DA Den Europæiske Unions Tidende L 171/66

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2016/1012

af 8. juni 2016

om zootekniske og genealogiske betingelser for avl, handel med og indførsel til Unionen af racerene avlsdyr, hybridavlssvin og avlsmateriale herfra og om ændring af forordning (EU) nr. 652/2014, Rådets direktiv 89/608/EØF og 90/425/EØF og ophævelse af visse retsakter på området for dyreavl (»dyreavlsforordning«)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Avl af dyr af arterne kvæg, svin, får, geder og heste indtager i økonomisk og social henseende en strategisk rolle i Unionens landbrug og bidrager til Unionens kulturarv. Denne landbrugsaktivitet, der bidrager til Unionens fødevaresikkerhed, er en indtægtskilde for landbrugsbefolkningen. Avl af dyr af disse arter fremmes bedst ved at tilskynde til anvendelsen af racerene avlsdyr eller hybridavlssvin af registreret høj genetisk kvalitet.

(2) Som led i deres landbrugspolitik har medlemsstaterne derfor altid bestræbt sig på at fremme produktionen af husdyr med særlige genetiske karakteristika ved at fastsætte standarder, i nogle tilfælde via offentlige investeringer. Indbyrdes forskellige standarder kan skabe tekniske hindringer for handel med og indførsel til Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra.

(3) Den retlige ramme for EU-retten om avl af racerene avlsdyr af arterne kvæg, svin, får, geder og heste samt hybridavlssvin udgøres af Rådets direktiv 88/661/EØF (3), 89/361/EØF (4), 90/427/EØF (5), 91/174/EØF (6), 94/28/EF (7) og 2009/157/EF (8). Formålet med disse direktiver var at udvikle husdyravl i Unionen og samtidig regulere handelen med og indførslen til Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra og derved opretholde konkurrenceevnen for EU-dyreavlssektoren.

(4) Rådets direktiv 87/328/EØF (9), 90/118/EØF (10) og 90/119/EØF (11) blev vedtaget for at forhindre medlemsstaterne i at opretholde eller vedtage nationale bestemmelser vedrørende accept af avlskvæg og -svin til avlsbrug samt produktion og anvendelse af sæd, oocytter og embryoner fra disse dyr, som kunne udgøre et forbud mod eller en begrænsning af samhandelen eller lægge hindringer i vejen herfor, hvad enten der er tale om naturlig bedækning, kunstig inseminering eller opsamling af sæd, oocytter eller embryoner.

(5) Efter at have hørt medlemsstaterne gennem Den Stående Zootekniske Komité, som blev oprettet ved Rådets afgørelse 77/505/EØF (12), vedtog Kommissionen på grundlag af direktiv 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/427/EØF, 91/174/EØF, 94/28/EF og 2009/157/EF en række beslutninger, der fastsætter artsspecifikke kriterier for godkendelse eller anerkendelse af avlsorganisationer og avlerforeninger, om indførelse af avlsdyr i stambøger, om godkendelse af racerene avlsfår og -geder til avl og kunstig inseminering, om individafprøvning og avlsværdivurdering af avlskvæg, -svin, -får og -geder samt om udstedelse af afstamningscertifikater eller zootekniske certifikater til brug ved handel med avlsdyr og avlsmateriale herfra.

(6) Kommissionen fastlagde også en liste over avlsenheder i tredjelande samt standardafstamningscertifikater eller zootekniske standardcertifikater til brug ved indførsel til Unionen af avlsdyr og sæd, æg og embryoner herfra.

(7) Direktiv 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/427/EØF, 91/174/EØF, 94/28/EF og 2009/157/EF svarer stort set til hinanden i opbygning og indhold. Flere af disse direktiver er blevet ændret med tiden. Af hensyn til enkelheden og sammenhængen i EU-retten bør de i disse direktiver fastsatte EU-bestemmelser strømlines.

(8) Kommissionen har over de sidste 20 år måttet reagere på et betydeligt antal klager fra avlere og operatører, der gennemfører avlsprogrammer, vedrørende gennemførelsen af direktiverne i national ret og fortolkningen af EU-retsakter om dyreavl i forskellige medlemsstater. For at sikre en ensartet anvendelse af EU-bestemmelserne om avlsdyr og for at undgå hindringer for handelen med avlsdyr og avlsmateriale herfra som følge af indbyrdes forskelle mellem de nationale bestemmelser til gennemførelse af disse direktiver bør de zootekniske og genealogiske betingelser for handel med og indførsel til Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra fastsættes ved en forordning.

(9) Erfaringen har desuden vist, at det for at lette anvendelsen af bestemmelserne i disse direktiver er nødvendigt at anvende mere præcise formuleringer i en række af deres bestemmelser sammen med en ensartet terminologi, som er standard i alle medlemsstater. Af hensyn til klarheden og sammenhængen i EU-retten bør der ligeledes fastsættes flere definitioner, herunder en definition af »race«.

(10) Bestræbelserne på at sikre konkurrenceevnen i dyreavlssektoren bør ikke medføre, at racer, hvis karakteristika er tilpasset særlige biofysiske omstændigheder, forsvinder. Hvis deres population er for lille, kan der være risiko for, at lokale racer mister genetisk mangfoldighed. Som en vigtig del af landbrugets biodiversitet tilvejebringer dyregenetiske ressourcer et afgørende grundlag for en bæredygtig udvikling af husdyrholdsektoren og giver mulighed for at tilpasse dyrene til foranderlige miljøer, produktionsvilkår samt markeds- og forbrugerefterspørgsel. EU-retsakter om dyreavl bør således bidrage til bevarelsen af dyregenetiske ressourcer, til beskyttelsen af biodiversitet og til fremstillingen af traditionelle regionale kvalitetsprodukter, som er afhængige af lokale husdyrracers specifikke arvelige karakteristika. EU-retsakter bør også fremme rentable avlsprogrammer med henblik på forbedring af racer, og navnlig, når det drejer sig om udryddelsestruede racer eller autoktone racer, som ikke er almindeligt udbredte i Unionen, med henblik på bevarelsen af racer og bevarelsen af den genetiske mangfoldighed inden for og imellem racer.

(11) Gennem udvælgelse og avl er der opnået betydelige fremskridt med hensyn til udviklingen af egenskaber, der vedrører husdyrs produktivitet, hvilket på bedriftsplan har medført reducerede produktionsomkostninger. Dette har imidlertid i nogle tilfælde ført til uønskede bivirkninger, som har givet anledning til bekymringer i samfundet om dyrevelfærd og miljørelaterede spørgsmål. Anvendelsen af genomforskning og avancerede informationsteknologier som »precision livestock farming« — der gør det muligt at registrere store datamængder om alternative egenskaber, som er direkte eller indirekte relateret til dyrevelfærds- og bæredygtighedsspørgsmål — rummer et betydeligt potentiale til at imødegå bekymringer i samfundet og opfylde målene om bæredygtig dyreavl for så vidt angår forbedret ressourceeffektivitet og den øgede modstandsdygtighed og robusthed hos dyrene. Indsamlingen af data om disse alternative egenskaber bør indtage en mere betydningsfuld plads inden for rammerne af avlsprogrammerne og bør gives en mere fremtrædende plads ved fastlæggelsen af udvælgelsesmålene. I denne forbindelse bør genetiske ressourcer fra udryddelsestruede racer anses som værende en genpulje, der potentielt kan bidrage til at nå disse dyrevelfærds- og bæredygtighedsmål.

(12) Denne forordning bør finde anvendelse på avlsdyr af arterne kvæg, svin, får, geder og heste og avlsmateriale herfra, når det er hensigten, at disse dyr eller det afkom, der stammer fra dette avlsmateriale, skal indføres som racerene avlsdyr i en stambog eller registreres som hybridavlssvin i et avlsregister, navnlig med henblik på handel inden for Unionen, herunder inden for en medlemsstat, eller indførsel til Unionen af disse avlsdyr og avlsmateriale herfra.

(13) Begrebet »avlsdyr« eller »racerent avlsdyr« bør ikke forstås således, at det kun omfatter dyr, der stadig besidder deres reproduktive funktion. Kastrerede dyr kunne rent faktisk bidrage med deres genealogiske og zootekniske data til vurderingen af avlspopulationens genetiske kvalitet og dermed til fuldstændigheden af klassificeringen af avlsdyr på grundlag af disse resultater. Afhængigt af avlsprogrammets målsætninger vil mangel på eller tab af data som følge af den eksplicitte udelukkelse af kastrerede dyr fra indførelse i en stambog eller et avlsregister sandsynligvis påvirke resultaterne af vurderingen af den genetiske kvalitet af avlsdyr, som er genetisk beslægtede med disse kastrerede dyr.

(14) Formålet med denne forordnings bestemmelser om racerene avlsdyr bør være at give adgang til handel på grundlag af aftalte principper for anerkendelsen af raceforeninger, der forvalter racer, og for godkendelsen af deres respektive avlsprogrammer. Der bør ved denne forordning ligeledes fastsættes bestemmelser om indførelse af racerene avlsdyr i stambøgernes hovedafsnit og, hvor de findes, i de forskellige meritklasser i hovedafsnittet. Der bør endvidere fastsættes bestemmelser om individafprøvning og avlsværdivurdering og bestemmelser om accepten af avlsdyr til avl samt indholdet af de zootekniske certifikater.

(15) Tilsvarende bør formålet med denne forordnings bestemmelser om hybridavlssvin være at give adgang til handel baseret på aftalte principper for anerkendelsen af avlsforetagender, der forvalter forskellige racer, linjer eller krydsninger af avlssvin, og godkendelsen af deres avlsprogrammer. Der bør ved forordningen ligeledes fastsættes bestemmelser om registreringen af hybridavlssvin i avlsregistre. Der bør endvidere fastsættes bestemmelser om individafprøvning og avlsværdivurdering samt bestemmelser om accepten af hybridavlssvin til avl, ligesom det bør fastsættes, hvad de zootekniske certifikater skal indeholde.

(16) Det er ikke hensigtsmæssigt, at spørgsmål vedrørende kloning behandles i denne forordning.

(17) Målene for denne forordning, nemlig at sikre en harmoniseret tilgang til handel med og indførsel til Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra samt til den fornødne offentlige kontrol med de avlsprogrammer, der gennemføres af raceforeninger og avlsforetagender, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dens virkninger, kompleksitet samt grænseoverskridende og internationale karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(18) Kvaliteten af de tjenester, der tilbydes af raceforeninger og avlsforetagender, og den måde, de vurderer og klassificerer avlsdyr på, har indvirkning på kvaliteten og nøjagtigheden af de zootekniske og genealogiske oplysninger, der indsamles eller fastlægges vedrørende disse dyr, og på deres værdi på markedet. I overensstemmelse hermed bør der fastsættes bestemmelser om anerkendelsen af raceforeninger og avlsforetagender og godkendelsen af deres avlsprogrammer på grundlag af harmoniserede EU-kriterier. Disse bestemmelser bør også omfatte tilsyn hermed fra medlemsstaternes kompetente myndigheders side for at sikre, at de regler, der fastsættes af raceforeninger og avlsforetagender, ikke giver anledning til forskellige avlsprogrammer og derved skaber tekniske hindringer for handel i Unionen.

(19) Der bør ved denne forordning fastlægges procedurer, som svarer til dem, der er fastlagt ved direktiv 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/427/EØF, 91/174/EØF, 94/28/EF og 2009/157/EF, for listeopførelse af anerkendte raceforeninger og avlsforetagender, herunder ajourføring, videresendelse og offentliggørelse af listerne.

(20) Avlsprogrammer for racerene avlsdyr gennemføres med det overordnede formål at forbedre produktions- og ikke-produktionsegenskaberne for en races dyr eller at bevare en race på en bæredygtig måde. Disse avlsprogrammer bør omfatte et tilstrækkeligt stort antal racerene avlsdyr hos avlerne, som gennem avl og udvælgelse fremmer og udvikler ønskværdige egenskaber hos disse dyr eller sikrer racens bevarelse i overensstemmelse med de mål, der er generel enighed om blandt de avlere, der deltager. Tilsvarende gennemføres avlsprogrammer vedrørende hybridavlssvin med det formål at udvikle ønskværdige egenskaber gennem bevidst krydsavl mellem forskellige racer, linjer og krydsninger af svin. Avlsdyr (racerene eller hybrider), som deltager i et avlsprogram, indføres i en stambog eller et avlsregister, herunder med oplysninger om deres slægtninge i opstigende linje og underkastes, afhængigt af de avlsmål, der er fastsat for avlsprogrammet, individafprøvning eller enhver anden vurdering, der resulterer i registrering af data om egenskaber i forbindelse med dette avlsprograms mål. Når det specifikt er angivet i avlsprogrammet, foretages en avlsværdivurdering for at anslå avlsværdien af dyrene, som følgelig kan klassificeres. Disse avlsværdier og resultaterne af individafprøvningen såvel som de genealogiske oplysninger udgør grundlaget for avl og udvælgelse.

