*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 3542/82

af 22. december 1982

om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af naturlig magnesit, doedbraendt (sintret), med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og Nordkorea

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 af 20. december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1580/82 (2), saerlig artikel 11,

efter konsultationer i Det raadgivende Udvalg som foreskrevet i naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

Kommissionen modtog i juni 1982 en klage, der blev indgivet af Financial Mining Industrial and Shipping Corporation (FIMISCO) og Macedonian Magnesite Mining Industrial and Shipping Inc. (begge medlemmer af Scalistiri-koncernen) paa egne vegne samt paa vegne af Grecian Magnesite Mining Industrial Shipping and Commercial Co. SA, Magnomin General Mining Company SA, Mining Trading and Manufacturing Ltd og Larca; disse fire graeske producenter repraesenterer hele Faellesskabets produktion af den paagaeldende vare; klagen indeholdt bevisligheder for, at der fandt dumping sted, og at der forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf; disse bevisligheder ansaas for tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen en procedure; Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidum- pingprocedure vedroerende indfoerslen i Faellesskabet af naturlig magnesit, doedbraendt (sintret), henhoerende under NIMEXE-nummer 25.19-51, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og Nordkorea, og ivaerksatte en undersoegelse;

Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer , den vidste var beroerte af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene;

Kommissionen gav de direkte beroerte parter lejlighed til skriftligt at give deres mening til kende og til at blive hoert mundtligt;

de eksportoerer, der er naevnt i klagen, og de fleste importoerer gav i en vis udstraekning deres mening til kende skriftligt; nogle af importoererne anmodede om og fik lejlighed til at blive hoert mundtligt;

flere producenter og forbrugere af den paagaeldende vare eller disses organisationer fremkom med indlaeg;

paa anmodning af klagerne fik de direkte beroerte parter eller disses repraesentanter lejlighed til at moedes i henhold til artikel 7, stk. 6, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 med henblik paa at droefte, hvorvidt de paagaeldende varer kunne sammenlignes som omhandlet i artikel 2,. stk. 12, i samme forordning, saerlig for saa vidt angaar varernes egenskaber og anvendelsen af dem;

for midlertidigt at fastslaa, om der fandt dumping sted, indhentede og efterproevede Kommissionen alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige, og aflagde kontrolbesoeg hos ovennaevnte klagere samt hos en producent af naturlig magnesit, doedbraendt (sintret), i Spanien;

en raekke importoerer fremfoerte det argument, at der var saa stor forskel mellem de varer, der blev eksporteret af Kina og Nordkorea, og dem, der blev anvendt ved fastsaettelsen af dumpingimportens og skadens omfang, dvs. varer fra henholdsvis spanske og graeske producenter, at disse ikke kunne betragtes som »samme vare«; de oplysninger, der hidtil har vaeret til Kommissionens raadighed, viser imidlertid, at alle varerne i overvejende grad bestaar af MgO, selv om deres kemiske sammensaetning varierer, isaer hvad angaar indholdet af FE2O3, SiO2: CaO og Al2O3; alle de paagaeldende varers MgO-indhold ligger paa mellem 85 og 92 %, hvilket karakteriserer dem som varer af ringe kvalitet; variationerne i forbindelse med den kemiske sammensaetning, massefylde, gloedetab og kornstoerrelse er maaske relevante for ganske bestemte former for anvendelse; men trods disse forskelle anvendes produkterne hovedsagelig i sektoren for ildfast materiale, hvor de ikke kun anvendes i fremstillingen af ildfaste sten, men ogsaa ildfast fugemassen;

Kommissionen konkluderede paa dette stadium i undersoegelsen, at de argumenter, som flere eksportoerer og importoerer fremfoerte, ikke var tilstraekkelig overbevisende til, at man kunne tilbagevise den umiddelbare formodning om, at der for alle kvaliteter af den paagaeldende magnesit er tale om »samme vare«;

