DA Den Europæiske Unions Tidende L 345/1

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1973/2004

af 29. oktober 2004

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer

INDHOLD

Kapitel 1 Anvendelsesområde og almindelige bestemmelser

Kapitel 2 Særlig kvalitetspræmie for hård hvede

Kapitel 3 Præmie for proteinafgrøder

Kapitel 4 Afgrødespecifik betaling for ris

Kapitel 5 Arealbetaling for nødder

Kapitel 6 Støtte til stivelseskartofler

Kapitel 7 Mælkepræmie og tillægsbetaling

Kapitel 8 Støtte til energiafgrøder

Afdeling 1 Definitioner

Afdeling 2 Kontrakt

Afdeling 3 Ændring og ophævelse af kontrakten

Afdeling 4 Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres

Afdeling 5 Betingelser for betaling af støtten

Afdeling 6 Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser

Afdeling 7 Sikkerhedsstillelser

Afdeling 8 Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport

Afdeling 9 Kontrol

Afdeling 10 Udelukkelse fra støtten til energiafgrøder og vurdering

Kapitel 9 Særlig regionalstøtte til markafgrøder

Kapitel 10 Støtte til frø

Kapitel 11 Arealstøtte til markafgrøder

Afdeling 1 Almindelige bestemmelser for berettigelse til arealstøtte til markafgrøder

Afdeling 2 Særlige bestemmelser for visse markafgrøder

Afdeling 3 Basisarealer, referenceudbytter og lofter

Afdeling 4 Udtagning

Afdeling 5 Meddelelser

Kapitel 12 Præmier for får og geder

Afdeling 1 Direkte betalinger

Afdeling 2 Lofter, reserver og overdragelser

Afdeling 3 Supplerende betalinger

Afdeling 4 Almindelige bestemmelser

Kapitel 13 Betalinger i forbindelse med oksekød

Afdeling 1 Særlig præmie (artikel 123 i forordning (EF) nr. 1782/2003)

Afdeling 2 Sæsonpræmie (artikel 124 i forordning (EF) nr. 1782/2003)

Afdeling 3 Ammekopræmie (artikel 125-129 i forordning (EF) nr. 1782/2003)

Afdeling 4 Fælles bestemmelser for den særlige præmie og ammekopræmien

Afdeling 5 Slagtpræmie (artikel 130 i forordning (EF) nr. 1782/2003)

Afdeling 6 Supplerende betalinger (artikel 133-136 i forordning (EF) nr. 1782/2003)

Afdeling 7 Almindelige bestemmelser

Afdeling 8 Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser

Kapitel 14 Generel arealbetalingsordning

Kapitel 15 Supplerende nationale direkte betalinger

Kapitel 16 Anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer

Afdeling 1 Formål og definitioner

Afdeling 2 Kontrakt

Afdeling 3 Ændring eller ophævelse af kontrakten

Afdeling 4 Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres

Afdeling 5 Betingelser for betaling af støtten

Afdeling 6 Opkøberens og ansøgerens forpligtelser

Afdeling 7 Sikkerhedsstillelser

Afdeling 8 Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport

Afdeling 9 Kontrol

Afdeling 10 Udelukkelse fra ordningen samt meddelelser

Kapitel 17 Arealstøtte for humle

Kapitel 18 Afsluttende bestemmelser

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, særlig artikel 41, stk. 1,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 110 og artikel 145, litra c), d), e) og f), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I afsnit IV og IVa i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat visse støtteordninger for landbrugere. Gennemførelsesbestemmelserne til nogle af disse ordninger er allerede blevet fastlagt ved følgende retsakter: Kommissionens forordning (EØF) nr. 1686/72 af 2. august 1972 om gennemførelse af visse regler om støtte inden for frøsektoren (2), Kommissionens forordning (EØF) nr. 1445/76 af 22. juni 1976 om fastsættelse af listen over de forskellige sorter af Lolium perenne L. (3), Kommissionens forordning (EF) nr. 1644/96 af 30. juli 1996 om gennemførelsesbestemmelser for ydelse af støtte for visse bælgplanter (4), Kommissionens forordning (EF) nr. 609/1999 af 19. marts 1999 om de nærmere regler om ydelse af støtte til humleproducenter (5), Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999 af 22. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (6), Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne (7), Kommissionens forordning (EF) nr. 2461/1999 af 19. november 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999, for så vidt angår anvendelsen af udtagne landbrugsarealer med henblik på produktion af råvarer (8), Kommissionens forordning (EF) nr. 2550/2001 af 21. december 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød for så vidt angår præmieordningerne og om ændring af forordning (EF) nr. 2419/2001 (9), Kommissionens forordning (EF) nr. 2199/2003 af 16. december 2003 om overgangsbestemmelser for anvendelse i 2004 af Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 for så vidt angår den generelle arealbetalingsordning i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (10) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2237/2003 af 23. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser til visse støtteordninger, der er fastsat i afsnit IV i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (11). Af hensyn til EF-forskrifternes klarhed bør disse retsakter ophæves og afløses af en enkelt forordning om gennemførelsesbestemmelser til alle disse ordninger, som anvendes fra den 1. januar 2005.

(2) For at disse ordninger kan forvaltes effektivt, bør arealstøtten begrænses til bestemte arealer og betingelserne fastlægges.

(3) Malta har et meget stort antal små bedrifter på under 0,3 ha. For at undgå, at mange landbrugere på Malta ikke kan komme i betragtning for de arealbaserede direkte betalinger, bør minimumsstørrelsen i ansøgninger om arealbaserede direkte betalinger på Malta fastsættes til 0,1 ha, og for årene 2005 og 2006 bør Malta kunne fravige artikel 107, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

(4) Det bør undgås, at arealer udelukkende tilsås, for at der kan opnås ret til arealstøtte. Der bør fastsættes visse betingelser for såning og dyrkning af afgrøder, navnlig for hård hvede, proteinafgrøder og ris. Af hensyn til de forskellige dyrkningsmetoder i EF bør de lokale normer respekteres.

(5) Der bør kun tillades en enkelt ansøgning om arealstøtte for en parcel, der dyrkes i et givet år, medmindre arealstøtten ydes som et supplement til den samme afgrøde eller støtten vedrører produktion af frø. Der kan ydes arealstøtte til afgrøder, som der ydes støtte til efter en ordning, som henhører under EF's struktur- eller miljøpolitik.

(6) Når det areal, som der ansøges om støtte for, overstiger det maksimale garantiareal eller basisarealerne eller delbasisarealerne, kræver de støtteordninger, der er baseret på arealstøtte, at det areal pr. landbruger, som der søges om støtte for, nedsættes proportionalt det pågældende år. Der bør derfor fastsættes retningslinjer og frister for udvekslingen af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne, for at nedsættelseskoefficienten kan fastlægges og Kommissionen informeres om de arealer, som støtten er udbetalt for. Samme bestemmelser bør gælde for nedsættelsen af de samlede individuelle referencemængder, hvis artikel 95, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse.

(7) Ifølge artikel 73 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er ydelsen af den særlige kvalitetspræmie for hård hvede betinget af, at der anvendes visse mængder certificeret frø af sorter, der i produktionsområdet anerkendes som værende af høj kvalitet og dermed egnet til produktion af semulje eller pasta. For at sikre, at disse krav overholdes, bør der fastsættes kriterier for metoden til screening af sorter i hver enkelt medlemsstat, og proceduren for opstilling af listen over de støtteberettigede sorter tillige med minimumsmængden af certificeret frø, der skal anvendes, bør fastsættes.

(8) Den korte periode mellem vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1782/2003 og ikrafttrædelsen af den særlige kvalitetspræmie for hård hvede gør det ikke muligt allerede nu at opstille en liste over støtteberettigede sorter efter den planlagte screeningmetode med henblik på ydelse af støtten i 2005. Medlemsstaterne må derfor opstille en foreløbig liste baseret på et udvalg af de nu anvendte sorter.

(9) I nogle regioner bliver proteinafgrøder af agronomiske grunde traditionelt sået blandet med korn. Den deraf resulterende afgrøde består hovedsagelig af proteinplanter. Med henblik på ydelse af præmien for proteinafgrøder bør de således tilsåede arealer derfor betragtes som arealer med proteinafgrøder.

(10) Det bør fastlægges, hvilke normer der skal gælde for sødlupin, og hvilke test der skal anvendes til at afgøre, hvorvidt frøene i en lupinprøve er søde.

(11) For at støtteordningen for nødder kan fungere effektivt og forvaltes ordentligt, bør arealstøtten ikke anvendes til finansiering af marginalbeplantninger eller enkeltstående træer. Der bør derfor fastlægges en mindste arealstørrelse og trætæthed for en specialiseret plantage. For at lette overgangen fra de nuværende forbedringsplaner, der først udløber efter indførelsen af den nye støtteordning, bør der fastsættes overgangsforanstaltninger.

(12) Betingelserne for udbetalingen og beregningen af den afgrødespecifikke betaling for ris afhænger ikke blot af det eller de basisarealer, der er fastsat for hver producentmedlemsstat ved forordning (EF) nr. 1782/2003, men også af en eventuel underinddeling af disse basisarealer i delbasisarealer og af de objektive kriterier, som hver enkelt medlemsstater har valgt at følge ved denne underinddeling, af betingelserne for dyrkningen af parcellerne og af basisarealernes minimumsstørrelse. Som følge deraf bør der fastsættes nærmere regler for, hvordan basisarealer og delbasisarealer oprettes, forvaltes og dyrkes.

(13) Ifølge artikel 82 i forordning (EF) nr. 1782/2003 indebærer en overskridelse af basisarealet, at den afgrødespecifikke betaling for ris nedsættes. Med henblik på beregningen af denne nedsættelse bør de kriterier, der skal tages i betragtning, og de koefficienter, der skal anvendes, fastlægges.

(14) Opfølgningen af de afgrødespecifikke betalinger for ris forudsætter, at Kommissionen har fået forelagt visse oplysninger om dyrkningen af basisarealer og delbasisarealer. Med henblik herpå bør det fastsættes, hvilke oplysninger medlemsstaterne skal tilsende Kommissionen, og hvornår det skal ske.

(15) Ifølge artikel 93 og 94 i forordning (EF) nr. 1782/2003 udbetales der støtte til landbrugere, som producerer kartofler til stivelsesfremstilling i henhold til en dyrkningskontrakt og inden for den kvote, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse (12). Betingelserne for ydelse af denne støtte bør derfor fastsættes, og der bør i givet fald foretages krydshenvisninger til de eksisterende bestemmelser, der er fastsat for kvoteordningen i forordning (EF) nr. 1868/94.

(16) Ifølge artikel 95 og 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal producenterne have udbetalt en mælkepræmie og en tillægsbetaling. I Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (13) er der fastsat særlige bestemmelser, som gælder for inaktivitet. Det bør derfor fastsættes, at en fysisk eller juridisk person med en individuel referencemængde, der i perioden på tolv måneder forud for den 31. marts det pågældende år ikke har opfyldt betingelserne i artikel 5, litra c), i forordning (EF) nr. 1788/2003, udelukkes fra præmien og tillægsbetalingen.

