KOMMISSIONENS BESLUTNING af 11. januar 1991 om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85 (IV/31.624 - Vichy) (Kun den franske udgave er autentisk) (91/153/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962 (1), foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85 og 86, senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 4, 6 og 15, stk. 6,

under henvisning til Société d'Hygiène Dermatologique de Vichy's anmeldelse den 29. august 1989 af aftalerne om henholdsvis selektiv distribution i Frankrig af kosmetiske produkter af maerket Vichy og om eksklusivt salg af disse produkter fra apoteker i de oevrige medlemsstater,

efter at have givet de beroerte virksomheder lejlighed til udtale sig, jf. artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 samt Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (2), og

ud fra foelgende betragtninger:

I. SAGSFREMSTILLING

A. Beslutningens genstand

(1) Ved skrivelse af 26. juli 1985 havde Les Laboratoires d'Application Dermatologique de Vichy et Cie., et fransk datterselskab af Société d'Hygiène Dermatologique de Vichy (i det foelgende benaevnt Vichy), anmeldt en aftale, gaeldende for Frankrig, om eksklusiv distribution af kosmetiske produkter af maerket Vichy fra apoteker. I henhold til denne ordning kunne kun apotekere godkendes som forhandlere af Vichy-produkter. Paa det tidspunkt begyndte det franske konkurrenceraad at undersoege disse eksklusive distributionsordninger, som blev anvendt af producenterne. Siden blev ovennaevnte anmeldelse ugyldig, fordi distributionsordningen i Frankrig blev aendret efter en beslutning, der blev truffet af konkurrenceraadet (3) og stadfaestet af appelretten i Paris (4) samt af Kassationsretten (5). De franske myndigheder fastslog paa grundlag af saavel de nationale som de europaeiske konkurrenceregler, at aftalen om eksklusiv distribution fra apoteker var i strid med Traktatens artikel 85, stk. 1. I Frankrig kan producenterne dog kraeve, at en forhandler af kosmetiske produkter paa andre salgssteder end apoteker er eksamineret farmaceut.

(2) Denne aendrede distributionsordning blev anmeldt af Vichy den 29. august 1989. Samtidig modtog Kommissionen den foerste anmeldelse af distributionsordningen for de oevrige medlemsstater (med undtagelse af Danmark, hvor Vichy-produkterne ikke forhandles). Denne anmeldelse tager stadig sigte paa eksklusiv distribution fra apoteker i andre lande end i Frankrig.

(3) Naervaerende beslutning tager kun sigte paa denne eksklusive distributionsordning til fordel for apoteker, for saa vidt som der stilles krav om andre faglige kvalifikationer end farmaceuteksamen. Den selektive distributionsordning i Frankrig samt andre klausuler er ikke omfattet af denne beslutning. Kommissionen forbeholder sig ret til at tage stilling til disse spoergsmaal senere i en endelig beslutning. Det drejer sig bl.a. om bestemmelserne om salgsstedernes placering og den maade, varerne praesenteres paa, kravet om, at produktet saelges sammen med maerker af tilsvarende standard, og at hele serien er til raadighed, udlevering af fakturaer i tilfaelde af handel inden for distributionsnettet samt betingelserne for ydelse af aarlige rabatter.

B. Parterne

(4) Vichy er et 100 %-ejet datterselskab af L'Oréal-koncernen. I 1987 androg L'Oréal's omsaetning ca. 3,4 mia. ECU, hvoraf Vichy tegner sig for en omsaetning paa 116,5 mio. ECU.

(5) De godkendte forhandlere af Vichy-produkter er:

- apotekere, som (enten som foelge af skriftlig aftale om distribution eller vedvarende anvendelse af generelle salgsbetingelser) staar i kontraktforhold til generalagenterne for Vichy eller til grossisterne,

- grossister, som er bundet af aftaler om engroshandel (aftaler paa grundlag af brevveksling) eller af de generelle salgsbetingelser.

