*****

KOMMISSIONENS HENSTILLING

af 22. december 1986

vedroerende overvaagning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer

(87/62/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og saerlig artikel 155, og

ud fra foelgende betragtninger:

Indfoerelsen af denne henstilling er i overensstemmelse med Kommissionens hvidbog, »Gennemfoerelse af det interne marked« (1);

Det raadgivende Udvalg, som er nedsat i henhold til artikel 11 i Raadets direktiv 77/780/EOEF, foerste Raadsdirektiv af 12. december 1977 om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og udoeve virksomhed som kreditinstitut (2), har bistaaet Kommissionen ved forberedelsen af denne henstilling om harmonisering af bestemmelserne om store engagementer;

overvaagning af og kontrol med et kreditinstituts store engagementer er en integrerende del af et forsigtighedsbestemt tilsyn. Overdreven koncentration af store engagementer med en enkelt kunde eller gruppe af indbyrdes forbundne kunder kan foere til en uacceptabel grad af risikokoncentration. En saadan situation kan anses for at vaere til skade for et kreditinstituts solvens;

da kreditinstitutter i et faelles bankmarked konkurrerer direkte med hinanden, boer forsigtighedsbestemte tilsynskrav i hele Faellesskabet tjene til at oege offentlighedens tillid, styrke og beskytte banksystemet og formindske konkurrencefordrejning ved indfoerelse af en gradvis tilnaermelse af de af medlemsstaterne fastsatte og anvendte indberetningstaerskler og graenser for store engagementer;

overvaagnings- og kontrolordningen vedroerende store engagementer boer paa den ene side give de kompetente myndigheder adgang til de noedvendige data til risikovurderinger og tilskyndelse til spredning og paa den anden side give mulighed for samarbejde ved anvendelse af ordningen mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og mellem disse og myndighederne i tredjelande;

faelles standarder for overvaagning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer vil i foerste omgang blive indfoert ved en henstilling. Et saadant instrument er blevet valgt, da det giver muligheder for gradvis tilpasning af eksisterende ordninger og for indfoerelse af nye ordninger uden at skabe forstyrrelse i Faellesskabets banksystem;

gennemfoerelsen af denne henstilling vil skabe et godt grundlag, der vil goere en snarlig vedtagelse af et direktiv om overvaagning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer lettere og hurtigere;

de standarder, der er indeholdt i denne henstilling, finder anvendelse paa alle i Faellesskabet tilladte kreditinstitutter. Der findes i nogle medlemsstater en saerlig national lovgivning eller administrative bestemmelser, der tilgodeser specialiserede kreditinstitutters saerlige driftsmaessige krav. Hvis saadanne institutter undergives de samme eller mere restriktive bestemmelser, kan anvendelsen af de oven for omhandlede faelles standarder udsaettes, indtil disse specialiserede institutter er bragt ind under denne henstillings anvendelsesomraade, forudsat at saadan udsaettelse ikke giver instituttet en konkurrencemaessig fordel;

indtil gennemfoerelsen af Raadets direktiv 86/635/EOEF om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters aarsregnskaber og konsoliderede regnskaber (1) og indtil harmoniseringen af observationsnoegletal har fundet sted, overlades regnskabsteknikken for saa vidt angaar beregningen af et stort engagement til medlemsstatens bedoemmelse;

en indikativ liste over de elementer, der udgoer et engagement findes i et tillaeg til bilaget til denne henstilling. Indtil senere samordning har fundet sted, kan medlemsstaterne anvende en skoensmaessig vaegtning af et elements absolutte vaerdi. Det forventes, at medlemsstaterne medtager alle nye elementer, der stort set er af samme karakter;

definitionen af en gruppe af indbyrdes forbundne kunder er paa den ene side sket i overensstemmelse med bestemmelserne i Raadets direktiv 83/349/EOEF (2), som nu anvendes paa banker og andre finansielle institutter i overensstemmelse med foernaevnte direktiv 86/635/EOEF, og paa den anden side ud fra en indre finansiel og oekonomisk afhaengighed;

da taersklen, graenser for engagement og den foreslaaede vaegtning, der er foreskrevet i denne henstilling, er det indledende stadium i harmoniseringsprocessen, kan medlemsstaterne anvende strengere krav;

den i henstillingen fastsatte indberetningsperiode goer det noedvendigt for et kreditinstitut mindst en gang om aaret at fremlaegge oplysninger vedroerende engagementer. Det foreslaas, at de kompetente myndigheder stiller krav om hyppigere indberetninger paa linie med normale krav om forsigtigt tilsyn -

HENSTILLER AT MEDLEMSSTATERNE SKAL:

1. overvaage og kontrollere kreditinstitutters store engagementer i overensstemmelse med bestemmelsen indeholdt i vedlagte bilag.

