*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 785/87

af 19. marts 1987

om aendring af forordning (EOEF) nr. 2665/86 om gennemfoerelsesbestemmelserne for stoetteordningen vedroerende anvendelse af druer, druemost og koncentreret druemost med henblik paa forarbejdning til druesaft samt om fastsaettelse af stoettebeloebene for vinproduktionsaaret 1986/87

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 337/79 af 5. februar 1979 om den faelles markedsordning for vin (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 536/87 (2), saerlig artikel 14a, stk. 4, og

ud fra foelgende betragtninger:

I artikel 1 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2665/86 (3) fastsaettes det, hvem der kan modtage stoetten til anvendelse af druer og visse former for druemost med henblik paa forarbejdning til druesaft; for at tage hensyn til de faktiske forhold paa markedet boer det praeciseres, at stoetten kan ydes til de forarbejdere, som direkte eller indirekte koeber disse produkter af producenterne;

erfaringerne viser, at kontrolordningen for ydelse af stoette ikke fungerer i de tilfaelde, hvor aftapningen ikke foretages af forarbejderen, fordi de organer, der har ansvaret for udstedelse og kontrol af ledsagedokumenter og for ydelse af stoetten er forskellige, og fordi det er vanskeligt for modtageren at faa fat i de kraevede bilag; det boer derfor bestemmes, at det organ, der er ansvarligt for kontrollen af ledsagedokumenter paa udlosningsstedet, efter den foretagne kontrol sender en genpart af ledsagedokumentet til stoetteansoegeren;

en forarbejder af druemost skal vedlaegge sin stoetteansoegning en rekapitulation af sit lagerregnskab for det paagaeldende produkt; denne forordning boer indeholde en forpligtelse for forarbejdere, der selv aftapper druemosten, til at supplere dette lagerregnskab med angivelser af de maengder druemost, der er aftappet hver dag; henset til denne supplerende forpligtelse er det rimeligt at forlaenge fristen for ansoegningens indgivelse fra tre til seks maaneder efter afslutningen af forarbejdningen;

det er noedvendigt at fastsaette overgangsforanstaltninger for at afhjaelpe de vanskeligheder, der er opstaaet foer denne forordnings ikrafttraedelse; visse foranstaltninger, der blev gennemfoert i de foregaaende produktionsaar, boer i denne forbindelse bevares;

af tekniske grunde boer der tillades en tolerance mellem massefylden af det anvendte produkt og den massefylde, der er anfoert i den i artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 2665/86 omhandlede erklaering;

der boer endvidere foretages visse redaktionelle praeciseringer i forordning (EOEF) nr. 2665/86;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomiteen for Vin -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EOEF) nr. 2665/86 foretages foelgende aendringer:

1. Artikel 1, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Der ydes for vinproduktionsaaret 1986/87 paa de i denne forordning fastsatte vilkaar stoette til forarbejdere,

- der direkte eller indirekte af producenter eller sammensluttede producenter koeber de i stk. 2 omhandlede produkter med henblik paa forarbejdning af disse produkter til druesaft,

eller

- der selv er producenter eller sammensluttede producenter og anvender de naevnte produkter fra egen produktion til forarbejdning til druesaft.«

2. I artikel 5 indsaettes foelgende afsnit som sidste afsnit:

»Naar forarbejderen selv foretager aftapningen af druesaften, eventuelt ved blanding, skal lagerregnskabet desuden indeholde angivelse af de maengder druesaft, der aftappes hver dag.«

3. Artikel 6, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Senest seks maaneder efter forarbejdningens afslutning indgiver forarbejderen en stoetteansoegning til den kompetente myndighed vedlagt

- ansoegerens genpart af erklaeringen,

- bortset fra de tilfaelde, der omhandles i stk. 4, foerste og andet afsnit, en genpart eller en rekapitulation af de i artikel 5 omhandlede regnskabsoplysninger vedroerende det paagaeldende produkt; medlemsstaterne kan foreskrive, at genparten eller rekapitulationen paategnes af en kontrolmyndighed.«

