DA Den Europæiske Unions Tidende L 67/11

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 595/91

af 4. marts 1991

om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2048/ 88 (2), særlig artikel 8, stk. 3,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1676/85 af 11. juni 1985 om regningsenhedens værdi og om de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles landbrugspolitik (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2205/90 (4), særlig artikel 2, stk. 4,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (5),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (6), og

ud fra følgende betragtninger :

Principperne i Fællesskabets politik med hensyn til forstærkelse af bekæmpelsen af uregelmæssigheder og med hensyn til tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb er fastlagt i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 729/70 ; i henhold til stk. 3 i nævnte artikel skal Rådet fastsætte de almindelige regler herom ;

det er nødvendigt at tilpasse bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 283/72 (7) for at harmonisere anvendelsen i medlemsstaterne og for at styrke bekæmpelsen af uregelmæssigheder på grundlag af den indhøstede erfaring ; af hensyn til klarheden bør forordning (EØF) nr. 283/72 erstattes i sin helhed af en ny forordning ;

for at sikre Fællesskabet et bedre kendskab til medlemsstaternes regler om bekæmpelse af uregelmæssigheder bør det præciseres, hvilke nationale bestemmelser, Kommissionen skal have meddelelse om ;

for at få kendskab til arten af de svigagtige fremgangsmåder og til de finansielle følger af uregelmæssighederne og for at kunne gennemføre tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt, skal det bestemmes, at Kommissionen hvert kvartal underrettes om tilfælde af uregelmæssigheder; meddelelserne skal suppleres med oplysninger om forløbet af de retslige eller administrative foranstaltninger ;

det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen systematisk underrettes om de tilfælde, hvor der indledes retslig eller administrativ forfølgning med henblik på sanktioner over for personer, som har begået uregelmæssigheder; det er ønskeligt at sikre systematiske oplysninger om de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at sikre Fællesskabets økonomiske interesser ;

der bør foretages en præcisering af procedurerne mellem medlemsstaterne og Kommissionen i de tilfælde, hvor det viser sig umuligt at geninddrive beløb, der er mistet som følge af uregelmæssigheder ;

i de tilfælde, hvor Kommissionen anmoder en medlemsstat om at indlede administrative undersøgelser, er det nødvendigt, at den modtager oplysninger om forberedelsen af undersøgelsen og om dens resultater ; det bør fastlægges, hvilken kompetence der tilkommer tjenestemænd fra Kommissionen, som deltager i sådanne undersøgelser ;

denne forordning bør ikke gribe ind i medlemsstaternes bestemmelser om den strafferetlige procedure eller om gensidig retshjælp mellem medlemsstaterne på det strafferetlige område ;

der bør åbnes mulighed for at Fællesskabet yder et finansielt bidrag til omkostningerne ved undersøgelse og inddrivelse med et beløb, der står i forhold til de geninddrevne beløb ; det vil også være rimeligt at åbne mulighed for et fællesskabsbidrag til retsomkostninger og til omkostninger, som direkte vedrører en retslig forfølgning ;

for at forhindre uregelmæssigheder bør samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen styrkes, samtidig med at dette arbejde skal foretages på diskret måde ;

de samlede resultater bør indberettes hvert kvartal til Komitéen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget og hvert år til Europa-Parlamentet og Rådet ;

der bør foretages en forhøjelse af det minimumsbeløb, fra hvilket medlemsstaterne automatisk skal meddele uregelmæssigheder ; minimumsbeløbet bør uanset artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1676/85 fastlægges ved hjælp af en omregningskurs, der afspejler de økonomiske realiteter, således at der sikres en ensartet og sammenlignelig fremgangsmåde, som de berørte nationale myndigheder let kan anvende ;

det bør præciseres, at bestemmelserne i nærværende forordning også finder anvendelse i de tilfælde, hvor en erhvervsdrivende skulle have betalt et beløb i forbindelse med Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, i det følgende benævnt »fonden«, men ikke har gjort dette som følge af en uregelmæssighed —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :

Artikel 1

Foranstaltningerne i denne forordning vedrører samtlige udgifter afholdt af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen.

Denne forordning finder fortsat anvendelse på de tilfælde af uregelmæssigheder, der berører udgifterne for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, og som er blevet meddelt inden den 1. januar 1989.