C. Produkterne

(6) De kosmetiske produkter af maerket Vichy udgoer en komplet serie af praeparater til pleje af ansigt og krop. Serien omfatter ikke parfumer.

(7) Der maa sondres mellem kosmetiske produkter og medikamenter. Handelen med kosmetiske produkter kraever nemlig ikke andre forholdsregler end dem, der er fastsat i den nationale lovgivning og i Faellesskabets lovgivning om kontrol med kosmetiske produkters uskadelighed. Denne kontrol kan ikke udfoeres af apotekere, da de ikke kender produkternes noejagtige sammensaetning.

(8) Vichy har ikke gjort indsigelse imod Kommissionens konstatering af, at beslutningen om eksklusiv distribution fra apoteker ikke kan begrundes med, at Vichy-produkterne teknisk eller kvalitetsmaessigt skulle vaere bedre end de kosmetiske produkter af maerket L'Oréal, der saelges gennem andre distributionsnet saasom parfumerier og store detailhandelsvirksomheder. I sammenligning med de kosmetiske produkter, der saelges i store detailhandelsvirksomheder, er Vichy-serien mere komplet og mere differentieret. Den er imidlertid ikke saa komplet og differentieret som de serier af luksuspraeparater, der saelges i parfumerier.

D. Priserne

(9) Ifoelge de tal, som Vichy har opgivet for 1988, afviger de gennemsnitlige priser for salg til detailhandlere fra en medlemsstat til en anden, nemlig fra [. . .] ffr. (6) (Portugal) eller [. . .] ffr. (Storbritannien) til [. . .] ffr. (Tyskland) eller [. . .] ffr. (Nederlandene), hvilket svarer til en forskel paa ca. 2 til 3 eller 100 til 171. Indtil datoen for anmeldelsen opgav generalagenterne for Vichy vejledende forbrugerpriser til apotekerne. Disse priser var generelt dobbelt saa hoeje som de gennemsnitlige priser for salg til detailhandlere.

E. Vichys distributionssystemer

(10) Det eksklusive distributionssystems funktionsdygtighed er baseret paa en slags »beskyttelsesklausul for distributionsnettet«, som forpligter forhandlerne til kun at saelge til godkendte forhandlere eller til forhandlere, som ved en skriftlig erklaering indvilliger i at underkaste sig denne forpligtelse. Denne klausul er anfoert dels i individuelle distributionsaftaler (Tyskland) og i aftaler med grossister i henhold til brevveksling (Belgien og Luxembourg), dels i de generelle salgsbetingelser, som er anfoert paa bagsiden af fakturaer, ordresedler og prislister (oevrige medlemsstater). Med hensyn til handelen inden for distributionsnettet kan apotekerne i henhold til den »EOEF-klausul«, som er anfoert i aftalerne og i de generelle betingelser, kun saelge produkterne til andre apotekere i andre medlemsstater.

F. Markedet for kosmetiske produkter

(11) Kosmetiske produkter omfatter skoenhedspraeparater og toiletmidler, haarplejemidler og parfumer. Disse produkter saelges gennem fire forskellige distributionsnet:

- store detailhandelsvirksomheder (supermarkeder, materialhandeler og varehuse)

- selektiv distribution (parfumerier og stormagasiner baseret paa salg af luksusvarer)

- apoteker

- direkte salg (hovedsagelig postordresalg).

Kosmetiske produkter saelges under mangfoldige maerker. Generelt er hvert maerke forbeholdt et enkelt velafgraenset distributionsnet. De maerker, der saelges paa apoteker, forhandles ikke i parfumerier eller i store detailhandelsvirksomheder. Det haender, at producenter, som tilbyder en lang raekke forskellige produkter, som f.eks. L'Oréal, udvaelger distributionsnettene efter den prestige, der er knyttet til de maerker, de producerer. Vichy har oplyst, at nye og innovative produkter generelt foerst saelges paa apoteker for derefter, naar forbrugeren har vaennet sig til at bruge dem, at blive udbudt i stoerre maalestok (under andre maerker) i store detailhandelsvirksomheder og luksusparfumerier. Den periode, hvori salget af et produkt er forbeholdt apoteker, synes at variere kraftigt fra produkt til produkt og at blive af kortere og kortere varighed.