(17) Ved artikel 88 til 92 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat en ny ordning, ifølge hvilken der ydes støtte til landbrugere for energiafgrøder. I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2461/1999, der udelukker sukkerroer fra støtten, bør dyrkningen af sukkerroer udelukkes fra støtteordningen for energiafgrøder.

(18) Betingelserne for at opnå ret til denne støtte bør fastsættes. I den forbindelse bør det fastsættes, at der skal indgås en kontrakt mellem producenten og den første forarbejdningsvirksomhed om de pågældende råvarer. De betingelser, der gælder i tilfælde af, at forarbejdningen udføres af landbrugeren på bedriften, bør også fastlægges.

(19) For at sikre, at råvaren forarbejdes til det tilsigtede energiprodukt, bør der stilles en sikkerhed af den første forarbejdningsvirksomhed, selv om støtten ikke ydes til forarbejdningsvirksomheden, men til landbrugeren. Sikkerheden bør være stor nok til at udelukke enhver risiko for, at råvarerne i sidste ende omdirigeres. Endvidere bør råvarer og mellemprodukter kun kunne sælges højst to gange inden den endelige forarbejdning, så der opnås en effektiv kontrollen af ordningen.

(20) Der bør klart skelnes mellem ansøgerens forpligtelser, der ophører, når den samlede mængde høstede råvarer leveres, og den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser, der indtræder ved levering og ophører med den endelige forarbejdning af råvarerne til energiprodukter.

(21) For visse transporter på EF's område af råvarer og deraf afledte produkter bør der foreligge et kontrolsystem, der indebærer anvendelse af kontroleksemplar T5, som udstedes i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (14). Der bør forudses alternativ dokumentation i tilfælde af, at kontroleksemplar T5 går tabt af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed.

(22) Ifølge artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003 nedsættes den særlige regionalstøtte til markafgrøder, hvis den samlede støtte, som der ansøges om, overstiger det fastsatte loft. De nærmere regler for beregningen af nedsættelseskoefficienten bør derfor fastlægges.

(23) Ifølge artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan der ydes direkte støtte til produktion af en eller flere frøarter.

(24) Støtten kan kun ydes til produktion af basisfrø eller certificeret frø, og disse produkter bør klart defineres ved henvisning til direktiverne om certificering af og handel med frø: Rådets direktiv 66/401/EØF af 14. juni 1966 om handel med frø af foderplanter (15), Rådets direktiv 66/402/EØF af 14. juni 1966 om handel med såsæd (16) og Rådets direktiv 2002/57/EF af 13. juni 2002 om handel med frø af olie- og spindplanter (17).

(25) For at gøre det muligt at foretage kontrol bør basisfrø og certificeret frø produceres i henhold til dyrkningskontrakter eller dyrkningserklæringer, der vedlægges enkeltansøgningen, og frøfirmaer og frøavlere bør være officielt godkendt eller registreret. De nødvendige foranstaltninger bør fastsættes for det tilfælde, at et frøfirma eller en frøavler fra én medlemsstat formerer frø i en anden medlemsstat.

(26) Af forvaltningsmæssige grunde bør der i hver medlemsstat kun ydes støtte for produkter, der høstes på den pågældende medlemsstats område.

(27) I henhold til bilag XI til forordning (EF) nr. 1782/2003 betales der produktionsstøtte for basisfrø og certificeret frø af sorter af Cannabis sativa L. med et indhold af tetrahydrocannabinol på højst 0,2 %. For at sikre, at reglerne om støttens ydelse anvendes ensartet i hele EF, bør listen over de sorter af Cannabis sativa L., som der kan ydes støtte til, og som er opført i bilag II til Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (18), anvendes til dette formål.

(28) I artikel 108 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er det fastlagt, hvilke arealer der er berettigede til arealstøtte til markafgrøder. I artiklen er der dog fastsat en række undtagelser, der skal administreres af medlemsstaterne, og som ikke må svække effektiviteten af de bestemmelser, der er fastsat i forordningen. For at dette kan undgås, bør der fastsættes passende foranstaltninger, så det samlede støtteberettigede areal forbliver af samme størrelse, eller en væsentlig udvidelse heraf hindres. Disse foranstaltninger kan i visse tilfælde indebære, at arealer, som tidligere var støtteberettigede, i stedet klassificeres som ikke-støtteberettigede.

(29) Medlemsstater, hvor majs ikke er en traditionel afgrøde, kan fastsætte, at der kan ydes arealstøtte for markafgrøder til græsensilage. Det bør derfor defineres, hvad der forstås ved græsensilage.

(30) Artikel 106 i forordning (EF) nr. 1782/2003 gør arealstøtten til hør og hamp bestemt til fiberproduktion betinget af, at der indgås en kontrakt eller gives et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000 af 27. juli 2000 om den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion (19). Det bør fastsættes, at en kopi af kontrakten eller tilsagnet skal fremsendes til de myndigheder i medlemsstaten, der administrerer støtteansøgningerne. Det bør også sikres, at hør- og hampesorterne til fiberproduktion er dem, der er opført i den fælles sortsliste over landbrugsplantearter som spindplanter, og, navnlig når det gælder hør, som »spindhør«. Når der er tale om hamp, må indholdet af tetrahydrocannabinol i de tilladte sorter desuden ikke overstige 0,2 %. Der bør derfor opstilles en liste over støtteberettigede hørsorter, idet de støtteberettigede hampesorter er opført i bilag II til Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004. For at øge sikkerheden for hamps vedkommende bør det også fastsættes, at der skal anvendes certificeret frø.

(31) I henhold til artikel 109 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal producenter af korn, oliefrø og proteinplanter have sået senest den 31. maj. I visse tilfælde kan såningen udsættes til efter den 31. maj på grund af vejrforholdene. Fristen for såning og indsendelse af ansøgninger bør forlænges for bestemte afgrøder i bestemte områder. Sådanne forlængelser bør dog ikke nedsætte støtteordningens effektivitet eller underminere den kontrolordning, der er indført ved afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

(32) For at sikre de virksomheder, som forarbejder sukkermajs, regelmæssige forsyninger produktionsåret igennem, bør producenterne kunne sprede såningen over en længere periode. Slutdatoen for såning af sukkermajs bør derfor fastsættes til den 15. juni.

(33) Det bør fastsættes, at der skal anvendes en minimumsmængde certificeret frø af hård hvede, når det gælder supplementet og den særlige støtte for hård hvede. Af hensyn til landbrugets forskelligartethed medlemsstaterne imellem og regionerne imellem i de enkelte medlemsstater bør det overlades til de berørte medlemsstater at fastsætte denne minimumsmængde.

(34) Med henblik på anvendelsen af artikel 103 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør det defineres, hvad der forstås ved vanding.

(35) De arealer, der skal tages i betragtning ved vurderingen af eventuelle overskridelser af basisarealet, samt de nærmere regler for fastlæggelsen af sådanne overskridelser bør præciseres. Når der fastlægges et særskilt basisareal for majs, vandede arealer eller græsensilage, bør der fastsættes særlige regler for, hvilke arealer der skal tages i betragtning ved beregningen af den eventuelle overskridelse af det pågældende basisareal. Reglerne for fastlæggelsen af den eventuelle overskridelse af basisarealet bør sikre, at basisarealet altid overholdes. Det bør også fastsættes, hvordan overskridelsen af de maksimale garantiarealer for hård hvede skal beregnes. Proceduren for fastlæggelsen af overskridelser af loftet over betalingerne i henhold til artikel 102, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør også fastlægges nærmere.

(36) Når artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, skal de pågældende producenter for at kunne opnå arealstøtte til markafgrøder udtage en del af arealet på deres bedrift af produktionen. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser, som kan sikre, at ordningen har den nødvendige effektivitet. Med henblik herpå bør det fastsættes, at de arealer, der tages i betragtning i forbindelse med jordudtagningen, svarer til dem, der er blevet taget i betragtning ved beregningen af det regionale basisareal. De »bælgplanteafgrøder«, der er nævnt i artikel 107, stk. 3, andet led, i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør defineres.

(37) Efter artikel 107, stk. 6, og med henblik på anvendelsen af artikel 66 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der fastsættes nærmere regler om frivillig jordudtagning. Disse regler bør være i overensstemmelse med den generelle ordning, der er indført ved forordning (EF) nr. 1782/2003.

(38) Kriterierne for berettigelse til præmier for får og geder, jf. afsnit IV, kapitel 11, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og navnlig de dermed forbundne betingelser bør fastsættes.

(39) I henhold til artikel 113, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes der præmie til gedekødsproducenter i bestemte områder af EF. De pågældende områder bør derfor fastlægges efter kriterierne i nævnte bestemmelse.

(40) Efter artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan landbrugere, hvis bedrift for mindst 50 % af det udnyttede landbrugsareals vedkommende er beliggende i ugunstigt stillede områder, opnå en tillægspræmie. I artikel 113, stk. 2, henvises der til de særlige geografiske områder, hvor gedekødsproducenterne opfylder betingelserne for at kunne opnå gedepræmie. Der bør fastsættes bestemmelser om en erklæring, som skal afgives af landbrugere, der opfylder disse kriterier, som dokumentation for, at mindst halvdelen af deres udnyttede landbrugsareal er beliggende i ugunstigt stillede områder eller i områder, hvor der kan opnås gedepræmie.

(41) For at kunne kontrollere, om den betalte moderfårspræmie er korrekt, bør medlemsstaterne udarbejde en fortegnelse over landbrugere, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter.

(42) Med henblik på gennemførelsen af ordningen med individuelle lofter i henhold til artikel 116, 117 og 118 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan de eksisterende administrative regler fortsat anvendes, navnlig hvad angår udnyttelsen af gratis opnåede præmierettigheder, herunder minimumsudnyttelse, midlertidig og endelig overdragelse af rettigheder, meddelelse om ændringer af det individuelle loft, og overførsel af rettigheder via den nationale reserve. Nogle af disse regler er særlige bestemmelser med henblik på behørigt begrundede undtagelsestilfælde, såsom, hvad angår udnyttelsen af rettigheder, mindre landbrugere og landbrugere, der deltager i ekstensiveringsprogrammer og førtidspensioneringsordninger, og, når det gælder overdragelse, præmierettigheder, der overtages ved arv, og tilfældet med landbrugere, der kun benytter offentlige eller fælles arealer til græsning.

(43) Det påhviler Kommissionen at overvåge de nye ordninger, og den bør derfor have de fornødne oplysninger fra medlemsstaterne om gennemførelsen af præmiereglerne.

(44) Der bør i givet fald fremsendes detaljerede oplysninger til Kommissionen om de nationale bestemmelser om og gennemførelsen af de supplerende betalinger.

