KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 123/2000

af 20. januar 2000

om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af korte syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Australien og Taiwan og om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Republikken Korea og Thailand

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 12,

efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) I april 1999 offentliggjorde Kommissionen i en meddelelse (i det følgende benævnt "indledningsmeddelelsen") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af syntetiske fibre af polyestere (i det følgende benævnt "polyesterfibre") med oprindelse i Australien, Indonesien, Republikken Korea (i det følgende benævnt "Sydkorea"), Taiwan og Thailand og iværksatte en undersøgelse.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af CIRFS (International Rayon and Synthetic Fibres Committee) på vegne af EF-producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af polyesterfibre. Klagen indeholdt beviser for, at der forekom subsidiering i forbindelse med den nævnte vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Inden indledningen af proceduren og i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt "grundforordningen") underrettede Kommissionen regeringerne i Australien, Indonesien, Sydkorea, Taiwan og Thailand om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori det hævdedes, at subsidieret import af polyesterfibre med oprindelse i Australien, Indonesien, Sydkorea, Taiwan og Thailand forvoldte EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Regeringerne blev indkaldt til konsultationer med henblik på at få klarlagt situationen med hensyn til klagens indhold og for at nå frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning. Regeringerne i Australien, Indonesien, Sydkorea, Taiwan og Thailand godtog tilbuddet om konsultationer med Kommissionen, som fandt sted henholdsvis den 7. april, 29. marts, 7. april, 25. marts og 9. april 1999. Der blev taget behørigt hensyn til de bemærkninger, der blev fremsat angående påstandene i klagen vedrørende subsidieret import og den væsentlige skade, der forvoldtes EF-erhvervsgrenen.

(4) Kommissionen underrettede officielt de EF-producenter, eksporterende producenter, importører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for eksportlandene samt klageren om indledningen af proceduren. De berørte parter fik lejlighed til at fremføre deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt.

Den australske, indonesiske, sydkoreanske, taiwanske og thailandske regering, en række eksporterende producenter såvel som klagende EF-producenter, brugere i Fællesskabet og importører tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Kommissionen hørte desuden alle parter, der anmodede om at blive hørt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.

(5) Kommissionen sendte spørgeskemær til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog besvarelser fra regeringerne i Australien, Indonesien, Sydkorea, Taiwan og Thailand, fra syv klagende EF-producenter, tre brugere i Fællesskabet og eksporterende producenter i alle berørte lande.

(6) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på foreløbigt at fastsætte, om der var tale som subsidier og skade, og aflagde i påkommende tilfælde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) EF-producenter

- Dupont De Nemours GmbH, Frankfurt, Tyskland

- Trevira GmbH & Co KG, Frankfurt, Tyskland

- Wellman International Ltd, Mullagh, Kells, Co. Meath, Irland

- Catalana de Polimers, Barcelona, Spanien

- Montefibre SpA, Milano, Italien

b) Den australske regering

- udenrigs- og handelsdepartementet

- det australske beskatningskontor

- departementet for industri, videnskab og ressourcer

- en australske handelskommission

- statsdepartementet for udvikling (staten Victorias regering)

c) Eksporterende producent i Australien

- Leading Synthetics Pty Ltd, Melbourne, Victoria

d) Den indonesiske regering

- industri- og handelsministeriet

- finansministeriet

- Indonesiens antidumpingudvalg (KADI)

- den koordinerende økonomi-, finans- og industriministers kontor

- investeringskoordineringsstyrelsen (BKPM)

- agenturet for eksportfaciliteter (BAPEKSTA)

- Sucofindo Masterlist kontrolafdeling

- Bank Indonesia

e) Producenter/eksportører i Indonesien

- PT. Indorama Synthetics TbK, Jakarta

- PT. Panasia Indosyntec TbK, Bandung

- PT. Susila Indah Synthetic Fiber Industries, Jakarta

f) Den sydkoreanske regering

- handels-, industri- og energiministeriet

- finans- og økonomiministeriet

- Sydkoreas forsyningsadministration

- den sydkoreanske føderation af tekstilindustrier

- den sydkoreanske udviklingsbank

- den sydkoreanske industribank

- Bank of Korea

g) Eksporterende producenter i Sydkorea

- Dæhan Synthetic Fiber Co. Ltd, Seoul

- Dobest Co. Ltd, Seoul

- Ein Textile Co. Ltd, Seoul

- Sung Lim Co. Ltd, Seoul

- Samyang Corporation, Seoul

- SK Chemicals Co. Ltd, Seoul

- SK Global Co. Ltd, Seoul

- Sæhan Industries Inc., Seoul

- Estal Ind. Co., Yangsan City

h) Den taiwanske regering

- økonomiministeriet

- finansministeriet

- udviklingsfonden for den Executive Yuan

- Chiao Tung Bank

- Business Bank of Taiwan

i) Eksporterende producenter i Taiwan

- Shinkong Synthetic Fibers Corporation, Taipei

- Tuntex Distinct Corp., Hsichih, Taipei County

- Far Eastern Textile Ltd, Taipei

- Nan Ya Plastics Corporation, Taipei

j) Den thailandske regering

- udenrigshandelsdepartementet

- investeringsstyrelsen

- tolddepartementet

- indkomstdepartementet

k) Eksporterende producenter i Thailand

- Indo-Poly (Thailand) Ltd, Nakornpathom

- Teijin Polyester (Thailand) Ltd, Bangkok

- Tuntex (Thailand) Public Company Ltd, Bangkok.

(7) Subsidieundersøgelsen omfattede perioden fra 1. april 1998 til 31. marts 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1996 til 31. marts 1999 (i det følgende benævnt "den undersøgte periode").

(8) Med henblik på denne undersøgelse og i overensstemmelse med fast praksis på området blev det i de tilfælde, hvor et selskab havde opnået en fordel på under 0,01 % i henhold til en bestemt ordning, fastslået, at det pågældende selskab ikke havde opnået fordel af den pågældende ordning. Den fordel, der er opnået af de eksporterende selskaber, er endvidere udtrykt i procent af fællesnævneren for den pågældende subsidieordning i overensstemmelse med artikel 7 i grundforordningen.

(9) Kommissionen indledte i april 1999 en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand(3). Der indledtes en antidumpingprocedure med hensyn til importen af polyesterfibre med oprindelse i Sydkorea i oktober 1999(4). De nuværende endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af polyesterfibre med oprindelse i Taiwan indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 1728/1999(5).

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(10) Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af polyestere, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 5503 20 00.

(11) Varen er et råmateriale, som anvendes i forskellige faser af produktionsprocessen alt afhængigt af de pågældende tekstilers art. Ca. 60 % af forbruget i Fællesskabet af polyesterfibre anvendes til spinding, dvs. til fremstilling af filamenter til fremstilling af tekstiler, eventuelt blandet med andre fibre såsom uld og bomuld. Ca. 25 % anvendes som fyldemateriale, dvs. til udstopning eller polstring af visse tekstilvarer (f.eks. puder, bilsæder og jakker), mens de resterende 15 % benyttes til andre anvendelsesformål for ikke-vævet materiale, navnlig fremstilling af gulvtæpper. Den pågældende vare sælges i forskellige kvaliteter (denier, decitex, glans, siliconebehandling). Den sælges også enten som første kvalitet eller som lavere kvaliteter. Selv om de mulige særlige anvendelsesformål og kvaliteten af de forskellige typer polyesterfibre kan variere, giver dette ikke større forskelle i de forskellige typers grundlæggende fysiske egenskaber. De anses derfor at være en vare i forbindelse med denne forordning.

2. Samme vare

(12) Kommissionens tjenestegrene konstaterede, at der ikke var forskelle i de grundlæggende egenskaber og anvendelsesformål for polyesterfibre med oprindelse i Australien, Indonesien, Sydkorea, Thailand og Taiwan, der importeredes til Fællesskabet, og polyesterfibre, der fremstilledes af EF-erhvervsgrenen og solgtes på markedet i Fællesskabet. De konstaterede også, at der ikke var forskelle mellem polyesterfibre, der fremstilledes i Australien, Indonesien, Sydkorea, Thailand og Taiwan og eksporteredes til Det Europæiske Fællesskab, og polyesterfibre, som solgtes på hjemmemarkedet i de pågældende lande. Kommissionen konkluderede derfor, at både polyesterfibre, som fremstilledes og solgtes af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet, og polyesterfibre, som fremstilledes og solgtes på hjemmemarkedet i Australien, Indonesien, Sydkorea, Thailand og Taiwan, var som omhandlet i artikel 1, stk. 5, i grundforordningen samme vare som polyesterfibre, der importeredes til Fællesskabet fra de fem lande, der er omfattet af undersøgelsen.

C. SUBSIDIER

I. AUSTRALIEN

1. Indledning

(13) På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema gennemgik Kommissionens tjenestegrene følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:

- Export Market Development Grant Scheme (tilskudsordning for udvikling af eksportmarkeder)

- Textiles, Clothing and Footwear Plan (plan for tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien)

- Incentives for International Competitiveness Programme (incitamenter til international konkurrencedygtighed

- Infrastructure Support Programme (infrastrukturstøtte)

- National Industry Extension Programme (udvidelse af den nationale industri

- Capitalisation Grants Programme (kapitaliseringstilskud)

- Labour Adjustment Programme (arbejdskrafttilpasning)

- Import Credit Scheme (importkreditordning)

- Overseas Assembly Programme

- Quick Response Programme

- regional ordning (staten Victorias regering): Investment Attraction Programme (IAP) (tiltrækning af investeringer)

- regional ordning (staten Victorias regering): Industry, Regional and Trade Support Programme (IRTSP) (industri-, regional- og handelsstøtteprogram).

2. Export Market Development Grant Scheme (EMDGS) (tilskudsordning for udvikling af eksportmarkederne)

(14) Retsgrundlaget for denne ordning, da den var i brug i undersøgelsesperioden, var loven om tilskud til udvikling af eksportmarkederne af 1997 (i det følgende benævnt "EMDG lov 1997").

a) Støtteberettigelse

(15) Ifølge del 3 og 4 i EMDG lov 1997 er et selskab berettiget til et tilskud i et tilskudsår, hvis:

- det driver forretning i Australien med en indtægt, som ikke overstiger 50 mio. AUD og eksportindtægter, som ikke overstiger 25 mio. AUD og

- har afholdt visse støtteberettigede udgifter til marketing- og promotionsaktiviteter såsom omkostningerne til opretholdelse af en oversøisk repræsentation, markedsundersøgelser, gratis prøver og marketingbesøg

- i forbindelse med støtteberettigede varer, dvs. visse tjenesteydelser, intellektuelle ejendomsrettigheder, knowhow og varer, som i væsentlig grad er af australsk oprindelse (mindst 50 % australsk indhold i varer, der er fremstillet i Australien) eller i forbindelse med hvilke den australske handelskommission (Austrade) finder det godtgjort, at Australien vil opnå en betydelig nettofordel, hvis de eksporteres.

