Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97, er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for programmet, overordnet set er realistisk for 2012 og optimistisk for de efterfølgende år. Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 forventer en vækst i BNP på – 1,8 % i 2012 og – 0,3 % i 2013 i forhold til fremskrivningerne i stabilitetsprogrammet på henholdsvis – 1,7 % og 0,2 %. I overensstemmelse med proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud har den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, til formål at bringe det offentlige underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP i 2013, hovedsageligt ved hjælp af udgiftsbesparelser, men også gennem visse indtægtsforøgende foranstaltninger. På basis af den (genberegnede) struktursaldo (5) forventes den årlige gennemsnitlige forbedring af struktursaldoen i stabilitetsprogrammet at være 2,6 % af BNP i 2011-2013, hvilket er over den finanspolitiske indsats på gennemsnitligt 1,5 % af BNP i perioden 2011-2013 som anbefalet i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud bekræfter stabilitetsprogrammet den mellemfristede budgetmålsætning om en afbalanceret budgetstilling i strukturelle termer, som næsten vil være nået i 2015 med et strukturelt underskud på 0,2 % af BNP. Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den påtænkte hastighed for den strukturelle tilpasning i 2012-2013 er tilstrækkelig til at opnå fremskridt med at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, og vækstraten i de offentlige udgifter, når der tages højde for diskretionære indkomstforanstaltninger, er på linje med stabilitets- og vækstpagtens udgiftsbenchmark.

Stabilitetsprogrammet forventer, at den offentlige gældskvote når sit højdepunkt i 2013, hvorefter den begynder at falde. I 2014 og 2015 vil Spanien befinde sig i en overgangsperiode, og stabilitetsprogrammets planer vil kunne sikre tilstrækkelige fremskridt i at nå stabilitets- og vækstpagtens benchmark for gældsreduktion. Der er betydelige risici forbundet med tilpasningskursen for gæld og underskud.

Den makroøkonomiske udvikling kan vise sig at være mindre gunstig end forventet. Desuden er foranstaltningerne ikke tilstrækkeligt specificeret fra 2013 og fremefter. De regionale myndigheders hidtil dårlige budgetdisciplin, indtægternes større følsomhed over for de vedvarende strukturtilpasninger, de usikre indtægtsmæssige virkninger af skatteamnestiet og eventuelle yderligere redningsoperationer udgør også en risiko for budgetstrategien. Disse finansielle redningsoperationers eventuelle virkninger på underskuddet vil være et engangsfænomen. En streng håndhævelse af budgetstabilitetslovgivningen og vedtagelsen af stærke finanspolitiske foranstaltninger på regionalt niveau vil afhjælpe risiciene for budgetoverskridelse i regionerne. Da Spaniens offentlige udgifter er decentraliserede, er det afgørende at have stramme finanspolitiske og institutionelle rammer. Rådet ser positivt på Kommissionens intentioner om i løbet af de kommende uger at fremlægge en omfattende vurdering af gennemførelsen af Rådets henstilling vedrørende korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, som også tager den bebudede flerårige budgetplan for 2013-2014 i betragtning.