(45) I afsnit IV, kapitel 12, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat bestemmelser om betalinger for oksekød. Kriterierne herfor og navnlig betingelserne for ydelse af disse betalinger bør fastsættes.

(46) Bestemmelserne om det regionale loft og om belægningsgraden betyder, at dyr, der er underlagt disse to foranstaltninger, ikke længere kan omfattes af en ansøgning om særlig præmie for samme aldersgruppe. Med hensyn til sæsonpræmien bør disse dyr anses for at være omfattet af den særlige præmie.

(47) Det bør fastsættes, at det administrative dokument, der er fastsat i artikel 123, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal udfærdiges og udstedes på nationalt plan. For at der kan tages hensyn til de særlige forvaltnings- og kontrolvilkår i medlemsstaterne, bør der tillades forskellige udformninger af administrative dokumenter.

(48) I artikel 123, stk. 3, litra a), og artikel 130, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er det fastsat, at dyrene skal være holdt på bedriften i en periode, for at der kan ydes særlig præmie og slagtepræmie. Nævnte periode bør derfor defineres og fastlægges.

(49) Betingelserne for ydelse af den særlige præmie ved slagtningen bør stemme overens med betingelserne for ydelse af slagtepræmien. De typer dokumenter, der skal følge dyret indtil slagtning, forsendelse eller eksport, bør anføres nærmere. For at der kan tages hensyn til den særlige måde, hvorpå der ydes præmie ved slagtning, bør aldersbetingelserne for stude samt præsentationstypen for slagtekroppe af voksent kvæg fastsættes.

(50) Betingelserne for ydelse af sæsonpræmien bør fastsættes i overensstemmelse med betingelserne for ydelse af slagtepræmien. Kommissionen bør på grundlag af de foreliggende oplysninger afgøre, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende denne præmieordning.

(51) Begrebet ammeko, jf. artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør defineres. I den forbindelse bør de samme racer som i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 tages i betragtning. Desuden kan de eksisterende hovedkrav fortsat finde anvendelse, navnlig hvad angår den gennemsnitlige mælkeydelse og den supplerende nationale præmie.

(52) De eksisterende administrative regler kan fortsat anvendes, navnlig med hensyn til de individuelle lofter, meddelelserne om de individuelle lofter og den nationale reserve, de gratis opnåede rettigheder, udnyttelsen af rettigheder, midlertidig og endelig overdragelse af rettigheder og overførsler via den nationale reserve.

(53) Kommissionen bør på grundlag af de foreliggende oplysninger afgøre, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende den særlige ordning, der er fastsat i artikel 129 i forordning (EF) nr. 1782/2003. De særlige betingelser for udbetaling af præmien bør fastlægges.

(54) Det bør fastlægges, hvordan belægningsgraden beregnes. Der bør fastsættes en dato for, hvornår referencemængden for mælk skal tages i betragtning.

(55) Ved beregningen af belægningsgraden i forbindelse med ordningen for betaling af ekstensiveringsbeløbet bør der tages hensyn til alle kreaturer på mindst seks måneder, der er til stede på bedriften. Dette forudsætter særlige bestemmelser for optælling af dyrene og en erklæring fra producenten om, at han deltager i ordningen. Der bør fastsættes bestemmelser om anvendelse af den elektroniske database, der omhandles i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (20).

(56) Der bør tages skridt til at sikre, at ekstensiveringsbeløbet ikke udbetales til landbrugere, som kunstigt overholder de gennemsnitlige belægningsgrader, der kræves for udbetaling af ekstensiveringsbeløbet.

(57) Procedurerne for afgørelse af, hvilke medlemsstater der på grundlag af de foreliggende oplysninger opfylder betingelserne i artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 for udbetaling af ekstensiveringsbeløbet for malkekøer, bør fastsættes. De særlige forudsætninger for ydelse af præmien bør fastlægges. Der bør fastsættes en minimumsperiode, hvori dyrene skal være holdt på bedriften.

(58) Der bør fastsættes særlige bestemmelser for anvendelsen af reglerne om varighed, datoer og frister, hvad angår den periode, hvori dyrene skal være holdt på bedriften.

(59) For at opnå en forenkling bør støtteansøgningen vedrørende »husdyr« som fastsat i det integrerede system betragtes som en ansøgning om slagtepræmien, for så vidt den omfatter alle de elementer, der berettiger til udbetaling af præmien, og dyret slagtes i den samme medlemsstat eller i en anden medlemsstat eller eksporteres.

(60) Den elektroniske database, der omhandles i forordning (EF) nr. 1760/2000, bør kunne anvendes til at lette forvaltningen af slagtepræmien, for så vidt de pågældende medlemsstater mener, at databasen giver tilstrækkelig garanti for, at dataene for udbetaling af præmierne er nøjagtige.

(61) Slagtepræmien for kalve er betinget af, at en maksimumsvægt overholdes. Der bør derfor fastsættes en standardpræsentation af slagtekroppen, som denne maksimumsvægt gælder for.

(62) Der bør fremsendes detaljerede oplysninger til Kommissionen om de nationale bestemmelser om og gennemførelsen af de supplerende betalinger.

(63) For at landbrugerne kan modtage betalinger hurtigst muligt, bør der fastsættes bestemmelser om udbetaling af forskud. I betragtning af de nationale eller regionale lofter bør det dog sikres, at forskuddet ikke overstiger den endelige betaling. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at nedsætte forskudsprocentsatsen for de præmieordninger, der er underlagt nævnte lofter.

(64) I forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat sanktioner for ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter, der ikke er tilladt ifølge den relevante veterinærlovgivning. Sanktionernes varighed i gentagelsestilfælde bør fastsættes af medlemsstaterne, der har bedre forudsætninger for at vurdere overtrædelsens alvor.

(65) Der bør fastsættes en dato, der er bestemmende for de forhold, der skal tages i betragtning ved anvendelsen af ordningerne for den særlige præmie og ammekopræmien. For at sikre en effektiv og konsekvent forvaltning bør denne dato normalt være datoen for ansøgningens indgivelse. For den særlige præmie, der udbetales ved slagtning, bør der dog fastsættes særlige bestemmelser, så det undgås, at producenterne foretager overførsler fra det år til det andet for at opnå en større præmie. For slagtepræmiens vedkommende er slagte- eller udførselsdatoen en bedre indikation for, om de pågældende transaktioner rent faktisk er blevet gennemført.

(66) Den vekselkurs, der gælder på dagen for den udløsende begivenhed for præmierne, bør fastsættes på en sådan måde, at det i princippet sikres, at disse præmier ikke undergår en brat ændring ved omregningen til national valuta som følge af vekselkursen på en enkelt dag.

(67) Der bør fastsættes visse forpligtelser for medlemsstaterne, når det gælder meddelelser. For at lette fremsendelsen og analysen af dataene bør det fastsættes, at dataene skal forelægges i et ensartet format.

(68) For at lette overgangen til den nye ordning er det nødvendigt at fastsætte overgangsbestemmelser med hensyn til kravet om mærkning og identifikation af dyr.

(69) Ifølge artikel 143b i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (de nye medlemsstater) erstatte de direkte betalinger med en generel betaling (»den generelle aralbetalingsordning«). Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet har truffet dette valg. Der bør derfor fastsættes gennemførelsesbestemmelser for den generelle arealbetalingsordning.

(70) I henhold til artikel 143b, stk. 5, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og for at undgå forvaltning af et stort antal ansøgninger, der ville indebære betalinger pr. bedrift på under 50 EUR, har Tjekkiet, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet anmodet om tilladelse til at fastsætte minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift på et niveau, der ligger over 0,3 ha.

(71) Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet har anslået, hvor stor en del af deres udnyttede landbrugsareal der var holdt i god landbrugsmæssig stand pr. 30. juni 2003, og har foreslået, at det tilpasses i overensstemmelse med minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift.

(72) Ifølge artikel 143c i forordning (EF) nr. 1782/2003 har de nye medlemsstater mulighed for at supplere den direkte støtte til en landbruger med forbehold af Kommissionens tilladelse. De almindelige regler for anvendelsen af denne mulighed bør fastlægges.

(73) Ifølge artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan der indrømmes udtagningsfritagelse, hvis det udtagne areal anvendes til produktion af råvarer til fremstilling i EF af produkter, som ikke direkte er bestemt til konsum eller foderbrug, forudsat at der anvendes effektive kontrolsystemer.

(74) Dyrkning af sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder bør tillades på udtagne arealer på visse vilkår. Der kan ikke ydes betalinger for disse afgrøder, da dette kan forstyrre sukkermarkedet. Det er dog nødvendigt at sørge for, at dyrkningen er i overensstemmelse med de regler, der gælder for anvendelse af udtagne arealer.

(75) Betingelserne for, at der kan opnås adgang til denne ordning, bør fastlægges nærmere. Kravet om, at der indgås en kontrakt mellem producenten og enten opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed om de pågældende landbrugsråvarer, bør præciseres. De betingelser, der skal gælde, hvis forarbejdningen foretages af landbrugeren på bedriften, bør også fastlægges.

(76) For at sikre, at punkt 7 i aftalememorandummet inden for rammerne af GATT mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder, som er godkendt ved Rådets afgørelse 93/355/EF (21), efterkommes, må der fastsættes gennemførelsesbestemmelser for i givet fald at nedsætte den mængde biprodukter, der kan produceres til konsum eller foderbrug, hvis den samlede mængde af disse biprodukter årligt overstiger 1 mio. tons, udtrykt i sojamelsækvivalenter.

(77) For at sikre, at råvaren forarbejdes til det tilsigtede slutprodukt, bør der stilles en sikkerhed af opkøberen eller første forarbejdningsvirksomhed, selv om støtten ydes til landbrugeren. Af hensyn til kontrolsystemets effektivitet bør antallet af forarbejdningsvirksomheder desuden begrænses.

(78) Det er nødvendigt, at der klart skelnes mellem ansøgerens forpligtelser, der ophører ved leveringen af alle de høstede råvarer, og opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser, for hvilke der stilles sikkerhed, og som begynder ved leveringen og ophører med den endelige forarbejdning af råvarerne til slutprodukter.

(79) For visse transporter på EF's område af råvarer og deraf afledte produkter bør der foreligge et kontrolsystem, som indebærer anvendelse af erklæringer og T5-kontroleksemplarer, der udstedes i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93. Der bør forudses alternativ dokumentation i tilfælde af, at kontroleksemplar T5 ikke returneres til opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds myndighed af årsager, som ikke kan tilskrives sidstnævnte. For at støtteordningen kan fungere effektivt og forvaltes ordentligt, bør der fastsættes bestemmelser om kontrol.

