Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000

af 27. juli 2000

om den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(4), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesmarkedets funktion og udvikling skal for landbrugsprodukter ledsages af udformningen af en fælles landbrugspolitik. Denne skal særlig indebære en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, hvilken alt efter produkternes art kan antage forskellige former.

(2) Den fælles landbrugspolitik tilstræber at nå traktatens mål. For hør og hamp bestemt til fiberproduktion er det, foruden bestemmelserne om arealbetalinger i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder(5), nødvendigt at fastsætte foranstaltninger for det indre marked, som omfatter støtte til de første forarbejdningsvirksomheder for strå af hør og hamp eller til landbrugere, der lader strå forarbejde for egen regning.

(3) For at sikre, at strå af hør og hamp forarbejdes effektivt, bør der kun ydes støtte på visse betingelser, herunder at første forarbejdningsvirksomheder skal være godkendte, og at der indgås kontrakter om disse første forarbejdningsvirksomheders køb af strå. For at bekæmpe et eventuelt misbrug ydes forarbejdningsstøtten også kun for forarbejdning af strå eller anvendelse af fibrene på markedet, hvis landbrugeren lader strået forarbejde for egen regning.

(4) For at undgå, at EF-midler anvendes forkert, bør der ikke kunne ydes støtte til første forarbejdningsvirksomheder eller landbrugere, om hvem det fastslås, at de kunstigt har opfyldt betingelserne for at kunne modtage støtte, og at de således har opnået en fordel, som ikke stemmer overens med formålene med støtteordningen for forarbejdning af strå.

(5) Under hensyn til de særlige kendetegn for markedet for lange hørfibre og markedet for korte hørfibre og hampefibre bør der fastsættes forskellige støttebeløb for de to typer fibre. For at sikre, at der alt i alt ydes en støtte, som gør det muligt at opretholde den traditionelle produktion af lange hørfibre på betingelser, som ligner dem, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 af 4. juli 1970 om den fælles markedsordning for hør og hamp(6), bør støtten gradvis forhøjes for at tage hensyn til den gradvise nedsættelse af den hektarstøtte, der ydes producenten i henhold til forordning (EF) nr. 1251/1999. Støtten til korte hørfibre bør afskaffes på sigt. For korte hørfibre og hampefibre bør der ydes en støtte, hvorved de deraf følgende nye produkter og de potentielle afsætningsmarkeder kan tilpasse sig hinanden over en vis periode. For kun at tilskynde til produktion af korte hørfibre og hampefibre af høj kvalitet skal der fastsættes en maksimumsprocentsats for urenheder og skæver og overgangsbestemmelser for forarbejdningsindustriens tilpasning til dette krav.

(6) For at tage hensyn til den særlige situation for traditionel hør i visse områder i Nederlandene, Belgien og Frankrig skal der ydes en supplerende overgangsstøtte til første stråforarbejdningsvirksomhed for de pågældende arealer.

(7) For at undgå enhver svigagtig forhøjelse af de mængder, der er støtteberettigede, bør medlemsstaterne lægge loft over mængderne i forhold til de arealer, for hvilke der er indgået kontrakter eller forarbejdningstilsagn for strået.

(8) For at begrænse udgifterne som følge af denne forordning bør der indføres en stabiliseringsordning for hver type fibre, dvs. lange hørfibre og korte hørfibre eller hampefibre. For at bidrage til, at der produceres rimelige mængder i hver medlemsstat, bør der for hver type fibre fastsættes en maksimal garantimængde, der fordeles mellem medlemsstaterne i form af nationale garantimængder. De nationale garantimængder af korte hørfibre og hampefibre begrænses dog til den periode, der er nødvendig for, at de deraf følgende produkter kan tilpasse sig markedet. De nationale garantimængder gælder for forarbejdningsstøtten og vedrører ikke ordningen i forordning (EF) nr. 1251/1999. De nationale garantimængder fastlægges især under hensyn til de seneste gennemsnitlige arealer med spindhør og hamp, som i givet fald tilpasses efter de faktiske produktionsarealer multipliceret med de gennemsnitlige fiberudbytter. For de medlemsstater, hvis nuværende produktion er lille, skal der fastsættes en fælles mængde, der fordeles for hvert produktionsår, således at den kan tilpasses til produktionsudviklingen.

