Kommissionens beslutning

af 27. december 2002

om anvendelse af artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF

(meddelt under nummer K(2002) 5304)

(EØS-relevant tekst)

(2003/20/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF af 16. maj 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF(1), særlig artikel 6, stk. 3, litra b), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I direktiv 2000/26/EF (fjerde direktiv om motorkøretøjsforsikring) er der fastsat særlige bestemmelser, der gælder for skadelidte, som er bosiddende i en medlemsstat, og som har krav på erstatning for tab eller skade ved ulykker i en anden medlemsstat end den, som de er bosiddende i, eller i tredjelande, hvis nationale forsikringskontor har tilsluttet sig ordningen med grønt kort, når sådanne ulykker forårsages af køretøjer, som er forsikret og hjemmehørende i en medlemsstat.

(2) I henhold til artikel 6, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i det fjerde direktiv skal hver medlemsstat inden den 20. januar 2002 oprette eller godkende et erstatningsorgan med ansvar for at sørge for erstatning, hvis forsikringsselskabet ikke har udpeget en repræsentant eller forhaler sagen betydeligt. Som fastsat i artikel 7 er skadelidte desuden berettiget til at kræve erstatning fra erstatningsorganet i den medlemsstat, hvor han er bosat, hvis det er umuligt at identificere køretøjet, eller hvis forsikringsselskabet ikke kan identificeres inden for to måneder efter ulykken.

(3) I henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 2, i det fjerde direktiv er et erstatningsorgan, der har udbetalt erstatning til en skadelidt, der er bosat i samme medlemsstat, berettiget til at kræve refusion af det betalte beløb af erstatningsorganet i den medlemsstat, hvor det forsikringsselskab, der har udstedt forsikringspolicen til den formodede skadevolder, har hjemsted.

(4) I henhold til artikel 6, stk. 3, litra a), i det fjerde direktiv får det fjerde direktivs artikel 6 virkning, når der er indgået aftale mellem de erstatningsorganer, som medlemsstaterne har oprettet eller anerkendt, om deres funktion og om fremgangsmåden ved en refusion.

(5) Samtlige medlemsstater har udpeget de erstatningsorganer, der er ansvarlige for at udbetale erstatning til skadelidte i de tilfælde, der er omtalt i artikel 1 i det fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv, som fastsat i direktivets artikel 6. En aftale mellem disse erstatningsorganer blev indgået den 29. april 2002 i Bruxelles og anmeldt til Europa-Kommissionen ved skrivelse af 19. juli 2002 inden for den frist, der var fastsat i artikel 10, stk. 3, i samme direktiv.

(6) I henhold til artikel 6, stk. 3, litra b), skal Kommissionen fastsætte den dato, hvor artikel i det fjerde direktiv får virkning, og Kommissionen har efter at have hørt Forsikringskomitéen allerede forvisset sig om, at denne aftale er indgået.

(7) I henhold til artikel 10, stk. 1, i fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv skal medlemsstaterne vedtage de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, inden den 20. januar 2003 -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF får virkning fra den 20. januar 2003.

Artikel 2

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der træffes i medfør af denne beslutning.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. december 2002.

På Kommissionens vegne

Frederik Bolkestein

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 181 af 20.7.2000, s. 65.