Kommissionens undersoegelse af dumpingpaastanden omfattede perioden fra den 1. juli 1981 til den 30. juni 1982 og var begraenset til naturlig magnesit, doedbraendt, med et MgO-indhold paa mellem 85 og 92 %;

for at fastslaa, hvorvidt der var tale om dumpingimport fra Den kinesiske Folkerepublik og Nordkorea, maatte Kommissionen tage i betragtning, at disse lande ikke har markedsoekonomi, og den maatte derfor laegge den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi til grund for sin afgoerelse; klagerne pegede i den forbindelse paa priserne paa det spanske marked;

nogle importoerer fandt, at det oestrigske marked var bedre egnet til formaalet; der blev dog foerst fremlagt bevisligheder til stoette for denne paastand paa et forholdsvis sent tidspunkt i undersoegelsen, og der er fortsat ikke grund til at tro, at anvendelsen af OEstrig som tilsvarende land i vaesentlig grad ville paavirke undersoegelsesresultaterne;

det fremgik af Kommissionens foreloebige undersoegelse i Spanien, at der var en vaesentlig produktion i landet, samt at prisniveauet for magnesit, i betragtning af den eneste spanske producents oekonomiske resultater, stod i rimeligt forhold til produktionsomkostningerne;

det blev imidlertid haevdet, at den malm, der anvendes i den kinesiske og den nordkoreanske produktion, har et usaedvanlig hoejt indhold af raamagnesit, hvorved producenterne havde en naturlig konkurrencemaessig fordel over for de spanske producenter; paa dette foreloebige stadium i undersoegelsen var det vanskeligt for Kommissionen at fastslaa, hvorvidt der fandtes nogen tilsvarende naturlig fordel i Kina og Nordkorea, og i givet fald hvorledes en saadan fordel kunne afspejles i den normale vaerdi, hvis de samme betingelser fandtes i det land med markedsoekonomi, der blev anvendt ved fastsaettelsen af den normale vaerdi; Kommissionen har derfor ikke kunnet afgoere, om dette forhold skulle tages i betragtning; for at sikre , at den normale vaerdi fastsaettes paa en korrekt og rimelig maade, vil Kommissionen fortsaette undersoegelsen af, om der skal foretages en saadan tilpasning;

eksportpriserne blev fastsat paa grundlag af de priser, der er betalt eller skal betales for varer, som er eksporteret til Faellesskabet;

ved sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne tog Kommissionen i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle, der beroerte prisernes sammenlignelighed; nogle eksportoerer og importoerer paastod, at spanske varer, som saelges paa det spanske marked, er af bedre kvalitet end de kinesiske og nordkoreanske varer; det paahviler eksportoererne og importoererne at fremlaegge bevisligheder, der kan foranledige Kommissionen til at tage hensyn til forskelle i varens fysiske egenskaber;

i dette tilfaelde fremlagde hverken eksportoerer eller importoerer bevisligheder til stoette for denne paastand; Kommissionen kontrollerede imidlertid disse oplysninger; Kommissionen fandt, at der naeppe ville have vaeret tale om forskellige salgspriser, saafremt den mindre gode kvalitet var blevet solgt paa det spanske marked; Kommissionen konstaterede endvidere, at der ikke var forskel i produktionsomkostningerne for de to kvaliteter;

alle sammenligninger blev foretaget paa grundlag af priser ab fabrik;

ovennaevnte foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold viste, at der fandt dumping sted for saa vidt angaar China National Metals and Minerals Import and Export Corporation, China Metallurgical Import and Export Corporation og Korea Minerals Export and Import Corporation, samt at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen paa den paagaeldende vare ved eksport til Faellesskabet;

for den paagaeldende vare varierer disse margener alt efter eksportland; den gennemsnitlige margen, som foreloebig fastslaaet paa dette stadium i undersoegelsen var paa 114 % for varer med oprindelse i Kina og paa 85 % for varer med oprindelse i Nordkorea;

for saa vidt angaar eksporten fra Kina var kun nogle grene af ovennaevnte China National Metals and Minerals Import and Export Corporation anfoert i klagen; under den foreloebige undersoegelse meddelte en af importoererne Kommissionen, at China Metallurgical Import and Export Corporation ligeledes havde eksporteret den paagaeldende vare til Faellesskabet i undersoegelsesperioden;

Kommissionen bestraebte sig paa at indhente oplysninger vedroerende maengderne af og priserne paa denne import til Faellesskabet, men har ikke modtaget noejagtige oplysninger herom;

det var Kommissionens opfattelse, at undersoegelsesresultaterne udgjorde et solidt grundlag for fastsaettelse af dumpingniveauet, og at det ville vaere at stoette manglende samarbejdsvilje, hvis man antog, at dumpingmargenen for China Metallurgical Import and Export Corporation var lavere end den dumpingmargen paa 114 %, der blev fastsat for den anden eksportoer, som havde deltaget i undersoegelsen; det blev derfor anset for rimeligt at anvende samme dumpingmargen for denne eksportoer; med hensyn til den skade, som skyldes dumpingimporten, fremgaar det af de bevisligheder, som Kommissionen havde til raadighed, at indfoerslen i Faellesskabet fra Kina af naturlig magnesit, doedbraendt (sintret), steg fra 19 507 tons i 1979 til 61 949 tons i 1981 og naaede op paa 35 656 tons i foerste halvaar 1982;

for saa vidt angaar de nordkoreanske varer, fremgaar det af de for Kommissionen foreliggende bevisligheder, at der var tale om en uregelmaessig indfoersel i Faellesskabet af naturlig magnesit, doedbraendt (sintret), fra Nordkorea; denne import steg fra 46 928 tons i 1979 til 55 493 tons i 1980 og faldt til 16 299 tons i 1981; den steg igen til 18 638 tons i de foerste ni maaneder af 1982;

for at fastsaette den kinesiske eller nordkoreanske andel af markedet beregnede Kommissionen Faellesskabets samlede forbrug af den paagaeldende vare paa grundlag af de mest paalidelige oplysninger der var til raadighed, nemlig efterproevede tal for Faellesskabets producenters salg paa EF-markedet, bevisligheder, fremlagt af eksportoerer og importoerer samt NIMEXE-statistikker vedroerende importen fra og eksporten til tredjelande; paa dette grundlag steg Faellesskabets samlede forbrug fra 175 362 tons i 1978 til 225 522 tons i 1979; det steg yderligere til 258 743 tons i 1980 og faldt brat til 110 934 tons i 1981; paa samme grundlag oegedes den samlede kinesiske og nordkoreanske andel af markedet, fra 17 % i 1978 til 70 % i 1981; selv om tallene synes at give et skaevt billede af situationen, specielt for 1981 er det ikke desto mindre rimeligt at antage, at den samlede import fra Kina og Nordkorea i alle tilfaelde udgoer en stigende andel af et faldende marked i Faellesskabet;

de gennemsnitlige videresalgspriser for den paagaeldende vare med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og Nordkorea laa i undersoegelsesperioden henholdsvis 25 % og 19 % under faellesskabsproducenternes priser; videresalgspriserne for disse varer var lavere end de priser, der var noedvendige for at give daekning for faellesskabsproducenternes omkostninger og for at give en rimeligt fortjeneste;

hvad angaar virkningerne for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen havde til raadighed, at Faellesskabets samlede produktion af den paagaeldende vare faldt fra 164 000 tons i 1979 til 140 000 tons i 1980, til 73 000 tons i 1981 og til 48 000 tons i foerste kvartal af 1982; sidstnaevnte tal synes imidlertid ikke at vaere repraesentativt paa aarsbasis;

de graeske producenters gennemsnitlige kapacitetsudnyttelse for de paagaeldende varer faldt fra 54 % i 1979 til 22 % i 1981;

de graeske producenters samlede salg af den paagaeldende vare faldt fra 140 000 tons i 1979 til 74 000 tons i 1981, svarende til en nedgang paa 47 %; for saa vidt angaar den paagaeldende vare faldt de graeske producenters gennemsnitlige andel af EF-markedet fra 64 % i 1978 til 46 % i 1980;

de to stoerste graeske producenter havde et tab paa 20 % i 1981; de graeske producenters gennemsnitlige investeringer i bygninger og maskiner faldt med 76 % i perioden 1979-1981;

antallet af beskaeftigede i produktionen af den paagaeldende vare i Graekenland faldt fra 1 465 i 1979 til 1 153 i 1980 og 749 i 1981;

