*****

KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 165/90

af 23. januar 1990

om indfoerelse af en midlertidig antidumping paa importen af visse typer elektroniske mikrokredsloeb, saakaldte DRAMs (Dynamiske Random Access Memories), med oprindelse i Japan, om godtagelse af tilsagn afgivet af visse eksportoerer i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af disse varer og om afslutning af undersoegelsen herfor

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10 og 11,

efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Kommissionen modtog i februar 1987 en klage indgivet af European Electronic Component Manufacturers' Association (EECA) paa vegne af naesten samtlige nuvaerende eller potentielle producenter af DRAMs i Faellesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af DRAMs med oprindelse i Japan, og at der som foelge heraf forvoldtes vaesentlig skade under forskellige former som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Disse beviser ansaas for tilstraekkelige til at begunde ivaerksaettelsen af en procedure.

(2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumping-procedure vedroerende Faellesskabets import af visse typer elektroniske mikrokredsloeb, saakaldte DRAMs (Dynamiske Random Access Memories), som paa det paagaeldende tidspunkt henhoerte under pos. ex 85.21 D i Den Faelles Toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 85.21-47, ex 85.21-69 og ex 85.21-71, og som havde oprindelse i Japan, og indledte en undersoegelse. Fra den 1. januar 1989 henhoerer DRAMs under KN-kode ex 8542 11 10, ex 8542 11 30 og ex 8542 11 71.

(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(4) Alle kendte japanske eksportoerer, de dermed forbundne importoerer i Faellesskabet og alle de klagende selskaber i Faellesskabet tilkendegav deres mening skriftligt. Yderligere to japanske eksportoerer gav sig til kende over for Kommissionen inden for den fastsatte frist og fremlagde ligeledes deres synspunkter skriftligt.

(5) Endu tre japanske eksportoerer gav sig til kende paa et sent tidspunkt under proceduren og fremlagde oplysninger.

(6) Der blev ogsaa fremlagt redegoerelser fra en raekke endelige brugere samt fra European Association of Manufacturers of Business Machines and Data Processing Equipment (EUROBIT), som repraesenterer visse endelige brugere.

(7) Der blev ikke fremlagt redegoerelser fra uafhaengige importoerer.

(8) Hovedparten af de japanske eksportoerer og de dermed forbundne importoerer i Faellesskabet, alle de selskaber, der havde indgivet klage, og en raekke endelige brugere i Faellesskabet anmodede om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet.

(9) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:

a) Selskaber i Faellesskabet, der har indgivet klage:

- Motorola (UK) Ltd, Det Forenede Kongerige (Motorola)

- Siemens AG Tyskland (Siemens)

- SGS Microelettronica SpA, Italien (SGS)

- Thomson Semiconducteurs, Frankrig (Thomson)

b) Japanske producenter/eksportoerer:

- Fujitsu Limited, Tokyo og Kawasaki (Fujitsu)

- Hitachi Ltd, Tokyo og Musashi (Hitachi)

- Mitsubishi Electric Corporation, Tokyo og Itami City, Osaka (Mitsubishi)

- NEC Corporation, Tokyo (NEC)

- NMB Semiconductor Ltd, Tateyama og selskaber i gruppen, Minebea Co. Ltd og NMB (Japan) Corporation, Tokyo (NMB)

- Miyazaki Oki Electric Co. Ltd, Miyazaki (Oki)

- Texas Instruments (Japan) Ltd, Tokyo (Texas)

- Toshiba Corporation, Tokyo (Toshiba)

c) Importoerer i Faellesskabet forbundet med japanske importoerer:

- Fujitsu Microelectronik GmbH, Tyskland

- Fujitsu Microelectronic Ireland, Ltd, Irland

- Hitachi Electronic Components (Europe) GmbH, Tyskland

- Hitachi Electronic Components (UK) Ltd, Det Forenede Kongerige

- Hitachi Semiconductor (Europe) GmbH, Tyskland

- Mitsubishi Electric (Europe) GmbH, Tyskland

- Mitsubishi Electric (UK) Ltd, Det Forenede Kongerige

- Oki Electric Europe GmbH, Tyskland

- NMB (UK) Ltd, Det Forenede Kongerige

- Imc Magnetics GmbH, Tyskland

- NEC Electronics (Germany) Ltd, Tyskland

- NEC Semiconductors (UK) Ltd, Det Forenede Kongerige

- NEC Ireland Ltd, Irland

- Toshiba (UK) Ltd, Det Forenede Kongerige

- Toshiba (Europe) I. E. GmBH, Tyskland

- Texas Instruments Deutschland GmbH, Tyskland

- Texas Instruments Italia SpA, Italien

- Texas Instruments France SA, Frankrig

d) Endelige brugere:

- International Computers Ltd, Det Forenede Kongerige.

(10) Kommissionen foretog endvidere en raekke supplerende undersoegelser paa stedet for at indhente og efterproeve oplysninger om de aktuelle japanske produktionsomkostninger og markedsfoeringsdata. Ud over ovenfor anfoerte japanske producenter/eksportoerer blev der aflagt kontrolbesoeg hos de japanske eksportoerer, som gav sig til kende som interesserede parter paa et senere tidspunkt under proceduren, nemlig:

- Matsushita Electronics Corporation (Matsushita)

- Sanyo Electric Co. Ltd (Sanyo)

- Sharp Corporation (Sharp).

(11) Kommissionen anmodede om og modtog yderligere detaljerede skriftlige redegoerelser fra de selskaber i Faellesskabet, der havde indgivet klage, fra eksportoererne og de dermed forbundne importoerer og fra EUROBIT paa vegne af visse endelige brugere i Faellesskabet.

(12) Visse japanske eksportoerer fremlagde redegoerelser, der var udarbejdet af raadgivningsfirmaer (management consultaney firms), vedroerende undersoegelser af spoergsmaalet om skade og Faellesskabets interesser samt den oekonomiske betydning for Faellesskabet af indfoerelsen af antidumpingtold paa japanske DRAMs.

(13) Disse redegoerelser blev kontrolleret og analyseret i det omfang, det ansaas for paakraevet.

(14) Antidumpingundersoegelsen omfattede perioden fra april 1986 til marts 1987. Undersoegelsen af spoergsmaalet om skade omfattede aarene 1983 til 1987 for saa vidt angaar udviklingen i maengde, markedsandele og andre oekonomiske faktorer og aaret fra 1. april 1986 til 31. marts 1987 for saavidt angaar en detaljeret undersoegelse af prisoplysningerne.

(14a) Paa grund af DRAM-industriens indviklede karakter kombineret med internationaliseringen af fremstillingsprocessen har denne undersoegelse overskredet den periode, der normalt medgaar til en saadan undersoegelse.

B. DE AF UNDERSOEGELSEN OMFATTEDE VARER, SAMME VARE OG ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET

a) De af undersoegelsen omfattede varer

(15) De varer, der er omfattet af undersoegelsen, er visse typer mikrokredsloeb, saakaldte Dynamiske Random Access Memories (DRAMs) (1) ogsaa samlet eller i form af forarbejdede wafers eller dice, fremstillet under anvendelse af variationer af MOS-(metal oxide semiconductor) teknologi, herunder CMOS (complementary MOS) og NMOS (N-channel MOS), af alle taetheder uanset tilgangstid, konfiguration, indkapsling eller frame. Faerdige DRAMs henhoerer under KN-kode ex 8542 11 71, wafers henhoerer under KN-kode ex 8542 11 10 og dice henhoerer under KN-kode ex 8542 11 30 (chips).

(16) Kommissionen anmodede ogsaa om oplysninger vedroerende DRAMs, der samles i tredjelande paa grundlag af forarbejdede wafers og dice fremstillet i

Japan for senere import til Faellesskabet. Det fremgik af de indsamlede oplysninger, at maengderne af saadanne produkter, som importeredes til Faellesskabet paa det paagaeldende tidspunkt, var forholdsvis beskedne. Kommissionen besluttede derfor som led i den foreloebige undersoegelse ikke at undersoege de samleprocesser, der fandt sted i forbindelse med denne import.

b) Definition af begrebet »samme vare«

(17) For at naa frem til en definition af begrebet »samme vare« i denne procedure, undersoegte Kommissionen:

i) om forarbejdede wafers og dice er samme vare som faerdige DRAMs

ii) om forskellige taetheder og fremstillingsprocesser for DRAMs indebaerer, at der ikke er tale om samme vare

iii) om yderligere forarbejdede DRAMs, saasom »stack«-DRAMs, »piggy-back«-DRAMs eller »moduler«, som indeholder to eller flere DRAM-enheder, er samme vare som faerdige DRAMs.

ad i) Forarbejdede wafers og dice:

(18) Flere eksportoerer gjorde gaeldende, at forarbejdede wafers og de derved fremkomne dice ikke er samme vare som faerdige DRAMs. Selv om de er af den opfattelse, at forskellige typer DRAMs bedst kan betragtes som en familie bestaaende af saerskilte, men indbyrdes beslaegtede varer, anfoerte de, at en forarbejdet dice uden indkapsling og elektriske forbindelser er vaerdiloes, eftersom indkapslingen og de elektriske forbindelser er af afgoerende betydning for at sikre, at en dice kan fungere.

(19) Klagerne gjorde gaeldende, at forarbejdede wafers og dice er samme vare som faerdige DRAMs, da de blot er uemballerede DRAMs, som har de vaesentlige egenskaber, der kendetegner varen. De anfoerte endvidere, at hvis ikke-faerdigforarbejdede former for DRAMs ikke omfattes af eventuelle antidumpingforanstaltninger, vil der vaere stor mulighed for omgaaelse, idet japanske selskaber blot kan sende wafers og dice til Faellesskabet, foretage samling dér og derefter saelge de faerdige DRAMs paa det frie marked.

Kommissionen konstaterede:

(20) - at naar foerst en wafer er forarbejdet eller diffunderet, har de deri indeholdte dice alle de vaesentlige egenskaber, som adskiller DRAMs, fra andre varer

- at der stort set ikke findes noget saerskilt marked for DRAM-wafers og -dice

- at forarbejdede dice udelukkende anvendes som lagerenhed i den faerdige DRAM. Det fremgik, at visse japanske producenter eksporterede store maengder forarbejdede dice, almindeligvis paa for-skaarne wafers, til forbundne selskaber i Faellesskabet for afproevning og samling, foer den faerdige vare blev bragt paa markedet i Faellesskabet gennem de forbundne selskabers salgsnet.

(21) Paa grundlag af det foregaaende har Kommissionen foreloebigt fastslaaet, at forarbejdede DRAM-wafers og -dice er samme vare som faerdige DRAMs.

ad ii) Forskellige taetheder og fremstillingsprocesser for DRAMs:

(22) De fleste japanske eksportoerer gjorde gaeldende, at DRAMs med forskellige taetheder og fremstillet efter forskellige processer skal betragtes som samme vare hver for sig, og at disse forskellige typer DRAMs bedst kan betragtes som en familie bestaaende af saerskilte, men indbyrdes beslaegtede varer. Paa baggrund heraf anfoertes endvidere, at antidumpingtold, der maatte blive indfoert, maatte beregnes saerskilt for hver saerskilt type DRAMs, og at det var noedvendigt at skelne mellem forskellige taetheder og teknologier, hvis der skulle tages behoerigt hensyn til spoergsmaalet om skade og Faellesskabets interesser. Det blev gjort gaeldende, at resultatet heraf ville vaere, at DRAMs, med en taethed paa 4 megabit eller derover, som paastaas ikke at vaere omfattet af klagen, og som ikke fremstilledes i den af undersoegelsen omfattede periode og derfor ikke blev undersoegt, ikke ville vaere omfattet af antidumpingtold, der maatte blive indfoert.

(23) EUROBIT, som repraesenterer den forbrugende industri, gjorde ogsaa gaeldende, at nye generationer af DRAMs, saasom DRAMs med en taethed paa 4 megabit og derover, ikke kan betragtes som samme vare som de aktuelle DRAMs paa grund af:

- den anderledes udformmingsmetode og fremstillingsteknologi

- nye fabriksanlaeg og noedvendigheden af nyt udstyr til fremstillingen

- en ny konstruktion og forskellig anvendelse.

(24) Klagerne fremfoerte det argument, at forskellig taethed og fremstillingsteknologi ikke foerer til skabelse af en vare, der er anderledes end »samme vare«. De haevdede, at visse eksportoerers sondringer ville indebaere en analyse af talrige, kunstige industrier og foere til en opsplitning af en almindelig anerkendt vare og produktionskategori. De gjorde endvidere gaeldende, at hvis forskellige varer defineres paa grundlag af taethed eller forbedringen af eller de forholdsvis smaa variationer i produktionsprocessen, vil det indebaere en fremhaevelse af mindre forskelle i kendetegn og anvendelsesformaal paa bekostning af vaesentlige lighedspunkter, naar ingen af disse sondringer berettiger, at en saadan vare betragtes som en saerskilt »samme vare«.