(12) Ifoelge en undersoegelse, bestilt af Kommissionen (7), svarer opdelingen i distributionsnet til en forskel mellem de gennemsnitlige priser for et bestemt produkt. Det forekommer saaledes hyppigt, at et produkt, som anvendes til et givet formaal, saelges i store detailhandelsvirksomheder under maerke A til pris 100, forhandles paa apoteker under maerke B til pris 150 til 200 og afsaettes i parfumerier under maerke C til pris 300 til 400.

(13) Udtrykt i procent af det samlede salg af kosmetiske produkter udgjorde salget gennem apoteker i 1987 4,8 % i Tyskland, 9 % i Frankrig, 16,5 % i Italien og 44,1 % (heraf 33 % Boots) i Det Forenede Kongerige. De statistikker, som Vichy har leveret, viser en ubetydelig nedgang i salget fra apoteker for Frankrigs vedkommende. I Tyskland, derimod, steg apotekernes markedsandel kraftigere end det samlede marked.

(14) Vichys markedsandel i salget fra apoteker er paa [. . .] % for Tyskland, [. . .] % for Frankrig, [. . .] % for Italien og [. . .] % for Det Forenede Kongerige.

G. Den nationale lovgivning om apoteker og parafarmaceutiske produkter

(15) Et farmaceutdiplom er den eneste personlige faglige kvalifikation, der er noedvendig for at etablere sig som apoteker. I otte medlemsstater (Belgien, Danmark, Frankrig, Italien, Spanien, Graekenland, Luxembourg og Portugal) er retten til at etablere sig som apoteker begraenset paa den maade, at antallet af apoteker skal svare til et bestemt antal indbyggere, og/eller at der skal vaere en bestemt geografisk afstand mellem apotekerne. I Tyskland, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige er en eksamineret farmaceuts ret til at aabne et apotek ikke underlagt kvantitative restriktioner. I Irland og Det Forenede Kongerige er der ikke noget absolut monopol paa salg af laegemidler. Talrige laegemidler saelges paa andre salgssteder end paa apoteker (f.eks. materialhandeler).

(16) I samtlige medlemsstater har apotekerne ret til at saelge parafarmaceutiske produkter. I fem medlemsstater (Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien og Portugal) findes der en udtoemmende fortegnelse over de parafarmaceutiske produkter, hvorimod apotekerne i de oevrige medlemsstater frit kan saelge andre produkter end laegemidler, forudsat at de overholder de brancheetiske regler.

I de fleste medlemsstater findes der deontologiske eller brancheetiske regler, som paalaegger apotekerne at overholde visse konkurrencemaessige restriktioner. Visse restriktioner saasom forbuddet mod at reklamere uden for apotekets rammer eller at reklamere med nedsatte priser eller rabattilbud gaelder, med ubetydelige forskelle fra medlemsstat til medlemsstat, ligeledes for parafarmaceutiske produkter.

II. FORELOEBIG VURDERING PAA GRUNDLAG AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 85, STK. 1

Paa baggrund af de foreliggende oplysninger foretager Kommissionen ikke nogen endelig vurdering af den anmeldte aftale; den er dog efter en foreloebig undersoegelse naaet til foelgende konklusioner:

(17) Distributionsaftalerne mellem Vichys generalagenter og grossisterne eller apotekerne er aftaler mellem virksomheder efter artikel 85, stk. 1. Det samme gaelder for de generelle salgsbetingelser, som er angivet paa bagsiden af alle fakturaer, ordresedler og prislister. Den gentagne anvendelse af disse dokumenter indebaerer, at forhandlerne af Vichy-produkterne stiltiende har godkendt og accepteret dem, og de udgoer saaledes en generel forhaandsaftale, som gaelder for talrige individuelle ordrer (Domstolens dom i sag C-277/87 - Sandoz af 11. januar 1990, 12. betragtning). Distributionsaftalerne samt de generelle salgsbetingelser indeholder en klausul om, at kun apotekere kan opnaa godkendelse som forhandlere af Vichy-produkter, og at forhandlerne foelgelig er forpligtede til kun at saelge til apotekere.

