KOMMISSIONENS BESLUTNING af 29. november 1995 om Østrigs planlagte støtte til Voest-Alpine Erzberg Gesellschaft mbH (Kun den tyske udgave er autentisk) (Tekst af betydning for EØS) (96/269/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 95, stk. 1 og 2,

efter høring af det rådgivende udvalg og efter samstemmende og enstemmig udtalelse fra Rådet, og

ud fra følgende betragtninger:

I

Voest-Alpine Erzberg Gesellschaft mbH (i det følgende benævnt VAEG) kontrolleres af ÖIA Bergbauholding Aktiengesellschaft, der ejes af det 100 % statsejede Österreichische Industrieholding Aktiengesellschaft. VAEG bryder malm med et lavt jernindhold (på 32 % Fe). Det åbne brud består af 23 lag med en højde på ca. 24 m og længde på 860 m. Den underjordiske minedrift udgør kun en lille del af den samlede produktion.

Minedriften i det pågældende område, der går helt tilbage til det tredje århundrede, er stærkt på tilbagegang, og området bereder sig nu på en fremtid som turistområde. Det er meningen, at jernmalmminen skal lukkes. Med henblik på lettere at kunne skabe de nødvendige turistfaciliteter planlægges der truffet en række sikkerheds- og miljøforanstaltninger.

I januar 1995 meddelte Østrig Kommissionen, at man planlagde at yde støtte til VAEG. Den østrigske regering indsendte i perioden fra marts til september 1995 yderligere oplysninger ved forskellige skrivelser.

II

Den 30. april 1993 indgik VAEG en kontrakt med Voest-Alpine Stahl Linz GmbH og Voest-Alpine Stahl Donawitz GmbH om levering af mellem 1 og 1,3 mio. tons jernmalm med 32 % Fe pr. ton i perioden 1994-1998. Prisen aftales årligt. Køberne får også jernmalm fra Sydafrika og Ukraine, og den pris, de betaler for denne malm, lægges til grund ved fastsættelse af prisen for det østrigske jernmalm. Den pris, der aftales med VAEG, ligger på niveau med eller over prisen på den importerede malm. De to stålværker skal i den nærmeste fremtid privatiseres. For 1995 blev prisen pr. ton malm fastsat til 139 ösch. VAEG's indtægter ved levering af 1,3 mio. tons beløber sig følgelig til 180,7 mio. ösch. Produktionsomkostningerne beløber sig imidlertid til 174 ösch. pr. ton, svarende til i alt 226,2 mio. ösch. for hele den leverede mængde.

Forskellen mellem indtægter og udgifter skal finansieres ved hjælp af statsstøtte. Da indtægterne også på længere sigt må forventes at ligge under omkostningerne, har den østrigske regering foreslået, at der til udligning af forskellen ydes produktionsstøtte med et faldende maksimumsbeløb. De faktiske udbetalinger kan ved denne form for støtte vise sig at blive mindre, hvis differencen ligeledes bliver mindre.

VAEG fortsætter sine nedlukningsaktiviteter, der blev påbegyndt først i firserne. Nedenstående tabel giver et overblik over reduktionen i produktions- og beskæftigelsestallene frem til 1994.

>TABELPOSITION>

VAEG planlægger at producere følgende mænger (i tons) i årene 1995-2002:

>TABELPOSITION>

Jernmalmproduktionen indstilles inden den 31. december 2002. I stedet for at lukke og afvikle virksomheden omgående, hvilket ville medføre alvorlige miljømæssige og sociale problemer, reduceres produktionen gradvis frem til 2003, hvor virksomheden lukkes endeligt. De ansatte vil gradvis blive overflyttet fra produktion til andet (forberedende) arbejde med nedlukning af virksomheden, således at dette kan ske på en miljømæssig korrekt måde.

For at lette den gradvise nedlukning skal forskellen mellem indtægter og udgifter dækkes af den østrigske stat. De maksimale årlige støttebeløb til dette formål er:

>TABELPOSITION>

I denne periode skal VAEG gennemføre forskellige luknings- og sikringsaktiviteter, der skal garantere en sikker og miljøvenlig nedlukning af malmbrydningen, som f.eks. sikring af udsatte lag og disses kanter. De samlede udgifter til disse foranstaltninger beløber sig til 454,5 mio. ösch., hvoraf den østrigske stat vil dække i alt 136 mio. ösch. (30 % af de samlede udgifter).

