Kommissionens beslutning

af 28. marts 2001

om Italiens påtænkte statsstøtte til fordel for Ferriere Nord SpA

(meddelt under nummer K(2001) 1010)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2001/829/EF, EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 4, litra c),

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18. december 1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien(1), særlig artikel 6, stk. 5,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(2), under hensyn til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 19. februar 1999 anmeldte de italienske myndigheder i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i Kommissionens beslutning 2496/96/EKSF til Kommissionen, at de påtænkte at yde en miljøstøtte til EKSF-stålvirksomheden Ferriere Nord SpA i medfør af regionallov nr. 47 af 3. juni 1978, afsnit VI, som ændret ved regionallov nr. 2 af 2. januar 1992(3), som var blevet godkendt af Kommissionen (brev SG(92) D 18803 af 22. december 1992). Anmeldelsen drejede sig om en investeringsstøtte til et strengstøbningsanlæg og til et nyt valseværk til fremstilling af elektrosvejsede stålarmeringsnet.

(2) Ved brev af 3. juni 1999 underrettede Kommissionen den italienske regering om, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 6, stk. 5, i beslutning 2496/96/EKSF over for ovennævnte støtte og opfordrede den til at fremsætte sine bemærkninger. Beslutningen blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(4). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den pågældende støtte.

(3) Kommissionen modtog bemærkninger fra Ferriere Nord og fra European Independent Steelworks Association (EISA), som den derpå videresendte til den italienske regering med anmodning om eventuelle bemærkninger. Den italienske regerings bemærkninger hertil blev modtaget af Kommissionen ved brev af 24. december 1999.

(4) Ved brev af 21. juli 2000 underrettede Ferriere Nord Kommissionen om, at den gav afkald på den offentlige støtte for den dels vedkommende, der vedrører EKSF-investeringerne. Ved brev af 25. juli 2000 trak de italienske myndigheder den del af anmeldelsen, der vedrører investeringsstøtte til anlæg til fremstilling af EKSF-varer, tilbage, samtidig med at de bekræftede den del af anmeldelsen, der vedrører investeringsstøtte til anlægget til fremstilling af elektrosvejsede armeringsnet.

(5) Ved brev af 14. august 2000 meddelte Kommissionen den italienske regering, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EKSF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for støtten til anlægget til fremstilling af elektrosvejsede net. Beslutningen blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(5). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.

(6) Kommissionen modtog bemærkninger fra Ferriere Nord og UK Steel Association. Bemærkningerne blev videresendt til Italien med anmodning om eventuelle bemærkninger hertil; disse blev modtaget ved brev af 15. januar 2001.

II. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

(7) Efter den delvise tilbagetrækning af den i punkt 4 omhandlede anmeldelse vedrører den støtte, nærværende beslutning drejer sig om, et tilskud på 15 % af den del af investeringsudgifterne, der går til det nye anlæg til fremstilling af elektrosvejsede net, som i forhold til traditionelle anlæg undlader koldtrækning. Ifølge den ansøgning, Ferriere Nord indgav til de italienske myndigheder den 27. marts 1996, skulle anlægget være færdigt i marts 1998. De støtteberettigede udgifter andrager 11 mia. ITL (5,68 mio. EUR), og støtten er på 1650 mio. ITL (852154 EUR).

(8) Ferriere Nord er et selskab i koncernen Pittini, og det fremstiller såvel EKSF-jern- og stålvarer (rundstål og valsetråd i stål) som EF-varer (elektrosvejsede armeringsnet til etageadskillelser og vægge, trådnet til bærende stålbjælker osv.). I 1999 havde virksomheden en omsætning på 408,1 mia. ITL (210,8 mio. EUR), heraf 84 % i Italien, 11 % i Den Europæiske Union og 5 % i resten af verden. Ferriere Nord er en af de største europæiske fabrikanter af elektrosvejsede net.

