DA Den Europæiske Unions Tidende L 238/13

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1301/2006

af 31. august 2006

om fælles regler for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (1), særlig artikel 9, stk. 2, og artikel 12, stk. 1, og de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger om de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabet har forpligtet sig til at åbne toldkontingenter for import af bestemte landbrugsprodukter. I nogle tilfælde er importen af produkter inden for sådanne toldkontingenter underkastet en importlicensordning.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er nødvendige i landbrugssektoren for gennemførelsen af de aftaler, som er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi (2), og de forskellige aftaler, der er indgået mellem Fællesskabet og bestemte tredjelande, samt Rådets beslutninger om åbning af autonome importtoldkontingenter indeholder forskellige administrationsmetoder for importtoldkontingenter, der er underkastet en importlicensordning.

(3) For at forenkle og forbedre administrations- og kontrolordningernes effektivitet og anvendelighed bør der fastsættes fælles betingelser for administration af importtoldkontingenter, som er underkastet en importlicensordning og skal administreres efter en metode, som fordeler licenserne i forhold til de mængder, der ansøges om (metoden »samtidig behandling«), eller en importmetode, der bygger på dokumenter, som udstedes af tredjelande. Sådanne bestemmelser bør også indeholde visse regler for indsendelse af ansøgninger og for licenser, der i givet fald skal gælde ud over eller som undtagelse til visse bestemmelser i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (3).

(4) Der bør indføres en fælles årlig importkontingentperiode for alle importtoldkontingenter, der omfattes af denne forordning. Dog kan der i nogle tilfælde være behov for delperioder inden for de årlige importkontingentperioder.

(5) Erfaringerne viser, at der må fastsættes bestemmelser, som kan modvirke, at der forelægges ukorrekte dokumenter. Der bør derfor indføres et sanktionssystem, og det bør fastsættes, i hvilke tilfælde der ikke skal anvendes sanktioner.

(6) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (4) gælder for administration af toldforanstaltninger. Ifølge artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (5) gælder forordning (EØF) nr. 2454/93 med forbehold af særlige bestemmelser på andre områder. Der findes sådanne særlige bestemmelser for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning. Dog bør bestemmelserne om fællesskabstilsynet i artikel 308d i forordning (EØF) nr. 2454/93 tages i anvendelse for at forbedre kontrollen.

(7) Med hensyn til metoden »samtidig behandling« bør der fastsættes nærmere regler for indsendelse af licensansøgninger og for de nødvendige oplysninger. For at forbedre kontrollen bør det i denne forbindelse fastsættes, at ansøgerne skal kunne indsende en enkelt importlicensansøgning under det samme kontingentløbenummer i en bestemt importtoldkontingentperiode eller -delperiode. Desuden bør sådanne ansøgninger kun indsendes i den medlemsstat, hvor ansøgeren er hjemmehørende og momsregistreret.

(8) Der bør fastsættes regler for udstedelse af importlicenser. Licenserne bør udstedes efter et passende tidsrum, hvori licensansøgningerne bedømmes. Hvis de mængder, licensansøgningerne omfatter, er større end dem, der står til rådighed i den pågældende importtoldkontingentperiode, skal fordelingen dog, hvis det er hensigtsmæssigt, ske efter en fordelingskoefficient. Når koefficienten er blevet benyttet, kan resultatet dog tilpasses med decimaler for at sikre, at den disponible mængde ikke overskrides.

(9) Der bør sørges for, at importlicensernes gyldighedsperiode fastsættes i Kommissionens forordninger om det pågældende importtoldkontingent. Erfaringerne viser imidlertid, at det, for at sikre fællesskabstilsynet i artikel 308d i forordning (EØF) nr. 2454/93, af hensyn til en forsvarlig administration af importtoldkontingenterne bør fastsættes, at importlicenser ikke er gyldige efter den sidste dag i importtoldkontingentperioden, selv om denne dag falder på en lørdag, en søndag eller en helligdag. Det bør fastsættes, at der kan undtages fra artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsættelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter (6). Hvis licensens indehaver ikke har kunnet bruge den på grund af force majeure, bør licenshaveren kun kunne ansøge det kompetente organ i den udstedende medlemsstat om at få licensen ophævet, og ikke, som undtagelse til artikel 41 i forordning (EF) nr. 1291/2000, kunne anmode om at få licensens gyldighedsperiode forlænget efter den sidste dag i importtoldkontingentperioden.

