KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/1/EOEF af 21. januar 1993 om aendring af direktiv 77/535/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om stikproeve- og analysemetoder for goedning (Analysemetoder for mikronaeringsstoffer)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets direktiv 76/116/EOEF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om goedning (1), senest aendret ved direktiv 89/530/EOEF (2), saerlig artikel 9, stk. 2, og

ud fra foelgende betragtninger:

Ved Traktatens artikel 8 A oprettes et omraade uden indre graenser med fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;

ved direktiv 89/530/EOEF suppleres og aendres direktiv 76/116/EOEF for saa vidt angaar mikronaeringsstofferne, bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen og zink i goedninger;

ifoelge Kommissionens direktiv 77/535/EOEF (3), senest aendret ved direktiv 89/519/EOEF (4), skal der foretages officiel kontrol af EOEF-goedninger med henblik paa at fastslaa, at de opfylder de krav, som foelger af faellesskabsbestemmelserne vedroerende goedningers kvalitet og sammensaetning; naevnte direktiv boer suppleres, saaledes at de goedninger, som omhandles i direktiv 89/530/EOEF, ligeledes kan blive kontrolleret;

i betragtning af de paataenkte foranstaltningers omfang og virkninger er de ved dette direktiv fastsatte EF-faellesskabsforanstaltninger uomgaengeligt noedvendige for at opfylde de fastsatte maal; disse maal kan ikke opfyldes af medlemsstaterne enkeltvis; opfyldelsen af disse maal paa faellesskabsplan er i oevrigt allerede fastsat ved direktiv 76/116/EOEF;

de i dette direktiv fastsatte bestemmelser er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af direktiverne om fjernelse af tekniske hindringer for handel med goedning -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Metoderne, som er anfoert i bilaget til naervaerende direktiv, indsaettes i bilag II til direktiv 77/535/EOEF.

De metoder, som er anfoert i naevnte bilag II, som aendret ved naervaerende direktiv, anvendes paa EOEF-goedninger til bestemmelse af ethvert mikronaeringsstof, der er deklareret med mindre end eller lig med 10 %.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1993. De underretter straks Kommissionen herom.

Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 3

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. januar 1993.

Paa Kommissionens vegne

Martin BANGEMANN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 21.

(2) EFT nr. L 281 af 30. 9. 1989, s. 116.

(3) EFT nr. L 213 af 22. 8. 1977, s. 1.

(4) EFT nr. L 265 af 12. 9. 1989, s. 30.

BILAG

»Metode 9

MIKRONAERINGSSTOFFER

Metode 9.1

EKSTRAKTION AF TOTALINDHOLDET AF MIKRONAERINGSSTOFFER

1. FORMAAL

I denne metode fastsaettes proceduren til ekstraktion af totalindholdet af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen og zink. Det tilstraebes at foretage faerrest mulige ekstraktioner og i videst mulig udstraekning anvende samme ekstrakt til bestemmelse af totalindholdet af hvert enkelt af ovennaevnte mikronaeringsstoffer.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne metode anvendes til EOEF-goedninger, der er omfattet af Raadets direktiv 89/530/EOEF (1), og hvor der er deklareret et eller flere af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen eller zink. Metoden anvendes til bestemmelse af ethvert mikronaeringsstof, der er deklareret med mindre end eller lig med 10 %.

3. PRINCIP

Oploesning i kogende, fortyndet saltsyre.

N.B.: Ekstraktionen er empirisk og er ikke noedvendigvis kvantitativ, afhaengigt af produktet og de oevrige bestanddele af goedningen. Navnlig kan den ekstraherede maengde for visse mangan-oxiders vedkommende vaere betydeligt lavere end den samlede maengde mangan, som er indeholdt i produktet. Det paahviler goedningsfabrikanterne at sikre, at det deklarerede indhold reelt svarer til den maengde, som ekstraheres under de i metoden anvendte betingelser.

4. REAGENSER

4.1. Fortyndet saltsyreoploesning, ca. 6 M:

1 rumfang saltsyre (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.

4.2. Koncentreret ammoniumhydroxidoplysning (NH4OH, r = 0,9 g/ml).

5. APPARATUR

Elektrisk varmeplade med temperaturregulering.

N.B.: Hvis ekstraktet skal benyttes til bestemmelse af bor, maa der ikke anvendes borosilikatglas. Teflon eller kvarts vil vaere velegnet til denne ekstraktion. Anvendes der opvaskemidler indeholdende borater til afvaskning af laboratorieudstyr, skal dette skylles ekstra omhyggeligt.

6. PROEVEFORBEREDELSE

Se metode nr. 1 [Kommissionens direktiv 77/535/EOEF (EOEF nr. L 213 af 22. 8. 1977, s. 1)].

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Analyseproeve

Alt efter det deklarerede indhold af det paagaeldende naeringsstof i produktet udtages en goedningsmaengde paa mellem 2 og 10 g. Foelgende tabel skal anvendes til fremstilling af en endelig oploesning, som efter passende fortynding ligger inden for maaleintervallet for hver metode. Proeven afvejes med en noejagtighed paa 1 mg.

/* Tabel: Se EFT */

Proeven anbringes i et 250 ml baegerglas.

7.2. Fremstilling af oploesningen

Hvis proeven er i fast form, fugtes den med en smule vand, hvorefter der forsigtigt og i smaa portioner foerst tilsaettes et rumfang fortyndet saltsyre (4.1) svarende til 10 ml pr. g goedning og derefter ca. 50 ml vand. Baegerglasset daekkes med et urglas, og der blandes.

Proeven bringes i kog paa varmepladen og holdes kogende i 30 minutter, hvorefter den afkoeles, idet den omroeres med mellemrum.

