkedet, ville dette være i EF-erhvervsgrenens interesse, idet denne lider under den massive import til dumpingpris.

3. Virkning for importører og brugere

(107) Kommissionen modtog tre svar på sit spørgeskema fra virksomheder, der både er importører og brugere af PSF, to fra brugervirksomheder og to fra importører. Desuden fremsendte en brugersammenslutning en redegørelse.

(108) Alle disse interesserede parter frarådede, at der blev indført en antidumpingtold, fordi den ville forhøje købsprisen for de PSF, der blev importeret fra Republikken Korea og Indien. Desuden gav de tre vigtige grunde til ikke at træffe foranstaltninger. For det første hævdedes det at være umuligt at købe varer af tilsvarende kvalitet hos erhvervsgrenen i Fællesskabet til tilsvarende lave priser. For det andet burde der sondres mellem anvendelsen af PSF til spinding og andre formål. Og for det tredje kan visse PSF-typer slet ikke erhverves hos erhvervsgrenen i Fællesskabet.

(109) Kommissionen fandt det godtgjort, at de lave priser for PSF skyldtes dumping, navnlig fra de berørte landes side. Sigtet med at indføre antidumpingtold er at genskabe effektive markedsvilkår, og den samlede virkning på købsprisen vil som angivet nedenfor blive særdeles lille. Den vægt, som PSF havde i produktionsomkostningerne for de tre samarbejdende brugeres færdigvarer, svingede mellem 24 % og 48 %. For de berørte landes vedkommende andrager den foreslåede told opgjort som et vejet gennemsnit 16,7 %, medens importandelen i undersøgelsesperioden lå på 14,7 %. De foreslåede foranstaltninger kan således føre til, at brugernes produktionsomkostninger gennemsnitlig forhøjes med 0,6-1,2 %. Denne sandsynlige maksimale forhøjelse må anses for at være forholdsvis begrænset sammenholdt med de foreslåede foranstaltningers positive virkninger i form af genskabelse af effektiv konkurrence på fællesskabsmarkedet.

(110) Brugerne hævdede, at det ikke var i Fællesskabets interesse at træffe foranstaltninger over for "fibrefill", og at der burde sondres mellem PSF anvendt til spinding (vævet) og PSF anvendt til andre formål end spinding (ikke-vævet eller "fibrefill"). Desuden hævdede de, at de havde investeret i maskiner, der kun var egnede til fremstilling af visse typer, og at erhvervsgrenen i Fællesskabet ikke sælger visse typer PSF på fællesskabsmarkedet, således at der ikke burde træffes foranstaltninger over for disse typer.

(111) For det første arguments vedkommende blev der ikke fremført nogen klare kriterier, som kunne gøre det muligt at klassificere PSF i overensstemmelse med denne sondring. Rent faktisk bestemmer de fysiske karakteristika ikke nødvendigvis varens endelige anvendelse. Desuden har Kommissionen sammenlignet eksportpriserne og EF-erhvervsgrenens salgspriser på grundlag af varegrupper, som blev baseret på den endelige anvendelse. Der blev for alle varegruppers vedkommende konstateret dumping, skade og årsagssammenhæng. For det andet arguments vedkommende kræver en omlægning af produktionsanlæggene fra én type til en anden kun forholdsvis små ændringer såsom en anden type "spinneret" til fremstilling af tynde tråde. Denne bemærkning blev også fremsat af brugersammenslutningen selv. Kommissionen drog den konklusion, at hvis visse typer ikke kunne erhverves hos erhvervsgrenen i Fællesskabet, skyldtes dette ikke tekniske faktorer, men det forhold, at erhvervsgrenen i Fællesskabet var uvillig til at levere til den lave pris, som de potentielle købere ønskede.

4. Konklusion

(112) Kommissionen drog den konklusion af det ovenstående, at der ikke var nogen tvingende årsager til ikke at træffe foranstaltninger.

