DA Den Europæiske Unions Tidende LI 340/1

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/2257

af 14. december 2016

om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd., Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd. og Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd. og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 266,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 9 og 14, og

ud fra følgende betragtninger:

A. SAGSFORLØB

(1) Den 23. marts 2006 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 553/2006 (2) om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for fodtøj med overdel af læder (»fodtøj«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) og Vietnam (»forordningen om midlertidig told«).

(2) Ved forordning (EF) nr. 1472/2006 (3) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på mellem 9,7 % og 16,5 % på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og Kina i en periode på to år (»forordning (EF) nr. 1472/2006« eller »den anfægtede forordning«).

(3) Ved Rådets forordning (EF) nr. 388/2008 (4) udvidede Rådet de endelige antidumpingforanstaltninger på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Kina til også at omfatte import afsendt fra Det Særlige Administrative Område (»SAR«) Macao, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej.

(4) Efter en udløbsundersøgelse, som indledtes den 3. oktober 2008 (5), forlængede Rådet yderligere antidumpingforanstaltningernes gyldighed med 15 måneder ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 (6), dvs. indtil den 31. marts 2011, hvor foranstaltningerne udløb (»gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009«).

(5) Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd og Risen Footwear (HK) Co Ltd samt Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (»ansøgerne«) bestred den anfægtede forordning i Retten i Første Instans (nu: Retten). Ved dom af 4. marts 2010 i sag T-401/06, Brosmann Footwear (HK) m.fl. mod Rådet, Sml. 2010 II, s. 671, og af 4. marts 2010 i de forenede sager T-407/06 og T-408/06, Zhejiang Aokang Shoes og Wenzhou Taima Shoes mod Rådet, Sml. 2010 II, s. 747, afviste Retten disse anfægtelser.

(6) Ansøgerne appellerede disse domme. Ved dom af 2. februar 2012 i sag C-249/10 P, Brosmann m.fl., og af 15. november 2012 i sag C-247/10P, Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (»Brosmann- og Aokang-dommene«), ophævede Domstolen disse domme. Det fremgik, at Retten begik en retlig fejl, for så vidt som den fandt, at Kommissionen ikke var forpligtet til at undersøge anmodningerne om markedsøkonomisk behandling på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b) og c), fra operatører, der ikke indgik i stikprøven (præmis 36 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 29 og 32 i dommen i sag C-247/10 P).

(7) Domstolen afsagde derefter selv dom i sagen. Det fremgik, at: »(…) Kommissionen burde have undersøgt de velbegrundede krav, som appellanterne havde indgivet på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b) og c), med henblik på at opnå markedsøkonomisk behandling inden for rammerne af den antidumpingprocedure, [der er] omhandlet i den anfægtede forordning. Det skal herefter fastslås, at det ikke er udelukket, at en sådan undersøgelse i forhold til appellanterne ville have ført til pålæggelse af en endelig antidumpingtold, som var forskellig fra den told på 16,5 %, som de blev pålagt i henhold til den anfægtede forordnings artikel 1, stk. 3. Det fremgår således af denne bestemmelse, at den eneste kinesiske operatør, som indgik i stikprøven, og som opnåede markedsøkonomisk behandling, blev pålagt en endelig antidumpingtold på 9,7 %. Hvis Kommissionen havde konstateret, at de markedsøkonomiske principper ligeledes var fremherskende for appellanterne, ville de, som det fremgår af denne doms præmis 38, når beregningen af en individuel dumpingmargen ikke var mulig, ligeledes have draget fordel af denne sats« (præmis 42 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 36 i dommen i sag C-247/10 P).

(8) Domstolen annullerede således den anfægtede forordning, for så vidt som den vedrører de pågældende ansøgere.

(9) I oktober 2013 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (7) om, at den havde besluttet at genoptage antidumpingproceduren på det præcise tidspunkt, hvor ulovligheden indtraf, og undersøge, om der gjaldt markedsøkonomiske vilkår for ansøgerne i perioden fra 1. april 2004 til 31. marts 2005, og opfordrede alle interesserede parter til at give sig til kende.

(10) I marts 2014 forkastede Rådet ved gennemførelsesafgørelse 2014/149/EU (8) Kommissionens forslag til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd og afsluttede sagen vedrørende disse producenter. Rådet mente, at importører, der havde købt sko af disse eksporterende producenter, og som de kompetente nationale myndigheder havde ydet toldgodtgørelse på grundlag af artikel 236 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (9) (»EF-toldkodeksen«), havde opnået berettigede forventninger på grundlag af artikel 1, stk. 4, i den anfægtede forordning, hvoraf det følger, at bestemmelserne i EF-toldkodeksen, særlig artikel 221, finder anvendelse på opkrævningen af tolden.

(11) Tre importører af den pågældende vare, C&J Clark International Ltd. (»Clark«), Puma SE (»Puma«) og Timberland Europe B.V. (»Timberland«) (»de pågældende importører«) anfægtede antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse typer af fodtøj fra Kina og Vietnam og påberåbte sig den praksis, der er omtalt i betragtning 5-7, ved deres nationale domstole, som forelagde spørgsmålene for Domstolen med henblik på en præjudiciel afgørelse.

(12) I de forenede sager C-659/13 C&J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE erklærede Domstolen den 4. februar 2016 forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 ugyldige, for så vidt som Europa-Kommissionen ikke undersøgte de anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling, som var indsendt af eksporterende producenter i Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven (»dommene«), hvilket er i strid med kravene i artikel 2, stk. 7, litra b), og artikel 9, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (10).

(13) For så vidt angår den tredje sag C-571/14, Timberland Europe B.V. mod Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond, besluttede Domstolen den 11. april 2016 at slette sagen af registret efter anmodning fra den forelæggende nationale ret.

(14) I henhold til artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«)skal institutionerne træffe de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af Domstolens domme. Når en retsakt vedtaget af institutionerne som led i en administrativ procedure som f.eks. en antidumpingprocedure annulleres, består gennemførelsen af Domstolens dom i at lade den annullerede retsakt afløse af en ny, hvori den ulovlighed, som Domstolen havde påpeget, ikke indgår (11).

(15) I henhold til Domstolens praksis kan proceduren for at lade den annullerede retsakt afløse genoptages på det præcise tidspunkt, hvor ulovligheden indtraf (12). Dette betyder navnlig, at annullationen i en situation, hvor en retsakt, som afslutter en administrativ procedure, annulleres, ikke nødvendigvis vedrører de forberedende retsakter såsom indledningen af antidumpingproceduren. Hvis en forordning om indførelse af endelig antidumpingtold annulleres, betyder dette, at antidumpingproceduren efter annullationen stadig er pågående, idet den retsakt, der afsluttede antidumpingproceduren, ikke længere indgår i EU's retsorden (13), medmindre ulovligheden indtraf i forbindelse med indledningen af proceduren.

(16) Bortset fra, at institutionerne ikke har undersøgt anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de eksporterende producenter i Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven, er alle øvrige konklusioner i forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 fortsat gyldige.

(17) I den foreliggende sag indtraf ulovligheden efter indledningen af proceduren. Kommissionen besluttede derfor at genoptage antidumpingproceduren, der stadig pågik efter dommene, på det præcise tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte, og at undersøge, om der gjaldt markedsøkonomiske forhold for de pågældende eksporterende producenter i perioden fra den 1. april 2004 til den 31. marts 2005, som udgjorde undersøgelsesperioden (»undersøgelsesperioden«). Kommissionen undersøgte også, hvor det var relevant, om de pågældende eksporterende producenter havde krav på individuel behandling i henhold til artikel 9, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr 1225/2009 (14) (»grundforordningen før dens ændring«) (15).