(9) Det elektrosvejsede armeringsnet er præfabrikerede armeringer, der består af koldtrukne armeringstråde af stål, der er glatte eller profilerede, og som svejses sammen i rette vinkler, således at de danner et net. Samhandelen i Fællesskabet med svejsede net er betragtelig(6).

(10) I ovennævnte beslutninger om iværksættelse af procedurerne anlagde Kommissionen den betragtning, at det nye valseværk hovedsagelig var beregnet på at skabe eller erstatte produktionskapacitet i virksomheden Ferriere Nord for fremstilling af elektrosvejsede net og at nedskære det antal af arbejdsopgaver, som er nødvendige for at opnå det færdige produkt i forhold til det gamle anlæg. Der er tale om et helt nyt anlæg, hvis fremmeste formål består i fremstilling af elektrosvejsede net ifølge mere konkurrencedygtige fremgangsmåder. Kommissionen har derfor konkluderet, at investeringens virkninger for arbejdsvilkårene eller miljøet synes at være ganske underordnede, og den har gjort opmærksom på, at de italienske myndigheder ikke på nogen måde har godtgjort, at hovedformålet med det nye anlæg var miljøbeskyttelse eller forbedring af arbejdsvilkårene.

III. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEDE PARTER

(11) Ved brev af 5. november 1999 hævdede virksomheden Ferriere Nord SpA, at investeringen vedrørende et nyt valseanlæg ikke skulle ses i lyset af EKSF-reglerne, eftersom elektrosvejsede net er en vare, der ikke falder inden for EKSF-traktatens anvendelsesområde, men i lyset af EF-traktaten. De øvrige argumenter, der anførtes af Ferriere Nord SpA var stort set mage til dem, de italienske myndigheder anførte i brev af 13. august 1999 (jf. betragtning 18-20).

(12) Ved brev af 4. november 1999 erklærede European Independent Steelworks Association (EISA), at virksomheden tidligere havde foretaget omfattende investeringer med henblik på fremstilling af elektrosvejsede net med høj smidighed (en ikke-EKSF-vare), at efterspørgslen efter varen var i stigning, at der ikke var overkapacitet i sektoren, og at den pågældende vare var af væsentlig betydning for byggeindustrien, særlig i områder, hvor der ofte forekommer jordskælv. Også EISA fandt, at investeringerne ville få stærke positive virkninger for miljøbeskyttelsen.

(13) I brev af 10. november 2000 erklærede Ferriere Nord, at der foretages en klar fysisk(7), industriel, fremstillingsmæssig, teknologisk og forretningsmæssig adskillelse mellem EKSF-fremstillingsanlæggene og det nye industrianlæg til fremstilling af elektrosvejsede net, og den understregede, at der sondres skarpt økonomisk og regnskabsmæssigt mellem EKSF-investeringer og EF-investeringer. Med hensyn til støttens forenelighed med stålstøttereglerne anførte Ferriere Nord, at det gamle anlæg til fremstilling af elektrosvejsede net var bygget i 1970'erne, og at det, da det arbejdede med konventionel koldtrækning, retning, skæring og samling ved elektrosvejsning, var årsag til store miljøforureningsproblemer. Selskabet hævdede, at for at kunne løse disse problemer helt havde det udtænkt og bygget et nyskabende pilotanlæg med en original fremstillingsproces, der er enestående i sin art i Europa.

(14) Den forurening, det nye anlæg forårsager, ligger angiveligt under de grænser, der er fastsat i lovdekret nr. 372 af 4. august 1999, der i national ret gennemfører Rådets direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening fra industrivirksomhed. Den nye produktionsproces indebærer angiveligt følgende miljøforbedringer:

>TABELPOSITION>

(15) Ifølge virksomheden Ferriere Nord udelukker EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (EFT C 72 af 1994) kun, at der kan tillades investeringer til nye anlæg, der ikke forbedrer miljøniveauet. Forbedrer den nye investering derimod miljøniveauet, bliver støtten lovlig, om end kun for de udgifters vedkommende, hvis formål er dette (punkt 3.2.1, s. 6). Virksomheden påstår, at regionen allerede har erklæret udgifterne i forbindelse med strukturarbejder og særlige anlæg i virksomheden (9000 mio. ITL) for ikke-støtteberettigede, medens de øvrige 11000 mio. ITL angiveligt udgør den miljømæssige del af udgifterne til virkeliggørelse af anlægget.

(16) For så vidt angår støtteintensiteten, hævder Ferriere Nord, at tilskuddet på 1650 mio. ITL udgør 15 % af de støtteberettigede udgifter, hvilket er langt under den højeste tilladte værdi for støtte, der skal tilskynde til at gå videre end de retligt forpligtende miljøstandarder, eller for støtte, der ydes i mangel af sådanne standarder.

(17) Ved brev af 4. december 2000 hævdede UK Iron and Steel Association, at den pågældende støtte skal vurderes på grundlag af EKSF-reglerne, idet der foretages en nøje retlig og regnskabsmæssig sondring mellem EF-virksomhed og EKSF-virksomhed, idet det tilføjes, at støtten under alle omstændigheder ikke bør tillades, da formålet med investeringen er klart økonomisk.

IV. ITALIENS BEMÆRKNINGER

(18) De italienske myndigheder anførte i skrivelse af 3. august 1999, at det nye valseværk fremstiller elektrosvejsede net, som er en vare, der falder inden for EKSF-traktatens anvendelsesområde, og at investeringen i forbindelse med nævnte nye valseværk ikke blot tager sigte på at nedsætte støjen, men også og især på at nedsætte mængden af arbejdsaffald, der består af jernoxidstøv (ca. 3000 t pr. år).

(19) De italienske myndigheder hævdede desuden, at den mindre udsættelse af personalet for støj svarer til én af målsætningerne for fællesskabspolitikken på miljøområdet i henhold til EF-traktatens artikel 174, nemlig beskyttelse af menneskers sundhed. De anfører, at ifølge tabel 12 i programmet for Fællesskabets politik og virke inden for miljø og bæredygtig udvikling(8) "må ingen person udsættes for støjniveauer, der bringer sundheden og livskvaliteten i fare", og de hævdede endvidere, at forekomsten af et rådsdirektiv om beskyttelse af arbejdstagere mod risici ved at være udsat for støj under arbejdet(9) ikke indebærer, at foranstaltninger til fordel for arbejdstagerne ikke er miljøforanstaltninger.

(20) For så vidt angår støttens forenelighed med fællesskabsreglerne, hævdede de italienske myndigheder, at foranstaltningen er i overensstemmelse med punkt 3.2.1 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, eftersom det nye anlæg ikke skal skabe eller erstatte produktionskapacitet i forhold til de gamle anlæg, men udelukkende bane vejen for en nyskabende fremstillingsproces, som nedsætter støjniveauet væsentligt og fjerner affaldet i form af oxidstøv; endvidere skulle regionen Friuli-Venezia Giulia allerede have sørget for at udelukke en del af udgifterne (vedrørende strukturarbejder og almindelige anlæg) fra de samlede støtteberettigede udgifter.

(21) Endelig hævdede de italienske myndigheder i brev af 17. november 1999 og 26. april 2000, at støtte til kvalitativ forbedring af arbejdsmiljøet betragtes som tilladelig i henhold til det ved regionallov nr. 47/78 indførte program, der er godkendt af Kommissionen.

(22) De italienske myndigheder har ikke fremsat bemærkninger til den i betragtning 5 omhandlede beslutning om iværksættelse af proceduren efter EF-traktatens artikel 88. I brev af 15. januar 2001 nøjes de med at fremsætte bemærkninger til bemærkningerne fra UK Iron Steel Association, idet de bliver ved at påstå, at støtten skal vurderes på grundlag af EF-traktaten.