I. FORESLÅEDE FORANSTALTNINGER

(113) For at forhindre, at den pågældende dumpingimport forvolder yderligere skade inden afslutningen af undersøgelsen, foreslås det, at der træffes midlertidige antidumpingforanstaltninger.

1. Skadestærskel

(114) Ved fastlæggelsen af de midlertidige foranstaltningers omfang blev der både taget hensyn til de konstaterede dumpingmargener og omfanget af den skade, der er påført erhvervsgrenen i Fællesskabet.

(115) Det er en forudsætning for at kunne afhjælpe skaden, at erhvervsgrenen bringes i en situation, hvor importpriserne for den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande forhøjes til et niveau, hvor de ikke forvolder skader.

(116) Det ikke-skadelige prisniveau blev fastsat på grundlag af de fulde produktionsomkostninger for erhvervsgrenen i Fællesskabet og en fortjeneste før skat på 10 %. Skadesafhjælpningsniveauet blev beregnet ved at sammenligne den ikke-skadelige pris med de salgspriser, som de eksporterende producenter tog, ved anvendelse af samme metode som for prisunderbuddets vedkommende.

(117) Det blev hævdet, at der ligesom i sagen mod Belarus skulle anvendes en rentabilitet på 6 % som relevant fortjeneste. Det blev dog fundet godtgjort, at den fortjeneste, der var rimelig for erhvervsgrenen i Fællesskabet i 1994, ikke er bindende for Kommissionen som led i denne undersøgelse, for det første fordi erhvervsgrenen i Fællesskabet vedblev med at lide finansielle tab efter 1994, og for det andet fordi den relevante fortjeneste i 1994 blev fastlagt under hensyn til de langfristede investeringsbehov på det pågældende tidspunkt, medens der i denne sag blev taget hensyn til de tab, som erhvervsgrenen i Fællesskabet har lidt på lang sigt, og det fortjenstniveau, som kunne have været indtjent, hvis der ikke havde fundet nogen dumpingimport sted. Under disse omstændigheder blev det fundet godtgjort, at 10 % var en rimelig fortjeneste.

(118) Skadestærsklen udtrykt i procent af prisen cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, blev derfor højere end de fastlagte dumpingmargener.

2. De midlertidige foranstaltningers form og omfang

(119) Det blev i samtlige tilfælde fundet godtgjort, at dumpingmargenen var lavere end skadestærsklen. I henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen skal de midlertidige foranstaltninger, der skal træffes, derfor svare til de fastlagte dumpingmargener.

(120) De antidumpingtoldsatser for individuelle virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse virksomheder ved undersøgelsen. Disse toldsatser (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre virksomheder") finder således udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land, som er fremstillet af de nævnte virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer fremstillet af alle andre virksomheder, der ikke udtrykkelig er nævnt med navn og adresse i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af satsen for "alle andre virksomheder".

(121) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(10) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter konsultation af det rådgivende udvalg ændrer Kommissionen om nødvendigt forordningen i overensstemmelse hermed ved at ajourføre listen over virksomheder, som er omfattet af individuelle toldsatser.

J. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(122) Af hensyn til en forsvarlig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på en endelig foranstaltning -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 5503 20 00, med oprindelse i Indien og Republikken Korea.

2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende procent af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af nedenstående virksomheder:

>TABELPOSITION>

3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

De berørte parter kan inden en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.

I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 6. juli 2000.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18.

(3) EFT C 285 af 7.10.1999, s. 3.

(4) EFT C 369 af 21.12.1999, s. 20.

(5) EFT L 189 af 30.7.1996, s. 13.

(6) EFT L 204 af 4.8.1999, s. 3.

(7) EFT L 16 af 21.1.2000, s. 30.

(8) EFT L 113 af 12.5.2000, s. 1.

(9) EFT L 9 af 15.1.1993, s. 2.

(10) Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat C, DM 24 - 8/38, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel, Belgien