ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (5) skal Unionen sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteter er miljømæssigt bæredygtige på langt sigt og forvaltes på en måde, der er i overensstemmelse med målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele, og som bidrager til at sikre fødevareforsyningen. Det er ligeledes fastsat i nævnte forordning, at Unionen skal forvalte fiskeriet efter en forsigtighedstilgang og bestræbe sig på at sikre, at udnyttelsen af havets biologiske ressourcer genopretter og opretholder bestandene af befiskede arter på niveauer, der kan give det maksimale bæredygtige udbytte. Endvidere er det i nævnte forordning fastsat, at Unionen skal træffe forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, støtte udbygningen af videnskabelig viden og rådgivning, gradvis eliminere udsmid og fremme fangstmetoder, der bidrager til et mere selektivt fiskeri, til undgåelse eller størst mulig begrænsning af uønskede fangster og til fiskeri med begrænset indvirkning på det marine økosystem og fiskeressourcerne. Derudover er det i forordning (EU) nr. 1380/2013 udtrykkeligt fastsat, at Unionen skal anvende disse mål og principper i forbindelse med varetagelsen af sine eksterne fiskeriforbindelser.
RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2019/813

af 17. maj 2019

om den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i Det Internationale Kornråd for så vidt angår forlængelsen af konventionen om kornhandel af 1995

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til konventionens artikel 33 kan Det Internationale Kornråd forlænge konventionen med på hinanden følgende perioder, der hver for sig ikke må overstige to år. Siden konventionens indgåelse er den med regelmæssige mellemrum blevet forlænget med yderligere to år ad gangen. Den blev senest forlænget ved en beslutning truffet af Det Internationale Kornråd den 5. juni 2017 (2) og er gyldig indtil den 30. juni 2019.

På sit 49. møde, der afholdes den 10. juni 2019, skal Det Internationale Kornråd træffe beslutning om konventionens forlængelse for yderligere end periode på op til to år fra den 1. juli 2019.

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den holdning, som på Unionens vegne skal indtages på det 49. møde i Det Internationale Kornråd, er at stemme for, at konventionen om kornhandel af 1995 forlænges for yderligere en periode på op til to år fra den 1. juli 2019.
(4)

Rådets konklusioner vedtaget den 16. april 2018 om ondsindede cyberaktiviteter fordømte kraftigt den ondsindede brug af informations- og kommunikationsteknologier (IKT'er) og understregede, at brug af IKT'er til ondsindede formål er uacceptabel, idet det undergraver den stabilitet og sikkerhed samt de fordele, som internettet og brugen af IKT'er giver. Rådet mindede om, at den cyberdiplomatiske værktøjskasse bidrager til forebyggelse af konflikter og til samarbejde og stabilitet i cyberspace ved at anføre foranstaltninger inden for FUSP, herunder restriktive foranstaltninger, der kan anvendes til at forebygge og imødegå ondsindede cyberaktiviteter. Det erklærede, at Unionen fortsat bestemt vil fastholde, at den eksisterende folkeret er gældende for cyberspace, og understregede, at respekten for folkeretten, navnlig FN-pagten, er afgørende for at opretholde fred og stabilitet. Rådet understregede også, at stater ikke må bruge stedfortrædere til at begå internationalt retsstridige handlinger ved hjælp af IKT'er og bør søge at sikre, at deres område ikke anvendes af ikkestatslige aktører til at begå sådanne handlinger som udtrykt i rapporten fra 2015 fra FN's grupper af regeringseksperter inden for information og telekommunikation i forbindelse med international sikkerhed.
(1)

Europa-Kommissionens Kontor for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder (PMO) er ansvarligt for forvaltning og udbetaling af individuelle finansielle rettigheder for personalet i Europa-Kommissionen og — som følge af aftaler på tjenesteenhedsplan — visse andre EU-institutioner og -organer. For så vidt angår personalet i Generalsekretariatet for Rådet (GSR) er PMO ansvarligt for forvaltning og udbetaling af pensionsrettigheder og sygeforsikringsydelser. På disse områder udøver PMO de beføjelser, som ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, har, bortset fra angående håndteringen af individuelle klager vedrørende sygeforsikringsydelser. PMO leverer også et stigende antal andre tjenester og stiller sine IT-værktøjer til rådighed for GSR.
(10)