(18) Ved gennemførelsesforordning (EU) 2016/1395 (16) genindførte Kommissionen en endelig antidumpingtold og en endelig opkrævning af den midlertidige told på Clarks og Pumas import af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Kina produceret af tretten kinesiske eksporterende producenter, der havde indgivet anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling, men som ikke indgik i stikprøven.

(19) Ved gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 (17) genindførte Kommissionen en endelig antidumpingtold og en endelig opkrævning af den midlertidige told på Clarks, Pumas og Timberlands import af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam produceret af visse vietnamesiske eksporterende producenter, der indgav anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling, men som ikke indgik i stikprøven.

(20) Ved gennemførelsesforordning (EU) 2016/1731 (18) genindførte Kommissionen en endelig antidumpingtold og en endelig opkrævning af den midlertidige told på Pumas og Timberlands import af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af General Footwear Ltd. og visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og produceret af Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (»Ty Hung Co Ltd.«), som indgav anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling, men som ikke indgik i stikprøven.

(21) Med henblik på at gennemføre dommen i de forenede sager C-659/13 C & J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE, der er nævnt i betragtning 12, vedtog Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2016/223 (19). I nævnte forordnings artikel 1 pålagde Kommissionen de nationale toldmyndigheder at fremsende alle anmodninger om tilbagebetaling af den endelige antidumpingtold, der er betalt på importen af fodtøj med oprindelse i Kina og Vietnam, som importørerne havde fremsat på grundlag af EF-toldkodeksens artikel 236 og baseret på, at en eksporterende producent, som ikke indgik i stikprøven, havde anmodet om markedsøkonomisk eller individuel behandling i den oprindelige undersøgelse. Kommissionen vurderer de relevante anmodninger om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling og genindfører en passende told. På dette grundlag bør de nationale toldmyndigheder derefter træffe afgørelse om anmodningen om tilbagebetaling af og fritagelse for antidumpingtold.

(22) Gyldigheden af gennemførelsesforordning (EU) 2016/223 er genstand for en anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Düsseldorf den 9. maj 2016 (Deichmann SE mod Hauptzollamt Duisburg; sag C-256/16) Denne anmodning om præjudiciel afgørelse blev fremsat i forbindelse med en tvist mellem Deichmann SE, en tysk importør af fodtøj, og den relevante nationale toldmyndighed, Hauptzollamt Duisburg. Tvisten vedrørte godtgørelse af antidumpingtold, som Deichmann SE har betalt på importen af fodtøj fra virksomhedens kinesiske leverandør Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd., som indgav en anmodning om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling og indgik ikke i stikprøven.

(23) Den 20. april 2016 anmeldte de franske toldmyndigheder i overensstemmelse med artikel 1 gennemførelsesforordning (EU) 2016/223 en række anmodninger om godtgørelse fra importører i Unionen og forelagde dokumentation for Kommissionen. Anmeldelsen fra de franske toldmyndigheder indeholdt en liste over 46 virksomheder som leverandører af fodtøj fra Kina og Vietnam.

(24) Mange af disse virksomheder (36 virksomheder — anført i bilag III til denne forordning) havde ikke indgivet en ansøgningsformular til Kommissionen vedrørende markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling i den oprindelige undersøgelse. Heriblandt var der også virksomheder, som ikke er berørt af undersøgelsen, idet de f.eks. ikke er beliggende i Kina eller Vietnam eller er handelsvirksomheder, som under alle omstændigheder ikke er berettiget til en individuel dumpingmargen. EU-importørernes relevante anmodninger om tilbagebetaling bør derfor ikke imødekommes, idet den anfægtede forordning ikke er blevet annulleret for deres vedkommende.

(25) Af de 10 resterende virksomheder var fire allerede blevet vurderet individuelt eller som del af en virksomhedsgruppe, der blev udtaget til stikprøven af eksportende producenter i den oprindelige undersøgelse (opført i bilag IV til denne forordning). Da ingen af disse virksomheder blev pålagt en individuel toldsats, anvendes toldsatsen for Kina på 16,5 % på importen af fodtøj fra Feng Tay Chine, og resttolden for Vietnam på 10 % anvendes på importen fra Pou Yuen Vietnam Enterprise, Pou Yuen Vietnam Company Ltd og Sky High Trading Limited. Disse satser ikke blev berørt af dommen i betragtning 12. EU-importørernes relevante anmodninger om tilbagebetaling bør derfor ikke imødekommes, idet den anfægtede forordning ikke er blevet annulleret for deres vedkommende.

(26) Tre af de resterende seks virksomheder (opført i bilag V til denne forordning) var allerede blevet vurderet, enten individuelt eller som del af en virksomhedsgruppe, som led i gennemførelsen af dommen i betragtning 12; nemlig i gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 som nævnt i betragtning 19. De relevante anmodninger om godtgørelse fra EU-importører bør derfor ikke imødekommes, da tolden er blevet genindført for deres vedkommende.

(27) Blandt de øvrige tre virksomheder, Fujian Sunshine Footwear Co Ltd og Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd (som blev benævnt Shyang Yuu Footwear i de franske toldmyndigheders anmeldelse) var der kinesiske eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og som har indgivet en ansøgning om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Kommissionen har derfor undersøgt anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra disse virksomheder.

(28) Den sidste virksomhed »Capital Concord Enterprises Ltd« var forretningsmæssigt forbundet med en af de virksomheder, der er nævnt i betragtning 27, men producerede og solgte ikke sko. Den er derfor ikke berettiget til en individuel told.

(29) Kort sagt vurderede Kommissionen i denne forordning ansøgningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra tre kinesiske eksporterende producenter, nemlig Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd., Fujian Sunshine Footwear Co Ltd og Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd, der havde indsendt sådanne anmodninger og ikke indgik i stikprøven.

B. GENNEMFØRELSE AF DOMSTOLENS DOMME I DE FORENEDE SAGER C-659/13 OG C-34/14 VEDRØRENDE IMPORT FRA KINA

(30) Kommissionen har mulighed for at afhjælpe de aspekter af den anfægtede forordning, som førte til annullationen heraf, og samtidig lade de dele af vurderingen, som ikke blev påvirket af dommen, forblive uændrede (20).

(31) Nærværende forordning søger at korrigere de aspekter af den anfægtede forordning, som blev fundet i strid med grundforordningen, og som således førte til ugyldighedserklæringen, for så vidt angår de eksporterende producenter i betragtning 29.

(32) Alle andre konklusioner i den anfægtede forordning og i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, som ikke blev erklæret ugyldige af Domstolen, er fortsat gyldige og indarbejdes hermed i nærværende forordning.

(33) Følgende betragtninger er derfor begrænset til den nye vurdering, der var nødvendig for at gennemføre dommene.

(34) Kommissionen har undersøgt, om kriterierne for markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling gjorde sig gældende for de eksporterende producenter, der er omtalt i betragtning 29 (»de pågældende eksporterende producenter«), og som indgav anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling for undersøgelsesperioden. Formålet med dette er at fastslå, i hvilket omfang de pågældende importører har ret til godtgørelse af den betalte antidumpingtold for så vidt angår antidumpingtold, som er betalt for eksport fra disse leverandører.