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 181 af 9. 7. 1987, s. 3.

(1) En DRAM er et monolitisk integreret lagerkredsloeb, som indeholder tusinder af lagerceller (bits), som hver indeholder en transistor og en kondensator. Et program kan lagres i en DRAM ved ladning af udvalgte kondensatorer. Lagercellerne i en DRAM er ordnet i en rektangulaer array af soejler og raekker, som goer det muligt at faa direkte adgang til hver celle (random access). Den elektriske ladning, der er lagret i cellerne, skal regnereres, efter at der har vaeret adgang til cellen, og i oevrigt periodisk paa grund af stroemtab. Den kraevede regenerering af ladningen i kondensatorerne goer kredsloebet »dynamisk«. DRAMs er forskellige alt efter bl.a. den hastighed, hvormed der kan opnaas adgang til lagercellerne, »tilgangstid« (access time), og den maengde informationer, der kan lagres, »taethed« (density), der udtrykkes som mangefold af 1 024 kondensatorer, kilobits eller K.

Kommissionen fastslog:

(25) - at gennem de erfaringer, der indhoestes loebende, og forbedringer af teknologien har det vaeret muligt at fremstille mindre kredsloeb, som har stoerre taethed, er mere komplekse og har stoerre kapacitet. Siden introduktionen af DRAMs med en taethed paa 1K (kilobit) i 1970 introduceres der ca. hvert tredje eller fjerde aar nye generationer af DRAMs, som hver gang indebaerer en firedobling af lagerkapaciteten i forhold til den foregaaende generation. Det fremgaar af undersoegelsen, at DRAMs, med en taethed paa 64K, i 1983 var den mest solgte generation i Faellesskabet, da den naesten helt havde afloest DRAMs med en taethed paa 16K, medens DRAMs med en taethed paa 256K foerst var ved at blive indfoert paa markedet. I 1987 var DRAMs med en taethed paa 256K imidlertid den mest solgte generation, som naesten havde afloest DRAMs med en taethed paa 64K, medens DRAMs med en taethed paa 1 megabit efterhaanden var ved at blive indfoert;

(26) - at DRAMs med forskellige taetheder og fremstillingsprocesser desuden alle henhoerer under den samme generelle kategori af varer, som har de samme grundlaeggende funktioner uanset lagerkapacitetens stoerrelse. Selv om udformning og fremstillingsteknologi har undergaaet forandringer i trit med de nye generationer af DRAMs med stoerre taetheder, er det vaesentlige kendetegn ved DRAMs, nemlig hukommelsesfunktionen, forblevet uaendret, og det samme gaelder varens vigtigste fysiske egenskaber;

(27) - at selv om DRAMs med forskellige taetheder ikke noedvendigvis ud fra et praktisk synspunkt er indbyrdes ombyttelige, omformes eller tilpasses slutprodukterne (datamater osv.) paa en saadan maade, at DRAMs, med stoerre taetheder kan anvendes, saa der spares plads paa kredsloebspaneler og opnaas besparelser i produktionsomkostningerne. I betragtning af dette generationsskift med hensyn til baade DRAM-kapacitet og udformning af slutprodukter, er der en snaever forbindelse mellem prisfastsaettelsen af de efter hinanden kommende generationer af DRAMs. Flere af de af proceduren omfattede parter har i den forbindelse gjort gaeldende, at introduktionen af DRAMs med en stoerre kapacitet indebaerer, at der indledes et prisfald paa DRAMs med mindre kapacitet, saa snart prisen paa de nye DRAMs med stoerre kapacitet naar et vist niveau i forhold til prisen paa DRAMs med mindre kapacitet;

- endelig fremgik det af Kommissionens undersoegelse, at det er ukorrekt at haevde, at det i det mindste for DRAMs med en taethed paa 4 megabit er noedvendigt med nye fabriksanlaeg og nyt udstyr til fremstilling heraf. DRAMs med denne taethed fremstilles paa nuvaerende tidspunkt almindeligvis paa eksisterende 1 megabitproduktionslinjer med mindre aendringer af udstyret.

(28) I betragtning af ovenstaaende er Kommissionen af den opfattelse, at lighedspunkterne mellem DRAMs med forskellige taetheder og fremstillingsprocesser opvejer forskellene med hensyn til lagerkapacitet, udformning og fremstillingsteknologi. Kommissionen fastslaar derfor foreloebigt, at DRAMs med forskellige taetheder og fremstillingsprocesser er samme vare.

ad iii) Yderligere forarbejdede DRAMs, saasom »stack«-DRAMs, »piggy-back«-DRAMs eller DRAM-»moduler«:

(29) Flere eksportoerer anfoerte at »stack«-DRAMS, »piggy-back«-DRAMs eller DRAM-»moduler« ikke er samme vare som DRAMs ud fra den betragtning, at disse yderligere forarbejdede former for DRAMs har tekniske kendetegn og funktioner, som ikke findes i DRAMs. Visse eksportoerer anfoerte yderligere, at disse yderligere forarbejdede former til toldformaal tariferes under andre toldpositioner end de varer, der er omfattet af undersoegelsen.

(30) Klagerne gjorde gaeldende, at saerlige former for DRAMs, saasom moduler og »stacks«, som grundlaeggende er flerdobbelte DRAMs, som saelges i én pakke, boer behandles som samme vare.

(31) Kommissionen fastslog paa grundlag af undersoegelsen:

- at adskillige japanske selskaber i undersoegelsesperioden eksporterede komponenter, som indeholdt to eller flere DRAM-kredsloeb, til Faellesskabet

- de paagaeldende komponenter blev alt efter den importerende medlemsstat til toldformaal tariferet under forskellige positioner i Den Faelles Toldtarif, navnlig 84.55, 85.21, 85.28 og 85.48, for tiden under KN-kode 8473, 8542 og 8548

- at det af en undersoegelse af de tekniske specifikationer for saadanne komponenter fremgaar, at de fleste af dem ikke er meget andet end en gruppering af standard-DRAMs i én pakke, hvis funktion er at tilvejebringe en meget stor lagerkapacitet, medens andre er hybrid-komponenter, som f. eks. indeholder anvendelsesspecifikke integrerede kredsloeb.

(32) Paa grundlag af det foregaaende fastslaar Kommissionen foreloebigt, at kombinationsformer af DRAMs med flerdobbelte chips skal anses for at vaere samme vare.

Fremtidige taetheder for DRAMs

(33) Kommissionen har ogsaa undersoegt, om fremtidige DRAMs med taetheder paa f. eks. 16 megabit boer anses for at vaere samme vare. Kommissionen bemaerker, at der i undersoegelsesperioden ikke importeredes DRAMs med taetheder paa over 1 megabit, om end nogle af de klagende selskaber og japanske eksportoerer allerede forskede i saadanne varer.

Det bemaerkes ogsaa, at meddelelsen om indledning af denne procedure omfatter DRAMs med alle taetheder.

Paa grundlag af de foreliggende oplysninger om de nuvaerende taetheder for DRAMs og de fremtidige taetheder, navnlig for saa vidt angaar tekniske specifikationer og anvendelser, fastslaar Kommissionen med henblik paa den foreloebige konstatering af de faktiske forhold, at DRAMs med alle taetheder, herunder fremtidige taetheder, er samme vare.

(34)

Varer beregnet til militaere formaal

En eksportoer gjorde gaeldende, at DRAMs til militaere formaal ikke burde anses for samme vare som DRAMs til civilt brug, og at de foelgelig ikke burde vaere omfattet af proceduren.

Kommissionen fastslaar, at uanset eventuelle forskelle med hensyn til toldbehandlingen er DRAMs til militaere formaal standard-DRAMs, som undergaar en streng afproevning, og at saadanne varer ligeledes anvendes til civile formaal, hvor der kraeves stor ydeevne og driftssikkerhed (satellitter m. v.).

Kommissionen fastslaar derfor foreloebigt, at DRAMs til militaere formaal og DRAMs til civile formaal er samme vare.

(35)

Video-RAMs

En eksportoer gjorde gaeldende, at video-RAMs (VRAMs) har tekniske specifikationer, som er forskellige fra DRAMs, og at de derfor burde holdes uden for definitionen af samme vare.

Kommissionen bemaerker, at visse DRAMs, kan anvendes til visse videoformaal, medens VRAMs i teknisk henseende er en anden vare.

Kommissionen fastslaar derfor, at egentlige VRAMs ikke skal anses for samme vare som DRAMs, medens DRAMs, der anvendes til videoformaal, er at anse som samme vare.

c) Erhvervsgren i Faellesskabet

(36) I forbindelse med definitionen af begrebet »samme vare« maatte Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 med henblik paa fastlaeggelse af skaden definere, hvilke virksomheder der udgoer den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Kommissionen analyserede derfor:

i) produktionsprocesserne i forbindelse med fremstilling af DRAMs

ii) aktiviteter i tilknytning til DRAM-produktionen, som udoeves af de EF-selskaber, som gav sig til kende under proceduren.

(37) ad i)

Hvad angaar produktionsprocesserne i forbindelse med fremstilling af DRAMs noterer Kommissionen sig, at produktionen groft set kan deles op i to hovedfaser:

- wafer-diffusion og -sortering (ogsaa benaevnt »front-end operations«): hvor dice fremstilles paa silicium-waferen, og hver dice paa waferen afproeves for at afmaerke fejl. Wafer-diffusion er teknologisk set det mest kraevende produktionstrin, som indebaerer betydelige investeringer i baade grundforskning og udvikling af meget avanceret produktionsteknologi. Naar foerst waferen er forarbejdet, indeholder de derpaa siddende dice allerede alle det faerdige produkts vaesentlige kendetegn

- samling og endelig afproevning: hvor de dice, der findes paa waferen, gennemgaar udskaering, »wire-bonding« og indkapsling i plast eller andet materiale og afproeves endeligt foer afsendelse. Dette trin i produktionen, som ogsaa benaevnes »back-end operations«, er teknologisk set mindre kraevende og indebaerer forholdsvis beskedne investeringer i forskning og udvikling. Maalt i forhold til de samlede produktionsomkostninger er omkostningerne ved samling dog almindeligvis betydelige og kan i nogle tilfaelde endog overstige wafer-diffusionsomkostningerne.

(38) ad ii)

Hvad angaar de DRAM-aktiviteter, der udoeves af de EF-selskaber, som gav sig til kende under proceduren, noterer Kommissionen sig, at bortset fra de fire klagende selskaber (i oejeblikket tre efter sammenslutningen af SGS og Thomson) importerede fem selskaber, som er forbundet med japanske eksportoerer, i den af undersoegelsen omfattede periode wafers og dice, som de derefter samlede til DRAMs i Faellesskabet.

(39) Wafer-diffusion er i teknologisk og investeringsmaessig henseende langt mere betydningsfuld end samle- og afproevningsprocessen, men samle- og afproevningsprocessen kan tegne sig for en betydelig del af fremstillingsomkostningerne.

(40) Kommissionen skal imidlertid ikke endeligt fastslaa, om selskaber, der kun foretager samling eller afproevning, udgoer en del af den erhvervsgren i Faellesskabet, der fremstillet DRAMs.

(41) Selv om selskaber, der kun foretager samling eller afproevning, skulle vaere en del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, undersoegte Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 5, foerste led, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 om de selskaber, der var forbundne med japanske eksportoerer, som selv importerer de af undersoegelsen omfattede varer, burde holdes uden for definitionen af »erhvervsgren i Faellesskabet«. Kommissionen tog i den forbindelse hensyn til, at de selskaber, der importerer wafers og dice med oprindelse i Japan til Faellesskabet og samler dem dér, saelger den faerdige vare gennem de samme selskabsmaessige salgskanaler, som anvendes for den direkte import af DRAMs hidroerende fra den samme japanske eksportoer, og at prisfastsaettelsen af faerdige DRAMs, uanset om de samles i Faellesskabet eller eksporteres direkte fra Japan, kontrolleres af det samme japanske moderselskab. Endvidere paavirker den japanske eksportoers eventuelle dumpingsalg den forbundne samlevirksomheds vilkaar, for saa vidt som den direkte eller indirekte drager fordel af den illoyale praksis. Under disse omstaendigheder fastslaar Kommissionen foreloebigt, at de selskaber, der importerer wafers eller dice for samling i Faellesskabet fra forbundne japanske eksportoerer, ikke skal medregnes blandt de faellesskabsproducenter, der udgoer den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

Argumenter vedroerende definitionen af »erhvervsgren i Faellesskabet«

(42) Flere japanske eksportoerer gjorde gaeldende, at de ikke kan godtage, at klagerne repraesenterer naesten alle nuvaerende eller mulige producenter af DRAMs i Faellesskabet, som det anfoeres i meddelelsen om indledning af antidumpingproceduren. De anfoerte, at paa den ene side burde International Business Machines (IBM) tages i betragtning som en faktisk faellesskabsproducent, da de forstaar, at IBM fremstiller og samler DRAMs paa selskabets fabrik i naerheden af Stuttgart, medens paa den anden side enhver stoerre europaeisk producent af elektroniske komponenter er en potentiel faellesskabsproducent af DRAMs, eftersom teknologien til fremstilling af DRAMs-wafers og -dice kan koebes fra talrige leverandoerer. De goer i den forbindelse specielt opmaerksom paa, at Philips, som siges at have indgaaet et joint venture med Siemens med henblik paa udvikling af 1 og 4 megabit DRAMS og SRAMs (Statisk Random Access Memories), ikke har indgivet klage. De goer ogsaa gaeldende, at da samling og afproevning tegner sig for en vaesentlig del af produktionsomkostningerne for DRAMs, boer de selskaber, der foretager samling i Faellesskabet, indgaa i definitionen af «erhvervsgren i Faellesskabet«.