I henhold til artikel 54, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 kan medlemsstaterne i behørigt begrundede tilfælde beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig, fordi debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis beslutningen er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for tilbagebetalingsanmodningen eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse fuldt ud af EU-budgettet. De beløb, som Det Forenede Kongerige har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsen af, og begrundelsen herfor fremgår af den oversigt, der er omhandlet i artikel 54, stk. 4, litra forordning (EU) nr. 1306/2013 sammenholdt med artikel 102, stk. 1, første afsnit, litra c), nr. iv), i nævnte forordning. Sådanne beløb skal derfor ikke afholdes af Det Forenede Kongerige, men finansieres over EU-budgettet.
(3)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (2) skal Unionen sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteter er miljømæssigt bæredygtige på lang sigt og forvaltes på en måde, der er i overensstemmelse med målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele, og som bidrager til fødevareforsyningssikkerheden. Det er ligeledes fastsat i nævnte forordning, at Unionen skal forvalte fiskeriet efter en forsigtighedstilgang og bestræbe sig på at sikre, at udnyttelsen af havets biologiske ressourcer genopretter og opretholder bestandene af befiskede arter på niveauer, der kan give det maksimale bæredygtige udbytte. Endvidere er det i nævnte forordning fastsat, at Unionen skal træffe forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, støtte udbygningen af videnskabelig viden og rådgivning, gradvis eliminere udsmid og fremme fangstmetoder, der bidrager til et mere selektivt fiskeri, til undgåelse og størst mulig begrænsning af uønskede fangster og til fiskeri med begrænset indvirkning på det marine økosystem og fiskeressourcerne. Derudover er det i forordning (EU) nr. 1380/2013 udtrykkeligt fastsat, at Unionen skal anvende disse mål og principper i forbindelse med varetagelsen af sine eksterne fiskeriforbindelser.
(3)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (5) skal Unionen sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteter er miljømæssigt bæredygtige på lang sigt og forvaltes på en måde, der er i overensstemmelse med målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele, og som bidrager til fødevareforsyningssikkerheden. Det er ligeledes fastsat i nævnte forordning, at Unionen skal forvalte fiskeriet efter en forsigtighedstilgang og bestræbe sig på at sikre, at udnyttelsen af havets biologiske ressourcer genopretter og opretholder bestandene af befiskede arter på niveauer, der kan give det maksimale bæredygtige udbytte. Endvidere er det i nævnte forordning fastsat, at Unionen skal træffe forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, støtte udbygningen af videnskabelig viden og rådgivning, gradvis eliminere udsmid og fremme fangstmetoder, der bidrager til et mere selektivt fiskeri, til undgåelse og størst mulig begrænsning af uønskede fangster og til fiskeri med begrænset indvirkning på det marine økosystem og fiskeressourcerne. Derudover er det i forordning (EU) nr. 1380/2013 udtrykkeligt fastsat, at Unionen skal anvende disse mål og principper i forbindelse med varetagelsen af sine eksterne fiskeriforbindelser.
(3)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (4) skal Unionen sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteter er miljømæssigt bæredygtige på lang sigt og forvaltes på en måde, der er i overensstemmelse med målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele, og som bidrager til fødevareforsyningssikkerheden. Det er ligeledes fastsat i nævnte forordning, at Unionen skal forvalte fiskeriet efter en forsigtighedstilgang og bestræbe sig på at sikre, at udnyttelsen af havets biologiske ressourcer genopretter og opretholder bestandene af befiskede arter på niveauer, der kan give det maksimale bæredygtige udbytte. Endvidere er det i nævnte forordning fastsat, at Unionen skal træffe forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, støtte udbygningen af videnskabelig viden og rådgivning, gradvis eliminere udsmid og fremme fangstmetoder, der bidrager til et mere selektivt fiskeri, til undgåelse og størst mulig begrænsning af uønskede fangster og til fiskeri med begrænset indvirkning på det marine økosystem og fiskeressourcerne. Derudover er det i forordning (EU) nr. 1380/2013 udtrykkeligt fastsat, at Unionen skal anvende disse mål og principper i forbindelse med varetagelsen af sine eksterne fiskeriforbindelser.
(2)

NASCO's Råd er et organ, der er oprettet ved NASCO-konventionen for at bevare, genoprette, øge og på rationel vis forvalte laksebestanden i Nordatlanten med støtte fra de tre kommissioner (kommissionen for Nordamerika, kommissionen for det nordøstlige Atlanterhav og kommissionen for Vestgrønland). Det vedtager bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for det fiskeri, der hører under dets kompetenceområde. Sådanne foranstaltninger kan blive bindende for Unionen.
(9)

I henhold til artikel 54, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 kan medlemsstaterne i behørigt begrundede tilfælde beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig, fordi debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis beslutningen er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for tilbagebetalingsanmodningen eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse fuldt ud af EU-budgettet. De beløb, som en medlemsstat har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsen af, og begrundelsen herfor fremgår af den oversigt, der er omhandlet i artikel 54, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013 sammenholdt med artikel 102, stk. 1, første afsnit, litra c), nr. iv), i nævnte forordning. Sådanne beløb skal derfor ikke afholdes af de berørte medlemsstater, men skal finansieres over EU-budgettet.
(2)

Ifølge artikel 39 i forordning (EU) nr. 1306/2013 begynder regnskabsåret for landbruget den 16. oktober i år »N-1« og slutter den 15. oktober i år »N«. Ved afslutningen af regnskaberne for regnskabsåret 2018 bør der derfor for at bringe regnskabsperioden for Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) i overensstemmelse med regnskabsperioden for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) tages hensyn til de udgifter, som Det Forenede Kongerige har afholdt i perioden 16. oktober 2017-15. oktober 2018, jf. artikel 11, stk. 1, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 908/2014 (2).
(2)

Ved Rådets afgørelse af 11. april 2016 om bemyndigelse af Republikken Polen til i Den Europæiske Unions interesse at indlede forhandlinger om en ændring af konventionen om bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav med henblik på at tillade regionale organisationer for økonomisk integration såsom Den Europæiske Union at tiltræde konventionen blev Polen bemyndiget til i Unionens interesse at føre forhandlinger om en ændring af Beringshavkonventionen med henblik på, at Unionen bliver kontraherende part i den nævnte konvention. Dette mandat er i øjeblikket ved at blive gennemført. Det er underforstået, at Polen trækker sin deltagelse i konventionen tilbage ved godkendelse af Unionen som fuldgyldig kontraherende part i Beringshavkonventionen.
(2)

I henhold til artikel 39 i forordning (EU) nr. 1306/2013 begynder regnskabsåret for landbruget den 16. oktober i år »N-1« og slutter den 15. oktober i år »N«. Ved afslutningen af regnskaberne for regnskabsåret 2018 bør der derfor for at bringe regnskabsperioden for Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) i overensstemmelse med regnskabsperioden for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) tages hensyn til de udgifter, som medlemsstaterne har afholdt i perioden 16. oktober 2017-15. oktober 2018, jf. artikel 11, stk. 1, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 908/2014 (2).
(7)

For at lette Medlemsrådets vedtagelse af sådanne ændringer til overenskomsten og for at undgå risikoen for ikke at have en EU-holdning bør Kommissionen bemyndiges til at vedtage sådanne foreslåede ændringer på vegne af Unionen på specifikke materielle og processuelle betingelser.
(3)

IMO's Komité for Sikkerhed på Søen (»MSC«) forventes på sin 101. samling (»MSC 101«) den 5.-14. juni 2019 at vedtage ændringer til de internationale retningslinjer om et skærpet inspektionsprogram, der anvendes i forbindelse med syn af bulkskibe og olietankskibe, 2011 (»ESP-koden af 2011«), ændringer til den internationale kode for redningsmidler (»LSA-koden«), ændringer til tillæggene om udrustning (formular C, E og P i tillægget til den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (»SOLAS«)) og ændringer til del A og A1 i den internationale kode for sikkerhed for skibe, der benytter gas eller andre brændstoffer med lavt flammepunkt (»IGF-koden«).
(2)

Ved Rådets afgørelse 2014/930/EU (1) blev Regionsudvalgets sammensætning tilpasset som følge af Kroatiens tiltrædelse. For at rette op på forskellen mellem det maksimale antal medlemmer af Regionsudvalget, der er fastsat i traktatens artikel 305, stk. 1, og antallet af medlemmer af Regionsudvalget efter Kroatiens tiltrædelse, blev antallet af medlemmer for hver af Estland, Cypern og Luxembourg reduceret med ét medlem.
(2)

Målene for forslaget til borgerinitiativ er følgende: »For at kunne påvise en forbedring af det naturlige grundlag for liv opfordrer vi til opstilling af obligatoriske mål: at gøre fremme af biodiversitet til et overordnet mål for den fælles landbrugspolitik, at skære markant ned på brugen af pesticider, forbyde skadelige pesticider uden undtagelse og revidere kriterierne for støtteberettigelse, at fremme den strukturelle mangfoldighed i landbrugslandskabet, at sikre en reel nedbringelse af næringsstoftilførslen (f.eks. Natura 2000), at sikre en reel oprettelse af bevaringsområder (f.eks. vandrammedirektivet) samt at intensivere forskning og overvågning og forbedre uddannelse.«
RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2019/835

af 8. april 2019

om indgåelse på Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters vegne af en protokol til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),

under henvisning til akten om Republikken Kroatiens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

Den 14. september 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Den Arabiske Republik Egypten. Forhandlingerne blev afsluttet med positivt resultat.

I overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2017/768 (3) er protokollen til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union blevet undertegnet på vegne af Unionen og dens medlemsstater i Bruxelles den 10. april 2017.

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Protokollen til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union godkendes herved på Unionens og dens medlemsstaters vegne (4) .

Artikel 2

Formanden for Rådet foranstalter på Unionens og dens medlemsstaters vegne den notifikation, der er omhandlet i protokollens artikel 8, stk. 1, med henblik på at udtrykke Unionens og dens medlemsstaters samtykke til at blive bundet af protokollen (5).
(4)

Samtykkeværktøjet bør gøre det muligt at bekræfte ansøgerens identitet. Det er derfor nødvendigt at fastsætte autentifikationskravene for adgang til samtykkeværktøjet og at sørge for sikker adgang, herunder ved at give ansøgerne en entydig kode. Samtykkeværktøjet bør også gøre det muligt for ansøgerne at søge i de oplysninger, der lagres, inden de giver eller tilbagetrækker deres samtykke, og det bør fastsætte, hvordan samtykke bør gives eller trækkes tilbage.
(11)

Ifølge de videnskabeligt-tekniske oplysninger, som Frankrig har forelagt, overstiger eksponeringsniveauerne de relevante beregnede nuleffektkoncentrationer (PNEC) i forbindelse med udendørs brug af træ, der er behandlet med creosot, og som kommer i kontakt med jorden eller er installeret i fersk- eller saltvand, som anslået af de svenske myndigheder og vurderet af det franske nationale sundhedsagentur med henblik på godkendelse af biocidholdige produkter, der indeholder creosot (CAS 8001-58-9; EF-nr. 232-287-5) (8), hvilket indebærer, at risikoen for sådanne miljøafdelinger ikke er tilstrækkeligt kontrolleret. Den franske foranstaltning er truffet for at beskytte miljøet mod den deraf følgende risiko. De eksponeringsniveauer, der er tilknyttet jernbanesveller, som anvendes udendørs, men som hverken kommer i kontakt med jorden eller er installeret i fersk- eller saltvand, overstiger imidlertid ikke de relevante beregnede nuleffektkoncentrationer. For med tiden at begrænse i videst muligt omfang virkningerne på miljøet som følge af sådanne anvendelser af behandlet træ bør Frankrigs foranstaltning anses som hastende, jf. artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006. De franske afgørelser om ikke at godkende de relevante biocidholdige produkter til behandling af træ, bortset fra behandling af jernbanesveller, som Kommissionen anså for begrundet i gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1297, vil begynde at slå igennem med deres beskyttende virkninger fra den 23. april 2019. Der vil ved anvendelsen af sådant behandlet træ imidlertid fortsat delvist være udestående risici, hvis sådant behandlet træ markedsføres og installeres på fransk område efter behandling uden for det franske område. Det anses derfor som hastende at begrænse en sådan markedsføring og installation i den samme tidsramme, nemlig med virkning fra den 23. april 2019.
(5)

Formålet med protokollen til gennemførelse af fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kap Verde (2019-2024) (»protokollen«) er at gøre det muligt for Unionen og at Republikken Kap Verde arbejde tættere sammen om at fremme en bæredygtig fiskeripolitik, en ansvarlig udnyttelse af fiskeressourcerne i Kap Verdes farvande og Kap Verdes bestræbelser på at udvikle en blå økonomi.
(1)

Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 676/2002/EF af 7. marts 2002 om et frekvenspolitisk regelsæt i Det Europæiske Fællesskab (1) fastlægger en retlig ramme for frekvenspolitik i Unionen. Den sikrer, at de politiske tilgange koordineres og om nødvendigt, at der er harmoniserede betingelser for tilgængeligheden og den effektive anvendelse af radiofrekvenser, hvilket er nødvendigt for det indre markeds oprettelse og funktion i Unionens politikområder såsom elektronisk kommunikation, transport og forskning samt udvikling.
(5)

Bestyrelsen har forelagt Rådet en udtalelse, hvori den foreslår, at ansættelsesperioden for den nuværende vicedirektør for Europol, Luis DE EUSEBIO RAMOS, forlænges, og at han kan placeres i lønklasse AD 14.
C 195/4

RÅDETS AFGØRELSE

af 6. juni 2019

om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for Grækenland, Frankrig og Luxembourg

(2019/C 195/03)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/126 af 16. januar 2019 om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur (EU-OSHA) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2062/94 (1), særlig artikel 4,

under henvisning til de kandidatlister, som medlemsstaternes regeringer og arbejdstagernes og arbejdsgivernes organisationer har forelagt Rådet,

under henvisning til listerne over medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved afgørelse af 9. april 2019 (2) udnævnte Rådet medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for perioden fra den 1. april 2019 til den 31. marts 2023.

(2) Grækenlands, Frankrigs og Luxembourgs regeringer har foretaget yderligere indstillinger til en række pladser, der skal besættes —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1 Følgende medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur udnævnes herved for perioden indtil den 31. marts 2023: I. REGERINGSREPRÆSENTANTER Land Medlemmer Suppleanter Grækenland Ioannis KONSTANTAKOPOULOS Georgios GOURZOULIDIS Frankrig Lucie MEDIAVILLA Amel HAFID Luxembourg Marco BOLY Patrice FURLANI

Artikel 2 Rådet udnævner senere de endnu ikke indstillede medlemmer og suppleanter.

Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 6. juni 2019. På Rådets vegne A. BIRCHALL Formand

(1) EUT L 30 af 31.1.2019, s. 58.

(2) Rådets afgørelse af 9. april 2019 om udnævnelse af medlemmerne af og suppleanterne til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur (EU-OSHA) (EUT C 135 af 11.4.2019, s. 7).
(4)

En indkaldelse af ansøgninger fra udstedende enheder, der er interesseret i at blive udpeget til at drive et system for tildeling af UDI'er i henhold til forordning (EU) 2017/745 og et system for tildeling af UDI'er i henhold til forordning (EU) 2017/746, blev offentliggjort på Kommissionens den 21. december 2018 (3) med frist den 25. januar 2019. Der blev modtaget fire ansøgninger. Kommissionen har vurderet hver af disse ansøgninger og konkluderet, at de pågældende enheder opfylder de relevante kriterier for udpegelse i henhold til begge forordninger. Koordinationsgruppen for Medicinsk Udstyr (MDCG) blev også hørt og gjorde ikke indsigelse.