Østrig påtænker at yde følgende tilskud til disse formål:

>TABELPOSITION>

Nedenstående tabel indeholder en analyse af nedlukningsomkostningerne:

>TABELPOSITION>

Produktionsplanen og de nødvendige nedlukningsaktiviteter kræver følgende arbejdsstyrke:

>TABELPOSITION>

III

Der produceres ikke meget jernmalm i EF. Som følge af den hårde konkurrence med oversøiske aflejringer, som er større, af højere kvalitet og billigere at udvinde, forventes brydningen af jernmalm inden for EF fortsat reduceret gradvis fremover. EF er nettoimportør af jernmalm og importerede i 1994 ca. 134 mio. tons. Der er ingen nævneværdig eksport fra EF til tredjelande. Jernmalmen importeres hovedsageligt fra Sydafrika, Brasilien, Australien og Canada.

I EU findes der kun en enkelt større producent, nemlig LKAB i Sverige, som producerer jernmalm af høj kvalitet (60 % Fe). Virksomheden har over 3 000 ansatte og producerer 20 mio. tons om året.

I Frankrig producerer virksomheden Mines de Fer de l'Arbed jernmalm med lavt jernindhold til Usinor Sacilor og Arbed. Produktionen lå på 2,4 mio. tons i 1994 (1990: 8,7 mio. tons, 1991: 7,5 mio. tons, 1992: 5,7 mio. tons, 1993: 3,5 mio. tons). Virksomheden beskæftiger omkring 240 personer.

Den spanske virksomhed Compañia Andaluza de Minas havde i de foregående år følgende produktion: 1990: 3,03 mio. tons, 1991: 3,9 mio. tons, 1992: 2,7 mio. tons, 1993: 2,1 mio. tons, 1994: 2,2 mio. tons.

Handelen inden for EF, bortset fra Sverige, er ikke stor. Spanien eksporterede i 1993 1,37 mio. tons til Belgien, Frankrig, Italien, Nederlandene og UK. Samme år importerede landet 6,66 mio. tons fra tredjelande. Frankrig eksporterede 2,76 mio. tons til Luxembourg og forbrugte 1,44 mio. tons af landets egen produktion. Importen fra tredjelande udgjorde 16,6 mio. tons. Sverige eksporterede i 1993 13,6 mio. tons til EF, navnlig til UK, Tyskland, Belgien og Nederlandene. Østrig, der ikke eksporterer jernmalm, importerer ikke jernmalm fra andre medlemsstater, men fra Sydafrika og Ukraine.

IV

Ifølge EKSF-traktatens artikel 4, litra c), er tilskud eller anden støtte ydet af medlemsstaterne uforenelig med fællesmarkedet for kul og stål. Da jernmalm (med undtagelse af svovlkis) er opført i bilag I til EKSF-traktaten som et af råmaterialerne til jern- og stålproduktion, finder traktaten anvendelse i dette tilfælde. I EKSF-traktatens artikel 95 hedder det, at i alle de tilfælde, som ikke omhandles i traktaten, og hvor en beslutning fra Kommissionen forekommer nødvendig for inden for rammerne af det fælles marked for kul og stål og i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5 at virkeliggøre et af Fællesskabets mål, således som de nærmere er angivet i artiklerne 2, 3 og 4, kan sådan beslutning træffes efter samstemmende og enstemmig udtalelse fra Rådet og efter høring af det rådgivende udvalg.

Østrig påtænker at yde produktions- og nedlukningsstøtte til landets jernmalmindustri med henblik på at indstille aktiviteterne i sektoren under forhold, som er både miljømæssigt og socialt acceptable. Kommissionen mener, at denne støtte falder ind under EKSF-traktatens artikel 3, litra d) og e).

Stålstøttereglerne (Kommissionens beslutning nr. 3855/91/EKSF) (1) gælder for jernmalmindustrien, men bestemmelserne i denne beslutning tillader ikke, at der godkendes støtte til alle de formål, der er omhandlet i nærværende sag.

På grund af produktionsomkostningernes størrelse og den geologiske situation forventer de østrigske myndigheder ikke, at VAEG igen vil blive en levedygtig virksomhed, som kan klare sig i konkurrencen uden statsstøtte. En lukning af VAEG's malmudvinding synes derfor den eneste holdbare løsning. Østrig har til hensigt at fortsætte den gradvise nedlukning, som blev indledt i firserne, frem til år 2002 og derefter lukke virksomheden endeligt i år 2003.