(35) Hvis det af analysen fremgår, at der skulle indrømmes markedsøkonomisk behandling til de pågældende eksporterende producenter, hvis eksport var pålagt den antidumpingtold, som blev betalt af de pågældende importører, vil der skulle tildeles en individuel toldsats til den pågældende eksporterende producent, og udbetalingen af toldgodtgørelse vil blive begrænset til et beløb svarende til forskellen mellem den betalte told, nemlig 16,5 %, og den told, der blev pålagt den eneste eksporterende virksomhed i stikprøven, som blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, Golden Step, nemlig 9,7 %.

(36) Hvis det fremgår af analysen, at der skulle indrømmes individuel behandling til den kinesiske eksporterende producent, som blev nægtet markedsøkonomisk behandling, måtte man lade den pågældende eksporterende producent være omfattet af en individuel toldsats, og udbetalingen af toldgodtgørelse ville være begrænset til et beløb svarende til forskellen mellem den betalte told, nemlig 16,5 %, og den beregnede individuelle told for den eventuelle pågældende eksporterende producent.

(37) Skulle analysen af disse anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling derimod vise, at der hverken bør indrømmes markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, kan der ikke ydes godtgørelse af antidumpingtold.

(38) Som forklaret i betragtning 12 annullerede Domstolen den anfægtede forordning og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, for så vidt angår eksport af visse typer fodtøj fra visse kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter, idet Kommissionen ikke undersøgte anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra disse eksporterende producenter.

(39) Kommissionen har derfor behandlet anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de pågældende eksporterende producenter for at fastlægge, hvilken toldsats der finder anvendelse på deres eksport. Vurderingen viste, at de fremlagte oplysninger ikke påviste, at de pågældende eksporterende producenter drev virksomhed på markedsøkonomiske vilkår, eller at de havde krav på individuel behandling (en nærmere redegørelse findes i betragtning 40 ff.).

1. Vurdering af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling

(40) Det skal bemærkes, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b). Det fremgår af artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, at en sådan producents krav skal indeholde tilstrækkelige beviser, som specificeret i nævnte bestemmelse, for, at producenten driver virksomhed på markedsøkonomiske vilkår. Det påhviler således ikke EU-institutionerne at bevise, at producenten ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det EU-institutionerne at vurdere, om de af den pågældende producent angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, for at indrømme denne markedsøkonomisk behandling er opfyldt, og det påhviler Unionens retsinstanser at efterprøve, om denne vurdering er behæftet med en åbenbar fejl (præmis 32 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 24 i dommen i sag C-247/10 P).

(41) I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), skal alle fem kriterier i denne artikel være opfyldt, for at en eksporterende producent kan indrømmes markedsøkonomisk behandling. Kommissionen mente derfor, at den manglende opfyldelse af mindst et kriterium var tilstrækkeligt til at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling.

(42) To af de pågældende eksporterende producenter (virksomhed 4 og 6) (21) kunne ikke bevise, at de opfyldte kriterium 1 (erhvervsmæssige beslutninger). Mere specifikt viste oplysningerne fra virksomhed 4 visse begrænsninger i de solgte mængder på hjemmemarkedet og eksportmarkedet. Virksomheden har ikke godtgjort, at de erhvervsmæssige beslutninger til trods for disse begrænsninger er truffet som reaktion på markedssignaler, der afspejler udbuds- og efterspørgselsforholdene, og uden nogen omfattende statslig indgriben. Hvad angår virksomhed 6, har den ikke godtgjort, hvorledes beslutningerne blev truffet i virksomheden og dermed, om disse beslutninger blev truffet i overensstemmelse med markedssignalerne og uden nogen omfattende statslig indgriben.

(43) Ingen af de tre virksomheder kunne påvise, at de opfyldte kriterium 2 (regnskaber). Samtlige virksomheders regnskaber udviste mangler og var ikke i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder. For virksomhed 4 manglede både opgørelsen over anlægsaktiver og afskrivningsmetoden samt en opgørelse over, hvilke typer anlægsaktiver, virksomheden rådede over. Der var heller ingen opgørelse over indkomstskat til trods for, at virksomheden havde fortjeneste, og de modtagne subsidier blev ikke afspejlet i statusopgørelsen. For virksomhed 6 var der uoverensstemmelser mellem de beløb, der er indberettet i statusopgørelsen for flere på hinanden følgende år. Endelig var der adskillige mangler i regnskaberne for virksomhed 5, særlig vedrørende overskuddets omfang. Virksomhed 5 fremlagde således ikke oplysninger om oprindelsen af overskuddet, eller om hvordan der er blevet evalueret.

(44) Hvad angår kriterium 3 (aktiver og »overførsel«) kunne ingen af de tre pågældende eksporterende producenter godtgøre, at der ikke er overført fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system. Ingen af virksomhederne fremlagde afgørende oplysninger om, hvorvidt de relevante brugsrettigheder til jord blev overført, og/eller om vilkår for og værdien af brugsrettigheder til jord.

(45) Af de årsager, der er omhandlet i betragtning 40, blev kriterium 4 (love om konkurs og ejerforhold) og 5 (valutaomregninger) ikke vurderet for nogen af de berørte eksporterende producenter.

(46) På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen, at ingen af de tre pågældende eksporterende producenter skulle indrømmes markedsøkonomisk behandling, og underrettede de pågældende eksporterende producenter, som blev opfordret til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger fra nogen af de tre pågældende eksporterende producenter.

(47) Derfor opfyldte ingen af de tre pågældende eksporterende producenter alle betingelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og som følge deraf indrømmes ingen af dem markedsøkonomisk behandling.

2. Vurdering af anmodningerne om individuel behandling

(48) Ifølge artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring skal en individuel told imidlertid anføres for de eksportører, som kan påvise, at de opfylder alle kriterierne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring, såfremt artikel 2, stk. 7, litra a), i nævnte forordning finder anvendelse.

(49) Som nævnt i betragtning 40 skal det bemærkes, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om individuel behandling i henhold til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring. I den forbindelse fremgår det af artikel 9, stk. 5, første afsnit, at anmodningen skal være behørigt dokumenteret. Det påhviler således ikke EU-institutionerne at bevise, at eksportøren ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det EU-institutionerne at vurdere, om de af den pågældende eksportør angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring med henblik på at indrømme individuel behandling er opfyldt.

(50) I henhold til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring bør eksportører på grundlag af behørigt dokumenterede påstande påvise, at alle fem kriterier i nævnte artikel er opfyldt, så de kan indrømmes individuel behandling.

(51) Kommissionen mente derfor, at den manglende opfyldelse af mindst et kriterium var tilstrækkeligt til at afvise anmodningen om individuel behandling.

(52) Det drejer sig om at opfylde følgende fem kriterier: a) Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede virksomheder eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste. b) Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit. c) Størstedelen af aktierne tilhører private. Statslige tjenestemænd i bestyrelsen eller i ledende managementstillinger skal være i klart mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkelig uafhængig af statslig indgriben. d) Valutaomregninger foretages til markedskursen. e) Statens indgriben er ikke af en sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.

(53) Alle tre pågældende eksporterende producenter, som anmodede om markedsøkonomisk behandling, anmodede også om individuel behandling, såfremt de ikke skulle blive indrømmet markedsøkonomisk behandling.