(21) Retten til at blive anerkendt som en raceforening eller et avlsforetagende, der opfylder de fastlagte kriterier, bør være et grundlæggende princip i EU-retten om dyreavl og om det indre marked. Beskyttelsen af en eksisterende anerkendt raceforenings økonomiske aktivitet bør ikke berettige et afslag fra den kompetente myndighed på anerkendelsen af yderligere en raceforening for den samme race eller overtrædelse af principperne for det indre marked. Det samme gælder for godkendelsen af endnu et avlsprogram eller for godkendelsen af den geografiske udvidelse af et eksisterende avlsprogram, der gennemføres med den samme race eller med avlsdyr af den samme race, der kan hentes fra avlspopulationen i en raceforening, der allerede gennemfører et avlsprogram for denne race. Den kompetente myndighed bør dog, når der i en medlemsstat allerede er en eller flere raceforening(er), der gennemfører et godkendt avlsprogram for en given race, i visse særlige tilfælde have mulighed for at afslå at godkende endnu et avlsprogram for den samme race, selv om dette avlsprogram overholder alle de nødvendige krav til godkendelse. En begrundelse for afslag kunne være, at godkendelsen af endnu et avlsprogram for den samme race ville udgøre en fare for bevarelsen af denne race eller af den genetiske mangfoldighed inden for denne race i denne medlemsstat. Bevarelsen af denne race kunne navnlig blive kompromitteret som følge af opsplitningen af avlspopulationen, som eventuelt kunne føre til øget indavl, til en stigende forekomst af observerede genetiske defekter, til forringede udvælgelsesmuligheder eller til ringere adgang for avlerne til racerene avlsdyr eller avlsmaterialet herfra. En anden begrundelse for afslag kunne være knyttet til uoverensstemmelser mellem de fastsatte avlskarakteristika eller avlsprogrammernes primære mål. Faktisk bør den kompetente myndighed have mulighed for uafhængigt af avlsprogrammets formål, nemlig bevarelsen af racen eller forbedringen af racen, at afvise at godkende endnu et avlsprogram vedrørende den samme race, når forskelle mellem de to avlsprogrammers primære mål eller væsentlige egenskaber ved de avlskarakteristika, der er fastsat for disse avlsprogrammer, vil føre til effektivitetstab for så vidt angår de genetiske fremskridt mod disse mål eller disse egenskaber eller eventuelle andre dermed forbundne egenskaber, eller hvis en udveksling af dyr mellem de to avlspopulationer ville indebære en risiko for fravælgelse eller bortavl af disse væsentlige egenskaber i den oprindelige avlspopulation. Endelig bør en kompetent myndighed også, når der er tale om en udryddelsestruet race eller en autokton race, som ikke er almindeligt udbredt i et eller flere af Unionens områder, have mulighed for at afvise at godkende endnu et avlsprogram for den samme race med den begrundelse, at dette yderligere avlsprogram vil være til hinder for, at det eksisterende avlsprogram kan gennemføres effektivt, navnlig på grund af manglende koordination eller udveksling af genealogiske eller zootekniske oplysninger, der medfører, at der ikke opnås fordele af den fælles vurdering af indsamlede data for denne race. I tilfælde af afslag på godkendelse af et avlsprogram bør den kompetente myndighed altid give ansøgerne en begrundet forklaring og give dem ret til at klage over dette afslag.

(22) Avlere bør have ret til at udforme og gennemføre et avlsprogram til eget brug, uden at dette skal godkendes af de kompetente myndigheder. Hver enkelt medlemsstat eller dens kompetente myndigheder bør dog bevare muligheden for at regulere disse aktiviteter, navnlig så snart et sådant avlsprogram fører til forretningstransaktioner vedrørende avlsdyr eller avlsmaterialet herfra eller bringer et allerede eksisterende godkendt avlsprogram for den samme race i fare.

(23) Hvis formålet med avlsprogrammet er at bevare racen, kan kravene til avlsprogrammet suppleres med ex situ og in situ bevaringsforanstaltninger eller eventuelle andre redskaber til at overvåge racens tilstand, hvilket vil sikre en langsigtet, bæredygtig bevarelse af denne race. Det bør være muligt at fastsætte disse tiltag i avlsprogrammet.

(24) Avlerforeninger, avlsorganisationer, herunder avlsorganisationer, der er private virksomheder, eller offentlige organer bør kun anerkendes som raceforeninger, når de har avlere, der deltager i deres avlsprogrammer, og når de sikrer, at disse avlere har frit valg ved udvælgelsen og avlen af deres racerene avlsdyr, ret til at få afkom af disse dyr indført i deres stambøger og mulighed for at eje disse dyr.

(25) Inden der gennemføres ændringer i de godkendte avlsprogrammer, bør en raceforening eller et avlsforetagende forelægge disse ændringer for den kompetente myndighed, som har anerkendt denne raceforening eller dette avlsforetagende. For at undgå en unødig administrativ byrde for den kompetente myndighed og raceforeningen eller avlsforetagendet bør kun ændringer, der må forventes at have betydelig indvirkning på avlsprogrammet, meddeles den kompetente myndighed af raceforeningen eller avlsforetagendet. Disse ændringer bør navnlig omfatte udvidelse af det geografiske område, ændringer i avlsprogrammets formål eller mål for udvælgelse og avl, ændringer i beskrivelsen af racens karakteristika eller i uddelegeringen af opgaver til tredjepart, samt væsentlige ændringer i registreringssystemet for afstamning eller i de metoder, der benyttes til individafprøvning og avlsværdivurdering, og alle andre ændringer, som den kompetente myndighed anser for at være en væsentlig ændring af avlsprogrammet. Uanset den obligatoriske fremsendelse af betydelige ændringer til den kompetente myndighed bør raceforeningen eller avlsforetagendet på den kompetente myndigheds anmodning forelægge denne en ajourført version af avlsprogrammet.

(26) Når der er et erkendt behov for at fastholde eller fremme udviklingen af en race i et bestemt område, eller hvis der er tale om en udryddelsestruet race, bør den kompetente myndighed selv have mulighed for midlertidigt at gennemføre et avlsprogram for denne race, forudsat at der reelt ikke allerede findes noget avlsprogram for denne race. En kompetent myndighed, der gennemfører et sådant avlsprogram, bør imidlertid ikke længere have denne mulighed, hvis det er muligt, at avlsprogrammet kan overdrages til en operatør, der opfylder de nødvendige krav til en korrekt gennemførelse af dette avlsprogram.

(27) Eftersom bevarelsen af udryddelsestruede arter forudsætter, at der oprettes og anerkendes raceforeninger med et begrænset antal avlsdyr, som deltager i deres avlsprogrammer, bør avlspopulationens størrelse generelt ikke anses for at være et afgørende krav for anerkendelsen af raceforeninger, der forvalter udryddelsestruede racer, eller for godkendelsen af deres avlsprogrammer, navnlig da anerkendelsen gives i nationalt regi.

(28) Der bør i denne forordning fastsættes specifikke bestemmelser, navnlig om opgradering fra det supplerende afsnit til hovedafsnittet og om undtagelser fra individafprøvning og avlsværdivurdering, for at tage hensyn til udryddelsestruede racers særlige status.

(29) Unionen er kontraherende part i konventionen om den biologiske mangfoldighed, godkendt ved Rådets afgørelse 93/626/EØF (13), hvis målsætninger navnlig er bevarelse af den biologiske mangfoldighed, bæredygtig anvendelse af dens elementer og rimelig og ligelig fordeling af de fordele, der følger af udnyttelsen af genetiske ressourcer. Konventionen specificerer, at de kontraherende parter har suveræn ret over deres biologiske ressourcer, og at de er ansvarlige for bevarelse af den biologiske mangfoldighed og for bæredygtig anvendelse af deres biologiske ressourcer. Unionen er også part i Nagoyaprotokollen om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig fordeling af de fordele, der opstår ved udnyttelse af disse ressourcer, til konventionen om den biologiske mangfoldighed, godkendt ved Rådets afgørelse 2014/283/EU (14). Denne forordning bør derfor, hvor det er relevant, tage højde for konventionen om den biologiske mangfoldighed og for Nagoyaprotokollen og bør finde anvendelse, uden at det berører Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 511/2014 (15).

(30) Raceforeninger og avlsforetagender, der er anerkendt i én medlemsstat, bør have mulighed for at gennemføre deres godkendte avlsprogram i en eller flere andre medlemsstater, således at man sikrer den bedst mulige anvendelse i Unionen af avlsdyr af høj genetisk værdi. Til dette formål bør en forenklet anmeldelsesprocedure sikre, at den anden medlemsstats kompetente myndighed er orienteret om hensigten om at gennemføre grænseoverskridende aktiviteter. Sæsonbetonede flytninger af avlsdyr inden for en medlemsstats grænser, eller som finder sted mellem flere medlemsstater, bør dog ikke indebære en obligatorisk udvidelse af det geografiske område.

(31) Det grænseoverskridende samarbejde mellem de raceforeninger og mellem de avlsforetagender, der ønsker at engagere sig deri, bør lettes, samtidig med at den frie erhvervsudøvelse sikres, og hindringer for den frie bevægelighed for avlsdyr og avlsmateriale herfra fjernes.

(32) Eftersom en kompetent myndighed kunne være nødt til at godkende flere avlsprogrammer, som gennemføres af en raceforening eller et avlsforetagende, den har anerkendt, og eftersom en kompetent myndighed kunne være nødt til at godkende, at avlsprogrammer, der gennemføres af en raceforening eller et avlsforetagende, som er anerkendt i en anden medlemsstat, udvides til dens område, bør anerkendelsen af en raceforening eller et avlsforetagende adskilles fra godkendelsen af dens/dets avlsprogrammer. Den kompetente myndighed bør imidlertid i forbindelse med vurderingen af en ansøgning om anerkendelse som raceforening eller avlsforetagende også forelægges en ansøgning om godkendelse af mindst ét avlsprogram.

(33) En række klager, som Kommissionen har behandlet i de foregående år, lader slutte, at der ved denne forordning bør fastsættes klare bestemmelser om forholdet mellem den raceforening, der opretter en datterstambog for en bestemt race af racerene avlsdyr af hestearterne, og den raceforening, der gør gældende, at den har oprettet den oprindelige stambog for denne race.

(34) Det er nødvendigt at præcisere forholdet mellem avlere og raceforeninger, navnlig for at sikre deres ret til at deltage i avlsprogrammet i det geografiske område, som det er godkendt for, og, hvis der er bestemmelse om medlemsskab, for at sikre at disse avlere har retten til at blive medlemmer. Raceforeninger bør have fastlagte regler med henblik på bilæggelse af tvister med avlere, der deltager i deres avlsprogrammer, og på at sikre, at disse avlere behandles lige. De bør endvidere fastsætte deres egne rettigheder og forpligtelser samt rettigheder og forpligtelser for de avlere, der deltager i deres avlsprogrammer.

(35) Avlere, hvis avlsdyr flyttes sæsonmæssigt inden for en medlemsstats grænser eller et område, der går på tværs af landegrænser, bør have ret til fortsat at deltage i avlsprogrammet, så længe hovedkvarteret for deres bedrift er beliggende inden for dette avlsprograms geografiske område.

(36) Der bør i denne forordning tages højde for den særlige situation, der gør sig gældende i sektoren for hybridavlssvin. De fleste private virksomheder i sektoren for hybridavlssvin har lukkede produktionssystemer og forvalter deres egen avlsdyrbestand. Der bør derfor fastsættes bestemmelse om en række undtagelser for disse foretagender, navnlig hvad angår avleres deltagelse i avlsprogrammet og retten til at registrere hybridavlssvin i avlsregistre.