Denne forordning berører ikke anvendelsen i medlemsstaterne af bestemmelser vedrørende den strafferetlige procedure eller gensidig retshjælp mellem medlemsstater på det strafferetlige område.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne meddeler inden tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen følgende :

— love eller administrative bestemmelser om gennemførelse af foranstaltningerne i artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70

— fortegnelse over de til gennemførelse af disse foranstaltninger udpegede kontorer og organer samt de vigtigste bestemmelser om disse kontorers og organers funktion og arbejdsgang og om de fremgangsmåder, de skal følge.

2. Medlemsstaterne underretter omgående Kommissionen om ændringer, som vedrører oplysninger, der meddeles efter stk. 1.

3. Kommissionen undersøger medlemsstaternes meddelelser og underretter Fondskomitéen om de slutninger, som den mener at kunne drage heraf. Den opretholder passende og til gennemførelsen af denne artikel nødvendige kontakter med medlemsstaterne, eventuelt inden for Fondskomitéen.

Artikel 3

1. I de to første måneder efter hvert kvartals udløb sender medlemsstaterne Kommissionen en opgørelse over de uregelmæssigheder, om hvilke der foreligger en rapport som det første led i en administrativ eller retslig forfølgning.

I denne forbindelse giver de så vidt muligt oplysning om :

— hvilken bestemmelse, der er blevet overtrådt

— udgiftens art og størrelse ; i tilfælde, hvor der ikke er foretaget udbetaling, det beløb, som ville være uberettiget udbetalt, hvis uregelmæssigheden ikke var blevet opdaget, undtagen fejltagelser eller forsømmelser fra de erhvervsdrivendes side, der er opdaget inden udbetaling, og som ikke giver anledning til administrative eller retslige sanktioner

— hvilke fælles markedsordninger og hvilken vare eller hvilke varer henholdsvis hvilken foranstaltning det drejer sig om

— på hvilket tidspunkt eller i hvilket tidsrum uregelmæssigheden er begået

— hvilke fremgangsmåder, der er benyttet ved uregelmæssighedens begåelse

— hvorledes uregelmæssigheden er blevet opdaget

— hvilke af medlemsstaternes kontorer eller organer der har konstateret uregelmæssigheden

— de finansielle følger og mulighederne for gennemførelse af tilbagebetaling

— datoen og kilden for den første oplysning, som har givet anledning til formodning om en uregelmæssighed

— datoen for uregelmæssighedens konstatering

— i givet fald de berørte medlemsstater og tredjelande

— angivelse af de implicerede fysiske og juridiske personer, undtagen i de tilfælde, hvor denne angivelse ikke kan være til nytte i bekæmpelsen af uregelmæssigheder som følge af den pågældende uregelmæssigheds karakter.

2. Såfremt visse af disse oplysninger, særlig oplysninger om de ved uregelmæssighedens begåelse benyttede fremgangsmåder og om, hvorledes uregelmæssigheden er blevet opdaget, ikke foreligger, supplerer medlemsstaterne i videst muligt omfang oplysningerne, når de følgende kvartalsopgørelser sendes til Kommissionen.

3. Hvis nationale bestemmelser foreskriver tavshedspligt under sagsbehandlingen, er videregivelse af disse oplysninger betinget af en tilladelse fra den kompetente juridiske myndighed.

Artikel 4

Hver medlemsstat underretter omgående de øvrige berørte medlemsstater og Kommissionen om sådanne konstaterede eller formodede uregelmæssigheder, som må befrygtes meget hurtigt at få virkninger uden for dens område, samt om sådanne, som viser, at en ny svigagtig fremgangsmåde er benyttet.

Artikel 5

1. I de første to måneder efter hvert kvartals udløb giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om forfølgning, der er indledt som følge af uregelmæssigheder, der er meddelt i henhold til artikel 3, samt om væsentlige ændringer i denne forfølgning, og navnlig om

— størrelsen af de stedfundne eller forventede tilbagebetalinger

— foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne for at sikre tilbagebetalingen af beløb, der uberettiget er udbetalt

— administrativ og retslig forfølgning, der er indledt med henblik på tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt, og om iværksættelse af sanktioner

— grundene til eventuel standsning af sager vedrørende tilbagebetaling ; Kommissionen underrettes så vidt muligt, inden der træffes afgørelse

— eventuel standsning af retsforfølgning.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de administrative eller retslige afgørelser, eller disses vigtigste bestanddele vedrørende afslutning af de omhandlede sager.

2. Skønner en medlemsstat, at der ikke vil kunne opnås eller forventes fuldstændig tilbagebetaling, giver den i en særlig meddelelse Kommissionen underretning om det ikke-tilbagebetalte beløb og redegør for, hvorfor beløbet efter dens mening bør afholdes af Fællesskabet eller af medlemsstaten.

Oplysningerne bør være tilstrækkelig detaljerede til, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70 kan træffe afgørelse om, hvem der skal bære de finansielle følger. Denne afgørelse træffes efter fremgangsmåden i artikel 5 i samme forordning.

Artikel 6

1. Skønner Kommissionen, at der i en eller flere medlemsstater er forekommet uregelmæssigheder, meddeler den dette til den eller de pågældende medlemsstater, som straks indleder en undersøgelse, i hvilken embedsmænd fra Kommissionen kan deltage.

Ved undersøgelse forstås i denne artikel enhver kontrol, efterprøvning og foranstaltning, der er iværksat af embedsmænd fra de nationale myndigheder under udøvelse af deres hverv med henblik på at påvise uregelmæssigheder, med undtagelse af de foranstaltninger, der iværksættes på anmodning af eller under direkte indflydelse af en juridisk myndighed.

2. Medlemsstaten meddeler snarest Kommissionen undersøgelsens konklusioner.

Fremgår det af undersøgelsen, at der foreligger en uregelmæssighed, skal medlemsstaten underrette Kommissionen herom som omhandlet i artikel 3, 4 og 5, og i givet fald de berørte medlemsstater efter artikel 4.

3. Deltager der embedsmænd fra Kommissionen i en undersøgelse, underrettes den pågældende medlemsstat herom. Medlemsstaten underretter mindst én uge før undersøgelsen Kommissionen om de vigtigste bestanddele i denne, medmindre der er tale om et hastetilfælde.

4. Når embedsmænd fra Kommissionen deltager i en undersøgelse, er det medlemsstaternes embedsmænd, der til enhver tid er ansvarlig for undersøgelsens udførelse ; Kommissionens embedsmænd kan ikke på eget initiativ udøve den kontrolmyndighed, som er tillagt de nationale embedsmænd ; derimod har de adgang til de samme lokaler og dokumenter som disse embedsmænd.

Såfremt visse handlinger ifølge nationale bestemmelser på det strafferetlige område kun kan udføres af embedsmænd, der er særligt udpeget efter den nationale lovgivning, deltager Kommissionens embedsmænd ikke i disse handlinger. De kan ikke deltage i ransagninger eller den formelle afhøring af personer inden for rammerne af medlemsstatens straffelov. De har dog adgang til de således opnåede oplysninger.

Når de medvirker ved de i stk. 1 nævnte undersøgelser, fremviser Kommissionens embedsmænd en skriftlig fuldmagt, hvori er angivet deres identitet og adkomst til at medvirke i sagen.

Artikel 7

1. Når de tilbagebetalte midler stilles til fondens rådighed, kan medlemsstaten beholde 20 % af disse midler, hvis der ikke foreligger nogen grov overtrædelse af reglerne i denne forordning.

2. Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder efter udtrykkelig anmodning fra Kommissionen beslutter at indlede eller fortsætte med en retssag med henblik på tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beløb, kan Kommissionen påtage sig helt eller delvis at godtgøre medlemsstaten retsomkostninger og andre omkostninger, der direkte vedrører sagen, mod forelæggelse af dokumentation, også selv om sagen ikke giver mulighed for at drage konklusioner.

Artikel 8

1. Kommissionen opretholder passende kontakter med de pågældende medlemsstater for at supplere de meddelte oplysninger om de i artikel 3 nævnte uregelmæssigheder og om de i artikel 5 nævnte sager, særlig om mulighederne for tilbagebetaling.

2. Med forbehold af disse kontakter rettes der henvendelse til Fondskomitéen, såfremt uregelmæssighedernes art giver grund til at antage, at samme eller lignende fremgangsmåder også kunne anvendes i andre medlemsstater.

3. Endvidere tilrettelægger Kommissionen informationsmøder på fællesskabsplan for vedkommende medlemsstatsrepræsentanter for sammen med dem at undersøge de oplysninger, der er modtaget på grundlag af artikel 3, 4 og 5 og af stk. 1 i nærværende artikel, særligt med henblik på de konklusioner, der kan drages deraf med hensyn til uregelmæssighederne, forebyggelsesforanstaltningerne og forfølgningen. Den holder i nødvendigt omfang Fondskomitéen løbende underrettet om sit arbejde og hører den om ethvert forslag, som den med henblik på forhindring af uregelmæssigheder har til hensigt at forelægge Rådet.

4. Skulle det ved anvendelsen af gældende forskrifter vise sig, at der til skade for Fællesskabets interesser er et hul i bestemmelserne, konsulterer medlemsstaterne hinanden på begæring af en medlemsstat eller, på betingelserne i stk. 3, af Kommissionen, eventuelt inden for Fondskomitéen eller et andet kompetent organ for at udfylde dette hul.

Artikel 9

Fondskomitéen underrettes hvert kvartal af Kommissionen om de opdagede uregelmæssigheders finansielle størrelsesorden og om de forskellige kategorier af uregelmæssigheder opdelt efter tal og art. I et særligt kapitel i årsberetningen om Fondens administration, jf. artikel 10 i forordning (EØF) nr. 729/70, anfører Kommissionen antallet af anmeldte og afsluttede tilfælde samt størrelsen af de beløb, der er tilbagebetalt, og af de beløb, der har måttet afskrives.

Artikel 10

1. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de indbyrdes udvekslede oplysninger behandles fortroligt.

2. De i stk. 1 nævnte oplysninger må navnlig ikke meddeles andre personer end dem, der i medlemsstaterne eller i fællesskabsinstitutionerne i kraft af deres stilling er bemyndiget til at kende dem, medmindre den medlemsstat, som har afgivet dem, udtrykkeligt har indvilliget heri.

3. Navne på fysiske og juridiske personer må kun videregives til en anden medlemsstat eller fællesskabsinstitution, hvis en sådan meddelelse er nødvendig for at forebygge eller forfølge uregelmæssigheder eller for at påvise formodede uregelmæssigheder.

4. Alle oplysninger, uanset i hvilken form de er blevet meddelt eller modtaget i medfør af denne forordning, er omfattet af tavshedspligt, og nyder den samme beskyttelse, som lignende oplysninger har efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, som har modtaget oplysningerne, og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner.

Desuden kan disse oplysninger kun anvendes til de i denne forordning nævnte formål, medmindre de myndigheder, der har meddelt oplysningerne, udtrykkelig har givet deres tilladelse, og på betingelse af, at de gældende forskrifter i den medlemsstat, hvor myndigheden der har modtaget oplysningerne befinder sig, ikke er til hinder for en sådan videregivelse eller anvendelse.

5. Stk. 1 til 4 er ikke til hinder for, at oplysninger, der er indhentet i medfør af denne forordning, anvendes i forbindelse med retssager eller retsforfølgning som følge af, at landbrugsbestemmelserne ikke er overholdt. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, som har meddelt disse oplysninger, underrettes øjeblikkelig om en sådan anvendelse.

6. Når en medlemsstat meddeler Kommissionen, at en fysisk eller juridisk person, hvis navn er blevet oplyst i medfør af bestemmelserne i denne forordning, efter yderligere undersøgelser viser sig ikke at have været impliceret i en uregelmæssighed, meddeler Kommissionen straks dette til dem, der i henhold til denne forordning har fået meddelt navnet. Denne person behandles ikke længere som en person, der er impliceret i den pågældende uregelmæssighed på grundlag af den første meddelelse.

Artikel 11

I tilfælde af samfinansiering mellem fonden og en medlemsstat fordeles de tilbagebetalte beløb mellem Fællesskabet og medlemsstaten i forhold til disses respektive udgifter.

Artikel 12

1. Angår uregelmæssighederne beløb på under 4 000 ECU, sender medlemsstaterne kun oplysningerne i artikel 3 og 5 til Kommissionen på dennes udtrykkelige begæring.

2. De i stk. 1 nævnte beløb omregnes til national valuta ved hjælp af de omregningskurser, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, og som gælder den første arbejdsdag i det år, hvor oplysningerne om uregelmæssighederne fremsendes.

Artikel 13

Denne forordning anvendes tilsvarende i tilfælde, hvor et beløb, der skulle være krediteret fonden, ikke er blevet indbetalt i overensstemmelse med de pågældende forskrifter.

Artikel 14

1. Forordning (EØF) nr. 283/72 ophæves.

2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 283/72 skal anses som henvisninger til nærværende forordning.

Artikel 15

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

De sidste fire led i artikel 3, stk. l, andet afsnit, anvendes fra meddelelsen vedrørende andet kvartal i 1991.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 1991. På Rådets vegne R. STEICHEN Formand

(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.

(2) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 1.

(3) EFT nr. L 164 af 24. 6. 1985, s. 1.

(4) EFT nr. L 201 af 31. 7. 1990, s. 9.

(5) EFT nr. C 138 af 7. 6. 1990, s. 6.

(6) EFT nr. C 324 af 24. 12. 1990.

(7) EFT nr. L 36 af 10. 2. 1972, s. 1.