(9) For at hver medlemsstat kan regulere fibermængderne indbyrdes, bør der fastsættes regler for overførsler mellem de nationale garantimængder, der er tildelt medlemsstaterne. Mængderne overføres ved brug af en koefficient, der sikrer uændrede budgetudgifter.

(10) Producentmedlemsstaterne skal træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for, at støtteforanstaltningerne fungerer korrekt. På grund af fristerne for forarbejdning af alle producerede strå indføres der endvidere en ordning med udbetaling af støtteforskud som kontrolforanstaltning.

(11) Ved hjælp af samtlige foranstaltninger under ordningen for samhandel med tredjelande skal det være muligt at afskaffe enhver anvendelse af kvantitative restriktioner og opkrævning af afgifter ved Fællesskabets ydre grænser. Under ekstraordinære omstændigheder kan mekanismen dog sættes ud af spillet. For at EF-markedet i sådanne tilfælde ikke skal være forsvarløs over for de deraf følgende forstyrrelser, bør Fællesskabet hurtigt kunne træffe alle nødvendige foranstaltninger. Foranstaltningerne skal være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af Verdenshandelsorganisationens aftaler om landbruget(7).

(12) For at undgå, at ulovlige hampeafgrøder forstyrrer den fælles markedsordning for hamp bestemt til fiberproduktion, bør der føres kontrol med indførslen af hamp og hampefrø for at sikre, at de pågældende produkter giver visse garantier for indholdet af tetrahydrocannabinol. Endvidere skal indførsel af hampefrø til andre formål end udsæd gøres betinget af en kontrolordning med et system for godkendelse af importørerne.

(13) I takt med udviklingen af markederne for hør og hamp bestemt til fiberproduktion skal medlemsstaterne og Kommissionen sende hinanden de oplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning.

(14) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(8).

(15) Medlemsstaternes udgifter som følge af de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, skal finansieres af Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(9).

(16) Den fælles markedsordning for hør og hamp, som fastsat ved forordning (EØF) nr. 1308/70, er blevet ændret mange gange, men afspejler ikke mere de dybtgående forandringer i denne sektor. Forordningen bør derfor ophæves. Rådets forordning (EØF) nr. 619/71 af 22. marts 1971 om fastsættelse af almindelige regler for ydelse af støtte til hør og hamp(10), Rådets forordning (EØF) nr. 620/71 af 22. marts 1971 om fastsættelse af rammebestemmelser for købekontrakter om hør- og hampestrå(11), Rådets forordning (EØF) nr. 1172/71 af 3. juni 1971 om fastsættelse af almindelige regler for ydelse af støtte til privat oplagring af hør- og hampefibre(12), Rådets forordning (EØF) nr. 1430/82 af 18. maj 1982 om indførelse af importrestriktioner for hamp og hampefrø og om ændring af forordning (EØF) nr. 1308/70 for så vidt angår hamp(13), Rådets forordning (EØF) nr. 2059/84 af 16. juli 1984 om fastsættelse af almindelige regler for importrestriktioner for hamp og hampefrø og om ændring af forordning (EØF) nr. 619/71 for så vidt angår hamp(14), som er baseret på forordning (EØF) nr. 1308/70 og (EØF) nr. 619/71, ophæves og erstattes med de nye bestemmelser i denne forordning.

(17) Overgangen fra bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1308/70 til bestemmelserne i nærværende forordning vil kunne volde problemer, der ikke er taget højde for i nærværende forordning. For at afhjælpe en sådan situation bør Kommissionen kunne vedtage de nødvendige overgangsbestemmelser. Kommissionen bør også kunne løse specifikke praktiske problemer.