Derefter overfoeres vaesken kvantitativt til en maalekolbe paa 250 eller 500 ml (se tabel), og der fyldes op til maerket med vand og blandes.

Der filtreres paa et toert filter over i en toer beholder, idet den foerste portion kasseres; filtratet skal vaere helt klart.

Det anbefales at foretage bestemmelsen hurtigst muligt paa alikvoter af det klare filtrat. I modsat fald tilproppes beholderen.

Bemaerkning: Ekstrakter til bestemmelse af borindhold: pH justeres til mellem 4 og 6 ved tilsaetning af koncentreret ammoniumhydroxidoploesning (4.2).

8. BESTEMMELSE

Bestemmelsen af naeringsstofferne foretages paa alikvoter, som er tilpasset til de specifikke metoder for hvert enkelt naeringsstof.

Om noedvendigt fjernes organiske, chelaterende eller kompleksbindende stoffer paa en alikvot efter metode 9.3. Normalt er dette unoedvendigt for bestemmelser ved atomabsorptionsspektrometri.

Metode 9.2

EKSTRAKTION AF VANDOPLOESELIGE MIKRONAERINGSSTOFFER

1. FORMAAL

I denne metode fastsaettes proceduren til ekstraktion af vandoploeselige former af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen og zink. Det tilstraebes at foretage faerrest mulige ekstraktioner og i videst mulig udstraekning anvende samme ekstrakt til bestemmelse af indholdet af hvert enkelt af ovennaevnte mikronaeringsstoffer.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne metode anvendes til EOEF-goedninger, der er omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og hvor der er deklareret et eller flere af foelgende mikronaeringsstoffer: bor, cobolt, kobber, jern, mangan, molybdaen eller zink. Metoden anvendes til bestemmelse af ethvert mikronaeringsstof, der er deklareret med mindre end eller lig med 10 %.

3. PRINCIP

Naeringsstofferne ekstraheres ved omrystning af goedningen i vand ved en temperatur paa 20 ± 2 °C.

N.B.: Ekstraktionen er empirisk og vil ikke noedvendigvis vaere kvantitativ.

4. REAGENSER

4.1. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 6 M:

1 rumfang saltsyre (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.

5. APPARATUR

5.1. Rysteapparat indstillet til 35 til 40 omdrejninger pr. minut.

5.2. pH-meter

N.B.: Hvis ekstraktet skal benyttes til bestemmelse af bor, maa der ikke anvendes borosilikatglas. Teflon eller kvarts vil vaere velegnet til denne ekstraktion. Anvendes der opvaskemidler indeholdende borater til afvaskning af laboratorieudstyr, skal dette skylles ekstra omhyggeligt.

6. PROEVEFORBEREDELSE

Se metode nr. 1 [Kommissionens direktiv 77/535/EOEF (EOEF nr. L 213 af 22. 8. 1977, s. 1)].

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Analyseproeve

Alt efter det deklarerede indhold af det paagaeldende naeringsstof i produktet udtages en goedningsmaengde paa mellem 2 og 10 g. Foelgende tabel skal anvendes til fremstilling af en endelig oploesning, som efter passende fortynding ligger inden for maaleintervallet for hver metode. Proeven afvejes med en noejagtighed paa 1 mg.

/* Tabel: Se EFT */

Proeven anbringes i en 250 eller 500 ml maalekolbe (jf. tabellen).

7.2. Fremstilling af oploesningen

Der tilsaettes ca. 200 ml vand, hvis det er en 250 ml maalekolbe, eller 400 ml vand, hvis det er en 500 ml maalekolbe.

Kolben tilproppes omhyggeligt og rystes kraftigt i haanden, saa proeven bliver dispergeret. Derefter anbringes kolben paa rysteapparatet (5.1) i 30 minutter.

Der fyldes op til maerket med vand og blandes.

7.3. Praeparering af analyseoploesningen

Der filtreres omgaaende i en ren og toer flaske, som straks tilproppes. Bestemmelsen foretages hurtigst muligt efter filtreringen.

N.B.: Hvis filtratet gradvis bliver uklart, foretages en ny ekstraktion som under 7.1. og 7.2. Maalekolbens rumfang er Ve. En portion af ekstraktet filtreres over i en maalekolbe med rumfanget W, hvori der paa forhaand er afpipetteret 5 ml saltsyreoploesning (4). Filtreringen afbrydes i det oejeblik, maalestregen er naaet, og der blandes.

Ved denne fremgangsmaade er volumen af ekstraktet:

V = Ve × W / (W 5).

Denne vaerdi af V skal anvendes ved den efterfoelgende bestemmelse af de enkelte naeringsstoffer.

8. BESTEMMELSE

Bestemmelsen af naeringsstofferne foretages paa alikvoter, som er afpasset efter den specifikke metode, der skal anvendes i det enkelte tilfaelde.

Om noedvendigt fjernes organiske, chelaterende eller kompleksbindende stoffer paa en alikvot efter metode 9.3. Normalt er dette unoedvendigt for bestemmelser ved atomabsorptionsspektrometri.

Metode 9.3

FJERNELSE AF ORGANISKE FORBINDELSER I GOEDNINGSEKSTRAKTER

1. FORMAAL

I denne metode fastsaettes proceduren til fjernelse af organiske forbindelser i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes til ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof. Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

N.B.: Saedvanligvis har tilstedevaerelsen af organisk materiale i smaa maengder ingen indflydelse paa bestemmelserne ved atomabsorptionsspektrometri.

3. PRINCIP

De organiske forbindelser i en alikvot af ekstraktet oxideres med hydrogenperoxid.

4. REAGENSER

4.1. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 0,5 M:

1 rumfang saltsyre, (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 20 rumfang vand.

4.2. Hydrogenperoxidoploesning (30 % H2O2, r = 1,11 g/ml), fri for mikronaeringsstoffer.

5. APPARATUR

Elektrisk varmeplade med temperaturregulering.

