RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2380/98 af 3. november 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 1567/97 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af håndtasker af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 11, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

I. TIDLIGERE PROCEDURE

(1) Ved forordning (EF) nr. 1567/97 (2) (i det følgende benævnt »forordningen om endelig told«) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af håndtasker af læder henhørende under KN-kode 4202 21 00 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Antidumpingforanstaltningerne er indført i form af en værditold på 38 %, som gælder for alle eksportører undtagen selskaberne Jane Shilton (Pacific) Ltd (0,0 %) og Picard International Ltd (7,7 %).

II. FORNYET UNDERSØGELSE

(2) Den 13. september 1997 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (3), hvori den opfordrer kinesiske eksportører af håndtasker af læder til at fremlægge oplysninger for at gøre det muligt at fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser for, at der bør indledes en fornyet undersøgelse af forordningen om endelig told begrænset til kun at omfatte spørgsmålet om individuel behandling af eksportørerne. På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen modtog efter offentliggørelsen af denne meddelelse, fastslog den, at der forelå en tilstrækkelig begrundelse for undtagelsesvis at indlede en tidlig fornyet undersøgelse af gældende foranstaltninger begrænset til nævnte spørgsmål om individuel behandling.

(3) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (4) om indledning af en fornyet undersøgelse af gældende antidumpingforanstaltninger, og efter høring af Det Rådgivende Udvalg iværksatte den i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) en sådan undersøgelse. Den fornyede undersøgelse var begrænset til at omfatte spørgsmålet om, hvorvidt de samarbejdsvillige eksportører var berettiget til individuel behandling i henseende til deres eksportpris, idet der i bekræftende fald kunne fastsættes individuelle dumpingmargener og skadestærskler for disse eksportører.

(4) Kommissionen underrettede officielt myndighederne i eksportlandet. Endvidere gav den de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt.

(5) Kommissionen sendte spørgeskemaer til de parter, som den vidste var berørt af sagen, og den modtog detaljerede oplysninger fra følgende selskaber om deres eksport til Fællesskabet af håndtasker af læder fremstillet af dem selv eller af med dem forretningsmæssigt forbundne selskaber i Folkerepublikken Kina:

- The Well Leatherware Manufactory Limited, Hongkong*

- The IP Handbag Connections Limited, Hongkong* (med hensyn til IP Handbag Industrial Ltd)

- Lucci Creation Limited, Hongkong*,

- South Sea Leatherwares Limited, Hongkong* (med hensyn til Shundi South Sea Leather Handbag Factory Ltd og Nam Chow Leather Products Co. Ltd)

- Colleen Handbags Manufacturer Limited, Hongkong* (med hensyn til Shenzhen Colleen Handbag Co. Ltd)

- Crownwick Enterprises Limited, Hongkong (med hensyn til Shenzhen Crownwick Leatherwares Co. Ltd)

- C-Duck Leather Goods Company Limited, Folkerepublikken Kina

- Lai Wah Industries Limited, Hongkong*

- W.K. Maxy Industries Limited, Hongkong* (med hensyn til W.K. Maxy Industries Ltd og W.K. Maxy Leather Goods Industries Zhongshan Co. Ltd)

- Wideland Trading Company, Hongkong*

- Sitoy (H.K.) Handbag Fty. Limited, Hongkong* (med hensyn til Dongguan Sitoy Leather Products Factory Ltd)

- Superior Leather Limited, Hongkong (med hensyn til Ever Trust Leather Products Shenzhen Co. Ltd)

- C& S Company Limited, Kyongki-Do, Sydkorea (med hensyn til Kunshan C& S Leather Products Co. Ltd)

- Taiwan Yamani Inc., Taipei, Taiwan (med hensyn til Yamani Continental Inc.).

(6) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at gennemføre undersøgelsen, og den aflagde kontrolbesøg hos de selskaber, som ovenfor er markeret med en asterisk.

(7) Endvidere medvirkede følgende importører i Fællesskabet i undersøgelsen, og deres besvarelser efterprøvedes ved kontrolbesøg:

- Plastimoda SpA, Italien

- Medici Grimm KG, Tyskland.

(8) Eftersom undersøgelsen var begrænset til spørgsmålet om individuel behandling og for at gøre det muligt for Kommissionen at fremskynde undersøgelsen, ansås det for rimeligt undtagelsesvis for den fornyede undersøgelse at anvende samme undersøgelsesperiode som for den oprindelige undersøgelse, dvs. 1. april 1995 til 31. marts 1996 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«), med henblik på at sammenligne eksportpris og normal værdi inden for samme tidsrum (jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen).

III. DEN PÅGÆLDENDE VARE

(9) Den af undersøgelsen omfattede vare er den samme som beskrevet i artikel 1 i forordningen om endelig told, dvs. »håndtasker med yderside af læder, kunstlæder eller laklæder, også håndtasker med skulderrem, herunder håndtasker uden hank, hovedsagelig beregnet til opbevaring af små genstande til personlig brug, såsom nøgler, punge, makeup og cigaretter, uanset størrelse eller form, henhørende under KN-kode 4202 21 00« (i det følgende benævnt »læderhåndtasker«).

Det skal i den forbindelse fastslås, at såkaldte rygtasker og indkøbstasker anses for at være »håndtasker«, og de er derfor omfattet af undersøgelsen (og af de foranstaltninger, der er indført), hvis de er i overensstemmelse med ovennævnte beskrivelse, uanset den særlige størrelse og form, disse varer måtte have. Såkaldte bæltetasker, dvs. tasker, der ikke er beregnet til at blive båret i hånden og/eller over skulderen, er ikke omfattet af denne undersøgelse.

IV. DUMPING

1. Normal værdi

(10) Undersøgelsen er begrænset til kun at omfatte spørgsmålet om individuel behandling, dvs. fastsættelse af en individuel dumpingmargen på grundlag af en sammenligning mellem eksportørens individuelle eksportpriser og den normale værdi, der er fastsat for referencelandet, og derfor bibeholdes den normale værdi, der som led i den oprindelige undersøgelse blev fastsat for Indonesien - valgt som referenceland i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen.

Dette anses for rimeligt så meget mere som undersøgelsesperioden for den fornyede undersøgelse falder sammen med undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse, dvs. at de eksportpriser og den normale værdi, der sammenlignedes, fastsattes for den samme periode, som foreskrevet i artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

2. Eksportpris

a) Individuel behandling

(11) Alle de eksportører, der medvirkede i undersøgelsen, anmodede om individuel behandling i medfør af artikel 9, stk. 5, i grundforordningen.

Det undersøgtes følgelig, om disse selskaber på tilfredsstillende måde kunne påvise, at de retligt og faktisk er uafhængige af myndighederne i Folkerepublikken Kina i et omfang, der svarer til det, der ville være gældende i et land med markedsøkonomi, med henblik på at sikre, at der, hvis der indrømmes disse selskaber individuel behandling, ikke består nogen reel risiko for, at eksport fra selskaber, der er omfattet af en højere antidumpingtold, kanaliseres via de pågældende selskaber. Kommissionen sendte med henblik herpå detaljerede spørgeskemaer til disse selskaber vedrørende ejerskab, ledelse og kontrol af produktion og forretningspolitik.

(12) De selskaber, der indgav besvarelser af spørgeskemaerne i den foreliggende undersøgelse, var indlemmet i Hongkong Special Administrative Region (som ikke er en del af Folkerepublikken Kinas toldområde) eller var uden for Folkerepublikken Kina, men de eksporterede læderhåndtasker til Fællesskabet fremstillet på virksomheder, der var beliggende i Folkerepublikken Kina, og som kontrolleredes af nævnte selskaber. Disse virksomheder var enten enheder uden selvstændig retsevne, som fremstillede håndtasker på grundlag af »aftaler om forarbejdning på basis af udenlandske materialer«, eller enheder med selvstændig retsevne under kinesisk lov struktureret som såkaldte »Sino-foreign cooperative joint ventures« eller »fuldt ejede udenlandske virksomheder«.

(13) Det konstateredes, at nogle af eksportørerne var underkastet restriktioner i Folkerepublikken Kina vedrørende den del af produktionen, der må sælges på det kinesiske hjemmemarked. Ovennævnte restriktioner, som ifølge det foreliggende ikke håndhævedes strengt af de kinesiske myndigheder, måtte imidlertid vurderes i den konkrete økonomiske sammenhæng, inden for hvilken hvert af de pågældende selskaber udøvede deres virksomhed i Folkerepublikken Kina, for at gøre det muligt at vurdere, om myndighederne i dette land havde tilstrækkelig indflydelse til at foranledige disse selskaber til at kanalisere eksporten fra andre kinesiske producenter omfattet af en højere told. Denne indflydelse afhænger af størrelsen af investeringsrisikoen i Folkerepublikken Kina i forhold til omsætningen. Investeringernes omfang afhænger på sin side hovedsagelig af de forhold, som kendetegner den produktionsproces, der benyttes til fremstilling af de pågældende varer.

Det skal i den forbindelse påpeges, at fremstillingen af læderhåndtasker er en meget arbejdskraftintensiv og lidet automatiseret industri. Værdien af de aktiver, der var taget i anvendelse på produktionsanlæggene i Folkerepublikken Kina, var meget beskedne, især når de sammenlignedes med den omsætning, der opnåedes. De få maskiner, der benyttes, består af let og forholdsvis konventionelt udstyr, såsom sy- og hæftemaskiner, som desuden i mange tilfælde er fuldt afskrevet.

På baggrund af disse undersøgelsesresultater fastslås det, at myndighederne i Folkerepublikken Kina ikke vil have tilstrækkelig indflydelse til effektivt at påvirke de pågældende eksportørers forretningspolitik, også når det tages i betragtning, at de omkostninger og procedurer, der er forbundet med at lukke produktionsvirksomhederne, er meget begrænsede. Det konkluderedes derfor, at denne restriktion ikke er nogen hindring for at indrømme individuel behandling, da den ikke skaber nogen reel risiko for omgåelse i form af en mulig kanalisering (jf. betragtning 11).

(14) I løbet af den foreliggende undersøgelse gav en eksportør sig til kende; det pågældende selskab havde medvirket i den oprindelige undersøgelse og var blevet indrømmet individuel behandling, og der var fastsat en toldsats på nul i forordningen om endelig told, da der ikke var konstateret dumping. Selskabet underrettede Kommissionen om en ændring i dets struktur, som havde fundet sted efter undersøgelsesperioden, og som resulterede i en ændring af den juridiske person, der i forordningen om endelig told var identificeret som »eksportøren«. Efter fremlæggelsen af den behørige dokumentation, som Kommissionen havde anmodet om, konstateredes det, at den nye juridiske person fortsat opfylder alle betingelser for at opnå individuel behandling, og at toldsatsen på nul derfor skal være gældende. Forordningen om endelig told skal ændres, således at navnet på den nye juridiske person fremgår deraf.

b) Fastsættelse af eksportprisen

(15) I de tilfælde, hvor eksporten gik til uafhængige importører i Fællesskabet, fastsattes eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der eksporteredes til Fællesskabet.

I de tilfælde, hvor eksporten gik til forbundne importører i Fællesskabet, eller der bestod et udligningsarrangement mellem importøren og eksportøren, fastsattes eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen på grundlag af priserne ved videresalg til den første uafhængige køber, justeret for at tage hensyn til alle omkostninger, der påløb mellem indførsel og videresalg, herunder told og en fortjeneste på 5 % af omsætningen, dvs. den gennemsnitlige fortjeneste, der opnåedes af de uafhængige importører, som medvirkede i den oprindelige undersøgelse.

3. Sammenligning

(16) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10 og 11, i grundforordningen sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi med den vejede gennemsnitlige eksportpris beregning fob. For at sikre en behørig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der foretaget justeringer for påståede forskelle i fysiske egenskaber, importafgifter, handelsled, transport-, forsikrings-, håndterings-, emballerings- og kreditomkostninger, rabatter og garantier, såfremt det kunne påvises, at sådanne forskelle påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed.

(17) En række eksportører gjorde gældende, at der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra a), i grundforordningen burde foretages en justering for at tage hensyn til forskelle i fysiske egenskaber mellem læderhåndtasker fremstillet i Indonesien, på grundlag af hvilke den normale værdi var beregnet, og de eksporterede læderhåndtasker, som fremstilledes i Folkerepublikken Kina, og som lå til grund for beregningen af eksportpriserne. I de tilfælde, hvor det konstateredes, at der til ydersiden af læderhåndtasker, der eksporteredes fra Folkerepublikken Kina til Fællesskabet, benyttedes læder af en betydeligt ringere kvalitet (flettet læder, ruskind og læderlapper) end til de håndtasker, der lå til grund for fastsættelsen af den normale værdi i Indonesien (ægte læder), justeredes den normale værdi for at tage hensyn til en sådan forskels indvirkning på markedsværdien af læderhåndtaskerne.

4. Dumpingmargener

(18) Dumpingmargenerne udtrykt i procent af importværdien, cif Fællesskabets grænse, beregnedes til følgende for de eksportører, der var berettigede til individuel behandling:

>TABELPOSITION>

Det skal anføres, at navnene på nogle af ovennævnte selskaber afviger fra dem, der er anført i betragtning 5, nemlig i de tilfælde hvor fremstillingen af den pågældende vare sker i selskaber i Folkerepublikken Kina, som har selvstændig retsevne, og som derfor må betragtes som eksportøren i den foreliggende undersøgelse.

V. ÆNDRING AF DE FORANSTALTNINGER, DER ER OMFATTET AF DEN FORNYEDE UNDERSØGELSE

(19) I overensstemmelse med reglen i grundforordningens artikel 9, stk. 4, om mindstetold undersøgtes det også, om den told, der var fastsat på grundlag af skadestærsklen for hvert af de selskaber, som var berettiget til individuel behandling, ville være lavere end tolden baseret på dumpingmargenen. Der benyttedes samme metode til beregning af skadestærsklerne som i den oprindelige undersøgelse. Det fremgik, at skadestærsklerne i alle tilfælde var højere end dumpingmargenerne, og tolden bør derfor fastsættes på grundlag af dumpingmargenerne.

Det anførtes, at de toldsatser, der blev fastsat på grundlag af den foreliggende undersøgelse, burde gælde med tilbagevirkende kraft fra datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1567/97. Dette argument kunne ikke godtages i betragtning af, at foranstaltninger, der vedtages på grundlag af fornyede undersøgelser, har et fremtidigt sigte, og også fordi dette ville resultere i, at de eksportører, der som resultat af den foreliggende undersøgelse opnår en lavere told end resttolden, vil opnå en uretmæssig belønning for deres manglende samarbejdsvilje i den oprindelige undersøgelse.,

(20) I betragtning af den forholdsvis beskedne eksport fra de selskaber, der bør indrømmes individuel behandling, sammenlignet med den samlede eksport af den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina til Fællesskabet, konkluderes det, at det er unødvendigt at ændre den landsdækkende toldsats, der er anført i forordningen om endelig told.

(21) De interesserede parter underrettedes om de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at ændre forordningen om endelig told, og de fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til sådanne bemærkninger, og undersøgelsesresultaterne ændredes efter omstændighederne i overensstemmelse hermed.

(22) I betragtning af ovenstående fastslår Rådet, at forordningen om endelig told bør ændres.

(23) Denne fornyede undersøgelse berører ikke tidspunktet for udløbet af gyldighedsperioden for forordning (EF) nr. 1567/97 i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I artikel 1, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1567/97 foretages følgende ændringer:

1) Ordene »Jana Shilton (Pacific) Ltd« ændres til »Zengcheng Jane Shilton Leather Goods Company Ltd«.

2) Følgende indsættes:

»- C-Duck Leather Goods Company Ltd: 0,0 % (Taric-tillægskode: 8961)

- Wideland Trading Company: 0,0 % (Taric-tillægskode: 8961)

- Lucci Creation Ltd: 0,0 % (Taric-tillægskode: 8961)

- Kunshan C& S Leather Products Co. Ltd: 0,0 % (Taric-tillægskode: 8961)

- Yamani Continental Inc.: 0,0 % (Taric-tillægskode: 8961)

- IP Handbag Industrial Ltd: 0,0 % (Taric-tillægskode: 8961)

- W.K. Maxy Industries Ltd og W.K. Maxy Leather Goods Industries Zhongshan Co. Ltd: 0,0 % (Taric-tillægskode: 8961)

- Lai Wah Industries Ltd: 3,1 % (Taric-tillægskode: 8310)

- Shenzhen Colleen Handbag Co. Ltd: 4,2 % (Taric-tillægskode: 8311)

- The Well Leatherware Manufactory Ltd: 6,5 % (Taric-tillægskode: 8451)

- Shenzhen Crownwick Leatherwares Co. Ltd: 12,4 % (Taric-tillægskode: 8452)

- Shundi South Sea Leather Handbag Factory Ltd and Nam Chow Leather Products Co. Ltd: 39,0 % (Taric-tillægskode: 8453)

- Ever Trust Leather Products Shenzhen Co. Ltd: 45,2 % (Taric-tillægskode: 8454)

- Dongguan Sitoy Leather Products Factory Ltd: 58,3 % (Taric-tillægskode: 8455).«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 1998.

På Rådets vegne

B. PRAMMER

Formand

(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18).

(2) EFT L 208 af 2. 8. 1997, s. 31.

(3) EFT C 278 af 13. 9. 1997, s. 4.

(4) EFT C 378 af 13. 12. 1997, s. 8.