(18) Under hensyn til ikrafttrædelsesdatoen for denne forordning bør der fastsættes særlige foranstaltninger for produktionsåret 2000/01. Ordningen for produktionsåret 1999/2000 bør derfor gælde til den 30. juni 2001. Kommissionen skal dog fastsætte støttebeløbene i forhold til de disponible budgetmidler, når der foreligger et pålideligt skøn over de pågældende arealer, og beløbet til finansiering af foranstaltninger til fremme af hørtave fastsættes til 0.

(19) For at vurdere virkningerne af de nye foranstaltninger aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om dels de nationale garantimængder og maksimumsprocentsatserne for urenheder og skæver for korte hørfibre og hampefibre i 2003, dels virkningen af forarbejdningsstøtten og den supplerende støtte på producenter og markeder i 2005 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion omfatter en ordning for det indre marked og en ordning for samhandelen med tredjelande. Den gælder for følgende produkter:

>TABELPOSITION>

2. I denne forordning forstås ved:

a) "landbruger": en landbruger som defineret i artikel 10, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte(15)

b) "godkendt første forarbejdningsvirksomhed": en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer - uanset hvilken retlig status sammenslutningen og dens medlemmer har i henhold til national ret - som er blevet godkendt af myndighederne i den medlemsstat, på hvis område anlæg til produktion af hør- og hampefibre er beliggende.

3. Forordningen anvendes, medmindre andet er fastsat i forordning (EF) nr. 1251/1999.

AFSNIT I

Det indre marked

Artikel 2

1. Der indføres støtte til forarbejdning af hør- og hampestrå bestemt til fiberproduktion.

Støtten ydes til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed for den mængde fibre, der faktisk er fremstillet af strå, for hvilke der er indgået en købs-/salgskontrakt med en landbruger.

Der gælder dog følgende:

a) hvis den godkendte første forarbejdningsvirksomhed og landbrugeren er den samme, erstattes købs-/salgskontrakten af et tilsagn om selv at foretage forarbejdningen

b) hvis landbrugeren bevarer ejendomsretten til det strå, han lader forarbejde på kontrakt i en godkendt første forarbejdningsvirksomhed, og godtgør, at han har markedsført de fremstillede fibre, ydes støtten til landbrugeren.

2. Der ydes ikke støtte til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed, hvis det fastslås, at den kunstigt har opfyldt betingelserne for at modtage støtte og dermed har opnået en fordel, som ikke stemmer overens med formålene for denne ordning.

3. Forarbejdningsstøtten fastsættes til følgende beløb pr. ton fibre:

a) for lange hørfibre:

- 100 EUR for produktionsåret 2001/02

- 160 EUR for produktionsårene 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06

- 200 EUR fra produktionsåret 2006/07.

b) for korte hørfibre og hampefibre, der indeholder højst 7,5 % urenheder og skæver: 90 EUR for produktionsårene 2000/01 til 2005/06.

For produktionsårene 2001/02-2003/04 kan medlemsstaten dog under hensyn til de traditionelle afsætningsmuligheder beslutte også at yde støtte.

- til korte hørfibre, der indeholder urenheder og skæver på mellem 7,5 % og 15 %

- til hampefibre, der indeholder urenheder og skæver på mellem 7,5 % og 25 %.

I disse tilfælde yder medlemsstaten støtte for en mængde, der med 7,5 % urenheder og skæver højst svarer til den producerede mængde.

4. De fibermængder, der kan ydes støtte for, begrænses til de arealer, for hvilke der er indgået en kontrakt eller et tilsagn som omhandlet i stk. 1.

De i første afsnit omhandlede grænser fastsættes af medlemsstaterne, så de i artikel 3 omhandlede nationale garantimængder overholdes.

5. Et forskud på støtten for de fibermængder, der er fremstillet, udbetales, hvis den godkendte første forarbejdningsvirksomhed ansøger om det.

Artikel 3

1. For lange hørfibre fastsættes der en maksimal garantimængde på 75250 tons pr. produktionsår, som fordeles mellem alle medlemsstaterne i form af nationale garantimængder. Mængden fordeles således:

- 13800 tons for Belgien

- 300 tons for Tyskland

- 50 tons for Spanien

- 55800 tons for Frankrig

- 4800 tons for Nederlandene

- 150 tons for Østrig

- 50 tons for Portugal

- 200 tons for Finland

- 50 tons for Sverige

- 50 tons for Det Forenede Kongerige.

2. For korte hørfibre og hampefibre, for hvilke der kan ydes støtte, fastsættes der en maksimal garantimængde på 135900 tons pr. produktionsår. Mængden fordeles således:

a) nationale garantimængder til følgende medlemsstater:

- 10350 tons for Belgien

- 12800 tons for Tyskland

- 20000 tons for Spanien

- 61350 tons for Frankrig

- 5550 tons for Nederlandene

- 2500 tons for Østrig

- 1750 tons for Portugal

- 2250 tons for Finland

- 2250 tons for Sverige

- 12100 tons for Det Forenede Kongerige.

b) 5000 tons til fordeling i form af nationale garantimængder for hvert produktionsår mellem Danmark, Grækenland, Irland, Italien og Luxembourg. Denne fordeling foretages efter, hvilke arealer der er omfattet af en kontrakt eller et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1.

De nationale garantimængder for korte hørfibre og hampefibre, der i givet fald nedsættes som anført i stk. 5, anvendes ikke mere fra produktionsåret 2006/07.

3. Hvis de fibre, der fremstilles i en medlemsstat, stammer fra strå produceret i en anden medlemsstat, skal disse fibermængder indregnes i den nationale garantimængde i den medlemsstat, hvor strået er høstet. Støtten udbetales af den medlemsstat, hvis nationale garantimængde strået indgår i.

4. De medlemsstater, der ønsker det, kan én gang inden den 30. juni 2001 overføre en del af deres nationale garantimængde, jf. stk. 1 eller 2, til hinanden, eventuelt tilpasset i henhold til stk. 5. I så fald meddeler de det til Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.

5. Hver medlemsstat kan overføre en del af den nationale garantimængde, der er nævnt i stk. 1, til den nationale garantimængde, der er nævnt i stk. 2, og omvendt.

Ved den i første afsnit nævnte overførsel ligestilles 1 ton lange hørfibre med 2,2 tons korte hørfibre og hampefibre.

Forarbejdningsstøtten ydes højst for de mængder, der er nævnt i henholdsvis stk. 1 og 2, og som er tilpasset i henhold til de to første afsnit af dette stykke og stk. 4.

Artikel 4

Indtil produktionsåret 2005/06 ydes der for hørarealer i område I og II, jf. bilaget, en supplerende støtte til den godkendte første forarbejdningsvirksomhed, hvis stråproduktion

- er omfattet af en købs-/salgskontrakt eller et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1, og

- en støtte til forarbejdning af lange hørfibre.

Den supplerende støtte er på 120 EUR pr. ha i område I og på 50 EUR pr. ha i område II.

AFSNIT II

Samhandel med tredjelande

Artikel 5

1. Denne artikel anvendes, medmindre medlemsstaterne har fastsat mere restriktive bestemmelser i overensstemmelse med traktaten og med de forpligtelser, der følger af Verdenshandelsorganisationens aftaler om landbruget.

2. Ved indførsel af hamp fra tredjelande skal der udstedes licens på følgende betingelser:

- rå hamp henhørende under KN-kode 5302 10 00 skal opfylde betingelserne i artikel 5a i forordning (EF) nr. 1251/1999

- hampefrø til udsæd henhørende under KN-kode 1207 99 10 skal ledsages af et bevis for, at indholdet af tetrahydrocannabinol ikke overstiger det indhold, der er fastsat i henhold til artikel 5a i forordning (EF) nr. 1251/1999

- hampefrø til andre formål end udsæd henhørende under KN-kode 1207 99 91 må kun importeres af godkendte importører for at sikre, at de ikke anvendes til udsæd.

Når de i første og andet led nævnte produkter indføres til Fællesskabet, kontrolleres de for at fastslå, at betingelserne i denne artikel er overholdt.

Artikel 6

Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af dens bestemmelser, må der i samhandelen med tredjelande ikke:

- opkræves afgifter med en virkning svarende til told

- anvendes kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.

Artikel 7

1. Bliver EF-markedet for et eller flere af de i artikel 1 nævnte produkter på grund af indførsel eller udførsel udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes passende foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller truslen herom er ophørt.

Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, vedtager almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger de tilfælde, hvor medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, og grænserne herfor.

2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, vedtager Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.

3. Medlemsstaterne kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning inden for en frist på en måned efter den dag, hvor foranstaltningen blev indbragt for Rådet.

4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300, stk. 2.

AFSNIT III

Almindelige bestemmelser

Artikel 8

Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes traktatens artikel 87, 88 og 89 på produktion af og handel med de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i nærværende forordning.

Artikel 9

De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages for så vidt angår de emneområder, der er nævnt nedenfor, efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 2. Det drejer sig især om:

- betingelserne for at godkende første forarbejdningsvirksomheder

- betingelserne for godkendte første forarbejdningsvirksomheder vedrørende købs-/salgskontrakter og tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1

- betingelser for landbrugere i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b)

- kriterierne for dels lange hørfibre, dels korte hørfibre og hampefibre

- bestemmelserne om beregning af støtteberettigede mængder i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra b), andet afsnit

- betingelserne for at yde støtte og forskud, navnlig beviser for forarbejdning af strå

- betingelserne for at fastsætte de grænser, der er nævnt i artikel 2, stk. 4

- fordelingen af den mængde på 5000 tons, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b)

- betingelserne for at overføre nationale garantimængder, jf. artikel 3, stk. 5

- betingelserne for ydelse af den supplerende støtte i henhold til artikel 4.

Foranstaltningerne kan endvidere vedrøre enhver kontrolforanstaltning, der er nødvendig for at beskytte Fællesskabets finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder.

Artikel 10

1. Kommissionen bistås af en forvaltningskomité for naturfibre, i det følgende benævnt "komitéen".

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.

3. Komitéen kan behandle ethvert spørgsmål, der forelægges den af formanden, enten på dennes initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.

4. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 11

Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne hertil anvendes på de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i nærværende forordning.

AFSNIT IV

Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser

Artikel 12

1. For produktionsåret 2000/01 fastsættes beløbene for støtten til EF-produktionen af hør og hamp senest den 31. oktober 2000 efter proceduren i artikel 10, stk. 2.

Disse beløb fastsættes ved på beløbene for produktionsåret 1999/2000 at anvende en koefficient svarende til forholdet mellem:

- de gennemsnitlige udgifter pr. hektar svarende til 88 mio. EUR for alle de arealer, der er opgivet i dyrkningserklæringerne, og

- de gennemsnitlige udgifter på 721 EUR/ha, der er anslået for produktionsåret 1999/2000.

Støttebeløbene for produktionsåret 2000/01 kan dog ikke overstige beløbene for produktionsåret 1999/2000.

2. For produktionsåret 2000/01 fastsættes det beløb, der skal tilbageholdes af støtten til finansiering af de foranstaltninger til fremme af anvendelsen af hørfibre, til 0 EUR pr. hektar.

3. Produktionsåret 2000/01 udløber den 30. juni 2001.

Artikel 13

Forordning (EØF) nr. 1308/70, (EØF) nr. 619/71, (EØF) nr. 620/71, (EØF) nr. 1172/71, (EØF) nr. 1430/82 og (EØF) nr. 2059/84 ophæves den 1. juli 2001.

Artikel 14

Efter proceduren i artikel 10, stk. 2, vedtager Kommissionen:

- de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1308/70 og (EØF) nr. 619/71 til bestemmelserne i nærværende forordning

- de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke praktiske problemer. Hvis foranstaltningerne er behørigt begrundede, kan de fravige visse bestemmelser i denne forordning.

Artikel 15

1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2003 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, i givet fald ledsaget af forslag, om tendenserne i produktionen i de forskellige medlemsstater og virkningen af reformen af den fælles markedsordning på afsætningsmulighederne og sektorens økonomiske levedygtighed. Den skal ligeledes redegøre for maksimumsindholdet af urenheder og skæver i korte hørfibre og hampefibre.

Rapporten skal i givet fald lægges til grund for en ny fordeling og eventuelt en forhøjelse af de nationale garantimængder. Kommissionen tager især hensyn til produktionsniveauet, forarbejdningskapaciteten og afsætningsmulighederne på markedet.

2. Kommissionen forelægger i 2005 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om forarbejdningsstøtten i givet fald ledsaget af forslag.

Rapporten skal indeholde en vurdering af forarbejdningsstøttens indvirkning på især:

- producenternes situation for så vidt angår dyrkede arealer og opnåede priser

- tendenserne på markederne for spindfibre og udviklingen af nye produkter

- forarbejdningsindustrien.

Rapporten skal under hensyn til den alternative produktion oplyse, om industrien kan fungere efter de fastlagte retningslinjer. Den skal ligeledes redegøre for muligheden for at forarbejdningsstøtten pr. tons korte hørfibre og hampefibre og den supplerende støtte pr. hektar hør, der er nævnt i artikel 4, gøres permanent efter produktionsåret 2005/06.

Artikel 16

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1-11 anvendes fra produktionsåret 2001/02.

Forordning (EØF) nr. 1308/70 og (EØF) nr. 619/71 anvendes i produktionsårene 1998/99, 1999/2000 og 2000/01.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2000.

På Rådets vegne

H. Védrine

Formand

(1) EFT C 56 E af 29.2.2000, s. 19.

(2) Udtalelse af 6. juli 2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).

(3) EFT C 140 af 18.5.2000, s. 3.

(4) Udtalelse af 14. juni 2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).

(5) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1672/2000 (se s. 13 i denne EFT).

(6) EFT L 146 af 4.7.1970, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2702/1999 (EFT L 327 af 14.12.1999, s. 7).

(7) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22.

(8) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(9) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

(10) EFT L 72 af 26.3.1971, s. 2. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1420/98 (EFT L 19 af 4.7.1998, s. 7).

(11) EFT L 72 af 26.3.1971, s. 4. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 713/95 (EFT L 73 af 1.4.1995, s. 16).

(12) EFT L 123 af 5.6.1971, s. 7.

(13) EFT L 162 af 12.6.1982, s. 27. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94 (EFT L 349 af 31.12.1994, s. 105).

(14) EFT L 191 af 19.7.1984, s. 6. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94.

(15) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 113.

BILAG

OMRÅDER, DER ER BERETTIGET TIL DEN STØTTE, DER ER NÆVNT I ARTIKEL 4

OMRÅDE I

1. Nederlandene

2. Følgende belgiske kommuner: Assenede, Beveren-Waas, Blankenberge, Bredene, Brugge, Damme, De Haan, De Panne, Diksmuide (uden Vladslo og Woumen) Gistel, Jabbeke, Knokke-Heist, Koksijde, Lo-Reninge, Middelkerke, Nieuwpoort, Oostende, Oudenburg, Sint-Gillis-Waas (kun Meerdonk) Sint-Laureins, Veurne og Zuienkerke.

OMRÅDE II

1. De belgiske områder, der ikke er nævnt under område I.

2. Følgende franske områder:

- departementet Nord

- arrondissementerne Bethune, Lens, Calais og Saint-Omer og kantonen Marquise i departementet Pas-de-Calais

- arrondissementerne Saint-Quentin og Vervins i departementet Aisne

- arrondissementet Charleville-Mézières i departementet Ardennes.