2. inden 24 maaneder efter denne henstillings meddelelse forelaegge Kommissionen teksten til de vigtigste love og administrative bestemmelser, som de har vedtaget paa foranledning af denne henstilling paa dette omraade.

Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1986.

Paa Kommissionens vegne

COCKFIELD

Naestformand

(1) Dokument KOM(85) 310.

(2) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30.

(1) EFT nr. L 372 af 31. 12. 1986, s. 1.

(2) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1.

BILAG

OVERVAAGNING AF OG KONTROL MED KREDITINSTITUTTERS STORE ENGAGEMENTER

Artikel 1

Definitioner

I denne henstilling forstaas ved:

- »kreditinstitut«: de i artikel 1, foerste led, i Raadets direktiv 77/780/EOEF definerede foretagender,

- »kompetente myndigheder«: de i artikel 1, femte led, i Raadets direktiv 83/350/EOEF (1) definerede nationale myndigheder,

- »offentlige myndigheder«: de i artikel 2, foerste led, i Raadets direktiv 80/723/EOEF (2) definerede virksomheder,

- »engagementer«: de kreditfaciliteter - hvad enten de er udnyttet eller ej - som kreditinstituttet har indroemmet en kunde eller en gruppe af indbyrdes forbundne kunder, og uanset om de fremgaar af balancen eller ej, herunder indbefattet de forpligtelser og eventualforpligtelser, der af de respektive kompetente myndigheder anses for relevante, naar det paagaeldende instituts identificerbare risici skal vurderes. En indikativ liste over engagementer findes i et tillaeg til bilaget til naervaerende henstilling,

- »egenkapital«: defineres i overensstemmelse med KOM(86) 169/2 endelig udg. (3),

- »en gruppe af indbyrdes forbundne kunder« (4): to eller flere fysiske eller juridiske personer, der har indgaaet engagementer med det samme kreditinstitut eller med et af dets datterselskaber enten i forening eller hver for sig, og mellem hvilke der bestaar en indbyrdes forbindelse, idet:

i) en af dem direkte eller indirekte har en bestemmende indflydelse over en af de andre som defineret i artikel 1 i direktiv 83/349/EOEF, eller

ii) deres samlede engagementer udgoer en enkeltrisiko for kreditinstituttet ved at vaere saa indbyrdes forbundne med sandsynlighed for, at hvis en af dem udsaettes for finansielle problemer, vil den anden eller de alle muligvis faa vanskeligheder med tilbagebetalingen. Kreditinstituttet boer som eksempel paa indbyrdes forbindelser tage hensyn til foelgende:

- faellesejerforhold,

- faelles bestyrelsesmedlemmer,

- krydsgarantier,

- direkte kommerciel indbyrdes afhaengighed, som ikke kan erstattes i det korte loeb.

Dersom der bestaar saadanne indbyrdes forbindelser vil det stemme overens med sund praksis at vurdere saadanne forpligtelser som en enkeltrisiko.

Artikel 2

Anvendelsesomraade

1. Denne henstilling finder anvendelse paa alle kreditinstitutter som defineret i artikel 1, jf. dog stk. 2 og 3.

2. Medlemsstaterne behoever ikke anvende denne henstilling over for:

a) kreditinstitutter opregnet i artikel 2, stk. 2, i direktiv 77/780/EOEF, som aendret ved direktiv 86/524/EOEF (5);

b) institutioner i medlemsstaten, som defineret i artikel 2, stk. 4, litra a), i direktiv 77/780/EOEF, der er tilknyttet et centralt organ i medlemsstaten. I denne situation skal der, uden at det har bindende virkning for anvendelsen af denne henstilling, foretages konsolideret tilsyn med hensyn til store engagementer for helheden, nemlig det centrale organ og dets tilknyttede institutioner.

3. Indtil en senere samordning har fundet sted kan medlemsstaterne holde de specialiserede kreditinstitutter, for hvis specielle virksomhed, der gaelder en saerlig national lovgivning eller administrative bestemmelser vedroerende bl.a. overvaagning af og kontrol med store engagementer, uden for denne henstillings anvendelsesomraade. Kommissionen skal have underretning om disse kreditinstitutter senest seks maaneder efter denne henstillings meddelelse.

Artikel 3

Indberetning om store engagementer

1. Kreditinstitutter skal til de kompetente myndigheder mindst en gang om aaret foretage indberetning om store engagementer som defineret i stk. 2 og andre engagementer, som defineret i stk. 3 i den udstraekning stk. 3 kommer i anvendelse.

2. Et kreditinstituts engagement med en kunde eller en gruppe af indbyrdes forbundne kunder betragtes som stort, naar det naar op paa 15 % eller mere af kreditinstituttets egenkapital.

3. Med hensyn til de medlemsstater, der ikke har et kreditoplysningsforetagende og med hensyn til de, der har et saadant foretagende, men som ikke opfylder kravene i stk. 4, og uanset om der i et kreditinstitut findes store engagementer, skal de kompetente myndigheder kraeve, at den i stk. 1 omhandlede indberetning indeholder mindst 10 % af de engagementer, der procentuelt er de stoerste.

4. De indberetninger, som et kreditinstitut indgiver til en medlemsstats kreditoplysningsforetagende, anses at opfylde de i denne artikel naevnte krav, forudsat:

i) at kreditoplysningsforetagendet drives eller er underkastet tilsyn af de kompetente myndigheder eller af andre offentlige myndigheder, som afgiver beretning til de kompetente myndigheder;

ii) at engagementerne er blevet konsolideret af enten kreditinstituttet, kreditoplysningsforetagendet eller de kompetente myndigheder;

iii) at de oplysninger, der forelaegges kreditoplysningsforetagendet, i det store og hele stemmer overens med definitionen paa et engagement, saaledes som defineret i artikel 1, fjerde led.

Artikel 4

OEvre graenser for store engagementer

1. Et kreditinstitut maa ikke med en enkelt kunde eller en gruppe af indbyrdes forbundne kunder indgaa et engagement, der overstiger 40 % af kreditinstituttets egenkapital.

2. Et kreditinstitut maa ikke indgaa store engagementer, som tilsammen overstiger 800 % af egenkapitalen

3. De i stk. 1 og 2 fastsatte oevre graenser kan kun overskrides, naar saerlige omstaendigheder goer sig gaeldende, og de kompetente myndigheder skal i saa fald kraeve af kreditinstituttet, at det enten forhoejer egenkapitalen eller traeffer andre foranstaltninger med tilsvarende virkning.

4. Nedennaevnte kunder og grupper af indbyrdes forbundne kunder kan af de kompetente myndigheder helt eller delvis undtages fra bestemmelserne i stk. 1 og 2:

i) offentlige myndigheder i:

a) en hvilken som helst medlemsstat;

b) lande, der er opfoert paa den liste over industrialiserede lande, der er udarbejdet af IMF til statistiske formaal.

ii) De europaeiske Faellesskabers institutioner samt statslige internationale organisationer, som vedkommende medlemsstat er medlem af.

5. De kompetente myndigheder kan fra bestemmelserne i stk. 1 og 2 helt eller delvis undtage:

a) engagementer for hvilke der udtrykkeligt er stillet en uigenkaldelig garanti eller anden form for sikkerhed af de i stk. 4 omhandlede organisationer;

b) engagementer, der er sikrede ved konstante deposita eller boersnoterede vaerdipapirer, forudsat vaerdien af sidstnaevnte beregnes paa en forsigtig og konservativ maade.

6. De kompetente myndigheder kan fra denne henstilling undtage interbank-mellemvaerender, der har en loebetid paa seks maaneder eller derunder. Uanset bestemmelsen i stk. 1 og 2 kan de kompetente myndigheder overveje at fastsaette hoejere oevre graenser eller/og alternativ vaegtning af de resterende interbank-mellemvaerender og for engagementer, for hvilke der er stillet en garanti af et kreditinstitut.

Artikel 5

Tredjelande

1. For saa vidt angaar en filial, som har sit hovedsaede i et tredjeland, kan de kompetente myndigheder kraeve, at dens engagementer indberettes med henblik paa overvaagning og kontrol. Anvendelsen af naervaerende stykke kan ske i henhold til bilaterale aftaler mellem de respektive kompetente myndigheder med henblik paa at lette gennemfoerelsen af princippet om »hjemlandskontrol«.

2. For en filial af et kreditinstitut som har sit hovedsaede i et tredjeland maa medlemsstaterne ikke anvende bestemmelser, som vil give denne filial en gunstigere stilling end en filial af et kreditinstitut, som har sit hovedsaede i Faellesskabet.

3. Anvendelsen af naervaerende henstilling paa kreditinstitutter, hvis moderselskab har sit hjemsted i et tredjeland og paa kreditinstitutter, der er beliggende i et tredjeland, og hvis moderkreditinstitut har sit hjemsted inden for Faellesskabet, kan fastlaegges ved bilaterale aftaler paa gensidighedsbasis mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og det paagaeldende tredjeland. Disse aftaler skal have til formaal at sikre, at medlemsstaternes kompetente myndigheder har mulighed for at indhente de oplysninger, der er noedvendige for overvaagning af og kontrol med store engagementer i et kreditinstitut inden for Faellesskabet, som har kapitalinteresser uden for dette, og at de kompetente myndigheder i et tredjeland har mulighed for at indhente oplysninger, der er noedvendige for tilsyn med moderselskaber, der har deres hjemsted inden for de paagaeldende landes omraade, og som besidder kapitalinteresser i kreditinstitutter, der er beliggende i en eller flere medlemsstater. 4. Inden medlemsstaterne indleder forhandlinger med tredjelande om aftaler, skal de underrette Kommissionen og Det raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 11 i direktiv 77/780/EOEF. Kommissionen drager omsorg for samordning af de politiske maalsaetninger, der skal tilstraebes i saadanne forhandlinger og kan i saadanne tilfaelde forelaegge dette for Det raadgivende Udvalg.

Artikel 6

Konsolidering

1. Engagementer, indgaaet af et kreditinstitut, der har en kapitalinteresse, saaledes som defineret i artikel 1, 3. afsnit, i direktiv 83/350/EOEF, i et andet kreditinstitut eller finansieringsinstitut skal overvaages og kontrolleres paa konsolideret grundlag i det omfang og paa den maade, der er foreskrevet af vedkommende medlemsstat i overensstemmelse med direktiv 83/350/EOEF.

2. Uanset ovenstaaende bestemmelse kan en medlemsstats kompetente myndigheder ogsaa paa et delvis konsolideret eller ikke-konsolideret grundlag overvaage og kontrollere de enkelte kreditinstitutters engagementer.

Artikel 7

Foranstaltninger, der kan lette henstillingens gennemfoerelse

1. Medlemsstaterne paaser, at der ikke foreligger retlige hindringer for, at et kreditinstitut eller et finansieringsinstitut giver et kreditinstitut, der har kapitalinteresser i disse institutter, de noedvendige oplysninger, for at der kan foretages overvaagning og kontrol af store engagementer i overensstemmelse med denne henstilling.

2. Medlemsstaterne tillader udveksling mellem deres kompetente myndigheder af de oplysninger, der er noedvendige for gennemfoerelsen af overvaagning og kontrol af store engagementer i overensstemmelse med denne henstilling, idet det dog for saa vidt angaar finansieringsinstitutter forudsaettes, at indsamlingen af eller raadigheden over oplysninger paa ingen maade medfoerer, at de kompetente myndigheder tillaegges en tilsynsfoerende funktion over for saadanne finansieringsinstitutter.

3. Enhver udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder som fastsat i denne henstilling er undergivet tjenstlig tavshedspligt i overensstemmelse med artikel 12 i direktiv 77/780/EOEF; saadanne oplysninger maa udelukkende anvendes med henblik paa overvaagning og kontrol med de relevante kreditinstitutters solvens.

4. OEnsker de kompetente myndigheder i en medlemsstat ved anvendelsen af denne henstilling paa et kreditinstitut i bestemte tilfaelde at kontrollere oplysninger om et kreditinstitut eller finansieringsinstitut, der er beliggende i en anden medlemsstat, maa de anmode de kompetente myndigheder i den anden medlemsstat om at foretage denne kontrol. De myndigheder, som modtager anmodninger skal, inden for rammerne af deres befoejelser, efterkomme denne enten ved selv at foretage kontrollen eller ved at tillade, at de myndigheder, der har fremsat anmodningen, foretager kontrollen, eller ved at lade en revisor eller anden sagkyndig foretage denne.

Artikel 8

Overgangsbestemmelser vedroerende overskridelse af oevre graenser for store engagementer

1. Har et kreditinstitut ved ikrafttraedelsen af foranstaltninger, truffet i henhold til denne henstilling allerede indgaaet et engagement eller engagementer, der overskrider den oevre graense for store engagementer eller den oevre graense for aggregerede store engagementer, jf. artikel 4, tager de kompetente myndigheder skridt til at nedbringe det eller de paagaeldende engagementer til de i henhold til denne henstilling tilladte graenser.

2. Denne nedbringelse sker efter en forud fastlagt plan, der vedtages og gennemfoeres inden for en frist, der af de kompetente myndigheder anses for forsvarlig ud fra et forsigtighedshensyn og fair i konkurrencemaessig henseende. De kompetente myndigheder skal underrette Kommissionen om den saaledes fastlagte tidsplan.

(1) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 18.

(2) EFT nr. L 195 af 29. 7. 1980, s. 35.

(3) EFT nr. L 243 af 27. 9. 1986, s. 4.

(4) Selvom det ved vurderingen af de med engagementer forbundne risici er overordentlig vanskeligt at fastsaette en entydig, kort og juridisk uangribelig definition paa, hvad der skal forstaas ved en gruppe af indbyrdes forbundne kunder, er det ikke desto mindre absolut noedvendigt for ledelsen af et kreditinstitut at faa fastlagt, hvor vidt der bestaar et finansielt, retligt eller oekonomisk afhaengighedsforhold mellem dets kunder.

(5) EFT nr. L 309 af 4. 11. 1986, s. 15.

Tillaeg

DEFINITION AF »ENGAGEMENT«

Supplerende oplysninger

De nedenfor anfoerte poster er en indikativ liste over elementer, som en medlemsstat kan overveje at lade indbefatte under begrebet »engagement«. Indtil naermere koordinering har fundet sted, har medlemsstaterne ret til at fastsaette en vaegtning af de poster, som er angivet i nedenstaaende liste. Dog anbefaler Kommissionen, at de poster, som er indeholdt i afsnit A og B (i), bliver vaegtet med 100 %. Da listen er indikativ, og derfor ikke kan betragtes som udtoemmende, forventer Kommissionen, at medlemsstaterne medtager alle saadanne poster, som stort set har samme karakter under »engagement«.

A. Poster, der fremgaar af balancen:

- Laan og forudbetalinger, herunder overtraek

- Veksler og solaveksler

- Lejekontrakter

- Aktier og andre vaerdipapirer

- Ansvarlig indskudskapital

- Indlaansbeviser.

B. Poster, der ikke fremgaar af balancen:

i) Garantier og lignende latente forpligtelser:

- Accepter

- Endossementer paa veksler, som ikke baerer navnet paa et andet kreditinstitut

- Garantier i form af kreditsubstitutter

- Remburser, udstedte og bekraeftede

- Transaktioner med regresret

- Garantier og sikkerhed, herunder licitations- og fuldfoerelsesgarantier samt told- og afgiftsgarantier

- Uigenkaldeligt afgivne kreditbreve:

ii) Forpligtelser:

- Salg af aktiver og tilbagekoebsaftaler

- Aktiver koebt i henhold til kontant terminskontrakt

- Ubetalt del af delvis betalte aktiver og vaerdipapirer

- Standby-faciliteter, saasom uigenkaldelige revolverende kreditlinjer

- Emissionsgarantier, herunder note insurance facilities og revolverende emissionsfaciliteter

- Uigenkaldelige ubenyttede overtraeksfaciliteter, forpligtelser til udlaan, koeb af vaerdipapirer eller ydelse af garantier eller acceptfaciliteter.