(80) Ud over kriterierne for støtteberettigelse til arealstøtten til humle i artikel 110o i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der fastlægges nogle yderligere kriterier for at sikre, at støtten ydes til arealer, hvor der dyrkes humle under normale dyrkningsvilkår. Begrebet areal »tilplantet med humle« bør defineres på EF-plan, så det sikres, at de arealer, som den supplerende betaling ydes for, beregnes på samme måde. Det er nødvendigt at fastsætte, hvordan det samlede beløb, som hver medlemsstat har til rådighed til de supplerende betalinger, fordeles på de støtteberettigede arealer.

(81) Der bør sættes en frist for, hvornår de anerkendte humleproducentsammenslutninger skal anvende betalingen, når det gælder foranstaltningerne i artikel 7, stk. 1, litra a) til d), i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 1971 om den fælles markedsordning for humle (22), og Kommissionen bør underrettes om, hvordan betalingen er anvendt. Beløb, som ikke er anvendt inden for en bestemt periode, bør tilbagebetales. Det er nødvendigt at fastsætte, hvordan det samlede beløb, som hver medlemsstat har til rådighed til betalingen til anerkendte humleproducentsammenslutninger, fordeles.

(82) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL 1

ANVENDELSESOMRÅDE OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Emne og anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til følgende støtteordninger, som er fastsat i afsnit IV og IVa i forordning (EF) nr. 1782/2003:

a) særlig kvalitetspræmie for hård hvede, jf. afsnit IV, kapitel 1, i nævnte forordning

b) præmie for proteinafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning

c) afgrødespecifik betaling for ris, jf. afsnit IV, kapitel 3, i nævnte forordning

d) arealbetaling for nødder, jf. afsnit IV, kapitel 4, i nævnte forordning

e) støtte til energiafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 5, i nævnte forordning

f) støtte til stivelseskartofler, jf. afsnit IV, kapitel 6, i nævnte forordning

g) mælkepræmie og tillægsbetalinger, jf. afsnit IV, kapitel 7, i nævnte forordning.

h) særlig regionalstøtte til markafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 8, i nævnte forordning

i) støtte til frø, jf. afsnit IV, kapitel 9, i nævnte forordning

j) arealstøtte til markgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning

k) præmier for får og geder, jf. afsnit IV, kapitel 11, i nævnte forordning

l) betalinger for oksekød, jf. afsnit IV, kapitel 12, i nævnte forordning

m) støtte til bælgplanter, jf. afsnit IV, kapitel 13, i nævnte forordning

n) enkeltbetalingsordningen, jf. artikel 143b i nævnte forordning

o) supplerende nationale direkte betalinger, jf. artikel 143c i nævnte forordning

p) arealstøtte til humle, jf. afsnit IV, kapitel 10d, i nævnte forordning.

2. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser for anvendelsen af udtagne arealer til produktion af råvarer som led i enkeltbetalingsordningen, jf. afsnit III i forordning (EF) nr. 1782/2003, og som led i arealstøtten til markafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning.

Artikel 2

Betingelser for betaling

1. De direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), e), h), i), j), m) og p), pr. afgrødetype ydes kun for de arealer, der er omfattet af en ansøgning vedrørende mindst 0,3 ha, idet størrelsen af hver dyrket parcel ikke må være mindre end den minimumsstørrelse, som medlemsstaten har fastlagt inden for den grænse, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 796/2004.

For Maltas vedkommende ydes de direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), e), h), i), j), m) og p), pr. afgrødetype kun for de arealer, der er omfattet af en ansøgning vedrørende mindst 0,1 ha, idet størrelsen af hver dyrket parcel ikke må være mindre end den minimumsstørrelse, som medlemsstaten har fastlagt inden for den grænse, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 796/2004.

2. De direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), h) og j), ydes kun for arealer, der er tilsået fuldt ud, og hvor alle normale dyrkningsbetingelser er blevet respekteret i overensstemmelse med lokale normer.

Når det gælder den særlige kvalitetspræmie for hård hvede i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og arealstøtten til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning, er afgrøder dyrket på arealer, som er tilsået fuldt ud, og som dyrkes i overensstemmelse med lokale normer, men ikke når blomstringsstadiet på grund af usædvanlige vejrforhold, der anerkendes som sådanne af den pågældende medlemsstat, dog fortsat støtteberettigede, forudsat at de pågældende arealer ikke anvendes til noget andet formål frem til dette vækststadium.

3. I et givet år må der ikke indgives mere end én ansøgning om arealstøtte som led i en ordning, der finansieres i henhold til artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 (23), for en dyrket parcel.

Dog kan der for en dyrket parcel, der for det samme år er omfattet af en ansøgning om:

a) særlig kvalitetspræmie for hård hvede i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller præmie for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning, indgives en ansøgning om støtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003

b) afgrødespecifik betaling for ris i henhold til afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller præmie for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning, indgives en ansøgning om støtte til frø i henhold til afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003

c) støtte til energiafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indgives en ansøgning om arealstøtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003 med jf. dog artikel 90, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller afgrødespecifik betaling for ris i henhold til afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003

d) støtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indgives en ansøgning om støtte til frø i henhold til afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

4. Til arealer, der anvendes til produktion af råvarer som omhandlet i artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller dyrkes som led i ordningen for støtte til energiafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 5, i nævnte forordning, kan der ikke ydes EF-støtte som omhandlet i afsnit II, kapitel VIII, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (24) med undtagelse af støtte i forbindelse med omkostningerne ved tilplantning med hurtigtvoksende arter, jf. samme forordnings artikel 31, stk. 3, andet afsnit.

Råvarer som omhandlet i artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003, der er dyrket på udtagne arealer, samt de slutprodukter, mellemprodukter og biprodukter, der fremstilles heraf, kan ikke være omfattet af foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, i henhold til artikel 1, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1258/1999.

5. I forbindelse med præmien for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og arealstøtten til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning forstås ved »sødlupiner« de lupinsorter, der giver frø, som ikke indeholder over 5 % bitre frø. Indholdet af bitre frø beregnes ved hjælp af den test, der er anført i bilag I til nærværende forordning.

Artikel 3

Meddelelser

Medlemsstaterne sender Kommissionen følgende oplysninger ad elektronisk vej:

a) senest den 15. september det pågældende år: de arealer eller, når det gælder mælkepræmien og tillægsbetalingen i henhold til artikel 95 og 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003, de mængder, for hvilke der er ansøgt om støtte for det pågældende kalenderår, i givet fald underinddelt efter delbasisareal

b) senest den 31. oktober det pågældende år: endelige oplysninger om de i litra a) nævnte arealer eller mængder under hensyntagen til den allerede foretagne kontrol

c) senest den 31. juli det følgende år: de endelige oplysninger i forbindelse med de arealer eller mængder, for hvilke støtten rent faktisk er blevet udbetalt for det pågældende år, efter fradrag af arealnedsættelserne i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 796/2004, hvis det er relevant.

Arealerne udtrykkes i hektar afrundet til to decimaler. Mængderne udtrykkes i tons afrundet til tre decimaler.

Artikel 4

Nedsættelseskoefficient

1. Koefficienten for nedsættelse af arealet i de i artikel 75, artikel 78, stk. 2, artikel 82, artikel 85, artikel 89, stk. 2, artikel 98, artikel 143 og artikel 143b, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde eller for nedsættelse af mængderne tillige med de objektive kriterier i det i nævnte forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde fastsættes senest den 15. november det pågældende år på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 3, litra b), i nærværende forordning.

2. I de i artikel 75, artikel 82, artikel 85, artikel 95, stk. 4, artikel 98, artikel 143 og artikel 143b, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde meddeler medlemsstaterne senest den 1. december det pågældende år Kommissionen den anvendte nedsættelseskoefficient og i det i samme forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde de anvendte objektive kriterier.

KAPITEL 2

SÆRLIG KVALITETSPRÆMIE FOR HÅRD HVEDE

Artikel 5

Screening af sorter

1. De medlemsstater, der er nævnt i artikel 74, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, opstiller listen over de sorter af hård hvede, som den særlige kvalitetspræmie i henhold til artikel 72 i nævnte forordning kan ydes for, efter den metode til screening af sorter, der er fastsat i stk. 2 til 5 i denne artikel.

2. Mindst hvert andet år identificerer medlemsstaterne mindst to repræsentative sorter. De repræsentative sorter er de sorter af hård hvede, der hyppigst certificeres.

3. Medlemsstaterne analyserer sorterne af hård hvede ud fra følgende kvalitetsparametre og vægter hvert parameter som følger:

a) proteinindhold (40 %)

b) glutenkvalitet (30 %)

c) indeks for gule pigmenter (20 %)

d) rumvægt eller tusindkornsvægt (10 %).

Summen af gennemsnitsværdierne af kvalitetsparametrene i første afsnit, litra a) til d), multipliceret med den anførte procentsats er sorternes kvalitetsindeks.

I en periode på mindst to år sammenligner medlemsstaterne kvalitetsindekserne for sorterne af hård hvede med kvalitetsindekserne for de repræsentative sorter på regionalt plan. De sorter, der skal undersøges, er dem, der er registreret i hver enkelt medlemsstats nationale sortsliste, bortset fra de sorter, for hvilke der ikke foreligger analyseresultater for de sidste tre år, fordi de ikke længere anvendes eller certificeres.

Med henblik herpå beregner medlemsstaterne på grundlag af gennemsnitskvalitetsindekset, der sættes til 100 for de repræsentative sorter, for hvert af kvalitetsparametrene i første afsnit, litra a) til d), procentsatsen for de øvrige sorter af hård hvede i forhold til indekset på 100. Den særlige kvalitetspræmie for hård hvede kan kun ydes for sorter af hård hvede med et indeks på mindst 98.

4. En medlemsstat kan udelukke sorter med et gennemsnitstab af glassethed på over 27 % fra listen over støtteberettigede sorter.

5. Sorter, der er registreret i en anden medlemsstats nationale sortsliste, kan også undersøges til konstatering af, om de er støtteberettigede.

Artikel 6

Analysemetoder

1. Analysemetoderne for proteinindhold, rumvægt og tab af glassethed er dem, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 824/2000 (25).

2. Indekset for gule pigmenter måles efter ICC 152-metoden eller en tilsvarende anerkendt metode.

3. Glutenkvaliteten måles efter ICC 158-metoden eller efter ICC 151-metoden.

Artikel 7

Mængden af certificeret frø

Inden den 1. oktober året forud for det år, for hvilket den særlige kvalitetspræmie for hård hvede ydes, fastsætter medlemsstaterne den minimumsmængde frø certificeret i henhold til direktiv 66/402/EØF (26), der skal anvendes i overensstemmelse med de nuværende dyrkningsmetoder i det pågældende produktionsområde.

Artikel 8

Offentliggørelser og meddelelser

1. Listen over udvalgte sorter, hvortil der kan ydes særlig kvalitetspræmie for hård hvede på nationalt eller regionalt plan, offentliggøres af medlemsstaterne for vintersorter senest den 1. oktober og for forårssorter senest den 31. december i året forud for det år, for hvilket præmien ydes.

2. Senest en måned efter de datoer, der er fastsat i stk. 1, sender medlemsstaterne Kommissionen den i stk. 1 nævnte liste og, hvis der er foretaget en ændring, oplysning om minimumsmængden af certificeret frø, der skal anvendes.

Artikel 9

Gyldighedsperiode

1. Den særlige kvalitetspræmie for hård hvede kan ydes for de sorter, der er optaget på den i artikel 8, stk. 1, nævnte liste, i perioder på fem år fra datoen for deres første optagelse på listen.

2. Den periode, hvori en sort er støtteberettiget, kan forlænges med en periode på fem år på grundlag af resultaterne af de kvalitetsanalyser, der udføres i løbet af det andet og tredje år af den femårige periode, hvori sorten er støtteberettiget.

Artikel 10

Overgangsforanstaltninger

1. Medlemsstaterne offentliggør listen over udvalgte sorter, for hvilke der kan ydes særlig kvalitetspræmie for hård hvede for 2005, senest den 1. oktober 2004 for vintersorternes vedkommende og senest den 31. december 2004 for forårssorternes vedkommende.

2. Medlemsstaterne opstiller den i stk. 1 nævnte liste ved fra listen over sorter, der er registreret i den nationale sortsliste, at fjerne de sorter, der ikke blev certificeret i 2003 og 2004, og dem, der ikke opfylder mindst to af følgende parametre:

a) et proteinindhold på mindst 11,5 %

b) en rumvægt på mindst 78 kg/hl eller en tusindkornsvægt på mindst 42 g

c) et tab af glassethed på højst 27 %

d) et glutenindhold på mindst 10 %.

3. Listerne over sorter, som præmien kan ydes for i 2005 og 2006, kan omfatte sorter, der figurer på en anden medlemsstats liste over udvalgte sorter på grundlag af resultaterne af de kvalitetsanalyser, der er udført af denne anden medlemsstat.

KAPITEL 3

PRÆMIE FOR PROTEINAFGRØDER

Artikel 11

Blanding af korn og proteinafgrøder

I regioner, hvor proteinafgrøder traditionelt sås blandet med korn, betales præmien for proteinafgrøder efter anmodning herom fra ansøgeren, hvis han over for den pågældende medlemsstats ansvarlige myndigheder kan godtgøre, at proteinafgrøderne er fremherskende i blandingen. Den særlige regionalstøtte til markafgrøder i henhold til artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan ikke ydes for de pågældende arealer.

KAPITEL 4

AFGRØDESPECIFIK BETALING FOR RIS

Artikel 12

Frister for såning

For at kunne komme i betragtning for den afgrødespecifikke betaling for ris skal det anmeldte areal tilsås senest:

a) den 30. juni forud for den pågældende høst i Spanien og Portugal

b) den 31. maj i de øvrige producentmedlemsstater, der er nævnt i artikel 80, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Når det gælder Fransk Guyana, skal arealerne dog for hver af de to cykler tilsås senest den 31. december og den 30. juni forud for hver af dem, og den afgrødespecifikke betaling for ris ydes på grundlag af gennemsnittet af de arealer, der tilsås for hver af de to cykler.

Artikel 13

Nedsættelseskoefficient

Nedsættelseskoefficienten for den afgrødespecifikke betaling for ris, der er nævnt i artikel 82 i forordning (EF) nr. 1782/2003, beregnes i henhold til bilag II til nærværende forordning.

Artikel 14

Meddelelser

1. I henhold til artikel 3 giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om følgende:

a) senest den 15. september: i) listen over de sorter, der er registreret i den nationale sortsliste, klassificeret efter kriterierne i bilag I, punkt 2, til Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 (27) ii) de tilsåede arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om afgrødespecifik betaling for ris, efter rissort og efter basisareal og delbasisareal, i overensstemmelse med modellen i bilag III, del A, til nærværende forordning, herunder overskridelserne af basisarealerne og delbasisarealerne;

b) senest den 31. oktober i overensstemmelse med modellen i bilag III, del B, ændringerne af de tilsåede arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om afgrødespecifik betaling for ris i henhold til stk. (a);

c) senest den 31. juli i overensstemmelse med modellen i bilag III, del C, oplysningerne om de tilsåede arealer, for hvilke den afgrødespecifikke betaling for ris blev udbetalt for det foregående produktionsår, beregnet efter den metode, der er fastlagt i bilag II.

2. Når det gælder Fransk Guyana, afgives oplysningerne om de tilsåede arealer på grundlag af gennemsnittet af de arealer, der er tilsået i løbet af de to cykler.

3. Medlemsstaterne kan årligt ændre underinddelingen af deres basisareal eller basisarealer i delbasisarealer og de objektive kriterier, som disse underinddelinger er baseret på. De underretter Kommissionen herom senest den 15. maj forud for den pågældende høst.

KAPITEL 5

AREALBETALING FOR NØDDER

Artikel 15

Betingelser, der skal opfyldes for at komme i betragtning for EF-støtte

1. Ved anvendelsen af dette kapitel forstås ved »plantage« et homogent og sammenhængende med nøddetræer tilplantet areal, der ikke omfatter andre afgrøder eller beplantninger, og som udgør en geografisk helhed. Enkeltstående træer eller en enkelt række nøddetræer, der er plantet langs veje eller andre afgrøder, betragtes ikke som en plantage.

Uanset første afsnit kan medlemsstaterne tillade tilstedeværelse af andre træer end nøddetræer inden for en grænse svarende til 10 % af det antal træer, der er fastsat i stk. 3. Desuden kan medlemsstaterne tillade tilstedeværelse af kastanjetræer, hvis antallet af træer i henhold til stk. 3 overholdes for de støtteberettigede nøddetræers vedkommende.

2. Arealbetalingen i henhold til artikel 83 i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes kun for plantager, der producerer nødder og opfylder betingelserne i stk. 3 og 4 i denne artikel på den dato, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004.

Når det gælder plantager, hvor der dyrkes forskellige typer nødder, og når støtten differentieres alt efter, hvilke produkter der er tale om, er det støtteberettigelsesbetingelserne og støtteniveauet for den fremherskende nøddetype, der er gældende.

3. Mindste arealstørrelse for plantager er 0,10 ha.

Antallet af nøddetræer pr. ha plantage skal mindst være:

i) 125 for hasselnødder

ii) 50 for mandler

iii) 50 for valnødder

iv) 50 for pistacienødder

v) 30 for johannesbrød.

4. Medlemsstaterne kan efter objektive kriterier fastsætte en mindste arealstørrelse og trætæthed, som er større end den, der er fastsat i stk. 3, for at tage hensyn til de pågældende arealers og produktioners særlige karakteristika.

Artikel 16

Betingelser, der skal opfyldes for at komme i betragtning for national støtte

Artikel 15 gælder for den nationale støtte, der er fastsat i artikel 87 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Medmindre andet følger af artikel 87 i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en medlemsstat opstille yderligere kriterier for støtteberettigelse, forudsat at disse kriterier er i overensstemmelse med støtteordningens mål for miljøet og landdistrikterne og på det samfundsmæssige og økonomiske område og ikke medfører forskelsbehandling af producenterne. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere, at landbrugerne overholder disse kriterier for støtteberettigelse.

Artikel 17

Meddelelser

1. Følgende meddeles Kommissionen af medlemsstaterne, under alle omstændigheder inden datoen for indgivelse af ansøgning, som fastsættes af medlemsstaterne i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, og senest:

a) den 31. marts: de højere niveauer og kriterierne i henhold til artikel 15, stk. 4, og de yderligere kriterier i henhold til artikel 16

b) den 15. maj: størrelsen af arealbetalingen pr. produkt og/eller det ændrede nationale garantiareal (»NGA«), når medlemsstaten differentierer støtten i henhold til artikel 83, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

2. Eventuelle ændringer af de oplysninger, der skal meddeles Kommissionen i henhold til stk. 1, vedrører det følgende år og meddeles straks Kommissionen af den pågældende medlemsstat sammen med de objektive kriterier, der ligger til grund for ændringen.

Artikel 18

Overgangsforanstaltninger

1. Medlemsstaterne kan afgøre, om og på hvilke betingelser forbedringsplanerne i henhold til artikel 86, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan bringes til ophør inden tidspunktet for deres normale udløb og de pågældende arealer bliver støtteberettigede som led i den ordning, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 4, i nævnte forordning.

2. Ved fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte betingelser sørger medlemsstaterne for:

a) at planen først bringes til ophør, når en årlig periode er helt afsluttet

b) at planens oprindelige mål er blevet opfyldt på en for medlemsstaten tilfredsstillende måde.

KAPITEL 6

STØTTE TIL STIVELSESKARTOFLER

Artikel 19

Støtteberettigelse

Støtten til stivelseskartofler i henhold til artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes til kartofler, der er omfattet af en dyrkningskontrakt som omhandlet i artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2236/2003 (28), på grundlag af kartoflernes nettovægt, bestemt efter en af de metoder, der er beskrevet i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2235/2003 (29), og de leverede kartoflers stivelsesindhold, i overensstemmelse med satserne i bilag II til nævnte forordning.

Der ydes ingen støtte til stivelseskartofler for kartofler, hvis stivelsesindhold er på under 13 %, medmindre artikel 5, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2236/2003 finder anvendelse.

Artikel 20

Minimumspris

Støtten til stivelseskartofler er betinget af, at der fremlægges dokumentation for, at der er betalt en pris frit fabrik, som mindst svarer til den, der er nævnt i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94, i overensstemmelse med satserne i bilag II til forordning (EF) nr. 2235/2003.

Artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2236/2003 finder anvendelse.

Artikel 21

Betaling

1. Medmindre andet følger af artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003, udbetales støtten til stivelseskartofler til landbrugerne af den medlemsstat, på hvis område kartoffelstivelsen er fremstillet, for alle de mængder, der i produktionsåret er leveret til stivelsesfabrikanten, senest fire måneder efter den dato, på hvilken dokumentationen i henhold til artikel 20 i nærværende forordning blev fremlagt, såfremt betingelserne i henhold til artikel 19 i nærværende forordning er opfyldt.

2. Medlemsstaterne kan fra den 1. december i produktionsåret yde forskud baseret på de delmængder stivelseskartofler, som landbrugerne har leveret til stivelsesfabrikanten i det pågældende produktionsår. Hver forskudsbetaling ydes for den leverede mængde stivelseskartofler, for hvilken der er forelagt dokumentation i henhold til artikel 20 og betingelserne i henhold til artikel 19 er opfyldt.

3. Den omregningskurs, der skal anvendes for at udtrykke støtten til stivelseskartofler i national valuta, er den, der er anvendt i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 2236/2003.

KAPITEL 7

MÆLKEPRÆMIE OG TILLÆGSBETALING

Artikel 22

Tilfælde af inaktivitet

1. Når en fysisk eller juridisk person med en individuel referencemængde ikke har opfyldt betingelserne i henhold til artikel 5, litra c), i forordning (EF) nr. 1788/2003 i den periode på tolv måneder, der slutter den 31. marts det pågældende år, udbetales der ingen mælkepræmier og tillægsbetalinger for det pågældende år, medmindre vedkommende inden ansøgningsfristens udløb over for den ansvarlige myndighed godtgør, at produktionen er blevet optaget.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse i tilfælde af force majeure og i behørigt begrundede tilfælde, der midlertidigt influerer på de pågældende producenters produktionskapacitet og anerkendes som sådanne af den ansvarlige myndighed.

KAPITEL 8

STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER

AFDELING 1

Definitioner

Artikel 23

Definitioner

Ved anvendelsen af dette kapitel forstås ved:

a) »ansøger«: en landbruger, som dyrker de arealer, der omhandles i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for at opnå den i nævnte artikel omhandlede støtte

b) »første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer, der foretager den første forarbejdning for at opnå et eller flere af de produkter, der omhandles i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

AFDELING 2

Kontrakt

Artikel 24

Anvendelse af råvarer

1. Alle landbrugsråvarer med undtagelse af sukkerroer kan dyrkes på de arealer, der er omfattet af støtten i henhold til artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, på betingelse af, at de primært er bestemt til anvendelse i produktionen af de energiprodukter, der er nævnt i stk. 2 i samme artikel.

Den økonomiske værdi af de energiprodukter, der er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal, bestemt efter vurderingsmetoden i artikel 39, stk. 3, være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og er fremkommet ved den samme forarbejdning.

2. De i stk. 1 nævnte råvarer skal være omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 90 i forordning (EF) nr. 1782/2003 indgået på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling.

3. Ansøgeren leverer alle høstede råvarer til en første forarbejdningsvirksomhed, der overtager dem og sørger for, at en tilsvarende mængde af disse råvarer anvendes inden for EF til fremstilling af et eller flere af de energiprodukter, der er nævnt i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Hvis den første forarbejdningsvirksomhed anvender den faktisk høstede råvare til fremstilling af mellemprodukter eller biprodukter, kan den anvende en tilsvarende mængde af disse mellemprodukter eller biprodukter til fremstilling af et eller flere af de slutprodukter, der omhandles i første afsnit.

I det i andet afsnit nævnte tilfælde skal den første forarbejdningsvirksomhed give den myndighed, over for hvilken sikkerheden er stillet, meddelelse herom. Når en sådan tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.

4. I henhold til de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtten, til tredjemand. Den befuldmægtigede handler i forarbejdningsvirksomheden navn og på vegne af forarbejdningsvirksomheden, der er eneansvarlig, når det gælder de i dette kapitel fastsatte forpligtelser.

Artikel 25

Fravigelser

1. Uanset artikel 24, stk. 2 og 3, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:

a) at anvende hurtigtvoksende skovtræer henhørende under KN-kode ex 0602 90 41 eller samtlige mængder høstet korn eller oliefrø henhørende under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99: i) som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften ii) til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften

b) på sin bedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.

2. I de i stk. 1 nævnte tilfælde skal ansøgeren:

a) forpligte sig til ved en erklæring, der træder i stedet for den i artikel 26 nævnte kontrakt, direkte at anvende eller forarbejde den råvare, der er omfattet af erklæringen; artikel 26 til 40 finder tilsvarende anvendelse på disse tilfælde

b) lade hele den høstede råvare veje af et organ eller en virksomhed, der er udpeget af medlemsstaten, og føre særskilt regnskab over den anvendte råvare og de produkter og biprodukter, der fremkommer ved forarbejdningen; når det gælder korn og oliefrø samt halm, og når hele planten anvendes, kan vejningen dog erstattes af en måling af råvarens rumfang.

3. Medlemsstater, der anvender stk. 1, indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at råvaren anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.

4. Korn og oliefrø, der anvendes i henhold til stk. 1, litra a), skal denatureres efter den metode, som medlemsstaten har fastsat. Medlemsstaterne kan tillade, at olie, der fremstilles ved forarbejdning af oliefrø i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), denatureres i stedet for selve oliefrøene, forudsat at denne denaturering finder sted umiddelbart efter, at frøene er forarbejdet til olie, og at det kontrolleres, hvad frøene anvendes til.

Artikel 26

Kontrakt

1. Ansøgeren forelægger den myndighed, han sorterer under, en kontrakt, han har indgået med en første forarbejdningsvirksomhed, som bilag til sin støtteansøgning.

2. Ansøgeren skal sikre, at kontrakten indeholder følgende:

a) kontrahenternes navn og adresse

b) kontraktens løbetid

c) arterne af alle de pågældende råvarer og for hver art arealets størrelse

d) alle betingelser, der gælder for leveringen af de forventede mængder råvarer

e) tilsagn om, at forpligtelserne i artikel 24, stk. 3, vil blive overholdt

f) oplysning om de planlagte primære slutanvendelser for råvaren; for hver af disse slutanvendelser skal betingelserne i artikel 24, stk. 1, og artikel 39, stk. 3, være opfyldt.

3. Ansøgeren sørger for, at kontrakten indgås i rette tid, således at den første forarbejdningsvirksomhed kan indgive en genpart af kontrakten til den myndighed, ansøgeren sorterer under, inden for de frister, der er fastsat i artikel 34, stk. 1

4. Medlemsstaterne kan af hensyn til kontrollen kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én leveringskontrakt pr. råvare.

AFDELING 3

Ændring og ophævelse af kontrakten

Artikel 27

Ændring og ophævelse af kontrakten

Hvis kontrahenterne ændrer eller ophæver kontrakten, efter at ansøgeren har indgivet en støtteansøgning, kan ansøgeren kun opretholde sin ansøgning om støtte, hvis han senest på den dato, der er sat som frist for ændring af ansøgningen om støtte i den pågældende medlemsstat, giver den ansvarlige myndighed meddelelse om ændringen eller ophævelsen, så den fornødne kontrol kan foretages.

Artikel 28

Usædvanlige omstændigheder

Hvis ansøgeren meddeler den myndighed, han sorterer under, at han på grund af usædvanlige omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i kontrakten, kan denne myndighed efter at have fået tilstrækkeligt bevis for disse usædvanlige omstændigheder tillade ændringer af kontrakten, som forekommer berettigede, eller tillade, at kontrakten ophæves, jf. dog artikel 27.

Hvis ændringen af kontrakten medfører en indskrænkning af de arealer, der er omfattet af kontrakten, eller hvis kontrakten ophæves, mister ansøgeren retten til den i dette kapitel nævnte støtte for de arealer, der udgår af kontrakten.

Artikel 29

Ændringer af de endelige anvendelsesformål

Medmindre andet følger af artikel 27 kan den første forarbejdningsvirksomhed ændre de planlagte primære endelige anvendelsesformål for de råvarer, der er nævnt i artikel 26, stk. 2, litra f), når de af en kontrakt omfattede råvarer er blevet leveret til den og betingelserne i artikel 31, stk. 1, og i artikel 34, stk. 3, første afsnit, er opfyldt.

Ændringer af de endelige anvendelsesformål foretages under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 24, stk. 1, andet afsnit, og artikel 39, stk. 3.

Den første forarbejdningsvirksomhed underretter forinden den myndighed, den sorterer under, så den nødvendige kontrol kan foretages.

AFDELING 4

Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres

Artikel 30

Repræsentative udbytter

Hvert år fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure de repræsentative udbytter, der skal opnås, og underretter ansøgerne herom.

Artikel 31

Mængder, der skal leveres

1. Ansøgeren anmelder den samlede mængde høstede råvarer med angivelse af arter til den myndighed, han sorterer under, og anfører mængderne af leverede råvarer, og til hvem han har leveret dem.

2. Den mængde, som ansøgeren leverer til den første forarbejdningsvirksomhed, skal mindst svare til det repræsentative udbytte.

I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne dog undtagelsesvis acceptere, at denne mængde ligger op til 10 % under det repræsentative udbytte.

I tilfælde, hvor den ansvarlige myndighed har tilladt, at kontrakten ændres eller ophæves, jf. artikel 28, kan den desuden i det omfang, det forekommer berettiget, nedsætte den mængde, ansøgeren har pligt til at levere ifølge første afsnit.

AFDELING 5

Betingelser for betaling af støtten

Artikel 32

Betaling

1. Støtten kan udbetales til ansøgeren, inden råvaren forarbejdes. Denne betaling finder dog kun sted, hvis den råvaremængde, der skal leveres i henhold til dette kapitel, er blevet leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, og hvis:

a) den i artikel 31, stk. 1, nævnte erklæring er afgivet

b) en genpart af kontrakten er indgivet til den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, jf. artikel 34, stk. 1, og betingelserne i artikel 24, stk. 1, er opfyldt

c) den ansvarlige myndighed har modtaget dokumentation for fuldstændig sikkerhedsstillelse efter artikel 35, stk. 2

d) den myndighed, der varetager udbetalingen, for hver enkelt ansøgning har kontrolleret, at betingelserne i artikel 26 er opfyldt.

2. For toårige afgrøder, hvor råvaren først høstes og dermed først leveres i løbet af andet dyrkningsår, foretages der udbetaling i hvert af de to år, der følger efter datoen for kontraktens indgåelse, jf. artikel 26, forudsat at de ansvarlige myndigheder konstaterer:

a) at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra b), c) og d), i denne artikel er opfyldt fra første dyrkningsår

b) at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra a), i denne artikel er opfyldt, og at oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 3, første afsnit, er afgivet i andet dyrkningsår.

Der foretages kun betaling for det første dyrkningsår, hvis de ansvarlige myndigheder har fået forelagt bevis for, at den sikkerhed, der er fastsat i artikel 35, stk. 2, er stillet. For andet dyrkningsår er betalingen ikke betinget af en sikkerhedsstillelse.

3. Når der er tale om en permanent eller flerårig afgrøde, udbetales støtten hvert år fra datoen for kontraktens indgåelse. Betingelserne i stk. 2 finder tilsvarende anvendelse.

AFDELING 6

Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser

Artikel 33

Antal forarbejdningsvirksomheder

Energiprodukter må højst produceres af to forarbejdningsvirksomheder.

Artikel 34

Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser

1. Den første forarbejdningsvirksomhed indgiver en genpart af kontrakten til den myndighed, den sorterer under, senest på den sidste dato for forelæggelse af støtteansøgninger i den pågældende medlemsstat for det pågældende år.

Hvis ansøgeren og den første forarbejdningsvirksomhed ændrer eller ophæver kontrakten inden den i artikel 27 nævnte dato i et givet år, skal den første forarbejdningsvirksomhed indgive en genpart af den ændrede eller ophævede kontrakt til den myndighed, den sorterer under, senest på denne dato.

2. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger den myndighed, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der tjener til at bestemme, hvor store mængder slutprodukter der kan produceres, jf. artikel 40, stk. 1.

3. Efter at have overtaget råvaren fra ansøgeren underretter den første forarbejdningsvirksomhed den myndighed, den sorterer under, om den modtagne mængde råvarer med angivelse af arter, navn og adresse på den kontraherende part, der har leveret råvaren, leveringssted og kontraktreference inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaterne, således at betaling kan finde sted inden for den periode, der er anført i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Hvis den første forarbejdningsvirksomheds medlemsstat er en anden end den, hvor råvaren er dyrket, giver den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, den myndighed, ansøgeren sorterer under, meddelelse om den samlede mængde råvarer, der er leveret, inden for fyrre arbejdsdage efter modtagelsen af de oplysninger, der er nævnt i første afsnit.

AFDELING 7

Sikkerhedsstillelser

Artikel 35

Den første forarbejdningsvirksomheds sikkerhedsstillelse

1. Den første forarbejdningsvirksomhed stiller den fulde sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, den sorterer under, senest på den dato, der er sat som sidste frist for indgivelse af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat.

2. Sikkerheden beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 60 EUR pr. ha multipliceret med det samlede areal, der er omfattet af en kontrakt underskrevet af den pågældende første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.

3. Er kontrakten blevet ændret eller ophævet, jf. artikel 27 eller 28, tilpasses sikkerheden i forhold hertil.

4. En procentdel af sikkerheden frigives for hver råvare, forudsat at den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, har fået bevis for, at den pågældende mængde råvarer er blevet forarbejdet i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2, litra f), i givet fald under hensyntagen til eventuelle ændringer i henhold til artikel 29.

Artikel 36

Primære og underordnede krav

1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (30):

a) forpligtelsen til hovedsageligt at forarbejde råvaremængderne til de i kontrakten anførte slutprodukter. Råvarerne skal være forarbejdet inden den 31. juli i det andet år efter høståret

b) forpligtelsen til at vedlægge produkterne et kontroleksemplar T5 i overensstemmelse med artikel 37 og 38 i nærværende forordning.

2. Følgende forpligtelser, der påhviler den første forarbejdningsvirksomhed, udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:

a) forpligtelsen til at overtage hele den råvaremængde, ansøgeren leverer, jf. artikel 24, stk. 3, i nærværende forordning

b) forpligtelsen til at indgive en genpart af kontrakten, jf. artikel 34, stk. 1, i nærværende forordning

c) forpligtelsen til at forelægge oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 3, første afsnit, i nærværende forordning

d) forpligtelsen til at stille sikkerhed, jf. artikel 35, stk. 1, i nærværende forordning.

AFDELING 8

Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport

Artikel 37

Kontroleksemplar T5

Hvis den første forarbejdningsvirksomhed sælger eller overdrager mellemprodukter, der er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 26, til en forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, skal produktet ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93.

Rubrik 104 i kontroleksemplar T5 forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:

— Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;

— Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004

— Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004

— Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden

— Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής

— To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004

— Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26

— À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission

— Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione

— Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem

— Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas

— A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó

— Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie

— Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004

— A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão

— Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004

— Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004

— Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti

— Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.

Artikel 38

Alternativer til kontroleksemplar T5

Hvis kontroleksemplar T5 af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed, ikke returneres til det afgangssted, der henhører under det organ, som er ansvarlig for kontrollen i den medlemsstat, hvor den første forarbejdningsvirksomhed er etableret, to måneder efter udløbet af den frist, der i artikel 36, stk. 1, litra a), er fastsat for forarbejdningen af råvarer, kan følgende dokumenter accepteres som alternativer til kontroleksemplar T5:

a) købsfakturaerne på mellemprodukterne

b) erklæringer fra den anden forarbejdningsvirksomhed, hvori den endelige forarbejdning af råvarerne til energiprodukter i henhold til artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bekræftes

c) attesterede fotokopier fra den anden forarbejdningsvirksomhed af regnskabsdokumenter, der dokumenterer, at forarbejdningen har fundet sted.

AFDELING 9

Kontrol

Artikel 39

Registre

1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre forarbejdningsvirksomheden skal føre, og den hyppighed, hvormed de skal føres, som mindst skal være en gang om måneden.

Disse registre skal mindst omfatte følgende:

a) mængderne af de forskellige råvarer, der er købt til forarbejdning

b) de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf

c) svind ved forarbejdningen

d) destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen

e) mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser

f) i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.

2. Den myndighed, som den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 24, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes den myndighed, som ansøgeren sorterer under.

3. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, sammenligner de ansvarlige myndigheder på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 2, summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og er fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer de ansvarlige myndigheder de relevante priser, navnlig på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 2.

Artikel 40

Kontrol i forarbejdningsvirksomheder

1. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen finder sted, kontrollerer, at artikel 24, stk. 1, er overholdt, i mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:

a) en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning

b) en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for, når det gælder forarbejdningsvirksomheden, at kontrollere, at der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer, slutprodukter og biprodukter.

Med henblik på den i første afsnit, litra b), nævnte kontrol baserer de ansvarlige myndigheder sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om tilsvarende koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for forarbejdningsindustrien.

2. Når det gælder de i artikel 25 nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, som udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:

a) støttebeløb

b) antallet af landbrugsparceller og det areal, der er omfattet af en støtteansøgning

c) udviklingen i forhold til det foregående år

d) kontrolresultaterne fra tidligere år

e) andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.

3. Hvis der ved den i stk. 2 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder i mindst 3 % af tilfældene, foretager den ansvarlige myndighed supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel landbrugere, som skal undergå kontrol på stedet det følgende år.

4. Hvis det er fastsat, at visse elementer af kontrollen i henhold til stk. 1 og 2 kan gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.

5. Der udarbejdes en kontrolrapport om hver kontrol på stedet, som underskrives af inspektøren, og hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:

a) dato for kontrollen

b) de tilstedeværende personer

c) den periode, som kontrollen dækker

d) de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne

e) resultaterne af kontrollen.

Artikel 41

Produktion af hamp

Bestemmelserne vedrørende hamp i artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (31) og artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse.

Artikel 42

Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand

1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om de relevante nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.

2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.

AFDELING 10

Udelukkelse fra støtten til energiafgrøder og vurdering

Artikel 43

Udelukkelse af råvarer fra støtten til energiafgrøder og mindste dyrkede areal

1. Medlemsstaterne kan udelukke enhver råvare fra støtten til energiafgrøder, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentsats leverede energiprodukter.

2. For råvarer som omhandlet i artikel 24 kan medlemsstaterne fastsætte et mindste dyrket areal.

Artikel 44

Vurdering

Inden den 15. oktober efter udgangen af det år, for hvilket støtten ydes, tilsender medlemsstaterne Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere støtten til energiafgrøder.

Oplysningerne skal navnlig omfatte:

a) arealerne for hver råvareart

b) mængderne af hver type råvare, slutprodukt og biprodukt med angivelse af, hvilken type råvare der er anvendt

c) de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 25

d) de råvarer, der er udelukket fra støtten til energiafgrøder, jf. artikel 43, stk. 1, og de mindste dyrkede arealer, jf. artikel 43, stk. 2.

KAPITEL 9

SÆRLIG REGIONALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER

Artikel 45

Frist for såning

For at kunne omfattes af den særlige regionalstøtte til markafgrøder, jf. artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal det anmeldte areal være tilsået på en dato, der fastsættes af medlemsstaterne, og som ikke må ligge efter den 15. juni.

KAPITEL 10

STØTTE TIL FRØ

Artikel 46

Certificeret frø

Når artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, ydes støtten for produktion af basisfrø og officielt certificeret frø som defineret i direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF og 2002/57/EF, der opfylder normerne og betingelserne i nævnte direktiver, jf. artikel 47 til 50 i nærværende forordning.

Artikel 47

Produktion af frø

1. Frøene skal:

a) enten være produceret i henhold til en dyrkningskontrakt, som er indgået mellem et frøfirma eller en avler og en frøproducent

b) eller direkte være produceret af frøfirmaet eller avleren, idet denne produktion attesteres ved en dyrkningserklæring.

2. De i stk. 1 nævnte frøfirmaer og frøavlere skal være godkendt eller registreret af medlemsstaterne. En medlemsstats godkendelse eller registrering gælder i hele EF.

3. Et frøfirma eller en avler, der formerer eller lader formere frø i en anden medlemsstat end den, hvor godkendelsen eller registreringen i henhold til stk. 2 har fundet sted, skal efter anmodning herom give sidstnævnte medlemsstats ansvarlige myndigheder alle nødvendige oplysninger med henblik på kontrol af støtteberettigelse.

Artikel 48

Støtteberettigelse på en medlemsstats område

Hver medlemsstat yder kun støtte for frø, der er høstet på dens område i løbet af det kalenderår, hvor produktionsåret, som støtten er fastsat for, begynder.

Støtten ydes til alle frøavlere på betingelser, der sikrer lige behandling af støttemodtagerne, uanset hvor de er etableret i EF.

Artikel 49

Handel med frø

Der ydes kun støtte på betingelse af, at frøene er blevet afsat af støttemodtageren til såning senest den 15. juni i året efter høsten. Ved »afsat« forstås: lagerført, frembudt eller udbudt til salg, salg eller levering til en anden person.

Artikel 50

Sorter af Cannabis sativa L.

De sorter af Cannabis sativa L., hvortil der kan ydes støtte i henhold til artikel 99, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er dem, der er opført i bilag II til forordning (EF) nr. 796/2004.

KAPITEL 11

AREALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER

AFDELING 1

Almindelige bestemmelser for berettigelse til arealstøtte til markafgrøder

Artikel 51

Støtteberettigede arealer

1. Ved anvendelsen af artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved:

a) »permanente græsarealer«: permanente græsarealer som defineret i artikel 2, nr. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004

b) »permanente afgrøder«: permanente afgrøder som defineret i artikel 2, litra c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004.

2. Ved anvendelsen af artikel 108, stk. 1, i forordning (E) nr. 1782/2003 er permanente græsarealer i 2003:

a) arealer, som en landbruger anmeldte som permanente græsarealer i sin støtteansøgning for 2003 og

b) arealer, som en landbruger ikke anmeldte i sin støtteansøgning for 2003, medmindre det kan godtgøres, at de pågældende arealer ikke var permanente græsarealer i 2003.

3. I henhold til artikel 108, stk. 3, i forordning (E) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne kun fravige stk. 1 i nævnte artikel på følgende betingelser:

a) for arealer, som er omfattet af et omstruktureringsprogram, der defineres som »en offentligt pålagt ændring af en bedrifts struktur og/eller støtteberettigede areal«, træffer medlemsstaterne foranstaltninger til at forhindre en væsentlig forøgelse af det samlede landbrugsareal, hvortil der kan ydes arealstøtte til markafgrøder; foranstaltningerne kan især bestå i, at arealer, der tidligere var berettigede, i stedet klassificeres som ikke-berettigede; arealer, som medlemsstaterne for nylig har erklæret berettigede som led i et omstruktureringsprogram, kan ikke overstige det areal, der for nylig er erklæret ikke-berettiget med over 5 %

b) ved offentlig intervention, når en landbruger på grund af sådanne foranstaltninger begynder at dyrke afgrøder på arealer, der ikke tidligere blev betragtet som berettigede til arealstøtte til markafgrøder, for at fortsætte sin normale landbrugsvirksomhed, og hvis den pågældende foranstaltning bevirker, at arealer, der oprindelig var støtteberettigede, ophører med at være det, kan medlemsstaterne hverken midlertidigt eller permanent forøge deres samlede støtteberettigede landbrugsareal med over 0,1 % af deres samlede basisareal

c) når landbrugerne kan give relevante og objektive grunde til, at arealer, der ikke er berettigede til arealstøtte til markafgrøder, skal udskiftes med støtteberettigede arealer på bedriften, kontrollerer medlemsstaterne, at der ikke er nogen gyldige grunde til at afslå en sådan udskiftning, navnlig hvad angår miljørisici, og dokumenterer i en plan, der forelægges for Kommissionen, at det samlede støtteberettigede areal stadig er det samme; udskiftningen må under ingen omstændigheder medføre en forøgelse af det samlede støtteberettigede areal på bedriften; medlemsstaterne fastsætter en ordning med forudgående meddelelse om og godkendelse af sådanne udskiftninger.

Artikel 52

Betingelser for betaling

Medmindre andet følger af artikel 2, ydes der kun arealstøtte til markafgrøder for arealer:

a) der ligger i regioner, som er erklæret klimatisk og landbrugsmæssigt egnet til dyrkning af markafgrøder; medlemsstaterne kan bestemme, at en region ikke er egnet til dyrkning af bestemte markafgrøder

b) hvor afgrøden passes, i hvert fald indtil blomstringens begyndelse, under normale vækstvilkår.

Når det gælder hård hvede, skal afgrøderne desuden dyrkes efter de lokale normer mindst indtil den 30. juni, medmindre de høstes ved fuld modenhed inden denne dato.

Artikel 53

Regionalt beløb

1. Hvis en producents arealer, der er berettigede til arealstøtte til markafgrøder, ligger i flere produktionsregioner, er det beliggenheden, der er afgørende for, hvilket beløb der skal udbetales for de enkelte arealer, som indgår i ansøgningen.

2. De medlemsstater, der anvender en særskilt ordning for majs i regioner, hvor majs især er beregnet til ensilering, kan for alle majsarealer i de pågældende regioner anvende det udbytte, der gælder for foderkorn i regionen.

AFDELING 2

Særlige bestemmelser for visse markafgrøder

Artikel 54

Græsensilage

1. Ved anvendelsen af artikel 100, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »græsensilage« den afgrøde, der dyrkes på arealer, som hovedsagelig er tilsået med græsser, der høstes grønne mindst en gang om året med henblik på konservering i lukket miljø ved anaerob fermentering.

Der kan ikke ydes arealstøtte til arealer, der er registreret med henblik på produktion af certificeret græsfrø i overensstemmelse med direktiv 66/401/EØF i det pågældende produktionsår.

2. Bestemmelserne i dette kapitel bortset fra betingelsen vedrørende blomstring i artikel 52, stk. 1, litra b), gælder for græsensilage.

3. I de medlemsstater, der fastsætter et særlig areal for græsensilage, jf. bilag IV, er landbrugerne berettigede til arealstøtte til græsensilage.

Artikel 55

Hård hvede

1. Ansøgninger om støtte i form af det supplement og den særlige støtte for hård hvede, der er fastsat i artikel 105 i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan kun tages i betragtning:

a) hvis der forelægges en ansøgning om arealstøtte, jf. artikel 101 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for det samme antal hektar med hård hvede

b) hvis der anvendes en minimumsmængde såsæd, som er certificeret i henhold til direktiv 66/402/EØF.

2. Inden den 1. oktober i året forud for det år, for hvilket støtten ydes, fastsætter medlemsstaterne den minimumsmængde certificeret såsæd, der skal anvendes i henhold til almindelig dyrkningspraksis i den pågældende medlemsstat, og underretter landbrugerne herom.

Artikel 56

Hør og hamp bestemt til fiberproduktion

1. Arealbetalingen for hør og hamp bestemt til fiberproduktion er betinget af:

a) at der indgives en kopi af kontrakten eller tilsagnet, jf. artikel 106, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, senest den 15. september i det år, for hvilket betalingen ydes, eller en tidligere dato, der fastsættes af medlemsstaten

b) at der anvendes frø af følgende sorter: i) for hør bestemt til fiberproduktion de sorter, der er opført i bilag V den 15. maj i det år, hvor hvilket betalingen ydes ii) for hamp bestemt til fiberproduktion de sorter, der er opført i bilag II til forordning (EF) nr. 796/2004 den 15. maj i det år, for hvilket betalingen ydes, og er certificeret i henhold til direktiv 2002/57/EF (32).

2. Med henblik på ydelse af arealbetalingen for hamp bestemt til fiberproduktion kan medlemsstaterne fastlægge, hvilken minimumssåningsdosis der er forenelig med god dyrkningspraksis, når det gælder hamp.

Artikel 57

Frist for såning

Uanset artikel 109 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne udsætte fristen for tilsåning til senest den 15. juni for de afgrøder, der er opført i bilag VIII til nærværende forordning, og i de områder, der afgrænses af de pågældende medlemsstater, og som ligger i de regioner, der er anført i nævnte bilag.

AFDELING 3

Basisarealer, referenceudbytter og lofter

Artikel 58

Vandede og ikke-vandede arealer

1. Hvis der i regionaliseringsplanerne i henhold til artikel 103 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er fastsat forskellige udbytter i for vandede og ikke-vandede arealer, fastsætter medlemsstaterne regler, så det kan bestemmes, hvorvidt et areal er vandet i løbet af et produktionsår. Reglerne skal omfatte:

a) en liste over de markafgrøder, til hvilke der kan ydes arealstøtte efter satsen for det vandede udbytte

b) en beskrivelse af det vandingsudstyr, som landbrugeren skal råde over; dette udstyr skal stå i forhold til det pågældende areal og gøre det muligt at tilføre de vandmængder, der er nødvendige for at sikre planternes normale udvikling i hele vækstperioden

c) en angivelse af vandingsperioden.

2. Stk. 1 anvendes ikke, hvis vanding er et historisk kendetegn ved parcellerne, der gør det muligt at skelne dem fra andre og registrere dem, som fx. produktionsregionerne »Regadio« i Spanien.

Artikel 59

Overskridelse af basisarealet

1. Med henblik på bestemmelse af en eventuel overskridelse af de regionale basisarealer, jf. artikel 102 i forordning (EF) nr. 1782/2003, tager den pågældende medlemsstats ansvarlige myndighed hensyn til:

a) det regionale basisareal, der er fastsat i bilag IV til nærværende forordning

b) summen af de arealer, for hvilke der er ansøgt om arealstøtte til de enkelte afgrøder, inklusive, hvis artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, den dermed forbundne obligatoriske jordudtagning.

Frivilligt udtagne arealer henregnes til andre arealer end vandede arealer, arealer til majs og/eller arealer til græsensilage.

2. Når summen af de arealer, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger, skal fastslås, tages der ikke hensyn til arealer eller dele deraf, som er omfattet af ansøgninger, der ved den administrative kontrol viser sig at være klart uberettigede.

Der tages i givet fald hensyn til det areal, der faktisk er konstateret under kontrollen på stedet, jf. artikel 23 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

3. Arealer, der er tilsået med markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og har tjent som begrundelse for støtteansøgninger i henhold til afsnit IV, kapitel 12, i nævnte forordning, lægges til summen af de arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger, justeret i henhold til stk. 2.

4. Overskridelsen af basisaralet beregnes efter skemaet i bilag VI.

Artikel 60

Overskridelse af loftet over arealet med hård hvede

1. Med henblik på bestemmelse af en eventuel overskridelse af loftet over arealet til dyrkning af hård hvede, som supplementet til arealbetalingen i henhold til artikel 105, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan udbetales for, tager medlemsstaternes ansvarlige myndigheder hensyn til summen af de arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om supplementet til arealbetalingen for hård hvede, justeret i henhold til artikel 59, stk. 2, i nærværende forordning og, hvis det er relevant, nedsat i henhold til artikel 102 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

2. Stk. 1 finder anvendelse ved betemmelsen af en eventuel overskridelse af loftet over de arealer, der er berettiget til den særlige støtte for hård hvede, jf. artikel 105, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Artikel 61

Definitiv procentsats for overskridelse af arealer og nedsættelseskoefficient

1. Hvis der konstateres en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, beregner den pågældende medlemsstat senest den 31. oktober det pågældende år den definitive overskridelsesprocent med to decimaler.

2. Den definitive overskridelsesprocent anvendes til beregning af, hvor meget det støtteberettigede areal skal reduceres forholdsmæssigt med henblik på:

a) arealstøtten til markafgrøder i henhold til artikel 102, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003

b) supplementet og den særlige støtte for hård hvede i henhold til artikel 105 i forordning (EF) nr. 1782/2003 og efter anvendelse af artikel 102, stk. 1, i nævnte forordning.

Artikel 62

Delbasisarealer

Ved anvendelsen af artikel 102, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003 bestemmer og meddeler medlemsstaterne senest den 15. september i det år, for hvilket arealstøtten anvendes, Kommissionen følgende:

a) det nationale basisareal, som skal underopdeles

b) de kriterier, på grundlag af hvilke medlemsstaten har fastlagt delbasisarealerne

c) delbasisarealerne (antal, navn og størrelse)

d) de nærmere regler for koncentration af de foranstaltninger, der finder anvendelse i tilfælde af overskridelse.

Artikel 63

Loftet over summen af betalinger

Ved bestemmelsen af en eventuel overskridelse af loftet over betalingerne og den hertil svarende nedsættelseskoefficient, jf. artikel 102, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, tager medlemsstaternes ansvarlige myndigheder hensyn til den forholdsmæssige nedsættelse af de støtteberettigede arealer i henhold til artikel 102, stk. 1, og artikel 105, stk. 2, i nævnte forordning.

AFDELING 4

Udtagning

Artikel 64

Definition

Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »udtagning«, at et areal, for hvilket der kan ydes arealbetalinger i henhold til artikel 108 i forordning (EF) nr. 1782/2003, tages ud af produktionen.

Artikel 65

Betingelser

1. Artikel 32 i forordning (EF) nr. 795/2004 finder anvendelse.

2. Uanset artikel 107, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Malta for årene 2005 og 2006 fastsætte minimumsstørrelsen af udtagne arealer til under 0,1 ha og 10 m bredde.

Artikel 66

Regional opdeling

1. Støtteansøgninger som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 1782/200