V. VURDERING AF STØTTEN

(23) Ferriere Nord er en "virksomhed", som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 80, eftersom den fremstiller varer, der er opført i nævnte traktats bilag I; Kommissionen har dog i beslutning 1999/720/EF, EKSF af 8. juli 1999 om den statsstøtte, som Tyskland havde ydet til Gröditzer Stahlwerke GmbH og dettes datterselskab Walzwerk Burg GmbH(10) erkendt, at "under visse omstændigheder kan EF-traktaten dog finde anvendelse i forbindelse med støtte til aktiviteter uden for EKSF i en virksomhed, hvor de begunstigede aktiviteter er klart adskilte fra EKSF-aktiviteterne".

(24) Elektrosvejsede net er en vare, der henhører under anvendelsesområdet for bilag I i EKSF-traktaten.

(25) I den foreliggende sag skal Kommissionen bemærke, at selv om virksomheden Ferriere Nord SpA er en enkeltvirksomhed, der ikke fører særskilt regnskab for sine forskellige aktiviteter(11), består den støttede investering i et bestemt anlæg, der klart kan udpeges, og som er fysisk adskilt fra resten af den fabrik, der fremstiller EKSF-varer. De varer, der fremstilles i dette anlæg er varer, der har et senere fremstillingsforløb i forhold til EKSF-varerne, og de hører til et marked, der er klart adskilt fra disse (se betragtning 9).

(26) Kommissionen finder derfor i overensstemmelse med ovennævnte beslutning 1999/720/EF, EKSF (se betragtning 23), at der ikke er nogen fare for, at støtten kan fremme EKSF-aktiviteterne i Ferriere Nord SpA, og den må derfor vurderes i lyset af EF-traktatens bestemmelser.

(27) Tilskuddet udgør statsstøtte, som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, eftersom den styrker den stilling Ferriere Nord indtager i forhold til andre konkurrenter på Fællesskabets marked. Med hensyn til dens forenelighed med fællesmarkedet, gælder følgende betragtninger.

(28) Når Kommissionen vurderer nye investeringer, der udviser miljøaspekter, skal den indtage en streng holdning for at hindre, at virksomhederne modtager støtte, der tilsyneladende skal dække miljøudgifter, men som i virkeligheden skal finansiere investeringer, som virksomhederne under alle omstændigheder ville have foretaget. Som anført ovenfor (se betragtning 10), følte Kommissionen sig nødsaget til at indlede proceduren, især på grund af den tvivl den nærede med hensyn til investeringens formål.

(29) I den forbindelse har det sin rigtighed, at virksomheden Ferriere Nord har hævdet, at de gamle anlæg medførte bestemte problemer, og at den nye investering forbedrer miljø- eller arbejdsvilkårene (se betragtning 13); men virksomhedens blotte erklæring om, at miljøbeskyttelse var hovedformålet med investeringen, kan ikke bortveje Kommissionens tvivl, især i betragtning af, at der er tale om et helt nyt anlæg, der med mere konkurrencedygtige fremgangsmåder i det mindste skal erstatte produktionskapaciteten i Ferriere Nord, der går tilbage til 1970'erne (det nye anlæg til elektrosvejsning udelader i forhold til de traditionelle anlæg koldtrækningsfasen, øger automatiseringen, nedsætter antallet af arbejdsopgaver og bevirker, at der ikke bliver udgifter til bortskaffelse af affald).

(30) Kommissionen finder at, som følge af at der ikke findes bindende miljøstandarder(12), skulle den påståede omstændighed, at der ved vedtagelsen af beslutningen om at bygge det nye anlæg var taget hensyn til miljøet og den menneskelige sundhed, være fremgået klart af Ferriere Nords interne dokumenter fra den tid, hvor virksomheden i industriel målestok projekterede den af virksomheden skabte prototype inden den investering, støtten går til. Denne omstændighed kunne også fremgå af andet bevismateriale fra den tid, hvor der blev truffet beslutning om at foretage den investering, støtten går til. Hverken de italienske myndigheder eller det pågældende selskab har imidlertid fremlagt sådant bevismateriale på trods af, at Kommissionen havde gjort opmærksom på, at der ikke var tilvejebragt noget bevismateriale i den forbindelse. Kommissionen slutter derfor, at de positive virkninger for arbejdsvilkårene eller miljøet blot udgør nødvendige følger af investeringen, som ikke engang var taget i betragtning, da det blev besluttet at foretage denne.