(54) En af de tre pågældende eksporterende producenter (virksomhed 4) var ikke i stand til at bevise, at den opfyldte kriterium 2 (eksportsalg og fri fastsættelse af priser). Mere specifikt indeholdt vedtægterne for denne eksporterende producent en begrænsning af salgsmængderne på bestemte markeder. Den var således ikke i stand til at godtgøre, at virksomhedens beslutninger såsom vedrørende eksportmængder fastsættes frit og træffes som reaktion på markedssignaler, der afspejler udbud og efterspørgsel.

(55) Endvidere kunne ingen af de tre eksporterende producenter påvise, at de opfyldte kriterium 3 (virksomhedens vigtigste ledende stillinger og aktier er tilstrækkeligt uafhængige af statslig indgriben). Ingen af virksomhederne kunne påvise, at de relevante brugsrettigheder til jord blev overført til dem, eller på hvilke vilkår og betingelser. Virksomhed 6 fremlagde endvidere ikke nogen oplysninger vedrørende bestyrelsens sammensætning, og om hvordan der træffes beslutninger i virksomheden. På dette grundlag godtgjorde ingen af de tre pågældende eksporterende producenter, at de var tilstrækkeligt uafhængige af statslig indgriben.

(56) Derfor opfyldte ingen af de tre pågældende eksporterende producenter betingelserne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring, og Kommissionen informerede de pågældende eksporterende producenter herom og opfordrede dem til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger fra nogen af de tre pågældende eksporterende producenter, og de blev som følge heraf alle nægtet individuel behandling.

(57) Restantidumpingtolden for Kina bør derfor pålægges eksporten fra disse tre eksporterende producenter i anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006. Anvendelsesperioden for denne forordning var oprindeligt fra 7. oktober 2006 til 7. oktober 2008. Efter indledningen af en udløbsundersøgelse blev forordningen den 30. december 2009 forlænget til 31. marts 2011. Den ulovlighed, der blev identificeret i dommene, består i, at EU-institutionerne ikke fastslog, om varer produceret af de pågældende eksporterende producenter skulle pålægges resttolden eller en individuel told. På baggrund af den ulovlighed, som Domstolen identificerede, er der intet lovgrundlag for helt at undtage de pågældende eksporterende producenter af den pågældende vare fra at erlægge en eventuel antidumpingtold. En ny retsakt, der afhjælper den ulovlighed, som Domstolen identificerede, skal derfor kun indeholde en ny vurdering af den gældende antidumpingtold og ikke af selve foranstaltningerne.

(58) Idet det konkluderes, at resttolden bør genindføres, for så vidt angår de pågældende eksporterende producenter, med den samme sats, som oprindeligt indførtes ved den anfægtede forordning og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, er det ikke nødvendigt at ændre Rådets forordning (EF) nr. 388/2008. Nævnte forordning er fortsat gyldig.

C. KONKLUSIONER

(59) Ud fra de modtagne bemærkninger og analysen heraf konkluderedes det, at restantidumpingtolden for Kina, altså 16,5 %, bør genindføres i anvendelsesperioden for den anfægtede forordning.

D. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

(60) De pågældende eksporterende producenter og alle de parter, der gav sig til kende, blev informeret om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale genindførelse af den endelige antidumpingtold på eksporten fra de tre pågældende eksporterende producenter. De blev indrømmet en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger.

E. DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER EFTER FREMLÆGGELSEN AF OPLYSNINGER

(61) Efter fremlæggelsen af oplysninger modtog Kommissionen bemærkninger på vegne af i) Federation of the European Sporting Goods (»FESI«) og the Footwear Coalition; ii) virksomhedsgruppen Deichmann (»Deichmann«) og iii) Skechers SARL (»Skechers«), som begge er importører af fodtøj i Unionen.

(62) I deres bemærkninger til fremlæggelsen fremførte FESI og Footwear Coalition først, at den gældende gennemførelse er baseret på samme retsgrundlag og begrundelse som de forordninger, som Kommissionen tidligere vedtog i forbindelse med den samme gennemførelsesprocedure, nemlig gennemførelsesforordning (EU) 2016/1395, gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 og gennemførelsesforordning (EU) 2016/1731. I deres bemærkninger til fremlæggelsen henviste de derfor blot til og indarbejdede de bemærkninger, som de havde indsendt i forbindelse med ovenstående forordninger hhv. den 16. december 2015, den 6. juni 2016, den 16. juni 2016 og den 11. august 2016, dog uden at begrunde disse bemærkninger og påstande yderligere.

(63) FESI og Footwear Coalition gentog hovedsagelig, genåbningen af proceduren og genindførelsen af antidumpingtolden med tilbagevirkende kraft i) savnede retsgrundlag, og at Kommissionen i praksis ikke havde beføjelser til at vedtage flere foranstaltninger for angiveligt at efterkomme forpligtelsen i artikel 266 i TEUF; ii) var i strid med retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og princippet om tilbagevirkende kraft; iii) ikke stod i rimeligt forhold til formålet og var i strid med artikel 5, stk. 4, i TEU og artikel 266 i TEUF; og iv) var i strid med princippet om ikkeforskelsbehandling.

(64) Som svar på disse bemærkninger henviser Kommissionen til gennemførelsesforordning (EU) 2016/1395, gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 og gennemførelsesforordning (EU) 2016/1731, hvori man til fulde havde besvaret FESI's og Footwear Coalition's bemærkninger i forbindelse med den gældende gennemførelse. Da FESI og Footwear Coalition ikke uddybede deres argumenter yderligere, finder Kommissionen, at de blev fuldt ud besvaret i ovennævnte forordninger, og konklusionerne i disse forordninger bekræftes derfor.

(65) Desuden påstod FESI og Footwear Coalition, at Kommissionen af hensyn til retssikkerheden ikke burde vedtage og offentliggøre flere retsakter vedrørende gennemførelsen af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14, før Domstolen afsiger dom i en pågående præjudiciel afgørelse, som blev fremsat af Finanzgericht Düsseldorf (i sag C-256/16), jf. betragtning 22, vedrørende gyldigheden af gennemførelsesforordning (EU) 2016/223.

(66) I henhold til artikel 278 i TEUF har retssager vedrørende retsakter vedtaget af institutionerne ikke opsættende virkning. I henhold til retspraksis kan en national ret desuden kun opsætte anvendelsen af en retsakt, når kriterierne i dommene vedrørende Zuckerfabrik Süderdithmarschen/Altana er opfyldt. Den forelæggende ret i sag C-256/16 har ikke opsat anvendelsen af gennemførelsesforordning (EU) 2016/223. Kommissionen har derfor intet grundlag for ikke at efterkomme nævnte forordning. Under alle omstændigheder er gyldigheden af nærværende forordning uafhængig af gyldigheden af gennemførelsesforordning (EU) 2016/223.

(67) FESI og Footwear Coalition påstod sluttelig, at Kommissionen i strid med princippet om forsvarlig forvaltning havde foretaget en overfladisk vurdering af status for de virksomheder, der fremgår af bilag III til denne forordning, uden at tage de fortrolige oplysninger i betragtning, som foreligger i sagsakterne, og at den havde klassificeret virksomhederne i nævnte bilag ukorrekt, selv om de behørigt havde indsendt anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i fodtøjsproceduren i 2005.