Til stoette for deres paastand anfoerer de, at eftersom samling ifoelge den lovgivning, der var gaeldende paa det paagaeldende tidspunkt, var tilstraekkelig til at give de varer, der samledes i Faellesskabet, oprindelsesstatus i Faellesskabet, burde »erhvervsgren i Faellesskabet« snarere defineres paa grundlag af de varer, der havde oprindelse i Faellesskabet.

(43) Som svar herpaa paapeger Kommissionen, at efter offentliggoerelsen af meddelelsen om indledning af proceduren var der ikke andre end de selskaber, der havde indgivet klage, og nogle samlevirksomheder, som var forbundet med japanske eksportoerer, der gav sig til kende og gjorde gaeldende, at de var nuvaerende eller mulige producenter af DRAMs, og at begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet« foelgelig skulle fortolkes saaledes, at det ogsaa omfattede dem. Kommissionen mener, at selskaber, som teknisk set kan vaere i stand til at producere DRAMs, ikke skal anses for mulige producenter, medmindre de paa en eller anden maade har forpligtet sig til produktion af DRAMs, i fremtiden. Hvad angaar IBM er Kommissionen bekendt med, at dette selskab har produktionsfaciliteter til fremstilling af DRAMs i Faellesskabet, men at det udelukkende producerer til eget brug og derfor ikke saelger DRAMs paa det almindelige marked. Med hensyn til Philips er Kommissionen bekendt med, at det joint venture, hvortil der henvises, vedroerer forarbejdnings- og udformningsteknologi for 1 og 4 megabit mikrokredsloeb med henblik paa SRAMs, som skal fremstilles af Philip, men ikke DRAMs.

For saa vidt angaar de selskaber, der er forbundet med japanske selskaber, og som importerer wafers og dice med henblik paa samling i Faellesskabet, henviser Kommissionen til nr. 39, 40 og 41.

(44) Med henblik paa den foreloebige fastlaeggelse af de faktiske forhold fortolker Kommissionen begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet« som omfattende de klagende selskaber, som repraesenteret ved EECA, dvs. Motorola, SGS-Thomson og Siemens.

C. NORMAL VAERDI

(45) Med henblik paa fastlaeggelse af den normale vaerdi for de DRAM-kredsloeb, der eksporteredes til og solgtes i Faellesskabet, analyseredes priser og omkostninger paa det japanske marked hos de eksportoerer, der medvirkede i undersoegelsen. Det fremgik af denne analyse, at priserne for DRAMs med taetheder paa 256K og 1 megabit faldt i den af undersoegelsen omfattede periode, medens priserne paa DRAMs med taetheden 64K, som er en vare, hvis levetid er ved at vaere slut, var stabile eller svagt stigende. Hvad angaar omkostninger fremgik det af oplysninger opgjort paa kvartalsbasis, at omkostningere for DRAMs med taetheder paa 256K og 1 megabit i almindelighed faldt i den paagaeldende periode, men at omkostningerne i nogle kvartaler var hoejere end i det foregaaende kvartal bl.a. som foelge af mindre produktionsmaengder. Omkostningerne for 64K steg ubetydeligt, efterhaanden som de producerede maengder reduceredes.

(46) Paa grundlag af disse oplysninger blev det fastslaaet, at det som et foerste skridt var rimeligt for hver eksportoer og hvert DRAM-kredsloeb, som kunne sammenlignes med DRAM-kredsloeb, der solgtes for eksport til Faellesskabet, at basere den normale vaerdi paa et vejet gennemsnit af enten hjemmemarkedspriserne eller om fornoedent den beregnede vaerdi.

For hver eksportoer sammenlignedes priserne derfor med de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger. Denne sammenligning viste, at for de fleste eksportoerers vedkommende og for saa vidt angaar mange typer kredsloeb var produktionsomkostningerne, ikke alene for betydelige maengder, men ogsaa paa grundlag af vejede gennemsnit, hoejere end hjemmemarkedspriserne. Salget af de paagaeldende DRAM-kredsloeb ansaas derfor i medfoer af artikel 2, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 ikke for at have fundet sted i normal handel. For de paagaeldende typer, der var solgt med tab, blev den normale vaerdi fastsat paa grundlag af den beregnede vaerdi. For de DRAMs, der var solgt med fortjeneste paa hjemmemarkedet, benyttedes hjemmemarkedspriserne som grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi, for saa vidt den solgte maengde oversteg 5 % af den samlede solgte maengde i Faellesskabet. I de tilfaelde, hvor den solgte maengde paa det japanske marked var 5 % eller derunder, blev den normale vaerdi ligeledes fastsat paa grundlag af den beregnede vaerdi. Ved anvendelse af denne fremgangsmaade fandt Kommissionen i overensstemmelse med tidligere praksis, at en salgsmaengde, som ikke oversteg taersklen paa 5 %, var utilstraekkelig til at muliggoere en rimelig sammenligning.

(47) For saa vidt angaar eksporten af DRAM-enheder paa for-skaarne wafers, allerede udskaarne DRAM-enheder eller ikke-testede DRAM-kredsloeb, blev den normale vaerdi ogsaa fastsat paa grundlag af den beregnede vaerdi, da disse varer ikke solgtes paa det japanske marked.

(48) Den beregnede vaerdi blev fastsat ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne og en rimelig fortjenstmargen. Produktionsomkostningerne beregnedes paa grundlag af alle omkostninger, baade faste og variable, der paaloeb i Japan til materialer og fremstilling med et rimeligt tillaeg til daekning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.

(49) Hvad angaar de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der skulle indregnes i de saaledes fastlagte beregnede vaerdier, blev beregningen heraf foretaget paa grundlag af den paagaeldende eksportoers faktiske omkostninger, medens den fortjeneste, der skulle indregnes i de beregnede vaerdier, beregnedes paa grundlag af den paagaeldende eksportoers fortjeneste paa fortjenstgivende salg af DRAMs paa hjemmemarkedet i undersoegelsesperioden. For saa vidt angaar en enkelt eksportoer, som havde et betydeligt salg paa hjemmemarkedet, men intet salg af fortjenstgivende typer af kredsloeb, blev den fortjeneste, der skulle indregnes i de beregnede vaerdier, fastlagt paa grundlag af det vejede gennemsnit af alle de oevrige ekportoerers fortjeneste.

(50) Produktionsomkostningerne blev fastlagt ved at undersoege eksportoerens samlede oekonomiske enhed med hensyn til aktiviteterne paa det japanske marked. De beregnedes paa grundlag af moder-/produktionsselskabets samlede omkostninger og de samlede omkostninger hos datterselskaber eller forbundne selskaber, der varetog funktionen som salgsafdeling for moderselskabet. I den forbindelse blev der set bort fra transaktioner mellem moder-/produktionsselskabet og dets salgsselskab, og transaktioner mellem salgsselskabet og uafhaengige kunder blev taget i betragtning med henblik paa fastlaeggelse af den normale vaerdi.

(51) Nogle selskaber var rent faktisk ikke i stand til at fremlaegge alle de salgsdata, der vedroerte transaktioner, som fandt sted gennem visse salgsselskaber i det handelsled, der omfattede den foerste uafhaengige kunde. De fleste af de beroerte selskaber solgte imidlertid gennem adskillige andre salgskanaler, og det var muligt at fastlaegge den normale vaerdi paa grundlag af det omfattende antal salgstransaktioner til uafhaengige kunder. For de resterende selskaber var det muligt i et vist omfang at analysere priser og omkostninger i forbindelse med den enkelte salgskanal og kundetype. Selv om Kommissionen ikke fuldt ud finder det godtgjort, at de paagaeldende priser og omkostninger kan sammenlignes med de tilsvarende tal for transaktioner mellem parter, som der ikke er saadanne forbindelser imellem, har den med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse fastslaaet, at det ikke er urimeligt at fastlaegge den normale vaerdi for disse selskaber paa grundlag af de forbundne salgsselskabers samlede salgstransaktioner.

(52) I de tilfaelde, hvor omkostningerne skulle fordeles paa flere varer for at beregne de omkostninger, der vedroerte DRAMs, blev eksportoerens regnskabspraksis almindeligvis godtaget som vaerende rimelig. Efter kontrolbesoeg hos ekportoererne blev de oprindelige besvarelser af Kommissionens spoergeskema i naesten alle tilfaelde enten revideret eller suppleret med yderligere oplysninger. Endvidere blev der foretaget aendringer for visse eksportoerers vedkommende i henseende til foelgende:

(53)

Forsknings- og udviklingsomkostninger (F&U)

Alle F&U-omkostninger, der paaloeb i undersoegelsesperioden, og som paa en eller anden maade vedroerte DRAM-kredsloeb, det vaere sig nuvaerende eller fremtidige produkter, blev paa passende maade indregnet i produktionsomkostningerne for DRAMs i undersoegelsesperioden. En eksportoer holdt visse omkostninger i forbindelse med 1 megabit-projektet uden for beregningerne, med de blev af Kommissionen indregnet i produktionsomkostningerne.

For visse eksportoerers vedkommende blev nogle af de angivne F&U-omkostninger aendret efter en mere noejagtig fordeling af de paagaeldende omkostninger.

I et bestemt tilfaelde resulterede den af eksportoeren foretagne fordeling i, at der for andre MOS-produkter end DRAMs var tale em F&U-omkostninger, som var ca. tre gange stoerre end omkostningerne for DRAM. Paa grundlag af en undersoegelse, som Kommissionen foretog paa grundlag af F&O-omkostningerne hos andre parter, der var omfattet af proceduren, og under hensyntagen til DRAM-kredsloebs betydning som den teknologiske drivkraft for andre MOS-produkter, besluttedes det med henblik paa fastlaeggelse af de foreloebige resultater af undersoegelsen at henfoere de F&U-omkostninger, der totalt var anfoert for MOS-produkter, til DRAM-kredsloebene paa grundlag af en fordeling efter omsaetning.

En eksportoer naegtede at meddele oplysninger om flere F&U-udgiftsposter, som fremgik af de fremlagte dokumenter. I dette tilfaelde er det foreloebigt antaget, at disse F&U-omkostninger i lige grad er til fordel for alle halvledere, og de er derfor fordelt paa af omsaetningen for halvledere.

(54)

Omkostninger som foelge af lav kapacitetsudnyttelse

En eksportoer havde betydelige omkostninger som foelge af, at en fabrik, som havde fremstillet DRAMs, var lagt i »moelpose«. Eksportoeren havde bogfoert disse omkostninger som ikke-driftsomkostninger.

Kommissionen er af den opfattelse, at uanset eksportoerens bogfoeringsmetode for disse omkostninger boer en del heraf i forbindelse med en antidumpingprocedure henfoeres til produktionsomkostningerne for DRAMs. Ved en omkostningsfordeling er det rimeligt at henfoere omkostninger ved uudnyttet maskineri til den vare, som skulle fremstilles paa de paagaeldende maskiner. Det forhold, at der i det foreliggende tilfaelde er tale om et helt fabriksanlaeg, som ikke udnyttes, boer ikke medfoere en aendring af praksis. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at de paagaeldende omkostninger udelukkende boer henfoeres til DRAMs. I betragtning af, at et DRAM-produktionsanlaeg ud fra en praktisk synsvinkel og med mindre aendringer af udstyret kan anvendes til fremstilling af andre MOS-produkter, hvoraf DRAMs er ét, og da eksportoeren senere har anvendt fabrikken til fremstilling af andre MOS-produkter, har Kommissionen med henblik paa fastlaeggelse af de foreloebige resultater af undersoegelsen fastslaaet, at omkostningerne i forbindelse med den manglende udnyttelse af dette anlaeg boer fordeles paa alle MOS-produkter.

Argumenter vedroerende fastlaeggelse af den normale vaerdi

(55) Nogle eksportoer gjorde gaeldende, at den normale vaerdi skulle fastlaegges paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales paa hjemmemarkedet, med den begrundelse, at selv om salget af nogle kredsloeb kunne have fundet sted med tab, ville der vaere opnaaet daekning for alle omkostninger, om end i loebet af en laengere periode end undersoegelsesperioden, og priserne burde derfor anses for at vaere de priser, der opnaas i normal handel.