(31) I den forbindelse skal det anføres, at de nugældende EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse(13) definerer miljøbeskyttelse som "enhver foranstaltning, der tager sigte på at afhjælpe eller forebygge skader på det fysiske miljø eller naturressourcerne" (betragtning 6). Det fastsættes derfor, at investeringer i bygninger, anlæg og udstyr har til formål at nedsætte eller helt fjerne forurening og gener (betragtning 36), og at det kun er de ekstra omkostninger til de yderligere investeringer, der er nødvendige for at opnå de opstillede miljømål, som er støtteberettigede (betragtning 37)(14). Som tidligere nævnt finder Kommissionen, at hovedformålet med Ferriere Nords investering udelukkende er af økonomisk art, og at en hvilken som helst forbedring af miljøet er en nødvendig følge af virksomhedens valg af fremstillingsproces. I øvrigt er det sædvanligt, at et nyt anlæg er mere hensigtsmæssigt ud fra et miljøsynspunkt end et anlæg, der er over 25 år gammelt.

(32) Uanset om man går med til, at miljøbeskyttelse skulle være investeringens hovedformål, kan de italienske myndigheders argument, der går ud på, at støtten skulle være afpasset i forhold til miljøforbedringen, ikke godtages, eftersom den, dersom man ser bort fra strukturarbejderne og de almindelige anlæg, indebærer, at hele investeringsomkostningen er støtteberettiget. Ifølge de nugældende EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (betragtning 37) er det "kun de ekstra omkostninger til de yderligere investeringer, der er nødvendige for at opnå de opstillede miljømål, som er støtteberettigede". Når det er vanskeligt at udskille investeringsomkostningerne til miljøbeskyttelse fra de samlede omkostninger, således som det ifølge virksomheden Ferriere Nord er tilfældet i den foreliggende sag, skal Kommissionen tage en investeringsomkostning i betragtning, der er teknisk sammenlignelig men ikke giver samme miljøbeskyttelse. I den foreliggende sag synes det imidlertid umuligt at beregne denne omkostning, eftersom de begrænsede miljøfordele nemlig er en selvfølgelig del af ovennævnte nyskabende og originale anlæg, og et hvilket som helst andet anlæg for elektrosvejsning, hvor koldtrækningsfasen undgås, ville sikre samme miljøresultater. Desuden er der ikke foretaget noget fradrag for de besparelser, der er opnået ved investeringen (ikke engang for de besparelser, der er opnået ved, at udgifterne til bortskaffelse af affald bortfalder). Støtten kan derfor ikke anses for at være i overensstemmelse med de nugældende EF-bestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse.

(33) Med hensyn til de fordele, der er opnået for arbejdstagernes sundhed og sikkerhed ved nedsættelse af støjniveauet skal det bemærkes, at disse fordele ikke kan betragtes som henhørende under miljøbeskyttelse, da de hovedsagelig vedrører arbejderbeskyttelse. Selv om de foranstaltninger, der træffes på fabrikker eller i andre produktionsanlæg med henblik på at forbedre sikkerheden eller sundheden, afgjort er vigtige og muligvis kan være berettigede til visse former for støtte(15), ser det i den foreliggende sag ud til, at fordelene for arbejdstagernes sundhed og sikkerhed kun er en underordnet følge af en produktionsinvestering, der under alle omstændigheder ville være blevet foretaget, og som derfor ikke forekommer berettiget til statsstøtte.

