RÅDETS RESOLUTION af 7. december 1998 om energieffektivitet i Det Europæiske Fællesskab (98/C 394/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -

som henviser til Rådets resolution af 8. juli 1996 om hvidbogen »En energipolitik for Den Europæiske Union« (1),

som henviser til Rådets resolution af 8. juni 1998 om vedvarende energikilder (2),

som henviser til Rådets resolution af 18. december 1997 om en fællesskabsstrategi til fremme af kombineret kraftvarmeproduktion (3),

som henviser til Rådets konklusioner af 11. maj og 16.-17. juni 1998 om klimaændringer,

som henviser til Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer,

som henviser til energichartertraktaten og protokollen om energieffektivitet og de hermed forbundne miljøaspekter og det paneuropæiske energispareinitiativ,

som henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Cardiff om integrering af miljøhensyn og bæredygtig udvikling inden for alle relevante politikområder,

som henviser til Save II-programmet og til drøftelserne om energirammeprogrammet og til Det Europæiske Fællesskabs femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration,

1) UDTRYKKER TILFREDSHED MED hovedlinjerne i Kommissionens meddelelse om energieffektivitet i Det Europæiske Fællesskab - en strategi for rationel energianvendelse, der kan danne grundlag for udvikling af fællesskabsaktioner til supplering af medlemsstaternes aktioner,

2) LÆGGER VÆGT PÅ det bidrag, effektiv energianvendelse kan yde til forsyningssikkerhed, økonomisk konkurrenceevne og miljøbeskyttelse, og BEKRÆFTER den vigtige rolle, som energieffektivitet vil have for skabelsen af erhvervsmuligheder og for beskæftigelsen, og dens globale og regionale fordele,

3) BEKRÆFTER PÅ NY betydningen af fortsat udvikling og gennemførelse af passende fælles og samordnede politikker og foranstaltninger inden for energieffektivitet som et supplement til de nationale politikker og foranstaltninger, og som tager hensyn til særlige nationale forhold og prioriteter, så Fællesskabet og dets medlemsstater bliver i stand til at opfylde deres respektive forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen; BEKRÆFTER, at sådanne fælles og samordnede politikker og foranstaltninger skal udvikles på en måde, der er i overensstemmelse med energipolitikkens tre hovedmål, dvs. forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og miljøbeskyttelse,

4) BEKRÆFTER, vigtigheden af en fællesskabsstrategi for energieffektivitet, som skal supplere medlemsstaternes politikker; UNDERSTREGER den afgørende rolle, medlemsstaterne skal spille, for at denne strategi kan gennemføres, og HENSTILLER til medlemsstaterne, at de i overensstemmelse med nationale fremgangsmåder udvikler og gennemfører nationale strategier for energieffektivitet, om nødvendigt under hensyn til den strategi, der føres på fællesskabsplan,

5) NOTERER SIG, at Kommissionen i sin meddelelse anslår det økonomiske potentiale for energibesparelse i Fællesskabet som helhed til i år 2010 at ligge på omkring 18 % af energiforbruget i 1995,

6) ER AF DEN OPFATTELSE, at meddelelsens vejledende mål for Fællesskabet som helhed frem til år 2010 om forbedring af det endelige forbrugs energiintensitet med gennemsnitligt yderligere et procentpoint årligt ud over, hvad der ellers ville være opnået, er ambitiøst, og at det vil være en nyttig rettesnor for en forstærket indsats såvel på fællesskabsplan som i medlemsstaterne, idet det dog er nødvendigt at tage hensyn til de forskellige nationale forhold og til energiprisniveauerne,

7) UNDERSTREGER, at der i langt højere grad må gøres opmærksom på energieffektivitet, og at det er nødvendigt, at Fællesskabet og medlemsstaterne på ny tilkendegiver, at rationel energianvendelse ligger dem stærkt på sinde,

8) MENER, at man ikke mindst i betragtning af de nye forpligtelser i medfør af Kyoto-protokollen bør tage de nuværende aktiviteter på EF-plan og nationalt plan med hensyn til energieffektivitet op til fornyet vurdering for om nødvendigt at tilpasse deres sigte samt effektivisere og overvåge dem nøjere,

9) NOTERER SIG, at der fortsat findes mange forskellige hindringer for opfyldelsen af potentialet for energibesparelse, og at det er en udfordring for de offentlige myndigheder at skabe en ramme, inden for hvilken energieffektivitetsinitiativer i erhvervslivet kan udfolde sig, men ER AF DEN OPFATTELSE, at der enten allerede findes egnede foranstaltninger, eller at der kan udvikles foranstaltninger, som kan medvirke til at reducere og fjerne disse hindringer, idet der samtidig tages hensyn til nærhedsprincippet,

