(15)

I afgørelsen om indledning af undersøgelsesproceduren udtrykte Kommissionen bekymring over, at flere aspekter af provinsens deltagelse i Trentino NGN rejste tvivl om overholdelsen af det markedsøkonomiske investorprincip, og over, om der reelt var ligestilling mellem provinsens og de private partneres deltagelse. Tvivlen vedrørte bl.a.: — tidsplanen for projektet (tvivl om, hvorvidt provinsen fra begyndelsen havde optrådt som en markedsøkonomisk investor og altså ikke havde ladet sig lede af politiske målsætninger, men af økonomiske overvejelser og rentabilitetshensyn); Kommissionen havde indtryk af, at provinsen havde startet projektet af hensyn til offentlige interesser og dernæst havde udviklet planen om en joint venture sammen med den dominerende operatør TI og først efterfølgende havde forsøgt at gøre projektet foreneligt med det markedsøkonomiske investorprincip, bl.a. efter drøftelser med Kommissionen, men med fastholdelse af selve strukturen i initiativet) — de private aktørers deltagelse (Mc-Link og Finanziaria Trentinas deltagelse var meget begrænset, mens TI's deltagelse var betydelig strakt ud over tid) — sammenhængen mellem investeringerne (provinsens omgående deltagelse sammenholdt med TI's deltagelse, der var strakt ud over tid og underordnet bestemte begivenheder/beslutningsprocesser) — ensartede vilkår og betingelser (tvivl om, hvorvidt de betingelser, på hvilke provinsen havde investeret i joint venture-selskabet, var de samme som dem, der gjaldt for de private partnere, især TI); Kommissionen fandt talrige diskrepanser i forhold til: tidspunkterne og betingelserne for bidragene fra TI, TI's mulighed for at købe provinsens aktier og for at opnå fuld kontrol med Trentino NGN via forkøbsretten) — tvivl angående TI's første bidrag (8) (tvivl med hensyn til værdien af TI's første bidrag, der syntes at være beregnet på grundlag af rapporter, hypoteser, beregninger og finansanalyser, der var udarbejdet af parterne, men ikke kontrolleret af eksterne eksperter; tvivl om, hvorvidt en privat investor ville have accepteret, at adgang til en reguleret infrastruktur, hvilket kunne være opnået gennem en kontrakt til regulerede priser, gav ret til en væsentlig deltagelse i joint venture-selskabets nettoformue; tvivl om, hvorvidt en markedsøkonomisk investor ville have accepteret udlån af en infrastruktur, som siden hen skulle overtages gennem køb, som kapitalindskud; tvivl om, hvorvidt en markedsøkonomisk investor ville have erhvervet infrastruktur, der ikke var nødvendig, eftersom de uanfægtelige brugsrettigheder gjaldt adgang til TI's kabelnet og master på hele provinsens område og ikke kun de distrikter, hvor Trentino NGN ville etablere sit net) — tvivl med hensyn til det andet bidrag fra TI (9) (tvivl med hensyn til den senere vurdering af TI's andet bidrag, som på daværende tidspunkt var baseret på en beregningsmetode, der var aftalt uden en ekspertudtalelse; tvivl med hensyn til, om den første vurdering af de uanfægtelige brugsrettigheders omdannelse til ejendom var i overensstemmelse med markedsvilkårene, og om hvorvidt der var overlapning mellem vurderingen af det først bidrag (leje) og det andet bidrag (ejendom) i betragtning af, at de overdragne rettigheder i hovedsagen angik den samme infrastruktur; tvivl med hensyn til, om vurderingen af overførslen af ejendomsretten til alle dele af kobbernettet (10) var beregnet korrekt i betragtning af de høje vedligeholdelsesomkostninger til det, den omstændighed, at kobbernettet ville blive sat ud af kraft, når de optiske fibernet var blevet operative, og eksistensen af mulige alternativer til den valgte beregningsmetode) — tvivl angående virksomhedsplanen og den risiko, som parterne påtog sig (på grund af de betydelige forskelle mellem den risiko, som den offentlige myndighed og de private investorer påtog sig, som hænger sammen med forskelle i henseende til arten af og tidshorisonten for parternes bidrag og forskelle med hensyn til rettigheder og pligter, f.eks. de begrænsede risici og alternativomkostninger for TI, lav risiko for de eksisterende aktiviteter, eftersom TI ville bevare kontrollen over kobbernettet, også efter at det overgik til joint venture-selskabet, idet TI samtidig ville opnå en vis kontrol over joint venture-selskabet, og erhvervelse af fuld kontrol over og internalisering af fortjenesten gennem udøvelse af forkøbsretten, hvis joint venture-selskabet blev profitabelt; provinsen syntes i højere grad at optræde som en finansiel investor, der investerer i et infrastrukturforbedringsprojekt med forventning om, i bedste fald, et afkast på 7,75 % og 6,5 mio. EUR, hvis der blev gjort brug af forsalgsretten (11); tvivl med hensyn til, om beregningerne i virksomhedsplanen var troværdige, eftersom forventningerne til slutbrugernes efterspørgsel og til indtægterne fra de alternative operatører, som formodedes at ville gøre fuld brug af de disponible GPON-linjer, forekom overdrevent optimistisk (12); andre risici: TI ville kunne beslutte af udskyde afbrydelsen af kobbernettet, da der ikke var aftalt noget nærmere desangående, hvilket ville kunne forsinke breakeven-punktet for Trentino NGN; usikkerhed med hensyn til de samlede finansielle ressourcer, der var nødvendige for at virkeliggøre nettet, som var beregnet til 150 mio. EUR); — andre bekymringer (tvivl med hensyn til valget af TI uden udbudsprocedure og med hensyn til betalingen af det som leverandør af tjenesteydelser til Trentino NGN; tvivl med hensyn til TI's dobbeltrolle som både aktionær og leverandør).