DA Den Europæiske Unions Tidende L 295/7

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1330/2007

af 24. september 2007

om nærmere regler for videregivelse af oplysninger om hændelser inden for civil luftfart til berørte parter i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF

(EØS-relevant tekst)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF af 13. juni 2003 om indberetning af hændelser inden for civil luftfart (1), særlig artikel 7, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge direktiv 2003/42/EF skal der etableres nationale indberetningsordninger for hændelser inden for civil luftfart for at sikre, at relevante oplysninger, som har betydning for sikkerheden, indberettes, samles, opbevares, beskyttes og videreformidles, udelukkende med det formål at forebygge fremtidige ulykker og hændelser, ikke at placere skyld eller ansvar.

(2) Nærværende forordning bør gælde for oplysninger, der udveksles mellem medlemsstaterne i medfør af artikel 6, stk. 1, i direktiv 2003/42/EF. Oplysninger om nationale hændelser, der opbevares i de nationale databaser, bør være underlagt nationale bestemmelser for frigivelse af oplysninger om luftfartssikkerhed.

(3) Ved berørte parter bør i denne forordning forstås enhver person, der er i stand til at medvirke til forbedring af luftfartssikkerheden ved at udnytte de sikkerhedsrelaterede oplysninger, der indsamles i henhold til direktiv 2003/42/EF, på en hensigtsmæssig måde.

(4) De nationale kontaktpunkter har størst viden om, hvilke berørte parter der er i deres egen medlemsstat. For at sikre, at anmodninger om oplysninger behandles på den sikreste og mest effektive måde, bør hver enkelt medlemsstats nationale kontaktpunkt behandle anmodninger om oplysninger fra berørte parter, der er etableret på den pågældende medlemsstats område, mens anmodninger fra berørte parter fra tredjelande eller fra internationale organisationer bør behandles af Kommissionen.

(5) Kommissionen kan senere beslutte at pålægge et organ at varetage forvaltningen af udvekslede oplysninger i overensstemmelse med artikel 6 i direktiv 2003/42/EF og behandlingen af anmodninger fra berørte parter fra tredjelande eller internationale organisationer.

(6) Kommissionen bør opstille en liste over kontaktpunkter, og denne liste bør gøres offentligt tilgængelig.

(7) For at forhindre misbrug af systemet bør et kontaktpunkt, der modtager en anmodning om oplysninger, kontrollere, at ansøgeren er en berørt part, og anmodningen bør vurderes, før det afgøres, hvor mange og hvor detaljerede oplysninger der skal udleveres.

(8) De nationale kontaktpunkter bør indhente tilstrækkelige oplysninger til, at de kan kontrollere og vurdere anmodningerne. Til dette formål bør de anvende en formular, der indeholder relevante oplysninger om ansøgeren og om formålet med anmodningen.

(9) Når bestemte berørte parter jævnligt har brug for oplysninger, der vedrører deres egne aktiviteter, bør det være muligt at træffe en generel beslutning om udlevering af oplysninger til disse parter.

(10) En part, der modtager oplysninger, bør sikre, at de fortrolige oplysninger i systemet beskyttes, og bør udelukkende bruge de modtagne oplysninger til det formål, der er anført i anmodningen, som bør være foreneligt med målene i direktiv 2003/42/EF.

(11) Alle kontaktpunkter bør være i stand til at kontrollere, at en anmodning, som de har afvist, ikke indgives igen via myndighederne i en anden medlemsstat. De bør også have mulighed for at lære af bedste praksis hos andre kontaktpunkter. Derfor bør de have adgang til optegnelser over anmodningerne om oplysninger og de beslutninger, der er truffet om anmodningerne.

(12) Der bør benyttes moderne teknologi til overførsel af data, idet det samtidig sikres, at hele databasen beskyttes.

(13) For at give Kommissionen mulighed for at træffe passende foranstaltninger med henblik på udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen ifølge artikel 6, stk. 4, i direktiv 2003/42/EF bør denne forordning først tages i brug seks måneder efter, at den er trådt i kraft.

(14) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Luftfartssikkerhed, der er nedsat ved artikel 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (2) —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Emne

Denne forordning fastsætter foranstaltninger vedrørende videregivelse til berørte parter af oplysninger om hændelser inden for civil luftfart, der udveksles mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i direktiv 2003/42/EF med det formål at give disse parter de oplysninger, de behøver for at forbedre luftfartssikkerheden.