En sammenligning af de (forventede) indtægter og udgifter viser, at sidstnævnte er højere end førstnævnte. Hvis denne forskel mellem indtægter og udgifter ikke dækkes af statsstøtte, må den gradvise nedlukning erstattes af en omgående og fuldstændig lukning, som regionalt og økologisk set vil være problematisk. Den nødvendige arbejdskraft til gennemførelse af lukningsaktiviteterne vil i så fald ikke længere være til rådighed, og anlægget vil blive opgivet i sin nuværende tilstand. Med hensyn til de sociale aspekter skal det erindres, at arbejdsstyrken allerede er reduceret betydeligt, nemlig fra 1 627 ansatte i 1982 til de nuværende 286.

Den by, hvori virksomheden er beliggende, har oplevet et fald i indbyggertallet på 22,9 % i perioden 1981-1991 (i forhold til en vækst på 3,2 % for Østrig som helhed). Det forventes, at indbyggertallet i det pågældende område fortsat vil falde med 4,5 % i perioden 1991-2001 og 11,7 % i perioden 2001-2011. Arbejdsløsheden i området lå i 1993 på 11,5 %. I februar 1995 kategoriserede Kommissionen området som mål nr. 2-område. Området er berettiget til national støtte i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).

For at jævne vejen for en gradvis nedlukning foreslår Østrig produktion og statsstøtte fastlagt således:

>TABELPOSITION>

Ifølge de østrigske planer vil der i år 2003 ikke længere finde produktion sted, ligesom der efter år 2002 ikke længere vil blive stillet produktionsstøtte til rådighed. Produktionstallene og driftsstøtten viser faldende tendens i de kommende år. Arbejdsstyrken inden for produktionen reduceres tilsvarende fra 280 i 1995 til 181 i år 2002.

Nedlukningsstøtten skal anvendes til sikkerheds- og miljøforanstaltninger samt delvis til sociale foranstaltninger til fordel for de fritstillede arbejdstagere. I henhold til den østrigske minelovgivning er virksomheden forpligtet til at gennemføre disse sikkerheds- og miljøforanstaltninger. Da virksomheden imidlertid ikke selv kan afholde alle udgifterne, må der ydes statsstøtte i nedlukningsperioden. Støtten påvirker fællesmarkedet i blot ubetydeligt omfang.

De sociale foranstaltninger består i betalinger til de fritstillede arbejdstagere. Da disse har været ansat længe i virksomheden, skal deres arbejdsløshedsunderstøttelse i henhold til en socialplan suppleres. En del af disse udgifter (35,4 mio. ösch. ud af 140,3 mio. ösch.) vil den østrigske stat påtage sig at afholde, medens resten afholdes af virksomheden.

På den ene side lider regionen klart under en industriel tilbagegang, medens produktionen af jernmalm og produktionsstøtten falder med tiden. På den anden side brydes der ikke særligt megen jernmalm i EU, bortset fra i Sverige. Østrig hverken eksporterer til eller importerer fra andre medlemsstater.

Alt i alt må konkurrencen og handelen inden for Fællesskabet og dermed fællesmarkedet formodes ikke at blive påvirket af den påtænkte statsstøtte, samtidig med at de negative konsekvenser af en lukning spredes over et længere tidsrum.

Det skal bemærkes, at den ordning, som Østrig foreslår for jernmalmindustrien, ligner den ordning, der i henhold til Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien (2) gælder for EU's kulsektor. Problemerne i jernmalmsektoren i EU svarer for så vidt til problemerne i kulsektoren, idet produktionen inden for EU ikke kan konkurrere med importen fra tredjelande, og ugunstige geologiske forhold begrænser rationaliseringsmulighederne.

Ifølge nævnte beslutning kan driftsstøtte til dækning af forskellen mellem produktionsudgifter og salgspris, som frit aftales mellem de kontraherende parter på baggrund af de fremherskende forhold på verdensmarkedet, under visse omstændigheder anses for forenelig med fællesmarkedet og midlertidigt ydes i forbindelse med nedlukninger.

I og med at den maksimale støtte er knyttet til det faktiske årlige tab og verdensmarkedspriserne på jernmalm, der indføres fra tredjelande, er der sikkerhed for, at støtten ikke overskrider det absolut nødvendige.