(16) Et selskab er kun berettiget til otte tilskud.

b) Praktisk gennemførelse

(17) For at blive omfattet af ordningen henvender et selskab sig til Austrade, som tager stilling til ansøgningen. Ved denne vurdering anvendes en såkaldt "grants entry test". Ifølge Austrades afgørelse 1/1997 kræves det ved denne test bl.a., at en førstegangsansøger skal have forventede eksportindtægter, som ikke er uopnåelige ved en umiddelbar betragtning. Hvis der allerede er ydet tilskud i en periode på tre tilskudsår, beregnes tilskudsbeløbet ifølge afsnit 65 i EMDG lov 1997 under hensyn til de faktiske eksportindtægter for de efterfølgende tilskudsår.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(18) Denne ordning indebærer et finansielt bidrag fra den australske regering i form af tilskud, hvorved modtageren opnår en fordel. Denne subsidie er en eksportsubsidie som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, da subsidien faktisk er bundet til de forventede eksportindtægter, fordi tilskuddet ikke ydes, medmindre selskabet har forventet eksportindtægter. For tilskud, der gives i det fjerde tilskudsår, er subsidie endvidere retligt betinget af eksportresultaterne, da tilskudsbeløbet beregnes på grundlag af de faktiske eksportindtægter. Endelig er subsidie betinget af anvendelse af indenlandske varer frem for indførte varer som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra b), i grundforordningen, da den kun kan opnås for varer, som i væsentlig grad er af australsk oprindelse, medmindre det fastslås, at Australien vil opnå en betydelig nettofordel, hvis de eksporteres (hvilket vil gøre subsidie specifik, da den faktisk er bundet til de forventede eksportindtægter i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen).

d) Beregning af subsidiebeløbet

(19) Subsidiebeløbet skal være samme beløb som det tilskud, der betaltes i undersøgelsesperioden. I betragtning af arten af denne subsidie, som svarer til et engangslån, og for at omfatte hele modtagerens fordel ved ikke at skulle låne dette beløb på det frie marked, må subsidiebeløbets pålydende værdi omsættes til den fremherskende værdi i undersøgelsesperioden ved anvendelse af den kommercielle rentesats på sammenlignelige lån opnået af selskabet i undersøgelsesperioden.

(20) Det samlede subsidiebeløb, der således er tilskrevet undersøgelsesperioden, bør fordeles i forhold til eksportsalget, da der med denne subsidie kun opnås fordel i forbindelse med eksportsalg. Den eksporterende producent benyttede sig af denne ordning og opnåede en fordel på 0,03 %.

3. Textiles, Clothing and Footwear Plan (TCFP) (tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien)

(21) TCFP er en programerklæring fremsat af den australske regering, som udgør grundlaget for en række programmer for støtte til tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien. Disse programmer er enten baseret på lovforskrifter, administrative ordninger eller udarbejdes ad hoc.

(22) Myndigheden for udvikling i tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien blev nedsat ved loven om denne myndighed i 1988, som er et nøgleelement i planen for denne industri. Formålet var bl.a. at gennemføre planen. Myndigheden blev afskaffet i februar 1996, og alle resterende aktiviteter overført til departementet for industri, videnskab og ressourcer.

(23) De følgende to individuelle ordninger er baseret på planen og blev anvendt af den eksporterende producent, og det konstateredes, at de var udligningsberettigede:

3.1. Incentives for International Competitiveness Programme (IICP) (incitamenter til international konkurrencedygtighed)

(24) Ordningen er baseret på afsnit 7, litra d), nr. i), og afsnit 36-40 i loven om myndigheden for udvikling i tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien.

a) Støtteberettigelse

(25) Kriterierne for støtteberettigelse var bl.a., at:

- projektet skulle omfatte investerings- eller udviklingsomkostninger

- projektet skulle omfatte en specifik finansiel forpligtelse indgået af selskabet (normal mindst 70 % af de samlede projektomkostninger)

- projektet skulle resultere i forbedringer af selskabets internationale konkurrencedygtighed.

(26) Ifølge de retningslinjer, der er udstedt af myndigheden, betyder sidstnævnte kriterium, at selskaberne vil blive anmodet om at påvise, hvordan projektet vil føre til bedre international konkurrencedygtighed gennem eksportstigning, importerstatning, kvalitetsforbedring, omkostningsnedsættelse eller lignende foranstaltninger. Myndigheden lægger desuden stor vægt på eksportudviklingsprojekter, projekter vedrørende råvareforarbejdning, grønne udviklingsprojekter og investeringsprojekter. Kun producenter af tekstil-, beklædnings- og fodtøjsvarer kunne komme i betragtning. Regeringen havde beføjelse til at udvælge modtagerne i henhold til ordningen.

b) Praktisk gennemførelse

(27) Selskabet indgiver en standardansøgningsformular til myndigheden for udvikling i tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien. I formularen kræves der bl.a. oplysninger om målene for eksportstigning og importerstatning.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(28) Lånet udgør en subsidie, da det indebærer et finansielt bidrag fra regeringen, hvorved modtageren opnår en fordel. Den australske regering erklærede i forbindelse med kontrolbesøget, at subsidien var specifik for tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien, men ikke afhængig af eksportresultaterne. Regeringen nægtede imidlertid at give adgang til den kontrakt mellem regeringen og selskabet, der ligger til grund for tilskuddet, idet man anførte kravet om "fortrolighed i forretningsanliggender". Selskabet blev nægtet tilladelse til at overlade kontrakten til Kommissionens tjenestegrene til efterprøvning. Der måtte således træffes afgørelse om, hvorvidt denne subsidie er afhængig af eksportresultaterne, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 28 i grundforordningen. Det blev bekræftet, at selskabet skulle indgive oplysninger om måltallene for eksportstigningen. Desuden blev det fastslået, at den myndighed, der står for tilskuddene, prioriterer eksportudviklingsprogrammer.

(29) I mangel af bekræftede oplysninger om betingelserne for, hvordan tilskuddet blev givet i praksis til den eksporterende producent, fastslås det, at mindst et af kriterierne for udbetaling af tilskuddet var, at modtageren skulle gennemføre målene for eksportindtægterne, hvilket betyder, at tilskuddet er betinget af eksportresultaterne. I den forbindelse hedder det i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, at forekomsten af en af flere betingelser for støtteberettigelse kan betyde afhængighed af eksportresultaterne. Denne subsidie er derfor en specifik eksportsubsidie og udligningsberettiget i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen og en udligningsberettiget subsidie, der er specifik for visse virksomheder, dvs. tekstil-, beklædnings- og fodtøjssektoren, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(30) Den pågældende subsidie er en engangssubsidie, som kan være knyttet til erhvervelse af anlægsaktiver. Subsidiebeløbet fra et lån skal derfor fordeles over den normale afskrivningsperiode for sådanne aktiver inden for den pågældende erhvervsgren i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i grundforordningen. Da den eksporterende producent er den eneste producent af den pågældende vare i Australien, blev den afskrivningsperiode, som det pågældende selskab anvendte, anset for at være den relevante fordelingsperiode.

(31) For at afspejle den fulde fordel for modtageren ved at have en stor sum penge til rådighed fra begyndelsen af fordelingsperioden var det nødvendigt at forhøje subsidiebeløbet med det gennemsnitlige rentebeløb, som modtageren kunne forvente at skulle betale på det ikke-afskrevne beløb af det samlede lån i hele fordelingsperioden, hvis det havde været nødvendigt for den pågældende at låne pengene på det frie marked.

(32) Det samlede subsidiebeløb, der således blev tilskrevet undersøgelsesperioden, bør fordeles i forhold til eksportsalget, da denne subsidie kun giver en fordel i forbindelse med eksportsalg. Den eksporterende producent benyttede denne ordning i form af et lån og opnåede en fordel på 1,92 %.

3.2. Import Credit Scheme (ICS) (importkreditordning)

(33) Ordningen startede den 1. juli 1991. Retsgrundlaget for ordningen er et administrativt arrangement.

a) Støtteberettigelse

(34) Selskaber, som eksporterer visse støtteberettigede varer, kan opnå en importkredit for visse andre støtteberettigede varer. Polyesterfibre er ikke en af de støtteberettigede varer til eksport, men tekstureret garn af polyestere og fremstilles også af den eksporterende producent.

b) Praktisk gennemførelse

(35) Det australske toldvæsen administrerer ordningen. Efter at have gennemført eksporten af en støtteberettiget vare og efter betaling, ansøger selskabet om en kreditnote hos toldvæsenet. Denne kreditnote indeholder en kode og importkreditbeløbet, som beregnes på grundlag af en fast procent af fob-værdien af den eksporterede vare. Denne oplysning sendes normalt til selskabets toldklarerer. Ved import af en støtteberettiget vare anvender toldklarereren koden til at betale importtold med kreditbeløbet. Alternativt kan selskabet underrette toldklarereren om at overføre importkreditten til et andet selskab i bytte for en betaling i kontanter.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(36) Denne ordning er en subsidie, da den omfatter et finansielt bidrag i form af eftergivet importtold, hvorved modtageren opnår en fordel. Ordningen er en specifik eksportsubsidie som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, da den beregnes på grundlag af eksportsalget og derfor er retlig afhængig af eksportresultaterne. Den australske regering og den eksporterende producent hævdede, at subsidien ikke gav en fordel i forbindelse med den pågældende vare, da polyesterfibre ikke var en støtteberettiget vare i henhold til ordningen. Det blev imidlertid fastslået, at selskabet ikke anvendte kreditterne til at udligne importtolden ved import af råmaterialer til egne varer, men solgte kreditterne på det frie marked. Subsidien gav faktisk en fordel i forbindelse med al eksport af varer fra selskabet, idet fordelene i sidste ende blev modtaget som kontanter, og deres anvendelse ikke var knyttet til en bestemt vare. Det blev derfor fastslået, at der var tale om udligningsberettigede fordele, da selskabet opnåede fordele i henhold til ordningen, som også gav fordele i forbindelse med eksporten af den pågældende vare.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(37) Det subsidiebeløb, der skal fordeles i forhold til eksportsalget, bør beregnes på grundlag af de lån, der blev opnået i undersøgelsesperioden. For at omfatte hele selskabets fordel blev den årlige kommercielle rente føjet til lånenes pålydende værdi. I dette tilfælde blev det, da selskabet opnåede subsidier svarende til en række lån, anset for nødvendigt at antage, at et gennemsnitligt lån ville være opnået halvvejs gennem undersøgelsesperioden, og at renten derfor skulle dække en periode på seks måneder. Selskabet opnåede en fordel på 3,48 %.

