ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende L 134/45

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 810/2005

af 26. maj 2005

om fastsættelse af maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 641/2005 omhandlede licitation

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (1), særlig artikel 12, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) En licitation over maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs til Spanien fra tredjelande blev åbnet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 641/2005 (2).

(2) I overensstemmelse med artikel 7 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1839/95 (3), kan Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 25 i forordning (EF) nr. 1784/2003 vedtage at fastsætte en maksimumsnedsættelse af importtolden. Ved fastsættelse af denne skal der bl.a. tages hensyn til kriterierne i artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 1839/95. Tilslagsmodtager bliver enhver bydende, hvis bud er lig med eller ligger under maksimumsnedsættelsen af importtolden.

(3) Anvendelse af ovennævnte kriterier på den nuværende markedssituation for den pågældende kornart medfører, at en maksimumsnedsættelse af importtolden fastsættes til det i artikel 1 nævnte beløb.

(4) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

For bud, der meddeles fra den 20. til den 26. maj 2005 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 641/2005 omhandlede licitation, fastsættes maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs til 29,99 EUR/t for en maksimumstotalmængde på 50 900 t.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 27. maj 2005.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 2005. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78.

(2) EUT L 107 af 28.4.2005, s. 13.

(3) EFT L 177 af 28.7.1995, s. 4. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 777/2004 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 50).
DA Den Europæiske Unions Tidende L 130/3

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 774/2005

af 23. maj 2005

om åbning af en løbende licitation med henblik på at sælge uafskallet ris, som det spanske interventionsorgan ligger inde med, på det indre marked

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for ris (1), særlig artikel 7, stk. 4 og 5, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 75/91 (2) har fastsat procedurer og betingelser for salg af uafskallet ris fra interventionsorganerne.

(2) Det spanske interventionsorgan oplagrer for tiden meget store mængder uafskallet ris, og oplagringsperioden er meget lang. Der bør derfor åbnes en løbende licitation med henblik på at sælge ca. 26 299 tons uafskallet ris, som dette organ ligger inde med.

(3) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

På de i forordning (EØF) nr. 75/91 fastsatte betingelser afholder det spanske interventionsorgan løbende licitation med henblik på at sælge de i bilaget til nærværende forordning anførte mængder af uafskallet ris, som det ligger inde med, på det indre marked.

Artikel 2

1. Sidste frist for at indgive bud til den første dellicitation er den 1. juni 2005.

2. Sidste frist for at indgive bud til den sidste dellicitation er den 13. juli 2005.

3. Bud indgives til det spanske interventionsorgan:

Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA) Beneficencia 8 E-28004 Madrid Telex 23427 FEGA E Telefax (34) 915 21 98 32 og (34) 915 22 43 87

Artikel 3

Uanset artikel 19 i forordning (EØF) nr. 75/91 meddeler det spanske interventionsorgan senest tirsdagen i ugen efter den dato, hvor fristen for at indgive bud udløber, Kommissionen mængderne af og de gennemsnitlige priser for de solgte partier, i givet fald opdelt efter gruppe.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2005. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 96.

(2) EFT L 9 af 12.1.1991, s. 15.
(4)

Som følge af risens kvalitet og egenskaber bør der træffes foranstaltninger for at sikre, at den bydende kan vurdere risens kvalitet, inden buddene afgives. Det bør endvidere fastsættes, at buddene skal vedrøre et helt parti.
(2)

De licensansøgninger, der er indgivet fra den 1. til den 10. maj 2005, udtrykt som udbenet kød, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2247/2003, overstiger for produkter med oprindelse i Botswana, Kenya, Madagaskar, Swaziland, Zimbabwe og Namibia ikke de disponible mængder for disse lande. Det er derfor muligt at udstede importlicenser for de mængder, der er anmodet om licens for.
I løbet af undersøgelsen blev det fastslået, at to af disse fire samarbejdsvillige eksporterende producenter var forretningsmæssigt forbundet. Disse selskaber solgte samme vare på hjemmemarkedet både gennem et forretningsmæssigt forbundet salgsselskab og direkte til uafhængige kunder. Det bemærkes, at når varetyper sælges til et forretningsmæssigt forbundet selskab, kan dette salg ifølge tredje afsnit i artikel 2, stk. 1, i grundforordningen anses for ikke at have fundet sted i normal handel. Derfor og for at fastsætte den normale værdi blev de to selskaber i god tid før kontrolbesøget anmodet om at oplyse de priser, som det forretningsmæssigt forbundne salgsselskab benyttede over for første uafhængige kunde. Det blev fastslået ved besøget, at de to samarbejdsvillige producenter ikke kunne fremlægge sådanne oplysninger. Videresalgsselskabet købte den pågældende vare fra forskellige leverandører, herunder de to eksporterende producenter, og solgte den til de endelige brugere, detailhandlere og distributører. Ikke desto mindre kunne videresalgsselskabet ikke gennem sine regnskaber påvise, hvilke varer der var købt fra de to samarbejdsvillige producenter, og det kunne derfor ikke oplyse priserne for sådanne varer ved videresalg til uafhængige kunder.

På grundlag af ovenstående konkluderer Kommissionen foreløbigt, at salget af den pågældende vare på hjemmemarkedet gennem det forretningsmæssigt forbundne videresalgsselskab ikke bør tages i betragtning ved beregningen af den normale værdi, da det resterende hjemmemarkedssalg stadig kan anses for at være repræsentativt.
1)

Stk. 4 affattes således: »4. Hvis et tredjeland, der er opført på listen i bilag II, indfører visumpligt for en medlemsstats statsborgere, anvendes følgende bestemmelser: a) Senest 90 dage efter, at det pågældende tredjeland har indført visumpligt eller har bebudet en sådan pligt, giver den berørte medlemsstat Rådet og Kommissionen skriftlig meddelelse herom; denne meddelelse offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende. I meddelelsen specificeres det, fra hvilken dato foranstaltningen får virkning, og hvilken type rejsedokumenter og visa der er omfattet. Hvis tredjelandet beslutter at ophæve visumpligten, inden denne tidsfrist udløber, er meddelelsen overflødig. b) Kommissionen tager umiddelbart efter offentliggørelsen af denne meddelelse og i samråd med den berørte medlemsstat kontakt til det pågældende tredjelands myndigheder for at få visumpligten ophævet. c) Senest 90 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse aflægger Kommissionen i samråd med den berørte medlemsstat rapport til Rådet. Rapporten kan være ledsaget af et forslag om midlertidig genindførelse af visumpligten for det pågældende tredjelands statsborgere. Kommissionen kan også fremsætte dette forslag, efter at Rådet har drøftet rapporten. Rådet træffer senest tre måneder efter med kvalificeret flertal afgørelse om forslaget. d) Hvis Kommissionen finder det berettiget, kan den fremsætte forslag om midlertidig genindførelse af visumpligten for det pågældende tredjelands statsborgere som omhandlet i litra c) uden forudgående rapport. Proceduren i litra c) finder anvendelse på dette forslag. Den berørte medlemsstat kan angive, hvorvidt den ønsker, at Kommissionen afholder sig fra midlertidigt at genindføre en sådan visumpligt uden forudgående rapport. e) Proceduren i litra c) og d) berører ikke Kommissionens beføjelser til at fremsætte et forslag til ændring af denne forordning med henblik på at overføre det pågældende tredjeland til bilag I. Kommissionen skal i de tilfælde, hvor der er truffet afgørelse om en midlertidig foranstaltning som omhandlet i litra c) og d), senest ni måneder efter den midlertidige foranstaltnings ikrafttræden fremsætte forslag til ændring af denne forordning. Et sådant forslag skal desuden indeholde bestemmelser om ophævelse af midlertidige foranstaltninger, der måtte være indført efter procedurerne i litra c) og d). Kommissionen fortsætter i mellemtiden sine bestræbelser på at få det pågældende tredjelands myndigheder til at ophæve visumpligten for den berørte medlemsstats statsborgere. f) Hvis det pågældende tredjeland ophæver visumpligten, giver medlemsstaten omgående Rådet og Kommissionen meddelelse herom. Meddelelsen offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende. En midlertidig foranstaltning, som truffet i medfør af litra d), ophæves syv dage efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Hvis det pågældende tredjeland har indført visumpligt for to eller flere medlemsstaters statsborgere, ophæves den midlertidige foranstaltning først efter den sidste offentliggørelse.«
(3)

I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2320/2002 og for at forhindre ulovlige handlinger bør de forholdsregler, der er fastsat i bilaget til forordning (EF) nr. 622/2003, være hemmelige og ikke offentliggøres. Det samme gælder nødvendigvis for ændringsretsakter til sidstnævnte forordning.
(1)

Artikel 7 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1858/93 (2) fastsætter gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 404/93 for så vidt angår indgivelse af ansøgninger om forskud samt ansøgninger om betaling af restbeløbet vedrørende støtten til udligning af indkomsttab i forbindelse med markedsføring af bananer, jf. artikel 12 i forordning (EØF) nr. 404/93. For at sikre en god forvaltning og for hurtigst muligt ved årets udgang at kunne råde alle de data og oplysninger, der er nødvendige til navnlig støttefastsættelsen, bør der indføres sanktioner i tilfælde af en forsinket indgivelse af ansøgninger om betaling af restbeløbet for støtten.
(4)

Ved Rådets forordning (EF) nr. 2406/96 af 26. november 1996 om fælles handelsnormer for visse fiskerivarer (2) fastsættes der ikke fælles handelsnormer for brisling. Den pågældende forordning bør derfor ændres, så den også kommer til at omfatte brisling.
(1)

Rådets forordning (EF) nr. 2340/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fiskerimulighederne for dybhavsbestande for 2003-2004 (3) og Rådets forordning (EF) nr. 2287/2003 af 19. december 2003 om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (4) fastsætter, hvilke bestande foranstaltningerne i forordning (EF) nr. 847/96 kan gælde for.
(3)

Undersøgelsen blev indledt på Kommissionens initiativ for at undersøge, om der som følge af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »udvidelsen«) og under hensyntagen til aspektet »Fællesskabets interesser« var behov for at ændre foranstaltningerne for at undgå pludselige og urimeligt negative virkninger for de interesserede parter, herunder brugere, distributører og forbrugere.
(2)

Artikel 15, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1973/2004 fastsætter som fravigelse af første afsnit i nævnte stk. 1, at medlemsstaterne har mulighed for at tillade tilstedeværelse i en nøddeplantage af andre træer end nøddetræer inden for en grænse svarende til 10 % af det minimumsantal træer pr. ha, der er fastsat i stk. 3 i nævnte artikel. Anvendelsen af denne bestemmelse har givet anledning til forskellige fortolkninger. Rækkevidden af denne bestemmelse bør tydeliggøres under hensyn til de særlige karakteristika for nøddeplantager i medlemsstaterne, idet det præciseres, at nævnte grænse på 10 % gælder for minimumsantallet af træer pr. ha eller antallet af nøddetræer, der faktisk er plantet i den pågældende plantage.
(2)

Som en sikkerhedsforanstaltning for at beskytte Fællesskabets budget mod unødige udgifter og for at undgå spekulation i eksportrestitutioner i mejerisektoren blev det i Kommissionens forordning (EF) nr. 348/2005 (3) fastsat, at gyldighedsperioden for eksportlicenser for mejeriprodukter, som der er indgivet ansøgning om fra den 2. marts 2005, som en fravigelse af forordning (EF) nr. 174/1999 bør begrænses til den 30. juni 2005.
(83)

Der skal gøres opmærksom på, at det er blevet fastslået, at der er sandsynlighed for fortsat dumping af den pågældende vare med oprindelse i Kina, og at der er risiko for, at EF-erhvervsgrenen igen vil lide skade som følge af denne import. Det blev endvidere fastslået, at EF-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en lidt vanskelig situation. En videreførelse af foranstaltningerne skulle gerne hjælpe den med at komme på fode igen og undgå videre skade. Det er derfor i EF-erhvervsgrenens interesse at opretholde foranstaltningerne mod dumpingimporten fra Kina.
(4)

Anmodningen var baseret på umiddelbare beviser fra ansøgeren for, at de omstændigheder, der lå til grund for indførelsen af foranstaltningerne, havde ændret sig, og at disse ændringer var af varig karakter. Ansøgeren hævdede bl.a., at omstændighederne med hensyn til markedsøkonomisk status havde ændret sig væsentligt. Ansøgeren hævdede navnlig, at den nu opfyldte betingelserne for at få indrømmet markedsøkonomisk status i henhold til artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Ansøgeren fremlagde desuden beviser for, at en sammenligning mellem den normale værdi baseret på virksomhedens egne omkostninger/hjemmemarkedspriser og dens eksportpriser til USA som et tredjelandsmarked, der kan sammenlignes med EU, ville vise, at dumpingen er faldet til et niveau, der er væsentligt under niveauet for den gældende foranstaltning. Ansøgeren hævdede derfor, at det ikke længere var nødvendigt at opretholde foranstaltningen på dens nuværende niveau for at afhjælpe dumpingen.
(2)

For de licenser af type B, som der er ansøgt om fra den 16. marts 2005 til den 13. maj 2005 for tomater, appelsiner, citroner og æbler, bør der fastsættes en endelig restitutionssats svarende til den vejledende sats og en udstedelsesprocentsats for de mængder, der er ansøgt om —
DA Den Europæiske Unions Tidende L 140/10

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 849/2005

af 2. juni 2005

om fastsættelse af maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 641/2005 omhandlede licitation

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (1), særlig artikel 12, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) En licitation over maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs til Spanien fra tredjelande blev åbnet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 641/2005 (2).

(2) I overensstemmelse med artikel 7 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1839/95 (3), kan Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 25 i forordning (EF) nr. 1784/2003 vedtage at fastsætte en maksimumsnedsættelse af importtolden. Ved fastsættelse af denne skal der bl.a. tages hensyn til kriterierne i artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 1839/95. Tilslagsmodtager bliver enhver bydende, hvis bud er lig med eller ligger under maksimumsnedsættelsen af importtolden.

(3) Anvendelse af ovennævnte kriterier på den nuværende markedssituation for den pågældende kornart medfører, at en maksimumsnedsættelse af importtolden fastsættes til det i artikel 1 nævnte beløb.

(4) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

For bud, der meddeles fra den 27. maj til den 2. juni 2005 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 641/2005 omhandlede licitation, fastsættes maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs til 27,99 EUR/t for en maksimumstotalmængde på 47 500 t.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 3. juni 2005.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 2. juni 2005. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78.

(2) EUT L 107 af 28.4.2005, s. 13.

(3) EFT L 177 af 28.7.1995, s. 4. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 777/2004 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 50).
(1)

Ved fælles holdning 2004/31/FUSP (2) indførtes der en embargo over for eksport af våben, ammunition og militærudrustning til Sudan, herunder et forbud mod levering af teknisk og finansiel bistand med tilknytning til militære aktiviteter i Sudan. Forbuddet mod at levere teknisk og finansiel bistand med tilknytning til militære aktiviteter gennemførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 131/2004 af 26. januar 2004 om visse restriktive foranstaltninger over for Sudan (3).
(2)

Af den afskrivning, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1159/2003, fremgår det, at der fortsat er sukkermængder til rådighed for leveringsforpligtelserne for præferencesukker fra Côte d’Ivoire for leveringsperioden 2004/05, for hvilke grænserne allerede er nået.
(1)

For at undgå forstyrrelser på sukkermarkederne som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets (i det følgende benævnt »de nye medlemsstater«) tiltrædelse den 1. maj 2004 fastsættes det i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 60/2004, at den mængde sukker i uforarbejdet stand eller sukker i forarbejdede produkter, isoglucose og fruktose, der overstiger den mængde, der betragtes som et normalt overførselslager pr. 1. maj 2004, skal i form af uforarbejdet sukker eller isoglucose fjernes fra markedet for de nye medlemsstaters regning.
(2)

Da de oplysninger, som Kommissionen for øjeblikket råder over, er meget forskellige fra dem, der fandtes på tidspunktet for vedtagelsen af forordning (EF) nr. 846/2005, bør disse restitutioner ændres —
DA Den Europæiske Unions Tidende L 145/24

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 871/2005

af 8. juni 2005

om fastsættelse af den nedsættelseskoefficient, der skal anvendes inden for rammerne af det delkontingent III for blød hvede af anden kvalitet end høj kvalitet, som er fastsat i forordning (EF) nr. 2375/2002

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 2375/2002 af 27. december 2002 om åbning og forvaltning af EF-toldkontingenter for import af blød hvede af anden kvalitet end høj kvalitet fra tredjelande og om undtagelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 (2), særlig artikel 5, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Forordning (EF) nr. 2375/2002 har åbnet et årligt toldkontingent på 2 981 600 tons blød hvede af anden kvalitet end høj kvalitet. Dette kontingent er opdelt i tre delkontingenter.

(2) I artikel 3, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2375/2002 er delkontingent III fastsat til 592 900 tons for perioden fra 1. april til 30. juni 2005.

(3) De mængder, der i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2375/2002 var ansøgt om den 6. juni 2005, overstiger de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes licenser, ved fastsættelse af den nedsættelseskoefficient, der skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Hver ansøgning om importlicens for delkontingent III for blød hvede af anden kvalitet end høj kvalitet, der i henhold til artikel 5, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 2375/2002 er indgivet og fremsendt til Kommissionen den 6. juni 2005, imødekommes i et omfang på 6,19683 % af de mængder, der er ansøgt om.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 9. juni 2005.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juni 2005. På Kommissionens vegne J. M. SILVA RODRÍGUEZ Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

(1) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78.

(2) EFT L 358 af 31.12.2002, s. 88. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1111/2003 (EUT L 158 af 27.6.2003, s. 21).
Hvad angår det første kriterium, dvs. at virksomhedernes beslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nogen omfattende statslig indgriben, og at omkostningerne skal afspejle markedsværdierne, blev det for et selskabs vedkommende konkluderet, at der ikke forelå noget bevis for, at det overholdt sine vedtægter. Der forelå således ikke noget bevis for, at dette selskabs beslutninger ikke i betydeligt omfang kunne påvirkes af staten, bl.a. gennem den statsejede aktionær. Selskabet gjorde indsigelse mod Kommissionens konklusioner, idet det fremførte, at dets vedtægter er en pålidelig garanti for, at staten ikke kan udøve nogen betydelig indflydelse på dets beslutninger, og at den statsejede aktionær under alle omstændigheder er et forvaltningsorgan, som handler på vegne af et privat selskab. Selskabsvedtægterne fastlægger ikke desto mindre selskabets organisation og beslutningsprocedurer. Da det fremgik af undersøgelsen, at selskabsvedtægterne ikke blev overholdt og nemt kunne ændres af selskabet selv, kan det med rimelighed konkluderes, at selskabsvedtægternes eventuelle bestemmelser med henblik på at sikre, at staten ikke i betydeligt omfang kan påvirke selskabets beslutninger, er upålidelige og ikke giver nogen garanti i så henseende. Desuden fremkom selskabet ikke med nogen anden forklaring end »synliggørelse« til spørgsmålet om, hvorfor den statsejede trustfond var dets faktiske aktionær. Under et kontrolbesøg på stedet blev det derimod hævdet, at selskabet derved bl.a. kunne få bedre adgang til finansiering i fremtiden. Risikoen for statslig indgriben blev derfor anset for at være betydelig.

Selskabet fremførte desuden det argument, at priserne på dets råvarer – i modsætning til Kommissionens konklusioner – faktisk afspejlede markedsværdierne. Ud over den omstændighed, at der ikke blev forelagt noget bevis herfor, blev der foretaget lignende indkøb af råvarer til forskellige priser, og selskabet kunne ikke give nogen rimelig forklaring på disse store prisforskelle.

Det måtte derfor konkluderes, at den eksporterende producent ikke fremlagde tilstrækkelig dokumentation for, at selskabet drev virksomhed under markedsøkonomiske vilkår. Ingen af de argumenter, der blev fremført af det pågældende selskab, efter at det havde fået forelagt de pågældende oplysninger, kunne ændre denne konklusion, og påstanden måtte afvises.