(10) Der bør også fastsættes regler for fristen for, hvornår der skal fremlægges bevis på, at licenserne er blevet benyttet.

(11) For at kunne administrere importtoldkontingenterne forsvarligt, bør Kommissionen have de relevante oplysninger i god tid.

(12) Der bør af hensyn til administrationssystemet opstilles fælles betingelser på grundlag af de dokumenter, der udstedes af tredjelande, f.eks. eksportlicenser.

(13) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det pågældende forvaltningsudvalg —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

GENERELLE PRINCIPPER

Artikel 1

Anvendelsesområde og definition

1. Denne forordning fastsætter fælles regler for administration af importtoldkontingenter på grundlag af importlicenser, der administreres inden for rammerne af en fælles markedsordning, dog uden at dette berører undtagelserne i Kommissionens forordninger for bestemte kontingenter.

Denne forordning gælder ikke for de importtoldkontingenter, som er opført i bilag I.

2. Kommissionens forordninger for et bestemt importtoldkontingent på grundlag af en importlicensordning, der ikke administreres inden for rammerne af en fælles markedsordning, kan fastsætte, at det pågældende importtoldkontingent ikke omfattes af denne forordning.

3. Forordning (EF) nr. 1291/2000 gælder for importlicenser, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

4. I denne forordning forstås ved »importtoldkontingent« en nærmere bestemt varemængde, der kan indføres i løbet af en begrænset periode med hel fritagelse (fuldstændig suspension) eller delvis fritagelse (delvis suspension) for de normale toldsatser.

Artikel 2

Importtoldkontingentperioden

1. Importtoldkontingenter åbnes for en periode på 12 på hinanden følgende måneder, i det følgende benævnt »importtoldkontingentperioden«.

2. Importtoldkontingentperioden kan deles i flere delperioder.

Artikel 3

Sanktioner

1. Hvis det viser sig, at et dokument, som en ansøger forelægger for at opnå rettigheder i henhold til Kommissionens forordninger for et bestemt importtoldkontingent, indeholder ukorrekte oplysninger, og disse oplysninger er afgørende for, at den pågældende rettighed kan opnås, sørger medlemsstatens kompetente myndigheder for:

a) at ansøgeren ikke kan importere varer under det pågældende importtoldkontingent i hele den importtoldkontingentperiode, hvor ukorrektheden blev påvist, og

b) at ansøgeren udelukkes fra licensansøgningsordningen i forbindelse med det pågældende importtoldkontingent i den følgende importtoldkontingentperiode.

Stk. 1, litra a) og b), finder dog ikke anvendelse, hvis ansøgeren over for den kompetente myndighed kan godtgøre, at situationen i stk. 1 ikke skyldes grov forsømmelighed fra hans side, eller at den skyldes »force majeure«, eller at der er tale om en åbenlys fejl.

2. Hvis ansøgeren med forsæt forelægger et ukorrekt dokument, jf. stk. 1, skal ansøgeren:

a) ikke kunne importere varer under det pågældende importtoldkontingent i hele den importtoldkontingentperiode, hvor ukorrektheden blev påvist, og

b) udelukkes fra licensansøgningsordningen i forbindelse med det pågældende importtoldkontingent i de følgende to importtoldkontingentperioder.

3. Hvis der allerede er foretaget import, inden påvisning af situationen i stk. 1 eller 2 finder sted, skal eventuelle uretmæssige økonomiske fordele i forbindelse med den inddrages.