4. Regional ordning (staten Victorias regering): Investment Attraction Programme (IAP) (tiltrækning af investeringer)

(38) Ordningen er baseret på afsnit 13, stk. 3, i Victorias lov om økonomisk udvikling fra 1981. Den startede i 1981 og ophørte i 1994, da loven blev ophævet. Der blev udstedt retningslinjer af Victorias regering.

a) Støtteberettigelse

(39) Støtte i henhold til dette program fastsættes i hvert enkelt tilfælde. Først og fremmest tilbyder programmet forskellige lempelser i forbindelse med vigtige investeringsprogrammer og regionale hovedkvarterer og søger at trække flere investeringer til Victoria. Investeringslettelse og -støtte omfatter sigte-identifikation, udvælgelse, industriforbindelser og rådgivning om beskæftigelse og oplysninger om omkostningerne forskellige steder. Hvis der ydes finansiel støtte, skal selskaberne påvise et vist niveau af kapitaludgifter.

(40) Victorias regering oplyste, at programmet ikke er betinget af eksportresultaterne eller anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer. Det blev forklaret, at der ikke udtrykkeligt var fastsat kriterier for støtteberettigelse, men at Victorias regering havde beføjelse til at yde finansiel støtte. I den forbindelse blev der taget hensyn til visse faktorer som afbalanceret økonomisk udvikling i staten og kapitalinvesteringer, skabelse af arbejdspladser og udvikling af eksportkapaciteten i hele Victoria. Det var ikke muligt at efterprøve de faktiske betingelser for ordningen, da Victorias regering nægtede at give adgang til lånekontrakten med lånebetingelserne, det forelagte ansøgningsmateriale og tilbudsbrevet fra regeringen, under hensyn til kravet om "fortrolighed i forretningsanliggender".

b) Praktisk gennemførelse

(41) Victorias departement for erhvervsliv og beskæftigelse (i marts 1996 Victorias departement for statens udvikling) havde til opgave at administrere denne ordning. Selskaber, som ønskede at opnå støtte, indgav oplysninger til sagsbehandlerne i departementet, som anbefalede en støttepakke over for kabinetudvalget. Efter godkendelse fra dette udvalg sendes et tilbudsbrev til selskabet, der, hvis selskabet er indforstået hermed, danner grundlaget for kontrakten mellem Victorias regering og selskabet. Denne kontrakt indeholder betingelserne for at opnå det pågældende incitament.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(42) Lånet er en subsidie, da det indebærer et finansielt bidrag fra regeringen, hvorved modtageren opnår en fordel. Da det ikke var muligt at kontrollere de faktiske betingelser for lånet, måtte de foreliggende faktiske oplysninger anvendes til at fastslå, om det var udligningsberettiget i overensstemmelse med artikel 28 i grundforordningen. Loven om økonomisk udvikling af 1981 foreskriver som et af målene for programmet "udvikling af eksportkapaciteten". Det blev derfor fastslået, at lånet enten var afhængigt af eksportresultaterne eller faktisk knyttet til forventet eksport eller forventede eksportindtægter som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, sådan som klageren hævder det. I den forbindelse nævner klageren rapporten fra Victorias revisionskontor om programmet, som indeholder en henvisning til den forventede eksportstigning for det pågældende selskab.

(43) Under alle omstændigheder anses programmet for at være specifikt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen, da det ikke foreskriver objektive kriterier for støtteberettigelse i henhold til programmet, men giver Victorias regering mulighed for at udøve fuld beføjelse med hensyn til at yde finansiel støtte. Selv efter anmodning fra Kommissionens tjenestegrene blev der ikke modtaget oplysninger fra regeringen om, hvordan den udøvede sin beføjelse, dvs. hvilke sektorer der opnåede fordele i henhold til programmet.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(44) Selskabet modtog et lån som støtte til opførelse af en ny fabrik og nyt udstyr. Subsidiebeløbet blev beregnet som nævnt i forbindelse med IICP-programmet. Selskabet, opnåede en fordel på 0,64 %.

5. Subsidieprogrammer, der ikke blev benyttet af den eksporterende producent

(45) Det konstateredes, at den eksporterende producent ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer:

- Infrastructure Support Programme (infrastrukturstøtte)

- National Industry Extension Programme (udvidelse af den nationale industri)

- Quick Response Programme

- Capitalisation Grants Programme (kapitaliseringstilskud)

- Labour Adjustment Programme (arbejdskrafttilpasning)

- Overseas Assembly Programme

- regional ordning (staten Victorias regering): Industry, Regional and Trade Support Programme (industri-, regional- og handelsstøtteprogram).

6. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier

(46) De udligningsberettigede eksportsubsidier er i overensstemmelse med grundforordningen, udtrykt som værditold, følgende for den undersøgte eksporterende producent, som er den eneste eksporterende producent i Australien:

>TABELPOSITION>

II. TAIWAN

1. Indledning

(47) På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema gennemgik Kommissionens tjenestegrene følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:

- skattefradrag og skattefritagelser

- lån til præferencerente

- fremskyndet afskrivning

- fritagelse for importtold

- Matching Funds og/eller Assistance Funds

- fond for udvikling og forvaltning af industriområder.

Der gives nærmere oplysninger om disse ordninger i nedenstående.

(48) Alle ordninger er baseret på loven om modernisering af industrierne (Statute for Upgrading Industries) (i det følgende benævnt "SUI"), der trådte i kraft den 1. januar 1991 og senest er ændret den 27. januar 1995. Disse programmer er udarbejdet til at fremme en generel modernisering af industrien ved at skabe et fordelagtigt skattemiljø, støttet med de nødvendige finansielle foranstaltninger. Programmerne gennemføres i henhold til håndhævelsesreglerne for loven om modernisering af industrierne og er senest ændret den 15. november 1995.

2. Skattefradrag i forbindelse med automatiseringsudstyr og udstyr til forureningskontrol

(49) Disse skattefradrag er omfattet af artikel 6, § 1 i SUI og suppleret med artikel 13, § 1 og artikel 14, § 1 i håndhævelsesreglerne for SUI.

a) Støtteberettigelse

(50) Der indrømmes kun skattefritagelse for selskaber i forbindelse med et begrænset antal investeringer:

- investering i udstyr til automatisering af produktionen

- investering i udstyr til forureningskontrol

- investering i teknologi til produktionsautomatisering eller forureningskontrol.

(51) Ifølge SUI skal investeringen overstige 600000 nye taiwanske dollar i samme skatteår. Skattefradrag i forbindelse med de forskellige investeringstyper kan kumuleres.

b) Praktisk gennemførelse

(52) Ethvert støtteberettiget selskab, som investerede i ovennævnte typer udstyr eller teknologi, kan godskrive 10-20 % af købsbeløbet af den selskabsskat, der skal betales for det indeværende år. Hvis den indkomstskat, der skal betales, er lavere end det beløb, der kan fratrækkes, kan kreditten overføres i de næste fire år.

(53) Skattefradraget er fastsat til følgende:

- til indkøb af automatisk udstyr eller udstyr til forureningskontrol, der er fremstillet i landet, er fradraget 20 %

- til indkøb af automatisk udstyr eller udstyr til forureningskontrol, der er fremstillet i udlandet, er fradraget 10 %

- til indkøb af teknologi til automatiseringsudstyr er fradraget 10 %.

(54) For at opnå skattefradragene indgiver et selskab ansøgning om udstedelse af et certifikat for skattefradrag til industriudviklingskontoret i økonomiministeriet inden for en frist på seks måneder fra datoen for leveringen af udstyret eller datoen for projektets afslutning. Når certifikatet er udstedt, kan fradraget anvendes på selvangivelsen for det indeværende år.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(55) Skattefradragene for automatiseringsudstyr og udstyr til forureningskontrol udgør et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet skat, hvorved modtageren opnår en fordel ved ikke at skulle betale et vist beløb i skat.

(56) Skattefradrag for automatiseringsudstyr og udstyr til forureningskontrol fremstillet i Taiwan udgør subsidier, som er retligt afhængige af anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer, da der opnås et høj ere skattefradrag på indenlandsk fremstillet udstyr end på importeret udstyr. På baggrund af ovenstående anses de subsidier, der er opnået i henhold til denne ordning, for at være specifikke og derfor udligningsberettigede i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, litra b), i grundforordningen.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(57) Subsidiebeløbet bør beregnes på grundlag af det skattebeløb, der ikke er betalt i undersøgelsesperioden. I betragtning af arten af denne subsidie, som svarer til et engangslån, og for at omfatte hele fordelen for modtageren, er dette beløb blevet justeret ved tilføjelse af den gennemsnitlige kommercielle rente i undersøgelsesperioden, dvs. 9,03 %. Det samlede subsidiebeløb, der således er tilskrevet undersøgelsesperioden, bør fordeles i forhold til hele salget, da denne subsidie giver en fordel i forbindelse med både salg på hjemmemarkedet og til eksport.

(58) To selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede en fordel på henholdsvis 0,42 % og 0,41 %.

3. Skattefradrag for investering i vigtige virksomheder

(59) Dette skattefradrag er omfattet af artikel 8 i SUI og artikel 15, 16, 17 og 18 i håndhævelsesreglerne til SUI.

a) Støtteberettigelse

(60) Skattefradraget er til rådighed for investorer, som køber navneaktier, der er udstedt af en "vigtig teknologibaseret virksomhed" eller en "vigtig investeret virksomhed", som regeringen har udpeget, eller er udstedt af en investeringsvirksomhed med risikovillig kapital. Der findes ikke nogen klar definition af "vigtig teknologibaseret virksomhed". En "vigtig investeret virksomhed" kan være en hvilken som helst virksomhed med en kapital på mindst 2 mia. TWD, forudsat at den taiwanske stat har udpeget den til at være en sådan.

b) Praktisk gennemførelse

(61) Ethvert støtteberettiget selskab, som investerede i ovennævnte virksomheder, kan godskrive 20 % af den pris, der betales for sådanne aktier, på den selskabsindkomstskat, der skal betales. Er den indkomstskat, der skal betales, mindre end det fradragsberettigede beløb, kan fordelen overføres i de næste fire år.

