DA Den Europæiske Unions Tidende L 345/5

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2166/2005

af 20. december 2005

om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø og om ændring af forordning (EF) nr. 850/98 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Nylig videnskabelig rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) har vist, at fiskeridødeligheden for bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i ICES-afsnit VIIIc og IXa har været så stor, at mængden af kønsmodne individer i havet er blevet reduceret så meget, at disse bestande måske ikke længere er i stand til genopbygge sig selv ved formering, og at bestandene derfor er truet af sammenbrud.

(2) Det er nødvendigt at træffe foranstaltninger til opstilling af flerårige planer for genopretning af disse bestande i overensstemmelse med artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (2).

(3) Formålet med planerne er at genopbygge disse bestande til et niveau, der ligger inden for sikre biologiske grænser, inden for ti år.

(4) Målet bør anses for at være nået, når de berørte bestande baseret på en vurdering foretaget af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) på baggrund af den seneste rådgivning fra ICES anses for at være inden for sikre biologiske grænser.

(5) For at nå dette mål bør fiskeridødeligheden styres, således at den kan nedsættes fra år til år.

(6) Denne styring af fiskeridødeligheden kan ske ved, at der indføres en passende metode til fastsættelse af størrelsen af de samlede tilladte fangstmængder (TAC’er) for de berørte bestande og en ordning, herunder lukkede områder og en begrænsning af antallet af kW-dage, hvorved fiskeriindsatsen i forbindelse med disse bestande begrænses så meget, at det er usandsynligt, at TAC’erne overskrides.

(7) Efter genopretningen bør Rådet på forslag af Kommissionen træffe beslutning om opfølgningsforanstaltninger i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

(8) Der kræves yderligere kontrolforanstaltninger ud over dem, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (3), for at sikre, at foranstaltningerne i nærværende forordning overholdes.

(9) Genopretningen af jomfruhummerbestandene kræver, at visse områder, hvor arten formerer sig, beskyttes mod fiskeri. Derfor bør forordning (EF) nr. 850/98 (4) ændres tilsvarende —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

EMNE OG FORMÅL

Artikel 1

Emne

Ved denne forordning opstilles der en genopretningsplan for følgende bestande (i det følgende benævnt »de berørte bestande«):

a) den sydlige kulmulebestand i afsnit VIIIc og IXa som afgrænset af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES)

b) jomfruhummerbestanden i ICES-afsnit VIIIc

c) jomfruhummerbestanden i ICES-afsnit IXa.

Artikel 2

Genopretningsplanens formål

Genopretningsplanen har til formål at genopbygge de berørte bestande, så de kommer til at ligge inden for sikre biologiske grænser i overensstemmelse med oplysninger fra ICES. Dette betyder:

a) for så vidt angår den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), opnåelse af en gydebiomasse på 35 000 tons i to på hinanden følgende år i henhold til de foreliggende videnskabelige rapporter, eller forøgelse af mængden af kønsmodne individer inden for en periode på ti år, således at der nås op på mindst 35 000 tons. Dette tal justeres i lyset af nye videnskabelige oplysninger fra STECF

b) for så vidt angår de bestande, der er nævnt i artikel 1, litra b) og c), genopbygning af bestandene, så de kommer til at ligge inden for sikre biologiske grænser inden for en periode på ti år.

Artikel 3

Vurdering af genopretningsforanstaltningerne

1. På grundlag af rådgivning fra ICES og STECF vurderer Kommissionen genopretningsforanstaltningernes indvirkning på de berørte bestande og på fiskeriet efter disse bestande i denne forordnings andet anvendelsesår og i hvert af de følgende år.

2. Hvis Kommissionen på grundlag af den årlige vurdering fastslår, at målet i henhold til artikel 2 er nået for en af de berørte bestande, træffer Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen beslutning om for den pågældende bestand at udskifte den genopretningsplan, der er fastsat i denne forordning, med en forvaltningsplan i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

3. Hvis Kommissionen på grundlag af den årlige vurdering fastslår, at en af de berørte bestande ikke viser tilfredsstillende tegn på genopretning, træffer Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen beslutning om supplerende og/eller alternative foranstaltninger for at sikre genopretningen af den berørte bestand.