(37) Definitionen på et »hybridavlssvin« omfatter dyr fra alle niveauer i avls- og udvælgelsespyramiden, som anvendes til at optimere krydsningsavl ved at kombinere særlige fordele ved deres forskellige genotyper og udnytte heterosiseffekterne. Alt efter niveauet i avls- og udvælgelsespyramiden omfatter »hybridavlssvin« racer, linjer eller krydsninger. Således er ikke alle dyr nødvendigvis »hybrider« i traditionel forstand.

(38) De erfaringer, der er gjort, navnlig med anvendelsen af direktiv 90/427/EØF og i mindre grad direktiv 89/361/EØF og 2009/157/EF, viser, at der er behov for mere præcise bestemmelser, som gør det muligt effektivt at løse uoverensstemmelser mellem avlere på den ene side og raceforeninger på den anden side på grundlag af klare vedtægter og veldefinerede rettigheder og forpligtelser for avlerne. Dette opnås bedst, hvis uoverensstemmelserne løses inden for retssystemet i den medlemsstat, hvor de opstår.

(39) Raceforeninger, der opretter og fører stambøger for racerene avlsdyr af arterne kvæg, svin, får, geder og heste, samt andre avlsforetagender end private virksomheder, som opererer i lukkede produktionssystemer, der opretter og fører avlsregistre for hybridavlssvin, bør indføre avlsdyr i deres stambøger eller registrere dem i deres avlsregistre uden at forskelsbehandle på grundlag af dyrenes oprindelsesmedlemsstat eller deres ejere og bør, når det er fastsat i avlsprogrammet, klassificere disse dyr efter deres meritter.

(40) Raceforeninger bør også have mulighed for at oprette supplerende afsnit med henblik på at registrere dyr, der ikke opfylder forældreskabskriterierne, men som af raceforeningerne anses for at leve op til de racekarakteristika, der er fastsat i avlsprogrammet for den pågældende race, med henblik på efterfølgende at avle disse dyr med racerene avlsdyr, der tilhører den race, som er omfattet af avlsprogrammet, således at afkommet kan blive opgraderet til hovedafsnittet i stambogen. De særlige regler for opgradering af disse dyrs afkom til stambogens hovedafsnit bør fastsættes på EU-plan.

(41) Opgradering af afkom til stambøgers hovedafsnit bør kun tillades gennem hundyrets linje, undtagen for så vidt angår hestearterne. For så vidt angår en udryddelsestruet race af arterne kvæg, svin, får og geder samt »hårdføre« fåreracer af hvilke, der ikke findes nok racerene reproduktive handyr, bør medlemsstaterne dog have mulighed for at give raceforeningerne tilladelse til at anvende mindre strenge regler for opgradering af afkommet af disse dyr, som er registreret i de supplerende afsnit, til stambogens hovedafsnit for at undgå en yderligere forringelse af disse racers genetiske mangfoldighed. Ligeledes bør der fastsættes særlige regler, som tillader genoprettelse af racer, som er forsvundet eller er alvorligt i fare for at forsvinde. Medlemsstater, som gør brug af sådanne undtagelser, bør foretage en nøje vurdering af disse avlspopulationers risikostatus og sørge for en sikker forvaltning af de genetiske ressourcer.

(42) Når der er behov for at skabe en ny race ved at sammenkoble egenskaber fra racerene avlsdyr fra forskellige racer eller ved at samle dyr med en tilstrækkelig grad af fysisk lighed, som allerede reproducerer med en tilstrækkelig genetisk stabilitet til, at de kan anses for at have udviklet sig til en ny race, bør raceforeningerne have mulighed for at oprette stambøger og for at gennemføre avlsprogrammer for disse nye racer.

(43) Intet i denne forordning bør forhindre dyr, som er registreret i et supplerende afsnit i en stambog for en bestemt race, i at være omfattet af anvendelsesområdet for forpligtelserne i de miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger, der er nævnt i artikel 28 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (16), og dermed er berettigede til støtte fra de nationale eller regionale myndigheder under deres programmer for udvikling af landdistrikterne.

(44) Hvad angår racerene avlsdyr af hestearterne bør raceforeningerne have mulighed for at fastsætte bestemmelser i deres avlsprogrammer, som forbyder eller begrænser anvendelsen af visse reproduktionsteknikker og af visse racerene avlsdyr, herunder anvendelsen af deres avlsmateriale. Raceforeningerne bør for eksempel kunne anmode om, at afkommet kun må hidrøre fra naturlig parring. Raceforeninger, der anvender dette forbud eller denne begrænsning, bør fastsætte disse bestemmelser i deres avlsprogrammer i overensstemmelse med de bestemmelser, som er fastsat af den raceforening, der fører den oprindelige stambog.

(45) Racerene avlsdyr, der stambogsføres, bør identificeres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 (17).

(46) For så vidt angår racerene avlsdyr af hestearterne fastslår forordning (EU) 2016/429, at de kompetente myndigheder på dyresundhedsområdet for dyr af hestearterne udsteder et enkelt identifikationsdokument for hele dyrets levetid, som skal specificeres yderligere af Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter. For så vidt muligt at strømline det zootekniske certifikat med dette enkelte identifikationsdokument for hele dyrets levetid, med hensyn til indhold og administrativ procedure, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for så vidt angår formatet og indholdet af et enkelt identifikationsdokument for hele dyrets levetid, for dyr af hestearterne.

(47) Internationale private aftaler regulerer, hvorvidt racerene avlsdyr af hestearterne er berettiget til at konkurrere på internationalt plan. I betragtning af hestesektorens internationale dimension bør Kommissionen i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af de relevante delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter tage højde for disse aftaler for at sikre, at disse racerene avlsdyr af hestearterne fortsat er berettiget til at konkurrere på internationalt plan.

(48) Accept af avlsdyr til avlsbrug, og navnlig til naturlig bedækning eller assisteret reproduktion, bør reguleres på EU-plan for at undgå handelshindringer, navnlig i tilfælde, hvor sådanne avlsdyr er blevet underkastet individafprøvning eller avlsværdivurdering i overensstemmelse med bestemmelserne fastsat i denne forordning, navnlig i bilag III.

(49) Det er underforstået, at medlemsstaterne eller deres kompetente myndigheder ikke bør anvende denne forordning til at forbyde, begrænse eller hindre anvendelsen af racerene avlsdyr eller avlsmateriale herfra til fremstilling af dyr, som ikke er bestemt til at blive indført eller registreret som avlsdyr i en stambog eller et avlsregister.

(50) Mens bestemmelserne om individafprøvning og avlsværdivurdering er fastlagt på EU-plan for avlsdyr af arterne kvæg, svin, får og geder, der testes for et bestemt antal egenskaber, har de mange krav vedrørende forskellige racer, anvendelser og udvælgelser af racerene avlsdyr af hestearterne hidtil forhindret en harmonisering af dem. I stedet er racespecifikke regler for individafprøvning og avlsværdivurdering i dag fastsat i den oprindelige stambog for racen.

(51) For at tage højde for den tekniske udvikling, videnskabelige landvindinger eller behovet for at bevare værdifulde genetiske ressourcer bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, med henblik på at ændre denne forordnings bilag III. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen endvidere tillægges gennemførelsesbeføjelser, der gør det muligt for den at fastsætte ensartede og mere detaljerede bestemmelser om individafprøvning og om avlsværdivurderingen af racerene avlsdyr af arterne kvæg, får og geder.

(52) Det bør også være muligt, at individafprøvning eller avlsværdivurdering foretages af en tredjepart udpeget af raceforeningen eller avlsforetagendet eller et offentligt organ, herunder en myndighed, der udøver dette hverv som en selvstændig opgave. Denne tredjepart kan godkendes og vurderes af den kompetente myndighed i forbindelse med godkendelsen af avlsprogrammet. En raceforening eller et avlsforetagende, som udliciterer individafprøvning eller avlsværdivurdering, bør, medmindre andet besluttes af den relevante medlemsstat eller dens kompetente myndigheder, fortsat være ansvarlig for at sikre overholdelsen af de krav, der er gældende for disse aktiviteter, og bør angive den udpegede tredjepart i sit avlsprogram.

(53) Afhængigt af bl.a. arten eller racen kunne der være behov for harmonisering eller forbedring af de metoder til individafprøvning og avlsværdivurdering af racerene avlsdyr, der anvendes af raceforeninger eller af de tredjeparter, de har udpeget. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser, der gør det muligt for den at udpege EU-referencecentre. For om nødvendigt at ændre disse referencecentres opgave bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. Disse EU-referencecentre bør være berettigede til EU-tilskud i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 652/2014 (18). For så vidt angår racerene avlsdyr af kvægarterne udføres disse opgaver af Interbull Centre, et permanent underudvalg under Den Internationale Kontrolforeningsorganisation (ICAR), som er det EU-referencecenter, der er udpeget ved Rådets beslutning 96/463/EF (19).

(54) For at yde støtte til raceforeninger, der forvalter udryddelsestruede racer, når der er et erkendt behov, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser, der gør det muligt for den at udpege EU-referencecentre med ansvar for den særlige opgave at fremme indførelsen eller harmoniseringen af metoder, som disse raceforeninger kan anvende. For om nødvendigt at ændre disse referencecentres opgave bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. Kommissionen bør ved udpegelsen af disse centre og fastlæggelsen af deres opgaver tage behørigt højde for de aktiviteter, der udføres af Det Europæiske Regionale Brændpunkt (ERFP) af nationale koordinatorer for forvaltning af husdyrgenetiske ressourcer, som er blevet oprettet inden for rammerne af Fødevare- og Landbrugsorganisations (FAO's) globale handlingsplan for dyregenetiske ressourcer i Europa. Metoderne, der fastlægges af disse centre, bør ikke være bindende.

(55) Avlere, der deltager i et avlsprogram, bør have ret til at få zootekniske certifikater for deres avlsdyr, som er omfattet af dette avlsprogram, og for avlsmaterialet fra disse dyr. Zootekniske certifikater bør følge avlsdyrene eller avlsmaterialet herfra, når de/det handles eller indføres i Unionen, med henblik på indførelse eller registrering af disse dyr eller af afkommet fra dette avlsmateriale i andre stambøger eller avlsregistre. Zootekniske certifikater bør oplyse avleren om det erhvervede dyrs genetiske kvalitet og afstamning. Sådanne certifikater bør f.eks. udstedes efter behov til at følge avlsdyr i udstillingsøjemed, eller hvis de placeres på teststationer eller insemineringsstationer.

(56) Det bør være underforstået, at denne forordning ikke forbyder medlemsstaterne eller kompetente myndigheder at kræve, at sæd fra racerene avlsdyr af arterne kvæg, svin, får, geder og heste, der er bestemt til kunstig inseminering med henblik på produktion af dyr, som ikke er bestemt til at blive racerene avlsdyr, skal ledsages af oplysninger om dette dyrs kvalitet og afstamning, når den handles. Overordnet set er det håbet, at Unionens dyreavlssektors konkurrenceevne forbedres, ved at avlsdyrs avlsmateriale, og navnlig deres sæd, og de dermed relaterede oplysninger på de zootekniske certifikater også stilles til rådighed for operatører, der reproducerer dyr uden intention om at få deres afkom indført i en stambog.

(57) Indførsel til Unionen og eksport til tredjelande af avlsdyr og avlsmateriale herfra er vigtig for Unionens landbrug. Indførsel til Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra bør derfor ske på betingelser, der er nært sammenlignelige med reglerne for samhandel i Unionen. Avlsdyr og avlsmateriale herfra bør dog kun være berettiget til indførelse i hovedafsnittet i en stambog eller et avlsregister i Unionen, hvis den kontrol, der gennemføres i eksporttredjelandet, sikrer den samme grad af sikkerhed vedrørende oplysninger om afstamning og resultater af individafprøvning og avlsværdivurdering som i Unionen, og hvis de avlsenheder, der leverer disse oplysninger og resultater, er opført på en liste, som Kommissionen fører. Dertil kommer, at avlsenheder i tredjelande ud fra et princip om gensidighed bør acceptere avlsdyr og avlsmateriale herfra fra den pågældende raceforening eller det pågældende avlsforetagende, der er anerkendt i Unionen.