(56) Kommissionen kan ikke godtage dette argument. Den finder, at eftersom undersoegelsesperioden omfatter et helt aar, kan DRAM-kredsloeb, der er solgt til priser, som ikke gav daekning for alle rimeligt fordelte omkostninger i loebet af denne periode, med rimelighed anses for ikke at vaere solgt i normal handel som omhandlet i artikel 2, stk. 4, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

(57) En anden eksportoer anfoerte, at der maatte tages hensyn til DRAM-industriens saerlige og usaedvanlige situation, hvor varerne hurtigt bliver foraeldede, og produktionsomkostningerne falder drastisk i loebet af en kort periode.

Det anfoertes endvidere, at der har vaeret tale om prisaendringer baade under og efter undersoegelsesperioden, og at dette foelgelig, hvis der fastsattes en enkelt normal vaerdi for den paagaeldende undersoegelsesperiode paa et aar, som sammenlignedes med eksportpriserne for hver enkelt transaktion i samme periode, ville indebaere, at resultaterne af undersoegelsen ikke ville have nogen forbindelse med markedssituationen i denne periode og paa nuvaerende tidspunkt. Den paagaeldende eksportoer foreslog derfor, at den normale vaerdi og eksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 9, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 blev fastsat paa tidspunkter, der ligger saa taet op ad hinanden som muligt, og at sammenligningerne mellem den normale vaerdi og eksportprisen fandt sted paa kvartalsbasis. Dette forslag indebar derfor, at de normale vaerdier skulle fastsaettes kvartalsvis.

(58) Efter en analyse af DRAM-industriens saerlige og usaedvanlige situation indtog Kommissionen i de indledende faser af undersoegelsen det standpunkt, at de normale vaerdier faktisk burde fastsaettes kvartalsvis for at naa frem til en mere noejagtig dumpingberegning. Kommissionen anmodede derfor i sit spoergeskema om, at der blev fremlagt data opgjort paa kvartalsbasis. Da det ved en gennemgang af disse data blev klart, at den normale vaerdi for de fleste DRAM-kredsloeb maatte beregnes paa grundlag af produktionsomkostningerne, maatte Kommissionen ved gennemgangen af alle eksportoerers fremlagte oplysninger tage hensyn til udsvingene i omkostningerne, de manglende omkostningsdata for nogle kredsloeb og nogle kvartaler, fordi der ikke havde vaeret nogen produktion, og vanskelighederne ved at henfoere de faktiske omkostninger til de enkelte salgstransaktioner. Kommissionen konkluderede derfor, at det ville vaere rimeligere at fastsaette de normale vaerdier paa aarsbasis. Kommissionen finder, at resultaterne ved anvendelse af denne metode vil afspejle markedssituationen i undersoegelsesperioden. Det er klart, at de ikke vil afspejle markedssituationen efter undersoegelsesperioden, eftersom de data, der laa til grund for de opnaaede resultater, kun vedroerte undersoegelsesperioden.

Rimelig fortjeneste

(59) Flere eksportoer gjorde gaeldende, at den fortjenstmargen, som Kommissionen beregnede paa grundlag af de DRAM-kredsloeb, der solgtes med fortjeneste i undersoegelsesperioden, var urealistisk.

En eksportoer anfoerte, at stoerrelsen af den fortjenstmargen, som Kommissionen havde beregnet, ikke kunne anses for rimelig paa baggrund af den efterspoergselsmaessige lavkonjunktur paa det paagaeldende tidspunkt og som foelge af, at den var blevet beregnet paa grundlag af et meget lille antal salgstransaktioner, som hovedsagelig omfattede DRAMs med taethed paa 1 megabit i den periode, hvor de netop blev indfoert.

Det blev endvidere gjort gaeldende, at Kommissionen burde anvende den gennemsnitlige fortjenstmargen for alle producenter som udtryk for den maksimale fortjeneste for at udligne den forskel i fortjenstmargen, som skyldes forskelle med hensyn til det udviklingstrin, den enkelte producent havde naaet under indfoerelsen af 1 megabit DRAMs paa markedet.

En anden eksportoer anfoerte, at ved Kommissionens beregning paa grundlag af et vejet gennemsnit af alle fortjenstgivende typer af kredsloeb, der solgtes paa hjemmemarkedet, udelukkedes typer, der solgtes med tab, og at en korrekt og repraesentativ »rimelig fortjeneste« burde beregnes paa grundlag af baade fortjenst- og tabsgivende salg.

Endvidere anfoertes det, at det var misvisende at betragte en bestemt generation af kredsloeb isoleret eller inden for en kort afgraenset periode, og at det ville give et mere realistisk billede, hvis rentabiliteten vurderedes paa grundlag af en vares fulde levetid og for DRAMs generelt.

(60) Ved beregningen af den normale vaerdi maa Kommissionen fastsaette en rimelig fortjenstmargen, som laegges til produktionsomkostningerne. I artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 fastsaettes grundlaget for at naa frem til en rimelig fortjeneste, nemlig »paa grundlag af producentens eller eksportoerens . . . . fortjeneste paa fortjenstgivende salg af samme vare paa hjemmemarkedet«.

Kommissionen har fastlagt det fortjenstgivende salg som beskrevet under nr. 49. Hvor det ved anvendelse af denne fremgangsmaade er konstateret, at salg har fundet sted med fortjeneste i den paagaeldende periode, kan de enkelte salg have fundet sted med tab, forudsat at et tilstraekkeligt salg med fortjeneste medfoerte, at der i perioden realiseredes en samlet fortjeneste.

Med henblik paa fastlaeggelse af resultaterne af den foreloebige undersoegelse, anser Kommissionen denne fremgangsmaade for rimelig, og de derved opnaaede resultater anses ikke for upaalidelige. Det forhold, at de er forskellige fra eksportoer til eksportoer, afspejler hver eksportoers saerlige konkurrencemaessige stilling og prispolitik. I betragtning af de argumenter, der er fremfoert, de saerlige forhold, der goer sig gaeldende for DRAM-industrien, og den kendsgerning, at alle eksportoerer gjorde gaeldende, at der burde anvendes en lavere fortjenstmargen og endog foreslog, hvad de paastod var mere rimelige margener, som udviste betydelige udsvig, opfordredes de beroerte parter til at foretage en undersoegelse baseret paa sunde oekonomiske og regnskabsmaessige principper for at naa frem til en angivelse af, hvad der kan anses for en rimelig fortjeneste for denne saerligt kapitalintensive erhvervsgren. Kun en enkelt at de beroerte parter fremlagde en serioes undersoegelse af dette spoergsmaal, som viste det fortjenstniveau, der ansaas for noedvendigt for denne erhvervsgren paa lang sigt. Paa baggrund af denne undersoegelse kan de resultater, Kommissionen har naaet paa grundlag af den metode, der er benyttet med henblik paa som led i den foreloebige undersoegelse af fastlaegge en rimelig fortjenstmargen til beregning af de normale vaerdier, ikke anses for urimelig.

D. EKSPORTPRIS

(61) Alle de otte eksportoerer, som inden for den fastsatte frist havde besvaret Kommissionens spoergeskema, solgte faerdige DRAMs til uafhaengige kunder i Faellesskabet gennem salgsdatterselskaber med hjemsted i Faellesskabet. Alle otte eksportoerer forsendte faerdige DRAMs til Faellesskabet fra Japan. Fem eksportoerer forsendte endvidere wafers, dice og ikke-maerkede og/eller ikke-afproevede samlede DRAMs for videreforarbejdning hos produktionsdatterselskaber i Faellesskabet inden salg af den faerdige vare via salgsdatterselskaberne. Tre eksportoerer solgte faerdige DRAMs direkte til uafhaengige importoerer i Faellesskabet ud over salget gennem datterselskaberne. Adskillige eksportoerer havde salg af DRAMs om end i smaa maengder beregnet for eksport til Faellesskabet via ikke-forbundne japanske indkoebskontorer for EF-selskaber.

(62) Hvad angaar japanske producenters eksport direkte til uafhaengige importoerer i Faellesskabet og til uafhaengige koebere i Japan (japanske indkoebskontorer) blev eksportpriserne fastlagt paa grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales for de solgte varer.

(63) I alle andre tilfaelde, dvs. hvor varerne eksporteredes til datterselskaber, som indfoerte dem i Faellesskabet, ansaas det i betragtning af forbindelsen mellem eksportoer og importoer for paakraevet at beregne eksportpriserne paa grundlag af de priser, hvortil de faerdige varer foerste gang videresolgtes til uafhaengige koebere i Faellesskabet. For at foretage denne beregning var det noedvendigt at skelne mellem:

i) DRAMs, der eksporteredes i faerdigforarbejdet stand og solgtes til uafhaengige koebere i samme stand, og

ii) DRAMs, der eksporteredes for yderligere forarbejdning i Faellesskabet og derefter solgtes i faerdigforarbejdet stand.

For saa vidt angaar tre eksportoerer, som foretog samling eller videreforarbejdning i Faellesskabet, var det ikke muligt at fastlaegge salget af faerdigforarbejdede DRAMs alt efter om de eksporteredes i samme stand fra Japan eller samledes eller videreforarbejdedes i Faellesskabet paa grundlag af wafers, dice eller ufaerdige samlede DRAMs. De solgte maengder af faerdige DRAMs blev i dette tilfaelde med henblik paa resultaterne af den foreloebige undersoegelse udskilt paa grundlag af forholdet mellem maengden af faerdige DRAMs og maengden af DRAMs bestemt for samling eller videreforarbejdning, som importeredes til Faellesskabet.

ad i)

De beregnede eksportpriser cif Faellesskabets graense for faerdige varer blev fastlagt ved at traekke datterselskabernes samlede omkostninger mellem indfoersel og videresalg, herunder told og andre afgifter, samt en rimelig fortjeneste, fra videresalgspriserne til uafhaengige koebere. I tilfaelde, hvor uafhaengige importoerer ikke var rede til at samarbejde, blev fortjenstmargenen paa grundlag af Kommissionens erfaringer ansat til 5 % af salgsomsaetningen.

ad ii)

De beregnede eksportpriser cif Faellesskabets graense for ufaerdige varer blev fastlagt ved i foerste omgang at traekke de omkostninger og den fortjenstmargen, der var fastsat for salgsdatterselskabet, fra videresalgspriserne til uafhaengige koebere, og i anden omgang alle de omkostninger, der var paaloebet i produktionsdatterselskabet i forbindelse med samleprocessen og den videre forarbejdning. Der beregnedes ikke nogen yderligere fortjenstmargen til produktionsdatterselskabet.

(64) Der blev set bort fra visse eksporttransaktioner, som vedroerte visse typer af kredsloeb, enten fordi de paagaeldende maengder var ubetydelige (under 1 000 enheden), eller fordi der ikke forelaa paalidelige oplysninger som grundlag for at fastlaegge en normal vaerdi. Denne fremgangsmaade anses for at have haft ubetydelig indvirkning paa resultaterne af den foreloebige dumpingundersoegelse.

Argumenter vedroerende fastlaeggelse af eksportpriserne

(65) En eksportoer gjorde gaeldende, at en »rimelig fortjenstmargen« for de importerende datterselskaber i Faellesskabet var mindre end de 5 %, som Kommissionen havde benyttet, med den begrundelse, at den normale fortjeneste for japanske producenter af elektroniske produkter som helhed i 1987 laa mellem 1 og 5 %.

(66) Kommissionen er af den opfattelse, at faktisk fortjeneste eller tab, som er konstateret for en eksportoers datterselskaber, der bl.a. varetager funktionen som importoer i Faellesskabet, ikke kan tages i betragtning, fordi en saadan fortjeneste eller et saadant tab er paavirket af forbindelsen mellem eksport- og importselskaberne. Paa grundlag af Kommissionens erfaringer anses en fortjenstmargen paa 5 % for rimelig for en uafhaengig importoer, der handler med lignende produkter som de af undersoegelsen omfattede.

(67) En anden eksportoer gjorde gaeldende, at den metode, som Kommissionen havde benyttet til beregning af eksportpriserne for wafers og dice paa grundlag af priserne paa faerdige DRAMs til uafhaengige koebere i Faellesskabet, var saerdeles urimelig. Han anfoerte, at det eneste resultat af beslutningen om at investere i produktionsanlaeg i Europa for fremstilling af DRAMs laenge foer nogen af klagerne gjorde dette var, at hans dumpingsmargen var betydeligt stoerre end den ville have vaeret, hvis han ikke havde produktionsvirksomhed i Faellesskabet.