KAPITEL II

SAMLEDE TILLADTE FANGSTMÆNGDER (TAC)

Artikel 4

Fastsættelse af TAC’er

1. Rådet fastsætter hvert år med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen en TAC for det følgende år for de berørte bestande.

2. TAC’en for den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), fastsættes i henhold til artikel 5.

3. TAC’erne for de bestande, der er nævnt i artikel 1, litra b) og c), fastsættes i henhold til artikel 6.

Artikel 5

Proceduren for fastsættelse af TAC’en for den sydlige kulmulebestand

1. Hvis STECF ud fra den seneste ICES-rapport har anslået fiskeridødeligheden for den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), til over 0,3 pr. år, må TAC’en ikke overstige en fangstmængde, der efter en videnskabelig vurdering foretaget af STECF ud fra den seneste ICES-rapport vil resultere i en nedsættelse på 10 % i fiskeridødeligheden i året for TAC’ens anvendelse i forhold til den fiskeridødelighed, der blev anslået for det foregående år.

2. Hvis STECF ud fra den seneste ICES-rapport har anslået fiskeridødeligheden for den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), til højst 0,3 pr. år, fastsættes TAC’en til en fangstmængde, der efter en videnskabelig vurdering foretaget af STECF ud fra den seneste ICES-rapport vil resultere i en fiskeridødelighed på 0,27 pr. år i året for TAC’ens anvendelse.

3. Hvis STECF ud fra den seneste ICES-rapport kun er i stand til at beregne en fangstmængde, der svarer til den dødelighed, der er anført i stk. 1 og 2, for en del af ICES-afsnit VIIIc og IXa, fastsættes TAC’en til en fangstmængde, der er i overensstemmelse med både:

a) den fangstmængde, der svarer til den angivne dødelighed i det område, der er omfattet af den videnskabelige rådgivning, og

b) opretholdelse af et konstant fangstforhold mellem det område, der er omfattet af den videnskabelige rådgivning, og afsnit VIIIc og IXa som helhed. Forholdet udregnes på grundlag af fangsterne i de tre år, der går forud for det år, hvor afgørelsen træffes.

Den anvendte beregningsmetode er den, der er fastsat i bilaget til denne forordning.

Artikel 6

Proceduren for fastsættelse af TAC’erne for jomfruhummerbestandene

Baseret på STECF’s seneste videnskabelige vurdering fastsættes TAC’erne for de bestande, der er nævnt i artikel 1, litra b) og c), på et niveau, der resulterer i den samme relative ændring af fiskeridødeligheden som den, der opnås for den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), ved anvendelsen af artikel 5.

Artikel 7

Begrænsninger af udsvinget i TAC’er

Fra og med det første år af denne forordnings anvendelse gælder følgende regler:

a) Hvis anvendelsen af artikel 5 eller 6 medfører en TAC, der ligger mere end 15 % over TAC’en for det foregående år, vedtager Rådet en TAC, som højst ligger 15 % over TAC’en for det pågældende år.

b) Hvis anvendelsen af artikel 5 eller 6 medfører en TAC, der ligger mere end 15 % under TAC’en for det foregående år, vedtager Rådet en TAC, som højst ligger 15 % under TAC’en for det pågældende år.

KAPITEL III

BEGRÆNSNING AF FISKERIINDSATSEN

Artikel 8

Begrænsning af fiskeriindsatsen

1. De TAC’er, der er angivet i kapitel II, suppleres med en ordning med begrænsninger af fiskeriindsatsen på grundlag af geografiske områder og grupper af fiskeriredskaber og de hertil knyttede betingelser for anvendelsen af disse fiskerimuligheder, der er angivet i bilag IVb til Rådets forordning (EF) nr. 27/2005 af 22. december 2004 om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (5).

2. Rådet træffer hvert år med kvalificeret flertal på grundlag af et forslag fra Kommissionen afgørelse om en tilpasning af det højeste antal fiskedage for fartøjer, der er omfattet af den i stk. 1 nævnte ordning med begrænsninger af fiskeriindsatsen. Tilpasningen skal svare til den årlige tilpasning af fiskeridødeligheden, som af ICES og STECF er anslået til at stemme overens med den fiskeridødelighed, der er fastsat i henhold til den i artikel 5 beskrevne metode.