V

I de beslutninger vedrørende stålsektoren, Kommissionen tidligere har truffet på grundlag af traktatens artikel 95, har den principielt kun godkendt statsstøtte i de tilfælde, hvor konkurrencen på fællesmarkedet ikke ville blive påvirket mere end rimeligt. Dette betyder i praksis, at virksomheder, som modtager statsstøtte med henblik på igen at blive rentable, som modydelse skal forpligte sig til at nedbringe produktionskapaciteten for derved at mindske statsstøttens konkurrenceforvridende virkning.

I VAEG's tilfælde indstilles produktionen pr. 31. december 2002. I 1995-2002 vil der ske en gradvis reduktion af produktionen - og af produktionsstøtten, som skal dække forskellen mellem indtægter og udgifter.

Dette er det essentielle punkt i det østrigske forslag. Støtten fører således ikke til ubegrænset videreførelse af virksomheden eller til forhøjelse af produktionskapaciteten, og samtidig falder den med tiden.

I det foreliggende tilfælde skal statsstøtten ses på baggrund af fællesmarkedet, hvor der praktisk talt ikke finder nogen konkurrence sted mellem EU-producenter. VAEG eksporterer ikke jernmalm, og Østrig importerer ikke jernmalm fra andre EU-medlemsstater.

Endvidere vil den fremgangsmåde, som Østrig ønsker at anvende, mildne de sociale og regionale problemer i det pågældende område -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Følgende maksimale støttebeløb, som Østrig påtænker at yde til Voest-Alpine Erzberg GmbH (VAEG), er forenelige med fællesmarkedet, hvis nedenfor anførte produktionstal ikke overskrides:

>TABELPOSITION>

Artikel 2

Østrigs årlige driftsstøtte må ikke overstige de i artikel 1 anførte maksimumsgrænser. Den må under ingen omstændigheder overstige forskellen mellem indtægterne fra salget af jernmalmen og produktionsomkostningerne. Den pris, der aftales med VAEG's kunder, skal svare til den gennemsnitlige markedspris og må ikke ligge under den pris, som disse virksomheder betaler for jernmalm, der importeres fra tredjelande.

Artikel 3

1. Østrig tilsikrer sit fulde samarbejde ved gennemførelsen af nedenfor anførte kontrolforanstaltninger.

2. Østrig forelægger to gange årligt, senest henholdsvis den 15. marts og den 15. september, en kontrolrapport for Kommissionen. Den første rapport skal forelægges Kommissionen senest den 15. marts 1996 og den sidste senest den 15. marts 2003.

3. Rapporterne skal indeholde fuldstændige oplysninger om den støttebegunstigede virksomhed, de støttebeløb, som er udbetalt til de af Kommissionen godkendte formål, nedlukningsarbejdet, produktionen, fritstilling af personale samt overflytning af personale fra produktion til nedlukningsarbejde.

De skal tillige indeholde alle de oplysninger, som er nødvendige for at Kommissionen kan føre tilsyn med nedlukningen af jernmalmminen, samt tilstrækkelige finansielle oplysninger til at Kommissionen kan vurdere, om støtten anvendes i overensstemmelse med den fastsatte plan, og om de i artikel 1 og 2 fastsatte betingelser overholdes.

4. Østrig skal foranledige den støttebegunstigede virksomhed til også at offentliggøre alle de relevante oplysninger, der ellers betragtes som fortrolige.

Artikel 4

Kommissionen udarbejder på grundlag af de i artikel 3 anførte rapporter halvårsrapporter, som den forelægger Rådet senest den 1. maj og den 1. november i de pågældende år.

Artikel 5

Kommissionen kan i henhold til EKSF-traktatens artikel 47 lade de nødvendige efterprøvelser foretage i den støttebegunstigede virksomhed for at kontrollere, om oplysningerne i kontrolrapporterne er korrekte, og navnlig om betingelserne i denne beslutning er overholdt.

Artikel 6

Opfylder Østrig ikke sine forpligtelser i henhold til denne beslutning, finder EKSF-traktatens artikel 88 anvendelse, uden at dette i øvrigt begrænser Kommissionens sanktionsmuligheder i henhold til EKSF-traktaten.

Artikel 7

Denne beslutning er rettet til Republikken Østrig.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. november 1995.

På Kommissionens vegne

Karel VAN MIERT

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1991, s. 57.

(2) EFT nr. L 329 af 30. 12. 1993, s. 12.