Artikel 2

Definitioner

1. I denne forordning forstås ved:

1) »berørt part«: enhver fysisk eller juridisk person — uanset om denne driver virksomhed med økonomisk vinding for øje — samt ethvert organ henhørende under en offentlig myndighed — uanset om det har selvstændig status som juridisk person — der kan medvirke til forbedring af luftfartssikkerheden, hvis vedkommende får adgang til de oplysninger om hændelser, der udveksles mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i direktiv 2003/42/EF, og som tilhører en af de kategorier af berørte parter, der er opført i bilag I

2) »kontaktpunkt«: a) hvor anmodningen om oplysninger fremsættes i henhold til artikel 3, stk. 1, i denne forordning: den kompetente myndighed, der er udpeget af hver medlemsstat i henhold til artikel 5, stk. 1, i direktiv 2003/42/EF, eller det kontaktpunkt, der i henhold til samme bestemmelse er udpeget af den pågældende medlemsstat, hvis denne har udpeget flere kompetente myndigheder b) hvor anmodningen om oplysninger fremsættes i henhold til artikel 3, stk. 2: Kommissionen.

2. Listen over kontaktpunkter offentliggøres af Kommissionen.

Artikel 3

Anmodninger om oplysninger

1. Berørte parter, der er etableret i Fællesskabet, og som er fysiske personer, retter anmodninger om oplysninger til kontaktpunktet i den medlemsstat, hvor de har tilladelse til at drive virksomhed, eller, hvis der ikke kræves nogen tilladelse, i den medlemsstat, hvor de udøver deres virksomhed. Andre berørte parter, der er etableret i Fællesskabet, retter anmodninger om oplysninger til kontaktpunktet i den medlemsstat, hvor de har deres vedtægtsmæssige hjemsted eller officielle hjemsted eller i mangel heraf deres hovedforretningssted.

2. Berørte parter, der ikke er etableret i Fællesskabet, retter anmodninger om oplysninger til Kommissionen.

3. Anmodninger indgives ved hjælp af formularer, der er godkendt af kontaktpunktet. Disse formularer skal som minimum indeholde de punkter, der er opstillet i bilag II.

Artikel 4

Særlige anmodninger

En berørt part, der har forelagt en bestemt rapport, kan rette anmodning om oplysninger i forbindelse med denne rapport direkte til det kontaktpunkt, der har modtaget rapporten.

Artikel 5

Godkendelse af ansøgere

1. Når et kontaktpunkt modtager en anmodning, kontrollerer det, at ansøgeren er en berørt part.

2. Hvis en berørt part retter en anmodning til et andet kontaktpunkt end det, der i henhold til artikel 3 er kompetent til at behandle anmodningen, opfordres den berørte part til at henvende sig til det kompetente kontaktpunkt.

Artikel 6

Vurdering af anmodninger

1. Kontaktpunktet vurderer for hver enkelt anmodning, det modtager, om anmodningen er berettiget, og om den kan efterkommes i praksis.

2. Hvis anmodningen accepteres, afgør kontaktpunktet, hvor mange og hvor detaljerede oplysninger der skal udleveres. Videreformidlingen af oplysninger begrænses til det, som er strengt nødvendigt til ansøgerens formål, uden at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af artikel 8 i direktiv 2003/42/EF. Oplysninger, der ikke vedrører ansøgerens eget udstyr, egen virksomhed eller eget aktivitetsområde, udleveres kun i aggregeret eller anonymiseret form, medmindre ansøgeren forelægger en detaljeret begrundelse for, at oplysningerne skal forelægges på anden vis.

3. Til de kategorier af berørte parter, der opført i bilag I, litra b), må der kun udleveres oplysninger, der vedrører den berørte parts eget udstyr, egen virksomhed eller eget aktivitetsområde.

Artikel 7

Beslutninger af generel art

Når et kontaktpunkt modtager en anmodning fra en berørt part, der tilhører en af de kategorier, der er opført i bilag I, litra a), kan kontaktpunktet træffe en generel beslutning om jævnligt at udlevere oplysninger til den berørte part, forudsat at de oplysninger, der anmodes om, vedrører den berørte parts eget udstyr, egen virksomhed eller eget aktivitetsområde.

Artikel 8

Brug af oplysningerne og fortrolighed

1. Ansøgeren må kun bruge de modtagne oplysninger til det formål, der er anført på anmodningsformularen, som skal være foreneligt med det mål, der er fastlagt i artikel 1 i direktiv 2003/42/EF. Ansøgeren må ikke videregive de modtagne oplysninger uden forudgående skriftligt samtykke fra den part, der har udleveret oplysningerne.

2. Ansøgeren træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de modtagne oplysninger behandles fortroligt.

Artikel 9

Registrering af anmodninger

Hvert kontaktpunkt registrerer alle anmodninger, det modtager, og alle foranstaltninger, det træffer i forbindelse med anmodningerne. Så snart der er modtaget en anmodning og/eller truffet en foranstaltning, videresendes oplysningerne herom til Kommissionen.

Kommissionen stiller en ajourført liste over de anmodninger, der er modtaget, og de foranstaltninger, der er truffet af de forskellige kontaktpunkter og af Kommissionen selv, til rådighed for alle kontaktpunkter.

Artikel 10

Formidlingsmetode

Kontaktpunkterne kan udlevere oplysninger til berørte parter på papir eller via sikre elektroniske kommunikationsmidler.

Af sikkerhedshensyn gives de berørte parter ikke direkte adgang til de databaser, der indeholder de oplysninger, som er modtaget fra medlemsstaterne i medfør af artikel 6, stk. 1, i direktiv 2003/42/EF.

Artikel 11

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 2007. På Kommissionens vegne Jacques BARROT Næstformand

(1) EUT L 167 af 4.7.2003, s. 23.

(2) EFT L 373 af 31.12.1991, s. 4. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1900/2006 (EUT L 377 af 27.12.2006, s. 176).

BILAG I KATEGORIER AF BERØRTE PARTER a) Kategorier af berørte parter, der må modtage oplysninger på grundlag af en beslutning for hvert enkelt tilfælde i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, eller på grundlag af en generel beslutning i henhold til artikel 7 1) Fabrikanter: konstruktører og fabrikanter af luftfartøjer, motorer, propeller og flydele og apparatur; konstruktører og fabrikanter af lufttrafikstyringssystemer (ATM) og komponenter; konstruktører og fabrikanter af systemer og komponenter til luftfartstjenester; konstruktører og fabrikanter af systemer og udstyr, der anvendes på flyvepladsers airsideområde. 2) Vedligeholdelse: organisationer, der har at gøre med vedligeholdelse eller eftersyn af fly, motorer, propeller og flydele og apparatur; med montering, ændring, vedligeholdelse, reparation, eftersyn, kontrol under flyvning eller inspektion af udstyr og anlæg til luftfartstjenester; eller med vedligeholdelse eller eftersyn af flyvepladsers airsidesystemer, komponenter eller udstyr. 3) Operatører: luftfartsselskaber og luftfartøjsoperatører samt sammenslutninger af luftfartsselskaber og luftfartøjsoperatører; lufthavnsoperatører og sammenslutninger af disse. 4) Luftfartstjenesteudbydere og udbydere af ATM-specifikke funktioner 5) Udbydere af flyvepladstjenester: organisationer, der varetager betjeningen af luftfartøjer på jorden, herunder brændstofpåfyldning, klargøring, udarbejdelse af loadsheet, lastning, afisning og bugsering på en flyveplads, samt rednings- og brandsluknings- og andre udrykningstjenester. 6) Flyveuddannelsesorganisationer 7) Organisationer i tredjelande: statslige luftfartsmyndigheder og organer, der står for undersøgelse af ulykker. 8) Internationale luftfartsorganisationer 9) Forskning: offentlige og private forskningslaboratorier, centre eller foretagender, samt universiteter, der gennemfører luftfartssikkerhedsforskning eller undersøgelser. b) Kategorier af berørte parter, der må modtage oplysninger udelukkende på grundlag af en beslutning for hvert enkelt tilfælde i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2 og 3 1) Piloter (på personlig basis). 2) Flyveledere (på personlig basis) og andet lufttrafikstyrings- og luftfartstjenestepersonale, der udfører sikkerhedsrelaterede opgaver. 3) Ingeniører/teknikere/personale, der har at gøre med luftfartssikkerhedselektronik/luftfarts- (eller flyveplads)ledere (på personlig basis). 4) Faglige organer, der repræsenterer personale, som udfører sikkerhedsrelaterede opgaver.