(68) Uden paa nogen maade at udtale sig om omstaendighederne ved denne eksportoers beslutning om at investere i europaeiske produktionsanlaeg finder Kommissionen, at den metode, der med henblik paa resultaterne af den foreloebige undersoegelse af anvendt til beregning af eksportpriserne for wafers og dice er rimelig, eftersom der tages hensyn til alle omkostninger, der paaloeber mellem indfoersel og videresalg, samt en rimelig fortjeneste, efter artikel 2, stk. 8, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Den kendsgerning, at denne eksportoers omkostninger i Faellesskabet var hoeje sammenlignet med de omkostninger, der paaloeb i Japan, goer ikke den anvendte metode ugyldig. Desuden har andre eksportoerer, der foretager samling i Faellesskabet, ikke anfaegtet metoden.

(69) En tredje eksportoer, som gennem sine salgsdatterselskaber i Faellesskabet havde solgt store maengder toldfrit til producenter af datamater, gjorde gaeldende, at disse transaktioner ikke skulle indgaa i dumpingberegningerne, fordi naevnte producenter af datamater importerer varerne under proceduren for aktiv foraedling for indbygning i varer, som derefter eksporteres.

(70) Kommissionen goer opmaerksom paa, at en vare anses for at vaere en dumpingvare, hvis varens pris ved eksport til Faellesskabet er lavere end den normale vaerdi af samme vare. Kommissionen har derfor ladet disse transaktioner indgaa i beregningerne for at naa til et foreloebigt resultat af dumpingundersoegelsen. Spoergsmaalet, om disse transaktioner boer tages i betragtning ved fastlaeggelse af den forvoldte skade, tages op i afsnittet herom.

E. SAMMENLIGNING

(71) For at foretage en rimelig sammenligning mellem den normale vaerdi og eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom forskelle i fysiske egenskaber, importafgifter og indirekte skatter samt forskelle i direkte til salget knyttede salgsomkostninger, hvor det paa tilfredsstillende maade kunne godtgoeres, at krav herom var berettigede. Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

(72) Hvad angaar fysiske egenskaber udskilte Kommissionen DRAM-kredsloeb paa grundlag af foelgende tekniske egenskaber og specifikationer:

- efter: varegruppe, dvs. samlede DRAMs, forarbejdende wafers eller forarbejdede dice

- taethed

- proces, f.eks. CMOS og NMOS, herunder saakaldte »shrunk die versions«

- indkapslingsmateriale (plast osv.)

- emballeringstype (DIP, LOC, SOP osv.)

- hastighed (tilgangstid)

- »lead frame coating«

- konfiguration

Eksportprisen for en vare, der var udskilt i overensstemmelse med disse egenskaber og specifikationer, kunne derfor let sammenlignes med den normale vaerdi for en identisk vare.

(73) For saa vidt angaar fradrag for salgsomkostninger, der havde direkte sammenhaeng med det paagaeldende salg, blev der foretaget justeringer for forskelle i:

- transport-, forsikrings-, haandterings-, laste- og andre dertil knyttede omkostninger

- emballageomkostninger

- betalingsbetingelser

- garantier, kautioner, teknisk bistand og anden form for kundeservice

- loen og provision til saelgere.

(74) I betragtning af de forholdsvis smaa justeringer, der blev gjort krav paa af hensyn til sammenligningen, og undersoegelsens indviklede karakter i andre henseender godtog Kommissionen de af eksportoererne fremsatte krav uden en detaljeret efterproevning, bortset fra de tilfaelde, hvor det af de fremlagte oplysninger klart fremgik, at der ikke var tale om omkostninger med direkte tilknytning til salget. Dette var isaer tilfaeldet for transport- og forsikringsomkostninger mellem selskaberne og loen til personale, som haevdedes at vaere saelgere. I et andet tilfaelde blev der stillet krav om patentafgifter. Uden at foregribe Kommissionens holdning til spoergsmaalet, om der boer indroemmes fradrag for patentafgifter i dette bestemte tilfaelde, har Kommissionen ikke justeret de af den paagaeldende eksportoer fremlagte data, da justeringen i lige hoej grad vedroerte den normale vaerdi og eksportprisen og derfor ikke havde nogen indflydelse paa dumpingberegningen.

Argumenter vedroerende sammenligning

(75) En eksportoer gjorde gaeldende, at den normale vaerdi og eksportprisen ifoelge artikel 2, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 skal sammenlignes paa tidspunkter, der ligger saa taet op ad hinanden som muligt, og at sammenligningerne mellem den normale vaerdi og eksportprisen derfor boer finde sted paa grundlag af kvartalstal.

(76) Kommissionen har allerede under nr. 58 forklaret, hvorfor den anser denne sammenligningsmetode for uhensigtsmaessig, naar den saettes i forbindelse med den situation, der forelaa i den af undersoegelsen omfattede periode, og som oever indflydelse paa fastsaettelsen af den normale vaerdi. Den af Kommissionen anvendte metode indebaerer derfor en sammenligning af den normale vaerdi og eksportprisen paa tidspunkter, der ligger saa taet op ad hinanden som rimelig muligt.

F. DUMPINGMARGEN

(77) Den normale vaerdi for hver type kredsloeb og for hver eksportoer sammenlignedes med eksportpriserne for sammenlignelige kredsloeb for hver enkelt transaktion. Det fremgaar af den foreloebige undersoe gelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted for saa vidt angaar importen af DRAMs med oprindelse i Japan fra alle japanske producenter/eksportoerer, som var omfattet af undersoegelsen, nemlig Fujitsu, Hitachi, Mitsubishi, NEC, NMB Semiconductor Ltd/Minebea Co. Ltd, Miyazaki, Oki, Texas samt Toshiba, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.

Dumpingmargenerne er forskellige alt efter eksportoer, og for den enkelte eksportoers vedkommende alt efter den importerende medlemsstat, det paagaeldende DRAM-kredsloeb og kunden. De vejede gennemsnitlige margener for ovennaevnte eksportoerer udtrykt i procent af prisen cif Faellesskabets graense svinger mellem 8,5 og 206,2 %.

(78) For saa vidt angaar de eksportoerer, som hverken besvarede Kommissionens spoergeskema eller paa anden maade gav sig til kende, blev dumpingmargenen i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 fastlagt paa grundlag af de foreliggende oplysninger.

Kommissionen fandt i den forbindelse, at resultaterne af undersoegelsen var det bedst egnede grundlag for fastsaettelse af dumpingmargenen, og at det ville aabne mulighed for omgaaelse af tolden at antage, at dumpingmargenen for disse eksportoerer var lavere end den hoejeste dumpingmargen paa 206,2 %, der var fastsat for en eksportoer, som havde medvirket i undersoegelsen. Det anses derfor for rimeligt at anvende sidstnaevnte dumpingmargen for denne gruppe af eksportoerer.

(79) Tre eksportoerer, som i den af undersoegelsen omfattede periode havde eksporteret ubetydelige maengder, gav sig til kende som interesserede parter paa et sent tidspunkt under proceduren. Kommissionen finder, at en dumpingundersoegelse for disse eksportoerers vedkommende, som af selskabsspecifikke grunde havde besluttet ikke at erklaere sig rede til at samarbejde inden for den fastsatte frist, i hoej grad ville vanskeliggoere undersoegelsen. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at det i forbindelse med den foreloebige undersoegelse er rimeligt at anvende den hoejeste dumpingmargen for disse selskaber.

G. SKADE

a) Den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet: udvikling og nuvaerende situation

(80) Kommissionen modtog og efterproevede detaljerede oplysninger om de aktiviteter paa DRAM-omraadet, som udoevedes af de klagende selskaber, der udgoer den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. Af disse oplysninger fremgik at:

(81) i) et af disse selskaber indgik i halvled er produktionen ved i 1983 at erhverve et moderne anlaeg til fremstilling af wafers. Det besluttedes at paabegynde produktionen af DRAMs i 1984 ved at koebe teknologi fra et udenlandsk selskab med henblik paa leverancer til en stoerre bruger, med hvilken der var indgaaet en salgskontrakt om levering at store maengder DRAMs. Denne kontrakt var grundlaget for leveringerne i perioden 1985 til 1987. Selskabet foretog store investeringer i Faellesskabet til etablering af baade forarbejdning og samling af wafers.

Efter det dramatiske sammenbrud i DRAM-priserne i loebet af 1985 blev det klart, at kunden ikke kunne opfylde kontraktbestemmelserne i betragtning af, at de deri fastsatte koebspriser var hoejere end markedspriserne paa det paagaeldende tidspunkt. Som foelge af de meget lave priser for DRAMs i Faellesskabet og paa verdensmarkedet (langt lavere end selskabets budgetterede produktionsomkostninger) og med den stoerste kundes opsigelse af kontrakten var selskabet tvunget til at opgive produktionsplanerne for DRAMs i begyndelsen af 1986. Selskabet led betydelige tab som foelge heraf. I 1985 solgte selskabet forholdsvis beskedne maengder DRAMs med en taethed paa 64K fra sit eget produktionsanlaeg i Faellesskabet.

Dette selskab har fremstillet andre MOS-halvledere siden anskaffelsen af wafer-produktionsanlaegget og har soegt at genoptage DRAM-produktionen ved hjaelp af en aftale med en etableret DRAM-producent om overfoersel af teknologi.

(82) ii) et andet selskab fremstillede og markedsfoerte forholdsvis smaa maengder DRAM-kredsloeb i 1970'erne, men indstillede produktionen i 1981. I 1984/1986 udfoerte det forskning vedroerende forskellige DRAM med en taethed paa 256K. I 1984/85 overvejede selskabet at etablere et produktionsanlaeg for fremstilling af DRAMs i Faellesskabet sammen med en stoerre partner; dette projekt blev ikke til noget paa grund af de meget lave priser for DRAMs i Faellesskabet og paa verdensmarkedet. Dette selskab er ogsaa en etableret producent af halvledere og har betydelige produktionsanlaeg i Faellesskabet, som teoretisk set kunne anvendes til fremstilling af DRAMs, hvilket imidlertid noedvendiggoer betydelige investeringer i produktionsmidler.

(83) iii) et tredje selskab er et datterselskab af et udenlandsk selskab, hvor sidstnaevnte allerede (forud for undersoegelsesperioden) var en etableret DRAM-producent. I 1981 besluttede selskabet at udvide sin produktionsvirksomhed i Faellesskabet til ogsaa at omfatte DRAMs, og det vedtog i 1981 en investeringsplan med henblik herpaa, som omfattede betydelige investeringer i kapitaludstyr over en fleraarig periode. Opfoerelsen af produktionsanlaegget i Faellesskabet paabegyndtes i 1982, og installeringen af udstyret afsluttedes i begyndelsen af 1985. Den gruppe, hvortil dette selskab hoerer, besluttede efter at have lidt betydelige finansielle tab paa sine verdensomspaendende DRAM-aktiviteter i 1985, at opgive den planlagte udvidelse af anlaegget og besluttede i stedet i september 1985 at laegge det i »moelpose«. Selskabet indstillede den verdensomspaendende produktion af DRAM-kredsloeb i begyndelsen af 1985 i afventning af resultatet af antidumpingforanstaltninger mod importen fra Japan. EF-anlaegget forblev lukket fra slutningen i 1985 til midten af 1986, og fra juni 1986 konverteredes det delvis til produktion af mikroprocessorer. Beslutningen om at indstille produktionen af DRAM-kredsloeb foerte til meget store finansielle tab. Selskabet, som fuldt ud var klar over betydningen af masseproduktion af DRAM-kredsloeb, vurderede og reviderede i mellemtiden loebende sine produktionsplaner for DRAM-kredsloeb i lyset af udviklingen i markedspriserne for DRAMs, og i marts 1987 vedtog det et omfattende investeringsprogram for opnormering af anlaegget med henblik paa at genoptage produktionen af DRAMs. Ifoelge programmet skulle der paa kommercielle vilkaar fremstilles DRAMs med en taethed paa 1 megabit, som nu er udviklet. Selskabets produktion af DRAM-kredsloeb paa anlaegget i Faellesskabet blev forsinket i to et halvt aar som foelge af de usaedvanligt lave priser for DRAMs i Faellesskabet og paa verdensmarkedet paa det paagaeldende tidspunkt.

(84) iv) det fjerde selskab baade foer, under og efter undersoegelsen havde en produktion af DRAMs (baade forarbejdning af wafers og samling) paa et anlaeg uden for Faellesskabet. Denne virksomhed begraensedes betydeligt i loebet af 1986 og 1987 paa grund af lave markedspriser.

I begyndelsen af 1984 vedtog samme selskab et projekt, som havde til formaal at etablere masseproduktion paa et nyt produktionsanlaeg i Faellesskabet for fremstilling af DRAMs - baade waferproduktion og faerdigforarbejdning - med en taethed paa 1 megabit og 4 megabit. Projektet indeholdt detaljerede investeringsplaner, som omfattede betydelige investeringer i produktionsanlaeg og i forskning og udvikling. Det indeholdt desuden en stram tidsplan, ifoelge hvilken produktionen af 1 megabit DRAMs skulle indledes i januar 1987 og 4 megabit DRAMs i januar 1989 med prognoser for produktionsmaengder og produktionsomkostninger. I 1985 indgik selskabet en aftale om teknologioverfoersel med en vigtig producent af DRAMs, specielt vedroerende 1 megabit DRAMs. I begyndelsen af 1986 og gennem hele 1987 maatte selskabet traeffe en raekke beslutninger om nedskaering af de oprindelige investeringsplaner for DRAM-produktionen som foelge af det dramatiske fald i priserne paa DRAMs sammenholdt med de budgetterede priser. I februar 1986 besluttedes det at reducere den planlagte kapacitet betydeligt. I den plan, der var gaeldende i midten af 1986, besluttede selskabet at undlade at bygge det andet produktionslaeg for DRAMs i Faellesskabet af samme aarsager som anfoert ovenfor.

I september/november 1986 indstilledes udbetalingerne af tidligere hensatte midler til investeringer paa grund af de fortsat meget lave priser paa DRAMs. Fortrinsvis som foelge af disse beslutninger forsinkedes den endelige paabegyndelse af masseproduktionen af 1 megabit DRAMs betydeligt, idet den endelige opstart foerst fandt sted i slutningen af 1987/begyndelsen af 1988.

I mellemtiden har selskabet udviklet en 4 megabit DRAMs, hvor der i nogen tid har foreligget tekniske proever, og en masseproduktion skulle efter planen paabegyndes i anden halvdel af 1989.

b) Faellesskabserhvervsgrenens status

(85) Paa baggrund af disse kendsgerninger er det foerste spoergsmaal, der melder sig med hensyn til fastlaeggelsen af den forvoldte skade, om den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, repraesenteret ved de selskaber, der har indgivet klage, i perioden indtil slutningen af den periode, der er omfattet af undersoegelsen, var en etableret industri eller en industri i sin vorden.

(86) Klagerne goer gaeldende, at de faktiske omstaendigheder ved denne sag er af en saadan karakter, at Kommissionen med rimelighed kan konstatere, om der foreligger skade, i henhold til et hvilket som helst af de tre kriterier, der er indeholdt i antidumpinglovgivningen, nemlig om der forvoldes vaesentlig skade eller foreligger trussel om vaesentlig skade for en erhvervsgren i Faellesskabet, eller om dumpingimporten i vaesentlig grad forsinker oprettelsen af en saadan erhvervsgren. Eksportoererne goer gaeldende, at der ikke foer eller under den periode, der er omfattet af undersoegelsen, fandtes en etableret DRAM-industri i Faellesskabet, og at spoergsmaalet om skade derfor maa undersoeges paa grundlag af kriteriet om en vaesentlig forsinkelse. (87) Ved en undersoegelse af dette spoergsmaal finder Kommissionen paa den ene side, at det med rimelighed kan paastaas, at en erhvervsgren, der har de noedvendige produktionsanlaeg, det noedvendige udstyr og den noedvendige teknologiske viden, og som har fremstillet DRAMs, om end ikke paa et kommercielt grundlag, boer anses for at vaere en etableret erhvervsgren. Under disse omstaendigheder skal spoergsmaalet, om der forvoldes vaesentlig skade eller foreligger trussel herom, undersoeges. Er paa den anden side spoergsmaalet om produktion paa et kommercielt grundlag en ufravigelig betingelse for at afgoere, om en erhvervsgren er etableret, maa Kommissionen undersoege, om de klagende selskaber maatte betragtes som en industri i sin vorden. I dette tilfaelde skal det undersoeges, om der foreligger skade i form af vaesentlig forsinkelse.

(88) I betragtning af de saerlige omstaendigheder ved denne sag fandt Kommissionen, at det var noedvendigt at undersoege, om der paa grundlag af de foreliggende oplysninger kunne konstateres vaesentlig skade eller skade i form af vaesentlig forsinkelse.

Faktorer til afgoerelse af spoergsmaalet om skade

a) Importomfang og markedsandele for DRAMs af japansk oprindelse

(89) Der forelaa ikke noejagtige tal vedroerende den samlede import og det samlede forbrug. Paa grundlag af oplysninger fra parter, der er omfattet af proceduren, og fra en raekke andre kilder, kunne Kommissionen imidlertid rimelig praecist anslaa forbruget i Faellesskabet. Det fremgik, at forbruget af DRAMs steg betydeligt fra 1983 (30,5 mio enheder) til 1987 (90,4 mio enheder), med et hoejdepunkt i 1986 (124 mio enheder). I samme periode oegedes det japanske salg i Faellesskabet fra 7,5 mio enheder i 1983 til 63,7 mio enheder i 1987 med et hoejdepunkt paa 105,5 mio enheder i 1986. Denne udvikling svarer til en foroegelse af de japanske producenters markedsandel fra 24,6 % i 1983 til 70,5 % i 1987 og med det hoejeste tal i 1986, nemlig 85,1 %. Det skal bemaerkes, at disse tal viser antal DRAM-enheder, og Kommissionen er af den opfattelse, at eftersom det, der efterspoerges, er lagerkapacitet, ville det vaere en mere noejagtig metode at beregne antallet af bits alt efter taetheden paa de enkelte DRAM-enheder. De foreliggende oplysninger gjorde det imidlertid ikke muligt at foretage en saadan beregning for hele den paagaeldende periode. Tallene lader dog formode, at forbruget i 1987 udtrykt i antal bits var stoerre, end det fremgaar af beregningen af antal enheder, og at de japanske producenters markedsandel ogsaa var stoerre. Importen af DRAM's af japansk oprindelse kan maales i antal bits, og paa dette grundlag var der tale om en betydelig foroegelse fra 1984 til 1986, nemlig:

1984: 4,8 mio megabits

1985: 11,7 mio megabits

1986: 30,3 mio megabits.

(90) Det konstateredes i forbindelse med undersoegelsen, at der muligvis eksisterede et graat marked for DRAM-produkter, idet DRAM-priserne for visse typer ifoelge visse udsagn var noget lavere i Japan end i Faellesskabet. Det har ikke vaeret muligt at kvantificere saadanne salg, men paa grundlag af de foreliggende oplysninger formodes det, at der var tale om ret smaa maengder. Uanset hvor store maengder, der maatte vaere tale om, ville en indregning heraf under alle omstaendigheder foere til en foroegelse af markedsandelen for japanske varer.

b) Priser

(91) Af Kommissionens analyse af priserne paa DRAM-kredsloeb fremgik det, at priserne faldt betydeligt i Faellesskabet og paa verdensmarkedet forud for og i den af undersoegelsen omfattede periode. Foerst i slutningen af denne periode stabiliseredes priserne, eller de steg svagt for visse kredsloeb. En yderligere undersoegelse viste, at dette kraftige prisfald var stoerre, end det kunne forventes som foelge af stordriftsfordele og introduktionskurvens forloeb, som er velkendt for denne erhvervsgren. Priserne paa japanske DRAM-kredsloeb var faktisk generelt lavere end produktionsomkostningerne. Og prisniveauet var ogsaa betydeligt lavere end faellesskabsproducenternes fremskrivninger, som var baseret paa rimelige skoen over prisudviklingen paa et marked med redelige konkurrencevilkaar.

c) Andre relevante oekonomiske faktorer

(92) Hvad angaar den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens generelle situation, som allerede er beskrevet under nr. 80 til 84, konstaterede Kommissionen mere konkret, at de klagende selskabers planlagte produktion ville have repraesenteret en betydelig andel af det samlede EF-marked i 1986, og den ville have oversteget efterspoergslen efter lagerkapacitet i Faellesskabet i 1987. Som foelge af de lave priser paa markedet blev den produktionskapacitet, der var til raadighed, aldrig udnyttet til en kommerciel produktion og de planlagte foroegelser af produktionskapaciteten blev skaaret ned. Som foelge heraf var der stort set ikke tale om noget salg, og man naaede aldrig op paa blot en del af de budgeterede markedsandele.

Denne saerlige situation havde en negativ indvirkning paa den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens finansielle situation. Betydelige investeringer i produktionsfaktorer forud for og i loebet af det aar, der sluttede den 31. marts 1987, gav ikke anledning til nogen salgsomsaetning og dermed intet afkast af investeringen og et negativt cash flow. Der var derfor tale om betydelige finansielle tab.

Desuden maatte det personale, der var ansat og uddannet specielt med henblik paa den planlagte produktion af DRAM-kredsloeb, afskediges, omskoles eller overfoeres til andre aktiviteter.

d) Konklusion

(93) (i) Vaesentlig skade

Ud fra den antagelse, at den erhvervsgren i Faellesskabet, der fremstiller DRAM-kredsloeb, var en etableret industri, fremgaar det af de ovenfor anfoerte faktiske omstaendigheder, at faellesskabsproducenterne efter den betydelige foroegelse af importen og salget af DRAMs fra Japan sammenkaedet med de staerkt faldende priser ikke var i stand til at udnytte den foreliggende produktionskapacitet. Dette resulterede i betydelige finansielle tab, intet afkast af de foretagne investeringer eller en udskydelse heraf og noedvendigheden af at omskole eller afskedige personale. Denne skade anses for vaesentlig.

(ii) Vaesentlig forsinkelse

Ud fra den antagelse, at den erhvervsgren i Faellesskabet, der fremstiller DRAM-kredsloeb, endnu ikke var en etableret industri, fremgaar det af ovenfor anfoerte faktiske omstaendigheder, at

- tre af de selskaber, der havde indgivet klage, havde udarbejdet detaljerede planer for investeringer, produktion, omkostninger og markedsfoering og havde fastlagt en noeje tidsplan med henblik paa en kommerciel produktion af DRAM-kredsloeb i Faellesskabet. For at gennemfoere disse planer blev der stillet meget store midler til raadighed. Alle tre selskaber havde erhvervet den mest avancerede teknologiske knowhow, som var noedvendig for fremstilling af DRAM-kredsloeb, der blev bygget meget kostbare nye anlaeg, og det sidste nye inden for maskiner blev anskaffet og installeret. Allerede foer undersoegelsesperioden blev der investeret flere hundrede millioner ecu til forberedelse af DRAM-produktionen.

Paa baggrund af denne situation kan det siges, at disse tre klagende selskaber har indgaaet meget betydelige engagementer med henblik paa indledning af en produktion af DRAM-kredsloeb i Faellesskabet, hvilket efterfoelgende bekraeftes af den kendsgerning, at to af selskaberne nu med succes fremstiller DRAM-kredsloeb med en taethed paa 1 megabit i Faellesskabet, og yderligere understreges af de fortsatte bestraebelser for at gennemfoere serioese projekter for fremstilling af DRAMs i Faellesskabet, som udfoldes af i det mindste endnu et af de klagende selskaber. Et bevis for det realistiske i disse bestraebelser foreligger ligeledes i det forhold, at alle de klagende selskaber er etablerede producenter af DRAM-kredsloeb, men med produktionsfaciliteter uden for Faellesskabet;

- de beslutninger, som to af selskaberne traf, efter at der var konstateret meget lave priser paa DRAM-markedet, forsinkede paabegyndelsen af masseproduktion for et selskab i ca. et aar og for et andet selskab i en betydeligt laengere periode. Det tredje selskab, som midlertidigt opgav DRAM-projektet som foelge af de meget lave priser paa DRAM-markedet, har paa trods af fortsatte bestraebelser endnu ikke paabegyndt masseproduktion af DRAM-kredsloeb paa et kommercielt grundlag;

- i det mindste de tre af de klagende selskaber, der er naevnt ovenfor, har lidt betydelige finansielle tab som foelge af forsinkelse/midlertidig opgivelse af deres omfattende projekter for produktion af DRAM-kredsloeb, og har enten slet ikke opnaaet noget afkast af den investerede kapital, eller blot opnaaet et mindre afkast paa et senere tidspunkt. Endvidere maatte to af de klagende selskaber afskedige eller omskole personale paa grund af den midlertidige opgivelse af DRAM-produktionen. Oprettelsen af den paagaeldende DRAM-industri i Faellesskabet anses derfor for at vaere blevet forsinket vaesentligt.

Argumenter vedroerende skade

(94) Flere eksportoerer gjorde gaeldende, at nogle af de klagende selskaber engagementer med hensyn til produktion af DRAM-kredsloeb i Faellesskabet var tvivlsomme, eftersom alle deres produktionsfaciliteter ligger uden for Faellesskabet paa trods af, at den europaeiske halvlederindustri er omfattet af en meget hoej beskyttelsestold.

(95) Det fremgik klart af Kommissionens undersoegelse, at naevnte selskabers planer om DRAM-produktion i Faellesskabet var serioese. Desuden er to af de paagaeldende selskabers nuvaerende kommercielle produktion et bevis herpaa.

(96) En eksportoer anfoerte, at hans salg til Faellesskabet i ufortoldet stand ikke burde medregnes ved vurderingen af den forvoldte skade, da der var tale om varer, der indfoeres i Faellesskabet under proceduren for aktiv foraedling, og som indgaar i varer, der senere eksporteres.