(58) I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (20) skal Kommissionen opstille en varenomenklatur, nemlig »den kombinerede nomenklatur«, eller »KN« i forkortet form, som på en og samme tid opfylder kravene i den fælles toldtarif, statistikken over Fællesskabets udenrigshandel og andre EU-politikker vedrørende import og eksport af varer. Bilag I til nævnte forordning indeholder en liste over KN-koder for racerene avlsdyr af arterne kvæg, svin, får, geder og heste samt for tyresæd, og det fremgår af bilaget, at disse/denne er undtaget fra de bundne afgiftssatser. I så fald skal disse dyr og avlsmateriale herfra ledsages af det relevante zootekniske certifikat, som attesterer deres klassificering som racerene avlsdyr eller avlsmateriale herfra. Hvad angår racerene avlsdyr bør de også ledsages af et dokument, som angiver, om de vil blive indført i en stambog, der føres af en raceforening, eller registreret i et avlsregister, der føres af et avlsforetagende.

(59) Ved indførsel til Unionen underkastes avlsdyr og avlsmateriale herfra veterinærkontrol i henhold til Rådets direktiv 91/496/EØF (21) og 97/78/EF (22). Når det drejer sig om racerene avlsdyr, bør de tillige underkastes den nødvendige kontrol med henblik på anvendelse af undtagelsen fra de bundne afgiftssatser for racerene avlsdyr.

(60) Det er nødvendigt at fastsætte bestemmelser om offentlig kontrol, som foretages for at verificere overholdelsen af de bestemmelser, der er fastsat i nærværende forordning, og om andre offentlige aktiviteter, som gennemføres af de kompetente myndigheder i henhold til nærværende forordning, som er tilpasset dyreavlssektoren. De kompetente myndigheder bør have mulighed for at foretage offentlig kontrol af alle operatører, som er underlagt nærværende forordning, og navnlig af raceforeninger, af avlsforetagender, af tredjeparter, der gennemfører individafprøvning eller avlsværdivurdering, og af avlere, og, hvis de udsteder zootekniske certifikater, af stationer for opsamling og opbevaring af sæd, af stationer for opbevaring af embryoner og af embryoopsamlings- eller produktionshold.

(61) Kompetente myndigheder bør foretage offentlig kontrol for at verificere overholdelsen af de bestemmelser, der er fastsat i nærværende forordning, og de krav, der er fastsat i det godkendte avlsprogram. Denne kontrol kunne omfatte inspektion af udstyr, der anvendes til individafprøvning, eller verifikation af de procedurer, der er fastlagt til registrering af zootekniske og genealogiske data, eller undersøgelse af dokumenter eller systemer, der anvendes til lagring og behandling af sådanne data, der er indsamlet om avlsdyr. Denne undersøgelse kan tage kvalitetskontroller eller kontrolsystemer til sikring af, at de registrerede data er korrekte, med i betragtning, som f.eks. afstamningskontroller, der foretages for at kontrollere et dyrs afstamning. De kompetente myndigheder kunne foretage offentlig kontrol i avleres, raceforeningers eller avlsforetagenders lokaler og kontorer og af deres udstyr samt af avlsdyrene eller avlsmaterialet opsamlet fra disse avlsdyr, som er omfattet af avlsprogrammet.

(62) Når der i denne forordning er en henvisning til »andre offentlige aktiviteter«, bør dette fortolkes som omfattende anerkendelsen af raceforeninger og avlsforetagender, godkendelsen af avlsprogrammer eller leveringen af bistand til andre medlemsstater og tredjelande.

(63) For at sikre en effektiv anvendelse af EU-bestemmelser om avlsdyr og avlsmateriale herfra fastsat i denne forordning er det nødvendigt for medlemsstaternes kompetente myndigheder at samarbejde med hinanden og at yde administrativ bistand, i det omfang det er nødvendigt. I overensstemmelse hermed bør der ved denne forordning fastsættes almindelige bestemmelser om administrativ bistand og samarbejde svarende til dem, der er fastsat i afsnit IV i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (23), med de nødvendige tilpasninger.

(64) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til, når der er dokumentation for, at omfattende, alvorlig manglende overholdelse af EU-retten om dyreavl finder sted i et tredjeland, at vedtage særforanstaltninger for at begrænsevirkningen af en sådan manglende overholdelse.

(65) Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør ligeledes have de nødvendige beføjelser til at håndhæve de zootekniske og genealogiske bestemmelser for avlsdyr, der er fastsat ved denne forordning, herunder suspension af godkendelsen af et avlsprogram eller tilbagekaldelse af anerkendelsen af en raceforening eller et avlsforetagende i tilfælde af manglende overholdelse af denne forordnings bestemmelser.

(66) Kommissionen bør foretage den fornødne kontrol i medlemsstaterne, bl.a. i lyset af resultaterne af den offentlige kontrol, der gennemføres af medlemsstaterne, med henblik på at sikre anvendelsen af denne forordnings bestemmelser i alle medlemsstaterne.

(67) Kommissionen bør foretage den fornødne kontrol i tredjelande med henblik på fastlæggelse af listen over tredjelandsavlsforetagender, hvorfra indførsel til Unionen af avlsdyr og sæd, oocytter og embryoner herfra er tilladt, med henblik på fastsættelse af betingelserne for indførslen til Unionen heraf og med henblik på tilvejebringelse af de zootekniske og genealogiske oplysninger om anvendelsen af ligestillingsaftaler. Kommissionen bør også foretage kontrol i tredjelande, hvis eventuelle tilbagevendende eller nyopståede problemer i forbindelse med avlsdyr eller avlsmaterialet herfra tilsiger det.

(68) Verifikationen af overholdelsen af bestemmelserne i denne forordning ved hjælp af offentlig kontrol er af afgørende betydning for at sikre, at forordningens mål rent faktisk opfyldes i hele Unionen. Mangler i en medlemsstats kontrolsystem kunne i visse tilfælde hindre opfyldelsen af disse mål i væsentlig grad og føre til situationer med udbredt manglende overholdelse af disse bestemmelser. Kommissionen bør derfor have mulighed for at reagere på alvorlige mangler i en medlemsstats kontrolsystem ved at indføre foranstaltninger, der finder anvendelse indtil det tidspunkt, hvor den pågældende medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at rette op på uregelmæssigheden. Sådanne foranstaltninger omfatter forbud mod eller håndhævelse af særlige betingelser for handel med avlsdyr eller avlsmateriale herfra eller eventuelle andre foranstaltninger, som Kommissionen finder passende for at imødegå den udbredte overtrædelse.

(69) Eftersom direktiv 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/427/EØF, 94/28/EF og 2009/157/EF skal ophæves ved og erstattes af denne forordning, er det også nødvendigt at ophæve de kommissionsretsakter, der er vedtaget i henhold til disse direktiver, og, hvor det er nødvendigt, at erstatte dem med enten delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til de respektive beføjelser tillagt i denne forordning. I overensstemmelse hermed bør disse kommissionsretsakter ophæves og, hvor det er nødvendigt, erstattes.

(70) For at sikre en korrekt anvendelse af denne forordning og for at supplere den eller ændre bilag til den bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår fastsættelsen af kravene til individafprøvning og avlsværdivurdering, opgaverne for og kravene til EU-referencecentrenes samt de zootekniske certifikaters indhold og format.

(71) I forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter er det navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016 (24). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter.

(72) Med henblik på at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordnings bestemmelser om standardformularer for de oplysninger, som medlemsstaterne skal give offentligheden vedrørende listen over anerkendte raceforeninger og avlsforetagender, metoderne til kontrol af racerene avlsdyrs identitet, individafprøvningen og avlsværdivurderingen, udpegelsen af EU-referencecentre, standardformularerne for det enkelte identifikationsdokument for hele dyrets levetid til heste, standardformularerne for de zootekniske certifikater, der ledsager avlsdyr og avlsmateriale herfra, anerkendelsen af ækvivalensen af foranstaltninger, der anvendes i et tredjeland, alvorlige uregelmæssigheder i en medlemsstats kontrolsystem, og indførelsen af særlige foranstaltninger vedrørende indførsel i Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (25). Hvis Den Stående Zootekniske Komité ikke afgiver udtalelse, bør Kommissionen ikke vedtage gennemførelsesretsakten.

(73) Bestemmelserne i direktiv 87/328/EØF, 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/118/EØF, 90/119/EØF, 90/427/EØF, 91/174/EØF, 94/28/EF og 2009/157/EF samt beslutning 96/463/EF skal erstattes af bestemmelserne i denne forordning og i Kommissionens delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til de beføjelser, der er tillagt i denne forordning. Nævnte retsakter bør derfor ophæves.

(74) De følgende kommissionsbeslutninger om bl.a. artsspecifikke kriterier for godkendelse eller anerkendelse af avlsorganisationer og avlerforeninger, indførelse af avlsdyr i stambøger, godkendelse til avl og kunstig inseminering, individafprøvning og avlsværdivurdering blev vedtaget i henhold til direktiv 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/427/EØF, 94/28/EF og 2009/157/EF: Kommissionens beslutning 84/247/EØF (26), 84/419/EØF (27), 89/501/EØF (28), 89/502/EØF (29), 89/504/EØF (30), 89/505/EØF (31), 89/507/EØF (32), 90/254/EØF (33), 90/255/EØF (34), 90/256/EØF (35), 90/257/EØF (36), 92/353/EØF (37), 96/78/EF (38) og 2006/427/EF (39). Denne forordning bør fastsætte bestemmelser, som erstatter dem, der er fastsat i disse kommissionsbeslutninger.

(75) Ved denne forordning bør der fastsættes bestemmelser svarende til dem, der er fastsat ved Kommissionens beslutning 92/354/EØF (40).

(76) De følgende kommissionsretsakter blev vedtaget i henhold til direktiv 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/427/EØF, 94/28/EF og 2009/157/EF: Kommissionens beslutning 89/503/EØF (41), 89/506/EØF (42), 90/258/EØF (43), 96/79/EF (44), 96/509/EF (45), 96/510/EF (46) og 2005/379/EF (47) og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/262 (48). Denne forordning bør fastsætte bestemmelser, som erstatter dem, der er fastsat i disse kommissionsretsakter.

(77) For at sikre retlig klarhed og for at undgå overlapning bør de i betragtning 74, 75 og 76 omhandlede kommissionsretsakter ophæves fra anvendelsesdatoen for denne forordning. Desuden bør Kommissionen mindst 18 måneder inden anvendelsesdatoen for denne forordning vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter standardformularerne for præsentationen af de oplysninger, der skal indgå i listen over anerkendte raceforeninger og avlsforetagender, der skal offentliggøres af medlemsstaterne, samt standardformularerne for de zootekniske certifikater for avlsdyr og avlsmateriale herfra. Disse gennemførelsesretsakter bør anvendes fra anvendelsesdatoen for denne forordning.

(78) For at sikre en smidig overgang for avlerorganisationer, avlsorganisationer, avlerforeninger, private virksomheder eller andre organisationer eller foreninger, der er blevet godkendt eller anerkendt med eller uden tidsbegrænsning i henhold til de retsakter, der er ophævet ved denne forordning, og for de avlsprogrammer, der gennemføres af disse operatører, bør disse operatører og deres avlsprogrammer anses for at være anerkendt eller godkendt i henhold til nærværende forordning. Disse operatører bør derfor ikke underlægges procedurerne for anerkendelse, godkendelse og meddelelse af udvidelse af det geografiske område til andre medlemsstater som fastsat i denne forordning, selvom forordningens øvrige bestemmelser bør finde anvendelse på dem. Medlemsstaterne bør sikre, at disse operatører overholder alle de bestemmelser, der er fastsat i nærværende forordning, navnlig ved at gennemføre offentlig risikobaseret kontrol af dem. I tilfælde af manglende overholdelse bør de kompetente myndigheder sikre, at disse operatører træffer de nødvendige foranstaltninger til at rette op på den manglende overholdelse, og, om nødvendigt, suspendere eller tilbagekalde anerkendelsen af disse operatører eller godkendelsen af deres avlsprogrammer.

(79) Kommissionen har for nylig vedtaget et forslag til en ny forordning om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter. Denne nye forordning har til formål at ophæve forordning (EF) nr. 882/2004, Rådets direktiv 89/608/EØF (49), Rådets direktiv 90/425/EØF (50) og direktiv 91/496/EØF og 97/78/EF. Hensigten er desuden at få indarbejdet nogle af de bestemmelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 882/2004 og i disse direktiver, med de nødvendige tilpasninger. Det er imidlertid ikke hensigten, at dyreavl skal henhøre under anvendelsesområdet for nævnte nye forordning. Af hensyn til den juridiske klarhed og retssikkerheden og i afventning af ophævelsen af direktiv 89/608/EØF, 90/425/EØF, 91/496/EØF og 97/78/EF ved nævnte nye forordning er det nødvendigt at slette henvisningerne til »zootekniske« i direktiv 89/608/EØF og 90/425/EØF, mens der ikke er behov for en sådan ændring i direktiv 91/496/EØF og 97/78/EF. Direktiv 89/608/EØF og 90/425/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

(80) Indtil anvendelsesdatoen for artikel 110 i forordning (EU) 2016/429 bør raceforeninger, der gennemfører godkendte avlsprogrammer for racerene avlsdyr af hestearterne fortsat kunne udstede identifikationsdokumenterne for disse racerene avlsdyr i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i direktiv 90/427/EØF.

(81) Denne forordning bør finde anvendelse fra den første dag i den otteogtyvende måned efter datoen for dens ikrafttræden —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes der:

a) zootekniske og genealogiske bestemmelser om handel med og indførsel til Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra

b) bestemmelser om anerkendelse af raceforeninger og avlsforetagender samt om godkendelse af deres avlsprogrammer

c) rettigheder og forpligtelser for avlere, raceforeninger og avlsforetagender

d) bestemmelser om indførelse af avlsdyr i stambøger og avlsregistre og om accept af avlsdyr og avlsmateriale herfra til avl

e) bestemmelser om individafprøvning og avlsværdivurdering af avlsdyr

f) bestemmelser om udstedelse af zootekniske certifikater for avlsdyr og avlsmateriale herfra

g) bestemmelser om gennemførelse af offentlig kontrol, og navnlig kontrol af raceforeninger og avlsforetagender, samt bestemmelser om gennemførelse af andre offentlige aktiviteter

h) bestemmelser om administrativ bistand og samarbejde samt bestemmelser om håndhævelse i medlemsstaterne

i) bestemmelser om Kommissionens gennemførelse af kontrol i medlemsstaterne og tredjelande.

2. Denne forordning finder anvendelse på avlsdyr og avlsmateriale herfra, når disse dyr eller det afkom, der stammer fra dette avlsmateriale, er bestemt til at skulle indføres som racerene avlsdyr i en stambog eller registreres som hybridavlssvin i et avlsregister.

3. Denne forordning finder ikke anvendelse på avlsdyr og avlsmateriale herfra, når disse dyr og dette avlsmateriale er bestemt til tekniske eller videnskabelige forsøg, der udføres under de kompetente myndigheders tilsyn.

4. Artikel 9, stk. 4, artikel 13, artikel 14, stk. 3 og 4, artikel 23 og 24, artikel 28, stk. 2, og artikel 36, stk. 1, finder ikke anvendelse på private virksomheder, der er anerkendt som avlsforetagender, og som opererer i lukkede produktionssystemer.

5. Denne forordning berører ikke medlemsstaternes ret til at træffe nationale foranstaltninger med henblik på at regulere gennemførelsen af avlsprogrammer, der ikke er blevet godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvor det er relevant, artikel 12.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »dyr«: et husdyr af:

a) kvægarterne (Bos taurus, Bos indicus og Bubalus bubalis)

b) svinearterne (Sus scrofa)

c) fårearterne (Ovis aries)

d) gedearterne (Capra hircus), eller

e) hestearterne (Equus caballus og Equus asinus)

2) »race«: en population af dyr, der er tilstrækkeligt ensartet til at blive anset for at være forskellig fra andre dyr af den samme art af en eller flere grupper af avlere, der er enedes om at indføre disse dyr i stambøger med oplysninger om deres kendte slægtninge i opstigende linje med det formål at reproducere deres nedarvede karakteristika ved hjælp af reproduktion, udveksling og udvælgelse inden for rammerne af et avlsprogram

3) »avlsdyr«: et racerent avlsdyr eller et hybridavlssvin

4) »avlsmateriale«: sæd, oocytter og embryoner, der er opsamlet eller produceret fra avlsdyr med henblik på assisteret reproduktion

5) »raceforening«: enhver avlerforening, avlsorganisation, eller ethvert andet offentligt organ end kompetente myndigheder, der er anerkendt af en medlemsstats kompetente myndighed i henhold til artikel 4, stk. 3, med det formål at gennemføre et avlsprogram med racerene avlsdyr, som er indført i den eller de stambøger, den/det fører eller opretter

6) »avlsforetagende«: enhver avlerforening, avlsorganisation, privat virksomhed, der opererer i et lukket produktionssystem, eller ethvert andet offentligt organ end kompetente myndigheder, der er anerkendt af en medlemsstats kompetente myndighed i henhold til artikel 4, stk. 3, med det formål at gennemføre et avlsprogram med hybridavlssvin, som er registreret i det eller de avlsregistre, den/det fører eller opretter

7) »avlsenhed«: enhver avlerforening, avlsorganisation, privat virksomhed, opdrætterorganisation eller offentlig tjeneste i et tredjeland, som, for så vidt angår racerene avlsdyr af arterne kvæg, svin, får, geder eller heste eller hybridavlssvin, er blevet accepteret af dette tredjeland i forbindelse med indførsel til Unionen af avlsdyr til avl

8) »kompetente myndigheder«: en medlemsstats myndigheder, som i medfør af denne forordning er ansvarlige for:

a) anerkendelse af raceforeninger og avlsforetagender samt godkendelse af de avlsprogrammer, disse udfører med avlsdyr

b) den offentlige kontrol af operatører

c) ydelse af bistand til andre medlemsstater og tredjelande i tilfælde af konstateret manglende overholdelse

d) andre offentlige aktiviteter end dem, der er nævnt i litra a) og c)

9) »racerent avlsdyr«: et dyr, som er indført eller registreret og berettiget til indførelse i en stambogs hovedafsnit

10) »hybridavlssvin«: et dyr af svinearterne, der er registreret i et avlsregister, og som er fremkommet ved bevidst krydsning eller anvendes til bevidst krydsning mellem:

a) racerene avlssvin af forskellige racer eller linjer

b) avlssvin, der selv er resultat af en krydsning (hybrid) mellem forskellige racer eller linjer

c) racerene avlssvin tilhørende den ene eller den anden af de i litra a) eller b) omhandlede kategorier

11) »linje«: en genetisk stabil og ensartet delpopulation af racerene avlsdyr af en bestemt race

12) »stambog«:

a) enhver bog eller ethvert kartotek eller datamedium, som føres af en raceforening, bestående af et hovedafsnit og, når raceforeningen beslutter dette, af et eller flere supplerende afsnit for dyr af den samme art, der ikke er berettiget til indførelse i hovedafsnittet

b) hvor det er relevant, enhver tilsvarende bog, der føres af en avlsenhed

13) »hovedafsnit«: det afsnit i en stambog, hvori racerene avlsdyr indføres eller registreres og er berettiget til indførelse med oplysninger om deres slægtninge i opstigende linje og, hvor det er relevant, deres meritter

14) »klasse«: en horisontal opdeling af hovedafsnittet, hvori racerene avlsdyr indføres i overensstemmelse med deres meritter

15) »merit«: et målbart arveligt karakteristikum eller en genetisk særegenhed ved et avlsdyr

16) »avlsværdi«: en vurdering af den forventede indvirkning af et avlsdyrs genotype på et givet karakteristikum ved dets afkom

17) »avlsregister«:

a) ethvert kartotek eller datamedium, som føres af et avlsforetagende, og hvori hybridavlssvin registreres, med oplysninger om deres slægtninge i opstigende linje

b) hvor det er relevant, ethvert tilsvarende register, der føres af en avlsenhed

18) »offentlig kontrol«: enhver type af kontrol, som de kompetente myndigheder gennemfører for at verificere overholdelsen af de bestemmelser, der er fastsat i denne forordning

19) »andre offentlige aktiviteter«: enhver anden aktivitet end offentlig kontrol, som kompetente myndigheder gennemfører i henhold til denne forordning for at sikre anvendelsen af de bestemmelser, der er fastsat i denne forordning

20) »zooteknisk certifikat«: afstamningscertifikater, attesteringer eller handelsdokumenter, som udstedes i papirformat eller elektronisk format for avlsdyr og avlsmateriale herfra, og som giver oplysninger om afstamning, identifikation og, når sådanne findes, resultater af individafprøvning eller avlsværdivurdering

21) »indføres til Unionen« eller »indførsel til Unionen«: det at bringe avlsdyr og avlsmateriale herfra til et af de i bilag VI opførte områder fra et sted uden for disse områder, med undtagelse af transit

22) »handel«: det at købe, sælge, udveksle eller på anden måde erhverve eller afgive dyr eller avlsmateriale herfra inden for Unionen, herunder inden for en medlemsstat

23) »operatør«: enhver fysisk eller juridisk person, som er underlagt denne forordnings bestemmelser, som f.eks. raceforeninger, avlsforetagender, tredjeparter, der er blevet udpeget af raceforeninger eller avlsforetagender i henhold til artikel 27, stk. 1, litra b), stationer for opsamling og opbevaring af sæd, stationer for opbevaring af embryoner, embryoopsamlings- eller produktionshold og avlere

24) »udryddelsestruet race«: en lokal race, der er anerkendt af en medlemsstat som udryddelsestruet, og som er genetisk tilpasset et eller flere traditionelle produktionssystemer eller -miljøer i denne medlemsstat, og hvis status som udryddelsestruet er fastslået videnskabeligt af et organ, der besidder de nødvendige færdigheder og den nødvendige viden med hensyn til udryddelsestruede racer

25) »privat virksomhed, der opererer i et lukket produktionssystem«: en privat virksomhed med et avlsprogram, hvori der enten ikke deltager avlere eller deltager et begrænset antal avlere, der er bundet til denne private virksomhed ved at acceptere levering af hybridavlssvin fra den eller at levere hybridavlssvin til den

26) »avlsprogram«: en række systematiske tiltag, herunder registrering, udvælgelse, avl og udveksling af avlsdyr og avlsmateriale herfra, som tilrettelægges og gennemføres med henblik på at bevare eller forbedre ønskværdige fænotypiske og/eller genotypiske karakteristika i den udvalgte avlspopulation.

Artikel 3

Generelle zootekniske og genealogiske bestemmelser om handel med avlsdyr og avlsmateriale herfra og om indførsel heraf til Unionen

1. Handel med og indførsel til Unionen af avlsdyr og avlsmateriale herfra må ikke forbydes, begrænses eller hindres af zootekniske eller genealogiske grunde, bortset fra de grunde, der hidrører fra de bestemmelser, der er fastsat i denne forordning.

2. Avlere af avlsdyr, raceforeninger, avlsforetagender eller avlsenheder må ikke udsættes for forskelsbehandling på grundlag af deres oprindelsesland eller oprindelseslandet for deres avlsdyr eller avlsmateriale herfra.

KAPITEL II

Anerkendelse af raceforeninger og avlsforetagender i medlemsstaterne og godkendelse af avlsprogrammer

Afdeling 1

Anerkendelse af raceforeninger og avlsforetagender

Artikel 4

Anerkendelse af raceforeninger og avlsforetagender

1. For så vidt angår racerene avlsdyr kan avlerforeninger, avlsorganisationer eller offentlige organer ansøge de kompetente myndigheder om anderkendelse som en raceforening.

For så vidt angår hybridavlssvin kan avlerforeninger, avlsorganisationer, private virksomheder, der opererer i et lukket produktionssystem, eller offentlige organer ansøge de kompetente myndigheder om anerkendelse som et avlsforetagende.

2. De i stk. 1 omhandlede ansøgninger skal være skriftlige, enten i papirform eller elektronisk form.

3. De kompetente myndigheder vurderer de i stk. 1 omhandlede ansøgninger. De anerkender enhver ansøger, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, som en raceforening og enhver ansøger, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, som et avlsforetagende, hvis denne opfylder følgende krav:

a) dens hovedsæde ligger på den medlemsstats område, hvor den kompetente myndighed er beliggende

b) den godtgør i sin ansøgning, at den opfylder kravene i bilag I, del 1, til dens avlsprogrammer, som den påtænker at søge om godkendelse af i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvor det er relevant, artikel 12

c) dens ansøgning indeholder for hvert af disse påtænkte avlsprogrammer et udkast til avlsprogrammet, som skal omfatte de i bilag I, del 2, fastsatte oplysninger samt derudover, hvis der er tale om racerene avlsdyr af hestearterne, bilag I, del 3

d) ved indgivelsen af dens ansøgning, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, indgiver den en ansøgning om godkendelse af mindst et af disse påtænkte avlsprogrammer i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2.

Artikel 5

Afslag på anerkendelse af raceforeninger og avlsforetagender

1. For så vidt angår artikel 4, stk. 1, hvis den kompetente myndighed agter at afslå at anerkende en ansøger som en raceforening eller et avlsforetagende, giver den denne ansøger en begrundet forklaring herpå. Den pågældende ansøger har ret til at anmode om, at den kompetente myndighed genovervejer dette påtænkte afslag senest 60 dage fra datoen for modtagelse af den begrundede forklaring eller tidligere, hvis en kortere tidsfrist er fastsat i nationale bestemmelser.

2. Hvis den kompetente myndighed efter den i stk. 1 omhandlede genovervejelse træffer afgørelse om at bekræfte sit afslag, giver den ansøgeren en begrundet forklaring på dens afgørelse om at afslå anerkendelse senest 90 dage efter dens modtagelse af ansøgerens anmodning om genovervejelse, eller tidligere hvis en kortere tidsfrist er fastsat i nationale bestemmelser. Den kompetente myndighed underretter samtidig Kommissionen om sin beslutning om at afslå anerkendelse og dens grunde herfor.

Artikel 6

Indgivelse af ændrede avlsprogrammer i tilfælde af afslag på og tilbagekaldelse af anerkendelsen af raceforeninger eller avlsforetagender, hvis der ikke er godkendte avlsprogrammer

1. Hvis den kompetente myndighed, som har anerkendt en raceforening eller et avlsforetagende i henhold til artikel 4, stk. 3, afviser at godkende et avlsprogram, som en raceforening eller et avlsforetagende har indgivet i henhold til artikel 8, skal denne raceforening eller dette avlsforetagende have mulighed for at indgive en ændret udgave af dette avlsprogram senest seks måneder efter dette afslag.

2. Den kompetente myndighed skal tilbagekalde anerkendelse fra denne raceforening eller dette avlsforetagende, hvis der ved udløbet af den i denne artikels stk. 1 omhandlede frist ikke er indgivet en ændret udgave af avlsprogrammet, og hvis denne raceforening eller dette avlsforetagende ikke har noget andet avlsprogram, som er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvor det er relevant, artikel 12.

Artikel 7

Liste over anerkendte raceforeninger og avlsforetagender

1. Medlemsstaterne fastlægger og ajourfører en liste over raceforeninger og avlsforetagender, som deres kompetente myndigheder har anerkendt i henhold til artikel 4, stk. 3, og som har mindst ét avlsprogram, der er blevet godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3. Medlemsstaterne gør denne liste offentligt tilgængelig.

2. Den i stk. 1 omhandlede liste skal indeholde følgende oplysninger:

a) raceforeningens eller avlsforetagendets navn, kontaktoplysninger og websted, når et sådant findes

b) for hver raceforening eller hvert avlsforetagende på denne liste: i) når det drejer sig om racerene dyr navnet på racen, eller når det drejer sig om hybridavlssvin navnet på racen, linjen eller krydsningen, som er omfattet af hvert af dens/dets avlsprogrammer, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, når raceforeningen anvender undtagelserne i artikel 19 eller i bilag II, del 1, kapitel III, punkt 2, en henvisning til disse undtagelser ii) det geografiske område, hvor hvert af dens/dets avlsprogrammer skal gennemføres iii) når det drejer sig om racerene avlsdyr af hestearterne, hvor det er relevant, navnet og kontaktoplysningerne for den raceforening, der fører den oprindelige stambog for racen iv) for hvert af dens/dets avlsprogrammer en henvisning til et websted, når et sådant findes, hvor oplysninger om disse avlsprogrammer er tilgængelige.

3. Medlemsstaterne opfører endvidere på den i denne artikels stk. 2 omhandlede liste enhver kompetent myndighed, der gennemfører et avlsprogram i henhold til artikel 38.

4. Når anerkendelsen af en raceforening eller et avlsforetagende tilbagekaldes i henhold til artikel 47, stk. 1, tredje afsnit, litra e), eller godkendelsen af et avlsprogram suspenderes eller tilbagekaldes i henhold til artikel 47, stk. 1, tredje afsnit, litra d), angiver medlemsstaterne uden unødig forsinkelse denne suspension eller tilbagekaldelse på den i denne artikels stk. 1 omhandlede liste.

Hvis den nævnte anerkendelse forbliver tilbagekaldt eller den nævnte godkendelse forbliver suspenderet eller tilbagekaldt i en periode på 24 måneder, fjerner medlemsstaterne endegyldigt denne raceforening, dette avlsforetagende eller avlsprogram fra den i stk. 1 omhandlede liste.

5. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger standardformularer for præsentationen af de oplysninger, der skal indgå i listen over anerkendte raceforeninger og avlsforetagender, jf. stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 62, stk. 2.

Afdeling 2

Godkendelse af avlsprogrammer

Artikel 8

Godkendelse af avlsprogrammer, der gennemføres af raceforeninger og avlsforetagender

1. En raceforening eller et avlsforetagende skal indgive ansøgninger om godkendelse af sine avlsprogrammer til den kompetente myndighed, som har anerkendt raceforeningen eller avlsforetagendet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3.

2. De i stk. 1 omhandlede ansøgninger skal være skriftlige, enten i papirform eller elektronisk form.

3. Den i stk. 1 omhandlede kompetente myndighed vurderer disse avlsprogrammer og godkender dem, forudsat at:

a) de har et eller flere af følgende formål: i) når det drejer sig om racerene avlsdyr: — forbedringen af racen — bevarelsen af racen — skabelsen af en ny race — genoprettelsen af en race ii) når det drejer sig om hybridavlssvin: — forbedringen af racen, linjen eller krydsningen — skabelsen af en ny race, linje eller krydsning

b) de detaljeret beskriver udvælgelses- og avlsmålene

c) de opfylder kravene i bilag I, del 2, samt derudover, når det drejer sig om racerene avlsdyr af hestearterne, bilag I, del 3.

4. Raceforeninger eller avlsforetagender kan til tredjepart outsource bestemte tekniske aktiviteter i forbindelse med forvaltningen af deres avlsprogrammer, herunder individafprøvning og avlsværdivurdering, forudsat at:

a) ansvaret over for den kompetente myndighed for at sikre, at kravene i bilag I, del 2 og 3, er opfyldt, fortsat ligger hos raceforeningen og avlsforetagendet

b) der ikke er nogen interessekonflikt mellem denne tredjepart og de avlere, der deltager i avlsprogrammet, for så vidt angår disses økonomiske aktiviteter

c) denne tredjepart opfylder alle nødvendige krav med henblik på at gennemføre disse aktiviteter

d) disse raceforeninger og avlsforetagender angiver i deres ansøgninger, jf. stk. 2, hvilke aktiviteter de påtænker at outsource, samt navnet og kontaktoplysningerne på disse tredjeparter.

5. Såfremt der i mindst 24 måneder ikke er nogen avlere, som har deres bedrifter, hvorpå de holder deres avlsdyr, beliggende i en given del af det geografiske område, der indgår i et avlsprogram, som er godkendt i henhold til stk. 3, kan den i stk. 1 omhandlede kompetente myndighed kræve, at den pågældende raceforening eller det pågældende avlsforetagende justerer det geografiske område i sit avlsprogram, så det ikke omfatter den givne del.

Artikel 9

Ændringer af et godkendt avlsprogram

1. Inden en raceforening eller et avlsforetagende gennemfører væsentlige ændringer, som vedrører de i artikel 8, stk. 3, omhandlede krav, i sit avlsprogram, som er godkendt i henhold til nævnte bestemmelse, meddeler den/det disse ændringer til den kompetente myndighed, der har anerkendt denne raceforening eller dette avlsforetagende i henhold til artikel 4, stk. 3.

2. Meddelelsen skal være skriftlig, enten i papirform eller elektronisk form.

3. Medmindre den kompetente myndighed angiver andet inden for en frist på 90 dage fra meddelelsesdatoen, anses disse ændringer for at være godkendt.

4. Raceforeninger og avlsforetagender informerer på gennemsigtig vis og rettidigt de avlere, som deltager i deres avlsprogrammer, om de ændringer i deres avlsprogrammer, der er blevet godkendt i henhold til stk. 3.

Artikel 10

Undtagelser fra artikel 8, stk. 3, for så vidt angår godkendelse af avlsprogrammer

1. Uanset artikel 8, stk. 3, kan den kompetente myndighed, der har anerkendt en raceforening i henhold til artikel 4, stk. 3, afslå at godkende denne raceforenings avlsprogram, som opfylder kravene i bilag I, del 2, samt derudover, når det drejer sig om racerene avlsdyr af hestearterne, bilag I, del 3, med den begrundelse, at dette avlsprogram vil kompromittere det avlsprogram, der gennemføres af en anden raceforening for den samme race, som allerede er blevet godkendt i denne medlemsstat, for så vidt angår mindst én af følgende:

a) de væsentlige egenskaber ved racekarakteristika eller avlsprogrammets hovedmål

b) bevarelsen af denne race eller af den genetiske mangfoldighed inden for denne race, eller

c) hvis formålet med dette avlsprogram er bevarelse af denne race, den effektive gennemførelse af dette avlsprogram: i) når det drejer sig om en udryddelsestruet race, eller ii) når det drejer sig om en autokton race, som ikke er almindeligt udbredt i et eller flere af Unionens områder.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 tager den kompetente myndighed behørigt hensyn til følgende:

a) antallet af avlsprogrammer, der allerede er godkendt for denne race i denne medlemsstat

b) størrelsen på de avlspopulationer, som er omfattet af disse avlsprogrammer

c) det mulige genetiske input fra avlsprogrammer, der gennemføres af andre raceforeninger for den samme race i andre medlemsstater eller af avlsenheder i tredjelande.

Artikel 11

Afslag på godkendelsen af avlsprogrammer

Hvis den kompetente myndighed, der har anerkendt en raceforening eller et avlsforetagende i henhold til artikel 4, stk. 3, afslår at godkende et avlsprogram, som en sådan raceforening eller et sådant avlsforetagende har indgivet i henhold til artikel 8, stk. 1, eller afslår at godkende ændringer af et avlsprogram, der er meddelt i henhold til artikel 9, stk. 1, skal denne raceforening eller dette avlsforetagende have en begrundet forklaring på dens afslag.

Artikel 12

Anmeldelse og godkendelse af avlsprogrammer, der gennemføres i andre medlemsstater end den medlemsstat, hvor raceforeningen eller avlsforetagendet er anerkendt

1. Hvis en raceforening eller et avlsforetagende også påtænker at gennemføre et avlsprogram, som er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, med avlsdyr, der holdes i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor denne raceforening eller dette avlsforetagende er anerkendt i henhold til artikel 4, stk. 3 (med henblik på denne artikel »denne anden medlemsstat«), skal denne raceforening eller dette avlsforetagende underrette den kompetente myndighed, der har anerkendt denne raceforening eller dette avlsforetagende i henhold til artikel 4, stk. 3.

2. Den kompetente myndighed, der har anerkendt denne raceforening eller dette avlsforetagende i henhold til artikel 4, stk. 3, skal:

a) give den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat meddelelse mindst 90 dage før den påtænkte startdato for avlsprogrammet i denne anden medlemsstat og på den underrettede myndigheds anmodning forelægge en oversættelse af denne meddelelse til et af de officielle sprog i denne anden medlemsstat

b) på den underrettede myndigheds anmodning mindst 60 dage før den påtænkte startdato for avlsprogrammet i denne anden medlemsstat forelægge en kopi af avlsprogrammet som godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvis denne myndighed anmoder derom, vedlægge en oversættelse til et af de officielle sprog i denne anden medlemsstat, som den/det ansøgende raceforening eller avlsforetagende skal tilvejebringe.

3. Den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat kan inden for en frist på 90 dage fra datoen for modtagelse af den i stk. 2, litra a), omhandlede meddelelse afvise at godkende gennemførelsen af avlsprogrammet på dens område, hvis:

a) der allerede gennemføres et godkendt avlsprogram i denne anden medlemsstat med racerene avlsdyr af den samme race, og

b) godkendelsen af yderligere et avlsprogram ville kompromittere det avlsprogram, der gennemføres af en anden raceforening for den samme race, som allerede er godkendt i denne anden medlemsstat, for så vidt angår mindst en af følgende forhold: i) de væsentlige egenskaber ved racekarakteristika eller avlsprogrammets hovedmål ii) bevarelsen af denne race eller af den genetiske mangfoldighed inden for denne race iii) hvis formålet med dette avlsprogram er bevarelsen af racen, den effektive gennemførelse af dette avlsprogram: — når det drejer sig om en udryddelsestruet race, eller — når det drejer sig om en autokton race, som ikke er almindeligt udbredt i et eller flere af Unionens områder.

4. Den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat underretter den kompetente myndighed, der har anerkendt raceforeningen eller avlsforetagendet i henhold til artikel 4, stk. 3, om resultatet af den i denne artikels stk. 1 omhandlede meddelelse og giver, når den afviser at godkende, at der gennemføres et avlsprogram på dens område, en begrundet forklaring på dens afslag.

5. Undlader den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat at svare på den i stk. 2, litra a), omhandlede meddelelse inden for 90 dage fra datoen for modtagelse af den pågældende meddelelse, udgør dette en godkendelse.

6. Den kompetente myndighed, der har anerkendt raceforeningen eller avlsforetagendet i henhold til artikel 4, stk. 3, meddeler uden unødig forsinkelse raceforeningen eller avlsforetagendet resultatet af den i nærværende artikels stk. 2, litra a), omhandlede meddelelse og giver i tilfælde af afslag denne raceforening eller dette avlsforetagende en begrundet forklaring på det i nærværende artikels stk. 4 omhandlede afslag.

7. Hvis den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat afviser at give sin godkendelse i henhold til stk. 3, underretter den Kommissionen om sit afslag sammen med en begrundelse for dette afslag.

8. Hvis den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat afviser at give sin godkendelse i henhold til denne artikels stk. 3, og raceforeningen eller avlsforetagendet, der påtænker at gennemføre dette avlsprogram i denne anden medlemsstat, anmoder om genovervejelse af dette afslag, samarbejder den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat og den kompetente myndighed, der har anerkendt raceforeningen eller avlsforetagendet i henhold til artikel 4, stk. 3, i forbindelse med denne anmodning om genovervejelse.

9. Den kompetente myndighed, der har anerkendt raceforeningen eller avlsforetagendet i henhold til artikel 4, stk. 3, underretter den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat, om ændringerne af avlsprogrammer, der er godkendt i henhold til artikel 9, stk. 3.

10. På anmodning af den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat, forelægger raceforeningen eller avlsforetagendet, der i overensstemmelse med denne artikel opererer på denne anden medlemsstats område, ajourførte oplysninger for denne kompetente myndighed, navnlig for så vidt angår antallet af avlere og avlsdyr med hvilke avlsprogrammet gennemføres på dette område. Enhver sådan anmodning skal fremsættes på samme måde som anmodninger til de raceforeninger eller avlsforetagender, der er anerkendt i denne anden medlemsstat.

11. Den kompetente myndighed i denne anden medlemsstat kan tilbagekalde den i denne artikel fastsatte godkendelse af avlsprogrammet, hvis der i mindst 12 måneder ikke deltager nogen avler i det område i denne anden medlemsstat i dette avlsprogram.

KAPITEL III

Rettigheder og forpligtelser for avlere, raceforeninger og avlsforetagender

Artikel 13

Rettigheder for avlere, der deltager i avlsprogrammer godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvor det er relevant, artikel 12

1. Avlere har ret til at deltage i et avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvor det er relevant, artikel 12, forudsat at:

a) deres avlsdyr holdes på bedrifter, der er beliggende inden for dette avlsprograms geografiske område

b) deres avlsdyr, når det drejer sig om racerene avlsdyr, tilhører den race, eller når det drejer sig om hybridavlssvin, tilhører den race, linje eller krydsning, der er omfattet af dette avlsprogram.

2. Avlere, der deltager i et avlsprogram godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvor det er relevant, artikel 12, har ret til:

a) at få deres racerene avlsdyr indført i hovedafsnittet i stambogen, som raceforeningen har oprettet for racen, jf. artikel 18 og 20

b) at få deres dyr indskrevet i et supplerende afsnit i stambogen, som raceforeningen har oprettet for racen, jf. artikel 20

c) at få deres hybridavlssvin registreret i et avlsregister, som et avlsforetagende har oprettet for racen, linjen eller krydsningen, jf. artikel 23

d) at deltage i individafprøvning og avlsværdivurdering, jf. artikel 25

e) at få udstedt et zooteknisk certifikat i henhold til artikel 30, stk. 1 og 4

f) på anmodning at få udleveret ajourførte resultater af individafprøvningen og avlsværdivurderingen for deres avlsdyr, når disse resultater forefindes

g) at have adgang til alle de andre tjenester, som i forbindelse med dette avlsprogram leveres til de deltagende avlere af raceforeningen eller avlsforetagendet, der gennemfører dette avlsprogram.

3. Ud over de i stk. 1 og 2 fastsatte rettigheder har avlerne som omhandlet i stk. 1, når en raceforenings eller et avlsforetagendes regler omfatter bestemmelser om medlemskab, endvidere ret til:

a) at blive medlem af denne raceforening eller dette avlsforetagende

b) at deltage i fastlæggelsen og udviklingen af avlsprogrammet i overensstemmelse med vedtægterne, jf. bilag I, del 1, litra B, punkt 1, litra b).

Artikel 14

Raceforeningers og avlsforetagenders rettigheder og forpligtelser

1. For så vidt angår deres avlsprogrammer, som er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvor det er relevant, artikel 12, har raceforeninger og avlsforetagender ret til at fastlægge og gennemføre sådanne avlsprogrammer uafhængigt, forudsat at de overholder denne forordning og enhver betingelse for deres godkendelse.

2. Raceforeninger eller avlsforetagender har ret til at udelukke avlere fra at deltage i et avlsprogram, hvis disse avlere ikke overholder avlsprogrammets regler eller forpligtelserne fastsat i vedtægterne, jf. bilag I, del 1, litra B, punkt 1, litra b).

3. Ud over den i stk. 2 omhandlede ret har raceforeninger og avlsforetagender, hvis regler omfatter bestemmelser om medlemskab, ret til at udelukke avlere fra medlemskab, hvis disse avlere ikke opfylder deres forpligtelser fastsat i vedtægterne, jf. bilag I, del 1, litra B, punkt 1, litra b).

4. Raceforeninger og avlsforetagender har, uden at det berører domstolenes rolle, et ansvar for at bilægge tvister, der måtte opstå mellem avlere indbyrdes og mellem avlere og raceforeningen eller avlsforetagendet i forbindelse med gennemførelsen af avlsprogrammer, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvor det er relevant, artikel 12, i overensstemmelse med vedtægterne, jf. bilag I, del 1, litra B, punkt 1, litra b).

KAPITEL IV

Indførelse af avlsdyr i stambøger og avlsregistre og accept til avl

Afdeling 1

Indførelse af avlsdyr i stambøger og accept til avl

Artikel 15

Stambøgers opbygning

En stambog skal bestå af et hovedafsnit og, hvis dette er angivet i det avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, et eller flere supplerende afsnit.

Artikel 16

Stambøgers hovedafsnit

1. Hvis raceforeninger fastsætter andre kriterier eller procedurer for at indføre racerene avlsdyr i forskellige klasser, kan disse raceforeninger inddele hovedafsnittet i stambøger i klasser:

a) efter meritterne for disse dyr og underinddele disse klasser efter deres alder eller køn, eller

b) efter alderen eller kønnet for disse dyr, forudsat at disse klasser også underinddeles efter deres meritter.

Disse kriterier og procedurer kan kræve, at det racerene avlsdyr underkastes individafprøvningen eller avlsværdivurderingen i henhold til artikel 25 eller en hvilken som helst anden vurdering, der er beskrevet i avlsprogrammet som godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, inden det indføres i en bestemt klasse i hovedafsnittet.

2. Hvis avlsprogrammet fastsætter betingelser for indførelse i stambogens hovedafsnit ud over dem, der er fastsat i bilag II, del 1, kapitel I, opretter den raceforening, der gennemfører dette avlsprogram, i dette hovedafsnit mindst én klasse for racerene avlsdyr, der kun opfylder betingelserne i bilag II, del 1, kapitel I, og artikel 21, og som indføres efter ansøgning fra avleren.

Artikel 17

Stambøgers supplerende afsnit

Raceforeninger kan oprette et eller flere supplerende afsnit i stambogen for dyr af den samme art, der ikke er berettiget til indførelse i hovedafsnittet, forudsat at de regler, der er fastsat i avlsprogrammet, tillader, at disse dyrs afkom indføres i hovedafsnittet i henhold til bestemmelserne fastsat:

a) for så vidt angår hundyr af arterne kvæg, svin, får og geder, i bilag II, del 1, kapitel III, punkt 1, litra a)

b) for så vidt angår udryddelsestruede racer af arterne kvæg, svin, får og geder eller »hårdføre« fåreracer, i bilag II, del 1, kapitel III, punkt 2, eller

c) for så vidt angår han- og hundyr af hestearterne, i bilag II, del 1, kapitel III, punkt 1, litra b).

Artikel 18

Indførelse af racerene avlsdyr i stambogens hovedafsnit

1. Raceforeninger skal, efter anmodning fra avlere, indføre ethvert racerent avlsdyr af den race, der er omfattet af deres avlsprogram, i hovedafsnittet af deres stambog eller registrere det med henblik på indførelse heri, forudsat at disse dyr opfylder kravene i bilag II, del 1, kapitel I, og, hvis det er relevant, at disse dyr er afkommet af avlsdyr eller resultatet af avlsmateriale herfra i henhold til bestemmelserne i artikel 21.

2. Raceforeninger må ikke afvise at indføre et racerent avlsdyr i deres stambøgers hovedafsnit med den begrundelse, at dyret allerede er blevet indført i hovedafsnittet i en stambog for den samme race eller, når det drejer sig om et krydsningsprogram, der er gennemført på racerene avlsdyr af hestearterne, en anden race, som er oprettet af en anden raceforening, der er anerkendt i henhold til artikel 4, stk. 3, eller af en avlsenhed i et tredjeland, som er optaget på listen i henhold til artikel 34.

3. Hvis stambogens hovedafsnit er inddelt i klasser, skal raceforeningen indføre racerene avlsdyr, der opfylder kriterierne for indførelse i hovedafsnittet, i den klasse, der svarer til disse racerene avlsdyrs meritter.

Artikel 19

Undtagelser fra kravene om indførelse af dyr i stambogens hovedafsnit i tilfælde af, at der skabes en ny race eller rekonstrueres en race

1. Hvis en raceforening gennemfører et avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvis det er relevant, artikel 12, for en race, for hvilken der ikke findes en stambog i nogen medlemsstat eller noget tredjeland, som er optaget på listen i henhold til artikel 34, kan denne raceforening uanset artikel 18, stk. 1, i hovedafsnittet af denne nyligt oprettede stambog indføre racerene avlsdyr eller efterkommere af racerene avlsdyr af forskellige racer eller et hvilket som helst dyr, der af raceforeningen anses for at opfylde denne nye races karakteristika, og som, hvis det er relevant, opfylder de minimumskrav til ydelse, der er fastsat i avlsprogrammet.

Raceforeninger, der gør brug af denne undtagelse, skal:

a) i deres avlsprogram fastsætte en oprettelsesperiode for den nye stambog, som er passende i forhold til afstanden mellem generationer af den pågældende art eller race

b) henvise til en eventuel allerede eksisterende stambog, hvori de racerene avlsdyr eller deres forældre blev indført første gang efter fødslen, sammen med denne stambogs oprindelige registreringsnummer

c) i deres system til afstamningsregistrering identificere de dyr, som de anser for at være racens grundstamme.

2. Hvis en raceforening agter at rekonstruere en race, der er forsvundet, eller der er i alvorlig fare for at forsvinde, kan en medlemsstat eller — hvis den beslutter dette — den kompetente myndighed tillade denne raceforening at indføre i stambogens hovedafsnit efterkommere af racerene avlsdyr af den race, der skal rekonstrueres, eller racerene avlsdyr eller efterkommere af racerene avlsdyr af andre racer, der indgår i rekonstruktionen af den pågældende race, eller et hvilket som helst dyr, der af raceforeningen anses for at stemme overens med de karakteristika, der tilhører den race, der skal rekonstrueres, og som — hvis dette er relevant — opfylder de minimumskrav til ydelse, der er fastsat i avlsprogrammet, forudsat at:

a) der i avlsprogrammet er fastsat en oprettelsesperiode eller genoprettelsesperiode for denne stambog, som er passende i forhold til den pågældende race

b) der, hvis dette er relevant, henvises til en eventuel stambog, hvori disse racerene avlsdyr eller deres slægtninge i opstigende linje blev indført sammen med denne stambogs oprindelige registreringsnummer

c) de dyr, der af raceforeningen anses for at være racens grundstamme, identificeres i systemet til afstamningsregistrering.

3. En raceforening, der ønsker at gøre brug af undtagelsen i denne artikels stk. 1 eller undtagelsen i denne artikels stk. 2, fastlægger en detaljeret plan for skabelsen eller rekonstruktionen af racen i dets avlsprogram, som er omhandlet i artikel 8, stk. 1.

4. Ved udløbet af de i denne artikels stk. 1, litra a), og stk. 2, litra a), omhandlede perioder gennemfører den kompetente myndighed en offentlig kontrol i henhold til artikel 43.

5. Hvis en race skabes eller rekonstrueres i overensstemmelse med denne artikel, gør medlemsstaterne denne oplysning offentligt tilgængelig ved at indføre en angivelse herom på den liste, der er omhandlet i artikel 7.

Artikel 20

Indskrivning af dyr i supplerende afsnit og opgradering af deres afkom i hovedafsnittet

1. Hvis en raceforening opretter supplerende afsnit i henhold til artikel 17, skal denne raceforening efter ansøgning fra avlere, indskrive dyr af arter, der er omfattet af dens avlsprogram, og som ikke er berettiget til indførelse i hovedafsnittet, i det relevante supplerende afsnit som omhandlet i artikel 17, forudsat at disse dyr opfylder betingelserne i bilag II, del 1, kapitel II.

2. Raceforeninger skal, efter ansøgning fra avlere, indføre afkommet af dyrene omhandlet i denne artikels stk. 1 i hovedafsnittet omhandlet i artikel 16 og skal anse dette afkom for at være racerene avlsdyr, forudsat at dette afkom opfylder betingelserne i bilag II, del 1, kapitel III.

Artikel 21

Accept af racerene avlsdyr og avlsmateriale herfra til avl

1. En raceforening, der gennemfører et avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og, hvis dette er relevant, artikel 12, for en race, skal acceptere:

a) ved naturlig bedækning, et hvilket som helst racerent avlsdyr af denne race

b) ved kunstig inseminering, sæd opsamlet fra racerene avlsdyr af kvægarterne, der er blevet underkastet avlsværdivurdering i overensstemmelse med artikel 25

c) ved kunstig inseminering, sæd opsamlet fra racerene avlsdyr af arterne svin, får eller geder, der er blevet underkastet individafprøvning og avlsværdivurdering i overensstemmelse med artikel 25

d) ved kunstig inseminering, sæd opsamlet fra racerene avlsdyr af hestearterne, der, hvor dette kræves i det avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis dette er relevant, artikel 12, er blevet underkastet individafprøvning eller avlsværdivurdering i overensstemmelse med artikel 25

e) ved embryooverførsel, oocytter, der er opsamlet og brugt til in vitro-produktion af embryoner, og in vivo-undfangede embryoner, der er undfanget ved brug af sæd omhandlet i dette stykkes litra b) eller c), forudsat at disse oocytter og embryoner blev opsamlet fra racerent avlsdyr af arterne kvæg, svin, får eller geder, der er blevet underkastet individafprøvning eller avlsværdivurdering i overensstemmelse med artikel 25

f) ved embryooverførsel, oocytter, der er opsamlet og brugt til in vitro-produktion af embryoner, og in vivo-undfangede embryoner, der er undfanget ved brug af sæd omhandlet i dette stykkes litra d), forudsat at disse oocytter og embryoner blev indsamlet fra racerene avlsdyr af hestearterne, der, hvor dette kræves i det avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, er blevet underkastet individafprøvning eller avlsværdivurdering i overensstemmelse med artikel 25

g) ved afprøvning af racerene avlsdyr af hankøn af arterne kvæg, svin, får og geder, sæd, der er opsamlet fra racerene avlsdyr, der ikke er blevet underkastet en individafprøvning eller avlsværdivurdering, forudsat at sæden udelukkende bruges til at afprøve disse racerene avlsdyr af hankøn inden for de mængdegrænser, der er nødvendige for at muliggøre, at denne raceforening kan udføre sådanne afprøvninger i overensstemmelse med artikel 25.

2. For så vidt angår racerene avlsdyr af hestearterne kan en raceforening uanset denne artikels stk. 1 forbyde eller begrænse brugen af en eller flere af de reproduktionsteknikker, der er omhandlet i nævnte stykke, eller brugen af racerene avlsdyr til en eller flere af disse reproduktionsteknikker, herunder brugen af avlsmaterialet herfra, forudsat at dette forbud eller denne begrænsning er præciseret i dens avlsprogram, som er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og hvis dette er relevant, artikel 12.

Ethvert sådant forbud eller enhver sådan begrænsning, som er præciseret i avlsprogrammet fra den raceforening, der har oprettet den oprindelige stambog for racen i overensstemmelse med bilag I, del 3, punkt 3, litra a), skal være bindende for avlsprogrammerne fra de raceforeninger, der opretter datterstambøger for den samme race i overensstemmelse med bilag I, del 3, punkt 3, litra b).

3. For så vidt angår en udryddelsestruet race kan en raceforening forbyde eller begrænse brugen af et racerent avlsdyr af denne race, herunder brugen af dets avlsmateriale, hvis denne brug ville kompromittere bevarelsen eller den genetiske mangfoldighed af denne race.

4. Den sæd, der er omhandlet i stk. 1, litra g), som er opsamlet fra racerene avlsdyr af hankøn, og som er indført i hovedafsnittet af en stambog, der er oprettet af en raceforening, der gennemfører et avlsprogram, som er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, skal accepteres af en anden raceforening, der gennemfører et godkendt avlsprogram for den samme race i den samme eller en anden medlemsstat under de samme betingelser og mængdegrænser for individafprøvning og, hvis dette er relevant, avlsværdivurdering, som dem der anvendes for dens egne racerene avlsdyr af hankøn.

5. Ved anvendelsen af stk. 1 og 4 skal avlsmateriale fra racerene avlsdyr som omhandlet i samme stykker opsamles, produceres, behandles og opbevares på en sædopsamlingsstation eller i en sædbank eller af et embryoopsamlings- eller -produktionshold, der er godkendt til handel inden for Unionen med disse produkter i overensstemmelse med Unionens dyresundhedsret.

6. Uanset stk. 5 kan en medlemsstat godkende opsamling, produktion, behandling og opbevaring til brug inden for den pågældende medlemsstats område af avlsmateriale fra racerene avlsdyr på en sædopsamlingsstation eller i en sædbank, på en station for opbevaring af embryoner, af et embryoopsamlings- eller -produktionshold eller af særligt kvalificeret personale, der er godkendt i henhold til denne medlemsstats lovgivning.

7. Uanset stk. 1, litra b), c) og e), og når formålet med et avlsprogram godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, er at bevare racen eller bevare denne races genetiske mangfoldighed, skal der kun gennemføres individafprøvning eller avlsværdivurdering, hvis dette avlsprogram kræver en sådan individafprøvning eller avlsværdivurdering.

Artikel 22

Identitetskontrolmetoder

1. Når racerene avlsdyr af arterne kvæg, får, geder og heste bruges til opsamling af sæd til kunstig inseminering, skal raceforeninger kræve, at disse racerene avlsdyr identificeres ved analyse af deres blodgruppe eller efter en anden hensigtsmæssig metode, der giver mindst den samme grad af sikkerhed, såsom DNA-analyse.

2. Når avlsdyr af arterne kvæg, svin, får, geder og heste bruges til opsamling af oocytter og embryoner, og når avlsdyr af svinearterne bruges til opsamling af sæd til kunstig inseminering, kan raceforeninger og avlsforetagender kræve, at disse avlsdyr identificeres ved en af de metoder, der er omhandlet i stk. 1.

3. Efter anmodning fra en medlemsstat eller fra en europæisk sammenslutning for avlsdyr af den pågældende art kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der godkender metoder til kontrol af identiteten af avlsdyr, forudsat at de giver mindst den samme grad af sikkerhed som analyse af disse avlsdyrs blodgruppe, under hensyntagen til tekniske fremskridt og anbefalingerne fra Den Europæiske Unions referencecentre som omhandlet i artikel 29, ICAR eller International Society for Animal Genetics (ISAG). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 62, stk. 2.

Afdeling 2

Indførelse af hybridavlssvin i avlsregistre og accept til avl

Artikel 23

Registrering af hybridavlssvin i avlsregistre

1. Avlsforetagender skal efter anmodning fra deres avlere, registrere ethvert hybridavlssvin af den samme race, linje eller krydsning, som opfylder kravene i bilag II, del 2, i deres avlsregister.

2. Avlsforetagender må ikke afvise i deres avlsregistre at registrere hybridavlssvin, der er blevet registreret i overensstemmelse med bilag II, del 2, i et avlsregister oprettet for den samme race, linje eller krydsning af et avlsforetagende, der er anerkendt i henhold til artikel 4, stk. 3, i den samme eller i en anden medlemsstat.

Artikel 24

Accept af hybridavlssvin og avlsmateriale herfra til avl

1. Et avlsforetagende, der gennemfører et avlsprogram, som er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, for hybridavlssvin af en race, linje eller krydsning, skal acceptere:

a) ved naturlig bedækning, et hvilket som helst hybridavlssvin af samme race, linje eller krydsning som fastlagt i dette avlsprogram

b) ved kunstig inseminering sæd, der er opsamlet fra hybridavlssvin, der, hvor dette kræves i det avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, er blevet underkastet individafprøvning eller avlsværdivurdering i overensstemmelse med artikel 25

c) ved embryooverførsel, oocytter, der er opsamlet og brugt til in vitro-produktion af embryoner, og in vivo-undfangede embryoner, der er undfanget ved brug af sæd omhandlet i litra b), forudsat at disse oocytter og embryoner er blevet indsamlet fra hybridavlssvin, der, hvor dette kræves i det avlsprogram, der er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, samt, hvis det er relevant, artikel 12, er blevet underkastet individafprøvning og avlsværdivurdering i overensstemmelse med artikel 25

d) ved afprøvningen af hybridavlssvin af hankøn, sæd, der er opsamlet fra disse hybridavlssvin, der ikke er blevet underkastet individafprøvning eller avlsværdivurdering, forudsat at denne sæd udelukkende anvendes til afprøvning af disse hybridavlssvin inden for de mængdegrænser, der er nødvendige, for at dette avlsforetagende kan udføre sådanne afprøvninger i henhold til artikel 25.

2. Hybridavlssvin af hankøn, der er registreret i et avlsregister oprettet af et avlsforetagende, der gennemfører et avlsprogram, som er godkendt i henhold til artikel 8, stk. 3, og hvis dette er relevant, artikel 12, og avlsmaterialet herfra, skal accepteres af et andet avlsforetagende, der gennemfører et avlsprogram med den samme race, linje eller krydsning i den samme eller en anden medlemsstat på de samme betingelser og med de samme mængdebegrænsninger for individafprøvning, og hvis det er relevant, avlsværdivurdering, som anvendes for dets egne hybridavlssvin.

3. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 skal avlsmateriale fra hybridavlssvin som omhandlet i samme stykker opsamles, produceres, behandles og opbevares på en sædopsamlingsstation eller i en sædbank eller af et embryoopsamlings- eller produktionshold, der er godkendt til samhandel med disse produkter inden for Unionen i overensstemmelse med Unionens dyresundhedsret.

4. Uanset stk. 3 kan en medlemsstat godkende opsamling, produk