KOMMISSIONENS BESLUTNING af 30. juli 1996 om statsstøtte til Santana Motor SA (Kun den spanske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (97/17/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter i overensstemmelse med ovenstående artikler at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I

Indledning af proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2

Den 11. januar 1995 besluttede Kommissionen (1) at indlede proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til de spanske myndigheders støtte til virksomheden Santana Motor S.A. (Santana), der tidligere tilhørte den japanske virksomhed Suzuki Motor Co. (Suzuki).

Den støtte, der er omfattet af proceduren, består af:

1. a) Et lån fra Instituto de Crédito Oficial (ICO) på 6,8 mia. pta.

b) Et lån fra Instituto de Fomento de Andalucía (IFA), et offentligt organ under den selvstyrende region Andalusien, ligeledes på 6,8 mia. pta.

Begge lån blev givet uden rente og skulle indfries med en fast procentdel af udbyttet.

Begge lån blev givet og udbetalt (op til 10,116 mia. pta.) uden Kommissionens tilladelse.

2. Tilskud fra de regionale myndigheder til fremme af førtidspensionering (ukendt beløb).

3. Støtte udbetalt til Santanas leverandører i 1994 (ukendt beløb).

Kommissionen oplyste i sin meddelelse, at støtten ville blive vurderet efter EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien (2) og Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (3).

Som understreget i disse rammebestemmelser skal Kommissionen ved vurderingen af omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder tage hensyn til behovet for regionaludvikling. Ikke desto mindre gælder de kriterier, der normalt anvendes ved vurdering af omstruktureringsstøtte, også i sådanne tilfælde, eftersom det på lang og mellemlang sigt ikke hjælper en region at holde virksomheder kunstigt i live, som i sidste ende vil være dømt til at gå ned af strukturelle eller andre årsager.

II

De interesserede parters bemærkninger

Ingen interesseret tredjemand deltog i proceduren efter artikel 93, stk. 2. De spanske myndigheder fremsendte deres bemærkninger til indledningen af proceduren ved skrivelse af 31. marts 1995 (efter at have anmodet om og fået en forlængelse af tidsfristen på en måned).

Problemet med støtte til partnerselskaber blev især behandlet i de spanske myndigheders skrivelser af 17. februar og 31. maj 1995.

I mellemtiden er der foretaget forskellige ændringer af virksomhedens omstruktureringsplan, og i april 1995 blev der udarbejdet en ny ændret plan. Desuden aflagde Kommissionens tjenestemænd et besøg på virksomheden i april 1995, og der blev afholdt en række møder mellem Kommissionens tjenestegrene og parterne. Kommissionen stillede en række spørgsmål vedrørende rentabilitetsplanen, især i skrivelser af 30. maj og 19. september 1995. Svarene på disse skrivelser blev modtaget henholdsvis den 31. juli og den 19. december 1995. Ikke desto mindre fremsendtes de sidste oplysninger, der giver Kommissionens tjenestegrene mulighed for at fastslå omkostningerne vedrørende omstruktureringen og støtteintensiteten, først den 26. juni og den 10. juli 1996.

De spanske myndigheder gav i deres svar på indledningen af proceduren udtryk for, at virksomheden ikke konkurrerede med andre producenter i EF på det specifikke marked for mindre terrængående fritidsbiler. Ifølge myndighederne kan markedet opdeles i tre forskellige segmenter, nemlig for små (eller billige) modeller, for mellemstore og store (eller luksuriøse). Opdelingen er foretaget efter pris samt effekt, slagvolumen og størrelse og svarer til forbrugernes forskellige smag, behov og økonomiske muligheder. Støtten til virksomheden skulle derfor ikke udgøre statsstøtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1.

Hvis støtten imidlertid skulle vurderes på baggrund af artikel 92, stk. 1, mente de spanske myndigheder, at den burde betragtes som forenelig med fællesmarkedet i lyset af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder og Kommissionens meddelelse vedrørende metoden for anvendelse af EØF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), på regionalstøtte (4). Til støtte for deres opfattelse anførte de, at virksomheden ville blive rentabel ifølge den gamle omstruktureringsplan fra april 1994 og den nye fra marts 1995, der tog hensyn til virksomhedens nye situation efter betalingsstandsningen og IFA's opkøb af Suzukis aktier i virksomheden.

Støtten til de selskaber, der var knyttet til Santana, blev først og fremmest givet for at forhindre, at disse virksomheder, hvoraf de fleste var små og mellemstore virksomheder, der arbejdede for Santana, gik konkurs efter Santanas betalingsstandsning. Imidlertid havde en del af støtten ingen forbindelse med Santana, men var decideret regional investeringsstøtte. Den støtte til virksomhederne, der kunne falde ind under EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien, opfyldte ikke anmeldelseskravene, eftersom investeringsomkostningerne ikke oversteg 12 mio. ECU. Der blev fremsendt en fortegnelse over de virksomheder, der havde modtaget støtte.

Støtten til disse virksomheder havde form af regionalstøtte og blev givet som led i en eksisterende ordning, som Kommissionen allerede havde godkendt (lov nr. 50/85 af 27. december 1985, kongeligt dekret nr. 1535/87 af 11. december 1987), i form af lånegarantier, rentetilskud til de garanterede lån, direkte lån og aftaler om udskydelse af betalingen af sociale bidrag. Der var ingen forbindelse mellem støtten og disse virksomheders mulige deltagelse i afstemningen på mødet mellem Santanas kreditorer den 26. september 1994, hvor man eftergav virksomhedens gæld og dermed åbnede mulighed for at ophæve betalingsstandsningen.

III

Analyse af omstruktureringsplanen

Santana Motor SA (Santana) er en spansk virksomhed, hvis vigtigste fabrik ligger i Linares i Jaén-provinsen i den selvstyrende region Andalusien. Den fremstiller terrængående fritidsbiler af mærket Suzuki. Omsætningen var i 1993 (det sidste normale år inden omstruktureringen) på 48,516 mia. pta. (ca. 303 mio. ECU), og pr. 31. december 1993 var der på hovedanlægget i Linares 2 838 ansatte. Ud over denne fabrik har virksomheden anlæg i La Carolina (Jaén), hvor distributionscentret og erhvervsuddannelsescentret ligger, en fabrik i Manzanares i den selvstyrende region Castilla-La Mancha, der fremstiller motordele for fabrikken i Linares samt motorcykelmotorer, og sit hovedsæde i Madrid.

Virksomheden tilhørte den japanske koncern Suzuki Motor Corporation (Suzuki) indtil den 29. december 1994, hvor Suzuki solgte sine aktier, der udgjorde 83,74 % af virksomhedens kapital, til IFA. Salget af fabrikken i Manzanares til Suzuki Manufacturing SA, der blev planlagt i 1993, blev udsat og forventes afsluttet inden udgangen af 1996.

Efter en periode med social uro og finansielle problemer måtte virksomheden den 17. februar 1994 indlede betalingsstandsningsprocedure med en gæld på 23 mia. pta., medens aktiverne kun udgjorde 3,638 mia. pta. pr. 31. december 1993. Ikke desto mindre nåede man til en aftale med kreditorerne, som blev godkendt af den kompetente domstol den 17. december 1994.

Rentabilitetsplanen fra april 1995 tager udgangspunkt i virksomhedens situation efter betalingsstandsningen og bruger 1993 som referenceår. Den omfatter perioden 1995-1997 og regner med, at virksomheden opnår balance i 1996 og giver overskud fra 1997.

Finansiel omstrukturering

Den 26. september 1994 indgik virksomheden og dens kreditorer en aftale, ifølge hvilken kreditorerne accepterede at eftergive Santanas gæld. Den eftergivne gæld beløb sig til ca. 13,6 mia. pta., hvilket svarede til 100 % af de udenlandske leverandørers tilgodehavender (Suzuki) og 33 % af de nationale leverandørers fordringer, medens de resterende 67 % af disse tilgodehavender blev omlagt til indfrielse over en periode på tre et halvt år uden renter.

For at sikre virksomhedens fortsatte drift stillede de spanske myndigheder samtidig i alt 13,6 mia. pta. i ansvarlig lånekapital til rådighed på særligt gunstige vilkår gennem to lige store lån (6,8 mia. pta.) på ens vilkår i henholdsvis ICO og IFA. Lånene blev ikke tilskrevet renter og skulle indfries med en fast procentsats (17,5 %) af overskuddet inden skat. Suzuki bidrog med 5,271 mia. pta. til eftergivelse af gælden.

Den 17. december 1994 blev betalingsstandsningen ophævet. Den 29. december samme år solgte den daværende japanske ejer, Suzuki Japan, sine interesser i virksomheden til IFA for et symbolsk beløb. Samme dag underskrev Suzuki og Santana en kommerciel og teknologisk aftale, der fastsatte vilkårene for Santanas fortsatte produktion af firehjulstrukne Suzuki-biler.

For nylig har Junta de Andalucía forpligtet sig til at konvertere det lån, der blev givet gennem IFA (6,8 mia. pta.), til kapital. Når dette er sket, vil virksomhedens samlede tab falde til det nuværende kapitalniveau, dvs. 2,729 mia. pta. Den nye kapital bliver derefter på 6,8 mia. pta.