Kommissionen undersoegte ogsaa, om der er forvoldt skade af andre grunde; forbruget i Faellesskabet faldt med 51 % mellem 1979 og 1981;

det blev imidlertid fastslaaet, at denne nedgang har beroert Faellesskabets produktion mere, end den har beroert dumpingimporten; den kraftige stigning i dumpingimporten og salgspriserne for disse varer i Faellesskabet foranledigede Kommissionen til at fastlaa, at dumpingimporterne af doedbraendt (sintret) naturlig magnesit med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og Nordkorea, isoleret betragtet, maa anses for at have forvoldt den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade;

Faellesskabets foraedlingsindustrier saavel som de endelige brugere, isaer staalindustrien og sektoren for ildfast materiale, anfoerte, at det ikke ville vaere i Faellesskabets interesse at indfoere beskyttelsesforanstaltninger, da det ville forvaerre deres i forvejen meget vanskelige situation som foelge af den strukturbestemte krise; en prisstigning for den paagaeldende vare har begraenset indvirkning paa staalindustrien, idet denne vare tegner sig for maksimalt 1 % af de samlede omkostninger ved staalproduktion; Faellesskabet ville desuden blive afhaengigt af udenlandske leverandoerer af den paagaeldende vare, saafremt faellesskabsproducenterne forsvandt fra markedet; det maa vaere i brugernes interesse at have adgang til begge forsyningsmuligheder; under hensyn til ovenstaaende og de saerdeles alvorlige vanskeligheder, som Faellesskabets industri staar over for, har Kommissionen imidlertid konkluderet, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind; for at forhindre at der forvoldes yderligere skade under proceduren, boer der gribes ind i form af indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold; i betragtning af omfanget af den forvoldte skade boer tolden vaere lavere end de midlertidigt fastsatte dumpingmargener, men tilstraekkelig til at afboede virkningerne af den forvoldte skade;

efter at have sammenlignet faellesskabsproducenternes vejede gennemsnitspriser og omkostninger fastslog Kommissionen, at skadens virkninger for oejeblikket vil kunne afboedes, saafremt tolden paa al import af naturlig magnesit, doedbraendt (sintret), med et MgO-indhold paa mellem 85 og 92 % og med oprindelse i de af undersoegelsen omfattede lande fastsaettes til det beloeb, hvormed prisen frit Faellesskabets graense, ufortoldet, til den foerste importoer i den importerende medlemsstat er lavere end 169 ECU;

der boer fastsaettes en tidsfrist, inden for hvilken de beroerte parter kan give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa naturlig magnesit, doedbraendt (sintret) med et MgO-indhold mellem paa 85 og 92 %, henhoerende under pos. 25.19 ex B i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 25.19-51, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og Nordkorea.

2. Tolden fastsaettes til det beloeb, hvormed prisen pr. ton netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, er lavere end 169 ECU.

Priserne frit Faellesskabets graense er netto, hvis salgsbetingelserne lyder paa betaling inden for 30 dage fra afsendelsstidpunktet; de forhoejes eller nedsaettes med 1 % for hver maaned, hvormed betalingsfristen forlaenges eller afkortes.

3. Gaeldende bestemmelser for toldafgifter finder anvendelse paa tolden.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af sikkerhedsstillelse svarende til det midlertidige toldbeloeb.

Artikel 2

De beroerte parter kan inden for en frist paa en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden give deres mening til kende og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. artikel 7, stk. 4, litra b) og c), i forordning (EOEF) nr. 3017/79.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 14 i forordning (EOEF) nr. 3017/79.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1982.

Paa Kommissionens vegne

Wilhelm HAFERKAMP

Naestformand

(1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 1.

(2) EFT nr. L 178 af 22. 6. 1982, s. 9.

(3) EFT nr. C 162 af 29. 6. 1982, s. 2, og EFT nr. C 192 af 27. 7. 1982, s. 7 (berigtigelse).