Rådets forordning (EF) nr. 1471/2001

af 16. juli 2001

om afslutning af interimsundersøgelsen og om ændring af den endelige antidumpingtold på import af lommetændere med fyrsten, med gas som brændstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i bl.a. Thailand, der blev indført ved forordning (EF) nr. 423/97, for så vidt angår ansøgeren

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 11, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

A. TIDLIGERE TRUFNE FORANSTALTNINGER

(1) Ved Rådets forordning (EF) nr. 423/97(2) blev der indført antidumpingtold på import af lommetændere med fyrsten, med gas som brændstof, ikke til genopfyldning, med oprindelse i bl.a. Thailand. I forbindelse med den fornyede undersøgelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3433/91(3) blev der ved Kommissionens afgørelse 97/167/EF(4) godtaget tilsagn.

B. ANMODNING OM EN INTERIMSUNDERSØGELSE

(2) I april 2000 indgav den thailandske eksporterende producent Thai Merry Co., Ltd, (i det følgende benævnt "ansøgeren") en anmodning om en interimsundersøgelse af de antidumpingforanstaltninger, der var truffet over for den, begrænset til dens dumpingsituation i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen"). Det blev i anmodningen hævdet, at ændrede omstændigheder af varig karakter såsom en nedgang i dens produktionsomkostninger havde ført til en kraftig nedsættelse af den normale værdi, hvilket dernæst havde formindsket eller fjernet dumpingen, således at en videreførelse af de tidligere trufne foranstaltninger over for import fra den ikke længere var nødvendig for at modvirke dumpingen.

(3) Efter at Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg havde fundet det godtgjort, at der var tilstrækkeligt bevis til at indlede en interimsundersøgelse, offentliggjorde Kommissionen en meddelelse ("meddelelse om indledning af undersøgelse")(5) og indledte en undersøgelse.

C. PROCEDURE

(4) Kommissionen underrettede officielt repræsentanterne for eksportlandet og ansøgeren om indledningen af interimsundersøgelsen og gav alle direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Desuden sendte Kommissionen et spørgeskema til ansøgeren, som svarede inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledning af undersøgelsen.

(5) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at fastslå, om der fandt dumping sted, og aflagde kontrolbesøg hos ansøgeren.

(6) Dumpingundersøgelsen dækkede perioden fra 1. oktober 1999 til 30. september 2000 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden").

D. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

Den pågældende vare

(7) Den pågældende vare er den samme som under den foregående undersøgelse, dvs. lommetændere med fyrsten, med gas som brændstof, ikke til genopfyldning, også kendt som engangslightere, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 9613 10 00.

Samme vare

(8) Som det var tilfældet under den foregående undersøgelse, viste denne undersøgelse, at de lommetændere, som ansøgeren fremstillede i Thailand og solgte på det thailandske marked eller eksporterede til Fællesskabet har de samme fysiske karakteristika og den samme anvendelse og derfor skal betragtes som samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.

E. DUMPING

Normal værdi

(9) Med hensyn til fastlæggelsen af den normale værdi blev det først fastslået, om ansøgerens samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare var repræsentativt sammenholdt med dens samlede eksportsalg til Fællesskabet. I henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev det fundet godtgjort, at dette var tilfældet, fordi dens salgsmængde på hjemmemarkedet udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde, den eksporterede til Fællesskabet.

(10) Det blev derefter undersøgt, om salget af den eneste varetype, der blev eksporteret til Fællesskabet, var tilstrækkelig repræsentativt. Dette blev anset for at være tilfældet, fordi den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af denne type i undersøgelsesperioden udgjorde mere end 5 % af den samlede salgsmængde af samme type, der blev eksporteret til Fællesskabet.

(11) Det blev også undersøgt, om salget på hjemmemarkedet af den pågældende type kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved fastlæggelse af den del, som det fortjenstgivende salg af den pågældende type til uafhængige kunder udgjorde. Da det fortjenstgivende salg af denne type udgjorde mindre end 80 %, men mere end 10 % af den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende type, blev den normale værdi baseret på prisen for det fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden opgjort som et vejet gennemsnit.

Eksportpris

(12) Da alt eksportsalg af den af undersøgelsen omfattede vare fandt sted direkte til en uafhængig kunde i Fællesskabet, blev eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 8, opgjort på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

Sammenligning

(13) For at sikre en loyal sammenligning for hver type for sig på niveauet ab fabrik og i samme handelsled blev der taget behørigt hensyn til forskelle, som blev hævdet og påvist at påvirke prissammenligneligheden. Disse tilpasninger blev foretaget vedrørende transport-, forsikrings, håndterings-, indladnings- og dertil knyttede omkostninger samt provisioner i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10.

(14) Ansøgeren anmodede om en tilpasning for reklameomkostninger i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k), med den begrundelse, at disse udgifter kun blev afholdt for at stimulere salget på hjemmemarkedet. Denne anmodning måtte afvises, fordi ansøgeren ikke fremlagde tilstrækkelig dokumentation for, at udgifterne til salget på hjemmemarkedet blev afholdt med de hævdede beløb. Desuden påviste ansøgeren ikke, at de meget lave reklameomkostninger havde haft indflydelse på priserne.