6. FREMGANGSMAADE

Der udtages 25 ml af ekstraktionsoploesningen, fremkommet efter metode 9.1 eller 9.2, som overfoeres til et 100 ml baegerglas. Er der tale om ekstraktion 9.2, tilsaettes 5 ml fortyndet saltsyreoploesning (4.1). Derefter tilsaettes 5 ml hydrogenperoxidoploesning (4.2), og baegerglasset daekkes med et urglas. Man lader oxidationen foregaa ved stuetemperatur i ca. 1 time og bringer derefter langsomt vaesken i kog og holder den kogende i en halv time. Om noedvendigt tilsaettes paa ny 5 ml hydrogenperoxid til den afkoelede oploesning, og nedbrydningen af organiske forbindelser fortsaettes, og overskud af hydrogenperoxid fjernes ved kogning. Oploesningen afkoeles og overfoeres kvantitativt til en 50 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand. Om noedvendigt filtreres.

Der tages hensyn til denne fortynding ved udtagningen af alikvote maengder og beregning af produktets procentvise indhold af mikronaeringsstoffer.

Metode 9.4

BESTEMMELSE AF MIKRONAERINGSSTOFFER I GOEDNINGSEKSTRAKTER VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI

(GENEREL FREMGANGSMAADE)

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en generelt anvendelig procedure til bestemmelse af visse mikronaeringsstoffer i goedningsekstrakter ved atomabsorptionsspektrometri.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedning omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof. Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

Tilpasningen af denne procedure til de forskellige mikronaeringsstoffer fremgaar af metoderne for hvert enkelt naeringsstof.

N.B.: Normalt vil tilstedevaerelsen af smaa maengder af organisk stof i oploesningen ikke paavirke bestemmelser foretaget med atomabsoptionsspektrometri.

3. PRINCIP

Efter en eventuel noedvendig behandling af ekstraktet for at mindske eller fjerne generende kemiske stoffer fortyndes ekstraktet saaledes, at dets koncentration ligger inden for spektrometrets optimale arbejdsomraade ved en boelgelaengde, der er givet ved det naeringsstof, som skal bestemmes.

4. REAGENSER

4.1. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 6 M:

1 rumfang saltsyre (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.

4.2. Oploesning af fortyndet saltsyre, ca. 0,5 M:

1 rumfang saltsyre, (HCL, r = 1,18 g/ml) blandes med 20 rumfang vand.

4.3. Lanthanoploesning, 10 g (La)/liter

Dette reagens anvendes ved bestemmelse af cobolt, jern, mangan og zink. Det kan fremstilles ud fra:

a) Lathanoxid oploest i saltsyre (4.1). I en 1 liter maalekolbe bringes 11,73 g lanthanoxid (La2O3) i suspension i 150 ml vand, hvorefter der tilsaettes 120 ml 6 M (4.1). Efter at stoffet er oploest, fyldes op til maerket med vand og blandes. Denne oploesning er ca. 0,5 M med hensyn til saltsyre. Eller

b) Lathanchlorid, -nitrat, eller -sulfat. I en 1 liter maalekolbe oploeses 26,7 g lanthanchlorid, heptahydrat (LaCl3. 7H2O) eller 31,2 g lanthannitrat, hexahydrat (La(NO3)3. 6H2O) eller 26,2 g lanthansulfat, nonahydrat (La2(SO4)3. 9H2O) i 150 ml vand, hvorefter der tilsaettes 85 ml 6 M saltsyre (4.1). Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Denne oploesning er ca. 0,5 M med hensyn til saltsyre.

4.4. Standardoploesninger

Med hensyn til fremstilling heraf henvises til metoderne for hvert enkelt mikronaeringsstof.

5. APPARATUR

Atomabsorptionsspektrometer, udstyret med emissionskilder, som er karakteristiske for de naeringsstoffer, der skal bestemmes.

Ved anvendelsen af spektrometret skal producentens brugervejledning noeje foelges. Apparatet skal vaere udstyret, saa det er muligt om noedvendigt at foretage baggrundskorrektion. Dette gaelder specielt ved bestemmelse af zink og cobolt. Der anvendes acetylen/luft-flamme.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNINGEN

6.1. Oploesning

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesningen

En alikvot af det ekstrakt, der er fremstillet efter metode 9.1, 9.2 eller 9.3, fortyndes med vand og/eller saltsyre (4.1) eller (4.2), saaledes at der i den endelige maaleoploesning opnaas en koncentration af det naeringsstof, der skal bestemmes, som ligger i det anvendte kalibreringsomraade (7.2) og en saltsyrekoncentration paa mellem 0,5 M og 2,5 M. Fremgangsmaaden kan noedvendiggoere en eller flere successive fortyndinger.

Der udtages en alikvot, hvis volumen kaldes (a), af den sidste fortyndingsoploesning af ekstraktet, som overfoeres til en 100 ml maalekolbe. Til bestemmelse af cobolt, jern, mangan og zink tilfoejes 10 ml lanthanoploesning (4.3). Der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Denne oploesning er den endelige maaleoploesning. Fortyndingsfaktoren betegnes D.

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Der fremstilles en blindproeve ved at gennemfoere hele proceduren, inklusive ekstraktionen, idet man blot udelader goedningsproeven.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

Ud fra naeringsstofstandardoploesningen, fremstillet efter den metode, der er beskrevet for hvert enkelt mikronaeringsstof, fremstilles i 100 ml maalekolber en standardserie paa mindst fem oploesninger med stigende koncentration liggende i apparatets optimale arbejdsomraade. Koncentrationen af saltsyre tilpasses bedst muligt til koncentrationen i den endelige maaleoploesning (6.2). Ved bestemmelse af cobolt, jern, mangan og zink tilsaettes 10 ml af samme lanthanoploesning (4.3) som anvendt under 6.2. Der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.