3. Uanset stk. 1 og 2 kan hver berørt medlemsstat anvende en anden metode til forvaltning af fiskeriindsatsen i den del af område IXa, som ligger øst for 7°23′48″ V målt i henhold til WGS84-standarden. En sådan metode fastsætter et referenceniveau for fiskeriindsatsen, som er lig med fiskeriindsatsen i 2005. For 2006 og de følgende år tilpasses fiskeriindsatsen med en mængde, som Rådet træffer afgørelse om med kvalificeret flertal på grundlag af et forslag fra Kommissionen. Denne tilpasning foreslås under hensyntagen til den seneste rådgivning fra STECF, som er baseret på den seneste rapport fra ICES. Hvis Rådet ikke har truffet nogen afgørelse, sikrer de berørte medlemsstater, at fiskeriindsatsen ikke overstiger referenceniveauet.

4. Kommissionen kan anmode hver medlemsstat, der benytter undtagelsen i stk. 3, om at forelægge en rapport om anvendelsen af en anden metode til forvaltning af fiskeriindsatsen. Kommissionen sender denne rapport til alle øvrige medlemsstater.

5. Ved anvendelsen af stk. 3 måles fiskeriindsatsen som summen i et kalenderår af produkterne for alle relevante fartøjer af deres installerede maskineffekt målt i kW og antallet af deres fiskedage i området.

KAPITEL IV

KONTROL, INSPEKTION OG OVERVÅGNING

Artikel 9

Tolerancemargen

1. Uanset artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster (6), er den tilladte tolerancemargen ved vurdering af ombordværende mængder af de berørte bestande i kg 8 % af tallet i logbogen. Såfremt der ikke er fastsat en områdekoefficient i EF-lovgivningen, gælder den områdekoefficient, der er fastlagt af den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis mængden af de berørte bestande om bord er under 50 kg.

Artikel 10

Vejning af landinger

Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder sørger for, at enhver mængde af den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), på over 300 kg og/eller af de bestande, der er nævnt i artikel 1, litra b) og/eller c), på over 150 kg, der er fanget i de geografiske områder, som er nævnt i artikel 1, vejes på vægte i en auktionshal inden salg.

Artikel 11

Forudgående meddelelse

Føreren af et EF-fiskerfartøj, der har været i de områder, der er nævnt i artikel 1, og som ønsker at omlade en ombordværende mængde af de berørte bestande eller at lande en mængde af de berørte bestande i en havn eller på et landingssted i et tredjeland, giver mindst 24 timer før omladning eller landing i et tredjeland myndighederne i flagmedlemsstaten meddelelse om:

— navnet på havnen eller landingsstedet

— det anslåede tidspunkt for ankomst til den pågældende havn eller det pågældende landingssted

— mængden i kg levende vægt af alle arter, af hvilke der findes mere end 50 kg om bord.

Denne meddelelse kan også gives af en stedfortræder for fiskerfartøjets fører.

Artikel 12

Separat stuvning af sydlig kulmule og jomfruhummer

1. Hvis et fartøj har mere end 50 kg af den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), om bord, er det forbudt om bord på EF-fartøjer at opbevare de bestande, der er nævnt i artikel 1, uanset mængde, blandet med andre arter af marine organismer i en hvilken som helst beholder.

2. Førere af EF-fiskerfartøjer yder medlemsstaternes inspektører den bistand, der er nødvendig, for at de kan krydstjekke de mængder af de berørte bestande, der er anført i logbogen, med de ombordværende fangster af disse arter.

Artikel 13

Transport af sydlig kulmule og jomfruhummer

1. En medlemsstats myndigheder kan kræve, at enhver mængde af den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), på over 300 kg eller af de bestande, der er nævnt i artikel 1, litra b) og/eller c), på over 150 kg, der er fanget i de geografiske områder, som er nævnt i artikel 1, og hvis første landing finder sted i den pågældende medlemsstat, vejes, inden den transporteres til et andet sted fra den første landingshavn.