(62) For at opnå skattefradrag indgiver det investerede selskab ansøgning om udstedelse af et skattenedsættelsescertifikat hos kontoret for industriudvikling (IDB). Når certifikatet er udstedt til det investerede selskab, kan investor anvende fradraget på skatteangivelsen for det indeværende skatteår.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(63) I henhold til denne ordning yder den taiwanske regering et finansielt bidrag i form af eftergivet skat, hvorved modtageren opnår en fordel ved ikke at skulle betale et vist beløb i skat.

(64) Den taiwanske regering har begrænset adgangen til subsidien til virksomheder, som foretager en særlig investering i en teknologibaseret virksomhed eller en "vigtig investeret virksomhed". Desuden har regeringen stor beføjelse, når det skal fastsættes, hvilke investeringer der er støtteberettigede. Der findes ingen objektive kriterier for, hvad der er en teknologibaseret virksomhed eller en "vigtig investeret virksomhed". Som følge af arten af disse kriterier for støtteberettigelse vil kun et begrænset antal selskaber drage fordel af denne skattelettelse. Da støtteberettigelsen udtrykkeligt er begrænset til visse virksomheder og ikke baseret på neutrale kriterier som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen, anses ordningen for at være specifik i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(65) Subsidiebeløb bør beregnes som omhandlet i betragtning 57.

(66) Et selskab benyttede sig af ordningen og opnåede en fordel på 0,71 %.

4. Skattefradrag i forbindelse med forskning og udvikling og personaleuddannelse

(67) Skattefradrag i forbindelse med forskning og udvikling og personaleuddannelse er omfattet af artikel 6, § 1, i SUI og artikel 13, § 2, og artikel 14, § 2, i håndhævelsesreglerne. Endvidere er den praktiske gennemførelse af ordningen reguleret ved foranstaltningerne for anvendelse af skattenedsættelse i forbindelse med selskabers investering i forskning og udvikling, personaleuddannelse og etablering af verdensomspændende varemærker (i det følgende benævnt "foranstaltningerne"), som er udstedt af "Executive Yuan", dvs. en bestyrrelse af regeringsembedsmænd, nedsat af den taiwanske regering.

a) Støtteberettigelse og praktisk gennemførelse

(68) Ovennævnte skattefradrag er til rådighed for produktionsindustrier såvel som landbrug og servicesektoren.

(69) Der kan anmodes om fradrag i forbindelse med forskning og udvikling på 15 % eller, hvis de samlede udgifter til forskning og udvikling overstiger en vis tærskel, på 20 %, som trækkes fra i selskabsskatten.

(70) Desuden kan et selskab anmode om et skattefradrag på 15 % for udgifter til personaleuddannelse.

b) Konklusion om udligningsberettigelse

(71) Disse skattefradrag udgør et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet skat, hvorved modtageren opnår en fordel ved ikke at skulle betale et vist beløb i skat.

(72) Skattefradragene er imidlertid almindeligvis til rådighed for alle selskaber, der investerer i forskning og udvikling og personaleuddannelse. Der er endvidere fastsat objektive kriterier for støtteberettigelse, som er beskrevet i detaljer i artikel 2 (forskning og udvikling) og artikel 3 (personaleuddannelse) i foranstaltningerne, hvorved der er tale om støtteberettigelse, der opnås automatisk, og den taiwanske regering har ingen beføjelse til at bestemme, hvilke virksomheder der er støtteberettigede eller ej. Disse skattefradrag anses derfor ikke for at være specifikke som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen og er således ikke udligningsberettigede.

5. Skattefradrag i forbindelse med investering i områder med få naturressourcer

(73) Dette skattefradrag er omfattet af artikel 7 i SUI og artikel 2 og 3 i foranstaltningerne for anvendelse af skattenedsættelse for selskabers investering i områder med få naturressourcer eller langsom udvikling (i det følgende benævnt "retningslinjerne").

a) Støtteberettigelse

(74) Ethvert selskab, der investerer i eller beskæftiger et vist antal mennesker i visse industrier i et bestemt område med få naturressourcer eller med langsom udvikling, er berettigede til dette fradrag.

b) Praktisk gennemførelse

(75) Et støtteberettiget selskab kan få godskrevet op til 20 % af den samlede beløb til investering i indkøb af maskiner, udstyr og fabriksbygninger på den selskabsskat, der skal betales for det år, i hvilket investeringen er gennemført.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(76) Denne ordning udgør en subsidie, da den indebærer et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet skat. Herved opnår selskaber, der benytter sig af dette fradrag, en fordel, da de er fritaget for at betale et vist beløb i skat.

(77) Den taiwanske regering har begrænset anvendelsen af denne ordning til visse virksomheder, som foretager visse investeringer i bestemte geografiske områder. Desuden har regeringen stor beføjelse, idet den kan udtale sig om, hvilke investeringer der er støtteberettigede.

(78) De subsidier, der er opnået i henhold til denne ordning, anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), og artikel 3, stk. 3, i grundforordningen.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(79) Subsidiebeløbet bør beregnes som omhandlet i betragtning 57.

(80) Et selskab benyttede sig af ordningen og opnåede en fordel på 0,01 %.

6. Skattefradrag i forbindelse med etablering af internationale varemærker

(81) Retsgrundlaget for dette program er artikel 6, § 1, i SUI og artikel 13, § 2, og artikel 14, § 2, i håndhævelsesbestemmelserne. Det blev fastslået, at en eksporterende producent benyttede sig af denne ordning, men ikke opnåede nogen fordel. Det anses derfor ikke for nødvendigt at træffe afgørelse om, hvorvidt denne ordning er udligningsberettiget.

7. Lån til præferencerente: incitamenter til automatisering, forureningsbegrænsning og energibevarelse

(82) Disse ordninger er baseret på artikel 21, § 1, i SUI.

a) Støtteberettigelse

(83) Følgende kriterier for støtteberettigelse skal være opfyldt for at opnå lån i henhold til programmet:

- automatisering: ethvert offentligt og/eller privat selskab, som har til hensigt at købe automatiserede maskiner og/eller automatiseret udstyr

- forureningsbegrænsning: alle private selskaber, erhverv vedrørende miljøbeskyttelse, medicinske institutioner, som er godkendt af ansvarlige regeringskontorer til at købe forureningsbegrænsende udstyr

- energibevarelse: alle taiwanske selskaber, som køber visse former for energibevarende udstyr.

b) Praktisk gennemførelse

(84) De pågældende selskaber skal indgive en ansøgning til Chiao Tung Bank. På grundlag af ansøgerens finansielle situation træffer banken afgørelse om lånebeløbet. 25 % af beløbet finansieres af udviklingsfonden og de resterende 75 % af kommercielle banker.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(85) Det blev fastslået, at der er tale om et finansielt bidrag fra den taiwanske regering, da lånene delvis finansieres af den offentlige udviklingsfond, og Executive Yuan for udviklingsfonden, et regeringsorgan, har ansvaret for at fastlægge reglerne for dette program.

(86) Desuden opnår modtageren af lånet en fordel, idet renterne på disse lån almindeligvis er lavere end på tilsvarende kommercielle lån.

(87) Lån til lave renter er kun til rådighed for selskaber, som køber særligt udstyr på specifikke betingelser, der er fastsat af udviklingsfondens Executive Yuan. Disse kriterier anses ikke for at være objektive, da kun selskaber, som investerer i visse former for udstyr, vil kunne benytte programmet. Da støtteberettigelsen udtrykkeligt er begrænset til visse virksomheder og ikke baseret på neutrale kriterier som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen, anses ordningen for at være specifik i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(88) Subsidien er forskellen mellem det rentebeløb, der betaltes på lånet i undersøgelsesperioden, og den rente, der normalt skulle betales på et tilsvarende kommercielt lån i undersøgelsesperioden.

(89) Det tilsvarende lån bør være et lån på et tilsvarende beløb med en tilsvarende tilbagebetalingsfrist, som modtageren opnår fra en privat bank, der arbejder på hjemmemarkedet. I denne undersøgelse var der ikke ydet sådanne tilsvarende kommercielle lån til de respektive selskaber. Derfor blev det fastslået, at en passende reference ville være den gennemsnitlige kommercielle rente i undersøgelsesperioden, som udgør renten på tilsvarende lån til selskaber i en tilsvarende finansiel situation. Den fremkomne forskel er den fordel, selskabet har af det lån til præferencerente, som er udligningsberettiget.

(90) I betragtning af arten af denne subsidie, som svarer til et engangslån, og for at omfatte hele fordelen for selskabet, blev der til ethvert beløb, der beregnedes som omhandlet ovenfor, føjet renter med en sats svarende til ovennævnte gennemsnitlige kommercielle rentesats. Det således opnåede fulde subsidiebeløb skulle fordeles i forhold til selskabets samlede omsætning i undersøgelsesperioden.

(91) Fire selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede fordele på fra 0,03 % til 0,36 %.

8. Fritagelse for importtold: Indkøb af nyt udstyr og forureningsbegrænsende udstyr

(92) Denne ordning er omfattet af bestemmelserne i Republikken Kinas toldimporttarif og klassificering af import- og eksportvarer (i det følgende benævnt "toldkoden").

a) Støtteberettigelse

(93) Et produktionsselskab er fritaget for at betale importtold på sådan import, hvis det importerer udstyr og maskiner udelukkende til forskning og udvikling eller til undersøgelser og analyser vedrørende udviklingen af nye varer, kvalitetsforbedring, produktionsforøgelse, energibesparelse, fremme af genbrug eller forbedring af produktionsteknikker, som endnu ikke fremstilles lokalt.

b) Praktisk gennemførelse

(94) Et selskab, der har til hensigt at importere ovennævnte maskiner eller udstyr, indgiver en ansøgning til kontoret for industriel udvikling (IDB) inden importen. Hvis IDB fastslår, at de maskiner, der skal købes, ikke fremstilles i Taiwan, og at maskinerne vil blive anvendt til et eller flere af ovennævnte formål, udsteder det et certifikat, som sendes til ansøgeren og tolddepartementet. Dette certifikat giver selskabet mulighed for at importere de specificerede maskiner uden betaling af importtold.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(95) Ordningen udgør en subsidie, da den indebærer et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet importtold. Følgelig opnår modtageren en direkte fordel ved denne ordning i form af ubetalt importtold.

(96) På grund af programmets art kan det kun anvendes af begrænsede sektorer af den taiwanske industri, som investerer i specifikt udstyr. De industrisektorer, hvis maskiner og/eller udstyr fremstilles i Taiwan, vil ikke være i stand til at anvende dette program. Følgelig er støtteberettigelsen vedrørende fritagelse af importtold ved køb af nyt udstyr og forureningsbegrænsende udstyr begrænset til de selskaber, der importerer specifikke maskiner, som ikke er til rådighed på det lokale marked.

(97) Det blev fastslået, at adgangen til dette program er begrænset til visse selskaber, og at ordningen derfor er specifik som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen. Følgelig er denne subsidie udligningsberettiget.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(98) Fordelen for selskaberne er beløbet til den importtold, der normalt skal betales uden fordelen ved fritagelsen. I forbindelse med køb af importerede maskiner bør dette beløb fordeles over maskinernes normale brugslevetid i denne industri, dvs. otte år. For at omfatte hele fordelen for modtageren må dette beløb justeres ved tilføjelse af den gennemsnitlige kommercielle rente i undersøgelsesperioden. Det samlede subsidiebeløb, der således blev tilskrevet undersøgelsesperioden, skulle fordeles i forhold til det samlede salg, eftersom der med denne subsidie både opnås fordel ved salg på hjemmemarkedet og til eksport.

(99) Fire selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede fordele på fra 0,12 % til 0,21 %.

9. Fritagelse for importtold: import af råmaterialer

(100) Dette program er omfattet af artikel 6 i kapitel 29 i toldkoden.

a) Støtteberettigelse

(101) Ifølge ovennævnte bestemmelser i toldkoden er produktionsselskaber, som importerer visse råmaterialer, som er udtømmende beskrevet i toldkoden, som endnu ikke fremstilles eller ikke i tilstrækkeligt omfang er til rådighed på det lokale marked, fritaget for at betale importtold ved køb af disse råmaterialer.

b) Praktisk gennemførelse

(102) Et selskab, som har til hensigt at importere ovennævnte maskiner eller udstyr, indgiver en ansøgning til IDB forud for importen af maskinerne. Hvis IDB har fastslået, at de maskiner, der skal købes, ikke fremstilles i Taiwan, og at disse maskiner vil blive anvendt til et eller flere af ovennævnte formål, udsteder kontoret et certifikat, som sendes til ansøgeren og tolddepartementet. Dette certifikat giver selskabet mulighed for at importere de specificerede maskiner uden betaling af importtold.

c) Konklusion om udligningsberettigelse

(103) Der er tale om et finansielt bidrag fra den taiwanske regering i form af eftergivet importtold. Modtageren opnår derfor en direkte fordel ved ordningen i form af ikke-betalt importtold, og den udgør således en subsidie. På grund af programmets art kan det kun anvendes af begrænsede sektorer i den taiwanske industri, som importerer specifikke råmaterialer. De industrisektorer, hvis råmaterialer fremstilles i Taiwan, vil ikke være i stand til at anvende programmet. Følgelig er støtteberettigelsen i forbindelse med fritagelse for importtold ved køb af råmaterialer begrænset til de selskaber, som importerer specifikke råmaterialer, som ikke er til rådighed på det lokale marked.

(104) Det fastslås, at adgangen til ordningen er begrænset til visse selskaber, og at denne ordning derfor er specifik som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen. Følgelig er denne subsidie udligningsberettiget.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(105) Fordelen for selskaberne er beløbet til den importtold, der normalt skal betales uden fordelen af fritagelsen. For at omfatte hele fordelen for modtageren er dette beløb justeret ved tilføjelse af den gennemsnitlige kommercielle rente i undersøgelsesperioden. Da selskaberne opnåede subsidier svarende til en række lån i undersøgelsesperioden, blev det i dette tilfælde anset for nødvendigt at antage, at et gennemsnitligt lån ville være opnået halvvejs i undersøgelsesperioden, og at renten derfor skulle dække en periode på seks måneder. Det samlede subsidiebeløb, der således er tilskrevet undersøgelsesperioden, bør fordeles i forhold til den samlede salgsomsætning, da der ved denne subsidie opnås fordele både ved salg på hjemmemarkedet og til eksport.

(106) Fire selskaber benyttede sig af ordningen og opnåede fordele på fra 0,17 % til 0,53 %.

10. Matching Funds og Assistance Funds

(107) Denne ordning er omfattet af artikel 21, § 1, i SUI.

a) Støtteberettigelse

(108) Støtteberettigede er selskaber, der er anmeldt i henhold til selskabsloven med en sund finansiel position, som har en forsknings- og udviklingsafdeling med tilstrækkelige forsknings- og udviklingseksperter i Taiwan og som faktisk har opnået forsknings- og udviklingsresultater. Disse resultater skal vedrøre produktudvikling inden for ti nyligt opståede industrier. Disse industrier er udvalgt af IDB på grundlag af specifikke udvælgelseskriterier. IDB udsteder regelmæssigt en meddelelse om, hvilke industrier der anses for at være "nyligt opståede".

b) Praktisk gennemførelse

(109) Programmet omfatter Assistance Funds (tilskud) og Matching Funds (rentefrie lån). Det samlede beløb af støtte- og kombinationsmidler, der kan tildeles en vigtig produktudviklingsplan, er begrænset til højst 50 % af de samlede budgetterede forsknings- og udviklingsomkostninger.

(110) Selskaber skal indgive en ansøgning vedrørende udviklingen af et produkt inden for en af de ti nyligt opståede industrier. Denne ansøgning modtages først af et teknisk undersøgelsesudvalg og forelægges siden for undersøgelsesudvalget for udvikling af nye produkter.

c) Konklusioner om udligningsberettigelse

(111) De eksporterende producenter benytter sig kun af Matching Funds. Derfor vedrører afgørelserne dette aspekt af ordningen og ikke Assistance Funds. Det blev fastslået, at der er tale om et finansielt bidrag fra den taiwanske regering, da økonomiministeriet er den kompetente myndighed, som styrer ovennævnte programmer, mens kontoret for industriel udvikling (IDB), et regeringsorgan, optræder som gennemførelseskontor. Modtageren opnår en direkte fordel ved denne ordning i form af et tilskud og/eller et rentefrit lån, og den udgør derfor et subsidie.

(112) Ordningens art betyder, at den kun kan anvendes af selskaber, som har en forsknings- og udviklingsafdeling med tilstrækkelige forsknings- og udviklingseksperter i Taiwan og som faktisk har opnået forsknings- og udviklingsresultater vedrørende produktudvikling inden for en af de ti nyligt opståede industrier. Det blev fastslået, at den taiwanske stat har begrænset adgangen til dette program til visse selskaber, og denne ordning er derfor specifik som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen. Følgelig må denne subsidie anses for at være udligningsberettiget.

d) Beregning af subsidiebeløbet

(113) Subsidiebeløbet blev beregnet som i betragtning 88, 89 og 90.

(114) To selskaber benytter sig af ordningen. Det ene selskab opnåede ikke fordele, det andet opnåede en fordel på 0,01 %.

11. Subsidieprogrammer, der ikke benyttes af de eksporterende producenter

(115) Det konstateredes, at de eksporterende producenter ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer:

- skattefradrag: incitamenter til energibevarelse

- skattefradrag: incitamenter til genbrug

- fremskyndet afskrivning

- fond for udvikling og forvaltning af industriområder.

12. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier

(116) De udligningsberettigede subsidier for de undersøgte eksporterende producenter er i overensstemmelse med grundforordningen følgende udtrykt som værditold:

>TABELPOSITION>

(117) Den vejede gennemsnitlige landsomfattende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for den samlede eksport til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Taiwan, ligger over den gældende mindstetærskel for subsidier på 1 %.

III. INDONESIEN

(118) På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af spørgeskemærne gennemgik Kommissionens tjenestegrene følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:

(119) BKPM-ordninger: I henhold til disse programmer modtog eksportører fordele i form af fritagelse for importtold på investeringsgoder og råmaterialer. Da subsidien er begrænset til visse virksomheder, som arbejder i bestemte sektorer og bestemte geografiske områder, anses den foreløbigt for at være specifik og udligningsberettiget.

(120) BAPEKSTA-ordninger: Selskaber modtog subsidier i form af fritagelse for eller godtgørelse af importtold. Denne ordning er ikke en egentlig toldgodtgørelsesordning, idet det konstateredes, at der ikke foreligger tilstrækkelige beviser for, at der findes et effektivt kontrolsystem i overensstemmelse med nr. i) i bilag I til grundforordningen. Systemet anses derfor foreløbigt for at være afhængigt af eksportresultaterne og således for at være en udligningsberettiget eksportsubsidie.

(121) Subsidierne for de enkelte eksportører i stikprøven varierer fra 0,2 % til 1 % og ligger således under mindstetærskelen for subsidier for Indonesiens vedkommende, dvs. under 3 %. Det bør imidlertid noteres, at to selskaber, som tegner sig for en betydelig del af importen af den pågældende vare til EF, ikke medvirkede i denne procedure. Behandlingen af disse selskaber og virkningerne for fastsættelsen af den landsdækkende subsidiemargen vil blive yderligere undersøgt og fastlagt på det endelige stadium i proceduren.

IV. SYDKOREA

1. Resumé af subsidieprogrammer, der benyttes af de eksporterende producenter

(122) Det blev fastslået, at eksportørerne i Sydkorea modtog fordele i form af skattefradrag og skattereserver, som nedsætter deres indkomstskattepligt. Disse skatteincitamenter omfatter subsidier i form af eftergivne offentlige indtægter og er enten afhængige af eksportresultaterne, anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer eller er på anden måde specifikke for visse virksomheder.

(123) Desuden havde eksportørerne fordel af billige lån, som finansieredes af den sydkoreanske regering. De udgør udligningsberettigede subsidier, idet renterne på disse lån var lavere end markedsrenterne, og støtteberettigelsen enten er afhængig af eksportresultaterne eller begrænset til visse virksomheder.

(124) I henhold til Fixed Amount Duty Drawback Scheme (toldgodtgørelsesordning) modtog visse sydkoreanske eksportører godtgørelser for importtold, som ikke blev beregnet på grundlag af de faktiske input til den eksporterede vare. Denne ordning udgør derfor ikke en egentlig toldgodtgørelsesordning som omhandlet i nr. i) i bilag I til grundforordningen og må således anses for at være en udligningsberettiget eksportsubsidie. Det er allerede i Rådets forordning (EF) nr. 1599/1999 og (EF) nr. 1601/1999(6) blevet fastslået, at de fleste af ovennævnte ordninger er udligningsberettigede.

(125) I henhold til Localisation Scheme for the Capital Goods Industry modtog eksportørerne subsidier i form af regeringslån til præferencerente og tilskud, som det konstateredes kun var til rådighed for visse sektorer og derfor er specifikke og udligningsberettigede.

2. Subsidieprogrammer, der ikke benyttes af de eksporterende producenter

(126) Det konstateredes, at de eksporterende producenter ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer:

- skatteincitamenter i henhold til artikel 18-2 i Corporation Tax Act (Entertainment Expenses) (repræsentationsudgifter)

- skatteincitamenter i henhold til artikel 10, 14, 15, 19, 20, 26 og 88 i Tax Exemption and Reduction Control Law (skattefritagelser og -nedsættelser)

- Modernisation Funds (moderniseringfond) (Industrial Development Act)

- Export Industry Facility Loans

- regeringsindkøb af polyesterfibre.

3. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier

(127) De udligningsberettigede subsidier for de undersøgte eksporterende producenter er i overensstemmelse med grundforordningen følgende udtrykt som værditold:

>TABELPOSITION>

(128) Den vejede gennemsnitlige landsomfattende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for hele eksporten til Fællesskabet af varer med oprindelse i Sydkorea, er de minimis, dvs. under 1 %. Under disse omstændigheder anses subsidiemargenen for Sydkorea for at være ubetydelig.

V. THAILAND

1. Resumé af subsidieprogrammer, som benyttes af de samarbejdsvillige eksportører

(129) Det konstateredes, at eksportørerne i henhold til afsnit 28 i Investment Promotion Act (IPA) (loven om investeringsfremme) benyttede sig af fritagelse for eller nedsættelse af importtold på maskiner, som kun blev ydet selskaber, som enten er beliggende i bestemte geografiske områder eller som arbejder i bestemte sektorer. Det blev fastslået, at dette var en udligningsberettiget subsidie, da den indebærer et finansielt bidrag fra regeringen i form af eftergivet importtold, hvilket er specifikt for visse virksomheder som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen.

2. Subsidieprogrammer, som ikke benyttes af de samarbejdsvillige eksportører

(130) Det konstateredes, at de eksporterende producenter ikke opnåede udligningsberettigede fordele i henhold til følgende programmer:

- fritagelse for indkomstskat i henhold til afsnit 31 i IPA

- incitamenter i henhold til afsnit 35 (3) og (4) i IPA

- fritagelse for importtold i henhold til afsnit 36 (1) i IPA.

3. Størrelsen af udligningsberettigede subsidier

(131) De udligningsberettigede subsidier for de undersøgte eksporterende producenter er i overensstemmelse med grundforordningen følgende udtrykt som værditold:

>TABELPOSITION>

(132) Den vejede gennemsnitlige landsomfattende subsidiemargen for alle undersøgte eksporterende producenter, der tegner sig for den samlede eksport til Fællesskabet af varer med oprindelse i Thailand, er de minimis, dvs. under 2 %. Under disse omstændigheder må subsidiemargenen for Thailand anses for at være ubetydelig.

D. SKADE

1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

(133) Fjorten producenter er kendt for at producere polyesterfibre på markedet i Fællesskabet. Ni af dem er klagere i denne sag, men kun otte besvarede oprindeligt spørgeskemæt. Endvidere svarede en af disse otte producenter ikke på de breve vedrørende mangler, som Kommissionens tjenestegrene sendte selskabet. Følgelig blev det fastslået, at to klagende EF-producenter ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. På dette grundlag viste undersøgelsen, at de syv samarbejdsvillige klagende EF-producenters andel af den samlede produktion i Fællesskabet svarede til ca. 85 % af den samlede produktion af polyesterfibre i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

De syv producenter udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet som omhandlet i artikel 9 i grundforordningen. I det følgende benævnes de samarbejdsvillige EF-producenter som "EF-erhvervsgrenen".

2. Forbruget i Fællesskabet

(134) Da der ikke kunne opnås samarbejde med hensyn til oplysninger om ikke-klagende EF-producenters salg, er forbruget i Fællesskabet som angivet i nedenstående tabel baseret på EF-erhvervsgrenens samlede salg, importen fra de lande, der er omfattet af denne undersøgelse, Eurostat-oplysninger om import fra andre tredjelande og skøn over ikke samarbejdsvillige EF-producenters salg.

>TABELPOSITION>

3. Importen af polyesterfibre til Fællesskabet fra de berørte lande

a) Kumulativ vurdering af importen

(135) Kommissionen undersøgte, hvorvidt importen af polyesterfibre med oprindelse i de berørte lande skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, i grundforordningen. Det fremgik af undersøgelsen, at:

a) subsidiemargenerne for Indonesien, Sydkorea og Thailand som nævnt ovenfor lå under de minimis-niveauet, hvorimod margenerne for Australien og Taiwan lå over de minimis

b) importmængden fra hvert enkelt land ikke var ubetydelig sammenlignet med forbruget i Fællesskabet

c) analysen af konkurrencebetingelserne mellem importerede polyesterfibre og fællesskabsvaren og konkurrencebetingelserne mellem importerede polyesterfibre viste, at

- som angivet i betragtning 11 er importerede polyesterfibre fra alle eksporterende lande og polyesterfibre fremstillet i Fællesskabet samme vare

- importerede polyesterfibre fra alle eksporterende lande solgtes via tilsvarende salgskanaler til samme kunder

- importerede polyesterfibre fra alle eksporterende lande solgtes til tilsvarende priser

d) undersøgelsen viste, at de pågældende eksporterende lande solgte polyesterfibre direkte til uafhængige kunder som tekstilfabrikanter, pude- og quiltfabrikanter, og til handlende. Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen i Fællesskabet solgte samme vare via samme salgskanaler og til samme kategorier af kunder, selv om hovedparten af erhvervsgrenens salg gik til de endelige brugere.

På grundlag af ovennævnte betragtninger konkluderede Kommissionen, at der var tilstrækkelig grund til at kumulere importen fra Australien og Taiwan og at holde importen fra Indonesien, Sydkorea og Thailand udenfor.

b) Importens omfang

(136) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden var der følgende udvikling i importen af varer med oprindelse i de berørte lande:

>TABELPOSITION>

Kilde:

Comext 2.

c) Markedsandelen for den pågældende import

(137) Markedsandelen for importen fra Australien og Taiwan steg og udviklede sig således:

>TABELPOSITION>

Tendensen i ovennævnte tabel bekræfter stigningen i importen fra de berørte lande til markedet i Fællesskabet, både målt i absolutte tal og udtrykt som markedsandel.

d) Gennemsnitsprisen på importen

(138) Fra 1996 til undersøgelsesperioden fulgte salgspriserne på markedet i Fællesskabet for polyesterfibre importeret fra Australien og Taiwan en vedvarende faldende tendens i hele den undersøgte periode som angivet i nedenstående tabel:

>TABELPOSITION>

e) Prisunderbud

(139) For at fastsætte prisunderbuddet undersøgte Kommissionen oplysningerne vedrørende undersøgelsesperioden. Prisunderbuddet blev fastsat på grundlag af en sammenligning af eksportprisen og EF-erhvervsgrenens priser.

EF-erhvervsgrenens salgspriser blev anset for at være priserne til uafhængige kunder justeret i påkommende tilfælde til priser ab fabrik, dvs. minus transportomkostninger. Da EF-erhvervsgrenen fortrinsvis solgte til endelige brugere, hvorimod de eksporterende producenter solgte til både endelige brugere og til distributører/engroshandlere, blev de eksporterende producenters salgspriser justeret (cif Fællesskabets grænse) under hensyn til disse forskelle i handelsled samt told og eventuel betalt antidumpingtold. Alle priser blev sammenlignet efter fradrag af rabatter og nedslag.

De vejede gennemsnitlige priser blev sammenlignet for tilsvarende varetyper af polyesterfibre som defineret i Kommissionens spørgeskema. De vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargener udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris var 21 % for Australiens vedkommende og 6,1 % for Taiwans vedkommende.

4. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation

a) Indledende bemærkninger

(140) Undersøgelsen af skadestendensen omfattede perioden fra 1996 til udløbet af undersøgelsesperioden. Det bør noteres, at der i denne periode var antidumpingforanstaltninger i kraft vedrørende Sydkorea, Taiwan og Belarus med deraf følgende virkninger for EF-erhvervsgrenen.

b) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(141)

>TABELPOSITION>

Som angivet i ovenstående tabel var EF-erhvervsgrenens produktion i det store og hele stabil.

(142) Med hensyn til kapacitet bør det noteres, at produktionsfaciliteterne til polyesterfibre også anvendes i produktionen af andre varer, som ikke er omfattet af denne procedure, f.eks. tow og tops. Derfor blev den kapacitet, der er tilskrevet produktionen af polyesterfibre, fastsat på grundlag af den faktiske produktion af de forskellige varer, herunder også polyesterfibre. På dette grundlag var der et fald i kapaciteten på 7 %.

Faldet i produktionskapaciteten kan tilskrives det forhold, at EF-erhvervsgrenen lukkede visse produktionslinjer og fabrikker eller omlagde dem til produktion af andre varer, som ikke er omfattet af denne undersøgelse, med henblik på at opnå en mere effektiv kapacitetsudnyttelse.

(143) Udnyttelsesgraden af produktionskapaciteten som angivet i ovenstående tabel steg med 8 % i den undersøgte periode. Denne stigning er imidlertid det direkte resultat af nedsættelsen af produktionskapaciteten.

c) EF-erhvervsgrenens salgsmængde

(144) Den mængde polyesterfibre, der solgtes af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet, faldt 6 % i den undersøgte periode som angivet nedenfor:

>TABELPOSITION>

Denne tendens viser, at EF-erhvervsgrenens salg ikke fulgte tendensen i forbruget, som steg 27 % i samme periode som nævnt i betragtning 134. Salget fulgte kun groft set forbrugstendensen mellem 1996 og 1997, hvor det steg 3 %, medens forbruget steg 14 %. Siden da faldt salget støt til udløbet af undersøgelsesperioden.

d) Gennemsnitlige salgspriser og prisudvikling

(145) Der var et betydeligt fald i den undersøgte periode i de vejede gennemsnitlige priser på den pågældende vare, når den solgtes af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet. Som angivet i nedenstående tabel faldt gennemsnitsprisen 11 % i den pågældende periode:

>TABELPOSITION>

Undersøgelsen viste, at priserne på polyesterfibre også er påvirket af udviklingen i priserne på de grundlæggende råmaterialer, f.eks. ren terephatalatsyre (PTA), dimethylterephthalat (DMT) og glycol, som udgør 60-70 % af omkostningerne til produktionen af færdige polyesterfibre.

e) Markedsandel

(146) Udviklingen i salget sammenlignet med udviklingen i forbruget i Fællesskabet viser, at EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt betydeligt i den undersøgte periode. Udviklingen er angivet i nedenstående tabel:

>TABELPOSITION>

Ovenstående tabel viser, at den faldende tendens fortsatte i den undersøgte periode. Tabet af markedsandele var imidlertid forholdsvis begrænset mellem 1996 og 1997, hvor det var på 6,4 procentpoint. I modsætning hertil var tabet mellem 1997 og undersøgelsesperioden mere iøjnefaldende med 11,3 procentpoint.

f) Lagre

(147)

>TABELPOSITION>

Som det fremgår af ovenstående tabel øgedes lagrene med 22 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden.

g) Rentabilitet

(148) I 1996 påførtes EF-erhvervsgrenen et vejet gennemsnitligt tab på 4 % af nettosalget.

>TABELPOSITION>

Senere som vist i ovenstående tabel forbedredes EF-erhvervsgrenens finansielle situation, specielt i 1998 (en fortjeneste på 6,34 %). Denne forbedring var i virkeligheden resultatet af den omstruktureringsproces, som erhvervsgrenen havde iværksat med henblik på en mere effektiv produktionsproces og ved anvendelse af visse produktlinjer til mere specialiserede varer med højere fortjenstmargen.

Den fortjeneste, der opnåedes i undersøgelsesperioden, var fortrinsvis påvirket af resultaterne i sektoren for specialiteter (18,85 %). I forbindelse med ikke-vævede regulære og hule fibre var der kun en fortjeneste på henholdsvis 0,86 % og 1,37 %.

Endvidere viste undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenens omstrukturering betød et fald i salgs-, administrations- og andre generalomkostninger på 15,3 % fra 1996 til undersøgelsesperioden. Det er også vigtigt at notere, at priserne på råmaterialer faldt betydeligt: ifølge oplysninger, som blev stillet til rådighed under kontrolbesøget, faldt priserne på PTA 35,6 % og priserne på glycol 14,3 % i den undersøgte periode. Den kombinerede virkning af prisfaldet på disse råmaterialer anses for at have ført til et fald på 31 % i omkostningerne til fremstilling af polyesterfibre.

Begge faktorer, dvs. nedsættelsen af salgs-, administrations- og andre generalomkostninger og faldet i priserne på råmaterialer, viser, at produktionsomkostningerne formindskedes hurtigere end faldet i salgspriserne, hvilket gav EF-erhvervsgrenen mulighed for at opnå fortjeneste igen fra 1998 og fremefter. Den nuværende fortjeneste er den højeste, der kan opnås i betragtning af pristrykket fra importen. Erhvervsgrenens forbedrede effektivitet kan ikke yderligere forbedres på kort sigt.

h) Investering

(149)

>TABELPOSITION>

EF-erhvervsgrenens årlige investeringer var betydelige i den undersøgte periode, som det fremgår af ovenstående tabel. Disse bestræbelser udgør for størstedelens vedkommende investeringer i udskiftning af maskiner som led i et overordnet omstruktureringsprogram.

i) Beskæftigelse

(150) Som følge af en vis nedsættelse af produktionskapaciteten og omstrukturering faldt beskæftigelsen i sektoren for den pågældende vare 20 % som vist i nedenstående tabel:

>TABELPOSITION>

j) Konklusion om EF-erhvervsgrenens situation

(151) Det fremgik af ovennævnte analyse, at flere økonomiske indikatorer som kapacitet (- 7 %), salg (- 6 %), salgspriser (- 11 %), markedsandel (- 26 %), lagre (-22 %), investeringer (- 9 %) og beskæftigelse (- 20 %) viste negative tendenser i den undersøgte periode, navnlig mellem 1997 og undersøgelsesperioden.

(152) I mellemtiden steg produktionen 1 %. Efter en nedsættelse af produktionskapaciteten, steg kapacitetsudnyttelsen 8 %. Rentabiliteten, som var negativ i 1996 og 1997, blev positiv i 1998 og undersøgelsesperioden uden dog at nå op på et tilfredsstillende niveau.

(153) Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen også led under et betydeligt pristryk. Det blev fastslået, at der i gennemsnit har været tale om et prisunderbud på 10,1 % i forbindelse med importen af varer med oprindelse i de berørte lande.

(154) På baggrund af denne analyse, navnlig det store tab af markedsandele og faldet i salgspriser konkluderede Kommissionen, at EF-erhvervsgrenen er blevet påført væsentlig skade.

E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(155) Kommissionen undersøgte, hvorvidt den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, skyldtes den subsidierede import fra Australien og Taiwan. Kommissionen undersøgte også andre faktorer for at sikre, at skade forvoldt af andre faktorer ikke med urette blev tilskrevet den subsidierede import, der er genstand for undersøgelsen.

2. Generelt

(156) For kort tid siden konstaterede Fællesskabets institutioner, at EF-erhvervsgrenen var blevet påført skade, og at denne skade skyldtes dumpingimport fra en række lande, heriblandt Taiwan og Belarus. Erhvervsgrenen er derfor blevet svækket, siden denne undersøgelse blev indledt, og var fortsat sårbar i den undersøgte periode.

3. Virkningerne af den subsidierede import

(157) Denne undersøgelse har vist, at importen fra de berørte lande til markedet til Fællesskabet mere end fordobledes i den undersøgte periode. I 1996 importeredes 20275 tons polyesterfibre fra de berørte lande, hvorimod importen var på 46677 tons i undersøgelsesperioden. Som følge heraf steg de berørte landes markedsandel fra 4,46 % i 1996 til 8,07 % i undersøgelsesperioden. I samme periode faldt de gennemsnitlige salgspriser på denne import med 21 %. Det var et prisunderbud på 10,1 % i forhold til EF-erhvervsgrenens priser.

(158) Denne udvikling fandt sted på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen var specielt sårbar, idet den var ved at rejse sig igen efter en lang periode med dumpingimport fra andre tredjelande.

(159) Dette førte til en situation, hvor EF-erhvervsgrenen ikke kunne drage fordel af genetableringen af rimelige handelsvilkår efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger for importen fra andre tredjelande, men stod over for yderligere forværring. Af skadesundersøgelsen konkluderedes det som angivet i ovenstående, at der skete en overordnet forværring af situationen i den pågældende erhvervsgren med stort fald i markedsandele (- 26 %), salg (- 6 %) og salgspriser (- 11 %).

(160) EF-erhvervsgrenen led også de største tab i forbindelse med varetyper af polyesterfibre, som fortrinsvis importeres fra de nævnte lande. Importen af ikke-vævede regulære typer udgør ca. 18,5 % og importen af ikke-vævede hule typer 29 % af den samlede import af polyesterfibre fra de pågældende lande. For disse bestemte varetyper var EF-erhvervsgrenens fortjeneste henholdsvis 0,86 % og 1,37 %, medens den gennemsnitlige fortjeneste var ca. 18,85 % på mere specialiserede varer, som importeredes i mindre omfang.

(161) Dette er af særlig betydning, da importerede polyesterfibre og polyesterfibre, som fremstilles i Fællesskabet, er samme vare og udbydes gennem tilsvarende salgskanaler på markedet i Fællesskabet. Derfor havde den stigende forekomst af store mængder subsidierede polyesterfibre importeret fra de pågældende lande en betydelig virkning på det globale marked. Da markedet er gennemsigtigt, havde virkningerne af de lave priser på polyesterfibre importeret fra de pågældende lande og velkendte for alle potentielle kunder på markedet i Fællesskabet stor indflydelse på EF-erhvervsgrenens prisniveau.

(162) På grundlag af ovenstående konkluderedes det, at den subsidierede lavprisimport havde betydelige negative virkninger for EF-erhvervsgrenens situation.

4. Virkning af andre faktorer

a) Udviklingen i forbruget

(163) Som nævnt i betragtning 134 steg forbruget på markedet i Fællesskabet 27 % fra 1996 til undersøgelsesperioden, dvs. der var tale om et hurtigt voksende marked for polyesterfibre. Forbruget kan derfor ikke tilskrives nogen betydning for EF-erhvervsgrenens skadelige situation.

b) Importen af polyesterfibre fra andre tredjelande

(164) Den samlede import af polyesterfibre til Fællesskabet fra andre lande end Taiwan(7) og Australien udviklede sig således:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Det bør understreges, at der sideløbende med denne undersøgelse er indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende de to største eksportlande, nemlig Indonesien og Thailand.

(165) En undersøgelse af udviklingen i de vejledende priser på importen fra Indonesien, Thailand og Sydkorea viser, at de også bidrog til pristrykket i Fællesskabet. Af de foreliggende oplysninger fremgår det, at gennemsnitspriserne på importen fra disse lande lå under de priser, der anvendtes af de af denne procedure omfattede lande og de priser, der anvendtes af EF-erhvervsgrenen.

Med hensyn til importen fra andre tredjelande viser de begrænsede mængder og priserne, som lå på samme niveau som EF-erhvervsgrenens, at denne import ikke bidrog til den prisforringelse, der noteredes på markedet.

På grundlag af ovenstående kan det ikke udelukkes, at importen fra Indonesien, Thailand og Sydkorea til markedet i Fællesskabet havde virkninger for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. Men under hensyn til niveauet for og priserne på denne import er det ikke muligt at bryde årsagssammenhængen mellem importen fra de pågældende lande og EF-erhvervsgrenens skadelige situation.

c) EF-erhvervsgrenens eksport og andre aktiviteter

(166) Eksporten til tredjelande har altid været en mindre aktivitet for EF-erhvervsgrenen. Fra at udgøre ca. 9 % af det samlede salg i 1996 faldt eksporten til 5 % i undersøgelsesperioden. Nedenstående tabel viser eksportmængden:

>TABELPOSITION>

Fællesskabsproducenternes eksport næsten halveredes i den undersøgte periode. Dette salg er imidlertid begrænset sammenlignet med EF-erhvervsgrenens samlede produktion. Følgelig er eventuelle skader i form af nedsat produktion som følge af et mindre eksportsalg meget begrænsede.

(167) Det blev fremført, at importen var steget på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenen nedsatte sin produktionskapacitet med 7 %, hvilket svarer til en betydelig del af importmængden og bevirker, at en stigning i importen er uundgåelig for at opfylde efterspørgslen. Det skal i den forbindelse bemærkes, at EF-erhvervsgrenen stadig har kapacitet tilovers. Desuden svarer nedgangen i kapaciteten kun til ca. halvdelen af stigningen i importen fra de pågældende lande.

Endvidere viser undersøgelsen, at kapacitetsnedsættelsen er et resultat af lukning eller omlægning af visse produktionsanlæg, som ikke kunne fungere i økonomisk henseende på baggrund af lavprisimporten. Indføres der ikke foranstaltninger i denne sag, vil der kunne forekomme yderligere lukninger af produktionsanlæg. På den anden side vil EF-erhvervsgrenen, hvis der genetableres rimelige handelsvilkår, være i stand til i fremtiden at levere en større andel af markedet i Fællesskabet i betragtning af dens tidligere situation og det forhold, at visse produktionslinjer kan lægges om igen til polyesterfibervarer.

5. Konklusion om årsagssammenhæng

(168) Det kan ikke udelukkes, at andre faktorer end subsidieret import fra de pågældende lande, navnlig importen fra andre tredjelande, som er genstand for en sideløbende antidumpingundersøgelse, bidrog til EF-erhvervsgrenens vanskelige situation. Den betydelige stigning i importen fra de pågældende lande, det omfattende prisfald og store prisunderbud havde imidlertid væsentlige negative følger for EF-erhvervsgrenens situation. Det konkluderedes derfor, at denne import, særskilt betragtet, har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

F. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledning

(169) For at træffe endelige afgørelser undersøgte Kommissionen, hvorvidt der trods konklusionerne om subsidiering og skade var tvingende grunde til, at det ikke er i Fællesskabets interesse at træffe foranstaltninger i dette særlige tilfælde. Til dette formål og i henhold til artikel 31 i grundforordningen undersøgte Kommissionen virkningerne af foranstaltninger for alle parter, der er involveret i undersøgelserne.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

(170) EF-erhvervsgrenen har i næsten et årti lidt under lavprisimport af polyesterfibre. Formålet med eventuelt at vedtage antidumpingforanstaltninger er at genetablere rimelig konkurrence på markedet i Fællesskabet mellem EF-producenterne og deres eksporterende modstykker i tredjelande.

EF-erhvervsgrenen har gjort et stort arbejde for at forbedre produktiviteten i de senere år i et forsøg på at nedsætte produktionsomkostningerne og øge konkurrencedygtigheden på dette prisfølsomme marked. Den foretog særlige rationaliseringsbestræbelser i den undersøgte periode. F.eks. lukkede en EF-producent to af sine produktionsanlæg for at reducere omkostningerne og forbedre produktiviteten.

På grund af arten af den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, særlig det forhold, at den var forhindret i at komme på fode igen fra den skadevoldende situation forårsaget af anden dumpingimport, finder Kommissionen, at der sandsynligvis vil ske en yderligere forværring af EF-erhvervsgrenens situation, hvis der ikke indføres antisubsidieforanstaltninger. Dette kunne føre til yderligere nedsættelse af antallet af ansatte og i sidste ende en nedsættelse af antallet af producenter i Fællesskabet.

Desuden viser EF-erhvervsgrenens igangværende omstruktureringsbestræbelser, at den ikke er rede til at slippe dette produktionssegment, specielt da markedet er hastigt stigende. Det vil derfor være i Fællesskabets interesse, at der træffes antisubsidieforanstaltninger.

3. Virkningerne for brugerne

(171) Kommissionens tjenestegrene sendte spørgeskemær til elleve kendte importører, som ikke er forretningsmæssigt forbundet med de eksporterende producenter i de berørte lande, samt til fjorten brugere af polyesterfibre i Fællesskabet. Ingen af importørerne besvarede det spørgeskema, som Kommissionens tjenestegrene sendte i denne undersøgelse, medens tre brugere indsendte besvarelser. Endvidere forelagde to brugersammenslutninger redegørelser vedrørende denne procedure.

(172) Undersøgelsen af oplysningerne fra de tre brugerselskaber viste, at to af dem importerede polyesterfibre fra de lande, der er omfattet af denne procedure. Disse brugeres vigtigste argument var, at det ville have negative virkninger for deres rentabilitet og true deres overlevelsesmuligheder på markedet, hvis der indførtes foranstaltninger. Det må dog bemærkes, at en bruger fik næsten udelukkende leveret forsyninger fra EF-erhvervsgrenen indtil udgangen af 1997 og vendte sig fra 1998 udelukkende mod importen af varer fra de berørte lande på grund af de lavere priser. Aktiviteterne vedrørende polyesterfibrevarer udgjorde ca. 12 % af denne brugers omsætning. Den anden bruger dækkede sædvanligvis omkring 30 % af sine behov ved import fra de berørte lande, og omkostningerne til polyesterfibre udgør ca. 24 % af denne brugers produktionsomkostninger. Omsætningen af det færdige produkt, som omfatter polyesterfibre, udgør 46 % af den samlede omsætning.

En vurdering af ovennævnte situation viser, at disse brugere har mulighed for at indhente forsyninger fra andre kilder, og at vedtagelsen af antisubsidieforanstaltninger således vil have begrænsede virkninger for deres samlede rentabilitet og overlevelsesmuligheder på markedet.

(173) En EF-brugersammenslutning anmodede om, at visse typer polyesterfibre, som angiveligt ikke produceres af EF-erhvervsgrenen, blev holdt uden for undersøgelsen. Denne påstand blev imidlertid ikke yderligere understøttet med tilstrækkelige tekniske oplysninger. Det var derfor ikke muligt for Kommissionens tjenestegrene at træffe afgørelse om gyldigheden af dette argument.

(174) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger vedrørende importen af polyesterfibre fra de berørte lande ikke vil betyde nogen større forringelse af brugernes situation.

4. Konklusion

(175) På baggrund af ovenstående kendsgerninger og betragtninger og efter en gennemgang af de argumenter, der er fremført af EF-erhvervsgrenen og brugere i Fællesskabet af den pågældende vare, konkluderes det, at der ikke er nogen tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger vedrørende importen fra Australien og Taiwan, for at sikre konkurrencevilkår med retfærdig prisansættelse og vende tendensen med fortsat skade for EF-erhvervsgrenen.

G. AFSLUTNING

(176) På baggrund af ovenstående afgørelser om, at de landsomfattende vejede gennemsnitlige subsidiemargener for importen fra Sydkorea og Thailand er de minimis, bør proceduren vedrørende importen fra Sydkorea og Thailand afsluttes i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, i grundforordningen.

H. MIDLERTIDIG TOLD

(177) På grundlag af konklusionerne om subsidier, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesse finder Kommissionen, at det er nødvendigt at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger.

(178) For at fastsætte niveauet for disse foranstaltninger tog Kommissionen hensyn til de konstaterede subsidiemargener og det nødvendige beløb til at afhjælpe den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen.

(179) Kommissionen fastslog, at det var nødvendigt at hæve priserne på den subsidierede import til et niveau, som ikke forvoldte skade. Den nødvendige prisstigning blev fastsat på grundlag af en sammenligning af den vejede gennemsnitlige importpris, der anvendtes til at fastslå prisunderbuddet som omhandlet i betragtning 139 ff. og den ikke-skadevoldende pris på forskellige af EF-erhvervsgrenens referencer eller modeller. Den ikke-skadevoldende pris blev opnået ved at lægge EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige faktiske tab til dens salgspriser plus en fortjenstmargen på 10 %. Denne fortjenstmargen svarer til det, der i tidligere sager vedrørende erhvervsgrene af denne type er fundet at være et nødvendigt minimum. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif importværdi.

(180) I overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i grundforordningen bør tolden fastsættes svarende til subsidiebeløbet, medmindre skadesmargenen er lavere. Der fastsattes derfor følgende told for samarbejdsvillige producenter:

>TABELPOSITION>

(181) For ikke at belønne manglende samarbejdsvilje blev det anset for passende at fastsætte tolden for de ikke-samarbejdsvillige selskaber til summen af den højeste sats, der konstateredes for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, dvs. 6 % for de australske producenters vedkommende og 1,5 % for taiwanske producenter.

(182) De individuelle udligningstoldsatser, der er specificeret i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes i denne undersøgelse med hensyn til disse selskaber. Disse toldsatser gælder således (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre selskaber") udelukkende for importen af varer med oprindelse i de pågældende lande fremstillet af selskaberne og således af de juridiske personer, der er nævnt. Importerede varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke specifikt er nævnt i denne forordning med navn og adresse, herunder også juridiske personer, der er forbundet med de pågældende, kan ikke være omfattet af disse satser, men er omfattet af den toldsats, der gælder for "alle andre selskaber".

(183) Alle henvendelser med krav om anvendelsen af disse individuelle udligningstoldsatser (f.eks. efter ændring af navnet på det pågældende selskab eller etablering af nye produktions- eller salgsenheder) indsendes omgående til Kommissionen(8) med alle relevante oplysninger vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i forbindelse med f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg i påkommende tilfælde ændre forordningen i overensstemmelse hermed og ajourføre listen over selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(184) Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er anført i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser om indførelsen af told, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på en endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af syntetiske fibre af polyestere, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, henhørende under KN-kode 5503 20 00 og med oprindelse i Australien og Taiwan.

2. Tolden fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

4. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

De berørte parter kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en frist på 15 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 30 i forordning (EF) nr. 2026/97.

De berørte parter kan fremsætte bemærkninger til anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned fra datoen for dens ikrafttræden, jf. artikel 31 i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97.

Artikel 3

Antisubsidieproceduren vedrørende importen af syntetiske fibre af polyestere med oprindelse i Republikken Korea og Thailand afsluttes.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i en periode på fire måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 2000.

På Kommissionens vegne

Pascal LAMY

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

(2) EFT C 111 af 22.4.1999, s. 3.

(3) EFT C 111 af 22.4.1999, s. 7.

(4) EFT C 285 af 7.10.1999, s. 3.

(5) EFT L 204 af 4.8.1999, s. 3.

(6) EFT L 189 af 22.7.1999, s. 1 og 26.

(7) Importen af polyesterfibre fra Taiwan har været pålagt en endelig antidumpingtold på 13 % siden september 1993.

(8) Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat E, DM 24 - 5/77, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B - 1049 Bruxelles/Brussel.