(34) Med hensyn til de italienske myndigheders argument, der går ud på, at ordningen skulle være godkendt af Kommissionen, skal Kommissionen anføre, at der som led i den godkendte ordning kan ydes støtte til at fremme overholdelsen af nye miljøstandarder i sektorlovgivningen (se fodnote 3). De italienske myndigheder erkendte såvel i anmeldelsen som i brevet af 4. maj 2000, at der ikke findes bindende miljøstandarder i lovgivningen. Støtten kan derfor ikke betragtes som en individuel anvendelse af en allerede godkendt ordning.

(35) Endelig skal Kommissionen anføre, at det område, hvor investeringen er foretaget, ikke er berettiget til regionalstøtte, og at virksomheden ikke er en SMV. Den pågældende foranstaltning kan derfor ikke være omfattet af nogen af de i EF-traktatens artikel 87 fastsatte undtagelsesbestemmelser.

VI. KONKLUSIONER

(36) På baggrund af ovenstående betragtninger er den støtte, Italien påtænker at yde til fordel for Ferriere Nord til investeringer i et nyt anlæg til fremstilling af elektrosvejsede net, uforenelig med fællesmarkedet -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den af Italien påtænkte statsstøtte til fordel for Ferriere Nord SpA til investeringer i et nyt anlæg til fremstilling af elektrosvejsede net på 1650 mio. ITL er uforenelig med fællesmarkedet.

Støtten kan derfor ikke ydes.

Artikel 2

Italien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 3

Den efter artikel 6, stk. 5, i beslutning 2496/96/EKSF indledte procedure i forbindelse med støttesag C 35/99 - Italien - Ferriere Nord SpA er afsluttet.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. marts 2001.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42.

(2) EFT C 288 af 9.10.1999, s. 39, og EFT C 315 af 4.11.2000, s. 4.

(3) I medfør af nævnte lovs artikel 15, stk. 1, bemyndiges den regionale forvaltning til at yde støtte på op til 20 % BSÆ af de støtteberettigede udgifter til industrivirksomheder, der har været i drift i mindst to år, og som agter at iværksætte eller ændre fremstillingsprocesser eller produktionsanlæg med henblik på at nedskære omfanget af eller nedsætte farerne ved det affald og de emissioner eller den støj, der opstår, eller forbedre arbejdsmiljøet i overensstemmelse med nye standarder i sektorlovgivningen.

(4) EFT C 288 af 9.10.1999, s. 39.

(5) EFT C 315 af 4.11.2000, s. 4.

(6) Jf. Kommissionens beslutning 89/515/EØF af 2. august 1989 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/31.533 - Armeringsnet) (EFT L 260 af 6.9.1989, s. 1).

(7) Det nye anlæg befinder sig i et industriområde, der ligger for sig selv og har egne indgange for modtagelse af råstoffer (valsetråd i ruller) og udgange for de færdige varer (elektrosvejsede net).

(8) Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 1. februar 1993 om et program for Fællesskabets politik og virke inden for miljø og bæredygtig udvikling (EFT C 138 af 17.5.1993, s. 1).

(9) Rådets direktiv 86/188/EØF af 12. maj 1986 om beskyttelse af arbejdstagere mod risici ved at være udsat for støj under arbejdet (EFT L 137 af 24.5.1986, s. 28).

(10) EFT L 292 af 13.11.1999, s. 27, betragtning 33.

(11) Den regnskabsmæssige adskillelse, selskabet henviser til (se betragtning 13), vedrører kun investeringerne.

(12) I modsætning til, hvad selskabet påstår i brev af 10. november 2000 (se betragtning 14), er der ikke foreskrevet bestemte grænser for den slags anlæg.

(13) EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3. De finder anvendelse på den foreliggende sag i henhold til betragtning 82.

(14) Disse kriterier afviger ikke fra dem, der var fastsat i punkt 3.2 i de fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, der var gældende, dengang Kommissionen besluttede at indlede proceduren (EFT L 72 af 10.3.1994), og som fra deres anvendelsesområde udelukker generelle investeringsomkostninger, der ikke kan henføres til miljøbeskyttelse.

(15) Betragtning 6 i de nugældende rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse.