++++

TOOGTYVENDE BERETNING OM DET MONETAERE UDVALGS VIRKSOMHED

FORORD

Formaalet med denne beretning er at give en kort redegoerelse for Det monetaere Udvalgs virksomhed i 1980 .

Udvalget holdt i aarets loeb elleve moeder ; stedfortraederne og de arbejdsgrupper , der er nedsat paa Udvalgets initiativ , holdt moeder ved forskellige lejligheder .

Paa Udvalgets moede den 23 . januar 1980 blev der valgt nyt forretningsudvalg . Hvervet som formand tilfaldt J.-Y . Haberer , Directeur du Trésor , Paris , medens hvervene som naestformaend tilfaldt Sir Kenneth Couzens , H . M . Treasury , London , L . Dini , Banca d'Italia , Rom , og M . Horgan , Department of Finance , Dublin . Desuden blev W . Flandorffer , Bundesministerium fuer Wirtschaft , Bonn , udnaevnt til formand for stedtfortraederne . Det nye forretningsudvalgs mandat udloeber den 31 . december 1981 . En liste over de personer , der har vaeret udvalgsmedlemmer og stedfortraedere herfor i 1980 , er vedlagt .

Siden november maaned har graeske repraesentanter overvaere Udvalgets moeder som observatoerer .

I . INDLEDNING

1 . Verdensoekonomien maerkede i 1980 virkningerne af det andet olieprischok . For det foerste foregik den oekonomiske ekspansion i et vaesentlig langsommere tempo , idet vaeksten i produktion og verdenshandel mindskedes staerkt . For det andet blev uligevaegten paa de stoerste landegruppers betalingsbalancer yderligere foroeget som foelge af , at de olieproducerende lande ( OPEC ) havde et staerkt voksende overskud ; tilsvarende blev underskuddet paa betalingsbalancerne for samtlige lande , der er medlemmer af Organisationen for oekonomisk Samarbejde og Udvikling ( OECD ) mere end fordoblet , medens de ikke-olieproducerende udviklingslandes underskud voksede betydeligt .

2 . Faellesskabets oekonomi blev ramt meget haardt af denne udvikling . Vaeksten foregik i et langsommere tempo , arbejdsloesheden blevk mere omfattende , inflationen blev foroeget , og underskuddet paa betalingsbalancerne blev naesten tredoblet i forhold til 1979 - en udvikling uden fortilfaelde . Ikke blot var der en stigende inflation inden for Faellesskabet , men forskellen mellem de forskellige landes inflationstakter blev endnu stoerre , selv om der henimod aarets slutning registreredes en klar formindskelse af inflationsraten i visse lande , hvor den havde vaeret forholdsvis ho j . I modsaetning til , hvad der var tilfaelde efter det foerste oliechok , havde naesten alle Faellesskabets lande underskud paa betalingsbalancen . Til trods for denne ugunstige situation fungerede Det europaeiske monetaere System tiltredsstillende , saaledes at forstaa , at der ikke blev foretaget valutatilpasninger i 1980 , at de valutaer , der er omfattet af systemet , holdt sig inden for deres udsvingsmargen , og at de aendringer , der kunne konstateres i de relative valutastillinger , ikke bragte systemets samlede stabilitet i fare .

II EF-FORANSTALTNINGER OG UDVALGETS VIRKSOMHED

3 . I begyndelsen af aaret bestraebte Udvalget sig paa at forsaette det arbejde , det havde begyndt i 1979 angaaende spoergsmaalet om udviklingen af Det europaeiske monetaere System efter overgangsfasen . I februar maaned foretog Udvalget saaledes en opgoerelse over de punkter , som forekom det at kraeve dybtgaaende overvejelser af teknisk art . Den af Udvalget udfaerdigede liste over emner , der skulle undersoeges , var ret omfattende , idet den omhandlede talrige spoergsmaal lige fra ECU'ens karakteristika og de naermere retningslinjer for dens oprettelse til den fremtidige europaeiske monetaere fonds funktion og systemets relationer til de andre valutaer . Stedfortraederne anvendte en stor del af aaret til dette arbejde af teknisk art og fik i den forbindelse bistand fra Kommissionen tjenestegrene . I oevrigt foretog Udvalget flere gange i aarets loeb en omhyggelig undersoegelse af Det europaeiske monetaere Systems funktionsmaade og konkluderede , at systemet virkede tilfredsstillende .

4 . Det viste sig imidlertid , at den internationale oekonomiske og monetaere situation havde aendret sig betydeligt siden Det europaeiske monetaere System blev udformet . De gentagne stigninger i oliepriserne , den betydelige uligevaegt , der atter praegede betalingsbalancerne , den genopblussende inflation og den staerkt foroegede internationale likviditet havde aendret de vilkaar , under hvilke Udvalget maatte udfoere sit arbejde ; for eksempel blev spoergsmaalet om reserveaktiverne et problem af stoerste vigtighed , og i denne sammenhaeng fik spoergsmaalet om udviklingen af ECU'ens rolle en hel ny betydning . Formanden gjorde rede for disse problemer i en mundtlig udtalelse , som han fremsatte paa Raadets moede den 17 . marts 1980 .

5 . Senere viste Det europaeiske Raad , der holdt moede den 27 . og 28 . april , en saerlig interesse for disse problemer , " det voksende underskud paa udviklingslandenes betalingsbalancer , de olieproducerende landes overskud , omfanget af den internationale likviditet og de foelger , som en kombination af disse faktorer kan have for det internationale oekonomiske og finansielle system samt for samhandelen " . Kort tid efter opfordrede formanden for Raadet Det monetaere Udvalg til at undersoege , hvilke forslag Faellesskabet kunne fremsaette angaaende en tilbageslusning af kapital samt de naermere retningslinjer herfor .

6 . Som et resultat af denne opfordring vedtog Udvalget paa sit moede den 4 . juni en udtalelse der angik problemerne ved tilbageslusningen ( bilag I ) , og som det sendte til Raadet og Kommissionen . Den indeholder en redegoerelse for problemets forskellige aspekter samt en vurdering af Faellesskabets rolle i tilbageslusningsprocessen ; som konklusion peges der paa forskellige forslag , som kunne overvejes med henblik paa en harmonisk gennemfoerelse af tilbageslusningen , for eksempel en udbygning af faellesskabslaaneordningen og af de oevrige eksisterende faellesskabsinstrumenter .

7 . Efter at have droeftet denne udtalelse opfordrede Raade paa sit moede den 9 . juni Udvalget til at foretage en mere dybtgaaende undersoegelse af visse punkter vedroerende Faellesskabets rolle i tilbageslusningsprocessen . Udvalgetge genoptog derfor sit arbejde , og efter at have holdt flere moeder om dette spoergsmaal , vedtog det den 10 . oktober en rapport om tilbageslusningen ( bilag II ) , som blev oversendt til Raadet og Kommissionen . I denne rapport goeres der isaer rede for den funktion , som Faellesskabet kan udoeve til gavn for medlemsstaterne i forbindelse med tilbageslusningen ; der gives en detaljeret beskrivelse af de noedvendige tilpasninger af faellesskabslaaneordningen - der blev oprettet i 1975 for at hjaelpe de medlemsstater , som har vanskeligheder med deres betalingsbalance paa grund af stigningen i priserne paa olieprodukter _ for at bringe den i overensstemmelse med de krav , der foelger af den nye struktu i uligevaegten paa betalingsbalancerne , og foroege dens effektivitet . Rapporten indeholder endvidere en redegoerelse for visse aspekter vedroerende eventuelle foranstaltninger til fordel for tredjelande med alvorlige betalingsbalancevanskeligheder , og den indeholder i et tillaeg en udtalelse om ECU'ens anvendelse som numéraire for Faellesskabets egne laan , et spoergsmaal , der ogsaa vedroerer tilbageslusningen .

Det er paa grundlag af denne rapport , at Kommissionen i november maaned forelagde Raadet et forslag til en forordning om udformning af ordningen vedroerende faellesskabslaan til stoette for medlemsstaternes betalingsbalancer . Paa sit moede den 1 . og 2 . december gav Det europaeiske Raad dernaest udtryk for oensket om , at der fortsat blev arbejdet aktivt med dette spoergsmaal .

8 . Tilbageslusningen var ikke det eneste internationale valutaproblem , som Udvalget beskaeftigede sig med . I lighed med de foregaaende aar forberedte det de foraars - og efteraarsmoeder , der skulle afholdes i Interimskomiteen for Den internationale Valutafond , samt IMFs og Verdensbankens aarsmoede ; til hvert af disse moeder behandlede Udvalget udkastet til den erklaering , som Raadets formandskab skulle fremsaette paa Faellesskabets vegne . Desuden afgav Udvalget den 2 . april en udtalelse ( bilag III ) om den substitutionskonto , der er under udarbejdelse i IMF ; denne udtalelse dannede grundlag for den faelles holdning , som EF-medlemslandene indtog paa moedet i april i Interimskomiteen for IMF . Endelig tog Udvalget i november maaned initiativ til at formulere en udtalelse vedroerende de monetaere og finansielle spoergsmaal , som var paa dagsordenen ved de globale forhandlinger i De forenede Nationer ; i denne udtalelse bekraeftedes paa ny de ledende principper for behandlingen af disse problemer .

9 . Paa sit moede i februar behandlede Udvalget nogle forslag , fremsat af Kommissionens tjenestegrene , om en forbedring af samordningen af medlemslandenes oekonomiske politik . Udvalget erkendte , at en bedre samordning var af overordentlig stor betydning , baade for EMSens funktion og for Faellesskabet som helhed . Udvalget understregede , at det var bedre at udnytte de eksisterende mekanismer paa en mere intens og effektiv maade end at indfoere nye procedurer men at det var noedvendigt at holde raadslagninger saa ofte som muligt angaaende den monetaere udvikling i Faellesskabets medlemslande for at hindre , at pludselige forandringer i et enkelt land skulle komme bag paa de oevrige medlemslande . Disse overvejelser blev meddelt Kommissionen , som tog hensyn til dem i den meddelelse , den forelagde Raadet i marts maaned angaaende dette spoergsmaal . Raadet gav sin generelle tilslutning til de tanker , der er udtrykt i denne meddelelse , og opfordrede de forskellige saerlige udvalg til paa grundlag af denne meddelelse at styrke samordningen af medlemsstaternes oekonomiske politik .

10 . Det var med henblik paa disse raadslagninger , at Udvalget fortsatte sine regelmaessige undersoegelser af medlemsstaternes penge - og valutapolitik ; tre gange , nemlig i april , juni og december , foretog Udvalget saaledes specielt en undersoegelse af rentesatserne . I aarets loeb undersoegte Udvalget , ligeledes grundigt , Nederlandenes og Belgiens oekonomiske og monetaere politik . Disse undersoegelser blev gennemfoert paa basis af analyser udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene , men under ledelse af et medlem , der var udnaevnt ad hoc .

11 . I lighed med de foregaaende aar og i overensstemmelse med Udvalgets rettigheder , blev det ved forskellige lejligheder konsulteret angaaende agro-monetaere spoergsmaal , hvad enten det drejede sig om aendringerne i de nationale valutakurser inden for landbrugssektoren , kodificeringen af de eksisterende agro-monetaere bestemmelser eller om , hvilken kurs der skulle gaelde for landbrugssektoren i 1981 , for saa vidt angaar Graekenland .

III . DET MONETAERE UDVALGS ARBEJDSGRUPPER

12 . Arbejdsgruppen vedroerende harmonisering af de pengepolitiske instrumenter , en faelles arbejdsgruppe under Det monetaere Udvalg og Centralbankchefkomiteen , blev i maj 1980 anmodet om at undersoege virkningerne for Faellesskabet af de forslag , der er omhandlet i den britiske groenbog om den pengepolitiske styring ( " Monetary Control " ) , saerlig deres forenelighed med Det forenede Kongeriges deltagelse i EMSens valutakursmekanisme . Arbejdsgruppen moedtes tre gange for at droefte dette spoergsmaal og afleverede i august en rapport ( bilag IV ) til sine mandanter . I denne rapport drog arbejdsgruppen visse konklusioner , og den understregede , at der heri blev fremhaevet visse vanskeligheder , som vedtagelsen af de foreslaaede kontrolmetoder kunne fremkalde i tilfaelde af Det forenede Kongeriges deltagelse i EMSen . Arbejdsgruppens konklusioner blev i september maaned behandlet i Det monetaere Udvalg , som fuldt ud tilsluttede sig og udtrykte oensket om , at de britiske myndigheder ville tage dem i betragtning .

13 . Arbejdsgruppen vedroerende kapitalmarkeder ( tidligere arbejdsgruppen vedroerende vaerdipapirmarkederne ) holdt fire moeder i 1980 . Den fortsatte undersoegelserne af udviklingen paa medlemsstaternes kapitalmarkeder og paa det internationale kapitalmarked og gennemgik den politik , der foeres over for disse markeder . Desuden afsluttede den sin undersoegelse af rentesatsernes variabilitet og af muligheden for at opsige kontrakter , og den fortsatte sit arbejde vedroerende udviklingen af opsparingen i form af aktier i Faellesskabets medlemslande .

FORTEGNELSE OVER MEDLEMMER OG STEDFORTRAEDERE I DET MONETAERE UDVALG

Formand

J.-Y . Haberer Directeur du Trésor ( Paris )

Naestformaend

Sir Kenneth Couzens Second Permanent Secretary _ H . M . Treasury , London

Dott . L . Dini Direttore generale _ Banca d'Italia , Rom

M . Horgan Second Secretary _ Department of Finance , Dublin

Medlemmer

S . Andersen Direktoer _ Danmarks Nationalbank , Koebenhavn

M . J . Balfour Assistant director _ Bank of England , London

F . Boyer de la Giroday Direktoer i generaldirektoratet for oekonomiske og finansielle spoergsmaal _ Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , Bruxelles

J.-M . Camdessus Chef du service des affaires internationales à la direction du Trésor _ Ministère de l'économie , Paris

Dr . L . Gleske Mitglied des Direktoriums der Deutschen Bundesbank , Frankfurt a / M

P . Jaans Commissaire au contrôle des banques , Luxembourg

G . Janson Directeur de la Banque nationale de Belgique , Bruxelles

R . Kirsch Conseiller de gouvernement _ Ministère des finances , Luxembourg

M . Lahnstein Staatssekretaer _ Bundesministerium der Finanzen , Bonn

( indtil 1 . december 1980 )

Prof . G . Magnifico Consigliere economico _ Banca d'Italia , Rom

( indtil 18 . januar 1980 )

T . O'Grady Walshe Deputy General Manager _ Central Bank of Ireland , Dublin

T . Padoa Schioppa Generaldirektoer for oekonomiske og finansielle spoergsmaal _ Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , Bruxelles

Dott . S . Palumbo Consigliere del ministro del Tesoro , Rom

( indtil 18 . januar 1980 )

A . Prate Premier sous-gouverneur de la Banque de France , Paris

( fra 2 . december 1980 )

Dott . F . Ruggiero Direttore generale _ Ministero del Tesoro , Rom

( fra 19 . januar 1980 )

H . Schulmann Staatssekretaer _ Bundesministerium der Finanzen , Bonn

( fra 2 . december 1980 )

Drs . A . Szasz Directeur _ De Nederlandsche Bank NV , Amsterdam

M . Théron Premier sous-gouverneur de la Banque de France , Paris

( indtil 1 . december 1980 )

N . Ussing Kommitteret _ Det Oekonomiske Sekretariat , Koebenhavn

J . van Ypersele de Strihou Chef de Cabinet du Premier ministre , Bruxelles

Dr . A . H . E . M . Wellink Thesaurier-generaal bij het Ministerie van Financiën , Haag

Formand for stedfortraederne i Det monetaere Udvalg

Dr . W . Flandorffer Bundesministerium fuer Wirtschaft , Bonn

Stedfortraedere

Drs . D . H . Boot De Nederlandsche Bank NV , Amsterdam

S . Boyer-Soegaard Danmarks Nationalbank , Koebenhavn

P . J . Bull Bank of England , London

M . Emerson Generaldirektoratet for oekonomiske og finansielle spoergsmaal _ Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , Bruxelles

Drs . F . A . Engering Ministerie van Financiën , Haag

Fr . M . Hedley-Miller H . M . Treasury , London

P . Jurgensen Ministère de l'économie , Paris

G . Lefort Banque de France , Paris

Dott . S . Masera Banca d'Italia , Rom

D . McCutcheon Department of Finance , Dublin

J.-J . Rey Banque nationale de Belgique , Bruxelles

( fra 22 . februar 1980 )

G . Reynolds Central Bank of Ireland , Dublin

Dr . W . Rieke Deutsche Bundesbank , Frankfurt a / M

J . Roelandts Banque nationale de Belgique , Bruxelles

( indtil 21 . februar 1980 )

M . Schmit Ministère des finances , Luxembourg

J . Thomsen Det Oekonomiske Sekretariat , Koebenhavn

J . Vanormelingen Ministère des finances , Bruxelles

P . Zimmer Commissariat au contrôle des banques , Luxembourg

Dott . A . Zodda Ministero del Tesoro , Rom

Sekretariat

Dr . A . Kees Udvalgets sekretaer

H . Carré

A . Leipold

BILAG I

UDTALELSE TIL RAADET OG KOMMISSIONEN OM PROBLEMERNE I FORBINDELSE MED TILBAGEFOERING AF OLIELANDENES OVERSKUD

1 . Indledning

1.1 . Ifoelge " Konklusionerne fra formandskabet " fra Det europaeiske Raads moede den 27 . og 28 . april 1980 " beskaeftigede Raadet sig saerlig med det stigende underskud paa udviklingslandenes balance i forhold til omverdenen , omfanget af de olieproducerende landes overskud og det omfang , som den internationale likviditet har naaet , samt de virkninger , disse faktorer i forening kan faa for hele det internationale oekonomiske og finansielle systems stabilitet saavel som for samhandelen . Raadet skoennede , at samarbejdet mellem staterne og med de paa omraadet kompetente internationale organisationer maa oeges under passende former til imoedegaaelse af disse problemer " . Dernaest opfordrede Raadets formand Det monetaere Udvalg til at undersoege , hvilke initiativer Kommissionen ville kunne tage vedroerende tilbagefoering , samt hvorledes de kunne bringes til udfoerelse . Udvalget moedtes den 20 . maj og den 4 . juni 1980 for at foretage denne undersoegelse , og i foelgende udtalelse fremlaegger det resultatet af sine undersoegelser .

1.2 . Efter olieprisforhoejelsen i 1973-1974 lykkedes det lettere end oprindeligt forventet at finansiere de deraf foelgende betalingsbalanceskaevheder . Foerst og fremmest viste OPEC-landenes absorptionskapacitet over importen sig at vaere stoerre end ventet , samtidig med at den relative oliepris aftog forholdsvis hurtigt , saaledes at OPECs samlede overskud , som man havde forventet ville holde sig i aar fremover , allerede i 1978 var aftaget til beskedne og overskuelige dimensioner , mens en raekke OPEC-lande endda fik underskud paa betalingsbalancen . For det andet praesterede de internationale kapitelmarkeder og forretningsbankerne en betydelig finansiering , der naaede op paa omkring to tredjedele af de ikke-olieproducerende udviklingslandes internationale nettofinansieringsbehov .

1.3 . Den oejeblikkelige situation synes at vaere vanskeligere . De store skaevheder paa betalingsbalancerne som foelge af situationen paa oliemarkedet ( OPEC-landenes overskud paaregnes i 1980 at naa op paa 100 til 120 milliarder dollars eller endnu mere , modsvarende et underskud paa omkring 80 milliarder dollars for OECD-omraadet , heraf 33 milliarder for Faellesskabet , og paa 60 milliarder for de ikke-olieproducerende udviklingslande ) giver formentlig anledning til problemer af en ganske anden stoerrelsesorden og varighed end efter krisen i 1973-1974 , hvilket skyldes en raekke forhold :

_ OPECs overskud vil formentlig eksistere i et laengere tidsrum , fordi de relative oliepriser maa forventes opretholdt eller maaske endda forhoejet . Selv om de olieeksporterende landes import af varer og tjenesteydelser paa ny skulle oeges kraftigt , er det endnu ikke muligt at konstatere , i hvilken udstraekning den ekstraordinaert store vaekst , der blev konstateret efter den foerste olieprisforhoejelse i 1973-1974 , kan gentage sig ;

_ selv om forretningsbankernes rolle stadig vil vaere ganske vigtig , kan det meget vel vise sig , at de vil vige tilbage for at vedblive med en nettolaangivning i faste priser , der er lige saa omfattende som hidtil , og at oege deres risici uforholdsmaessigt , i hvert fald over for visse laantagende udviklingslande . Den private betalingsbalancefinansiering kunne saaledes blive baade kvantitativt strammere med stoerre " rentetillaeg " ( spreads ) og kortere loebetider og mere selektiv , saaledes at de fattigste lande og maaske nogle af de stoerre laantagere maa se deres laanemuligheder begraenset . Disse tendenser er allerede kommet til udtryk paa det mellemfristede laanemarked for konsortier ;

_ de ikke-olieproducerende udviklingslandes gaeldsbyrde , er nu betydelig stoerre , idet deres udestaaende offentlige og offentligt garanterede mellem - og langfristede gaeld nominelt steg til det tredobbelte mellem slutningen af 1973 og slutningen af 1979 ( nemlig fra 75 til omkring 250 milliarder dollars ) og naesten fordobles i faste priser , og visse lande er ved at naerme sig graensen for , hvor stor afdrags - og rentebyrde de kan baaere .

1.4 . Det er udvalgets opfattelse , at tilbagefoeringen vil finde sted uden stoerre vanskeligheder i 1980 og maaske i 1981 , isaer paa baggrund af de reserver , de fleste udviklingslande i de seneste aar har akkumuleret , og den maengde banklaan , der er blevet tildelt , men endnu ikke udnyttet . Man kan imidlertid ikke gaa ud fra , at tilbagefoeringen af sig selv vil forloebe let og gnidningsloest ud over de to aar , naar adgangen til de internationale markeder kan paaregnes at blive mere begraenset , og naar en raekke lande kan komme ud for vanskeligheder med at betale renter og afdrag paa deres gaeld .

2 . Aspekter af tilbagefoeringsproblemet

2.1 . Selv om kreditsystemerne og laanemarkederne har spillet deres rolle paa effektiv og smidig vis , er alle de interne og internationale finansielle relationer blevet rystet i deres grundvold af det foerste oliechok . Det internationale banksystems stabilitet har vaeret udsat for spaendinger uden sidestykke , kapitalbevaegelserne paa de internationale markeder er vokset meget hurtigt uden kontrol , og forskydningerne i valutakurserne har vaeret store og af og til " erratiske " . Justeringen har vaeret utilstraekkelig i en raekke lande , hvor inflationstakten i 1978 laa paa et niveau , der stadig var vaesentlig hoejere , end tilfaeldet var foer 1973 . I de seneste aar er det blevet erkendt , at det er noedvendigt at udbygge overvaagningen af systemet . Det har givet anledning til samordnede foranstaltninger paa internationalt plan vedroerende risikoforebyggende tilsyn med banker , til nye forslag til et stadig bedre tilsyn med eurovalutamarkederne og til forskellige initiativer med henblik paa at goere processen i retning af stoerre spredning i valutasammensaetningen mindre forstyrrende . Indfoerelsen af Det europaeiske monetaere System skal ligeledes ses i denne sammenhaeng . Det er udvalgets opfattelse , at en styrkelse af de internationale foranstaltninger saavel som foranstaltningerne i faellesskabsregie er endnu mere noedvendig efter det andet oliechok , og at det vil bidrage til en gnidningsloes tilbagefoeringsproces .

2.2 . Tilbagefoeringen er den proces , hvorved overskudslandenes _ i denne sammenhaeng de olieproducerende landes _ overskud stilles til raadighed for de lande , der har betalingsunderskud . Denne proces afhaenger i vid udstraekning af den internationale offentlige og private kapitalformidling , som sikrer en vis omlaegning mellem de placeringsformer , der tilbydes overskudslandene , og de finansieringsvilkaar , der tilbydes underskudslandene .

2.3 . Denne proces omfatter en omlaegning af forfaldstidspunkter og af og til af valutaer , idet olieproducenterne generelt oensker at yde laan med en kortere loebetid , end laantagerne er interesserede i , og undertiden i en anden valuta end dollars . Omkostninger og risici staar i forbindelse med _ uden dog at staa i noget fast forhold til _ tilbagefoeringer : omlaegningsomkostninger , muligvis kursrisiko og risiko for manglende overholdelse af laanebetingelserne . Disse omkostninger og risici varierer alt efter det omfang , hvori de finansielle aktiver omlaegges under formidlingsprocessen , og alt efter den endelige laantagers finansielle stilling ; endelig varierer de med de fremgangsmaader , der benyttes for at stille de tilvejebragte midler til raadighed for laantageren . Saafremt de udlaanes paa gunstigere betingelser end dem , der gaelder for laanoptagelsen , opstaar der omkostninger , som maa finansieres over budgettet . Alle disse omkostninger og risici maa der under en eller anden form skabes daekning for .

2.4 . Udvalget understreger , at finansieringen af betalingsbalanceskaevhederne som foelge af olieprisforhoejelsen ganske vist er noedvendig , men at en justering efter det nye bytteforhold ved hjaelp af en hensigtsmaessig efterspoergsel - og udbudspolitik er det grundlaeggende middel til genskabelse af en stabil vaekstrate for de olieimporterende lande . Det rette forhold mellem finansiering og justering kan ikke opnaas over markedsmekanismerne alene . Faktisk burde det vaere det primaere politiske sigte i de kommende aar . Det rette forhold mellem finansiering og justering maa fastsaettes for hvert enkelt land , men den tildelte finansiering maa ikke tjene som undskyldning for at udsaette noedvendige justeringer , hverken for de lande , der hastigt er paa vej til at blive industrialiserede , eller for de industrialiserede lande ; for de fattigste lande synes en intensivering af udviklingsbistanden at vaere en noedvendig bestanddel af enhver loesning .

2.5 . Finansieringen kan ydes enten hovedsagelig via det internationale banksystem , hvilket vil sige via markederne , eller ad officielle kanaler ( stater og internationale organisationer ) . Udvalget boer spille en afgoerende rolle for den officielle deltagelse i tilbagefoeringen , ikke alene paa grund af , at Den internationale bank for genopbygning og oekonomisk Udvikling ( IBRD ) navnlig er orienteret mod finansiering af udviklingslande , men fremfor alt fordi det her drejer sig om de fora , hvor alle de vigtigste af tilbagefoeringsprocessens hovedpersoner er repraesenteret , nemlig De forenede Stater , hvis valutakurspolitik udgoer en central bestanddel , samt de olieproducerende lande og en raekke andre internationale deltagere . Af hensyn til risikospredningen og fastlaeggelsen af betingelserne for finansiering af transaktioner er det meget vigtigt at skelne mellem officielle og private former for finansiering . Det har imidlertid i stigende grad vist sig at vaere uhensigtsmaessigt med en kategorisk adskillelse , idet en saadan kunne indebaere fare for , at officielle organer foerst blev bragt ind i billedet paa et tidspunkt , hvor debitorlandenes generelle oekonomiske situation allerede var alvorligt forringet . Dette bekraeftes af nogle overgangsformer , baseret paa samarbejde mellem banker og internationale organisationer ( konsortier og faellesfinansiering ) , der er opstaaet og har vist sig at vaere en succes . Desuden ansoeger underskudslandene i de fleste tilfaelde samtidig om begge former for kredit , og hyppigt yder bankerne foerst finansiering , efter at de internationale organisationer selv har ydet en saadan , hvilket for bankerne udgoer en form for inkorporering af den med det paagaeldende land forbundne risiko , eftersom de ikke selv har mulighed for at stille betingelser om modtagerlandenes oekonomiske politik .

2.6 . For saa vidt angaar betingelserne for og anvendelsen af midlerne , sondres der normalt paa den ene side mellem gavebistand og laan og paa den anden side mellem laan til gennemfoerelse af projekter og laan til finansiering af betalingsbalanceunderskud . Der er forbundet forskellige risici , fremgangsmaader og vilkaar med disse forskellige former , og det er derfor noedvendigt at tage hensyn hertil i tilbagefoeringspolitikken . I praksis indeholder laanene imidlertid et gaveelement , naar der indroemmes en rentegodtgoerelse , en afdragsfri periode eller en garanti . For selve laanenes vedkommende udgoer strukturtilpasningslaanene , som Verdensbanken er ved at gaa over til , en kategori , som kan benyttes til finansiering af baade projekter og betalingsbalanceunderskud .

3 . Faellesskabets betydning for styrkelsen af tilbagefoeringsprocessen

3.1 . Uden selv at erstatte de normale tilbagefoeringsprocesser eller konkurrere med dem har Faellesskabet sin egen saerlige rolle i forbindelse med de nuvaerende betalingsbalanceskaevheder . Det har betydelige handelsforbindelser med OPEC-landene , idet det er den stoerste olieimportoer , og er samtidig OPEC-landenes hovedleverandoer af varer og tjenesteydelser , idet det tegner sig for 40 % af deres indfoersel . Det har desuden saerlige forbindelser med en raekke lande ( middelhavslandene og AVS-landene ) , som selv er handelspartnere for de olieproducerende lande , og hvis finansielle situation i visse tilfaelde er uholdbar . Endvidere er ligevaegten og den oekonomiske og politiske stabilitet i middelhavslandene og de olieproducerende lande af afgoerende betydning for Faellesskabet paa grund af deres geografiske naerhed . Set fra Faellesskabets synspunkt har problemet ogsaa forbindelse med noedvendigheden af at beskytte valutarelationerne inden for Faellesskabet mod det pres , som kunne blive foelgen af langvarige monetaere forstyrrelser , og som ville koncentreres paa visse af Faellesskabets valutaer , og forbindelse med muligheden for at goere brug af " faellesskabspotentiellet " , hvis det er mere effektivt og mindre bekosteligt end blot en sammenstilling af nationale foranstaltninger , ogsaa selv om disse samordnes . Faellesskabets kollektive laanemuligheder er store , dets internationale kreditvaerdighed er fortraeffelig , og det udgoer et stabilt omraade i monetaer henseende . Enhver foranstaltning , som Faellesskabet maatte give sig i kast med , ville have en anden karakter end under begivenhederne efter det foerste oliechok . Det ville vaere en foranstaltning truffet af et Faellesskab , hvor samtlige medlemmer har et loebende betalingsunderskud . Den maatte derfor i hovedsagen saettes i gang ved hjaelp af laante midler og ikke ved hjaelp af overfoersel af overskud fra dets medlemmer . Desuden maa Faellesskabet , saafremt en forvaerring af de internationale politiske og oekonomiske forhold og en udvidelse af kloeften mellem de rigeste og de fattigste lande skulle blive af foruroligende omfang , bidrage aktivt til en loesning paa verdensplan af de alvorlige problemer , som tilstedevaerelsen af strukturelle betalingsbalanceskaevheder giver anledning til .

3.2 . Bidrag til en aktion paa verdensplan

3.2.1 . Det er udvalgets opfattelse , at de fleste tilbagefoeringstransaktioner fortsat skal gennemfoeres af de internationale kapitalmarkeder og af forretningsbankerne . I betragtning af dette betydelige bidrag fra det internationale banksystems side boer Faellesskabet kraftigt stoette bestraebelserne for at bevare systemets paalidelighed og stabilitet , at forstaerke den regelmaessige og systematiske overvaagning af det og at opretholde en sund bankmaessig standard ved international laangivning . Den pressemeddelelse , som Den internationale Betalingsbank den 15 . april 1980 udsendte paa vegne af direktoererne for centralbankerne i ti-landegruppen og Schweiz , betegner et positivt skridt i retning af at naa dette maal .

3.2.2 . Udvalget laegger vaegt paa at det internationale banksystems vigtige rolle boer suppleres med stoerre aktivitet fra de internationale organisationers side , saerlig Den internationale Valutafond , Verdensbanken og de regionale udviklingsbanker . Her er tale om institutioner , der er velegnede til formaalet . De har en passende repraesentation fra de vigtigste deltagere og raader i vid udstraekning over de midler , der er fornoedne i hvert fald for den naermeste fremtid , ligesom de raader over mekanismer , der kan tilskynde laantagere til at gennemfoere noedvendige justeringer . Den internationale Valutafond har stadig betydelige midler til raadighed . Fondens principper maa haandhaeves i fornoeden udstraekning , og der maa opstilles betingelser , som er afstemt efter behovet for en justering , der til tider er strukturelt betinget . Fondens stoerre rolle ved tilbagefoeringen og den mulige anvendelse af direkte laanoptagelse hos overskudslande , saaledes som Interimskomiteen anbefalede under moedet i Hamburg den 25 . april 1980 , boer ligeledes stoettes og opmuntres , og bestraebelserne paa at faa oprettet en hensigtsmaessig og operationel substitutionskontrol boer viderefoeres . Verdensbanken kan ogsaa yde et betydningsfuldt bidrag . Der boer tilstraebes og udvikles en bedre samordning og et snaevrere samarbejde mellem Den internationale Valutafond , Verdensbanken og de regionale finansinstitutioner , samtidig med at deres midler i stoerre udstraekning kunne benyttes til laangivning med henblik paa gennemfoerelse af programmer eller til strukturelle justeringer . Disse kunne ogsaa udvikle transaktionsformer af konsortiumtypen , faelles gennemgang af international gaeldsbyrde , osv . Faellesskabet boer fortsaette undersoegelserne af disse muligheder med henblik paa at spille en aktiv og enig rolle inden for disse organisationer og stoette nye initiativer , der tager sigte paa at styrke og udvide deres rolle . Det er udvalgets opfattelse , at Faellesskabet boer indtage en faelles stilling til disse forhold og give de embedsmaend , der repraesenterer medlemsstaterne i Den internationale Valutafond og i Verdensbanken , meddelelse herom .

3.2.3 . De olieeksporterende lande har en vaesentlig andel i tilbagefoeringsprocessen . En stor del af oliemidlerne bliver i oejeblikket anbragt i kortfristede indskud i eurovalutaer . I betragtning af de risici , som denne situation indebaerer for den internationale valutariske stabilitet , boer Faellesskabet tilskynde OPEC-landene til at anbringe deres olieoverskud mere langfristet - paa markederne eller uden for dem _ i form af direkte laan til udviklingslandene , at samarbejde mere aktivt med de internationale organisationer og at deltage i arrangementer paa tresidet basis . Faellesskabet boer paa enhver maade bestraebe sig paa at skabe den snaevrest mulige forbindelse med de olieeksporterende lande .

3.3 . Direkte interventioner fra Faellesskabets side

Medlemslandene

3.3.1 . Faellesskabet er primaert ansvarligt over for sine medlemsstater . I alle medlemslandene , hvis samlede underskud i 1980 vil komme op paa mere end 30 milliarder dollars eller mere end en fjerdedel af OPEC-landenes overskud , stiler man mod eller er i gang med en tilpasning . De strukturelle forhold og inflationstakterne var imidlertid meget uensartede paa det tidspunkt , da det andet oliechok indtraf , og tilpasningsforanstaltningerne vil naeppe have samme resultat overalt . Set paa baggrund af de vedholdende vanskeligheder udgoer dette ikke blot en trussel mod det monetaere sammenhold og den oekonomiske konvergens , men ogsaa en potentiel fare for det nuvaerende enhedsmarked . Det paahviler Faellesskabets institutioner af spille deres egen rolle for at fremme den oekonomiske konsekvens og bistaa med tilrettelaeggelsen af de foranstaltninger , som maatte vise sig noedvendige for at kombinere tilpasning og finansiering paa rette maade og derigennem afvaerge denne trussel og denne fare . Faellesskabet raader over en raekke finansieringsordninger og -midler . For det foerste raader det over en saerlig ordning til finansiering af betalingsbalancer baseret paa optagelse af laan i udlandet ( faellesskabslaan ) ; denne blev oprettet i 1975 som foelge af det foerste oliechok . Det yder ogsaa laan til finansiering af investeringsprojekter _ heri indgaar ofte et stoetteelement i form af rentegodtgoerelser _ og af og til programmer via Den europaeiske Investeringsbank ( EIB ) og finansielle instrumenter til strukturelle formaal ( Euratom-laan , EKSF-laan og Det nye Faellesskabsinstrument ) .

3.3.2 . Til stoette for sine medlemmers indsats boer Faellesskabet saette ind paa to fronter , nemlig dels en generel oekonomisk samordning , dels _ om paakraevet _ oprettelse af finansieringsinstrumenter .

_ Det er udvalgets opfattelse , at en udvidet samordning af den oekonomiske politik er af stor betydning , saaledes at Faellesskabets myndigheder kan bidrage til at fremme tilpasningen , inden et lands betalingsbalance og valutakursrelationer bliver truet , og saaledes at den fornoedne tilpasning ikke i unoedig grad frosinkes ved alene at benytte bankfinansiering , der ikke er forbundet med betingelser . En maade , hvorpaa Faellesskabet kunne hjaelpe i denne henseende , ville vaere at koble private finansieringstransaktioner naermere sammen med faellesskabslaan i forbindelse med en form for tidlig opstilling af betingelser ( " early conditionality " ) , som Faellesskabet har mulighed for at anbefale sine medlemmer , men hvis praktiske gennemfoerelse udvalget maa se naermere paa .

For saa vidt angaar Faellesskabets finansieringstransaktioner , er det udvalgets opfattelse , at Faellesskabet foerst og fremmest maa udnytte de eksisterende instrumenter bedst muligt , idet det foretager tilpasninger af deres stoerrelse og vilkaar i de tilfaelde , hvor det er paakraevet for at bedre deres effektivitet . I denne henseende opregnedes foelgende muligheder i udvalget :

_ udvidelse af den i 1975 oprettede faellesskabslaaneordning , hvis disponible restsum er begraenset , og forbedring af denne ordning for saa effektivt og fuldstaendigt som muligt at bidrage baade til finansiering af acceptable underskud og til medlemslandenes makrooekonomiske tilpasning ;

_ tilpasning af Faellesskabets laanemetoder , for saa vidt angaar alle dets instrumenter ( Faellesskabet , EKSF , Euratom , Det nye Faellesskabsinstrument samt EIB ( 1 ) paa baggrund af behovet for at skaffe den stoerst mulige del af de paakraevede midler fra overskudslandene ;

_ udbygning af de strukturelle instrumenter , navnlig Det nye Faellesskabsinstrument , og tilfoering af den fornoedne smidighed til forvaltningsbestemmelserne .

Uden for Faellesskabet

3.3.3 . Uden for sine egne graenser opretholder Faellesskabet saerlige forbindelser , der omfatter betydelige finansielle engagementer , med en raekke lande ( ansoegerlande , middelhavslandene og AVS-lande ) . Faellesskabet yder saaledes laan , normalt med rentegodtgoerelse , der finansieres over Faellesskabets budge eller over EUF , hvad angaar AVS-landene . Laanene ydes af EIB i henhold til saerlige finansprotokoller eller af EUF i henhold til Lomé-konventionen : de vedroerer i hvert enkelt tilfaelde individuelle projekter . Faellesskabet er ogsaa involveret i transaktioner med et bredere sigte , bl.a . for saa vidt angaar sikring af eksportindtaegterne ( STABEX ) i henhold til Lomé-konventionen ( en form for betalingsbalancestoette ) samt finansiel stoette og foedevarehjaelp til udviklingslande i almindelighed . I forbindelse med tilbagefoeringen knytter interessen sig umiddelbart til Faellesskabets udlaansvirksomhed over for lande , som det har saerlige forbindelser med . Lomé-konventionen er netop blevet fornyet og indebaerer en udvidelse af denne virksomhed . Endvidere er Faellesskabet i faerd med at udarbejde nye finansprotokoller sammen med middelhavslandene for den femaarsperiode , der begynder i 1981 . Det er vigtigt at huske disse landes behov for tilbagefoering , for saa vidt dette behov kan tilgodeses ved denne form for finansiering af investeringer , som Faellesskabets midler er beregnet til . Udvalget rejste ogsaa det spoergsmaal , om Faellesskabet ikke kunne goere brug af teknikken med strukturtilpasningslaan . Derudover maa Faellesskabet inden for rammerne af Den internationale Valutafond og Verdensbanken soege at finde frem til foranstaltninger , som kan foere til en positiv reaktion over for disse problemer .

( 1 ) Udvalget har faaet en orientering om de arbejder , der er udfoert paa dette omraade inden for EIB .

Kriterier og teknik

3.3.4 . Stillet over for et problem af finansiel art saasom tilbagefoering , der vil eksistere i en fleraarig periode , understreger Udvalget , at selv om Det europaeiske monetaere Systems bestaaen og fremtidige overgang til en institutionel fase er forhold af afgoerende betydning for Faellesskabet , boer dette spoergsmaal ikke knyttes sammen med de i oejeblikket foreliggende problemer vedroerende tilbagefoeringen . ECUen kunne paa et senere stadium danne grundlag for mere effektive foranstaltninger i kraft af sit bidrag til det internationale valutasystems stabilitet , men udvalget mener , at man ville loebe en risiko for at kompromittere den afvejede og varige etablering af den ved at tildele den en ekstern rolle som svar paa de oejeblikkeligt foreliggende krav om tilbagefoering . I den nuvaerende fase maa det foretraekkes at begraense dens rolle til en teoretisk numèraire , som Faellesskabets institutioner kunne tilbyde for om noedvendigt at faa stoerre og mere direkte adgang til olieoverskuddene .

3.3.5 . Udvalget har haft en indledende droeftelse af de foelgevirkninger for medlemslandene og Faellesskabet , som de tilbagefoeringstransaktioner , Faellesskabet evt . kunne gennemfoere , maatte give anledning til , hvad deres bestemmelse end maatte vaere . Disse foelgevirkninger ville bl.a . bestaa i at paatage sig en del af de risici og omkostninger , der er omtalt ovenfor under pkt . 2.3 . Det ville formentlig vaere berettiget , saafremt man kunne konstatere enten en nedsaettelse af de samlede omkostninger paa grund af en intervention fra Faellesskabets side eller fordele af generel art saasom oeget oekonomisk konvergens og bedre monetaer ligevaegt . En erkendelse af disse forholds betydning er en forudsaetning for en yderligere undersoegelse af de tekniske procedurer , der kunne benyttes ved et initiativ fra Faellesskabets side .

4 . Afsluttende bemaerkninger

Som afslutning paa denne indledende behandling af tilbagefoeringsproblemet oensker Udvalget at understrege , at dets bemaerkninger er foreloebige og kraever yderligere behandling . Det skal dog pege paa visse forhold :

_ tilbagefoeringen vil sandsynligvis generelt kunne lade sig goere i 1980 , og muligvis i 1981 , men der maa regnes med vanskeligheder i de efterfoelgende aar ;

_ hovedparten af tilbagefoeringstransaktionerne boer finde sted via markederne , men de internationale institutioner boer stoette , supplere og styrke de private initiativer . For de fattigste lande synes en foroegelse af udviklingsbistanden at vaere en noedvendig bestanddel af enhver loesning ;

_ stillet over for et problem , der har ekstern oprindelse og international dimension , boer Faellesskabet som helhed stoette det arbejde , der udfoeres i bredere international sammenhaeng .

Der kunne overvejes forskellige forslag :

_ anvendelse af en raekke forskellige samfinansieringsordninger ;

_ tilpasning af faellesskabslaaneordning og andre eksisterende faellesskabsinstrumenter ;

_ indfoerelse af laaneordninger paa tresidet basis med deltagelse af Faellesskabet , OPEC-landene og udviklingslandene ( AVS - eller associerede lande ) .

Det monetaere Udvalg er rede til at foretage yderligere undersoegelser af disse forhold , saafremt Raadet anser det for hensigtsmaessigt .

BILAG II

RAPPORT TIL RAADET OG KOMMISSIONEN OM TILBAGEFOERING

INDHOLDSFORTEGNELSE

Side

INDLEDNING ... 12

I . TILPASNING AF FAELLESSKABSLAAEEORDNINGEN ... 12

1 . Ordningens maalsaetning , varighed og placering i rangfoelgen ... 12

2 . Teknik ... 13

3 . Opstilling af betingelser ... 14

4 . Sikkerhedsstillelse ... 14

5 . Maksimumsbeloeb ... 15

II . ANDRE ASPEKTER AF TILBAGEFOERINGSPROBLEMET ... 16

6 . Omkostninger og risici ... 16

7 . Faellesskabet og de internationale institutioner ... 16

8 . Finansiering , der kommer tredjelande til gode ... 16

9 . Samfinansiering og transaktioner paa tresidet basis ... 17

10 . De finansielle aktivers egenskaber ... 17

BILAG ... 18

INDLEDNING

Efter at Raadet under moedet den 9 . juni 1980 havde modtaget Udvalgets udtalelse om problemerne i forbindelse med tilbagefoering af olielandenes overskud ( dok . II/267/80 af 4 . juni 1980 ) , opfordrede det Udvalget til at uddybe gennemgangen af foelgende punkter :

1 . Faellesskabets rolle i tilbagefoeringsprocessen i forhold til de internationale organisationer ;

2 . faellesskabslaaneordningen og andre finansieringsinstrumenter inden for Faellesskabet , som muliggoer tilbagefoering til Faellesskabets medlemslande ;

3 . ordninger , som muliggoer tilbagefoering til tredjelande , f . eks . mulighed for at oprette et " vindue " for disse lande i faellesskabslaaneordningen ;

4 . forbindelse mellem finansiering og justering , problemer med overvaagelse og " tidlig opstilling af betingelser " ( early conditionality ) ;

5 . samfinansiering of finansiering paa tresidet basis ;

6 . omkostninger og risici ( sikkerhed , omlaegning , osv . ) , disponible midler samt forsoeg paa at kvantificere eventuelle aktioner .

I denne rapports foerste del behandles Faellesskabets betydning for tilbagefoeringen til dets medlemmer ved en tilpasning af faellesskabslaaneordningen samt nogle hermed forbundne spoergsmaal vedroerende opstilling af betingelser , overvaagelse og sammenbinding af finansiering og justering . De oevrige opgaver , herunder de aspekter af tilbagefoeringen , der vedroerer tredjelande , gennemgaas i anden del . Desuden har udvalget afgivet en separat udtalelse ( dok . II/397/80 af 8 . september 1980 _ se bilaget ) om et andet emne af betydning for tilbagefoeringen , nemlig brugen af ECU som numéraire for Faellesskabets laaneoptagelse .

Udvalget understreger , at denne rapport skal betragtes som et supplement til dets udtalelse af 4 . juni 1980 , hvori der var foretaget en generel og mere vidtspaendende undersoegelse af problemerne i forbindelse med tilbagefoeringen . Tilbagefoering er i denne udtalelse defineret som " den proces , hvorved overskudslandenes _ i denne sammenhaeng de olieproducerende landes _ overskud stilles til raadighed for de lande , der har betalingsbalanceunderskud . Denne proces afhaenger i vid udstraekning af den internationale offentlige og private kapitalformidling , som sikrer en vis omlaegning mellem de placeringsformer , der tilbydes overskudslandene , og de finansieringsvilkaar , der tilbydes underskudslandene " . Endvidere understreges det i udtalelsen , at " de fleste tilbagefoeringstransaktioner fortsat skal gennemfoeres af de internationale kapitalmarkeder og af forretningsbankerne ... suppleret med stoerre aktivitet fra de internationale organisationers side , saerlige Den internationale Valutafond , Verdensbanken og de regionale udviklingsbanker " . Faellesskabet som saadant skal dels stoette arbejdet i dette bredere internationale forum , dels finde egne midler til at afboede de nuvaerende betalingsskaevheder .

I . TILPASNING AF FAELLESSKABSLAANEORDNINGEN

Udvalget har undersoegt , hvordan den faellesskabslaaneordning , der indfoertes i 1975 , kan tilpasses de krav , der stilles som foelge af betalingsbalanceskaevhedernes nye fremtraeden , med henblik paa at forbedre ordningens effektivitet og goere det muligt for Faellesskabet at bidrage til en harmonisk udvikling i tilbagefoeringsprocessen . I denne del af rapporten undersoeger udvalget problemerne i forbindelse med finansieringen af medlemsstaternes underskud .

1 . Ordningens maalsaetning , varighed og placering i rangfoelgen

1.1 . I henhold til artikel 1 i forordning ( EOEF ) nr . 397/75 om ordningens oprettelse kan Faellesskabet " foretage flere paa hinanden foelgende transaktioner for at tilvejebringe midler , enten direkte i tredjelande og i finansielle institutioner eller paa kapitalmarkederne , alene med det formaal at genudlaane disse midler til en eller flere medlemsstater , der har betalingsbalancevanskeligheder som foelge af fordyrelsen af olieprodukter " .

Udvalget finder , at denne artikel boer udformes mere noejagtigt . Det kan godtage eksklusivitetsbestemmelsen ( " alene med det formaal ... " ) , hvis meningen hermed udelukkende er at sikre , at Faellesskabet kun optager laan for at genudlaane provenuet til en eller flere medlemsstater Med hensyn til aarsagen til betalingsvanskelighederne finder det , at saetningen boer aendres til foelgende : " betalingsvanskeligheder i direkte eller indirekte tilknytning til fordyrelsen af olieprodukter " .

1.2 . For saa vidt angaar ordningens varighed , som ikke praeciseredes i forordningen fra 1975 , mener Udvalget , at Raadet inden for fem aar paa grundlag af en rapport fra Kommissionen boer undersoege , om faellesskabslaanet fortsat er i overensstemmelse med de behov , som foerte til dets oprettelse , for saa vidt angaar princippet , reglerne og maksimumsbeloebet .

1.3 . Dette instrument er i sin udformning generelt velegnet til tilbagefoeringsformaal , fordi det ikke direkte laegger beslag paa medlemslandenes valutareserver . Der skal imidlertid skabes klarhed over , om der skal fastsaettes en prioritetsraekkefoelge for de forskellige midler , et lands myndigheder kan tage i anvendelse til finansiering af et betalingsbalanceunderskud ( internationale kapitalmarkeder , EF-stoette , IMF-faciliteter ) . Udvalget har droeftet dette spoergsmaal og er naaet til den konklusion , at man boer afholde sig fra paa forhaand at tage stilling paa omraadet fo at kunne tilpasse sig bedst muligt til omstaendighederne .

Det fastsaettes i Raadets afgoerelse af 8 . maj 1964 om samarbejde mellem medlemsstaterne i internationale valutaforhold ( 64/301/EOEF ) , at " hver gang , medlemsstaterne traeffer en vigtig afgoerelse eller tager stilling til et vigtigt spoergsmaal vedroerende international valutaforhold , gennemfoeres der konsultationer i Det monetaere Udvalg , isaer naar det drejer sig om en afgoerelse eller stillingtagen vedroerende foelgende : ... en medlemsstats anvendelse af midler , som staar til dens raadighed inden for rammerne af internationale aftaler " . De forskellige finansieringsmuligheders rangfoelge kunne gennemgaas som led i saadanne konsultationer .

Ud fra samme bevaeggrunde har Udvalget ikke anset det for hensigtsmaessigt at soege at opstille en rangfoelge mellem den mellemfristede finansielle bistand og faellesskabslaanene : man kan forestille sig tilfaelde , hvor kun ét af disse instrumenter kan vaere nyttigt , og andre hvor de med udbytte kunne anvendes samtidig . I den nuvaerende situation , hvor alle medlemsstaterne har underskud paa de loebende poster , kan finansieringen ved hjaelp af faellesskabslaan , som passer godt til tilbagefoeringsbehovet , vise sig at vaere den form for EF-stoette , som er lettest at tilvejebringe i praksis .

2 . Teknik

Erfaringerne med nogle serier laangivningstransaktioner har vist , at proceduren for ordningens ivaerksaettelse i nogle tilfaelde er alt for traeg :

2.1 . Foer midlerne kan tilvejebringes i forbindelse med en medlemsstats anmodning om et laan ( artikel 2 i forordning ( EOEF ) nr . 397/75 ) , er det noedvendigt , at Raadet efter hoering af Det monetaere Udvalg giver Kommissionen bemyndigelse til at forhandle med laangiverne , at Det monetaere Udvalg atter hoeres efter forhandlingernes afslutning , og endelig at Raadet traeffer en ny afgoerelse om godkendelse af laanoptagelses - og laangivningstransaktionerne . Denne procedure har erfaringsmaessigt vist sig at vaere meget langvarig _ ved den foerste ivaerksaettelse af ordningen forloeb der naesten et aar mellem anmodningen og overdragelsen af midlerne _ og alt for tung , idet det ikke altid er muligt for Kommissionen hurtigt at indrette sig efter markedsvilkaarene .

Udvalget finder , at denne procedure boer forenkles , saaledes at Raadet om muligt kun skal anmodes om at tage stilling én gang . Raadets rolle kunne vaere at godkende laanets stoerrelse og modtagerlandet ( samt den tilsvarende laanoptagelse ) og samtidig bestemme de oekonomisk-politiske betingelser , inden forhandlingerne med laangiverne afsluttes ; de efterfoelgende transaktioner kunne gennemfoeres af Kommissionen i samraad med Det monetaere Udvalg .

2.2 . De hidtidige erfaringer med faellesskabslaan har afdaekket et utilfredsstillende forhold : et land , der havde optaget laan under ordningen og kunne tilbagebetale foer forfaldstidspunktet , blev alligevel afskaaret herfra , fordi Faellesskabet ikke havde mulighed for selv at tilbagebetale det beloeb , det havde laant og genudlaant , foer forfaldstidspunktet . Der er ikke megen mening i at opretholde oekonomisk-politiske betingelser for en medlemsstat , hvis situation allerede er bedre , og som er rede til at tilbagebetale de midler , den har faaet stillet til raadighed . Hvis laantageren oensker at faa mulighed for tilbagebetaling foer forfaldstidspunktet og accepterer de hermed forbundne finansielle betingelser , boer der udtrykkelig aabnes mulighed herfor i laanoptagelses - og laangivningskontrakterne . Det er givet , at godkendelsen af tilbagebetalinger foer forfaldstidspunktet vil vaere det samme som at benytte markedets saedvanemaessige laanoptagelsesbetingelser , idet disse normalt udtrykkeligt indeholder en klausul om foertidig tilbagebetaling .

2.3 . I stedet for som hidtil at prioritere optagelsen af obligationslaan hoejest , boer Kommissionen i sin laanoptagelsespolitik udstyres med den noedvendige fleksibilitet , baade for at muliggoere de ovenfor beskrevne foertidige tilbagebetalinger og for at drage stoerst mulig nytte af markedsvilkaarene . Den boer saettes i stand til at udnytte de oevrige disponible instrumenter paa markederne og nye instrumenter som f . eks . laanoptagelse i ECU ; den boer undersoege og udvide mulighederne for direkte laanoptagelse hos overskudslandene . I praksis boer det dog undgaas , at laan med variabel rente faar en fortrinsstilling i forhold til fastforrentede laan ; de boer isaer saa vidt muligt undgaas , naar der er tale om direkte laan hos overskudslandene . Hvorom alting er , boer laan , der er udtrykt eller kan tilbagebetales i en medlemsstats valuta , ikke optages , foer de nationale kompetente myndigheder har givet deres godkendelse . I denne sammenhaeng boer der ske en lempelse af bestemmelsen i artikel 2 i forordning ( EOEF ) nr 397/75 , ifoelge hvilken den gennemsnitlige loebetid ikke maa vaere mindre end fem aar , idet Faellesskabet dog ikke maa aendre paa loebetiden . Det foreslaas derfor , at laanenes loebetid fastsaettes af laantagerstaten og Kommissionen i faellesskab i samraad med Det monetaere Udvalg .

3 . Opstilling af betingelser

3.1 . I overensstemmelse med Raadets anmodning oensker Udvalget at give en mere omfattende beskrivelse af en mulig udformning af den tidlige opstilling af betingelser , det naevner i udtalelsen af 4 . juni 1980 , og som konkret betyder , at der kunne vaere tale om ydelse af faellesskabslaan forud for alvorlige betalingsbalanceproblemer og ikke foerst efter , at krisen er aabenbar _ hvilket indebaerer en tilpasning af betingelserne . Det er i Faellesskabets interesse at lette et medlemslands tilpasning ved tilfoersel af selv beskedne beloeb , endnu foer dette medlemsland har naaet en aabenbar krisetilstand . Desuden kan det taenkes , at et land har interesse i , over for opinionen i landet , at paaberaabe sig , at det er Faellesskabet , der har opstillet betingelserne , naar man oensker at gennemfoere et program , der retter op paa situationen .

3.2 . Mere fleksible betingelser . Sigtet med at opstille betingelser boer vaere at genskabe en taalelig betalingsbalancesituation ; betingelserne boer ikke kun gaelde efterspoergselssiden , men boer i hoejere grad vaere rettet mod de paakraevede strukturomlaegninger paa mellemlang sigt , saerlig paa energiomraadet . Dette grundlag for opstilling af betingelser boer samtidig bidrage til oeget konvergens inden for Faellesskabet . Betingelserne boer i sig selv afpasses efter situationen i det land , der ansoeger om et laan _ bl.a . dets mulighed for at absorbere og finansiere de underskud , der kan ventes i forbindelse med gaeldsstiftelsen over for udlandet . Jo alvorligere en medlemsstats oekonomiske situation er , desto stoerre grund er der til at supplere de specifikke foranstaltninger paa udbudssiden , saerlig paa energiomraadet , med generelle indgreb paa efterspoergselssiden . Dette kan indebaere fastsaettelse af pengeeller finanspolitiske maal . Saadanne maal skulle med jaevne mellemrum fastsaettes af Raadet paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Det monetaere Udvalg ; overholdelsen heraf skulle med jaevne mellemrum kontrolleres af Kommissionen og Udvalget i faellesskab . Det kunne vaere hensigtsmaessigt at udbetale laanet i successive trancher , saaledes at frigoerelsen af hver tranche kunne vaere betinget af , at programmets maal realiseres .

3.3 . Procedure i Raadet . I praksis ville situationen i et land , der har betalingsbalancevanskeligheder , og som oenske at gennemfoere et saneringsprogram og optage et faellesskabslaan , blive bedoemt af Raadet paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Det monetaere Udvalg efter naermere gennemgang . Raadet kunne yde et faellesskabslaan , hvis landet forpligter sig til at overholde et saneringsprogram , hvis art og berettigelse er omfattet af en udtalelse fra Det monetaere Udvalg . Desuden kunne landet opfordres til overholde specifikke kvantitative maal , alt efter hvor alvorlig situationen eller udviklingen er .

3.4 . Procedure i Det monetaere Udvalg . Udvalget finder , at der boer indfoeres en gensidig informations - og tilsynsprocedure for alle medlemslandes betalingsbalancesituation og udlandsgaeld samt for medlemslandenes politik paa disse omraader . Der ville i alt vaesentligt vaere tale om en udbygning og systematisering af den informationsudveksling , der allerede gennemfoeres . Udvalget finder , at denne procedure falder ind under Udvalgets kompetence og er enigt om at ivaerksaette den snarest muligt .

4 . Sikkerhedsstillelse

4.1 . Sikkerhedsstillelsen over for Faellesskabets kreditorer i tilfaelde af , at den endelige laantager ikke opfylder sine forpligtelser , sikres af medlemsstaterne ifoelge en procedure , der er beskrevet i artikel 6 i forordning ( EOEF ) nr . 397/75 og i artikel 1 _ 9 i forordnin ( EOEF ) nr . 398/75 , ledsaget af en pro memoria-opfoerelse af forpligtelserne paa Faellesskabernes budget til sikring af , at betalingen til kreditorerne sker uden forsinkelse .

4.2 . Udvalget har understreget _ og erfaringen fra de sidste aartier har vist _ at sandsynligheden for , at en medlemsstat ikke betaler , praktisk talt er lig nul , og det har i lyset af dette faktum undersoegt , om det er hensigtsmaessigt at opretholde den nuvaerende ordning med dobbelt sikkerhedsstillelse . Det er imidlertid indlysende , at den nuvaerende ordning fortsat vil vaere gaeldende for faellesskabslaanetransaktioner , der gennemfoeres i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 397/75 og ( EOEF ) nr . 398/75 .

Flere medlemsstater fandt , at opfoerelsen paa EF-budgettet i sig selv udgoer en forpligtelse for Faellesskabet _ dvs . dets medlemsstater _ som er tilstraekkelig til at stille laangiverne tilfreds , og at der derfor ikke er behov for nogen saer - eller tillaegsgaranti . Det ville vaere i overensstemmelse med instrumentets faellesskabskarakter og lette dets ivaerksaettelse at ophaeve ordningen med sikkerhedsstillelse fra medlemsstaternes side . Tilbagebetalingerne , hvis et medlemsland ikke er i stand til at opfylde forpligtelserne , burde kunne gennemfoeres ifoelge de normale budgetprocedurer . Andre medlemmer foretrak at opretholde den nuvaerende ordning med dobbelt sikkerhedsstillelse , enten fordi de fandt , at der skal goeres alt for at undgaa , at EF-budgettets finansieringskapacitet en dag naar sit maksimum , eller fordi de stillede spoergsmaalstegn ved , hvordan markederne ville reagere paa , at den ekstra sikkerhedsstillelse fra medlemsstaterne forsvandt .

4.3 . Det skal meddeles , at nogle medlemsstater _ hvis den ekstra sikkerhedsstillelse fra medlemsstaterne opretholdes _ vil forelaegge en af Raadet godkendt forhoejelse af faellesskabslaanets beloeb til vedtagelse i parlamentet , hvilket ligesom i 1975 ved ordningens indfoerelse vil udskyde vedtagelsen yderligere . Mellem den politiske afgoerelse i Raadet og afslutningen af den noedvendige procedure i den langsomste stat kan der gaa saa lang tid , at der i mellemtiden er indtruffet en aendring i den internationale kapitalmarkedssituation .

5 . Maksimumsbeloeb

Udvalget anser det for hensigtsmaessigt at anbefale foelgende aendringer . Det minder i denne forbindelse om , at der _ saafremt disse aendringer vedtages _ skal traeffes en beslutning i form af en raadsforordning , og visse medlemsstater kunne som foelge af den foreliggende praecedens fra 1975 blive noedt til at forelaegge deres godkendelse i parlamentet , saerlig hvis ordningen med ekstra sikkerhedsstillelse fra medlemsstaterne opretholdes .

5.1 . Udmaaling . I overensstemmelse med de afgoerelser , de er truffet i andre sammenhaenge inden for Faellesskabet , boe maksimumsbeloebet udmaales i ECU og ikke i US-dollars .

5.2 . Maksimumsbeloebets beregning . Renterne i forbindelse med laanoptagelsestransaktioner boer fra nu af ikke medtages i beregningsgrundlaget ; dette er i overensstemmelse med den internationale saedvane paa omraadet : det af Raadet fastsatte maksimumsbeloeb boer derfor alene vedroere hovedstolen . Som eksempel kan naevnes , at det under de nuvaerende markedsvilkaar ville vaere ensbetydende med en forhoejelse af laanoptagelseskapaciteten med ca . 50 % , hvis den nye metode blev anvendt paa det nominelle beloeb , der er godkendt i oejeblikket .

5.3 . Definition . Maksimumsbeloebet boer anses for et maksimum for de loebende mellemvaerender , dvs . , at laanoptagelses - og laangivningsmulighederne genopbygges i takt med tilbagebetalingerne . Hvis der kan genopbygges en margen , er det unoedvendigt igen at rette henvendelse til Raadet , hver gang maksimumsbeloebet er opbrugt , idet dog hver enkelt ivaerksaettelse af ordningen i forvejen skal godkendes af Raadet .

5.4 . Forhoejelse . Der var almindelig enighed i Udvalget om , at maksimumsbeloebet boer forhoejes i forhold til det , der fastsattes i 1975 ( 3 milliarder US-dollars i hovedstol og renter ) . De ovennaevnte nyskabelser vil i sig selv indebaere en kraftig forhoejelse , hvis de vedtages .

5.4.1 . Nogle argumenter taler for en kraftigere forhoejelse :

_ det nuvaerende maksimumsbeloebs forringede realvaerdi siden 1975 ;

_ noedvendigheden af at vende den udvikling , der hidtil er gaet i retning af , at det nuvaerende maksimumsbeloeb falder relativt i forhold til det internationale kapitalmarkeds stoerrelse , idet den aarlige omsaetning paa dette er blevet tredoblet siden 1975 ;

_ for Faellesskabet som helhed udgoer underskuddet paa de loebende poster en stoerre del af samhandelen og produktionen end under det foerste oliechok , og det ventes at blive mere langvarigt ; det er derfor noedvendigt med et hoejere maksimumsbeloeb , for at ordningen kan bidrage maerkbart til tilbagefoeringen ;

_ samtlige EF-lande har underskud i oejeblikket , medens nogle af dem hele tiden havde overskud under det foerste oliechok ;

_ oenskeligheden af rimelig overensstemmelse med den forhoejelse af kreditmekanismerne , der blev truffet afgoerelse om ved Det europaeiske monetaere Systems oprettelse , for at sikre samme trovaerdighed og frembringe en gunstig varslingseffekt paa valutamarkederne ; det skal i denne sammenhaeng bemaerkes , at de to mekanismer trods de store tildelinger ikke er taget i anvendelse , hvilket bekraefter deres psykologiske betydning ;

_ noedvendigheden af at saette mange store laantagere i stand til samtidig at tage ordningen i anvendelse uden at toemme den i modsaetning til den nuvaerende situation ( hvor over 80 % af de disponible beloeb hurtigt blev udnyttet til genudlaan til to medlemsstater ) .

5.4.2 . Til gengaeld kan visse argumenter tale for en mere behersket forhoejelse :

_ stigningen i reserverne , isaer som foelge af guldets vaerdiansaettelse inden for rammerne af EMS , og EF-medlemsstaternes forholdsvis gode kreditvaerdighed paa kapitalmarkederne udgoer et bedre grundlag for den finansiering af underskuddene , der nu er noedvendig ;

_ ved oprettelsen af EMS mere end fordobledes tildelingerne til den kortfristede monetaere stoette og den finansielle bistand paa mellemlang sigt for at give valutamarkederne en overbevisende garanti for , at valutakurserne ville vaere stabile ; disse instrumenter er hidtil overhovedet ikke taget i anvendelse , hvilket derfor giver en vis laanemargen ;

_ for at Faellesskabet kan opretholde sin gode kreditvaerdighed for sine forskellige laanoptagelsesinstrumenter , skal det foere en disciplineret og ikke en eftergivende politik ;

_ det skal demonstreres saavel paa internt niveau som paa internationalt plan , at det allervigtigste er saa hurtigt som muligt at tilpasse sig de nye vilkaar , verdensoekonomien indebaerer ;

_ Faellesskabet boer ikke konkurrere for kraftigt om OPEC-landenes kapital med andre tilbagefoeringsordninger paa verdensplan saasom direkte laan til udviklingslandene , kapitaloverdragelser til IMF , Verdensbanken , osv .

5.4.3 . De udvalgsmedlemmer , som overvejende er tilhaengere af den foerste raekke betragtninger ( 5.4.1 . ) , finder , at disse berettiger til et maksimumsbeloeb paa mellem 10 og 15 milliarder ECU . De udvalgsmedlemmer , som overvejende er tilhaengere af den anden raekke betragtninger ( 5.4.2 . ) , finder , at de berettiger til et maksimumsbeloeb paa mellem 4 og 5 milliarder ECU . Nogle medlemmer kan tilslutte sig argumenter under baade 5.4.1 . og 5.4.2 . , de mener derfor , at der kan indgaas et kompromis , saa maksimumsbeloebet kommer til at ligge mellem de to ovenfor angivne intervaller .

Under alle omstaendigheder har udvalgsmedlemmerne foretaget deres bedoemmelse ud fra den forudsaetning , at forslagene under pkt . 5.1 . , 5.2 . og 5.3 . vedtages .

5.4.4 . Flere udvalgsmedlemmer har gjort gaeldende , at det kun er noedvendigt at fastsaette et maksimumsbeloeb , hvis det besluttes at opretholde den ekstra sikkerhedsstillelse fra medlemsstaternes side . Det er Raadet , som i hvert enkelt tilfaelde skal traeffe afgoerelse om den laanoptagelse , der skal godkendes og derfor bestemmer , hvor stor samlet laanoptagelse der skal vaere tale om . Man kunne derfor undlade paa forhaand at fastsaette disse transaktioners maksimumsbeloeb og i stedet _ paa det tidspunkt ordningen oenskes ivaerksat _ bedoemme , hvor store de planlagte laan skal vaere .

5.4.5 . Udvalget har _ i sin egenskab af en gruppe uafhaengige eksperter _ den generelle opfattelse , at et kompromis paa omkring 7 milliarder ECU skulle have en god chance for at udgoere et ligevaegtspunkt , og at dette ikke rejser saerlige tekniske eller finansielle problemer ( 1 ) .

( 1 ) Stedfortraederne fra to lande foretrak at undlade at udtale sig om dette spoergsmaal .

II . ANDRE ASPEKTER AF TILBAGEFOERINGSPROBLEMET

Disse andre aspekter af problemet daekker pkt . 1 ( internationale organisationer ) , 3 ( tilbagefoering til tredjelande ) , 5 ( samfinansiering ) og 6 ( omkostninger og risici ) i den af Raadet opstillede liste . Udvalgets arbejde med disse spoergsmaal skal ses som en opfoelgning af udtalelsen af 4 . juni : analysen viderefoeres , og der opstilles nogle elementer af en loesning .

6 . Omkostninger og risici

Udvalget har fra starten sondret mellem " tilbagefoerings " - og " stoette " -aspektet af problemet vedroerende bistand til udviklingslandene for kun at behandle den egentlige tilbagefoeringsproblematik ; der er dog taget hensyn til ikke alene noedvendigheden af at intensivere udviklingsbistanden for at goere det muligt for de fattigste lande at overvinde deres vanskeligheder , men tillige til det forhold , at offentlige organers indgriben i tilbagefoeringsprocessen ville indebaere , at disse maatte overtage en del af risiciene og omkostningerne _ omkostninger ved omlaegning , eventuel kursrisiko , risiko for , at debitor ikke overholder sine forpligtelser .

7 . Faellesskabet og de internationale institutioner

Udvalget gav i sin udtalelse af 4 . juni udtryk for , at Bretton Woods-institutionerne spiller en vaesentlig rolle , og det finder , at Faellesskabet boer spille en aktiv og enig rolle inden for disse institutioner og stoette initiativer , der tager sigte paa at styrke og udvide disse institutioners rolle . Faellesskabet boer isaer stoette forslag , der gaar ud paa , at IMF direkte skal optage laan hos overskudslandene , at der gennemfoeres en bedre samordning mellem IMF , IBRD og de regionale finansielle organisationer , og at der indfoeres " konsortialaftaler " og laan til strukturtilpasning . Det er desuden vigtigt , at EF-landene bestraeber sig paa at samordne deres stillingtagen i de forsamlinger , hvor der droeftes internationale valutaspoergsmaal : dette gaelder ikke alene for Bretton Woods-institutionerne , men ogsaa _ i sammenhaeng med de nuvaerende globale forhandlinger _ organisationer som f.eks . De forenede Nationer . Dette indebaerer , at der paa forhaand skal fastlaegges en faelles stilling eller i det mindste en bedre samordning af den stilling , medlemsstaternes repraesentanter indtager i disse institutioner . Det monetaere Udvalg kunne opfordres til at intensivere sin indsats paa dette omraade .

8 . Finansiering , der kommer tredjelande til gode

8.1 . Af geografiske og politiske aarsager har de forskellige tredjelande forskellige relationer til Faellesskabet , alt efter om de tilhoerer ansoegerlandenes kreds ( eller kan taenkes at ville soege om tiltraedelse ) , er associerede lande , AVS-lande eller tredjelande uden specielle relationer til EF . Udvalget er klar over , at problemets dimension afhaenger af , hvilken af disse landegrupper landet tilhoerer .

8.2 . Det er den almindelige opfattelse i Udvalget , at en formel aabning af et " vindue " i faellesskabslaaneordningen til fordel for tredjelande ikke er hensigtsmaessig i oejeblikket . Faellesskabet kan ikke traede ind i stedet for IMF , som er udstyret til at behandle internationale betalingsskaevheder , og som raader over mekanismer , ved hjaelp af hvilke laantagerne noedsages til at foere en hensigtsmaessig justeringspolitik , og som endelig samler alle de vigtigste parter i tilbagefoeringen i én forsamling . Faellesskabets rolle skal vaere at stoette fondens indsats eller supplere den ved i visse saerlige tilfaelde at yde sit eget eller medlemsstaternes bidrag til loesningen af et saerligt problem .

8.3 . Selv om Udvalget saaledes finder , at der ikke boer aabnes et vindue for lande , der ikke er medlemmer af Faellesskabet , samtidig med at faellesskabslaanet tilpasses , mener det alligevel , at saavel medlemslandene som Faellesskabet under visse omstaendigheder kunne deltage i faelles aktioner til fordel for visse lande , saafremt disse har alvorlige betalingsvanskeligheder , Det har vaeret tilfaeldet tidligere , og det boer ikke udelukkes , at det atter kan blive aktuelt . Disse aktioner har tidligere vaeret udformet paa en del maader : omlaegning af afdragsbetalingerne paa udlandsgaelden , ydelse af sikkerhedsstillelse , lempelser paa eksportkreditomraadet , fremskyndet ivaerksaettelse af finansprotokoller , osv . De mest beroerte lande er dem , der i kraft af geografisk naerhed eller politiske og kommercielle forbindelser har et saerligt forhold til Faellesskabet . Efter udvalgets opfattelse ville det , naar saadanne aktioner ivaerksaettes , vaere hensigtsmaessigt , at medlemslandene afstemmer deres politik paa EF-niveau , eller at Faellesskabet som saadant eventuelt deltager . Desuden finder det _ trods disse aktioners ekstraordinaere karakter _ at det er noedvendigt at opstille en raekke retningslinjer for planlaegningen og afviklingen af saadanne aktioner . Disse principper boer overvejes af et organ inden for Faellesskabet _ det kunne saadan set godt paalaegges udvalget at goere dette . Det ville ikke alene goere det muligt at forhoeje disse ad hoc-aktioners effektivitet , men ogsaa forebygge , at der under begivenhedernes pres opstaar forvridninger i de normale finansieringsinstrumenters funktion .

9 . Samfinansiering og transaktioner paa tresidet basis

9.1 . Et tredje bidrag fra Faellesskabet til styrkelse af tilbagefoeringen til fordel for saavel dets medlemmer som tredjelandene er en viderefoerelse og udvidelse af de samfinansieringer og finansieringer paa tresidet basis , som en raekke EF-institutioner allerede er engageret i .

9.2 . EIB gennemfoerer allerede laangivningstransaktioner til fordel for tredjelande , og banken laegger allerede beslag paa en del af olielandenes opsparing gennem sine laanoptagelser paa markeder uden for Faellesskabet . Desuden bidrager den _ for oevrigt ligesom EUF _ ved at deltage i samfinansieringer , hvori der indgaar oliepenge .

Inden for rammerne af Lomé-konvention nr . 1 bidrog EUF og EIB saaledes med 17 % og de arabiske fonde med 19 % i finansieringen af en raekke samfinansierede projekter til et beloeb af 3,2 milliarder ECU . Der er ogsaa gennemfoert samfinansieringer i forbindelse med associeringsaftaler med middelhavslandene og i forbindelse me bistand til ikke-associerede udviklingslande .

9.3 . I fremtiden boer disse transaktioner udvides og foroeges , saavel inden for rammerne af den nye Lomé-konvention ( hvor fem artikler udelukkende anvendes paa samfinansieringer ) som i forbindelse med de nye finansprotokoller , der er under forberedelse . Disse transaktioners registrerede og ventede udvikling skyldes i vid udstraekning , at Faellesskabets finansieringsvirksomhed paa projektomraadet tiltraekker store kapitalbesiddere paa grund af Faellesskabets erfaring paa omraadet , dets gennemproevede procedurer og den administrative , faglige og finansielle stoette , det kan yde . Udvalget er vidende om , at der er stor interesse for faellesskabsinstitutionernes bestraebelser for at udvikle denne transaktionsform . Det anser det for oenskeligt , at samarbejdet paa dette omraade med de olielande , der har overskud , og disses institutioner paa den mest hensigtsmaessige maade intensiveres af de myndigheder , der er ansvarlige for de forskellige finansielle instrumenter .

10 . De finansielle aktivers egenskaber

Et vigtigt aspekt af problemet er at fastlaegge egenskaberne ved de finansielle aktiver , der er bedst egnede til tilbagefoering : dels er det noedvendigt , og i underskudslandenes interesse , at soege at opnaa saa gunstige betingelser som muligt , dels er det noedvendigt at tilbyde overskudslandene tilstraekkelig tiltraekkende aktiver . Undersoegelses - og forsoegsvirksomheden for at finde egnede formler paa dette omraade viderefoeres aktivt af en lang raekke nationale og internationale , officielle og private instanser . Det er Det monetaere Udvalgs opfattelse , at Faellesskabet _ baade som foelge af handelsforbindelserne mellem de olieproducerende lande og medlemslandene og som foelge af de forbindelser , der er mellem medlemslandene indbyrdes i kraft af Det europaeiske monetaere System _ aktivt boer deltage i denne forskning og gribe de muligheder , der viser sig for at indtage en faelles holdning og fremme de eventuelle finansielle nyskabelser , der er de mest effektive . Undersoegelsen af egenskaberne ved de finansielle aktiver , der er bedst egnede til at fremme tilbagefoeringen , boer viderefoeres og omfatte en dybtgaaende droeftelse af emner som f.eks . valget af vaerdipapirernes loebetid , formler for laanoptagelse til variabel rente og deling af kursrisikoen . Hvan angaar brugen af ECU , vedtog udvalget for nylig en udtalelse , der vedlaegges denne rapport .

BILAG 1

UDTALELSE OM BRUGEN AF ECU SOM NUMERAIRE I FAELLESSKABETS LAANOPTAGELSE

Den maade , hvorpaa ECU benyttes og udvikler sig , er af stor betydning for Det europaeiske monetaere Systems og dets institutioners fremtid ; Udvalget undersoeger for tiden dette spoergsmaal efter opfordning fra Raadet . For oevrigt kunne det vaere relevant at benytte ECU inden for tilbagefoeringen _ ogsaa et spoergsmaal , Raadet har opfordret udvalget til at behandle .

Da der i forskellige faellesskabsinstanser har vaeret fremsat forslag om at bruge ECU som numéraire for de laan , EF-institutionerne optager , oensker Udvalget at meddele , at der i dets oejne skal tages hensyn til foelgende faktorer :

1 . Hvis man oensker at goere tilstraekkelige erfaringer med ECU-emissioner , er det noedvendigt at sikre en kontinuerlig udvikling heri . Det er af hensyn til markedet af stor betydning , at der loebende foretages saadanne emissioner . En isoleret eksperimentel emission er uden selvstaendig interesse .

2 . Det er af hensyn til sammenhaengen noedvendigt , at de loesninger , der findes paa de tekniske problemer , som rejser sig med hensyn til fastlaeggelsen af den emissions karakteristika , er snaevert samordnede og homogene mellem de forskellige EF-emissionsorganer .

3 . Faellesskabets udmaerkede kreditvaerdighed og ECUs fortrin over for andre numéraires aabner perspektiver for at opnaa bedre vilkaar for emissioner I ECU . Saafremt der opbygges et nogenlunde stort marked for disse emissioner , kunne disse endog _ hvis omstaendighederne taler herfor _ foretages til en lidt gunstigere rente end det vejede gennemsnit af de rentesatser , der skulles ydes ved emissioner i medlemsstaternes valutaer . Dog kan det forhold , at markedet for saadanne emissioner er lille i starten , forhindre , at denne renteforskel straks slaar igennem .

BILAG 2

DE JURIDISKE FOELGER AF EN TILPASNING AF FAELLESSKABSLAANEORDNINGEN

1 . Det monetaere Udvalg anser sig ikke for kompetent til at udtale sig om de lovgivnings - , budget - og regnskabsmaessige procedurespoergsmaal , der er forbundet med en tilpasning af faellesskabslaaneordningen , men henleder dog opmaerksomheden paa visse konsekvenser af de aendringer , det foreslaar .

2 . Det erkendes , at det tilkommer Raadet enstemmigt ved en forordning paa grundlag af traktatens artikel 235 at traeffe afgoerelse om at aendre den gaeldende ordning ; det er imidlertid ikke droeftet , om medlemsstaterne boer lade deres tiltraedelse af den nye ordning afhaenge af de nationale parlamenters tiltraedelse heraf . Der er givet udtryk for tre synspunkter :

_ ifoelge flere medlemmer indebaerer Raadets vedtagelse af en afgoerelse i henhold til artikel 235 ikke nogen procedure i de nationale parlamenter . Forordningen om tilpasningen af laaneordningen skulle derfor gaelde umiddelbart , selv om det nuvaerende system med dobbelt sikkerhedsstillelse opretholdes , og saa meget desto mere , hvis det ophaeves ;

_ ifoelge andre medlemmer indebaerer opretholdelsen af den ekstra sikkerhedsstillelse fra medlemsstaternes side , at enhver aendring af faellesskabslaaneordningen skal tiltraedes af de nationale parlamenter . Denne forpligtelse bortfalder , hvis den dobbelte sikkerhedsstillelse ophaeves ;

_ ifoelge nogle medlemmer er det noedvendigt med en behandling i de nationale parlamenter , hvis der skal ske aendringer i den eksisterende ordning , ogsaa hvis systemet med ekstra sikkerhedsstillelse fra medlemsstaternes side ophaeves .

3 . Udvalget finder , at den kontraktuelle forpligtelse til at betale afdrag og renter paa gaelden paahviler Faellesskabet i dettes egenskab af emissionsinstitut for laanene , uanset hvilken form for sikkerhedsstillelse , der vedtages .

Under den nuvaerende ordning med dobbelt sikkerhedsstillelse skal betalingerne i forbindelse med optagne laan , hvis debitormedlemsstaten er ude af stand til at opfylde sine forpligtelser , foretages over EF-budgettet , indtil genfinansieringsordningen tages i anvendelse . De oevrige medlemsstater erhverver en fordring paa Faellesskabet , og denne fordring bortfalder senest , naar debitormedlemsstaten har genvundet sin solvens og kan fortsaette tilbagebetalingen af de skyldige afdrag .

Hvis ordningen med ekstra sikkerhedsstillelse blev opgivet , skulle betalingen af renter og afdrag paa gaelden _ stadig forudsat , at debitormedlemsstaten ikke kan opfylde sine forpligtelser _ overtages af Faellesskabet i henhold til de normale budgetprocedurer ( f.eks . tillaegs - eller aendringsbudget ) .

Uafhaengigt af den anvendte sikkerhedsstillelse tages der ikke hensyn til de tilsvarende forpligtelsers beloeb ved fastsaettelsen af EF-budgettets udgiftsbeloeb og ved anvendelsen af det maksimum for de egne indtaegter , der foelger af den maksimale momsprocent paa én , eftersom sikkerhedsstillelsen er udformet som en pro memoria-kontering .

BILAG III

UDTALELSE VEDROERENDE SUBSTITUTIONSKONTOEN

I INDLEDNING

1 . Ved substitutionskonto forstaas en mekanisme , hvorved lande med beholdninger i dollars kan overdrage en del af disse mod til gengaeld at modtage fordringer i SDR . Den institution , som modtager indskud fra disse lande bliver kreditor i forhold til De forenede Stater , dog paa lidt laengere sigt .

2 . Paa Interimskomitéens moede i Beograd i oktober sidste aar fremsatte den fungerende formand for Raadet paa Faellesskabets vegne foelgende erklaering : " Vi er principielt aabne over for forslaget om paa frivillig basis at oprette en substitutionskonto , og vi har stoettet det forslag , som gaar ud paa , at bestyrelsen fortsaetter sit arbejde med henblik paa at udarbejde et udkast til substitutionskonto " . Siden da er de betingelser , som droeftelserne om substitutionskontoen og dennes oprettelse har taget udgangspunkt i , aendret som foelge at nedenstaaende nye faktorer :

_ stigningen i oliepriserne ,

_ forventet stigning i OPECs overskud ,

_ staerke op - eller nedadgaaende svingninger i dollaren ,

_ noedvendigheden af finansiering af det loebende betalingsbalanceunderskud i de fleste af Faellesskabets lande ,

_ foroeget behov for tilbagefoering til baade industrilandene og udviklingslandene ,

_ staerk stigning i inflationstakterne med virkning paa renteniveauet .

Uanset betydningen af disse faktorer er det bydende noedvendigt for det internationale valutasystems fremtid , at der soerges for en bedre fordeling af reserveaktivfunktionerne , og det er paa baggrund heraf , at tanken om at oprette en substitutionskonto skal undersoeges .

3 . Komiteen understreger vigtigheden af fire grundlaeggende principper , som boer vaere afgoerende ved oprettelsen af denne konto :

_ deltagelse i ordningen skal vaere frivillig , men skal ogsaa vaere saa omfattende som muligt ;

_ for at kunne spille en positiv rolle i det internationale valutasystem skal kontoen vaere af et tilstraekkeligt stort omfang ;

_ fordringerne paa kontoen skal baade vaere attraktive og let omsaettelige ;

_ der maa sikres en fundamental finansiel ligevaegt paa kontoen .

II . VURDERING

4 . Komiteen har undersoegt en raekke fordele , som ville vaere forbundet med oprettelsen af substitutionskontoen , men den peger dog paa , at denne ogsaa vil frembyde en raekke problemer . En endelig og samlet vurdering vil afhaenge af de dels tekniske , dels politiske loesninger , der findes paa problemerne , for det foerste hvad angaar aktivernes egenskaber , og for det andet kontoens levedygtighed .

5 . Substitutionskontoen :

a ) ville kunne hjaelpe med til at kanalisere en ordnet spredning af reserverne , dvs . uden for valutamarkederne . Den ville bidrage til en delvis konsolidering af dollarreserverne og ligeledes medvirke til at mindske presset med EF-valutaerne som reservevaluta . Imidlertid maatte der soerges for en passende likviditet af SDR-fordringerne , saaledes at de deltagende centralbankers likviditet ikke ville blive urimelig forringet ;

b ) ville vaere et skridt i retning mod en bedre kontrol med den internationale likviditet under forudsaetning af , at denne likviditet ikke stiger uhaemmet ;

c ) ville kunne medvirke til at goere SDR til systemets vigtigste reserveaktiv . For at opnaa dette maatte det imidlertid undgaas , at SDR-fordringerne paa kontoen konkurrerer med selve SDR ;

d ) ville _ uafhaengigt af nationale bestemmelser _ kunne give indehavere af store reservebeholdninger en attraktiv investeringsmulighed med et markedsorienteret afkast og med en formindsket kursrisiko , saafremt problemerne med et eventuelt tab paa kontoens kapital og med en eventuel forskel i renteindtaegterne og renteudbetalingerne paa kontoen loeses paa tilfredsstilende vis .

6 . Det er en vigtig forudsaetning , for , at substitutionskontoen kan fungere gnidningsloest , og for at kontoen eventuelt senere kan aabnes paa ny , at alle medlemmerne af IMF , og navnlig de medlemsstater , der skal spille en vigtig rolle for systemets funktion , til stadighed foerer en forsigtig oekonomisk politik , som er under IMFs strenge tilsyn .

7 . Komiteen er af den opfattelse , at en velfungerende substitutionskonto kan bidrage til stoerre international stabilitet , som igen skulle kunne foere til , at IMF kommer til at fungere mere harmonisk . I oevrigt vil en substitutionskonto sandsynligvis hverken forhindre en videreudvikling af ECUen eller forringe dennes anvendelighed .

III . ULOESTE PROBLEMER

8 . Komiteen oensker at goere opmaerksom paa fire hovedproblemer , som kan staa i centrum af droeftelserne :

_ noedvendigheden af at goere fordringerne tilstraekkeligt attraktive ;

_ princippet om , at garantien for den finansielle ligevaegt paa kontoen skal deles mellem De forenede Stater og de oevrige deltagere ;

_ anvendelsen af IMF-guldet ;

_ stemmeretsfordelingen og andre institutionelle problemer .

A . Attraktivitet

Det foreslaaede SDR-denominerede aktivs likviditet er af afgoerende betydning . Det boer ikke kunne udelukkes , at dette aktiv ogsaa kan vaere i privatpersoners besiddelse , men dette spoergsmaal boer imidlertid behandles i forbindelse med den fremtidige udvikling af SDR-fordringerne .

Der skal fastsaettes bestemmelser med henblik paa at sikre den finansielle ligevaegt paa kontoen .

Med dette formaal for oeje boer kapitalvaerdien beregnes med regelmaessige mellemrum , og der skal findes egnede loesninger med henblik paa at imoedegaa tab . Den finansielle ligevaegt paa kontoen kunne sikres gennem passende daekning fra kontoens eventuelle aktiver , inklusive tidligere akkumulerede overskud , IMF-guld og gennem garantier fra De forenede Stater og fra indskyderne .

Uligevaegt kan ogsaa opstaa som foelge af et renteunderskud . Komiteen er af den opfattelse , at disse underskud _ saafremt de ikke kan daekkes af tidligere overskud paa kontoen _ generelt boer finansieres af De forenede Stater ; imidlertid boer der indledes forhandlinger om dette punkt .

B . Fordeling af garantierne mellem De forenede Stater og indskyderne

Enhver garanti skal fordeles retfaerdigt . De vigtigste problemer i den forbindelse er :

_ omfanget af De forenede Staters andel og den forang , der skal tillaegges denne andel ;

_ indskydernes andele , som boer fordeles paa basis af stoerrelsen af disse indskud uden saerlig hensyntagen til bestemte grupper af lande .

C . IMF-guldet

Der er bred enighed om , at IMF-guldet vil komme til at spille en vigtig rolle ved sikringen af kontoen . Hvorledes guldet skal stilles til raadighed ( direkte overfoersel , tilbagegivelse eller oeremaerkning ) samt den noejagtige maade , hvorpaa guldet i praksis boer anvendes til sikring af kontoen , er stadig spoergsmaal , der skal afklares .

Desuden kraeves et flertal paa 85 % af de stemmeberettigede i IMF til beslutninger om anvendelsen af IMF-guldet . Saaledes kraeves der udviklingslandenes tilslutning . I denne forbindelse boer det betaenkes , at det med kontoen tilsigtes , at Det internationale monetaere System kommer til at fungere bedre , og at samtlige medlemmer af IMF saaledes ville drage fordel af denne anvendelse af guldet til sikring af kontoen .

D . Fordeling af stemmeretten

Dette spoergsmaal haenger sammen med beslutninger vedroerende kontoens retlige struktur . Komiteen ville forvente , at indskydernes stemmeret ville staa i forhold til stoerrelsen af deres indskud . I alle tilfaelde boer der ved fordelingen tages behoerigt hensyn til De forenede Staters stilling .

BILAG IV

DEN BRITISKE " GROENBOG " OM PENGEPOLITISK STYRING ( 1 )

Rapport af arbejdsgruppen vedroerende " Harmonisering af de pengepolitiske instrumenter "

1 . I maj 1980 opfordrede Det monetaere Udvalg og Centralbankchefkomiteen arbejdsgruppen " harmonisering af de pengepolitiske instrumenter " til at undersoege den britiske groenbog om pengepolitisk styring .

2 . Arbejdsgruppen har udelukkende undersoegt de pengepolitiske styringsmetoder , der behandles i kapitel 4 og 5 i groenbogen . Disse metoder beskrives kortfattet i kapitel I i denne rapport . Derefter gennemgaas effektiviteten af samt omkostningerne og fordelene ved disse metoder ud fra et indenlandsk synspunkt paa basis af medlemsstaternes erfaring paa dette omraade ( jf . kapitel II ) . Endelig undersoeges i kapitel III , hvorvidt de pengepolitiske styringsmetoder kan forenes med maalet om at harmonisere de pengepolitiske instrumenter , og om metoderne har betydning for EMSens funktion og for Det forenede Kongeriges eventuelle deltagelse i valutakursmekanismen .

( 1 ) " Monetary Control " ( Command 7858 ) blev i marts 1980 forelagt parlamentet af finansministeren i henhold til anordning fra Hendes Majestaet .

I . GROENBOGEN OM PENGEPOLITISK STYRING

3 . Finansministeren udsendte meddelelse om groenbogen om pengepolitisk styring i november 1979 , og den blev offentliggjort den 20 . marts 1980 . Den skal ses i sammenhaeng med den gradvise stramning af de pengepolitiske myndigheders styring af de pengepolitiske aggregater , der gaar tilbage til 1976 , hvor der for foerste gang opstilledes kvantitative pengepolitiske maal . Den er tillige et led i en mere omfattende oekonomisk-politisk nyorientering , som tager sigte paa at mindske inflationstakten og at skabe forudsaetninger for en varig vaekst i produktion og beskaeftigelse . Man har i oevrigt fraraadet , at der satses ensidigt paa rentepolitikken med henblik paa at realisere vaekstmaalene for pengemaengden , da regeringen anser det for overordentlig vigtigt , at der paa mellemlang sigt sker en vaesentlig nedbringelse af den offentlige sektors laanebehov som procent af BNP i loebende priser , samtidig med at der foeres en hensigtsmaessig statsgaeldspolitik .

4 . I groenbogen anfoeres nogle hovedelementer , der er grundlaeggende i de kritiske pengepolitiske myndigheders nuvaerende pengepolitiske taenkning , og som derfor ikke skal droeftes her :

_ for det foerste , selv om der ikke findes et enkelt statistisk maal for pengemaengden , der kan give et udtoemmende billede af de monetaere forhold , stoettes den nuvaerende praksis med kun at fastsaette ét maal ( for sterling M3 ( 1 ) ) . Paa trods heraf understreges noedvendigheden af , at de penge - og valutapolitiske myndigheder vurderer de pengepolitiske forhold under hensyntagen til en raekke monetaere indikatorer ;

( 1 ) Sterling M3 defineres som sedler og moent i omloeb samt alle sterlingindskud ( herunder indlaansbeviser ) , tilhoerende britiske valutaindlaendinge i baade den offentlige og private sektor .

_ for det andet er de britiske myndigheder overbevist om , at de vigtigste instrumenter for pengepolitisk styring _ finanspolitik og rentesatser _ fortsat er tilstraekkelige til at virkeliggoere pengepolitiske maal for perioder paa ca . et aar .

5 . Groenbogen indeholder tre vigtige aendringsforslag . For det foerste boer den direkte kontrol med bankernes relevante forpligtelser _ the Supplementary Special Deposit Scheme eller " korsettet " _ ophaeves ; dette skete i juni 1980 . For det andet boer reserveaktivkvoten ( " Reserve Assets Ratio " eller RAR ) saettes ud af kraft , selv om den dertil knyttede befoejelse til at foreskrive saerlige indskud " Special Deposits " skal bibeholdes for at imoedegaa eventuelle uoenskede virkninger af overskudslikviditet i banksystemet som helhed . For det tredje boer det nuvaerende kassereservekrav , som er et fundamentalt instrument for Bank of England , naar den oensker at fremkalde en aendring af rentesatserne , finde anvendelse paa samtlige banker , og ikke kun , som hidtil , paa Londons clearingbanker . ( Samtidig med groenbogen udgav Bank of England tillige en saerlig informationsskrivelse om noedvendigheden af , at bankerne ligger inde med likvide midler som risikoforebyggende foranstaltning ) .

6 . Desuden er der i groenbogen fremsat oensker om , at der fremkommer kommentarer til to yderligere forslag , som foerst og fremmest skal tjene et mere begraenset formaal , nemlig at forbedre den pengepolitiske styring paa kort sigt , i det mindste kvartalsvis . Dette ville isaer vaere onskvaerdigt , hvis det kunne foere til mere rolige forhold paa de finansielle markeder , som fra tid til anden er yderst foelsomme over for uventede kortfristede afvigelser i de monetaere indikatorer . Samtidig skulle det vaere med til at mindske de penge - og valutapolitiske myndigheders tilboejelighed til at forholde sig afventende over for kortfristede maalafvigelser og oege tilliden til , at myndighederne er fast besluttet paa at naa deres monetaere maal paa mellemlang sigt . Groenbogen undlader i saerdeleshed at komme ind paa aendringer i omfanget af de statsgaeldspapirer , der udbydes af regeringen , eller paa aendringer i deres anvendelse paa fordringsmarkederne , idet droeftelserne om disse emner indledtes sidste aar .

7 . Det foerste forslag , der skitserer en ny metode for pengepolitisk styring _ et system til styring af den primaere likviditet _ gaar ud paa at indfoere en styring af den eksisterende primaere likviditet ( 1 ) , og dermed af den samlede vaekst i pengeforsyningen . Forslaget bygger paa den forudsaetning , at der er et stabilt forhold mellem den primaere likviditet og bankernes statusopgoerelser , enten fordi bankerne opretholder et saadant forhold som led i deres normale forretningsfoerelse , eller fordi det er et resultat af et obligatorisk reservekrav .

( 1 ) Den primaere likviditet bestaar af pengeinstitutternes indskud i centralbanken og kan ogsaa omfatte sedler og moent , som bankerne og / eller borgerne ligger inde med .

8 . Den anden ordning for pengepolitisk styring er et indikatorsystem . Ved et saadant indikatorsystem ville afvigelser fra den oenskede udvikling i den primaere likviditet eller _ mere direkte med det nuvaerende maalaggregat _ i selve sterling M3 udloese en forudbestemt tilpasning af bankens udlaansrente til diskontomarkedet , indtil maalaggregatet igen er kommet ind i den rette udvikling .

9 . Groenbogen anfoerer i undersoegelsen af de forskellige former for pengepolitisk styring to forhaandsbetingelser , som ville medvirke til at de pengepolitiske myndigheder bedre kan kontrollere vaeksten i de pengepolitiske aggregater paa kort sigt end hidtil :

_ myndighederne tager hensyn til , at det ved enhver ny teknik maa undgaas , at bankerne i stoerre omfang tilskyndes til at indskraenke deres kreditformidlingsvirksomhed ( af netop denne aarsag afskaffede de britiske myndigheder i juni 1980 det saakaldte " korset " ) ;

_ hvis der ikke er en stor sandsynlighed for , at der kan sikres en forbedret pengepolitisk styring paa kort sigt , er der ingen grund til at foretage saadanne aendringer i de pengepolitiske styringsmetoder , som ville kraeve grundlaeggende institutionelle aendringer , og / eller som ville vaere saa uforenelig med en senere deltagelse i Det europaeiske Systems vekselkursmekanisme , at de igen maatte aendres , saafremt regeringen besluttede , at betingelserne for deltagelse var til stede .

II . VURDERING AF OMKOSTNINGERNE , FORDELENE OG EFFEKTIVITETEN MED HENSYN TIL DE FORESLAAEDE STYRINGSMETODER FOR DET FORENEDE KONGERIGE

10 . I groenbogen paapeges det , at det ville vaere en fordel at reducere den periode , inden for hvilken det var muligt at foretage den pengepolitiske styring , saafremt det lod sig goere i praksis , idet alt for store kortfristede svingninger kan skabe usikkerhed om regeringens vilje og evne til at begraense stigningen i pengeforsyningen .

11 . Gruppen bemaerkede , at oekonometriske forundersoegelser , som den havde faaet forelagt , tydede paa , at fluktuationerne i pengemaengden paa kort sigt i Det forenede Kongerige sikkert ikke var kraftigere end andre steder . For Det forenede Kongeriges vedkommende har man imidlertid fremfoert , at den endnu stoerre stabilitet i pengeudvidelsen paa kort sigt var noedvendig for at forbedre det lange statspapirmarkeds funktion ved hjaelp af en fortsat reducering af inflationsforventningerne , som er afgoerende efterspoergselsdeterminant paa dette marked . Dette skyldes , at de finansielle markeder til tider har reageret nervoest ved det mindste tegn paa , at de penge - og valutapolitiske myndigheder af en eller anden grund var ved at miste kontrollen med et oenskvaerdigt pengepolitisk maal . Ved forventningen om , at de penge - og valutapolitiske myndigheder som foelge af en overskridelse af det fastsatte maal kunne blive noedt til at haeve rentesatserne betydelig , er der normalt sket et markant fald i markedsefterspoergslen efter statspapirer , saerlig fra de institutionelle investorers side , hvorved Bank of England's muligheder for at neutralisere en for kraftig pengeudvidelse ved salg af guldrandede vaerdipapirer til ikke-banksektoren er blevet forringet , saaledes at forventningerne om hoejere rentesatser yderligere oeges . Som foelge heraf har en saadan selvopfyldende profeti om hoejere rentesatser , der skyldes en kortfristet afvigelse fra det officielle maal for vaeksten i pengemaengden , faaet myndighederne til at reagere skarpt for at overbevise markedet om , at rentesatserne havde naaet deres nye hoejdepunkt .

1 . Styring af den primaere likviditet

12 . Under forudsaetning af , at der er et stabilt forhold mellem udviklingen i den primaere likviditet og udviklingen i maalvariablen , er myndighederne i teorien i stand til , via fastsaettelsen af den oenskede stoerrelse af den primaere likviditet , at tilvejebringe den oenskede vaekstrate for pengemaengden , mens det overlades til markedskraefterne at bestemme rentestrukturen og -niveauet . Uden hverken at have undersoegt effektiviteten af et system til styring af den primaere likviditet paa lang sigt eller nytten af den primaere likviditet som indikator , var gruppen imidlertid af den opfattelse , at anvendelsen af et saadant system som et kortfristet styringsinstrument ville medfoere betragtelige omkostninger .

13 . Man kan faa en idé om arten af disse omkostninger ved at betragte de operationelle enkeltheder i de forskellige mulige systemer . Groenbogen udelukker systemer , som ikke indeholder krav om obligatoriske reserver , idet banksystemet i det britiske tilfaelde til stadighed ligger inde med en raekke aktiver , som myndighederne er villige til at konvertere til kontanter , eller imod hvilke myndighederne vil udlaane kontanter . Uden vaesentlige institutionelle aendringer ville der som foelge heraf ikke vaere nogen udsigt til , at der kan skabes et stabilt forhold mellem den primaere likviditet og pengemaengden . For saa vidt angaar systemerne med krav om obligatoriske reserver , konstaterede gruppen , at behovet for primaer likviditet ved " lagged accounting " ( en beregningsmetode hvorefter de loebende reservekraf fastsaettes i forhold til indskud i en forudgaaende periode ) vil afspejle den allerede stedfundne udvikling . Hvis pengemaengden har overskredet maalet ( den markedsbestemte efterspoergsel overstiger det af centralbankens oenskede udbud ) , har centralbanken tre muligheder at vaelge imellem . Den kan lade bankerne overskride reservekravene , eller den kan lade rentesatserne stige , i givet fald meget kraftigt , hvilket foerer til uro paa markederne , eller den kan tilvejebringe den noedvendige likviditet . I det omfang centralbanken forventes ikke at ville intervenere , vil bankerne vaere tilboejelige til at holde rigeligere overskudsreserver , og det maa i dette tilfaelde antages , at uligevaegtsproblemet vil optraede mindre hyppigt . Hvis bankerne derimod er villige til at aendre stoerrelsen af deres overskudsreserver , er bindingen mellem den primaere likviditet og pengeforsyningen paa kort sigt svagere . Gruppen konstaterede , at " lagged accounting " er den almindeligt anvendte beregningsmetode i de fleste af EFs centralbanker . Imidlertid anvendes de obligatoriske reserver , der fastlaegges paa basis af " lagged accounting " , ikke som et instrument til at kontrollere vaeksten i pengeforsyningen over korte perioder , men som et middel til at opnaa de oenskede aendringer paa pengemarkedet og i udlaansrenten .

14 . Et obligatorisk forhold mellem primaer likviditet og indskud ved " lead accounting " ( en beregningsmetode , hvorefter reservekravet ville begraense indlaanene paa et senere tids