10) FINDER, at det er nødvendigt med øget udveksling af oplysninger og andet samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen om politikker, programmer, foranstaltninger og resultater vedrørende energieffektivitet,

11) BEKRÆFTER, at udarbejdelsen af yderligere fællesskabsaktiviteter i samarbejde med medlemsstaterne er ønskelig, f.eks. i forbindelse med de fælles og samordnede politikker og foranstaltninger, som omhandlet i punkt 3; ERINDRER OM sine konklusioner af 11. maj 1998 (energi) og 16.-17. juni 1998 (miljø) med hensyn til energieffektivitet og MENER, at sådanne aktiviteter under hensyn til nærhedsprincippet kan bestå af for eksempel følgende typer af foranstaltninger:

i) øget anvendelse af kraftvarmeproduktion, herunder produktion af fjernvarme og -køling, hvor dette er relevant

ii) øget vægt på især bygningsområdet, men også på energiudnyttelsen i industrien og i husholdningerne

iii) øget og udvidet anvendelse af mærkning, certificering og standardisering

iv) øget udbredelse af information om den bedste praksis i forbindelse med anvendelse af energieffektive teknologier og teknikker

v) øget anvendelse af forhandlingsaftaler og langtidsaftaler om energieffektivitet på et frivilligt grundlag

vi) revision af den gældende lovgivning og udarbejdelse af nye retsakter, herunder om nødvendigt pålæggelse af krav om opfyldelse af minimumseffektivitetsnormer, hvis andre foranstaltninger ikke er egnede

vii) anvendelse af instrumenter som fælles teknologiindkøb i overensstemmelse med konkurrencereglerne og -principperne samt hensyntagen til energieffektivitetsaspektet i procedurerne for offentlige indkøb og gennemførelse af energisyn, hvor det er relevant

viii) øget anvendelse af innovative finansieringsinstrumenter, herunder tredjepartsfinansiering og kontrakter om resultatgaranti.

12) ERKENDER betydningen af at udbrede viden, erfaring og bevidsthed i hele Fællesskabet inden for energieffektivitet og for udviklingen af og støtte til specifikke foranstaltninger og lovgivning, hvor det er hensigtsmæssigt, og behovet for kontinuerlig udvikling af nye og mere effektive foranstaltninger og teknologier; BEKRÆFTER i denne forbindelse betydningen af Save II-programmet, som vil blive en integrerende del af energirammeprogrammet, og af Det Europæiske Fællesskabs femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, navnlig i forhold til små og mellemstore virksomheder.

13) ER OVERBEVIST OM, at det er meget ønskeligt at inkorporere energieffektivitetsaspektet i andre fællesskabspolitikker, når dette er relevant, idet hovedformålene med disse politikker dog skal respekteres; ERKENDER, at andre fællesskabspolitikker, herunder regionalpolitik, forskning og teknologi, transport, industri, forbindelserne med tredjelande samt statsstøtte, kan yde et væsentligt bidrag til fremme af energieffektiviteten.

14) NOTERER sig med opmærksomhed i Kommissionens arbejdsdokument (4) listen over mulige politiske foranstaltninger, der omfatter relevante afgiftsmæssige foranstaltninger på energiområdet, økonomiske incitamenter og andre tilsvarende økonomiske foranstaltninger, der kan bidrage til at nedsætte emissionerne; BEMÆRKER, at drøftelsen på EU-plan fortsættes i Rådets relevante sammensætning.

15) ER AF DEN OPFATTELSE, at eventuelle ændringer med hensyn til energieffektivitet i forbindelse med revisionen af Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte ikke må have en konkurrencefordrejende virkning.

16) OPFORDRER Kommissionen til snarest at fremsætte forslag om en prioriteret handlingsplan for energieffektivitet på grundlag af ovennævnte punkter, navnlig dem, der er medtaget som eksempler i punkt 11. Handlingsplanen bør også tage hensyn til det bidrag, som andre fællesskabspolitikker kan yde til fremme af energieffektiviteten. Den skal angive Fællesskabets og medlemsstaternes ansvarsområder og navnlig indeholde oplysninger om finansiering og tidsplaner.

(1) EFT C 224 af 1.8.1996, s. 1.

(2) EFT C 198 af 24.6.1998, s. 1.

(3) EFT C 4 af 8.1.1998, s. 1.

(4) Energipolitiske valgmuligheder som reaktion på klimaændringerne: Udformning af en energipolitisk strategi efter Kyoto.