(15) Ansøgeren anmodede om en tilpasning for låneomkostninger med den begrundelse, at det var almindelig praksis at indrømme kunder på hjemmemarkedet 45 dages kredit. Denne anmodning blev afvist, fordi ansøgeren undlod bl.a. ved hjælp af kontrakter eller en klar beskrivelse af betalingsbetingelserne på fakturaerne at påvise, at der var tale om en faktor, som der blev taget hensyn til ved fastlæggelsen af de priser, der blev taget.

(16) Desuden anmodede ansøgeren om en tilpasning for afgiftsgodtgørelse. Da denne anmodning blev fremsat længe efter fristens udløb og endog efter, at undersøgelsen på stedet havde fundet sted, måtte den afvises.

Dumpingmargen

(17) Ved beregningen af dumpingmargenen sammenlignede Kommissionen den normale værdi opgjort som et vejet gennemsnit og gennemsnitsprisen ved eksport til Fællesskabet.

(18) Denne sammenligning viste ikke, at der var tale om dumping for det pågældende selskab.

F. DE ÆNDREDE OMSTÆNDIGHEDERS VARIGE KARAKTER OG SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET DUMPING

(19) I overensstemmelse med Kommissionens normale praksis blev det undersøgt, om de ændrede omstændigheder med rimelighed kunne anses for at være varige.

(20) Undersøgelsen viste, at ansøgerens produktionskapacitet i de seneste fire år er forblevet stabil, medens dens kapacitetsudnyttelse voksede svagt fra 60 % til ca. 70 %. Denne forbedring skyldtes bedre salgsresultater spredt jævnt over både hjemmemarkedet og lande uden for Fællesskabet.

(21) Det skal bemærkes, at eksporten til Fællesskabet, som har været genstand for et minimumspristilsagn, der blev godtaget i 1997, fandt sted til priser, der var mærkbart højere end de priser, der blev taget af kunder i lande uden for Fællesskabet. Det blev imidlertid fundet godtgjort, at ansøgeren gennem de seneste fire år og opgjort på grundlag af de gennemsnitspriser, der blev taget for alle tændere, bestandig tog højere priser for tændere ved salg til eksportmarkeder uden for Fællesskabet end ved salg på hjemmemarkedet.

(22) Selv om ansøgeren har overskydende kapacitet, der kunne anvendes til at øge salget til Fællesskabet, hvis antidumpingforanstaltningerne blev ophævet, betragtes de ovenstående resultater vedrørende eksport til tredjelande, og navnlig priserne ved eksport til disse lande, som bevis for, at det er usandsynligt, at der i en forudsigelig fremtid vil blive tale om fornyet dumpingimport.

(23) Der drages derfor den konklusion, at de ændrede omstændigheder, navnlig prisstigningen ved eksport til Fællesskabet kombineret med en kraftig nedbringelse af produktionsomkostningerne, er varige. Da der ikke er tale om dumping, anses det derfor for rimeligt at ophæve foranstaltningerne for så vidt de vedrører ansøgeren.

G. OPHÆVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

(24) De interesserede parter blev underrettet om de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at henstille, at interimsundersøgelsen blev afsluttet, at det tilsagn, der var godtaget ved Kommissionens afgørelse 97/167/EF, blev ophævet for så vidt angår ansøgeren, og at den antidumpingtold, der var indført ved forordning (EF) nr. 423/97, blev ændret i overensstemmelse dermed. De fik lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger. Der blev taget hensyn til deres bemærkninger, og konklusionerne blev i fornødent omfang ændret i overensstemmelse dermed.

(25) Da der ikke blev konstateret nogen dumping for ansøgerens vedkommende, og da denne situation ikke kan anses for at være kortsigtet, bør de tilsagn vedrørende ansøgerens eksport, som blev godtaget ved Kommissionens afgørelse 97/167/EF, ophæves, ligesom den antidumpingtold, der blev indført ved forordning (EF) nr. 423/97, bør ændres i overensstemmelse dermed, og denne fornyede undersøgelse afsluttes -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EF) nr. 423/97 ændres således:

1) Artikel 2, stk. 2, litra a), affattes således: "a) 51,9 % for import med oprindelse i Thailand (Taric-tillægskode 8900 ) med undtagelse af import af den pågældende vare, som fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af selskabet Politop Co., Ltd, Bangkok, for hvilket tolden fastsættes til 5,8 % (Taric-tillægskode 8937 ), og import af den pågældende vare, som fremstilles og sælges til eksport til Fællesskabet af selskabet Thai Merry Co., Ltd, Samutsakorn, for hvilket tolden fastsættes til 0 % (Taric-tillægskode 8542 )."

2) Artikel 2, stk. 3, litra a), udgår.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juli 2001.

På Rådets vegne

L. Michel

Formand

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000 (EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2).

(2) EFT L 65 af 6.3.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1508/97 (EFT L 204 af 31.7.1997, s. 7).

(3) EFT L 326 af 28.11.1991, s. 1.

(4) EFT L 65 af 6.3.1997, s. 54.

(5) EFT L 326 af 28.11.1991, s. 1.