(18) Den paagaeldende aftale har til foelge og til formaal at begraense konkurrencen inden for det faelles marked;

a) I det paagaeldende selektive distributionssystem opfylder bestemmelsen om, at produkterne kun maa forhandles af apotekere, ikke de kriterier, som Domstolen anser som forenelige med artikel 85, stk. 1, jf. Domstolens afgoerelse i en lang raekke sager (8), saerlig sagen L'Oréal/De nieuwe Amck (9), som vedroerer kosmetiske produkter. Ved at goere godkendelsen af forhandlere betinget af, at de samtidig er apotekere, anvender Vichy ikke et kvalitativt, objektivt kriterium til at definere forhandlerens eller hans personales faglige kvalifikationer. Farmaceutdiplomet bevidner, at diplomindehaveren anses for at vaere i besiddelse af alle de faglige kundskaber i farmakologi, biologi, toksikologi og dermatologi, som er noedvendige for at administrere et apotek. Men Vichy anser ikke denne faglige kvalifikation for at vaere tilstraekkelig til at daekke behovet for den raadgivning, som Vichy oensker at give sine kunder.

b) Bestemmelsen om, at produkterne kun kan forhandles af apotekere, resulterer i, at der til den begraensning, der foelger af kravet om faglige kvalifikationer, foejes endnu et element, som begraenser antallet af potentielle forhandlere kvantitativt og ikke kvalitativt.

Skoent antallet af apotekere er ret stort i de fleste medlemsstater, er der i otte af de tolv medlemsstater en talmaessig adgangsbegraensning for udoevelsen af apotekervirksomhed. I sagen Binon/AMP (jf. fodnote 8) ansaa Domstolen det forhold, at udvaelgelsen af forhandlere var baseret paa et minimumsantal af indbyggere pr. salgssted, for et kvantitativt kriterium. Det samme er tilfaeldet, hvis udvaelgelsen foretages indirekte gennem begraensning i retten til at etablere sig.

c) I modsaetning til hvad Vichy haevdede under hoeringen, skal producenten ved salg af distributionsmetode foelge det princip, at der skal vaere et rimeligt forhold mellem produktets egenskaber og de af producenten fastlagte udvaelgelseskriterier, saaledes som det blev fastslaaet i Domstolens dom i L'Oréal-sagen (10).

Selv om kravet om »udoevelse af apotekervirksomhed« blev betragtet som et objektivt, kvalitativt kriterium, maa det konstateres, at det fastlagte kriterium gaar ud over, hvad der er noedvendigt for at bevare produktets kvalitet og sikre dets rette brug.

De nationale bestemmelser og faellesskabsbestemmelserne om kosmetiske produkter sikrer, at disse ikke frembyder nogen fare for forbrugernes sundhed, og at forhandlingen af produkterne ikke kraever yderligere forholdsregler svarende til dem, der gaelder for laegemidler. Ifoelge Vichy er serien af kosmetiske produkter af maerket Vichy mere komplet og mere differentieret end de kosmetiske produkter, der saelges i de store detailhandelsvirksomheder, men der er ikke nogen reel og objektiv kvalitetsmaessig eller teknisk forskel.

Vichys oenske om at tilbyde sine kunder en raadgivning svarende til den, der gives i forbindelse med anvendelsen af laegemidler, vil saaledes ikke kunne betragtes som en noedvendig foelge af produktets egenskaber, men som en handelsstrategi, som skal skabe og bevare et maerkeimage, som nyder godt af apotekers renommé i henseende til sundhed og sikkerhed.

Det skal i denne forbindelse bemaerkes, at L'Oréal's luksusmaerker, som saelges i luksusparfumerier, ikke af indehavere af videnskabelige diplomer, men af saelgere, som har en faglig uddannelse i skoenhedspleje, indbefatter endnu mere komplette og endnu mere differentierede serier end Vichy-serien.

d) Vichy har ikke kunnet godtgoere, at en apoteker har bedre faglige kvalifikationer end en eksamineret farmaceut, naar det drejer sig om den viden, der er noedvendig for at tilbyde kvalificeret raadgivning til koebere af kosmetiske produkter. Ifoelge Vichy skulle apotekeren have stoerre kompetence end en eksamineret farmaceut, fordi apotekerens viden om sundhed ajourfoeres vedvarende takket vaere sit hovederhverv, som bestaar i at saelge laegemidler, den videnskabelige metode og den erfaring, han opnaar gennem de varige og personlige kontakter med kunderne. Da apotekerens og den ansatte farmaceuts faglige indsigt, som er baseret paa farmaceutdiplomet, er den samme, er der ingen indlysende grunde til at fornaegte den ansatte farmaceuts interesse i at udbygge sin viden i det omfang, det er noedvendigt for at kunne tilbyde forbrugerne af kosmetiske produkter en videnskabelig raadgivning. Den ansatte farmaceut vil tvaertimod have den fordel, at han kan koncentrere sig om og specialisere sig i dermatologiske og kosmetologiske problemer. Naar det drejer sig om udviklingen af erhvervserfaring og kontakt med kunderne, er den farmaceut, der for foerste gang driver apotekervirksomhed, stillet paa noejagtig samme maade som den farmaceut, der begynder at saelge kosmetiske produkter i en forretning.

Anvendelsen af de deontologiske regler, som Vichy gjorde gaeldende under hoeringen, spiller naeppe nogen rolle i forbindelse med spoergsmaalet om faglig indsigt.

e) Vichy har fremfoert en lang raekke argumenter til fordel for anvendelsen af apoteker frem for andre distributionsnet, som f.eks. de ydre rammer, som skaber en atmosfaere af professionalisme og trovaerdighed, apotekernes materielle organisation (hele serien paa lager eller hurtig levering), de manglende muligheder for at manipulere produkterne, muligheden for oejeblikkelig tilbagetraekning af produkter, saafremt det viser sig noedvendigt, og det forhold, at apoteket er et sted for dialog og ikke for en flygtig passage. Men disse fordele hidroerer ikke fra apotekerens faglige kvalifikationer, men fra det image, som apoteket har faaet som institution og forretning. Disse argumenter er saaledes baseret paa kvantitative kriterier.

f) Sondringen mellem de faglige kvalifikationer, som attesteres med farmaceutdiplomet, og udoevelse af apotekervirksomhed, som indebaerer supplerende elementer, er ikke et kunstigt kriterium, saaledes som Vichy paastaar. Denne sondring danner tvaertimod grundlag for Vichys og andre kosmetikproducenters distributionssystem i Frankrig.

Da det af Vichy anvendte udvaelgelseskriterium ikke stemmer med de kriterier, som Domstolen har fastlagt, har aftaler, som udelukker enhver form for salg uden for apoteker, til formaal og til foelge at begraense konkurrencen.

(19) Den paagaeldende aftale begraenser konkurrencen og paavirker samhandelen mellem medlemsstaterne maerkbart:

En ophaevelse af denne begraensning maa forventes at foere til en betydelig foroegelse af samhandelen mellem medlemsstater som foelge af stigningen i antallet af salgssteder og forskellene paa de gennemsnitlige priser for salg til detailhandlere, som kan variere op til 30 % fra en medlemsstat til en anden. Andre forhandlere end apotekerne vil have stoerre muligheder for og erfaring i at udnytte prisforskellene mellem medlemsstater til at foretage parallelimport, saerlig hvis de specialiserer sig i salg af kosmetiske produkter.