4. Artikel 6, stk. 4, affattes saaledes:

»4. Foretages aftapningen af druesaft i Faellesskabet af en anden end forarbejderen selv, eventuelt ved blanding med andre produkter, sender aftapperen senest syv dage efter modtagelsen af produktet en genpart af ledsagedokumentet til den kompetente myndighed paa udlosningsstedet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1153/75. Efter en kontrol paa grundlag af denne genpart og den i artikel 10, stk. 3, i naevnte forordning omhandlede genpart af kontroldokumentet sender den kompetente myndighed paa udlosningsstedet senest to uger efter modtagelsen af disse dokumenter en behoerigt paategnet genpart af ledsagedokumentet til forarbejderen/afsenderen af det paagaeldende produkt.

Den af den kompetente myndighed paa udlosningsstedet behoerigt paategnede genpart af ledsagedokumentet udleveres dog af dette organ direkte til aftapperen eller forarbejderen, hvis denne anmoder herom.

Foretages aftapningen af druesaft uden for Faellesskabet, indgiver forarbejderen til den i stk. 1 omhandlede kompetente myndighed en genpart af ledsagedokumentet, som i rubrik 23 er forsynet med det toldsteds stempel, som attesterer eksporten.

Genparten af ledsagedokumentet samt genparten eller rekapitulationen af de i artikel 5 foreskrevne lageroplysninger bortset fra de i foerste afsnit, sidste led, naevnte indgives senest seks maaneder efter aftapperens overtagelse henholdsvis eksporten af druesaften til den i stk. 1 omhandlede kompetente myndighed.«

5. I artikel 6 indsaettes som stk. 4a:

»4a. For al druesaft, hvis transport er paabegyndt inden den 23. marts 1987, kan den version af den i stk. 4 omhandlede genpart af kontroldokumentet, der var foreskrevet inden naevnte dato, erstattes af

- en attest for aftapperens overtagelse af druesaften med angivelse af datoen for denne overtagelse, og

- en genpart af ledsagedokumentet.«

6. Artikel 6, stk. 5, sidste led, ophaeves.

7. Artikel 8, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Omregning af de i artikel 4 naevnte beloeb til national valuta sker ved hjaelp af den landbrugsomregningskurs for vinsektoren, der var i kraft den 1. september 1986.«

8. Artikel 9 affattes saaledes:

»Artikel 9

1. Bortset fra tilfaelde af force majeure ydes stoetten kun for de produktmaengder, der faktisk er anvendt, idet foelgende forhold mellem naevnte produkter og den fremstillede druesaft ikke maa overskrides:

- 1,3 for saa vidt angaar druer i kg/hl,

- 1,05 for saa vidt angaar most i hl/hl,

- 0,3 for saa vidt angaar koncentreret most i hl/hl,

og saafremt

- forarbejderen har forarbejdet den produktmaengde, der er anfoert i erklaeringen, idet der tages hensyn til den i artikel 6, stk. 2, omhandlede tolerance,

- massefylden af det anvendte produkt ikke afviger med mere end 0,005 g/cm3 fra den massefylde, der er anfoert i den i artikel 2 omhandlede erklaering.

2. Saafremt forarbejderen ikke opfylder en af de forpligtelser, der paahviler ham i henhold til denne forordning - bortset fra den i stk. 1 omhandlede forpligtelse - nedsaettes stoetten med et beloeb, der fastsaettes af den paagaeldende myndighed i forhold til overtraedelsens alvor, tilfaelde af force majeure dog undtaget.

3. I tilfaelde af force majeure fastlaegger den kompetente myndighed selv de foranstaltninger, som den finder noedvendige paa grundlag af den paaberaabte omstaendighed.

4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om tilfaelde, hvor stk. 2 er blevet anvendt, samt om afgoerelsen med hensyn til ansoegninger, hvori force majeure klausulen er blevet paaberaabt.«

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. september 1986. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. marts 1987.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Naestformand

(1) EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 1.

(2) EFT nr. L 55 af 25. 2. 1987, s. 1.

(3) EFT nr. L 243 af 28. 8. 1986, s. 19.