Der er ikke paa nuvaerende trin i undersoegelsen blevet fremlagt beviser til stoette for denne paastand. Kommissionen har derfor besluttet med henblik paa den foreloebige konstatering af de faktiske forhold at medregne disse salg ved vurderingen af den forvoldte skade.

(97) EUROBIT fremfoerte, at priserne er steget betydeligt siden afslutningen af undersoegelsesperioden, og at der ikke laengere forvoldes skade.

Det er vanskeligt, om ikke umuligt at vurdere begivenheder, der er indtruffet efter afslutningen af undersoegelsesperioden, og under alle omstaendigheder fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at der stadig forvoldes skade.

H. AARSAGSSAMMENHAENG MELLEM

DUMPINGIMPORTEN OG DEN FORVOLDTE SKADE

a) Dumpingimportens virkninger

(98) For at fastslaa, om den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, kan tilskrives dumpingimporten som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, konstaterede Kommissionen, at den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens situation, som er kendetegnet ved uudnyttet produktionskapacitet og opgivne eller beskaarne produktionsplaner, falder sammen med foroegelsen af lavprisimporten af DRAM-kredsloeb med oprindelse i Japan.

(99) Disse resultater af undersoegelsen bestyrkes desuden af den rolle, som de japanske eksportoerer spillede paa markedet. Paa grundlag af de foreliggende oplysninger kan det fastslaas, at Japan ud af de tre handelsenheder, der eksporterede DRAMs til Faellesskabet i betydelige maengder i 1983, indtog pladsen som nr. to. I 1984 rykkede Japan op paa foerstepladsen, og i 1985 og 1986 indtog de japanske eksportoerer en dominerende stilling, idet de tegnede sig for en andel af markedet i Faellesskabet paa henholdsvis 70 og 85 %.

En tilsvarende udvikling fandt sted paa verdensmarkedet i almindelighed, og de japanske eksportoerers dominerende stilling skal ses i lyset af, at de generelt solgte til priser, der var lavere end deres produktionsomkostninger.

b) Andre faktorers indvirkning

(100) Hvad angaar muligheden for, at de skadelige virkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet kan vaere foraarsaget af andre faktorer som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, undersoegte Kommissionen isaer saadanne faktorer som sen indtraeden paa markedet, uhensigtsmaessige strategier og ledelses- og strukturelle og tekniske problemer. Selv om det er korrekt, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet paa davaerende tidspunkt kunne anses for at vaere indtraadt paa markedet for DRAMs paa et sent tidspunkt, tog de beroerte selskaber dette forhold i betragtning ved udarbejdelsen af tidligere naevnte projekter. Der foreligger ikke oplysninger, der giver anledning til at formode, at de senere vanskeligheder snarere kunne tilskrives den sene indtraeden paa markedet, end virkningerne af den kraftige stigning i lavprisimporten af DRAMs fra Japan. Det er ogsaa korrekt, at et af de klagende selskaber havde tekniske problemer. Det konstateredes imidlertid, at disse vanskeligheder indtraf nogen tid efter afslutningen af undersoegelsesperioden, da virkningerne af lavprisimporten af DRAMs allerede klart gjorde sig gaeldende. Endvidere er der intet, der giver anledning til at formode, at disse vanskeligheder var stoerre end de vanskeligheder, som de japanske producenter selv stod over for i forbindelse med samme generation af DRAM-kredsloeb.

(101) Kommissionen undersoegte ogsaa, om skaden kunne vaere foraarsaget af saadanne faktorer som omfanget af og priserne paa import, der ikke er dumpet, eller nedgang i efterspoergslen. Kommissionen konstaterede i saa henseende, at efterspoergslen efter DRAMs oegedes med mere end 400 % i perioden 1983 til 1986, medens importen af DRAMs fra andre leverandoerer end de japanske faldt betydeligt baade i absolutte tal og relativt. I betragtning af de japanske leverandoerers dominerende stilling paa markedet trykkedes priserne paa DRAMs fra andre tredjelande end Japan generelt til samme niveau som priserne paa japanske DRAMs. Der er derfor grund til at formode, at denne import ogsaa fandt sted til dumpingpriser.

I betragtning af den hastige tilbagegang i den markedsandel, som denne import tegnede sig for, konkluderede Kommissionen, at den ikke kan have vaeret hovedaarsagen til den forvoldte skade.

(102) Paa grundlag af resultaterne af den foreloebige undersoegelse konkluderer Kommissionen derfor, at andre faktorer end lavprisimporten af japanske DRAMs ikke i betydende omfang har bidraget til den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

c) Argumenter vedroerende aarsagssammenhaeng

(103) Flere eksportoerer goer gaeldende, at den japanske industri fortsat mister markedsandele til amerikanske og koreanske producenter samt til Siemens.

(104) Det fremgaar af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at de japanske eksportoerer oegede deres markedsandel i Faellesskabet betydeligt i perioden 1983 til 1986, medens alle andre eksportoeres markedsandel faldt. Ifoelge de foreliggende oplysninger faldt de japanske eksportoerers markedsandel i 1987, om end de fortsat tegnede sig for mere end 70 % af EF-markedet, medens andre leverandoerer, navnlig sydkoreanske, oegede deres andel tilsvarende.

(105) Kommissionen bekraefter resultatet af den foreloebige undersoegelse, ifoelge hvilke aarsagen til skaden har vaeret den pludselige kraftige stigning i lavprisimporten af DRAM-kredsloeb fra Japan indtil slut ningen af 1986, hvilket foerte til, at de japanske eksportoerer vandt en meget stor andel af EF-markedet. Det er korrekt, at importen fra Japan faldt i 1987 fra et meget hoejt niveau til et lavere, som dog stadig udgoer en betydelig andel af markedet. Flere af de interesserede parter paastaar, at denne situation skyldes de samlede virkninger af aftalen mellem USA og Japan om halvledere og indledningen af Faellesskabets antidumpingprocedure.

(106) Kommissionen goer endvidere opmaerksom paa, at i de af visse interesserede parter fremlagte statistikker anfoeres leverandoererne efter moderselskabets nationalitet, og ikke i henhold til deres status i henseende til antidumpingproceduren.

Denne fremgangsmaade har ofte foert til en forkert fortolkning af tallene paa disses vegne.

(107) En raekke eksportoerer gjorde gaeldende, at de paa grund af aftalen mellem USA og Japan var undergivet strenge japanske regeringsforanstaltninger, som modvirkede prisunderbud og foerte til en forhoejelse af de gennemsnitlige markedspriser paa DRAMs i Europa.

(108) Kommissionens analyse af priserne i Japan og i Faellesskabet viser, at der ganske rigtigt var en generel tendens til stigende priser mod slutningen af udnersoegelsesperioden. Paa trods heraf fandt der dog stadig dumping sted, om end i mindre omfang, hvis der sammenlignes med situationen i begyndelsen af undersoegelsesperioden.

(109) Visse japanske eksportoerer fremfoerte det argument, at de japanske producenter hverken havde vaeret i stand til at fastsaette markedspriserne eller havde tilskyndet til en fortsat nedsaettelse af priserne, men at de normale prisnedsaettelser paa DRAM-kredsloeb, som skyldes virkningerne af udviklingen i introduktionsperioden for varen og dennes livsloeb, snarere er blevet forstaerket af den verdensomspaendende afmatning paa markedet for halvledere.

(110) Kommissionen kan ikke godtage disse argumenter. EF-markedet for DRAM-kredsloeb har siden 1983 vaeret inde i en kraftig udvikling, og japanske eksportoerer set under ét har oeget deres markedsandel betydeligt i modsaetning til, hvad der var tilfaeldet for praktisk talt alle andre leverandoerer.

(111) Endvidere gjorde en japansk eksportoer gaeldende, at hans prisfastsaettelsespolitik udelukkende var en foelge af noedvendigheden af at imoedegaa konkurrencen paa markedet i Faellesskabet, og dermed af konkurrenternes priser, han gav sig ikke af med underbud eller foerte an i prisudviklingen, men laa konstant i den oeverste ende af prisniveauet for japanske varer.

(112) I betragtning af ovennaevnte og sammenholdt med, at de japanske eksportoerer generelt solgte til priser, der ikke gav daekning for omkostningerne, er Kommissionen af den opfattelse, at der er god grund til kollektivt at betragte de japanske eksportoerer som prisfoerere.

(113) Flere eksportoerer gjorde gaeldende, at andre grundlaeggende faktorer var ansvarlige for de klagende selskabers manglende evne til at etablere en levedygtig DRAM-industri i Faellesskabet, og der henvises til den sene indtraeden paa markedet, daarlige resultater af ikke-prismaessige faktorer, en uhensigtsmaessig produktstrategi, ledelsesmaessige og strukturelle aendringer, tekniske problemer og koncentration om hjemmemarkedet.

(114) Kommissionen har allerede i det omfang, det er relevant, behandlet virkningerne af andre faktorer paa den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet under nr. 100 ff. Det fremgaar af undersoegelsen, at de fremfoerte argumenter er ubegrundede.

d) Konklusion

(115) Dumpingimportens omfang og markedsandel, de priser, hvortil de dumpede DRAM-kredsloeb udbydes til salg i Faellesskabet og den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens situation har foranlediget Kommissionen til foreloebigt at fastslaa, at dumpingimporten af DRAMs med oprindelse i Japan saerskilt betragtet maa anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade. Kommissionen er naaet til den konklusion, at de faktiske omstaendigheder ved denne sag taler for, at der baade er tale om vaesentlig skade og skade i form af en vaesentlig forsinkelse i oprettelsen af en erhvervsgren i Faellesskabet. For det foerste maa de meget store finansielle tab, der skyldes den manglende udnyttelse af fabriksanlaeg og arbejdskraft, anses for vaesentlige, uanset om de vedroerer en etableret industri eller en industri, som er i sin vorden. For det andet har dumpingimporten ganske klart i vaesentlig grad forsinket opbygningen af en erhvervsgren i Faellesskabet, det vaere sig en etableret eller paa anden maade eksisterende virksomhed, ved at foraarsage forsinkelser i vedtagelsen af beslutninger, som ville vaere blevet truffet under redelige markedsvilkaar. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at spoergsmaalet om, hvorvidt den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet var etableret paa davaerende tidspunkt, kan lades ubesvaret under de foreliggende omstaendigheder.

I. FAELLESSKABETS INTERESSER

Generelle betragtninger

(116) Ved vurderingen af, om det er i Faellesskabets interesse, at der traeffes foranstaltninger mod dumpingimporten af DRAM-kredsloeb fra Japan, som ifoelge de foreliggende beviser paafoerer den erhvervsgren i Faellesskabet, der har indgivet klage, skade, har Kommissionen taget hensyn til aendringer i udbuds- og efterspoergselsfaktorerne paa markedet i Faellesskabet, fordelene ved masseproduktion af DRAM og den saerlige situation, som Faellesskabets producenter og brugere af DRAMs befinder sig i.

Hvad angaar aendringer i udbud og efterspoergsel noterer Kommissionen sig, at de japanske leverandoerer i 1983 havde en andel af EF-markedet, der var lavere end de amerikanske og europaeiske leverandoerers hver for sig, hvorimod de nu i vid udstraekning gennem dumping har indtaget en dominerende stilling ikke alene i Faellesskabet, men ogsaa paa verdensplan. Efter Kommissionens opfattelse har den samlede virkning af det forhold, at hovedparten af de amerikanske DRAM-producenter har trukket sig ud af markedet, at der er lagt hindringer i vejen for en masseproduktion i Faellesskabet, og at der generelt har vaeret vanskeligheder forbundet med fremstillingen af DRAMs med en taethed paa 1 megabit samt stigende efterspoergsel dels bidraget til den nylige knaphed paa DRAMs og deraf foelgende hoejere priser, dels til, at de industrier, der bruger elektroniske produkter, er blevet afhaengige af japanske leverancer.

Hvad angaar de fordele, der kan opnaas ved masseproduktion af DRAMs, finder Kommissionen, at en levedygtig DRAM-industri i Faellesskabet vil bidrage til opretholdelsen af en staerk elektronikindustri i Faellesskabet generelt. For det foerste er DRAMs en teknologisk drivfjeder for andre mere komplekse halvledere. For det andet er halvlederindustrien, hvoraf DRAMs udgoer en del, en strategisk industri, for saa vidt som halvledere er en hovedkomponent inden for edb-, telekommunikations- og automatiseringsindustrien.

For det tredje forbedrer den mest avancerede teknologi i DRAM-produktionen ikke alene konkurrenceevnen for denne industri, men ogsaa for de deraf afhaengige elektroniske industrier. For det fjerde vil en levedygtig DRAM-industri i Faellesskabet vaere en alternativ forsyningskilde for Faellesskabets elektronikindustri og dermed mindske afhaengigheden af de dominerende japanske producenter af DRAMs. Sidstnaevnte aspekt anses for vaesentligt i betragtning af, at der almindeligvis er tale om vertikal integration for de japanske producenter, som saaledes ogsaa fremstiller de slutprodukter, der konkurrerer med de produkter, som fremstilles af elektronikindustrien i Faellesskabet.