For at vurdere, om konkurrencebegraensningen og paavirkningen af samhandelen mellem medlemsstater er maerkbar, er det noedvendigt at tage hensyn til den kumulative virkning, som skyldes, at der for samtlige kosmetikmaerker, som saelges gennem apoteker, findes parallelle eksklusive distributionssystemer. Dermofarmaciens markedsandel andrager mellem 5 % og 40 % af det samlede marked for kosmetiske produkter. Det kan derfor fastslaas, at der er tale om maerkbar konkurrencebegraensning og maerkbar paavirkning af samhandelen mellem medlemsstater, uanset afgraensningen af det relevante marked.

(20) Efter en foreloebig undersoegelse kan det saaledes konkluderes, at de paagaeldende aftaler strider mod EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1, for saa vidt angaar det eksklusive distributionssystem til fordel for apoteker. Denne konklusion svarer til det resultat, som appelretten i Paris naaede frem til efter en undersoegelse af artikel 85, stk. 1 (11), samt med Kommissionens beslutning 90/33/EOEF, »APB« (12).

III. FORELOEBIG VURDERING PAA GRUNDLAG AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 85, STK. 3

(21) Undersoegelsen paa grundlag af EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3, maa omfatte de fordele, som ifoelge Vichy er knyttet til distribution gennem apoteker, og som kan sammenfattes saaledes:

a) Apotekeren sikrer et fuldstaendigt vareudbud inden for den paagaeldende serie, om ikke ved at ligge inde med et komplet lager, saa i det mindste ved hurtigt at kunne forsyne sig gennem den laegemiddeltjeneste, som opretholdes af grossisterne for farmaceutiske produkter, eller gennem andre apotekere.

b) Apotekerens funktion er at give den producent, som paatager sig den risiko at investere betydelige summer i udviklingen af nye produkter, mulighed for at sikre sig, at apotekeren bidrager til en vellykket markedsfoering af disse produkter.

c) Kravet om, at innovative produkter foerst skal saelges fra apoteker, skal sammen med udnyttelsen af apotekerens raadgivende funktion aabne mulighed for paa et senere tidspunkt, naar forbrugeren har vaennet sig til at bruge disse produkter, at afsaette lignende produkter under andre maerker og i andre distributionsnet, saerlig i de store detailhandelsvirksomheder.

d) Fordelen for forbrugeren ligger i muligheden for at vaelge mellem apoteker og andre distributionsnet, som frembyder fordele paa hver deres maade.

e) Distributionen af innovative kosmetiske produkter foerer naeppe til de oenskelige resultater, saavel industrielt som handelsmaessigt, hvis den ikke omfattede dette ekstra element, som bestaar i, at der tilbydes raadgivning paa tidspunktet for valget af produkt. Salget af Vichy-produkterne er saaledes uloeseligt forbundet med apotekerens raadgivning.

(22) Paa grund af naervaerende beslutnings begraensede raekkevidde skal spoergsmaalet, om fordelene ved apotekerens faglige kvalifikationer (f.eks. raadgivning af kunden og feedback til producenten) opfylder betingelserne for en fritagelse, ikke afgoeres paa nuvaerende stadium af proceduren.

(23) Ved vurderingen af Vichys argumenter skal der tages hensyn til, at der ikke er tale om at forbyde distribution af Vichy-produkter fra apoteker. Saa laenge proceduren er begraenset til det eksklusive distributionssystem til fordel for apoteker, vil det mindst vidtraekkende alternativ for Vichy vaere at udvide adgangen til distributionsnettet i begraenset omfang. Apotekerne er paa ingen maade forhindrede i fortsat at saelge Vichy-produkter, men paa ikke-eksklusiv basis, og Vichy kan frit opstille kvalitative selektionskriterier, som f.eks. et krav om farmaceutdiplom, for andre salgssteder end apoteker.

(24) De under nr. 21, litra a) til e), naevnte fordele vil ikke kunne forbedre produktionen.