7.3. Maaling

Spektrometret (5) goeres klar til maaling og indstilling paa den boelgelaengde, der er angivet for det paagaeldende naeringsstof.

Der foretages indsugning tre gange af hhv. standardoploesningerne (7.2), analyseoploesningen (6.2) og blindproeven (7.1), idet alle resultater noteres. Instrumentet gennemskylles med destilleret vand mellem hver indsugning.

Kalibreringskurven tegnes ved som ordinat at afsaette gennemsnitsvaerdien af spektrometrets visning for hver standardoploesning (7.2) og som abscisse de tilsvarende naeringsstofkoncentrationer udtrykt i mg/ml.

Ud fra denne kurve bestemmes koncentrationerne af mikronaeringsstof i analyseoploesningen (6.2) og i blindproeven (7.1). Disse koncentrationer betegnes hhv. (Xs) og (Xb) og udtrykkes i mg/ml.

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Det procentvise indhold af naeringsstof (E) i goedningen er lig med:

E % i goedningen = [(Xs Xb) × V × D]/(M × 104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

E % i goedningen = [(Xs Xb) × V ×2D]/(M × 104)

hvor

E er maengden af det bestemte naeringsstof udtrykt i procent af goedningen

Xs er koncentrationen i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml

Xb er koncentrationen i blindproeven (7.1) i mg/ml

V er ekstraktrumfanget opnaaet ved metode 9.1 eller 9.2, i ml

D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding

M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) × . × . × . × (vi/ai) × (100/a)

Metode 9.5

BESTEMMELSE AF BOR I GOEDNINGSEKSTRAKTER

VED AZOMETHIN-H-SPEKTROFOTOMETRIMETODEN

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af bor i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne metode anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (bor). Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

3. PRINCIP

Borationer danner med en oploesning af azomethin-H et gult kompleks, hvis koncentration bestemmes ved molekylaerabsorptionsspektrometri ved 410 nm. Interferende ioner maskeres med EDTA.

4. REAGENSER

4.1. EDTA-bufferoploesninger

Til en 500 ml maalekolbe indeholdende 300 ml vand overfoeres:

- 75 g ammoniumacetat (NH4OOCCH3)

- 10 g dinatriumsalt af ethylendiamintetraeddikesyre (Na2EDTA)

- 40 ml eddikesyre (CH3COOH, r = 1,05 g/ml).

Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningens pH, kontrolleret med glaselektrode, skal vaere 4,8 ± 0,1.

4.2. Azomethin-H-oploesning

Til en 200 ml maalekolbe overfoeres:

- 10 ml bufferoploesning (4.1)

- 400 mg asomethin-H (C17H12NNa08S2)

- 2 g ascorbinsyre (C6H8O6).

Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Der boer ikke tilberedes store maengder af dette reagens, som kun er holdbart i nogle faa dage.

4.3. Borstandardoploesninger

4.3.1. Borstamoploesninger, 100 mg (B)/ml

I en 1 000 ml maalekolbe oploeses 0,5719 g borsyre (H3BO3), afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i vand, hvorefter der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningen overfoeres til en plastflaske og opbevares i koeleskab.

4.3.2. Borarbejdsoploesning, 10 mg (B)/ml

50 ml stamoploesning (4.3.1) overfoeres til en 500 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand og blandes.

5. APPARATUR

Spektrometer udstyret til molekylaerabsorption med 10 mm kuvetter og indstillet paa en boelgelaengde paa 410 nm.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNINGEN

6.1. Oploesning af bor i goedningsproeven

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt eventuelt 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesning

En alikvot af ekstraktet (6.1) fortyndes med vand, saa der opnaas en borkoncentration, der ligger inden for omraadet specificeret i afsnit 7.2. To paa hinanden foelgende fortyndinger kan vaere noedvendige. Fortyndingsfaktoren betegnes D.

6.3. Fremstilling af korrektionsoploesning

Hvis analyseoploesningen (6.2) er farvet, fremstilles en tilsvarende korrektionsoploesning ved at overfoere 5 ml analyseoploesning (6.2), 5 ml EDTA-bufferoploesning (4.1) og 5 ml vand til en plastflaske. Der blandes.

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Der fremstilles en blindproeve ved at gennemfoere hele proceduren inklusive ekstraktionen og kun udelade goedningsproeven.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

Til en raekke maalekolber paa 100 ml overfoeres henholdsvis 0, 5, 10, 15, 20 og 25 ml borarbejdsoploesning (4.3.2). Der fyldes op til maerket med vand og blandes grundigt. Disse oploesninger indeholder fra 0 til 2,5 mg bor (B)/ml.

7.3. Farveudvikling

Til en raekke plastflasker overfoeres 5 ml af hver af standardoploesningerne (7.2), af analyseoploesningen (6.2) og af blindproeven (7.1).

Der tilsaettes 5 ml EDTA-bufferoploesning (4.1) og 5 ml azomethin-H-oploesning (4.2) til hver af flaskerne. Der blandes, og farven udvikles i moerke i 2 en halv til 3 timer.

7.4. Maaling

Ved boelgelaengden 410 nm og med vand som reference maales og noteres absorbanserne af oploesningerne (7.3), samt i givet fald af korrektionsoploesningen (6.3). Kuvetterne skylles med vand forud for maalingen af den foelgende oploesning.

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Kalibreringskurven tegnes med koncentrationen af standardoploesningerne (7.2) som abscisse og de tilsvarende absorbansvaerdier (7.4), aflaest paa spektrofotometret, som ordinat.

Ud fra kalibreringskurven bestemmes borkoncentrationen (B) i blindproeven (7.1), borkoncentrationen i analyseoploesningen (6.2) og i givet fald, hvis analyseoploesningen er farvet, den korrigerende koncentration til analyseoploesningen. For at beregne den korrigerede koncentration traekkes absorbansvaerdien af korrektionsoploesningen (6.3) fra absorbansvaerdien for analyseoploesningen. Koncentrationen i analyseoploesningen (6.2) eller den korrigerede koncentration i analyseoploesningen noteres (xs). Koncentrationen i blindproeven noteres (xb).

Det procentvise indhold af bor (B) i goedningen er:

B % = [(xs xb) × V × D]/(M ×104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

B % = [(xs xb) × V × 2D]/(M × 104)

hvor

B er det procentvise indhold af bor (B) i goedningen

xs er koncentrationen af bor i analyseoploesningen (6.2) uden eller med korrektion i mg/ml

xb er koncentrationen af bor i blindproeven (7.1) i mg/ml

V er rumfanget af ekstraktet fremstillet ved metode 9.1 eller 9.2, i ml

D er fortyndingsfaktoren svarende til den under 6.2 foretagne fortynding

M er massen af den afvejede proeve efter metode 9.1 eller 9.2, i gram

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2), er de successive alikvoter og (v1), (v2) de rumfang, der svarer til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D = (v1/a1) × (v2/a2)

Metode 9.6

BESTEMMELSE AF COBOLT I GOEDNINGSEKSTRAKTER

VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af cobolt i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter til goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (cobolt). Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

3. PRINCIP

Efter passende behandling og fortynding af ekstrakterne bestemmes coboltindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.

4. REAGENSER

4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M

Se metode 9.4, afsnit 4.1.

4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M

Se metode 9.4, afsnit 4.2.

4.3. Lanthanoploesninger, 10 g (La) pr. liter

Se metode 9.4, afsnit 4.3.

4.4. Coboltstandardoploesninger

4.4.1. Coboltstamoploesning, 1 000 mg/ml.

I et 250 ml baegerglas oploeses noejagtigt 1 g metallisk cobolt, afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i 25 ml 6 M saltsyre (4.1). Der opvarmes paa varmeplade indtil fuldstaendig oploesning. Efter afkoeling overfoeres vaesken kvantitativt til en 1 000 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand og blandes.

4.4.2. Coboltarbejdsoploesning, 100 mg Co/ml.

Til en 100 ml maalekolbe overfoeres 10 ml stamoploesning (4.4.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2). Derefter blandes.

5. APPARATUR

Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere udstyret med en coboltlampe og indstilles paa boelgelaengden 240,7 nm. Maalingen skal gennemfoeres med baggrundskorrektion.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING

6.1. Oploesning af cobolt i goedningsproeven

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesning

Se metode 9.4, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (v/v) lanthanoploesning (4.3).

7. FREMGANGSMADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Se metode 9.4, afsnit (7.1). Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

Se metode 9.4, afsnit 7.2.

For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg/ml cobolt (Co)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml coboltarbejdsoploesning (4.4.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt til analyseoploesningens koncentration. Der tilsaettes til hver kolbe 10 ml af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning og fyldes op til 100 ml med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2). Der blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 mg cobolt (Co)/ml.

7.3. Maaling

Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 240,7 nm.

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Se metode 9.4, afsnit 8.

Det procentvise indhold af cobolt (Co) i goedningen er lig med:

Co % = [(xs xb) × V × D] / (M ×104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

Co % = [(xs xb) × V × 2D] / (M × 104)

hvor

Co er maengden af cobolt (Co) udtrykt i procent af goedningen

xs er koncentrationen af cobolt i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml

xb er koncentrationen af cobolt i blindproeven (7.1) i mg/ml

V er ekstrakrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml

D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding

M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×.×.×.× (vi/ai) × (100/a)

Metode 9.7

BESTEMMELSE AF KOBBER I GOEDNINGSEKSTRAKTER

VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af kobber i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (kobber). Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

3. PRINCIP

Efter passende behandling og fortynding af ekstrakterne bestemmes kobberindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.

4. REAGENSER

4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M

Se metode 9.4, afsnit 4.1.

4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M

Se metode 9.4, afsnit 4.2.

4.3. Oploesning af hydrogenperoxid (30 % H2O2, p = 1,11 g/ml), fri for mikronaeringsstoffer

4.4. Kobberstandardoploesninger

4.4.1. Kobberstamoploesning, 1 000 mg Cu/ml

I et 250 ml baegerglas afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtig 1 g kobber i pulverform. Der tilsaettes 25 ml 6 M saltsyre (4.1) og 5 ml hydrogenperoxidoploesning (4.3), og der varmes paa en varmeplade, til alt kobber er oploest. Efter afkoeling overfoeres kvantitativt til en 1 000 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand og blandes.

4.4.2. Kobberarbejdsoploesning, 100 mg Cu/ml

Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml stamoploesning (4.4.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.

5. APPARATUR

Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere udstyret med en kobberlampe og indstilles paa boelgelaengden 324,8 nm.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING

6.1. Oploesning af kobber i goedningsproeven

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2, samt eventuelt 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesningen

Se metode 9.4, afsnit 6.2.

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Se metode 9.4. afsnit 7,1.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

Se metode 9.4, afsnit 7.2.

For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg kobber (Cu)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml kobberarbejdsoploesning (4.4.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt til koncentrationen i analyseoploesningen (6.2). Der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 mg kobber (Cu)/ml.

7.3. Maaling

Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 324,8 nm.

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Se metode 9.4, afsnit 8.