Omstrukturering af arbejdsstyrken

Ud over den finansielle omstrukturering er planen baseret på en omfattende omstrukturering af arbejdsstyrken, der indebærer en betydelig nedskæring af antallet af ansatte (1 034 arbejdstagere) og en fuldstændig omorganisering af den resterende arbejdsstyrke med henblik på en forbedring af produktiviteten og kvaliteten. Der er opnået større fleksibilitet i produktionsprocessen, især gennem opdeling i blot to erhvervsgrupper og fuld funktionel bevægelighed inden for hver af disse to grupper. Der er desuden indført større fleksibilitet i arbejdsdagen inden for rammerne af den årlige arbejdstid. Der er også indført nye metoder til kvalitets- og arbejdstidskontrol.

Afskedigelsen af arbejdstagere fandt sted som led i tre forskellige ordninger: en efterlønsordning, der omfattede 348 ansatte, og som blev iværksat inden betalingsstandsningen, en førtidspensionsordning, der førte til 538 arbejdstageres afsked, og en frivillig fratrædelsesordning, der berørte 148 ansatte.

a) Den frivillige fratrædelsesordning omfattede udbetaling af et engangsbeløb til ansatte, der forlod virksomheden i 1994, hvis størrelse blev aftalt mellem virksomheden og arbejdstagerne. De samlede omkostninger blev på 634 mio. pta. Virksomheden udbetalte 338 mio. pta., og den selvstyrende region bidrog med 296 mio. pta.

b) Førtidspensionsordningen omfattede oprettelse af en pensionsfond i et forsikringsselskab, som derefter skulle udbetale pensioner til de berettigede. De tidligere ansatte indbetalte det beløb, de modtog fra virksomheden ved afskedigelsen, dvs. den lovpligtige godtgørelse efter lønmodtagerloven, til forsikringsselskabet, i alt et beløb på 1,355 mia. pta., medens Junta de Andalucías arbejdsministerium bidrog med 4,026 mia. pta., hvorved det beløb, den enkelte modtog, blev mere acceptabelt. Denne ordning forhandlede virksomheden og arbejdstagerne sig til enighed om i 1994. Ikke desto mindre gik fagforeningerne til domstolene med en anmodning om en revision på grundlag af en forhøjelse af lønningerne. De vandt sagen, og domstolene pålagde Santana at betale yderligere 739 mio. pta., som den selvstyrende region (der allerede havde betalt 205 mio. pta.) ville dække, hvorved det samlede offentlige tilskud kom op på 4,765 mia. pta. De samlede omkostninger i forbindelse med ordningen steg dermed til 6,119 mio. pta.

c) Efterlønsordningen (AEJA-systemet), som virksomheden fik tilladelse til at iværksætte gennem tre ministerielle forordninger (beskæftigelsesforanstaltning 38/92, 38/93 og 106/93), gav 348 ansatte mulighed for at udnytte fordelene ved denne form for pensionering i henhold til den generelle ordning for støtte til efterløn (AEJA). I henhold til lovgivningen kan staten finansiere op til 40 % af de godkendte omkostninger. Virksomheden betaler resten og kan forhandle med de ansatte om et supplement til det samlede beløb for at øge den endelige udbetaling til de ansatte. Omkostningerne i forbindelse med ordningen blev på 6,253 mia. pta., hvoraf 1,740 mia. pta. skulle dækkes af staten og 4,513 mia. pta. af virksomheden. Desuden imødekom Junta de Andalucía virksomhedens opfordring om at betale de supplerende beløb, den havde aftalt med de ansatte. Da virksomheden standsede sine betalinger, kunne den imidlertid ikke længere overholde sine forpligtelser, og ordningen blev suspenderet, medens de tidligere ansatte fortsat har modtaget løn i afventning af en endelig løsning. I denne situation har virksomheden allerede udbetalt 918 mio. pta. og den selvstyrende region 931 mio. pta.

I mellemtiden undersøger man en omlægning af ordningen, der vil indebære overførsel af alle forpligtelser til et forsikringsselskab. Den præmie, forsikringsselskabet krævede i maj 1995, kunne dækkes af de beløb (denne transaktion ville uden tvivl have medført en besparelse), som den selvstyrende region allerede havde indvilget i at betale ved tidligere beslutninger (40 % af normalomkostningerne plus supplerende beløb). Siden da er omkostningerne til denne form for forsikring steget, og i øjeblikket er det laveste tilbud på 4,160 mia. pta. De samlede omkostninger vedrørende dette program løber i øjeblikket op i 6,009 mia. pta.

Junta de Andalucía har accepteret at betale op til 4,16 mia. pta. for denne forsikring eller for den definitive ordning, der vælges, hvorved det samlede offentlige tilskud når op på 5,091 mia. pta.

Industriel omstrukturering

Planen tager udgangspunkt i den teknologiske aftale, der er underskrevet med Suzuki, hvorved vilkårene for Santanas fortsatte tilladelse til at fremstille Suzuki-modeller fastlægges. Denne aftale gælder frem til december 1999 og består af følgende fire hovedpunkter:

1. Santana får eneret til produktion og montage i Spanien (mindst 25 000 enheder) samt eneforhandling og enedistribution i Spanien og resten af EF af de tre Suzuki terrængående fritidsbiler (SJ410, SJ413 og SE416).

2. Santana skal øge antallet af europæiske komponenter i produktionen. I denne forbindelse kommer den nye Peugeot-dieselmotor til at spille en vigtig rolle.

3. Santana skal betale Suzuki royalties i form af en procentdel af værdien af salget minus værdien af de importerede komponenter.

4. Der kan ikke foretages nogen væsentlig ændring i virksomheden uden Suzukis tilladelse.

Omstruktureringsplanen blev udarbejdet for perioden 1995-1997 og indeholder planer om, at virksomheden skal opnå balance i 1996 og give overskud i 1997. Den årlige gennemsnitsproduktion anslås til 30 000 enheder. De foreløbige regnskaber for 1995, der allerede foreligger, viser, at resultaterne stemmer overens med planen. Afvigelser skyldes hovedsagelig forsinkelsen af salget af fabrikken i Manzanares og en mindre afsætning. Tabene er desuden højere, eftersom virksomheden stadig ikke har modtaget størstedelen af den socialstøtte, staten har stillet i udsigt. Faldet i produktionen synes at skyldes den store lagerbeholdning, der blev oparbejdet i 1994, da virksomheden standsede betalingerne. De økonomiske resultater og salgstallene for første kvartal af 1996 stemmer imidlertid i store træk overens med planen.

De vigtigste forudsætninger for, at planen kan lykkes, er en forbedring af produktiviteten, som man forventer i 1997 vil nå op på det dobbelte af produktiviteten i 1993, hvilket skulle kunne opnås gennem mere fleksibel arbejdskraft og -tid og en begrænsning af fraværet, en stigende »europæisering« af komponenterne, som vil betyde en kraftig nedskæring af materialeomkostningerne, og en forbedring af produkternes endelige kvalitet gennem et strengt kvalitetskontrolprogram i samtlige faser af produktionsprocessen. Alle disse indikatorer har nået det niveau, der var forudset i planen. De små afvigelser i 1995 forklares med en lavere produktion end ventet.

Den teknologiske aftale giver Santana mulighed for at udforske nye geografiske markeder uden for EF, hvorved der kan skabes nye afsætningsmuligheder, der ikke var forudset i planen. Samtidig søger virksomheden at indgå aftaler om montage med andre producenter af firehjulstrukne biler.

Samlede omstruktureringsomkostninger

De samlede omstruktureringsomkostninger (1994-1997) beløber sig til 60,567 mia. pta., inklusive nedbringelsen af gælden (20,089 mia. pta.), sociale omkostninger (12,762 mia. pta.) og investeringer for at sikre »europæiseringen« af komponenterne (4,193 mia. pta.). Imidlertid kender man endnu ikke de nøjagtige tal for de endelige omkostninger i forbindelse med den sociale omstruktureringsplan, eftersom de sidste detaljer med hensyn til afskedigelsen af de 348 tidligere ansatte inden betalingsstandsningen endnu ikke ligger fast (tegning af forsikring for dem).

IV

Markedet

Undersektoren for terrængående fritidsbiler, som udgør det relevante marked i denne beslutning, tegner sig for ca. 2,5 % af det samlede marked for personbiler inden for EØS. Salget af Suzuki-modeller udgjorde i 1993, det sidste normale år inden omstruktureringen, omkring 16 % af den samlede omsætning inden for sektoren. I 1993 var Suzuki den førende virksomhed på markedet.

Siden da har hele bilindustrien inden for EØS lidt under en strukturel overkapacitet, hvilket også gælder for undersektoren for terrængående fritidsbiler, da man udvidede produktionskapaciteten betydeligt i slutningen af firserne i forventning om hurtigt stigende efterspørgsel. Kommissionen anslår, at udnyttelsen af kapaciteten inden for EØS i 1993 var på ca. 60 %.