(68) Kommissionen bekræfter hermed, at den ikke modtog anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra nogen af virksomhederne i bilag III i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. FESI og Footwear Coalition fremlagde ingen beviser for disse påstande. Som det fremgår af betragtning 24, var der blandt virksomhederne i bilag III også virksomheder, som ikke er berørt af undersøgelsen, idet de f.eks. ikke er beliggende i Kina eller Vietnam eller er handelsvirksomheder, som under alle omstændigheder ikke er berettiget til en individuel dumpingmargen. Kommissionen afviste derfor ovennævnte påstand.

(69) Hvad angår Deichman-sagen, blev det først påstået, at Kommissionen ikke har retsgrundlag for at undersøge anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra eksporterende producenter i den oprindelige undersøgelse. Deichmann påstod, at proceduren, som blev afsluttet ved foranstaltningernes udløb den 31. marts 2011, ikke var blevet ugyldiggjort ved dommen i de forenede sager C-659/13 og C-34/14, og at den derfor ikke kan genåbnes.

(70) For så vidt angår påstanden om, at de pågældende foranstaltninger udløb den 31. marts 2011, forstår Kommissionen ikke, hvorfor foranstaltningens udløb skulle være relevant for Kommissionens mulighed for at vedtage en ny retsakt til at afløse den annullerede retsakt. Den dom, hvorved den første retsakt annulleres, genåbner i henhold til retspraksis den administrative procedure, som kan genoptages netop på det tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte.

(71) Antidumpingprocedurerne er derfor stadig igangværende som følge af annullationen af den retsakt, der afsluttede procedurerne. Kommissionen er forpligtet til at afslutte disse procedurer, da grundforordningen fastsætter, at en undersøgelse skal afsluttes ved en retsakt fra Kommissionen.

(72) Dernæst påstod Deichmann, at den nuværende procedure er i strid med princippet om tilbagevirkende kraft og retssikkerhedsprincippet samt grundforordningens artikel 10.

(73) For så vidt angår kravet om tilbagevirkende kraft på grundlag af grundforordningens artikel 10 og artikel 10 i WTO's antidumpingaftale, hedder det i grundforordningens artikel 10, stk. 1, som overtager teksten fra artikel 10, stk. 1, i WTO's antidumpingaftale, at midlertidige foranstaltninger og endelig antidumpingtold kun finder anvendelse på varer, der overgår til fri omsætning efter det tidspunkt, hvor afgørelsen i medfør af henholdsvis grundforordningens artikel 7, stk. 1, eller artikel 9, stk. 4, træder i kraft. I den foreliggende sag anvendes den pågældende antidumpingtold kun på varer, der overgik til fri omsætning, efter at den midlertidige og den anfægtede (endelige) forordning, som blev vedtaget i medfør af henholdsvis grundforordningens artikel 7, stk. 1, og artikel 9, stk. 4, var trådt i kraft. Tilbagevirkende kraft i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 1, vedrører imidlertid kun situationer, hvor varerne overgik til fri omsætning, inden der blev indført foranstaltninger, som det fremgår af selve ordlyden i denne bestemmelse og af undtagelsen i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 4.

(74) Kommissionen bemærker endvidere, at der hverken foreligger tilbagevirkende kraft eller krænkelse af retssikkerheden og de berettigede forventninger i forbindelse med den foreliggende sag.

(75) For så vidt angår tilbagevirkende kraft, sondrer Domstolens praksis ved afgørelsen af, om en foranstaltning anvendes med tilbagevirkende kraft, mellem anvendelsen af en ny regel i en situation, der er blevet endelig (også omtalt som en eksisterende eller endeligt etableret retlig situation) (22), og en situation, der startede før den nye regels ikrafttræden, men som endnu ikke er endelig (også omtalt som en midlertidig situation) (23).

(76) I den foreliggende sag er situationen med import af den pågældende vare, som startede i løbet af anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006, endnu ikke blevet endelig, idet den gældende antidumpingtold for disse varer endnu ikke er endeligt fastlagt som følge af annullationen af den anfægtede forordning. Samtidig blev importørerne af fodtøj ved offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen (24) og forordningen om midlertidig told advaret om, at en sådan told kunne indføres. Det er almindelig praksis ved EU's domstole, at operatører ikke kan erhverve berettigede forventninger, før institutionerne har vedtaget en retsakt, der afslutter den administrative procedure, som er blevet endelig (25).

(77) Denne forordning medfører øjeblikkelig anvendelse på de fremtidige virkninger af en aktuel situation, nemlig den told på fodtøj, der er blevet opkrævet af de nationale toldmyndigheder. Som følge af, at der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om anmodningerne om godtgørelse, udgør tolden en aktuel situation. I denne forordning fastsættes den toldsats, der skal gælde for importen, og dermed regulerer den de fremtidige virkninger af den aktuelle situation.

(78) Selv hvis der var tale om tilbagevirkende kraft i EU-retlig forstand, hvilket ikke er tilfældet, ville en sådan tilbagevirkende kraft under alle omstændigheder være berettiget af følgende grund:

(79) EU-rettens materielle regler kan anvendes på situationer, der eksisterede før deres ikrafttræden, for så vidt at det klart fremgår af betingelserne, målsætningerne eller de generelle mål, at de får en sådan virkning (26). Navnlig blev det i sag C-337/88, Società agricola fattoria alimentare (SAFA) (27), fastslået, at: selv om retssikkerhedsprincippet i almindelighed er til hinder for, at en fællesskabsretsakt tillægges gyldighed fra et tidspunkt, der ligger før aktens offentliggørelse, kan dette rent undtagelsesvis tillades, når det tilstræbte formål fordrer det, og de berørtes berettigede forventning respekteres behørigt.

(80) I den foreliggende sag er målet at efterkomme Kommissionens forpligtelse i henhold til artikel 266 i TEUF. Da Domstolen i de domme, der er omtalt i betragtning 12, kun konstaterede en ulovlighed vedrørende fastlæggelsen af den gældende told og ikke vedrørende indførelsen af selve foranstaltningerne (dvs. vedrørende konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesser), kunne de pågældende eksporterende producenter ikke have haft en berettiget forventning om, at der ikke ville blive indført endelige antidumpingforanstaltninger. Det kan således ikke antages, at denne indførelse af told, selv hvis den havde tilbagevirkende kraft — hvilket den ikke havde — var et brud på de berettigede forventninger.

(81) For det tredje påstod Deichmann, at Kommissionens udtalelse i betragtning 38 om, at Domstolen annullerede den anfægtede forordning og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, for så vidt angår eksport af visse typer fodtøj fra visse kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter, ikke er korrekt, idet dommen i sag C-659/13 og C-34/14 ikke annullerede forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, for så vidt angår de tre pågældende eksporterende producenter, men havde annulleret disse forordninger med erga omnes-virkning. Deichmann mente, at hvis Kommissionen genindførte en antidumpingtold kun på importen fra de tre pågældende eksporterende producenter, og ikke på importen fra andre eksporterende producenter, der ligeledes blev berørt af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 C&J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE, ville dette udgøre uberettiget forskelsbehandling af importen fra disse andre eksporterende producenter og ville desuden være i strid med artikel 266 i TEUF.

(82) Hvad angår påstanden om forskelsbehandling af importen fra andre eksporterende producenter, der blev berørt af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 C&J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE, bemærker Kommissionen, at eksporterende producenter og visse importører, der var berørt af den foreliggende forordning, nyder domstolsbeskyttelse i EU's retssystem i forbindelse med den foreliggende forordning. Andre importører nyder godt af denne beskyttelse via de nationale domstole, der gennemfører EU-retten.