Det procentvise indhold af kobber (Cu) i goedningen er lig med:

Cu % = [Xs Xb) × V × D]/(M ×104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

Cu % = [Xs Xb) × V × 2D]/(M × 104)

hvor

Cu er maengden af kobber (Cu) udtrykt i procent af goedningen

Xs er koncentrationen af kobber i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml

Xb er koncentrationen af kobber i blindproeven (7.1) i mg/ml

V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2 i ml

D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding

M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2), (a3) ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×. ×. ×. ×. (vi/ai) × (100/a)

Metode 9.8

BESTEMMELSE AF JERN I GOEDNINGSEKSTRAKTER

VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af jern i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (jern). Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

3. PRINCIP

Efter passende behandling og fortynding af ekstrakterne bestemmes jernindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.

4. REAGENSER

4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M

Se metode 9.4, afsnit 4.1.

4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M

Se metode 9.4, afsnit 4.2.

4.3. Hydrogenperoxidoploesning (30 % H2O2, p = 1,11 g/ml), fri for mikroernaeringsstoffer.

4.4. Lanthanoploesninger, 10 g (La)/liter

Se metode 9.4, afsnit 4.3.

4.5. Jernstandardoploesninger

4.5.1. Jernstamoploesning, 1 000 mg Fe/ml

I et 500 ml baegerglas afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtigt 1 g ren jerntraad. Der tilsaettes ca. 200 ml 6 M saltsyre (4.1) og 15 ml hydrogenperoxidoploesning (4.3) og der varmes paa en varmeplade, til alt jern er oploest. Efter afkoeling overfoeres kvantitativt til en 1 000 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerkat med vand og blandes.

4.5.2. Jernarbejdsoploesning, 100 mg Fe/ml

Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml stamoploesning (4.5.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.

5. APPARATUR

Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere forsynet med en jernlampe og indstilles paa boelgelaengden 248,3 nm.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING

6.1. Oploesning af jern i goedningsproeven

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesning

Se metode 9.5, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (v/v) lanthanoploesning.

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Se metode 9.4, afsnit 7.1. Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

Se metode 9.4, afsnit 7.2.

For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 10 mg jern (Fe)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 2, 4, 6, 8 og 10 ml jernarbejdsoploesning (4.5.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt koncentrationen i analyseoploesningen. Der tilsaettes 10 ml af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning. Der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 2, 4, 6, 8 og 10 mg jern (Fe)/ml.

7.3. Maaling

Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 248,3 nm.

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Se metode 9.4, afsnit 8.

Det procentvise indhold af jern (Fe) i goedningen er lig med:

Fe % = [(xs xb) × V × D)] / (M × 104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

Fe % = [(xs xb) × V × 2D)] / (M × 104)

hvor

Fe er maengden af jern (Fe) udtrykt i procent af goedningen

xs er koncentrationen af jern i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml

xb er koncentrationen af jern i blindproeven (7.1) i mg/ml

V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2 i ml.

D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding

M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) × . × . × . × (vi/ai) × (100/a)

Metode 9.9

BESTEMMELSE AF MANGAN I GOEDNINGSEKSTRAKTER

VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af mangan i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (mangan). Ekstrakterne skal fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

3. PRINCIP

Efter passende behandlng og fortynding af ekstrakterne bestemmes manganindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.

4. REAGENSER

4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M.

Se metode 9.4, afsnit 4.1.

4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M

Se metode 9.4, afsnit 4.2.

4.3. Lanthanoploesninger, 10 g (La)/liter

Se metode 9.4, afsnit 4.3.

4.4. Manganstandardoploesninger

4.4.1. Manganstamoploesning, 1 000 mg Mn/ml

I et 250 ml baegerglas afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtigt 1 g manganpulver. Der tilsaettes 25 ml 6 M saltsyre (4.1), og der varmes paa en varmeplade til alt mangan er oploest. Efter afkoeling overfoeres kvantitativt til en 1 000 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med vand og blandes.

4.4.2. Manganarbejdsoploesning, 100 mg Mn/ml

Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml af stamoploesningen (4.4.1), og der fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.

5. APPARATUR

Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere udstyret med en manganlampe og indstilles paa boelgelaengden 279,6 nm.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING

6.1. Oploesning af mangan i goedningsproeven

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesningen

Se metode 9.4, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (v/v) lanthanoploesning (4.3).

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Se metode 9.4, afsnit 7.1. Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under 6.2 anvendte lanthanoploesning.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

Se metode 9.4, afsnit 7.2.

For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg mangan (Mn)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml manganarbejdsoploesning (4.4.2). Om noedvendigt tilpasses saltsyrekoncentrationen mest muligt til koncentrationen i analyseoploesningen. Der tilsaettes til hver kolbe 10 ml af den under (6.2) anvendte lanthanoploesning, fyldes op til maerket med 0,5 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes. Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 05, 1, 2, 3, 4 og 5 mg mangan (Mn)/ml.

7.3. Maaling

Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 279,6 nm.

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Se metode 9.4 afsnit 8.

Det procentvise indhold af mangan (Mn) i goedningen er lig med:

Mn % = [(xs xb) × V × D] / (M × 104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

Mn % = [(xs xb) × V × 2D] / (M × 104)

hvor

Mn er maengden af mangan (Mn) udtrykt i procent af goedningen

xs er koncentrationen af mangan i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml

xb er koncentrationen af mangan i blindproeven (7.1) i mg/ml

V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml

D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding

M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×.×.×.× (vi/ai) × (100/a)

Metode 9.10

BESTEMMELSE AF MOLYBDAEN I GOEDNINGSEKSTRAKTER

SPEKTROFOTOMETRI AF ET KOMPLEKS MED AMMONIUMTHIOCYANAT

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af molybdoen i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (molybdaen). Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

3. PRINCIP

Molybdaen(V) danner i surt miljoe sammen med SCN -ioner et [MoO(SCN)5] 2-komplex. Molybdaenkomplekset udtraekkes med n-butylacetat. Interfererende ioner som jern fjernes i vandfasen. Den gul-orange farve bestemmes ved molekylaerabsorptionsspektrometri ved 470 nm.

