ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende L 355/91

RÅDETS AFGØRELSE

af 17. december 2013

om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, for Generalsekretariatet for Rådet og om ophævelse af afgørelse 2011/444/EU

(2013/811/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1), særlig vedtægtens artikel 2 og ansættelsesvilkårenes artikel 6, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til artikel 240, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ledes Generalsekretariatet for Rådet af en generalsekretær.

(2) I lyset af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 (2), der bl.a. indfører en ny ansættelsesgruppe AST/SC, bør der vedtages en ny afgørelse om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, for Generalsekretariatet for Rådet, og Rådets afgørelse 2011/444/EU (3) bør ophæves —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

De beføjelser, som ifølge vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (»tjenestemandsvedtægten«) er tillagt ansættelsesmyndigheden og ifølge ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i Den Europæiske Union (»ansættelsesvilkårene«) den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, udøves for så vidt angår Generalsekretariatet for Rådet af:

a) Rådet, når det drejer sig om generalsekretæren

b) Rådet, på forslag af generalsekretæren, ved anvendelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 1a, 30, 34, 41, 49, 50 og 51 på generaldirektører

c) generalsekretæren i alle andre tilfælde.

Generalsekretæren kan helt eller delvis overdrage enhver af eller alle sine beføjelser til generaldirektøren for administrationen for så vidt angår anvendelsen af ansættelsesvilkårene samt anvendelsen af tjenestemandsvedtægten på tjenestemænd i ansættelsesgrupperne AST og AST/SC med undtagelse af beføjelser med hensyn til tjenestemænds udnævnelse og udtræden af tjenesten og med hensyn til ansættelse af øvrige ansatte.

Artikel 2

Rådets afgørelse 2011/444/EU ophæves.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2014.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013. På Rådets vegne L. LINKEVIČIUS Formand

(1) Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber (EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1).

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 15).

(3) Rådets afgørelse 2011/444/EU af 12. juli 2011 om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, for Generalsekretariatet for Rådet og om ophævelse af afgørelse 2006/491/EF, Euratom (EUT L 191 af 22.7.2011, s. 21).
(1)

I henhold til Rådets beslutning 2002/546/EF (2) bemyndiges Spanien til at indrømme fritagelse for eller reduktion af afgiften »Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias« (»AIEM«) for visse varer, der produceres på De Kanariske Øer. Bilaget til den førnævnte beslutning indeholder listen over varer, for hvilke der kan indrømmes fritagelse for eller nedsættelse af afgiften. Alt efter den pågældende vare må afgiftsforskellen mellem varer produceret på De Kanariske Øer og andre varer ikke overstige 5, 15 eller 25 procentpoint.
(3)

Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger —
(8)

Den cost-benefit-analyse, som er blevet foretaget i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 58/2003, viser, at uddelegeringen til Forvaltningsorganet for Det Transeuropæiske Transportnet af forvaltningen af dele (inden for transport, energi og telekommunikation) af programmet Connecting Europe-faciliteten (5), samt dele af transport- og energiforskningen under programmet Horisont 2020 (6), vil gøre det muligt at gennemføre sådanne programmer effektivt og billigere end i Kommissionen. Uddelegeringen af programforvaltning til organet anslås at give effektivitetsgevinster på 54 mio. EUR under den flerårige finansielle ramme for 2014-2020. Analysen viser desuden, at det giver ganske betydelige besparelser og synergieffekter mellem aktiviteterne at samle forvaltningen af infrastruktur og forskningsprojekter inden for transport og energi i ét organ. En udvidelse af organets mandat vil gøre det muligt for Kommissionen og interessenterne at udnytte organets ekspertise samt dets høje kvalitet inden for programforvaltning og serviceydelser. Den vil også sikre det transeuropæiske transportnets støttemodtagere driftskontinuitet og Unionen stor synlighed som promotor af de programmer, som organet forvalter. Desuden viser analysen, at med hensyn til programmerne det transeuropæiske transportnet (7) og Marco Polo (8) ville det virke driftsforstyrrende og medføre effektivitetstab at vende tilbage til intern forvaltning.
(6)

På den anden side er ajourføringen af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien nødvendig for at afspejle ændringer i lokalitetsrelaterede oplysninger, som medlemsstaterne har meddelt efter vedtagelsen af den foreløbige og de første tre ajourførte EU-lister. I den betydning udgør denne ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien en konsolideret udgave af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien. Det bør fremhæves, at forpligtelserne i medfør af artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF bør gælde for alle lokaliteter, der er anført i denne afgørelse, hurtigst muligt og inden for højst seks år fra vedtagelsen af den liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, som lokaliteten var opført på første gang.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 349/104

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 19. december 2013

om ændring af beslutning 2007/506/EF for at forlænge gyldigheden af miljøkriterierne for tildeling af EU-miljømærket til sæbe, shampoo og hårbalsam

(meddelt under nummer C(2013) 9223)

(EØS-relevant tekst)

(2013/793/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (1), særlig artikel 8, stk. 3, litra c),

efter høring af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionens beslutning 2007/506/EF af 21. juni 2007 om opstilling af miljøkriterier for tildeling af Fællesskabets miljømærke til sæbe, shampoo og hårbalsam (2) gælder indtil den 31. december 2013.

(2) Der er foretaget en vurdering af, hvor relevante og formålstjenlige de nuværende miljøkriterier og de tilhørende krav til vurdering og verifikation i den pågældende beslutning er. I betragtning af forløbet af revisionsprocessen vedrørende beslutningen bør gyldighedsperioden forlænges for miljøkriterierne og de tilhørende krav til vurdering og verifikation, som opstilles deri. Gyldighedsperioden for miljøkriterierne og de tilhørende krav til vurdering og verifikation, som er fastlagt i beslutning 2007/506/EF, bør forlænges til den 31. december 2014.

(3) Beslutning 2007/506/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

(4) Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/2010 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Artikel 4 i beslutning 2007/506/EF affattes således:

»Artikel 4 Miljøkriterierne for produktgruppen »sæbe, shampoo og hårbalsam« og de tilhørende krav til vurdering og verifikation gælder indtil den 31. december 2014.«

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2013. På Kommissionens vegne Janez POTOČNIK Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 27 af 30.1.2010, s. 1.

(2) EUT L 186 af 18.7.2007, s. 36.
(6)

På den anden side er ajourføringen af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske sortehavsområde nødvendig for at afspejle ændringer i lokalitetsrelaterede oplysninger, som medlemsstaterne har meddelt efter vedtagelsen af den foreløbige og den første ajourførte EU-liste. I den betydning udgør denne ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske sortehavsområde en konsolideret udgave af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske sortehavsområde. Det bør fremhæves, at forpligtelserne i medfør af artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF bør gælde for alle lokaliteter, der er anført i denne afgørelse, hurtigst muligt og inden for højst seks år fra vedtagelsen af den liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, som lokaliteten var opført på første gang.
(6)

På den anden side er ajourføringen af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det atlantiske biogeografiske område nødvendig for at afspejle ændringer i lokalitetsrelaterede oplysninger, som medlemsstaterne har meddelt efter vedtagelsen af den foreløbige og de første seks ajourførte EU-lister. I den betydning udgør denne ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det atlantiske biogeografiske område en konsolideret udgave af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det atlantiske biogeografiske område. Det bør fremhæves, at forpligtelserne i medfør af artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF bør gælde for alle lokaliteter, der er anført i denne afgørelse, hurtigst muligt og inden for højst seks år fra vedtagelsen af den liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, som lokaliteten var opført på første gang.
(6)

På den anden side er ajourføringen af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske steppeområde nødvendig for at afspejle ændringer i lokalitetsrelaterede oplysninger, som Rumænien har meddelt efter vedtagelsen af den foreløbige og den første ajourførte EU-liste. I den betydning udgør den ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske steppeområde en konsolideret udgave af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske steppeområde. Det bør fremhæves, at forpligtelserne i medfør af artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF bør gælde for alle lokaliteter, der er anført i denne afgørelse, hurtigst muligt og inden for højst seks år fra vedtagelsen af den liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, som lokaliteten var opført på første gang.
(6)

På den anden side er ajourføringen af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det boreale biogeografiske område nødvendig for at afspejle ændringer i lokalitetsrelaterede oplysninger, som medlemsstaterne har meddelt efter vedtagelsen af den foreløbige og de første seks ajourførte EU-lister. I den betydning udgør denne ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det boreale biogeografiske område en konsolideret udgave af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det boreale biogeografiske område. Det bør fremhæves, at forpligtelserne i medfør af artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF bør gælde for alle lokaliteter, der er anført i denne afgørelse, hurtigst muligt og inden for højst seks år fra vedtagelsen af den liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, som lokaliteten var opført på første gang.
(6)

På den anden side er ajourføringen af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område nødvendig for at afspejle ændringer i lokalitetsrelaterede oplysninger, som medlemsstaterne har meddelt efter vedtagelsen af den foreløbige og de første seks ajourførte EU-lister. I den betydning udgør den ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område en konsolideret udgave af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område. Det bør fremhæves, at forpligtelserne i medfør af artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF bør gælde for alle lokaliteter, der er anført i denne afgørelse, hurtigst muligt og inden for højst seks år fra vedtagelsen af den liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, som lokaliteten var opført på første gang.
(2)

Af artikel 24 i afgørelse ECB/2010/21 fremgår det, at hvis en bestemt regnskabsmæssig behandling ikke er fastsat i afgørelse ECB/2010/21, og Styrelsesrådet ikke har truffet anden beslutning, følger ECB de principper for værdiansættelse, der stemmer overens med de internationale regnskabsstandarder (International Accounting Standards, IAS), der er vedtaget af Den Europæiske Union, og som er relevante for ECB's aktiviteter og regnskaber.
(6)

Liechtenstein skal fritages for de forpligtelser, der er fastsat i direktiv 2008/92/EF, med undtagelse af forpligtelsen til at fremlægge oplysninger om priserne for industrielle forbrugere i kategori IC for elektricitet og kategori I3 for gas.
(1)

I fælleserklæringen fra topmødet om det østlige partnerskab i Prag den 7. maj 2009 blev der udtrykt politisk støtte til liberaliseringen af visumordningen, og intentionen om gradvist at indføre visumfri indrejse for deres statsborgere som et langsigtet mål blev bekræftet.
(73)

For så vidt angår sikkerhedsstillelsen, var Kommissionens vurdering rettet mod, hvorvidt eksperternes værdiansættelse var konservativ i den forstand, at en privat investor ville have accepteret den tilbudte sikkerhedsstillelse. I denne henseende bemærker Kommissionen, at de forskellige værdiansættelser af Crist-aktierne afhængigt af den valgte metode falder meget forskelligt ud (se betragtning 40). Kommissionen bemærker også kritikken fra […] af værdiansættelsen af nettoværdien til […] mio. PLN, som udelader en række vigtige faktorer (se betragtning 45), og den deraf følgende undervurdering af værdien af Crists egenkapital. Endelig bemærker Kommissionen, at […] og […] når frem til samme konklusion på deres værdiansættelse ved hjælp af APV-metoden (dvs. en værdi af ca. […] mio. PLN), og at begge uafhængige eksperter mener, at denne metode bør anses som mest repræsentativ. Ud over at sende disse værdiansættelser til Kommissionen foreslog Polen at vælge værdien af modtilbuddet fra Patia på 166 mio. PLN, som blev fremsat i tredje udbudsrunde, som erstatning for værdien af sikkerhedsstillelsen for tørdokken. Kommissionen bemærker, at denne erstatning faktisk ser ud til at repræsentere den værdi, som Crists konkurrent var parat til at betale for tørdokken i en situation med tvangssalg af dette aktiv.
(57)

De irske myndigheder anfører, at hensigten var, at afgiften skulle væltes over på passagererne, og at luftfartsoperatørerne derfor ikke blev begunstiget. I den sammenhæng bemærker Kommissionen, at en reduktion i forhold til en bestemt afgifts almindelige sats kan udgøre en selektiv fordel for en luftfartsoperatør, som skal betale den reducerede sats, selv i situationer, hvor der består et juridisk krav om at vælte den pågældende afgift over på kunderne (21). Kommissionen bemærker, at der i denne sag ikke var nogen mekanisme, som sikrede, at afgiften rent faktisk blev overvæltet på billetprisen, men at det var op til luftfartsoperatørerne at beslutte, om og hvordan de ville vælte den over på passagerne. Klageren fremførte faktisk det modsatte i sin klage, nemlig at man ikke kunne vælte afgiften over på kunderne, da dette ville have en uforholdsmæssig virkning på billetpriserne. Kommissionen er derfor ikke enig med de irske myndigheder i, at der ikke forelå nogen fordel for luftfartsoperatørerne, eftersom de, der kunne anvende den lavere sats for bestemte flyvninger, skulle vælte en lavere omkostning over på deres kunder end de andre operatører. Dette er også i tråd med Kommissionens praksis med hensyn til støtteforanstaltninger, der er baseret på en punktafgift (22), ifølge hvilken fritagelse fra sådanne afgifter begunstiger den luftfartsoperatør, som har pligt til at betale afgiften, uanset at den pågældende enhed kan vælge at vælte omkostningen over på sine kunder.
(35)

Kommissionen påviste også en række tegn på, at Habidite fik en fordel i lyset af Domstolens dom i sagen P&O Ferries (18): a) aftalen om boliger blev ikke indgået efter et offentligt udbud, b) de lokale myndigheder i Biscaya og Bizkailur har ikke henvist til eller bevist, at der var behov for sociale boliger, og c) aftalen om boliger indeholdt mulighed for, at en del af de 1 500 boliger, som Habidite skulle bygge, kunne sælges på markedet. Desuden har Kommissionen påpeget, at købet af en væsentlig del af produktionen fra den nye fabrik i løbet af de første år, fabrikken var i brug, ville reducere den risiko, som sådan et nyt investeringsprojekt sædvanligvis medfører. For så vidt angår kriteriet for anvendelse af statsmidler og muligheden for at tilregne staten foranstaltningerne, blev det angivet i afgørelsen i forbindelse med den mulige støtte, der indgår i begge aftaler, at Bizkailur var en virksomhed, som 100 % ejes og kontrolleres af de offentlige myndigheder, og som udførte en opgave pålagt af staten. I forbindelse med spørgsmålet om selektivitet blev det konstateret, at aftalerne klart og udelukkende var til fordel for Habidite og Afer-koncernen. For så vidt angår konkurrencefordrejning og påvirkning af samhandelen, blev det understreget, at Habidite driver forretning inden for byggesektoren, som er en sektor med hård konkurrence, og støtte til en virksomhed i denne sektor kunne være til skade for virksomheder i andre medlemsstater.
(244)

Desuden skal Kommissionen undersøge, hvorvidt foranstaltning 13 vil kunne fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. I denne forbindelse anfører Finland, at støtteelementet for garantien lå under de minimis-grænsen. Da foranstaltning 13 blev truffet, fandt Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (64) ("de minimis-forordningen 2001") anvendelse (65). Et at kravene for anvendelse af de minimis-forordningen 2001 er, at den samlede de minimis-støtte til en virksomhed ikke må overstige 100 000 EUR i en given treårig periode. Den omhandlede garanti udgjorde kun 91 000 EUR, hvilket betyder, at den ville ligge under loftet på 100 000 EUR, hvis hele beløbet skulle medtages som støtteelement. Det skal imidlertid afklares, hvorvidt foranstaltning 13 skal vurderes sammen med foranstaltning 4, en garanti, som Mikkeli Kommune ydede i marts 2004, kun ni dage før foranstaltning 13, garantien, som blev ydet af Finnvera. Selv om de to garantier blev ydet af to forskellige enheder og dækkede to separate lån med forskellig løbetid, erstattede disse to lån ét enkelt lån fra Tapiola fra 1992. Foranstaltning 4 og foranstaltning 13 kan derfor anses for at være indført med samme formål, nemlig at konvertere lånet fra Tapiola fra 1992 til nye lån. I lyset af denne tætte forbindelse mellem de to foranstaltninger mener Kommissionen, at foranstaltning 4 og foranstaltning 13 skal betragtes som én foranstaltning, for så vidt angår anvendelsen af loftet på 100 000 EUR i de minimis-forordningen fra 2001. Samlet set overstiger støtteelementet i disse to foranstaltninger 100 000 EUR. Kommissionen konkluderer derfor, at foranstaltning 13 ikke falder inden for de minimis-forordningen fra 2001.
(63)

Ved brev af 27. januar 2010 fremførte 2. anonyme part, at alle de støtteforanstaltninger, der er fastsat i beslutningen om indledning af proceduren, udgør uforenelig støtte. 2. anonyme part fremførte også: a) at de statsgarantier, der blev ydet Oltchim i perioden 1995-2000, fortsat var gældende efter Rumæniens tiltrædelse af EU, nemlig indtil den 31. oktober 2009 og derfor skal behandles som ny støtte efter tiltrædelsesdatoen b) at de vanskeligheder, som Oltchim stødte på, efter at statsgarantierne blev aktiveret i november 1999, skyldes selskabets strukturelle problemer (ineffektiv forvaltning, vedtagelse af en forkert forretningsstrategi og det forhold, at der ikke var gennemført en reel og effektiv omstrukturering) c) at overtagelsen af selskabet Arpechim er i strid med Oltchims kommercielle interesser og ikke vil være rentabel i fremtiden d) at finansministeriets yderligere udbetalinger i henhold til de aktiverede statsgarantier i perioden juni 2002 – december 2006 viser, at Oltchim var kriseramt i hele denne periode e) at Rumænien i virkeligheden kun forsøgte at privatisere selskabet én gang, nemlig i 2001, og at de efterfølgende "mislykkede" forsøg på privatisering i 2003 og 2006 var kun en strategi, som tog sigte på at undgå tvangsinddrivelse af selskabets offentlige gæld f) at den forretningsplan, der ligger til grund for støttepakken, som den blev anmeldt i juli 2009, ikke var troværdig, især hvad angår følsomhedsanalysen og det forventede investeringsafkast g) at staten må have registreret et betydeligt tab ved at støtte et investeringsprogram af et sådant omfang, da de forventede indtægter ved privatiseringen af Oltchim ikke har kunnet dække omkostningerne ved støtteforanstaltningerne h) at Rumænien ud fra det synspunkt, at de anmeldte foranstaltninger udgør statsstøtte, skulle have foreslået en omstruktureringsplan for Oltchim, som gør det muligt at vurdere støttens forenelighed på baggrund af rammebestemmelserne for redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (18).
DA Den Europæiske Unions Tidende L 54/1

RÅDETS AFGØRELSE

af 14. april 2011

om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavsregler for præferenceoprindelse

(2013/93/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavssregler for præferenceoprindelse, i det følgende benævnt »konventionen«, tager sigte på at erstatte de protokoller om oprindelsesregler, der i øjeblikket er i kraft mellem landene i pan-Euro-Middelhavsområdet.

(2) Deltagerne i stabiliserings- og associeringsprocessen er i kraft af konventionen inddraget i pan-Euro-Middelhavsordningen for oprindelseskumulation.

(3) Den 26. november 2009 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger om konventionen med EFTA-landene, deltagerne i Barcelonaprocessen, deltagerne i stabiliserings- og associeringsprocessen samt Færøerne.

(4) Den 9. december 2009 blev konventionens tekst godkendt af Euro-Med-handelsministrene på deres konference i Bruxelles.

(5) Konventionen bør undertegnes og den vedlagte erklæring godkendes —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Undertegnelsen af den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavssregler for præferenceoprindelse godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne med forbehold for indgåelse af nævnte konvention (1).

Artikel 2

Erklæringen i bilaget til denne afgørelse godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne.

Artikel 3

Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der på Den Europæiske Unions vegne er beføjet til at undertegne konventionen med forbehold af dens indgåelse og til at afgive erklæringen i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 4

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 14. april 2011. På Rådets vegne FAZEKAS S. Formand

(1) Teksten til konventionen vil blive offentliggjort sammen med afgørelsen om dens indgåelse.
c)

Ved anvendelsen af artikel 111b, stk. 1, litra c), skal Kommissionen vurdere inspektionsressourcerne, inspektørernes kvalifikationer og uddannelse, inspektionsprocedurerne, inspektionsstrategierne og mekanismerne til at løse interessekonflikter, inspektionspræstationsstandarderne, håndhævelsesbeføjelserne, varslings- og krisemekanismerne og analysekapaciteten, idet der tages højde for de gældende retningslinjer, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2003/94/EF.