(83) Påstanden om forskelsbehandling er ligeledes ubegrundet. Med henblik på at gennemføre dommen i de forenede sager C-659/13 C & J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE vedtog Kommissionen, jf. betragtning 21, gennemførelsesforordning (EU) 2016/223 om fastlæggelse af en procedure for vurdering af en række anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra eksporterende producenter i Kina og Vietnam og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14. I nævnte forordnings artikel 1 pålagde Kommissionen de nationale toldmyndigheder at fremsende alle anmodninger om tilbagebetaling af den endelige antidumpingtold, der er betalt på importen af fodtøj med oprindelse i Kina og Vietnam, som importørerne havde fremsat på grundlag af EF-toldkodeksens artikel 236 og baseret på, at en eksporterende producent, som ikke indgik i stikprøven, havde anmodet om markedsøkonomisk eller individuel behandling i den oprindelige undersøgelse. Kommissionen vurderer de relevante anmodninger om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling og genindfører en passende told. På dette grundlag bør de nationale toldmyndigheder derefter træffe afgørelse om anmodningen om tilbagebetaling af og fritagelse for antidumpingtold.

(84) For al import af fodtøj, hvor ovennævnte kriterier er opfyldt, vil Kommissionen således undersøge anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling, og antidumpingtolden vil blive genindført på grundlag af de objektive kriterier i artikel 2, stk. 7, litra b), og artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring. Derfor vil alle andre eksporterende producenter fra Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven, og deres importører blive behandlet på samme måde på et senere tidspunkt i henhold til den procedure, der er fastsat i gennemførelsesforordning (EU) 2016/223. Kun i tilfælde, hvor der ikke er udestående nationale procedurer, vil der ikke blive foretaget en vurdering af anmodninger om markedsøkonomisk og individuel behandling og individuel behandling, da dette ville være formålsløst.

(85) For det fjerde påstod Deichmann, at der ville være tale om forskelsbehandling, hvis man genindførte en antidumpingtold for de tre pågældende eksporterende producenter, idet der ikke blev geninført antidumpingtold efter dommene i Brosmann- og Aokang-sagerne.

(86) Denne påstand er ubegrundet. Importører, der har importeret fra Brosmann og de fire øvrige eksporterende producenter, der er berørt af dommen i sag C-247/10P og C-249/10P, befinder sig i en anden faktisk og retlig situation, fordi deres eksporterende producenter besluttede at bestride den anfægtede forordning, og fordi de fik tilbagebetalt deres told, således at de beskyttes af artikel 221, stk. 3, i EF-toldkodeksen. En sådan anfægtelse og en sådan tilbagebetaling har ikke fundet sted for andre.

(87) For det femte påstod Deichmann, at der opstod en række proceduremæssige uregelmæssigheder i denne undersøgelse. For det første påstod virksomheden, at de pågældende eksporterende producenter ikke længere med sikkerhed befinder sig i en situation, hvor de kan indsende relevante bemærkninger eller tilføre yderligere bevis som støtte for de anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, som de indsendte for flere år siden. Eksempelvis eksisterer virksomhederne måske ikke længere, eller de relevante dokumenter foreligger måske heller ikke længere.

(88) Desuden påstod Deichmann, at Kommissionens foranstaltninger i modsætning til i den oprindelige undersøgelse både retligt og faktisk kun påvirker importører, som imidlertid ikke har mulighed for at fremlægge relevante bemærkninger og ikke kan pålægge deres leverandører at samarbejde med Kommissionen.

(89) Kommissionen bemærker, at der i grundforordningen ikke er noget krav til Kommissionen om at give eksporterende virksomheder, der anmoder om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, mulighed for at tilvejebringe manglende faktuelle oplysninger. Den minder om, at bevisbyrden ifølge retspraksis påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b). Det fremgår af artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, at en sådan producents krav skal indeholde tilstrækkelige beviser, som specificeret i nævnte bestemmelse, for, at producenten driver virksomhed på markedsøkonomiske vilkår. I henhold til Domstolens domme i Brosmann- og Aokang-sagerne påhviler det således ikke institutionerne at bevise, at producenten ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det Kommissionen at vurdere, om de af den berørte producent angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, med henblik på at tildele producenten markedsøkonomisk/individuel behandling er opfyldt (jf. betragtning 40). Retten til at blive hørt vedrører vurderingen af disse faktiske omstændigheder, men omfatter ikke retten til at afhjælpe mangelfulde oplysninger. Ellers ville den eksporterende producent kunne forlænge vurderingen på ubestemt tid ved at fremlægge oplysningerne lidt efter lidt.

(90) Det skal i den forbindelse erindres, at Kommissionen ikke er forpligtet til at anmode den eksporterende producent om at supplere anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Som nævnt i foregående betragtning kan Kommissionen basere sin vurdering på de oplysninger, som den eksporterende producent har indgivet. Under alle omstændigheder har de pågældende eksporterende producenter ikke anfægtet Kommissionens vurdering af deres anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, og de har ikke meddelt, hvilke dokumenter eller medarbejdere de ikke længere råder over. Påstanden er derfor så abstrakt, at institutionerne ikke kan tage hensyn til disse vanskeligheder i forbindelse med vurderingen af anmodningerne om markedsøkonomisk/individuel behandling. Da denne påstand er baseret på formodninger og ikke understøttes af nøjagtige angivelser af, hvilke dokumenter og medarbejdere man ikke længere råder over, og af relevansen af disse dokumenter og medarbejdere for vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, afvises denne påstand.

(91) Hvad angår påstanden om, at denne importør ikke ville have mulighed for at fremlægge relevante oplysninger, bemærker Kommissionen følgende: for det første er importører ikke omfattet af retten til forsvar, da antidumpingforanstaltningerne ikke er rettet mod dem, men mod de eksporterende producenter. For det andet havde importørerne mulighed for at fremsætte bemærkninger herom allerede i den administrative procedure forud for vedtagelsen af den anfægtede forordning. Hvis importørerne for det tredje mente, at der var tale om en uregelmæssighed i denne forbindelse, måtte de træffe de nødvendige kontraktmæssige aftaler med deres leverandører for at sikre sig, at de rådede over de nødvendige dokumenter. Påstanden må derfor afvises.

(92) For det sjette påstod Deichmann, at Kommissionen undlod at undersøge, om indførelse af antidumpingtold ville være i Unionens interesse, og fremførte, at foranstaltningerne ville være i strid med Unionens interesser, fordi i) foranstaltningerne allerede havde deres ønskede virkning, da de blev indført i første omgang, ii) foranstaltningerne ikke ville udgøre en yderligere fordel for EU-erhvervsgrenen, iii) foranstaltningerne ikke ville have nogen indvirkning på de eksporterende producenter, og iv) foranstaltningerne ville pålægge importørerne i Unionen en betydelig omkostning.

(93) Den foreliggende sag vedrører kun anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, fordi dette er det eneste punkt, hvor EU's retsinstanser har identificeret en retlig fejl. Hvad angår Unionens interesser, er vurderingen i forordning (EF) nr. 1472/2006 stadig gyldig. Desuden er den nuværende foranstaltning berettiget for at beskytte Unionens finansielle interesser.