(25) For det foerste kan den under nr. 21, litra a), naevnte forbedring af distributionen ikke betragtes som et gyldigt argument, da den effektive organisation af forsyningen af apotekerne ikke er en foelge af den paagaeldende aftale. Tjenesten opretholdes for at sikre befolkningens forsyning med laegemidler. Endvidere er forpligtelsen til at ligge inde med en komplet serie ikke en betingelse for godkendelse, og denne forpligtelse er ikke engang anfoert i de generelle salgsbetingelser. Ogsaa uden for apotekernes rammer vil det vaere muligt at opnaa saadanne distributionsfordele ved aftalemaessige forpligtelser.

(26) Det forhold, at det eksklusive salg tjener Vichys individuelle oekonomiske interesse i at faa daekket investeringsudgifterne, kan ikke bidrage til virkeliggoerelsen af det maal, som det under nr. 21, litra b), anfoerte argument tager sigte paa, nemlig at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling. I oevrigt er Vichy paa ingen maade afskaaret fra at faa bistand fra apotekerne, naar det skal lykkes virksomheden at markedsfoere innovative produkter.

(27) Det under nr. 21, litra c), anfoerte argument, som ligeledes omhandler fremme af den tekniske og oekonomiske udvikling, er i strid med det faktum, at produkterne i en senere fase saelges under andre maerker uden for apotekernes distributionsnet. Umiddelbart er denne situation snarere udtryk for producentens oenske om at skabe et varigt maerkeimage paa apotekerne end at forberede afsaetningen paa det almindelige marked.

(28) De af Vichy anfoerte argumenter, som tager sigte paa at forbedre distributionen og fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling, kan ikke betragtes som en garanti for, at forbrugerne opnaar en rimelig andel af fordelen herved. Da produkter af samme art afhaengig af distributionsnet saelges under forskellige maerker, har forbrugeren ikke mulighed for at foretage et objektivt valg. Hvis apotekerne ikke havde eneret til salget, ville forbrugeren have et stoerre udvalg uden af den grund at vaere beroevet muligheden for at koebe produkterne paa et apotek, hvis vedkommende oenskede at blive raadgivet af apotekeren.

(29) Det skal endvidere bemaerkes, at bestemmelsen om, at produkterne udelukkende maa saelges paa apoteker, ikke synes at vaere tvingende noedvendig for at opnaa de fordele, der er naevnt ovenfor (nr. 21, litra a) til e)). Intet forhindrer Vichy i fortsat at saelge sine produkter paa apoteker, men paa en ikke-eksklusiv basis, og saaledes raade over disse fordele.

(30) Paa grund af virkningen af de deontologiske og brancheetiske regler for apotekere spiller konkurrencen mellem forskellige maerker inden for dette distributionsnet kun en begraenset rolle. Vichy har ikke vaeret i stand til at godtgoere, at konkurrencen mellem forskellige maerker, enten inden for apotekernes distributionsnet eller mellem forskellige distributionsnet, er tilstraekkelig staerk til at opveje ulemperne ved den manglende konkurrence mellem produkter af samme maerke.

(31) Efter en foreloebig undersoegelse paa grundlag af artikel 85, stk. 3, maa det saaledes konkluderes, at bestemmelserne i stk. 1 ikke kan erklaeres uanvendelige paa den omhandlede aftale.

IV. ANVENDELSE AF ARTIKEL 15, STK. 6, I FORORDNING NR. 17

(32) Appelretten i Paris havde i sin dom fra begyndelsen af 1988 (13) fastslaaet, at det franske konkurrenceraad havde ret i det synspunkt, at de paagaeldende aftaler om at udelukke enhver form for afsaetning uden for apotekernes distributionsnet faldt ind under bestemmelserne i Rom-Traktatens artikel 85. Denne dom blev stadfaestet af den franske kassationsret.

Vichy havde fra december 1988 vaeret vidende om, at en sag vedroerende en klage, som var indgivet den 13. maj 1988 mod den tyske virksomhed Cosimex's eksklusive distributionsaftale med apoteker, var under forberedelse.

I beslutningen om »APB« (14) fastslog Kommissionen i nr. 28 og 29, at kravet om, at produkterne kun kunne saelges fra apoteker, begraensede konkurrencen mellem forhandlere af parafarmaceutiske produkter i Belgien og forhindrede, at aftalen i den udgave, hvori den var blevet anmeldt, kunne fritages i henhold til artikel 85, stk. 3.

Efter at Vichy havde efterkommet bestemmelserne i faellesskabsretten i Frankrig ved at aabne mulighed for, at ogsaa farmaceuter, som ikke udoevede apotekervirksomhed, kunne godkendes som forhandlere, anmeldte firmaet i august 1989 det nye distributionssystem for Frankrig. Men samtidig anmeldte Vichy det ikke aendrede system, baseret paa eksklusiv distribution gennem apoteker, som skulle gaelde for de oevrige medlemsstater (med undtagelse af Danmark). Vichy har imidlertid ikke anfoert nogen argumentation, som, set i lyset af artikel 85, kan retfaerdiggoere anvendelsen af to forskellige distributionssystemer i det faelles marked.

Paa baggrund heraf finder Kommissionen, at en opretholdelse af aftalen om eksklusiv distribution fra apoteker, som gaelder for ti medlemsstater, er en alvorlig og aabenbar overtraedelse af artikel 85. Kommissionen forbeholder sig ret til paa et senere tidspunkt, naar den har foretaget en tilbundsgaaende undersoegelse af de to systemer, som Vichy har anmeldt, at traeffe endelig beslutning.

Under disse omstaendigheder er det noedvendigt at fremsende en meddelelse fra Kommissionen, jf. artikel 15, stk. 6, i forordning nr. 17. I henhold til artikel 15, stk. 6, bevirker denne beslutning, at aftalen om eksklusiv distribution fra apoteker ikke laengere er omfattet af boedefrihed for anmeldte aftaler -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Efter en foreloebig undersoegelse, jf. artikel 15, stk. 6, i forordning nr. 17, af bestemmelserne i de aftaler, der er indgaaet mellem la Société d'Hygiène Dermatologique de Vichy og henholdsvis grossisterne og apotekerne, finder Kommissionen, at disse aftaler, for saa vidt som de tager sigte paa eksklusiv distribution fra apoteker af kosmetiske produkter af maerket Vichy, ved at goere godkendelsen som forhandles af Vichy-produkter betinget af udoevelsen af apotekervirksomhed, falder ind under EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1, og at der ikke er grundlag for at bringe artikel 85, stk. 3, i anvendelse.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til la Société d'Hygiène Dermatologique de Vichy, 28 rue du Président Wilson, F-03201 Vichy, Frankrig. Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. januar 1991. Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62. (2) EFT nr. 127 af 20. 8. 1963, s. 2268/63. (3) Konkurrenceraadets beslutning nr. 87-D 15 af 9. juni 1987. (4) Dom afsagt af appelretten i Paris den 28. januar 1988. (5) Dom afsagt af Kassationsretten den 25. april 1989. (6) I den offentliggjorte udgave af denne beslutning udelades visse af tallene herefter i medfoer af bestemmelserne i artikel 21 i forordning nr. 17 om bevarelse af forretningshemmeligheder. (7) De selektive distributionssystemer i Faellesskabet set i lyset af konkurrencepolitikken. Sagen vedroerende parfumer og kosmetiske produkter. André-Paul Weber, Ceressec 1988. (8) Sag 26/76 Metro I, Saml. 1977, s. 1875; sag 253/78 Giry og Guerlain, Saml. 1980, s. 2327; sag 99/79 Lancôme/Etos, Saml. 1980, s. 2511; sag 25, 26/84 Ford, Saml. 1985, s. 2736; sag 75/84 Metro II, Saml. 1986, s. 3021; sag 243/83 Binon/AMP, Saml. 1985, s. 2015. (9) Sag 31/80, Saml. 1980, s. 3775. (10) Ibidem. (11) Jf. fodnote 4. (12) EFT nr. L 18 af 23. 1. 1990, s. 35. (13) Jf. fodnote 4. (14) Jf. fodnote 12.