4. REAGENSER

4.1. Fortyndet saltsyreoploesning, ca. 6 M.

1 rumfang saltsyre (HCl, p = 1,18 g/ml) blandes med 1 rumfang vand.

4.2. Kobberoploesning, 70 mg/l i 1,5 M saltsyre

I en 1 000 ml maalekolbe oploeses 275 mg kobbersulfat (CuSO4 × 5H2O) afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i 250 ml 6 M saltsyreoploesning (4.1). Der fyldes op til maerket med vand og blandes.

4.3. Ascorbinsyreoploesning 50 g/l

I en 1 000 ml maalekolbe oploeses med vand 50 g ascorbinsyre (C6H8O6). Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningen opbevares i koeleskab.

4.4. n-butylacetat.

4.5. Ammoniumthiocyanatoploesning, 0,2 M

I en 1 000 ml maalekolbe oploeses med vand 15,224 g NH4SCN. Der fyldes op til maerket med vand og blandes. Oploesningen opbevares i en farvet flaske.

4.6. Stannochloridoploesning, 50 g/l i 2 M saltsyre

Oploesningen skal vaere helt klar og tilberedes umiddelbart foer brug. Der anvendes meget rent stannochlorid, idet oploesningen ellers ikke bliver klar.

Til fremstilling af 100 ml oploesning oploeses 5 g stannochlorid (SnCl2 × 2H2O) i 35 ml 6M saltsyre (4.1) i en 100 ml maalekolbe. Der tilsaettes 10 ml kobberoploesning (4.2), hvorefter der fyldes op til maerket med vand og blandes.

4.7. Molybdaenstandardoploesninger

4.7.1. Molybdaenstamoploesninger, 500 mg (Mo) pr. ml

I en 1 000 ml maalekolbe oploeses 0,920 g ammoniummolybdat [(NH4)6Mo7O24 × 4H2O], afvejet med en noejagtighed paa 0,1 mg, i 6 M saltsyre (4.1). Der fyldes op til maerket med samme saltsyre og blandes.

4.7.2. Molybdaenmellemoploesning, 25 mg (Mo)/ml

Til en 500 ml maalekolbe overfoeres 25 ml af stamoploesningen (4.7.1). Der fyldes op til maerket med 6 M saltsyre (4.1) og blandes.

4.7.3. Molybdaenarbejdsoploesning, 2,5 mg (Mo)/ml

10 ml af mellemoploesningen (4.7.2) overfoeres til en 100 ml maalekolbe, og der fyldes op til maerket med 6 M saltsyre (4.1) og blandes.

5. APPARATUR

5.1. Spektrometer til molekylaerabsorption, indstillet til 470 nm, og udstyret med 20 mm kuvetter

5.2. Skilletragt paa 200 eller 250 ml.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNINGEN

6.1. Oploesning af molybdaen i goedningsproeven

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2 samt evt. 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesningen

En alikvot af ekstraktet (6.1) fortyndes med 6 M saltsyreoploesning, saa der opnaas en passende koncentration af molybdaen (Mo). Fortyndingsfaktoren betegnes D.

Af denne sidste oploesning udtages en alikvot (a) indeholdende 1 til 12 mg molybdaen (Mo), som overfoeres til skilletragten (5.2). Der fyldes op til 50 ml med 6 M saltsyreoploesning (4.1).

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Der fremstilles en blindproeve ved at gennemfoere samtlige trin inklusive ekstraktionen og kun udelade goedningsproeven.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 12,5 m Mo fremstilles 6 standardoploesninger med stigende koncentration ved at overfoere henholdsvis 0, 1, 2, 3, 4 og 5 ml af molybdaenarbejdsoploesningen (4.7.3) til skilletragtene (5.2). Der fyldes op til 50 ml med 6 M saltsyre (4.1). Tragtene indeholder henholdsvis 0, 2,5, 5,0, 7,5, 10 og 12,5 mg molybdaen (Mo).

7.3. Dannelse og adskillelse af kompekset

Til hver skilletragt (6.2), (7.1) og (7.2), overfoeres efterhaanden i raekkefoelge:

- 10 ml kobberoploesning (4.2)

- 20 ml ascorbinsyreoploesning (4.3).

Der blandes grundigt og ventes 2 til 3 minutter. Derefter tilsaettes:

- 10 ml n-butylacetat (4.4) med praecisionspipette, og

- 20 ml thiocyanatoploesning (4.5).

Der omrystes i 1 minut for at traekke komplekset over i den organiske fase. Efter adskillelse af de to faser fjernes vandfasen fuldstaendigt og bortkastes. Derefter vaskes den organiske fase med - 10 ml stannochloridoploesning (4.6).

Der omrystes i 1 minut. Efter adskillelse af de to faser fjernes vandfasen fuldstaendigt. Den organiske fase opsamles i et reagensglas for at samle vanddraaberne i suspension.

7.4. Maaling

Ved boelgelaengden 470 nm og under anvendelse af standardoploesningen paa 0 mg molybdaen (Mo)/ml (7.2) som reference maales og noteres absorbanserne af oploesningerne fremstillet under (7.3).

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Kalibreringskurven tegnes ved som abscisse at afsaette de paagaeldende masser i mg molybdaen (Mo) i standardoploesningerne (7.2) og som ordinat de tilsvarende absorbansvaerdier (7.4), aflaest paa spektrometret.

Ud fra denne kurve bestemmes massserne af molybdaen (Mo) i analyseoploesningen (6.2) og i blindproeven (7.1). Disse masser betegnes henholdsvis (xs) og (xb).