(94) Sluttelig påstod Deichmann, at antidumpingtolden, hvis den genindføres, ikke længere vil kunne opkræves, da forældelsesfristen i artikel 103 i EF-toldkodeksen var udløbet. Deichmann mente, at denne situation var et tilfælde af misbrug af beføjelser fra Kommissions side.

(95) Kommissionen minder om, at forældelsesfristen iflg. artikel 103 i EF-toldkodeksen ikke finder anvendelse, når der er indgivet en appel i henhold til artikel 44 i EF-toldkodeksen, hvilket er tilfældet i de foreliggende sager, som vedrører appelsager på grundlag af artikel 236 i EF-toldkodeksen.

(96) Hvad angår Skechers, erkendte virksomheden, at ingen af de eksporterende producenter, der er berørt af denne gennemførelse, var dens leverandør, og var derfor af den opfattelse, at konklusionerne ikke var relevante for dens situation. Denne part fremførte, at konklusionerne af den nuværende gennemførelse derfor ikke kan udgøre et grundlag for at afvise dens anmodninger om godtgørelse, der er indgivet til de nationale toldmyndigheder. Importøren anmodede desuden om, at dens leverandørers anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling blev undersøgt på grundlag af de dokumenter, som de relevante belgiske toldmyndigheder havde forelagt Kommissionen.

(97) For så vidt angår ovenstående anmodning, henviser Kommissionen til gennemførelsesforordning (EU) 2016/223 om fastlæggelse af en procedure for vurdering af en række anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra eksporterende producenter i Kina og Vietnam og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14, hvori det fastlægges, hvilken procedure der skal følges. Kommissionen vil navnlig i henhold til artikel 1 og 2 i nævnte forordning undersøge de relevante anmodninger om markedsøkonomisk/individuel behandling, så snart den har modtaget den relevante dokumentation fra toldmyndighederne. Det skal bemærkes, at de belgiske toldmyndigheder i mellemtiden har forsynet Kommissionen med en liste over eksporterende producenter fra Kina og Vietnam, som ikke indgår i stikprøven, og som angiveligt havde anmodet om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i den oprindelige undersøgelse og var leverandører til importører, der anmodede om tilbagebetaling af tolden. Kommissionen er i øjeblikket i færd med at foretage en vurdering af disse anmodninger. Undersøgelsen pågår stadig.

(98) Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1036 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder, undtagen sportsfodtøj, fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi, hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj og fodtøj med beskyttelseståkappe, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam, produceret af de eksporterende producenter, som er opført i bilag II til denne forordning, og henhørende under KN-kode: 6403 20 00, ex 6403 30 00 (28), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00 (29), som fandt sted i anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) 1294/2009. Taric-koderne er opført i bilag I til nærværende forordning.

2. I denne forordning forstås ved:

— »sportsfodtøj«: fodtøj i henhold til definitionen i underpositionsbestemmelse 1 til kapitel 64 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 1719/2005 (30)

— »fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi«: fodtøj, for hvilket cif-prisen pr. par er lig med eller højere end 7,5 EUR, til sportsbrug, med en støbt (dog ikke sprøjtestøbt) sål i et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer, der er specielt beregnede til at afbøde stød fra vertikale eller laterale bevægelser, og med tekniske karakteristika som f.eks. hermetiske puder indeholdende luft eller væske, mekaniske stødabsorberende eller -neutraliserende dele eller materialer som polymerer med lav massefylde og henhørende under KN-kode ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 og ex 6403 99 98

— »fodtøj med beskyttelseståkappe«: fodtøj med en indbygget beskyttelseståkappe og en modstandsdygtighed over for stød på mindst 100 joule (31) og henhørende under KN-kode: ex 6403 30 00 (32), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00

— »hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj«: fodtøj henhørende under KN-kode ex 6405 10 00.

3. Den endelige antidumpingtold fastsættes til 16,5 % af nettoprisen, frit EU's grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af de eksporterende producenter, som er opført i bilag II til denne forordning.

Artikel 2

De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 553/2006, opkræves endeligt. Beløb til sikkerhedsstillelse, som ligger ud over den endelige antidumpingtold, frigives.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2016. På Kommissionens vegne Jean-Claude JUNCKER Formand

(1) EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 553/2006 af 23. marts 2006 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 98 af 6.4.2006, s. 3).

(3) Rådets forordning (EF) nr. 1472/2006 af 5. oktober 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 275 af 6.10.2006, s. 1).

(4) Rådets forordning (EF) nr. 388/2008 af 29. april 2008 om udvidelse af de endelige antidumpingforanstaltninger, som indførtes ved forordning (EF) nr. 1472/2006, på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina til også at omfatte import af samme vare afsendt fra Macao SAR, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej (EUT L 117 af 1.5.2008, s. 1).

(5) EUT C 251 af 3.10.2008, s. 21.

(6) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 af 22. december 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og i Folkerepublikken Kina som udvidet til også at omfatte import af visse typer fodtøj med overdel af læder afsendt fra Macao SAR, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej, som følge af en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (EUT L 352 af 30.12.2009, s. 1).

(7) EUT C 295 af 11.10.2013, s. 6.

(8) Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/149/EU af 18. marts 2014 om forkastelse af forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (EUT L 82 af 20.3.2014, s. 27).

(9) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1).

(10) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1).

(11) Forenede sager 97, 193, 99 og 215/86 Asteris AE m.fl. og Den Hellenske Republik mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 2181, præmis 27 og 28.

(12) Sag C-415/96, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1998 I, s. 6993, præmis 31, sag C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147, præmis 80-85, sag T-301/01, Alitalia mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 1753, præmis 99 og 142, forenede sager T-267/08 og T-279/08, Région Nord-Pas de Calais mod Kommissionen, Sml. 2011 II, s. 0000, præmis 83.

(13) Sag C-415/96, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1998 I, s. 6993, præmis 31, sag C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147, præmis 80-85.

(14) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51).

(15) Forordning (EF) nr. 1225/2009 blev efterfølgende ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 765/2012 af 13. juni 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 237 af 3.9.2012, s. 1). I henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 765/2012 finder de ændringer, som indføres ved nævnte ændringsforordning, kun anvendelse på undersøgelser, der indledes efter nævnte forordnings ikrafttrædelse. Den nuværende undersøgelse indledtes imidlertid den 7. juli 2005 (EUT C 166 af 7.7.2005, s. 14).

(16) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1395 af 18. august 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina, produceret af Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. og Win Profile Industries Ltd, og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 (EUT L 225 af 19.8.2016, s. 52).

(17) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 af 13. september 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam, produceret af Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomhed Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc. og Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 (EUT L 245 af 14.9.2016, s. 16).

(18) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1731 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam og produceret af General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 (EUT L 262 af 29.9.2016, s. 4).

(19) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/223 af 17. februar 2016 om fastlæggelse af en procedure for vurdering af en række anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra eksporterende producenter i Kina og Vietnam og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 (EUT L 41 af 18.2.2016, s. 3).

(20) Sag C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147.

(21) Af fortrolighedshensyn er virksomhedernes navne blevet erstattet af tal. Virksomhed 1 til 3 var genstand for gennemførelsesforordning (EU) 2016/1731, jf. betragtning 20. De virksomheder, der er omfattet af denne forordning, blev tildelt de fortløbende numre 4-6.