Det forventes, at de terrængående fritidsbiler vil udvide deres markedsandel i Europa med en vækst i salget på omkring 23 % mellem 1993 og 2000 (5). Der forventes først en stagnation eller et fald i salget mellem 1999 og 2000. I de år, omstruktureringsplanen omfatter, 1995-1997, forventes salget at stige med 18%. Man regner med en betydelig forbedring af udnyttelsen af kapaciteten i denne periode, men den vil fortsat ligge langt under 80 %. Kapaciteten vil i denne periode blive påvirket af de nye producenter, der i den senere tid er trængt ind på dette segment af markedet (f.eks. AMC/Chrysler).

Kommissionen deler ikke den spanske regerings opfattelse af, at Santanas biler tilhører et særligt undersegment bestående af terrængående fritidsbiler med lav effekt. Som virksomheden selv giver udtryk for i sin omstruktureringsplan, er Kommissionen overbevist om (jf. beslutningen om indledning af proceduren), at de terrængående fritidsbiler udgør ét enkelt segment af markedet, hvor substitutionen af udbud og efterspørgsel er så stor, at en yderligere opdeling af markedet er uberettiget. Desuden er Santanas produktion nu koncentreret om biler med kraftigere motorer (benzinmotorer med 16 ventiler og den nye dieselmotor), der konkurrerer direkte med de øvrige producenters terrængående fritidsbiler inden for EØS.

V

Statsstøtte

1) Finansiel omstrukturering: de to lån med ansvarlig lånekapital

Ved vurderingen af, om statslig tilførsel af kapital til en virksomheds aktiviteter indeholder statsstøtte efter artikel 92, stk. 1, anvender Kommissionen princippet om den private investor, dvs. foretager en sammenligning af statens adfærd med en privat investors under normale markedsøkonomiske forhold (6). Den mener således, at et indgreb indebærer statsstøtte:

i) når de offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser vedrører genoptagelse eller fortsættelse af hele eller en del af den urentable aktivitet i en virksomhed, der er i vanskeligheder, gennem oprettelse af et nyt foretagende

ii) når kapitalinteresserne overstiger den begunstigede virksomheds reelle værdi.

Som allerede nævnt skal lånet fra IFA konverteres til kapital. Denne kapitaltilførsel (den første i form af ansvarlig kapital) må betragtes som statsstøtte, eftersom staten overtog ejendomsretten til virksomheden fra en privat investor for et symbolsk beløb i forbindelse med en redningsaktion, der skulle forhindre en konkurs. Selv om der ikke er oprettet et nyt foretagende, opfylder denne transaktion det kriterium, der er opstillet under nr. i). Kapitaltilførslen var nødvendig for at give virksomheden likviditet og mulighed for at fortsætte, da den ellers ville været blevet erklæret konkurs og lukket.

Hvad angår lånet fra ICO, skal følgende punkter bemærkes:

- ligesom lånet fra IFA svarer ydelsen af dette lån til at have kapitalinteresser i virksomheden (»quasikapital«), der betragtes som tilstrækkelige til, at den ikke skal dække tabene gennem nedbringelse af kapitalen, heller ikke selv om de førstnævnte overstiger sidstnævnte med mere end det dobbelte

- der tilskrives ikke renter, og en eventuel indfrielse vil kun finde sted i form af en fast procentsats af udbyttet

- lånevilkårene gør det næsten umuligt at fastsætte en forfaldsdato.

På baggrund heraf må det samlede lånebeløb fra ICO sidestilles med lånet fra IFA og dermed betragtes som statsstøtte.

Samlet støttebeløb: 13,6 mia. pta.

2) Socialstøtte til afskedigede ansatte

>TABELPOSITION>

Frivillig fratrædelsesordning. Den selvstyrende region bidrog med 296 mio. pta. Det er klart, at der ikke er tale om en generel ordning, men om en normal omkostning for en virksomhed, der nedskærer sin arbejdsstyrke. Hele statens bidrag udgør statsstøtte efter artikel 92, stk. 1.

Førtidspensionsordning. Den selvstyrende region skal bidrage med 4,765 mia. pta. Dette beløb må betragtes som statsstøtte, eftersom ordningen ikke er omfattet af en generel lov (som f.eks. AEJA-systemet af 9. april 1986), men derimod er udarbejdet på frivillig basis med skønsmæssig tildeling af statstilskud.

Efterløn efter AEJA-systemet. Den selvstyrende regions bidrag er på 5,091 mia. pta. Den generelle lov (AEJA) hjemler kun 40 % af de normale omkostninger svarende til 1,74 mia. pta. Dette beløb kan derfor ikke betragtes som statsstøtte efter artikel 92, stk. 1. Betaling af supplerende beløb foretages i henhold til en lov, der giver staten (i dette tilfælde Junta de Andalucía) mulighed for at give selektive tilskud. Det kan ikke betragtes som en generel foranstaltning, men må betragtes som statsstøtte. Det offentlige tilskud på 3,351 mio. pta. udgør derfor statsstøtte.

Som følge heraf må størstedelen af den sociale støtte betragtes som statsstøtte efter artikel 92, stk. 1, eftersom den går ud over grænserne i de generelle planer. De nøjagtige støttebeløb forhandlede de ansatte og virksomheden sig til rette om, og først når de var nået til enighed, anmodede virksomheden om offentlig finansiel støtte.

3) Støtte til partnervirksomheder

Med hensyn til de virksomheder, der var knyttet til Santana, var der ingen forbindelse mellem støtten og disse virksomheders eventuelle deltagelse i afstemningen på mødet mellem Santanas kreditorer den 26. september 1994, hvor virksomhedens gæld blev eftergivet som forberedende skridt til ophævelsen af betalingsstandsningen. Kommissionen behøver derfor ikke undersøge dette spørgsmål nærmere, da støtten er givet i forbindelse med godkendte ordninger.

Det samlede tilskud fra staten i forbindelse med omstruktureringen af Santana udgør således følgende beløb:

>TABELPOSITION>

Det offentlige tilskud på 22 012 mio. pta. til Santana fra de nationale myndigheder og den selvstyrende region udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

VI

Støttens forenelighed

Artikel 92, stk. 1, fastslår princippet om, at statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med fællesmarkedet i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Artikel 92, stk. 2 og 3, angiver imidlertid de omstændigheder, hvorunder sådan støtte er tilladt eller kan tillades.

Artikel 92, stk. 2, angiver, hvilke former for støtte der er forenelige ned fællesmarkedet. På grund af den foreliggende støttes karakter, lokalisering og formålet med støtten synes ingen af undtagelserne at kunne anvendes.

Artikel 92, stk. 3, opregner de støtteformer, der kan betragtes som forenelige med fællesmarkedet. Foreneligheden skal afgøres i forhold til hele EF og ikke blot den enkelte medlemsstat. For at beskytte fællesmarkedets funktion og under hensyn til princippet i traktatens artikel 3, litra g), skal de undtagelser fra princippet i artikel 92, stk. 1, der er anført i artikel 92, stk. 2, fortolkes strikt ved vurderingen af en støtteordning eller en enkelt støttetildeling.

Kommissionen har vedtaget EF-rammebestemmelser for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien, der fastsætter kriterierne for vurdering af støttens forenelighed med fællesmarkedet inden for denne sektor og således begrænser den vilkårlige anvendelse af artikel 92, stk. 3.

Ifølge rammebestemmelserne kan rednings- og omstruktureringsstøtte i princippet kun tillades under ekstraordinære omstændigheder. Støtten skal være forbundet med en tilfredsstillende omstruktureringsplan og må kun ydes, når det kan godtgøres, at det er i Fællesskabets interesse, at en fabrikant holdes i aktivitet, og at virksomhedens levedygtighed genskabes. Det vil være nødvendigt at sikre, at støtten ikke sætter modtageren i stand til at øge sin markedsandel på bekostning af konkurrenter, der ikke modtager støtte. I tilfælde, hvor visse virksomheder stadig har en overskydende kapacitet, f.eks. inden for sektoren for erhvervskøretøjer, vil Kommissionen kunne kræve, at kapaciteten nedskæres med henblik på at bidrage til retableringen af sektoren som helhed.

Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (7) fastslår det generelle princip, at støtte i en hvilken som helst form kun kan tillades, når den er i Fællesskabets interesse og gives som led i et bæredygtigt omstrukturerings-/saneringsprogram, som skal forelægges Kommissionen i detaljer. Følgende betingelser skal være opfyldt, for at Kommissionen kan godkende omstruktureringsstøtte:

a) Genoprettelse af virksomhedens rentabilitet. Omstruktureringsplanen skal inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår kunne gøre den sund og rentabel igen på længere sigt. Af denne grund bør omstruktureringsstøtte normalt kun gives én gang.

b) Forhindring af utilbørlige konkurrencefordrejninger i forbindelse med tildeling af støtten. Hvis der er tale om et strukturelt overskud af produktionskapacitet, skal planen yde et bidrag til omstruktureringen af branchen gennem en definitiv nedskæring eller nedlukning af kapacitet.

c) Støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordele. Støttens størrelse og intensitet skal være begrænset til det strengt nødvendige minimum for at gennemføre omstruktureringen. Hvis støtten anvendes til at afskrive gæld som følge af tidligere underskud, skal alle skattemæssige fordele i forbindelse med tabene fjernes.

d) Fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen og overholdelse af betingelserne. Virksomheden skal til fulde gennemføre den omstruktureringsplan, der er forelagt Kommissionen og godkendt af denne og opfylde alle de betingelser, der er stillet i Kommissionens beslutning.

e) Tilsyn og årlige rapporter. Der skal føres tilsyn med omstruktureringsplanens gennemførelse, udvikling og resultater på basis af detaljerede årlige rapporter til Kommissionen.

Efter at have undersøgt omstruktureringsplanen for Santana og gennemførelsen frem til marts 1996 er Kommissionen overbevist om, at den opfylder ovennævnte generelle og sektorbestemte kriterier.

Ad a) Genoprettelse af virksomhedens rentabilitet

Efter planen vil virksomheden genoprette sin rentabilitet og opnå balance i 1996 og få overskud fra 1997. Resultaterne for første kvartal af 1996 svarer til planen. Resultaterne for 1995 afviger fra den på grund af lidt lavere salg end forventet som følge af den store lagerbeholdning, der blev oparbejdet i 1994, og et langsommere økonomisk opsving end ventet. De sociale omkostninger blev også højere end forventet på grund af forsinkelsen af salget af fabrikken i Manzanares til Suzuki (som følge af usikkerheden om investeringsstøtten og uenighed om prisen på aktiverne). Tabene blev også større, fordi virksomheden stadig ikke har modtaget størstedelen af den socialstøtte, Junta de Andalucía har stillet i udsigt.

De konsulenter, Kommissionen har benyttet, er overbevist om, at virksomheden vil nå de resterende finansielle mål og resultater i planen, navnlig takket være europæiseringen af komponenterne og markedets reaktion på den nye dieselmodel Vitara. Det kan derfor konkluderes, at de antagelser, planen er baseret på, er rimelige, og at de kan betragtes som realistiske med hensyn til virksomhedens rentabilitet.

Ad b) Forhindring af utilbørlige konkurrencefordrejninger

De spanske myndigheder har oplyst, at Santana vil lukke de lakeringsanlæg, der ikke bruges i øjeblikket, men som repræsenterer en potentiel kapacitet, som i fremtiden kunne udnyttes uden omfattende nye investeringer. Disse anlægs kapacitet er på 21 000 enheder om året. Den resterende produktionskapacitet er på 50 000 enheder om året, hvilket indebærer en nedskæring af den samlede kapacitet på 30 %. På denne måde yder virksomheden et væsentligt bidrag til omstruktureringen af bilindustrien i Europa i almindelighed og undersektoren for terrængående fritidsbiler i særdeleshed.

Det skal desuden bemærkes, at Santana har baseret sin omstruktureringsplan på en gennemsnitlig produktion på 30 000 enheder, hvilket indebærer en gradvis nedskæring af virksomhedens andel af markedet for terrængående personbiler. Det kan derfor forventes, at de skadelige virkninger af omstruktureringsplanen for Santanas konkurrenter inden for EØS bliver begrænsede.

Når lånet fra IFA er blevet konverteret til kapital og en del af tabene udlignet, giver virksomheden tilsagn om ikke at søge nye skattemæssige fordele på grundlag af tabene. Det samme gælder for den støtte, der er modtaget som socialstøtte, og som kan bidrage til en formindskelse af tabene, især i 1996.

Ad c) Støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordele

Ved vurderingen af støtten til Santana tager Kommissionen desuden hensyn til den omstændighed, at virksomheden ligger i et område, hvor der i henhold til artikel 92, stk. 3, kan ydes regionalstøtte med en støtteintensitet på indtil 60 % netto. Jaén-provinsen havde således en arbejdsløshedsprocent på 35,12, sammenlignet med 33,96 % for den selvstyrende region Andalusien og 22,77 % for Spanien som helhed. Samtidig er nettoindkomsten pr. person 95 % af gennemsnittet for provinsen og 66 % af gennemsnittet på landsplan. Dermed kan det område, hvor fabrikken ligger, betragtes som et af de fattigste i EF med en alvorlig underudvikling. Hvis områdets vigtigste fabrik forsvandt, ville det få alvorlige følger for den lokale økonomi blandt andet på grund af følgerne for leverandører i området.

I betragtning af områdets sociale situation og det forhold, at størstedelen af omkostningerne (og støtten) i forbindelse med planen vedrører omstrukturering af arbejdsstyrken og skyldes virksomhedens ringe størrelse, der bevirker, at kapaciteten ikke kan nedskæres yderligere uden at bringe rentabiliteten i fare, kan støtteintensiteten på 36,3 % betragtes som passende, selv om den ligger lidt over kapacitetsnedskæringen (30 %). I sagerne Volkswagen Sachsen og Mercedes Ludwigsfelde, der også vedrører fabrikker beliggende i områder, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a), blev en højere intensitet ligeledes accepteret.

Efter Kommissionens opfattelse er støttens størrelse (22,012 mia. pta.) og intensitet (36,3 % af de samlede omstruktureringsomkostninger) absolut nødvendige for omstruktureringen.

Kommissionen har desuden fastslået, at de foranstaltninger, omstruktureringen er baseret på, og som støtten skal gå til, er nødvendige for at nå målene for den samlede omstrukturering. Efter Kommissionens opfattelse er størrelsen af den påtænkte finansiering nødvendig. Beløbet er logisk struktureret og er udtryk for en realistisk indsats for at genoprette Santanas rentabilitet inden for den konkurrenceprægede bilindustri.

VII

Konklusioner og betingelser

Kommissionen finder, at den støtte, de spanske myndigheder har givet Santana, opfylder kravene i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder og EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsindustrien.

Ifølge Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder og Kommissionens almindelige praksis i sager vedrørende støtte til omstrukturering inden for motorkøretøjsindustrien skal Kommissionen sikre sig, at dens konklusioner forbliver gyldige, indtil omstruktureringsplanen er fuldstændig gennemført. Den er derfor nødsaget til at gøre sin endelige positive beslutning afhængig af opfyldelse af en række betingelser, der har til formål at forhindre, at støtten får skadelige virkninger for sektoren. Om støtten får samhandelsfordrejende virkninger afhænger delvis af, at den kommende omstrukturering gennemføres efter planen og inden for det planlagte tidsrum. Navnlig skal de spanske myndigheder sørge for, at virksomheden foretager en endelig lukning af de lakeringsanlæg, der ikke benyttes, inden september 1977. Desuden skal omstruktureringsplanen gennemføres fuldt ud, og der skal føres tilsyn hermed. Endelig må der ikke gives nogen anden form for støtte til Santana som støtte for planen. Det skal desuden bemærkes, at omstruktureringsstøtte normalt ikke kan gives mere end én gang ifølge Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den støtte til Santana S.A.'s omstruktureringsplan, der er anført nedenfor, er forenelig med EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c):

a) et lån fra det spanske Instituto de Crédito Oficial (ICO) på 6,8 mia. pta., der blev udbetalt ulovligt

b) et lån fra Instituto de Fomento de Andalucía (IFA), et offentligt organ under Junta de Andalucía, ligeledes på 6,8 mia. pta., hvoraf 6,716 mia. blev udbetalt ulovligt; dette lån vil blive konverteret til kapital

c) socialstøtte til afskedigede arbejdstagere på i alt 8,412 mia. pta., hvoraf 4,527 mia. pta. blev udbetalt ulovligt:

- en efterlønsordning, der berører 348 arbejdstagere, for et beløb på 3,351 mia. pta.

- en førtidspensionsordning, der berører 538 arbejdstagere, for et beløb på 4,765 mia. pta., hvoraf 4,231 mia. pta. blev udbetalt ulovligt

- en frivillig fratrædelsesordning, der berører 148 arbejdstagere, for et beløb på 296 mio. pta., der blev udbetalt ulovligt.

Foreneligheden forudsætter, at følgende betingelser overholdes:

1. De lakeringsanlæg, der ikke benyttes, skal lukkes inden september 1997, som meddelt til Kommissionen. Der må ikke foretages nogen forøgelse af kapaciteten, der forbliver begrænset til 50 000 enheder om året, inden den 1. januar 1998.

2. Der må ikke gives skattelettelser for de tab, der er kompenseret gennem støtten (social støtte eller kapitalforøgelse).

3. Der må ikke gives yderligere støtte i form af kapitaltilførsler eller nogen form for skønsmæssig støtte til omstruktureringen.

4. Den spanske regering forelægger Kommissionen en årsrapport om gennemførelsen af omstruktureringsplanen, navnlig udviklingen i omkostningerne, virksomhedens modtagelse af støtte og overholdelsen af de anførte betingelser. Denne rapport fremsendes sammen med Santanas årsberetning og regnskaber inden udgangen af maj måned i det efterfølgende år.

Artikel 2

Spanien underretter senest en måned efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, Spanien har truffet for at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 1996.

På Kommissionens vegne

Hans VAN DEN BROEK

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. C 144 af 10. 6. 1995, s. 13.

(2) EFT nr. C 123 af 18. 5. 1989, s. 3.

(3) EFT nr. C 368 af 23. 12. 1994, s. 12.

(4) EFT nr. C 212 af 12. 8. 1988, s. 2.

(5) Prognose fra DRI/McGraw-Hill, oktober 1995.

(6) »Offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i virksomheder«, EØF-Bull. 9-1984.

(7) EFT nr. C 368 af 23. 12. 1994, s. 12.