Det procentvise indhold af molybdaen (Mo) i goedningen er lig med:

Mo % = [(xs xb) × V/a × D]/(M × 104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

Mo % = [(xs xb) × V/a × 2D]/(M × 104)

hvor

Mo er maengden af molybdaen (Mo) udtrykt i procent af goedningen

a er rumfanget af den alikvot, der er udtaget af den sidste fortyndingsoploesning (6.2), i ml

xs er massen af molybdaen (Mo) i analyseoploesningen (6.2), i mg

xb er massen af molybdaen (Mo) i blindproeven (7.1) svarende til samme rumfang (a) som den alikvote analyseoploesning (6.2), i mg

V er ekstraktrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml

D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding

M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2) er alikvoter, og (v1), (v2) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D = (v1/a1) × (v2/a2)

Metode 9.11

BESTEMMELSE AF ZINK I GOEDNINGSEKSTRAKTER

VED ATOMABSORPTIONSSPEKTROMETRI

1. FORMAAL

I denne metode beskrives en procedure til bestemmelse af zink i goedningsekstrakter.

2. ANVENDELSESOMRAADE

Denne procedure anvendes ved bestemmelse af mikronaeringsstoffer i ekstrakter af goedninger omfattet af direktiv 89/530/EOEF, og for hvilke der er foreskrevet deklaration af total og/eller vandoploeseligt indhold af naeringsstof (zink). Ekstrakterne fremstilles efter metoderne 9.1 eller 9.2.

3. PRINCIP

Efter passende behandling og fortynding af ekstraktet bestemmes zinkindholdet ved atomabsorptionsspektrometri.

4. REAGENSER

4.1. Saltsyreoploesning, ca. 6 M

Se metode 9.4, afsnit 4.1.

4.2. Saltsyreoploesning, ca. 0,5 M

Se metode 9.4, afsnit 4.2.

4.3. Lanthanoploesninger, 10 g (La)/liter

Se metode 9.4, afsnit 4.3.

4.4. Zinkstandardoploesninger

4.4.1. Zinkstamoploesning, 1 000 mg Zn/ml

I en 1 000 ml maalekolbe afvejes, med en noejagtighed paa 0,1 mg, noejagtigt 1 g zinkstoev eller zinkskael, og der tilsaettes 25 ml 6 M saltsyre (4.1). Naar alt zink er oploest fyldes op til maerket med vand og blandes.

4.4.2. Zinkarbejdsoploesning, 100 mg Zn/ml

Til en 200 ml maalekolbe overfoeres 20 ml af stamoploesningen (4.4.1). Der fyldes op til maerket med 0,2 M saltsyreoploesning (4.2) og blandes.

5. APPARATUR

Atomabsorptionsspektrometer: Se metode 9.4, afsnit 5. Apparatet skal vaere forsynet med en zinklampe og instilles paa boelgelaengden 213,8 nm. Maalingen skal gennemfoeres med baggrundskorrektion.

6. FREMSTILLING AF ANALYSEOPLOESNING

6.1. Oploesning af zink i goedningsproeven

Se metoderne 9.1 og/eller 9.2, samt evt. 9.3.

6.2. Forberedelse af analyseoploesningen

Se metode 9.4, afsnit 6.2. Analyseoploesningen skal indeholde 10 % (vv) lanthanoploesning.

7. FREMGANGSMAADE

7.1. Fremstilling af blindproeve

Se metode 9.4, afsnit 7.1. Blindproeven skal indeholde 10 % (v/v) af den under 6.2 anvendte lanthanoploesning.

7.2. Fremstilling af standardoploesninger

Se metode 9.4, afsnit 7.2.

For at opnaa det optimale maaleomraade mellem 0 og 5 mg zink (Zn)/ml overfoeres til en raekke 100 ml maalekolber henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 og 5 ml zinkarbejdsoploesning (4.4.2). I givet fald justeres saltsyrekoncentrationen, saa den ligger saa naert som muligt op ad koncentrationen i analyseoploesningen. Der tilsaettes 10 ml af den under 6.2 anvendes lanthanoploesning til hver kolbe, hvorefter der fyldes op til maerket med 0,5 m saltsyreoploesning (4.2) og blandes.

Disse oploesninger indeholder henholdsvis 0, 0,5, 1, 2, 3, 4, og 5 mg zink (Zn)/ml.

7.3. Maaling

Se metode 9.4, afsnit 7.3. Spektrometret (5) indstilles til at maale ved boelgelaengden 213,8 nm.

8. BEREGNING AF RESULTATERNE

Se metode 9.4, afsnit 8.

Det procentvise indhold af zink (Zn) i goedningen er lig med:

Zn % = [(xs xb) × V × D]/(M × 104)

Hvis metode 9.3 har vaeret anvendt:

Zn % = [(xs xb) × V × 2D]/(M × 104)

hvor

zn er maengden af zink (Zn) udtrykt i procent af goedningen

xs er koncentrationen af zink i analyseoploesningen (6.2) i mg/ml

xb er koncentrationen af zink i blindproeven (7.1) i mg/ml

V er ekstratrumfanget fremstillet efter metode 9.1 eller 9.2, i ml

D er faktoren svarende til den under 6.2 gennemfoerte fortynding

M er massen af den proeve, der er afvejet efter metode 9.1 eller 9.2, i gram.

Beregning af fortyndingsfaktoren D

hvis (a1), (a2), (a3), ., ., ., (ai) og (a) er alikvoter, og (v1), (v2), (v3), ., ., ., (vi) og (100) er rumfanget i ml svarende til deres respektive fortyndinger, vil fortyndingsfaktoren D vaere lig med:

D % = [(v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×.×.×.× (vi/ai) × (100/a)«

(1) EFT nr. L 281 af 30. 9. 1989, s. 116.