(22) Sag 270/84, Licata mod ØSU, Sml. 1986, s. 2305, præmis 31; sag C-60/98, Butterfly Music mod CEMED, Sml. 1999 I, s. 3939, præmis 24, sag 68/69, Bundesknappschaft mod Brock, Sml. 1970, s. 171, præmis 6, sag 1/73, Westzucker GmbH mod Einfuhr und Vorratsstelle für Zucker, Sml. 1973, s. 723, præmis 5, sag 143/73 Sopad mod Forma m.fl., Sml. 1973, s. 1433, præmis 8; sag 96/77, Bauche, Sml. 1978, s. 383, præmis 48, sag 125/77, KoninklijkeScholten-Honig NV mod Floofdproduktschaap voor Akkerbouwprodukten, Sml. 1978, s. 1991, præmis 37, sag 40/79, Ρ mod Kommissionen, Sml. 1981, s. 361, præmis 12, sag T-404/05, Grækenland mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 272, præmis 77, sag C-334/07 Ρ, Kommissionen mod Freistaat Sachsen, Sml. 2008 I, s. 9465, præmis 53.

(23) Sag T-176/01 Ferriere Nord mod Kommissionen, Sml. 2004 II, s. 3931, præmis 139, sag C-334/07 Ρ (se fodnote 22).

(24) EUT C 166 af 7.7.2005, s. 14.

(25) Sag C-169/95, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1997 I, s. 135, præmis 51-54, forenede sager T-116/01 og T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA mod Kommissionen, Sml. 2003 II, s. 2957, præmis 205.

(26) Sag C-34/92, GruSa Fleisch mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas, Sml. 1993-I, s. 4147, præmis 22. Samme eller lignende ordlyd kan eksempelvis findes i forenede sager 212-217/80, Meridionale Industria Salumi α.δ., Sml. 1981, s. 2735, præmis 9 og 10, sag 21/81, Bout, Sml. 1982, s. 381, præmis 13, sag T-42/96, Eyckeler & Malt mod Kommissionen, Sml. 1998 II, s. 401, præmis 53 og 55-56, sag T-180/01, Euroagri mod Kommissionen, Sml. 2004 II, s. 369, præmis 36-37.

(27) Sag C-337/88, Società agricola fattoria alimentare (SAFA), Sml. 1990 I, s. 1, præmis 13.

(28) I medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 301 af 31.10.2006, s. 1) udskiftes denne KN-kode pr. 1. januar 2007 med KN-kode ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 og ex 6403 99 05.

(29) Som defineret i Kommissionens forordning (EF) nr. 1719/2005 af 27. oktober 2005 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 286 af 28.10.2005, s. 1). Hvilke varer der er omfattet, bestemmes ved at kombinere varebeskrivelsen i artikel 1, stk. 1, med varebeskrivelsen for de tilsvarende KN-koder set under ét.

(30) Kommissionens forordning (EF) nr. 1719/2005 af 27. oktober 2005 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 286 af 28.10.2005, s. 1).

(31) Modstandsdygtigheden over for stød måles efter den europæiske standard EN345 eller EN346.

(32) I medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 301 af 31.10.2006, s. 1) udskiftes denne KN-kode pr. 1. januar 2007 med KN-kode ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 og ex 6403 99 05.

BILAG I Taric-koder for fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder som omhandlet i artikel 1 a) Fra den 7. oktober 2006: 6403300039, 6403300089, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 og 6405100080 b) Fra den 1. januar 2007: 6403510519, 6403510599, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403590519, 6403590599, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403910519, 6403910599, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403990519, 6403990599, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 og 6405100080 c) Fra den 7. september 2007: 6403510515, 6403510518, 6403510595, 6403510598, 6403511191, 6403511199, 6403511591, 6403511599, 6403511991, 6403511999, 6403519191, 6403519199, 6403519591, 6403519599, 6403519991, 6403519999, 6403590515, 6403590518, 6403590595, 6403590598, 6403591191, 6403591199, 6403593191, 6403593199, 6403593591, 6403593599, 6403593991, 6403593999, 6403599191, 6403599199, 6403599591, 6403599599, 6403599991, 6403599999, 6403910515, 6403910518, 6403910595, 6403910598, 6403911195, 6403911198, 6403911395, 6403911398, 6403911695, 6403911698, 6403911895, 6403911898, 6403919195, 6403919198, 6403919395, 6403919398, 6403919695, 6403919698, 6403919895, 6403919898, 6403990515, 6403990518, 6403990595, 6403990598, 6403991191, 6403991199, 6403993191, 6403993199, 6403993391, 6403993399, 6403993691, 6403993699, 6403993891, 6403993899, 6403999195, 6403999198, 6403999325, 6403999328, 6403999395, 6403999398, 6403999625, 6403999628, 6403999695, 6403999698, 6403999825, 6403999828, 6403999895, 6403999898, 6405100081 og 6405100089

BILAG II Liste over eksporterende producenter, på hvis import der indføres en endelig antidumpingtold Navn på den eksporterende producent Taric-tillægskode Chengdu Sunshine Shoes Co. Ldt og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomhed »Capital Concord Enterprises Ltd« A999 Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd (også »Shyang Yuu Footwear«) A999 Fujian Sunshine Footwear Co Ltd A999

BILAG III Liste over virksomheder, der er blevet anmeldt til Europa-Kommissionen, som hverken indsendte anmodninger om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling i forbindelse med den oprindelige undersøgelse — (KMW) MONTAIN HARDWEAR DISTRIBUTIO — (KYD) KENTUCKY DISTRIBUTION CENTER — C.T.N. FOOTWEAR COM. LTD — CALCADO JONITA — CIMTEX COMPOSITE MANUFACTURING — DA SHENG ENTERPRISE CO., LTD — EASY WAY FOOTWARE CO.,LTD — ETS COLUMBIA INTER — FUJIAN PUTIAN SHUANGYUAN FOOTW — FUJIAN SHUANGCHI SPORTS GOODS — FUZHOU DONG LIAN ENTERPRISE CO — FUZHOU TIANXIANG SHOES & GARME — GENWELL INTERNATION CORP — GREAT LOTUS MANUFACTURING CO — HO HSING INTERNATIONAL CO., LTD — IDEA (MACAO COMMERCIAL OFFSHORE) — JEESHEN INTERNATIONAL CO LTD C.O. J — KINGFIELD INTERNATIONAL LTD — LUCKY PORT TRADING LIMITED — MACNEILL WORLDWID PACIFIC LTD — PORTLAND NORGE WITH PO — POU YUEN (CAMBODIA) ENTERPRISE — PRO DRAGON INC. — PT SHYANG JU FUNG — PUTIAN XINLONG FOOTWEAR CO. LT — QINGDAO SUNWAY SHOES CO.LTD — REKORD — SHINY EAST LIMITED — STATEWAY ENTERPRISES LIMITED — SUN PALACE TRADING LIMITED — THE LOOK MACAO COMMERCIAL OFFSHORE — WEI TONG TRADING LIMITED — WINNING INDUSTRIAL — XIAMEN FULI SHOES CO.,LTD — YYS — ZHEJIANG WILLING FOREIGN TRADING CO

BILAG IV Liste over eksporterende producenter, der er blevet anmeldt til Europa-Kommissionen, som allerede er blevet vurderet individuelt eller som led i en virksomhedsgruppe, der blev udtaget til at indgå i stikprøven af eksporterende producenter i den oprindelige undersøgelse Virksomhedens navn — Feng Tay Chine — Pou Yuen Vietnam Enterprise — Pou Yuen Vietnam Company Ltd — Sky High Trading Limited