4. Med mindre andet gælder ifølge artikel 6 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (7), berører sanktionerne i denne artikels stk. 1 og 2 ikke eventuelle yderligere sanktioner, der pålægges i henhold til andre bestemmelser i Fællesskabets lovgivning eller den nationale lovgivning.

Artikel 4

Tilsyn med varerne

Efter anmodning sender medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om de varemængder, der er overgået til fri omsætning under importtoldkontingenter i løbet af de af Kommissionen angivne måneder, i overensstemmelse med artikel 308d i forordning (EØF) nr. 2454/93.

Artikel 5

Ansøgerne

Samtidig med deres første ansøgning i forbindelse med en given importtoldkontingentperiode sender ansøgerne de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende og momsregistrerede, sammen med den i artikel 6, stk. 1, nævnte ansøgning et bevis for, at de på ansøgningstidspunktet har deltaget i handel med tredjelande med de produkter, den pågældende fælles markedsordning omfatter:

— i 12-månedersperioden umiddelbart før ansøgningstidspunktet, og

— i 12-månedersperioden umiddelbart før den i forrige led nævnte 12-månedersperiode.

Bevis for handel med tredjelande leveres udelukkende i form af tolddokumenter, der bekræfter overgang til fri omsætning, er behørigt påtegnet af myndighederne og nævner ansøgeren som modtager, eller ved hjælp af eksportdokumenter, som er behørigt påtegnet af myndighederne.

Toldklarerere eller repræsentanter kan ikke ansøge om importlicens til kontingenter, som omfattes af denne forordning.

KAPITEL II

METODEN »SAMTIDIG BEHANDLING«

Artikel 6

Importlicensansøgninger og importlicenser

1. Ansøgere, der ansøger om importlicens, kan ikke indgive mere end en importlicensansøgning under det samme kontingentløbenummer i forbindelse med en importtoldkontingentperiode eller -delperiode. Hvis ansøgeren indsender mere end en ansøgning, tages ingen af ansøgningerne i betragtning.

2. Ifølge artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000 skal der stilles en sikkerhed. Sikkerheden for ansøgninger om mængder, hvortil der ikke kan udstedes licens, frigives, og fordelingskoefficienten i artikel 7, stk. 2, i denne forordning tages i anvendelse.

3. Hvis det er nødvendigt for at administrere et bestemt importtoldkontingent, kan Kommissionens forordninger for dette importtoldkontingent fastsætte yderligere betingelser. De kan især fastsætte, at der skal benyttes en ordning, hvorefter kontingenterne administreres ved først at tildele importrettigheder og derpå udstede importlicenser.

Denne artikels stk. 1, 2, og 5, artikel 5, artikel 7, stk. 1, andet afsnit, artikel 7, stk. 2 og 4, og artikel 11, stk. 1, litra a), finder tilsvarende anvendelse, når der benyttes en ordning for fordeling af importrettigheder.

4. Rubrik 20 i importlicensansøgningerne og importlicenserne skal indeholde importtoldkontingentets løbenummer, jf. stk. 1.

5. En importlicensansøgning til en bestemt importtoldkontingentperiode eller -delperiode kan ikke gælde en mængde, der er større end den mængde, eller overskrider den grænse, som er fastsat i Kommissionens forordninger for importtoldkontingentet i den pågældende importtoldkontingentperiode eller -delperiode.

6. Importlicensansøgningerne indsendes i løbet af en periode, som fastsættes i Kommissionens forordninger for det pågældende importtoldkontingent. Perioden kan ligge forud for importtoldkontingentperioden eller -delperioden.

7. Mængderne angives i vægt, i rumfang i hele enheder eller i styk uden brøker på importlicensansøgningerne.

Artikel 7

Udstedelse af importlicenser

1. Importlicenserne udstedes inden for en bestemt periode, som fastsættes i Kommissionens forordninger for det pågældende importtoldkontingent, medmindre Kommissionen træffer foranstaltningerne i stk. 2.

Der udstedes licenser for alle ansøgninger, som er blevet indsendt i overensstemmelse med de gældende bestemmelser og opgivet til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, litra a). Der udstedes ikke importlicenser for mængder, som ikke er blevet opgivet.

2. Hvis de oplysninger, medlemsstaterne har givet i overensstemmelse med artikel 11, viser, at de mængder, licensansøgningerne gælder, er større end de mængder, der står til rådighed i den pågældende importkontingentperiode eller -delperiode, fastsætter Kommissionen en fordelingskoefficient, som medlemsstaterne skal benytte på de mængder, de enkelte licensansøgninger gælder.

Fordelingskoefficienten beregnes således:

((disponibel mængde/ønsket mængde) × 100) %

Hvis det er påkrævet, tilpasser Kommissionen koefficienten for at sikre, at de mængder, der står til rådighed i importtoldkontingentperioden eller -delperioden, ikke kan overskrides.

3. Der udstedes importlicenser for de mængder, licensansøgningerne gælder, ganget med fordelingskoefficienten i stk. 2.

Den mængde, der bliver resultatet af fordelingskoefficientens anvendelse, rundes ned til den nærmeste enhed.

4. Mængder, der ikke fordeles eller ikke benyttes i en importtoldkontingentdelperiode, bestemmes på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 11. Disse mængder overføres automatisk til omfordeling i den følgende delperiode.

Dog overføres ingen mængder til den følgende importtoldkontingentperiode.

Artikel 8

Importlicensernes gyldighedsperiode

Importlicenser, der udstedes i overensstemmelse med artikel 7, gælder for en periode, der fastsættes i Kommissionens forordninger for det pågældende importtoldkontingent. Importlicenser er under ingen omstændigheder gyldige efter den sidste dag i importtoldkontingentperioden. Artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1182/71 finder ikke anvendelse.

Hvis en importlicens' gyldighedsperiode udløber på den pågældende importtoldkontingentperiodes sidste dag, anføres én af påtegningerne i bilag II til denne forordning i importlicensens rubrik 24, når den udstedes.

Når situationen i denne artikels stk. 2 foreligger, kan licensens gyldighedsperiode, som undtagelse til artikel 41 i forordning (EF) nr. 1291/2000, under ingen omstændigheder forlænges efter importtoldkontingentperiodens sidste dag.

Artikel 9

Toldsats

Den toldsats, som er fastsat i Kommissionens forordninger for det pågældende importtoldkontingent, anføres i importlicensens rubrik 24 med en af angivelserne efter forlægget i bilag III.

Artikel 10

Bevis på benyttelse af licenserne

Artikel 35, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1291/2000 finder anvendelse på importlicenser, der omfattes af denne forordning.

Artikel 11

Oplysninger til Kommissionen

1. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen:

a) om de samlede mængder, der, når fristen for indsendelse af ansøgninger er udløbet, omfattes af licensansøgninger i en bestemt periode, som er fastsat i Kommissionens forordninger for det pågældende importtoldkontingent, eller om der ingen ansøgninger foreligger

b) om de mængder, der omfattes af importlicenser, de har udstedt, eller om de ingen har udstedt

c) om de mængder, der omfattes af ubenyttede eller delvis benyttede importlicenser, svarende til forskellen mellem de mængder, der er anført på importlicensernes bagside, og de mængder, de blev udstedt til, eller om der ingen ubenyttede mængder er.

Oplysningerne i litra b) og c) opgives senest to måneder efter udløbet af de pågældende licensers gyldighedsperiode.

2. Oplysningerne i stk. 1 sendes elektronisk ved hjælp af den formular, Kommissionen stiller til medlemsstaternes rådighed.

3. Oplysningerne, herunder oplysninger om, at der intet foreligger, sendes inden kl. 13.00 (Bruxelles-tid) den fastsatte dato. Når det drejer sig om oplysninger til Kommissionen i henhold til denne artikel, skal der ved arbejdsdage i en af Kommissionens forordninger for et givet importtoldkontingent forstås Kommissionens arbejdsdage i den betydning, der benyttes i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1182/71.

KAPITEL III

ADMINISTRATIONSMETODER PÅ GRUNDLAG AF DOKUMENTER UDSTEDT AF TREDJELANDE

Artikel 12

Generelle principper

Hvis et importtoldkontingent administreres efter en metode, som bygger på et dokument udstedt af et tredjeland, skal dette dokument forelægges for det kompetente udstedende organ i den pågældende medlemsstat sammen med ansøgningen om den importlicens, dokumentet drejer sig om. Dokumentets original opbevares af det kompetente organ.

Artikel 13

Importlicensansøgninger, importlicenser og oplysninger

Artikel 6, stk. 2, 3, og 4, artikel 8, 9 og 10, artikel 11, stk. 1, litra b) og c), artikel 11, stk. 2 og 3, og, hvis det er relevant, artikel 11, stk. 1, litra a), gælder på tilsvarende måde, hvis der benyttes administrationsmetoder, som bygger på dokumenter udstedt af tredjelande.

KAPITEL IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 14

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den gælder for importlicenser i importtoldkontingentperioder, der begynder den 1. januar 2007.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 31. august 2006. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78. Ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1154/2005 (EUT L 187 af 19.7.2005, s. 11).

(2) EFT L 349 af 31.12.1994, s. 105. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1340/98 (EFT L 184 af 27.6.1998, s. 1).

(3) EFT L 152 af 24.6.2000, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1233/2006 (EUT L 225 af 17.8.2006, s. 14).

(4) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 402/2006 (EUT L 70 af 9.3.2006, s. 35).

(5) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2005 (EUT L 117 af 4.5.2005, s. 13).

(6) EFT L 124 af 8.6.1971, s. 1.

(7) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

BILAG II De i artikel 8 nævnte påtegninger — : på spansk : No es de aplicación el artículo 3, apartado 4, del Reglamento (CEE) no 1182/71 — : på tjekkisk : Ustanovení čl. 3 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1182/71 se nepoužije — : på dansk : Artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1182/71 finder ikke anvendelse — : på tysk : Artikel 3 Absatz 4 der Verordnung (EWG) Nr. 1182/71 kommt nicht zur Anwendung — : på estisk : Määruse (EMÜ) nr 1182/71 artikli 3 lõiget 4 ei kohaldata — : på græsk : Το άρθρο 3 παράγραφος 4 του κανονισμού (ΕOΚ) αριθ. 1182/71 δεν εφαρμόζεται — : på engelsk : Article 3(4) of Regulation (EEC) No 1182/71 shall not apply — : på fransk : l’article 3, paragraphe 4, du règlement (CEE) no 1182/71 ne s’applique pas — : på italiensk : L'articolo 3, paragrafo 4, del regolamento (CEE) n. 1182/71 non si applica — : på lettisk : Regulas (EEK) Nr. 1182/71 3. panta 4. punktu nepiemēro — : på litauisk : Reglamento (EEB) Nr. 1182/71 3 straipsnio 4 dalis netaikoma — : på ungarsk : Az 1182/71/EGK rendelet 3. cikkének (4) bekezdését nem kell alkalmazni — : på maltesisk : — — : på nederlandsk : Artikel 3, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 1182/71 is niet van toepassing — : på polsk : Artykuł 3 ust. 4 rozporządzenia (EWG) nr 1182/71 nie ma zastosowania — : på portugisisk : O n.o 4 do artigo 3.o do Regulamento (CEE) n.o 1182/71 não se aplica — : på slovakisk : Článok 3 ods. 4 nariadenia (EHS) č. 1182/71 sa neuplatňuje — : på slovensk : Člen 3(4) Uredbe (EGS) št. 1182/71 se ne uporablja — : på finsk : Asetuksen (ETY) N:o 1182/71 3 (4) artiklaa ei sovelleta — : på svensk : Artikel 3.4 i förordning (EEG) nr 1182/71 skall inte tillämpas