Hvad angaar den saerlige situation for DRAM-industrien i Faellesskabet, bemaerker Kommissionen, at ud af de tre klagende selskaber, som havde indgaaet betydelige forpligtelser med henblik paa masseproduktion af DRAMs i undersoegelsesperioden, har to allerede indledt en kommerciel produktion, om end produktionsplanerne endnu ikke er gennemfoert i fuldt omfang. Denne situation goer dem saerligt saarbare over for ny dumping.

Argumenter vedroerende Faellesskabets interesser

(117) De fleste af de parter, der er omfattet af proceduren, udtalte sig om, hvorvidt indfoerelsen af antidumpingtold eller andre foranstaltninger vil vaere i Faellesskabets interesse. Naesten alle japanske eksportoerer argumenterer imod indfoerelsen af told. De argumenter, der er fremfoert, er i de fleste tilfaelde varianter af et mindre antal hovedsynspunkter, som er specificeret nedenfor:

- indfoerelsen af antidumpingtold vil ikke vaere i Faellesskabets interesse, fordi den vil medfoere hoejere gennemsnitspriser for DRAM-produkter i Faellesskabet og dermed have negative virkninger for visse hoejteknologiindustriers konkurrencemaessige stilling og undergrave bestraebelserne for at goere saadanne industrier mere konkurrencedygtige

- saadanne hoejere priser vil begunstige amerikanske, koreanske og andre ikke-europaeiske producenter langt mere end klagerne

- klagerne har ikke nogen oprindelig faellesskabsproduktion af DRAMs; der vil gaa lang tid, foer saadanne faciliteter kan etableres; industrien er ikke udrustet til at masseproducere DRAMs

- hoejere priser vil tilskynde nogle brugere af DRAMs til at overveje en flytning af visse aktiviteter til udlandet

- klagerne vil ikke foroege deres markedsandel vaesentligt, fordi de sandsynligvis ikke vil vaere konkurrencedygtige paa omkostninger og ikke-prismaessige faktorer

- europaeiske initiativer som EUREKA og ESPRIT er eksempler paa en mere hensigtsmaessig fremgangsmaade til loesning af den paagaeldende faellesskabserhvervsgrens problemer

- antidumpingtold paa wafers og dice vil have negative virkninger for beskaeftigelsen i europaeiske japanskejede virksomheder

- forhandlere af japanske DRAMs vil miste fortjeneste og maa indskraenke beskaeftigelsen, og nogle vil blive tvunget ud af markedet

- omkostningerne for de DRAM-forbrugende industrier som foelge af indfoerelsen af antidumpingtold vil staa i et staerkt misforhold til de fordele, klagerne maatte opnaa.

(118) EUROBIT, som repraesenterer visse brugere, erklaerede, at den fordoemmer dumpingpraksis og fuldt ud stoetter behovet for at opbygge en staerk europaeisk industri for fremstilling af integrerede kredsloeb. EUROBIT goer imidlertid gaeldende, at der i det foreliggende tilfaelde ikke boer traeffes foranstaltninger i betragtning af den beskyttelse, som Faellesskabets DRAM-industri allerede nyder godt af i form af hoeje toldsatser, og at eventuelle yderligere beskyttelsesforanstaltninger, det vaere sig i form af antidumpingtold, tilsagn eller andre foranstaltninger, vil forringe DRAM-brugernes konkurrenceevne yderligere, eftersom priserne paa DRAMs er steget betydeligt siden afslutningen af undersoegelsesperioden, og der forvoldes ikke laengere skade. EUROBIT goer navnlig gaeldende, at:

- den europaeiske edb-industri gradvis vil miste konkurrencedygtigheden i Faellesskabet og paa markederne i tredjelande

- Faellesskabets edb-industri vil ikke kunne opretholde en produktion i fuldt omfang i Faellesskabet og til dels vil blive tvunget til at fremstille og/eller samle datamater i tredjelande

- Faellesskabets edb-industri, som allerede har foretaget betydelige investeringer i Faellesskabet, vil vaere noedsaget til at opgive yderligere investeringer

- tusinder af arbejdspladser vil gaa tabt overalt i Europa.

(119) EECA, som repraesenterer klagerne, goer gaeldende, at indfoerelse af foranstaltninger er i Faellesskabets interesse med den begrundelse, at:

- produktionsfaerdigheder inden for halvlederteknologien er af afgoerende betydning for en staerk europaeisk elektronikindustri som helhed - indbefattet EUROBIT-medlemmerne - eftersom DRAMs er en vigtig drivfjeder for halvlederteknologien, og halvlederindustrien har strategisk betydning

- uden en levedygtig halvlederproduktion vil der vaere risiko for, at europaeiske producenter af andre elektroniske produkter ikke vil kunne opretholde konkurrencedygtigheden, og de vil i teknologisk henseende vaere ugunstigt stillet sammenlignet med de japanske producenter

- den europaeiske elektronikindustri skal have lokale forsyningskilder og maa have mulighed for at samarbejde med Faellesskabets halvlederproducenter for at udvikle nye konkurrencedygtige elektroniske produkter. Alle de stoerre japanske producenter af halvledere har en struktur, der bygger paa vertikal integration, og de konkurrerer derfor med EUROBIT-medlemmerne. Hvis der ikke sikres en levedygtig DRAM-industri i Faellesskabet, vil det vaere ensbetydende med, at medlemmerne af EUROBIT kun vil have én forsyningskilde, nemlig deres japanske konkurrenter

- uden DRAM-producenter i Faellesskabet vil konkurrencen blive begraenset, og en staerk markedsmekanisme vil forsvinde, saaledes at producenter i tredjelande vil kunne diktere, hvilke produkttyper der skal leveres og til hvilke priser.

(120) Kommissionen har taget hensyn til alle de synspunkter, der er fremfoert, samt til en detaljeret undersoegelse, som en japansk eksportoer fremlagde vedroerende de oekonomiske virkninger af antidumpingtold paa japanske DRAMs.

(121) For det foerste anerkender Kommissionen den betydning, som en staerk elektronikindustri i Faellesskabet har for Faellesskabets industri generelt, og den strategiske rolle, som DRAMs spiller i saa henseende som et foerende produkt inden for teknologien. Faellesskabets aktioner inden for forskning og udvikling, saasom Jessi-projektet, er bevis paa denne anerkendelse. Der tages saadanne initiativer for at forbedre en industris konkurrenceevne ud fra den almindelige forudsaetning, at den vil kunne udoeve sin virksomhed paa et marked med redelige konkurrencevilkaar.

(122) For det andet, hvad angaar de argumenter, som eksportoerer og brugere har fremfoert vedroerende hoejere prisers negative indvirkning paa EF-markedet i tilfaelde af indfoerelse af antidumpingtold, kan Kommissionen ikke godtage, at fordele, der hidtil er opnaaet som foelge af dumpingpraksis nu kan paaberaabes som en begrundelse for, at der ikke tages skridt til at sikre redelige handelsvilkaar. Kommissionen paapeger, at priserne allerede er steget betydeligt siden afslutningen af undersoegelsesperioden, uden at der er truffet foranstaltninger af nogen art, og at importoerer, forhandlere og japanske selskaber, der foretager samling i Faellesskabet, synes at kunne klare en saadan situation uden at ligge under for de paastaaede foelger.

(123) Mere konkret goer EUROBIT gaeldende, at den europaeiske edb-industri ikke vil kunne opretholde konkurrenceevnen og vil blive tvunget til at producere eller samle datamater i tredjelande. Hvis der skulle vaere hoejere priser paa DRAMs i Faellesskabet end paa andre markeder, ville fabrikanter af datamater i tredjelande med andre ord opnaa en konkurrencemaessig fordel, som ville tvinge europaeiske edb-producenter til at producere paa et marked, hvor de kunne udnytte fordelen ved lavere DRAM-priser.

Kommissionen anerkender dette argument, men kan ikke godtage de paastaaede virkninger heraf for denne procedure. Priserne paa DRAMs har i mange aar generelt vaeret noget hoejere i Faellesskabet end paa visse andre markeder, tildels som foelge af forskelle i toldsatser, og dette har utvivlsomt paavirket databehandlingsindustriens konkurrencedygtighed. Imidlertid maa hovedaarsagen til de lavere priser i tredjelande undersoeges. Faktisk konstateredes det i 1985, at japanske eksportoerer solgte til dumpingpriser paa det amerikanske marked, og i 1986 og begyndelsen af 1987 konstateredes der dumping paa Faellesskabets marked. EUROBIT's argument indebaerer derfor, at dumping paa EF-markedet boer tolereres for at sikre, at Faellesskabets edb-industri kan opretholde konkurrenceevnen, hvis DRAM-priserne paa markederne i tredjelande er lavere som foelge af dumping. Dette vil vaere i modstrid med det grundlaeggende princip om at sikre redelige konkurrencevilkaar.

(124) Hvad angaar det argument, at de DRAM-forbrugende industriers omkostninger som foelge af indfoerelsen af antidumpingtold vil staa i et staerkt misforhold til eventuelle fordele for klagerne, fastslaar Kommissionen, at den undersoegelse, der er foretaget paa dette omraade af et raadgivningsfirma, ikke indeholder en endelig konklusion, for saa vidt som den dels er ufuldstaendig, dels paa visse omraader er baseret paa oplysninger, som ifoelge Kommissionens undersoegelse er urigtige.

(125) Kommissionen finder, at undersoegelsen er ufuldstaendig, fordi den bl.a. ikke omhandler:

- de meget store tab, som de klagende faellesskabsvirksomheder har lidt, og den fortjeneste, som den forbrugende industri har opnaaet som foelge af dumping

- EF-DRAM-leverandoerernes situation under normale markedsvilkaar og ikke under de vilkaar, der var gaeldende umiddelbart efter, at der havde vaeret tale om betydelig dumpingaktivitet fra de paagaeldende eksportoerers side

- den fremtidige udvikling for Faellesskabets DRAM-industri under normale markedsvilkaar

- de teknologiske fordele paa andre omraader, som foelger af DRAM-produktionen.

(126) Med hensyn til paastanden om, at de amerikanske, koreanske og andre ikke-europaeiske producenter vil have stoerre fordel af hoejere DRAM-priser end klagerne som foelge af et skift i efterspoergslen, finder Kommissionen, at for saa vidt angaar amerikanske leverandoerer er det usandsynligt, at dette vil ske i betragtning af den amerikanske industris nuvaerende situation og markedsandel i Faellesskabet. Hvad angaar koreanske leverandoerer og leverandoerer i andre tredjelande, som ifoelge de foreliggende oplysninger har en begraenset andel af markedet i Faellesskabet, vil Kommissionen tage passende forholdsregler, hvis det viser sig, at saadanne leverandoerer saelger til dumpingpriser.

(127) Hvad angaar det argument, at der ikke boer traeffes foranstaltninger i betragtning af den beskyttelse, der skyldes tolden paa importen af DRAMs, goer Kommissionen opmaerksom paa, at EUROBIT's argument er ensbetydende med at sige, at i tilfaelde, hvor der konstateres skadevoldende dumping, boer den tolereres i det mindste i et omfang svarende til en eventuel told. Kommissionen kan ikke godtage et saadant argument, da det dels vil vaere i modstrid med det generelle princip om, at skadevoldende dumping er retsstridig, dels medfoere, at beslutninger paa toldomraadet goeres virkningsloese.

(127a) Det er korrekt, at der i undersoegelsesperioden og derefter fandtes toldsuspensioner i Faellesskabet for en raekke varer, der er omfattet af denne procedure, Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at det forhold, at der findes toldsuspensioner, ikke har nogen indflydelse paa antidumpingprocedurer, fordi de saet af regler har helt forskellige formaal.

(128) Kommissionen har endelig overvejet de argumenter, der vedroerte klagernes manglende evne til at levere DRAMs i stoerre maengder paa et konkurrencemaessigt grundlag.

Det fremgaar af resultaterne af den foreloebige undersoegelse, at dumpingimporten af DRAMs med oprindelse i Japan har paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, der fremstiller DRAMs, vaesentlig skade og har hindret den i at etablere sig som en levedygtig industri. Siden afslutningen af undersoegelsesperioden er der udfoldet yderligere serioese bestraebelser i form af yderligere investeringer for at sikre en produktion af DRAMs i stoerre maengder i Faellesskabet. Tiden har vist, at disse bestraebelser giver resultater. Kommissionens undersoegelse af investeringer, produktionsplaner og budgetterede omkostninger viser, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vil vaere i stand til paa et marked med redelige konkurrencevilkaar at efterkomme en stor andel af efterspoergslen i Faellesskabet til konkurrencedygtige priser.

(129) Efter at have taget hensyn til de forskellige argumenter, der er fremfoert af alle de beroerte parter, finder Kommissionen, at det paa grundlag af resultaterne af den foreloebige undersoegelse maa fastslaas, at det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets i