Rådets fælles aktion 2003/873/FUSP

af 8. december 2003

om forlængelse og ændring af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 14, artikel 18, stk. 5, og artikel 23, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 10. december 2002 vedtog Rådet fælles aktion 2002/965/FUSP(1) om ændring og forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten.

(2) Mandatet for den særlige repræsentant blev ved Rådets fælles aktion 2003/445/FUSP(2) af 16. juni 2003 forlænget indtil den 31. december 2003.

(3) Rådet besluttede ved Rådets fælles aktion 2003/537/FUSP af 21. juli 2003 at udnævne ambassadør Marc OTTE til ny særlig EU-repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten.

(4) På grundlag af en fornyet gennemgang af fælles aktion 2002/965/FUSP forekommer det hensigtsmæssigt at forlænge mandatet for den særlige repræsentant.

(5) Rådet vedtog den 17. november 2003 retningslinjer vedrørende udnævnelse, mandat og finansiering for Den Europæiske Unions særlige repræsentanter -

VEDTAGET FØLGENDE FÆLLES AKTION:

Artikel 1

Mandatet for Marc OTTE som Den Europæiske Unions særlige repræsentant for fredsprocessen i Mellemøsten forlænges.

Artikel 2

Mandatet for den særlige repræsentant bygger på Den Europæiske Unions politiske mål for fredsprocessen i Mellemøsten.

Disse mål omfatter:

a) en tostatsløsning, hvor Israel og en demokratisk, levedygtig, fredelig og uafhængig palæstinensisk stat lever side om side inden for sikre og anerkendte grænser med normale forbindelser med deres naboer i overensstemmelse med FN's sikkerhedsråds resolution 242, 338, 1397 og 1402 og ud fra Madridkonferencens principper

b) en løsning med inddragelse af det israelsk-syriske og israelsk-libanesiske aspekt

c) en retfærdig løsning på det komplekse spørgsmål om Jerusalem samt en løsning, der er retfærdig, holdbar og fastlagt i fællesskab, med hensyn til spørgsmålet om de palæstinensiske flygtninge

d) en snarlig indkaldelse af en fredskonference, som skal behandle såvel politiske og økonomiske aspekter som sikkerhedsmæssige spørgsmål, bekræfte parametrene for en politisk løsning og opstille en realistisk og veldefineret tidsplan.

Disse mål tager udgangspunkt i Den Europæiske Unions tilsagn om:

a) at arbejde sammen med parterne og med partnere i det internationale samfund, navnlig inden for rammerne af Mellemøstkvartetten, for at udnytte alle muligheder for at opnå fred og sikre alle befolkninger i regionen en værdig fremtid

b) fortsat at støtte palæstinensernes sikkerhedsreformer, snarlige afholdelse af valg og indførelse af politiske og administrative reformer

c) at bidrage til fredsopbygningen og genoprettelsen af den palæstinensiske økonomi som en integrerende del af den regionale udvikling.

Den særlige repræsentant skal støtte den højtstående repræsentant i dennes arbejde i regionen, herunder inden for rammerne af Mellemøstkvartetten.

Artikel 3

For at nå disse politiske mål fastsættes der følgende mandat for den særlige repræsentant:

a) at bidrage aktivt og effektivt på Den Europæiske Unions vegne til aktioner og initiativer, der fører til en endelig løsning på konflikten mellem israelere og palæstinensere og konflikten mellem henholdsvis Israel og Syrien og Israel og Libanon

b) at fremme og holde nære kontakter med alle parterne i fredsprocessen i Mellemøsten, andre lande i regionen, medlemmerne af Mellemøstkvartetten og andre relevante lande samt FN og andre relevante internationale organisationer for sammen med dem at arbejde på at styrke fredsprocessen

c) at sikre, at Den Europæiske Union fortsat er til stede i området og i de relevante internationale fora og bidrager til krisestyring og -forebyggelse

d) at overvåge og støtte fredsforhandlingerne mellem parterne og tilbyde Den Europæiske Unions råd og mægling, hvis det er relevant

e) på anmodning at bidrage til gennemførelsen af internationale aftaler mellem parterne og at tage diplomatiske kontakter med dem, såfremt vilkårene i sådanne aftaler ikke overholdes

f) at være særlig opmærksom på faktorer, der påvirker den regionale dimension af fredsprocessen i Mellemøsten

g) at gå ind i en konstruktiv drøftelse med stater, der har undertegnet aftaler inden for rammerne af fredsprocessen, for derved at fremme overholdelsen af de grundlæggende regler for demokrati, herunder respekten for menneskerettighederne og retsstatsprincipper

h) at aflægge rapport om mulighederne for Den Europæiske Unions mellemkomst i fredsprocessen og om den bedste måde, hvorpå man kan videreføre Den Europæiske Unions initiativer og igangværende indsats i relation til fredsprocessen i Mellemøsten, såsom Den Europæiske Unions bidrag til palæstinensiske reformer, herunder de politiske aspekter af Den Europæiske Unions relevante udviklingsprojekter i området

i) at overvåge parternes handlinger med henblik på gennemførelse af køreplanen og i forbindelse med spørgsmål, som vil kunne skade resultaterne af forhandlingerne om en endelig status, så Mellemøstkvartetten bedre kan vurdere, om parterne overholder deres forpligtelser

j) at fremme samarbejdet om sikkerhedsspørgsmål i Det Stående Sikkerhedsudvalg EU-Den Palæstinensiske Myndighed, der blev nedsat den 9. april 1998, samt andre måder

k) at bidrage til at skabe bedre forståelse for Den Europæiske Unions rolle blandt indflydelsesrige personer i regionen

l) at udvikle og gennemføre et EU-program vedrørende sikkerhedsspørgsmål. Til dette formål kan den særlige repræsentant bistås af en ekspert, som har til opgave at gennemføre sikkerhedsrelaterede projekter af operationel karakter.

Artikel 4

1. Den særlige repræsentant har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til den højtstående repræsentant og under dennes operationelle ledelse. Den særlige repræsentant står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.

2. Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) skal opretholde privilegerede forbindelser med den særlige repræsentant og være det primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver den særlige repræsentant strategisk vejledning og politisk input i forbindelse med mandatet.

Artikel 5

1. Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med den særlige repræsentants mandat udgør 793000 EUR.

2. Udgifter, der finansieres med det i stk. 1 fastsatte beløb, forvaltes i overensstemmelse med Den Europæiske Unions procedurer og regler for det almindelige budget, idet dog enhver form for forudfinansieringer ikke forbliver Fællesskabets ejendom.

3. Forvaltningen af udgifterne omfattes af en kontrakt mellem den særlige repræsentant og Kommissionen.

4. Alt efter tilfældet yder formandskabet, Kommissionen og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.

Artikel 6

1. Den særlige repræsentant er inden for rammerne af sit mandat og de tilsvarende disponible midler ansvarlig for udpegelsen af sine medarbejdere i samråd med formandskabet, der bistås af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, og i fuldt samarbejde med Kommissionen. Den særlige repræsentant orienterer formandskabet og Kommissionen om, hvilke medarbejdere der endeligt udpeges.

2. Medlemsstaterne og EU-institutionerne kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med den særlige repræsentant. Vederlag til medarbejdere, der måtte blive udstationeret af en medlemsstat eller af en EU-institution for at bistå den særlige repræsentant, afholdes af henholdsvis den pågældende medlemsstat eller EU-institution.

3. Alle A-stillinger, som ikke er omfattet af udstationeringen, opslås i givet fald ledige på passende måde af Generalsekretariatet for Rådet, ligesom medlemsstaterne og EU-institutionerne underrettes herom med henblik på at ansætte de bedst kvalificerede ansøgere.

4. De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige, for at den særlige repræsentant og dennes medarbejdere kan opfylde og afvikle mandatet uhindret, fastlægges i samarbejde med parterne. Medlemsstaterne og Kommissionen yder den fornødne støtte med henblik herpå.

Artikel 7

Den særlige repræsentant aflægger som hovedregel personligt rapport til den højtstående repræsentant og til PSC og kan også aflægge rapport til den relevante arbejdsgruppe. Den højtstående repræsentant, Rådet og Kommissionen modtager regelmæssigt skriftlige rapporter. Den særlige repræsentant kan aflægge rapport til Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) efter henstilling fra den højtstående repræsentant og PSC.

Artikel 8

For at sikre sammenhæng i Den Europæiske Unions optræden udadtil koordineres den særlige repræsentants aktiviteter med den højtstående repræsentants, formandskabets og Kommissionens aktiviteter. Den særlige repræsentant sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og Kommissionens delegationer. Under arbejdet på stedet holdes der tæt kontakt til formandskabet, Kommissionen og missionscheferne, der skal gøre deres bedste for at bistå den særlige repræsentant i gennemførelsen af dennes mandat. Den særlige repræsentant skal også holde forbindelse med andre internationale og regionale aktører på stedet.

Artikel 9

Gennemførelsen af den fælles aktion og dens sammenhæng med andre bidrag fra Den Europæiske Union til regionen skal løbende tages op til revision. Den særlige repræsentant forelægger en samlet skriftlig rapport om gennemførelsen af mandatet for den højtstående repræsentant, Rådet og Kommissionen, to måneder inden mandatet udløber, og denne rapport skal danne grundlag for evalueringen af den fælles aktion i de relevante arbejdsgrupper og i PSC. Den højtstående repræsentant fremsætter inden for de overordnede prioriteter for udsendelsen henstillinger til PSC med henblik på, at Rådet træffer afgørelse om forlængelse, ændring eller afslutning af mandatet.

Artikel 10

Denne fælles aktion har virkning fra den 1. januar 2004.

Den anvendes indtil den 30. juni 2004.

Artikel 11

Denne fælles aktion offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 8. december 2003.

På Rådets vegne

F. Frattini

Formand

(1) EFT L 334 af 11.12.2002, s. 11. Senest ændret ved fælles aktion 2003/537/FUSP (EUT L 184 af 23.7.2003, s. 45).

(2) EUT L 150 af 18.6.2003, s. 70.