2. Uanset artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2847/93 ledsages mængder af den bestand, der er nævnt i artikel 1, litra a), på over 300 kg, der transporteres til et andet sted end landings- eller importstedet, af en kopi af en af de opgørelser over mængderne af de transporterede arter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93. Undtagelsen i henhold til artikel 13, stk. 4, litra b), i forordning (EØF) nr. 2847/93 finder ikke anvendelse.

Artikel 14

Det særlige kontrolprogram

Uanset artikel 34c, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 kan det særlige kontrolprogram for de berørte bestande løbe i over to år fra dets ikrafttrædelsesdato.

KAPITEL V

ÆNDRINGER AF FORORDNING (EF) NR. 850/98

Artikel 15

Restriktioner i fiskeriet efter jomfruhummer

I forordning (EF) nr. 850/98 indsættes følgende artikel:

»Artikel 29b Restriktioner i fiskeriet efter jomfruhummer 1. I de nedenfor angivne perioder er fiskeri med: i) bundtrawl eller lignende trukne redskaber, der har kontakt med havbunden, og ii) tejner forbudt i de geografiske områder, der afgrænses af kompaslinjer gennem følgende skæringspunkter målt i henhold til WGS84-standarden: a) fra 1. juni til 31. august: 42°23′ N, 08°57′ V 42°00′ N, 08°57′ V 42°00′ N, 09°14′ V 42°04′ N, 09°14′ V 42°09′ N, 09°09′ V 42°12′ N, 09°09′ V 42°23′ N, 09°15′ V 42°23′ N, 08°57′ V b) fra 1. maj til 31. august: 37°45′ N, 09°00′ V 38°10′ N, 09°00′ V 38°10′ N, 09°15′ V 37°45′ N, 09°20′ V. 2. Uanset forbuddet i stk. 1 er fiskeri med bundtrawl eller lignende trukne redskaber, der har kontakt med havbunden, tilladt i det geografiske område og i den periode, der er angivet i stk. 1, litra b), forudsat at bifangsten af jomfruhummer ikke overstiger 2 % af den samlede vægt af hele fangsten. 3. Uanset forbuddet i stk. 1 er fiskeri med tejner, der ikke fanger jomfruhummer, tilladt i det geografiske område og i den periode, der er angivet i stk. 1, litra b). 4. I de geografiske områder og uden for de perioder, der er angivet i stk. 1, må bifangsten af jomfruhummer ikke overstige 5 % af fangstens samlede vægt. 5. I de geografiske områder og uden for de perioder, der er angivet i stk. 1, sikrer den enkelte medlemsstat, at fiskeriindsatsniveauet for fartøjer, der anvender bundtrawl eller lignende trukne redskaber, der har kontakt med havbunden, ikke overstiger fiskeriindsatsniveauet for den pågældende medlemsstats fartøjer i de samme perioder og i de samme geografiske områder i 2004. 6. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet med henblik på at opfylde den forpligtelse, der er fastsat i stk. 5. Finder Kommissionen, at en medlemsstats foranstaltninger ikke opfylder forpligtelsen, kan den foreslå ændringer til foranstaltningerne. Såfremt der ikke er enighed om foranstaltningerne mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat, kan Kommissionen vedtage foranstaltninger efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 (7).

Artikel 16

Rapport om genopretningsplanen

Kommissionen aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om konklusionerne vedrørende anvendelsen af genopretningsplanen for de berørte bestande, herunder foreliggende socio-økonomiske data i tilknytning til planen. Rapporten forelægges senest den 17. januar 2010.

KAPITEL VI

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 17

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2005. På Rådets vegne M. BECKETT Formand

(1) Udtalelse af 14.4.2005 (Endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

(3) EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 768/2005 (EUT L 128 af 21.5.2005, s. 1).

(4) EFT L 125 af 27.4.1998, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1568/2005 (EUT L 252 af 28.9.2005, s. 2).

(5) EUT L 12 af 14.1.2005, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1936/2005 (EUT L 311 af 26.11.2005, s. 1).

(6) EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1804/2005 (EUT L 290 af 4.11.2005, s. 10).