SÆRBERETNING Nr. 22/98 om Kommissionens forvaltning i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger til fremme af lige muligheder for kvinder og mænd med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit) (98/C 393/02)

INDLEDNING

1. I sin afgørelse om decharge for 1995 anmodede Europa-Parlamentet Revisionsretten om at »udarbejde en særberetning om »mainstreaming« og foranstaltninger til fremme af ligestilling«. Denne beretning undersøger Kommissionens (GD V's) gennemførelse af foranstaltninger vedrørende erhvervsuddannelse og andre foranstaltninger, som EU har iværksat for at fremme lige muligheder for kvinder. Revisionsretten undersøgte dette område sidste gang i 1992 (1). De problematiske forhold, der førte til to af bemærkningerne i beretningen, nemlig om koordineringen af overvågningsudvalgene under Now-initiativet og for de vigtigste programmer under ESF og de langsommelige nationale betalingsprocedurer, er endnu ikke blevet løst. Kommissionen har afhjulpet situationen på tre andre områder og har oplyst Revisionsretten, at man i partnerskab med medlemsstaterne stadig følger op på de resterende bemærkninger.

2. Der findes tre fællesskabshovedfelter inden for området »lige muligheder«:

- »Mainstreaming« under Den Europæiske Socialfond, hvor Kommissionen søger at integrere lige muligheder i alle medfinansierede foranstaltninger på voksenundervisningsområdet. Programforvaltningen sker i partnerskab med medlemsstaterne, men medlemsstaterne står selv for prioriteringen, udvælgelsen af projekter og overvågningen af disse.

- Afsnittet Now under fællesskabsinitiativet Employment, hvor Kommissionen også sigter mod at fremme lige muligheder på beskæftigelsesområdet gennem uddannelse, men tilføjer to aspekter: prioritering af aktioner, der fremmer oprettelse af varige jobs og jobs på lederniveau, og forpligtelsen for projekternes iværksættere til at arbejde med mindst en samarbejdspartner i et andet EU-land. I dette tilfælde sker udvælgelsen af projekter og projekstyringen nationalt, mens prioriteringen sker på fællesskabsplan.

- Fællesskabets handlingsprogram for lige muligheder, der går ud over arbejdsmarkedets rammer. Det er sigtet med programmet, at der sker en udveksling af information og god praksis mellem medlemsstaterne inden for alle områder, hvor det er nødvendigt at fremme lige muligheder. Udvælgelsen af projekter og projektstyringen sker i dette tilfælde i Kommissionen.

Den budgetmæssige betydning af lige muligheder

3. Der foreligger ingen detaljerede tal, der viser de nøjagtige samlede årlige udgifter under hver udgiftspost til fremme af lige muligheder. Den Europæiske Socialfonds (ESF) samlede planlagte udgifter til fællesskabsstøtterammen for 1994 1999 (EFSR 2) er på 48 500 mio. ECU (i 1997-priser), og data fra Kommissionen (2) viser, at hvad angår kvinders deltagelse i erhvervsuddannelsesforanstaltninger under mål nr. 1, 3 og 4, svinger medlemsstaterne mellem 15 % og 66 %. Omkring 500 mio. ECU er afsat under fællesskabsinitiativet Employment-Now (3) til foranstaltninger til fremme af lige muligheder. Rådet har ud over de midler, der er afsat gennem ESF, afsat 30 mio. ECU til et handlingsprogram for lige muligheder (1996 2000)(herefter omtalt som programmet for lige muligheder).

Kvinder på arbejdsmarkedet

4. Arbejdsløshedsprocenten blandt kvinder i EU er højere end for mænd. Selv om kvinder kun udgør 42 % (4) af den 170 mio. store arbejdsstyrke (5), er 49 % af de 18 mio. arbejdsløse i Den Europæiske Union kvinder (6). Den gennemsnitlige arbejdsløshedsprocent ligger på 10,6 %, hvilket svarer til henholdsvis 9,2 % af den mandlige del af arbejdsstyrken og 12,5 % af den kvindelige del. Disse arbejdsløshedsprocenter skal imidlertid tages med forbehold, idet man ellers risikerer at sætte kvindernes reelle arbejdsløshedsniveau for lavt, eftersom arbejdssøgende kvinder ikke altid melder sig arbejdsløse (7). Endvidere er kvinder i højere grad end mænd ramt af langtidsledighed, og arbejdsløshedsprocenten blandt unge kvinder er stigende (8).

5. Siden Rom-traktatens ikrafttræden har det været anerkendt, at der er behov for særlige bestemmelser til at modvirke de specielle ulemper, som kvinder møder på arbejdsmarkedet. De er f. eks. tvunget til at stoppe med at arbejde ved barsel, og det kan undertiden være vanskeligt for dem at vende tilbage igen. En betydelig del af de arbejdssøgende kvinder befinder sig i den særligt udsatte gruppe af enlige mødre (9). Både medlemsstaterne og EU har derfor udarbejdet politikker til fremme af lige muligheder.

6. Rådet har fremhævet dette (10) og på topmødet i Luxembourg om beskæftigelse (11) angivet to hovedretningslinjer for lige muligheder for kvinder:

a) at mindske forskellen mellem mænds og kvinders arbejdsløshedsprocent

b) at forbedre mulighederne for pasning og pleje af børn og ældre, hvilket ofte er kvindernes ansvar.

REVISIONENS OMFANG

7. Rammeforordningen for strukturfondene (12) foreskriver, at strukturfondene skal overholde princippet om lige muligheder for mænd og kvinder. ESF skal navnlig bidrage til at fremme lige muligheder på arbejdsmarkedet. I nærværende beretning gennemgås ligestillingsaspektet indeholdt i ESF's vigtigste operationelle programmer (OP), fællesskabsinitiativet Employment-Now og programmet for lige muligheder (der gennemføres direkte af Kommissionen). Beretningen er baseret på revisioner gennemført i Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene og Det Forenede Kongerige. I alt 79 projekter blev revideret (heraf var 67 projekter kun for kvinder), og den samlede værdi var på 21,0 mio. ECU, hvoraf 9,8 mio. ECU blev finansieret af ESF eller programmet for lige muligheder.

SAMMENDRAG AF BEMÆRKNINGERNE

8. Revisionsretten konstaterede, at Kommissionen trænger til at forbedre den overordnede strategi med hensyn til lige muligheder og forbedre evalueringseffektiviteten, således at det bliver muligt at se, hvordan de opnåede resultater svarer til de oprindelige mål (jf. punkt 11 22) (13). Der er ikke systematisk sørget for national medfinansiering til dækning af alle udgifter i forbindelse med pasning af børn og andre med pasningsbehov og til transport til og fra uddannelsesstedet, hvilket har en uheldig virkning for kvindernes deltagelse i erhvervsuddannelsesaktionerne (jf. punkt 23 25).

9. I fællesskabsinitiativet Employment-Now stilles der krav om et tværnationalt element. Kommissionen udgav først mod slutningen af 1997 den nødvendige vejledning i, hvordan dette element skulle indgå i projekterne, hvilket til en vis grad betød, at den mulighed, der var for at identificere og udbrede god praksis, gik tabt (jf. punkt 33 41). Tværnationalitetsprincippet er ikke klart defineret i programmet for lige muligheder, og dets anvendelse bør forbedres (jf. punkt 66 67). Der kan rent faktisk sættes spørgsmålstegn ved, hvor effektivt programmet for lige muligheder er i sin nuværende form, eftersom de fleste af de arbejdsmarkedsrelaterede projekter kunne være blevet iværksat under Now eller som pilotprojekter under de vigtigste ESF-programmer.

10. Der var svagheder i projektstyringen og kontrollen med projekterne (jf. punkt 45 50 og 52 53). Medlemsstaternes og Kommissionens forsinkede finansiering af Now og programmet for lige muligheder fik uheldige følger for gennemførelsen af projekterne (jf. punkt 28 32 og 68 70). Der er behov for at forbedre den tekniske bistand under Now (jf. punkt 42 44). Forvaltningen og gennemførelsen af kontrakten om teknisk bistand har været svag (jf. punkt 54 65).

VIGTIGSTE OPERATIONELLE PROGRAMMER UNDER ESF

Manglende strategi for lige muligheder

11. I rammeforordningen om strukturfondene fastlægges visse krav med hensyn til lige muligheder (14). Detaljerne for, hvordan lige muligheder skal gennemføres under de forskellige ESF-foranstaltninger, er imidlertid ikke fastlagt. Kommissionen har ikke ydet tilstrækkelig vejledning i, hvordan princippet om lige muligheder kan anvendes i forbindelse med almindelige erhvervsuddannelser og dertil knyttede aktiviteter. De overordnede målsætninger, såsom beskæftigelsesniveauer, procenten af tilbagevendte til arbejdsmarkedet, økonomiske målsektorer og prioriterede grupper, som f. eks. enlige mødre, mangler således at blive fastsat, og som en følge heraf har Kommissionen heller ikke klart fastsat, hvilke instrumenter, der skal bruges til at opfylde dem, herunder den nødvendige finansiering. Den manglende overordnede strategi kommer til udtryk i manglen på systematisk samråd mellem Kommissionens nationale kontorer og Kontoret for Ligestilling. Et sådant samråd ville have bidraget til at sikre, at gennemførelsen af de politiske målsætninger vedrørende lige muligheder blev overvåget og eventuelt justeret. Imidlertid har Kommissionen, om end med nogen forsinkelse, taget to vigtige skridt. I februar 1996, to år efter den nugældende fællesskabsstøtterammes ikrafttræden, udsendte Kommissionen en meddelelse om, hvordan overvågningen og evalueringen af resultaterne af lige muligheder i ESF-aktioner kunne udvikles (15). I oktober 1997 blev der udstedt en vejledning (16) til direktørerne i Kommissionen i at vurdere, om der var taget højde for ligestillingsaspektet i de forskellige aktioner, men Kommissionen sikrede sig ikke, at vejledningen blev fulgt, selv om den i sin rapport af marts 1998 (17) erklærede, at vejledningen kunne være et nyttigt værktøj for Kommissionens embedsmænd. Medlemsstaternes evalueringsrapporter om de vigtigste ESF-programmer indeholdt ikke altid en undersøgelse af virkningen for lige muligheder og kunne på grund af forsinkelser i udarbejdelsen af evalueringerne ikke anvendes til ESF-planlægningen før sidste halvdel af 1997.

12. I medlemsstaterne blev det heller ikke i tilstrækkelig grad sikret, at princippet om lige muligheder blev anvendt systematisk. I Det Forenede Kongerige overvåger det britiske ligestillingsråd (»Equal Opportunities Commission«), at lovgivningen på ligestillingsområdet overholdes, men rådet er ikke medlem af overvågningsudvalget for mål nr. 3 og blev ikke inviteret til at deltage i udfærdigelsen af det samlede programmeringsdokument (SPD) for mål nr. 3 i programmeringsperioden 1994 1996. Et afsnit i det samlede programmeringsdokument (nærmere bestemt »sti 4«) indeholder bestemmelser om målrettede foranstaltninger til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder. Anvendelsen af bevillingerne til denne foranstaltning lå i 1994 og 1995 omkring 30 % under det niveau, der var beregnet i SPD, som er det primære grundlag for ydelse af støtte fra ESF i Storbritannien. Rapporten om midtvejsevalueringen omfatter ikke en vurdering af sti 4. Der har desuden ikke været nogen ESF-evalueringsrapporter, der specifikt har omhandlet lige muligheder.

13. I Det Forenede Kongerige var der under de statslige programmer for jobtræning og uddannelsesprogrammer for unge, der modtager støtte fra ESF, ikke systematisk sørget for børnepasning og lignende eller økonomiske ydelser til at dække omkostningerne. Deltagerne måtte derfor søge hjælp andre steder for at kunne deltage i uddannelsesforløbene. Det Forenede Kongeriges regering tog i 1998 skridt til at afhjælpe dette problem.

14. I medlemsstaterne fastlægges der foranstaltninger til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder i de fleste ESF-målsætninger og fællesskabsinitiativer, og disse foranstaltninger forvaltes af forskellige organisationer. Hverken Kommissionen eller medlemsstaterne har foretaget en samlet vurdering af foranstaltningernes resultater med det formål at undersøge, om der er sket en koordinering. Uden disse informationer, er det hverken muligt at vurdere omkostningseffektiviteten af de afsatte midler eller værdien af at integrere dem i ESF-programmerne.

15. Samrådene mellem medlemsstaternes embedsmænd med ansvar på ligestillingsområdet og Kommissionens Kontor for Ligestilling var ikke systematiske. Dette har betydet, at der ikke har været den ønskede udveksling af synspunkter og erfaringer på EU-plan; et afgørende element, hvis man vil fremme lige muligheder og sikre en systematisk opfølgning af de i programmeringsdokumenterne fastlagte planer. Det Rådgivende Udvalg for Lige Muligheder har krævet mere samråd i anliggender, der vedrører lige muligheder.

16. Revisionsretten har tidligere påpeget en manglende koordinerning mellem forskellige overvågningsudvalg (18). Selv om Kommissionen har taget skridt til at forbedre situationen, har der ikke været systematiske informationsudvekslinger mellem de udvalg, der er ansvarlige for aktioner til fremme af lige muligheder under Now, og de tilsvarende udvalg under ESF. Der er fortsat behov for at forbedre koordineringen mellem overvågningsudvalgene og de myndigheder, der er ansvarlige for godkendelse og kontrol.

17. EFSR 2 blev iværksat, uden at Kommissionen gav nogen overordnet vejledning i gennemførelsen af lige muligheder. Kommissionen udsendte først tre år senere, den 1. oktober 1997, en meddelelse (19), hvori det hed, at der skulle udformes særlige strategier til fremme af iværksætterinitiativer blandt kvinder for at forbedre deres beskæftigelses- og omstillingsevne og tages hensyn til kvinders særlige situation på arbejdsmarkedet (20).

18. I et dokument fra Kommissionen (21) anslås det, at der i perioden 1994 1999 vil blive brugt 785 mio. ECU (hvilket udgør 1,6 % af udgifterne) på ESF's projekter til fremme af lige muligheder, såsom rådgivning, vejledning og erhvervsuddannelse tilrettelagt for kvinder. Den procentsats af ESF-finansieringen, der bruges til disse særlige foranstaltninger, varierer imidlertid meget fra medlemsstat til medlemsstat (22). Selv om det i Kommissionens første årsberetning (1996) om ligestilling mellem kvinder og mænd (23) hedder, at det er nødvendigt at gennemføre særlige aktioner, indeholder den ikke statistikker over de hovedgrupper af kvinder, der har behov for disse særlige aktioner (en mangel på statistiske oplysninger, der også er et problem i programmet for lige muligheder), og der angives heller ikke, hvilke midler der skal afsættes hertil. Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg (24) har ligeledes peget på den grundlæggende mangel på data, som bekræftes i Kommissionens rapport af marts 1998 (25). Kommissionen slog i den medfølgende begrundelse til sit forslag for den næste programmeringsperiode (2000 og frem) fast, at den procentsats af ESF-midler, der afsættes til foranstaltninger til fremme af lige muligheder for kvinder, sættes til mindst 15 % som et vejledende mål (26). Det har imidlertid aldrig været muligt for Revisionsretten at få nærmere oplyst, hvorfor man netop fastsatte denne sats, der forekommer optimistisk i betragtning af den store stigning, den repræsenterer i forhold til det nuværende udgiftsniveau under EFSR 2.

19. Kommissionens beretning om lige muligheder indeholder ingen analyse af forskellene mellem medlemsstaternes statistikker. For eksempel hvorfor der i nogle medlemsstater er en langt højere arbejdsløshed blandt kvinder end blandt mænd (80 % højere i Spanien, 65 % højere i Belgien og 40 % højere i Østrig), mens den i Sverige og Det Forenede Kongerige er lavere (27).

20. De ansvarlige for lige muligheder i medlemsstaterne er ofte ikke klar over virkningen af Domstolens retspraksis (Kalenke-sagen i 1995) (28) for, hvor langt man kan gå i forbindelse med positiv særbehandling af det underrepræsenterede køn. Der mangler desuden en tilbundsgående undersøgelse af Amsterdam-traktatens (29) virkning for lige muligheder. Den 27. januar 1998 blev det på et seminar afholdt af Udvalget om Kvinders Rettigheder under Europa-Parlamentet bekræftet, at der eksisterer visse usikkerhedsmomenter med hensyn til foranstaltninger til fremme af lige muligheder (30). Kommissionen bør sørge for vejledning, således at usikkerheden med hensyn til positiv særbehandling fjernes.

Manglende overordnet evaluering

21. Hverken overvågningsudvalgene eller Kommissionen har systematisk undersøgt gennemførelsen af lige muligheder. Kommissionens første årsberetning om lige muligheder indeholder ingen analyse af antallet af iværksatte projekter, antallet af deltagere og resultaterne. Faktisk kunne Kommissionen ikke gennemføre en meningsfuld undersøgelse, eftersom der for adskillige medlemsstaters vedkommende ikke foreligger midtvejsevalueringsrapporter for OP'er under mål nr. 3. I slutningen af 1997 var der ikke foretaget en overordnet (på EU-plan) analyse af resultaterne af foranstaltningerne til fremme af lige muligheder for perioden 1994 1996. Revisionsretten konstaterede et lignende problem i forbindelse med den foregående revision (31). Nogle af midtvejsevalueringsrapporterne, for eksempel om det operationelle program under mål nr. 3 i Bayern, Tyskland (1994 1999) (32), indeholder imidlertid en detaljeret analyse af aktionerne for kvinder, antallet af kvindelige deltagere og antallet af kvinder, der vendte tilbage til arbejdsmarkedet. Selv om den overordnede strategi kun behandles forbigående, viser Bayern-rapporten, at det er muligt at producere meningsfulde data om gennemførelse af lige muligheder, og at projekter, der har til formål at sikre kvinders tilbagevenden til arbejdsmarkedet, opnåede bedre resultater end lignende projekter for mænd.

22. I Grækenland er statistikkerne om arbejdssøgende kvinder begrænsede, fordi de jobcentre, der skulle oprettes ifølge OP, ikke er blevet oprettet. Der er følgelig ikke blevet foretaget nogen undersøgelse af kvinders behov for erhvervsuddannelse osv., eller af hvorvidt den tilbudte uddannelse har opfyldt deres behov. Grundlaget for at vurdere foranstaltningernes succes eller fiasko var således spinkelt. Skønt der var blevet opstillet indikatorer, blev der ikke foretaget evalueringer for at undersøge, hvorvidt disse var blevet opfyldt. Generelt er pålideligheden af de indikatorer, som medlemsstaterne valgte, ikke blevet undersøgt, og evalueringssystemet er stadig under udvikling.

Medfinansiering

23. Størstedelen af den nationale medfinansiering udgøres i adskillige medlemsstater (33) af arbejdsløshedsunderstøttelse og sociale ydelser og er ikke direkte knyttet til erhvervsuddannelsesforanstaltningerne. Skønt deltageren eventuelt får et lille tillægsbeløb i forbindelse med uddannelsen, har størstedelen af beløbet intet at gøre med erhvervsuddannelsen og ville under alle omstændigheder være blevet udbetalt enten som arbejdsløshedsdagpenge eller socialhjælp. Derfor svinger det nationale medfinansieringsbeløb fra den ene deltager til den anden, alt efter hvilke sociale ydelser den enkelte modtager. Denne situation bevirker, ud over en reduktion i det samlede beløb, der står til rådighed for uddannelsesaktiviteterne, at de nationale myndigheder (34) udøver mindre kontrol med uddannelser og lignende, da der ikke står nationale midler på spil.

24. Medfinansieringen kan påvirke kvinders adgang til aktioner, der har til formål at fremme lige muligheder. I flere medlemsstater er arbejdsløshedsunderstøttelsen baseret på modtagerens arbejdsmæssige baggrund. Hvis en kvinde kun har begrænset erhvervserfaring (f. eks. en kvinde, der netop er vendt tilbage til arbejdsmarkedet), og hendes mand har arbejde, kan hun risikere ikke at have ret til arbejdsløshedsunderstøttelse og uddannelsesydelse. Denne målgruppe giver derfor ekstra store problemer, når det skal sikres, at den nationale medfinansiering er til rådighed.

25. I nogle medlemsstater (35) er de ledsageforanstaltninger, der er nødvendige for at sikre en effektiv afvikling af erhvervsuddannelsen, f. eks. børnepasning og transport til og fra hjemmet, hvor en sådan ikke forefindes, ikke systematisk fuldt dækket af en national medfinansiering. Disse omkostninger påvirker især socialt dårligt stillede kvinder, og finansieringen heraf kan faktisk afgøre, om de er i stand til at følge et uddannelsesforløb eller ej. I lyset af disse ledsageforanstaltningers virkning for foranstaltninger til fremme af lige muligheder, bør Kommissionen i partnerskab med medlemsstaterne garantere, at ESF-støttede projekter modtager denne afgørende bistand.

EMPLOYMENT-NOW-INITIATIVET

Employment-Now's rolle

26. Revisionen af Now-projekter koncentrerede sig om perioden 1995 1997 af de nuværende fællesskabsstøtterammer, der skulle afsluttes ved udgangen af 1997 eller i løbet af 1998.

27. Beslutningerne om oprettelse af de nationale Now-programmer blev taget i slutningen af 1994, hvilket forsinkede gennemførelsen af initiativet. Endvidere var evalueringerne af de allerede gennemførte projekter oftest utilgængelige på grund af forsinkelser i afslutningen af Now-programmerne i den foregående periode (1990 1993), hvilket fik en uheldig virkning for den nye planlægning. Der var endvidere en manglende kontinuitet mellem de to perioder (36). I Frankrig standsede den nationale, tekniske bistand, der hovedsageligt blev finansieret af fællesskabsbudgettet, i næsten et år på grund af planlægnings- og finansieringsforsinkelser, som også hindrede anvendelsen af resultaterne fra den foregående periode.

Gennemførelse af Now

28. De reviderede NOW-projekter led især i Frankrig under betalingsforsinkelser på grund af langsommelige administrative procedurer (37) Kontrakter, der startede i november og december 1995, modtog de første betalinger i oktober 1997. Udbyderne af uddannelseskurserne fortalte, at de havde måttet optage lån svarende til et års finansiering med deraf følgende ekstraomkostninger for projektet, og nogle havde til hensigt at begrænse deres fremtidige engagement i Now.

29. Flere projekter i Bayern, Tyskland, modtog først den endelige godkendelse fra administrationen flere måneder efter, at projektet var gået i gang. I mellemtiden gennemføres projektet på grundlag af en midlertidig godkendelse, der undertiden først kommer, når projektet er startet. Dette skaber usikkerhed og har tendens til at øge omkostningerne, eftersom kontrahenterne bruger eksterne, kortfristede kontrakter, indtil tingene er gået i orden. For at klare finansieringsforsinkelserne, der kan være på op til 5 6 måneder, har de bayerske myndigheder oprettet en forskudsfond for ESF. Denne foranstaltning til trods forsinkes udbetalingen af »forskuddet« til projekterne stadig, undertiden i flere måneder.

30. I Italien varede udvælgelsen og den endelige godkendelse af Now-projekter i 1995 omkring et år længere end i andre medlemsstater. Sidste frist for indsendelse af projekter var 20. juni 1995. Projekterne kunne ikke påbegyndes eller modtage finansiering før den nationale medfinansiering var blevet godkendt. Først i april 1996 blev der givet foreløbige godkendelser, men disse var ledsaget af et krav om omformulering af forslagene for at nedbringe de ansøgte beløb.

31. Alle de projekter, der blev revideret i Italien, havde haft samme problem, der indledningsvis medførte, at de tværnationale partnerskaber var uden en italiensk partner. Da partnerskaberne senere var blevet oprettet, fuldførte de ikke-italienske partnere deres kontrakter mellem september og december 1997 og lod deres italienske partnere om at afslutte alene nogle måneder senere.

32. Der er også behov for at sikre, at projekter og ønsker svarer til reelle jobmuligheder, især for de deltagere, der bor i nogen afstand fra områder med beskæftigelsesmuligheder. Dette illustreres af et projekt fra Det Forenede Kongerige, hvor der ud af de oprindelige 17 deltagere, der fulgte en uddannelse, kun var én, der fandt et (deltids)job, efter at uddannelsen var afsluttet. De samlede omkostninger til projektet var 364 000 ECU, hvoraf 99 000 ECU var medfinansiering fra ESF.

Anvendelse af tværnationalitet

33. Kommissionens beslutning, der opstiller kriterierne for godkendelse af projekter i forbindelse med fællesskabsinitiativet Employment-Now (38), indeholder et krav om tværnationale partnerskaber. Der er betydelige forskelle mellem medlemsstaternes uddannelsesmetoder, arbejdspraksis og nationale politikker til fremme af kvinders integration og sikring af lige muligheder. Derfor er erfaringsudveksling værdifuld. Formålet med Now's tværnationale aspekt er netop at fremme denne udveksling, men der er et stort behov for at forbedre gennemførelsen.

34. Et tværnationalt partnerskab godkendes ikke som sådant. Hver medlemsstat godkender projektet nationalt uafhængigt af partnerskabet. Ingen af de oprindelige partnere i et fransk projekt blev godkendt af deres nationale myndigheder. De nuværende partnere, der alle er blevet indsat af medlemsstaterne, arbejder med økologi, vindkraft, havebrug, beskæftigelse i landdistrikter, industriolie og regional planlægning og har kun lidt til fælles med den franske partner, der beskæftiger sig med hjemmepleje og hjemmehjælp.

35. Forberedelsen til et projekt i Nederlandene blev gennemført sammen med de planlagte partnere fra Spanien, Portugal og Irland, men de spanske og portugisiske partnere blev ikke udvalgt af deres respektive nationale myndigheder. Erstatningspartnere blev langt om længe fundet i Frankrig, Det Forenede Kongerige og Tyskland, hvilket ændrede balancen i projektet og forsinkede det med 15 måneder. Den nationale organisation for teknisk bistand i Det Forenede Kongerige (39) har anslået, at omkring to tredjedele af de godkendte britiske projekter (1994 1996) mistede mindst én af deres oprindelige partnere.

36. De fleste medlemsstater kræver ikke, at der bruges en bestemt procentdel på tværnationalitet, men i Frankrig skal den være mellem 15 og 20 % af projektets budget. Kommissionen udgav først i slutningen af 1997 en vejledning i gennemførelsen af tværnationalitet. Det var meningen, at partnerne skulle udveksle kontrakter, hvori stod opført hver enkelt partners ansvarsområder og de beløb, der budgetteredes med. Dette sker ikke, og på nuværende tidspunkt udveksles de forskellige budgetter ikke mellem medlemsstaterne eller partnerne, hvilket har givet koordineringsproblemer i forbindelse med projekterne og kan medføre spild af midler. Det ville også muliggøre en kvalificeret vurdering af, om tværnationaliteten havde været en succes eller en fiasko.

37. Tværnationale partnerskaber under Now har ingen leder eller ansvarlig for forvaltningen af hver enkelt tværnationalt partnerskab. Denne svaghed kan også føre til spild. De projekter, der blev revideret i medlemsstaterne, viste, at der manglede en klar vejledning på koordineringsområdet. Partnerne tog ikke kontakt til hinanden, og uddannelsesaktiviteterne blev ikke fuldført som planlagt. Man nåede derfor ikke de forventede resultater.

38. En analyse udarbejdet af Revisonsretten viser en tendens til at vælge partnere fra nabolande. For at medlemsstaterne kan dele erfaringer, der dækker så bredt som muligt og få den bedst mulige praksis formidlet, bør Kommissionen og EU's organisation for teknisk bistand aktivt opfordre til, at der dannes partnerskaber på kryds og tværs af hele EU (40). Til dato er dette ikke sket.

39. En stor del af udgifterne til den tværnationale dimension i Now-projekterne vedrører rejser og ophold samt omkostninger i forbindelse med besøg af partnere, herunder udgifter til tolkning. Der er imidlertid ingen klare regler for, hvilke udgifter der kan kræves dækket, og af hvilken partner, især når det drejer sig om udgifter til repræsentation og tolkning. Sådanne uklarheder bør fjernes, ved at der opstilles EU-regler. Hvis der for eksempel stilles krav om dækning af tværnationale udgifter, kunne Kommissionen forlange, at der blev fremlagt dokumentation (i form af en erklæring eller lignende), således at andre partnere ikke kunne kræve de samme udgifter godtgjort. Desuden bør Kommissionen føre tværnational kontrol med projektpartnerne. I slutningen af 1997 (41) havde Kommissionen ikke foretaget den slags kontrol med Now-udgifter.

40. Arbejde, der er udført før projektforslaget fremsættes, kan ikke godtgøres. Derfor forsøger projektlederne (iværksætterne) undertiden at afsætte midler til at dække omkostningerne ved at forberede nye projektforslag til andre projekter. I Frankrig blev omkostningerne i forbindelse med forberedelsen og fremsættelsen af et forslag under et andet program (Leonardo) i 1996 opført i et Now-projekt. I Grækenland blev forberedelsen af andre projekter ligeledes finansieret af et Now-projekt. Disse eksempler tyder på, at der ikke føres ordentlig kontrol med projekterne.

41. Der hersker usikkerhed om visse aspekter af tværnationalitet, såsom ophavsret, retten til at fremstille og drage økonomisk fordel af produkterne af samarbejdet og retten eller pligten til at formidle resultaterne. Kommissionen bør afklare disse aspekter, eftersom usikkerheden hindrer en effektiv formidling af resultaterne af samarbejdet.

Teknisk bistand

42. Den tekniske bistand under Now-programmet indbefatter nationale organisationer for teknisk bistand i hver medlemsstat og teknisk bistand fra EU fra en organisaton i Bruxelles. Revisionsrettens gennemgang af driften af EU's organisation for teknisk bistand (for Now) viste, at ledelsen er blevet bedre, i takt med at den har fået større erfaring. For perioden 1994 1996 forelå listen over de projekter, der var godkendt i medlemsstaterne, imidlertid ikke før marts 1996 (42).

43. Kommissionen bør forstærke og fuldt udvikle det system, der sikrer, at der gøres så god brug som muligt af de opnåede resultater. En »mainstreaming« af vellykkede projekter bør overvejes, således at disse projekter kan få en bredere anvendelse inden for ESF. De reviderede projekter var ikke forpligtede til at omfatte og budgettere med disse aspekter. Revisionsretten mener, at de bør være omfattet. Når der ikke er en projektleder, betyder det, at det er langt sværere at opsummere og udnytte resultaterne. Endvidere indeholdt flere projekter ikke nærmere oplysninger om, hvordan resultaterne skulle formidles.

44. I Frankrig og Nederlandene vidste de reviderede projekters initiativtagere for en stor dels vedkommende ikke noget om hvilken form for bistand, deres nationale eller regionale bistandsorganisation kunne yde, og foretrak at henvende sig direkte til deres egne kontaktorganisationer i udlandet.

Resultater af revisionen i medlemsstaterne

45. ESF-forordningen åbner mulighed for, at aktioner kan modernisere erhvervsuddannelsessystemerne. I Italien sigtede to af de fem reviderede Now-projekter mod at forbedre visse uddannelsescentre. Kvinder fik ikke direkte fordel af den ydede støtte. De nationale repræsentanter erklærede, at en sådan finansiering ikke var usædvanlig og havde til formål at øge udnyttelsesgraden for bevillingerne, da det var hurtigere at planlægge og gennemføre projekter for ansatte på uddannelsescentre end uddannelsesaktiviteter til fremme af kvinders tilbagevenden til arbejdsmarkedet. Kommissionen bør foretage en nøje undersøgelse af denne anvendelse af Now-midler.

46. I et andet Now-projekt var målgruppen 135 kvindelige, kommunalt ansatte. Det er tvivlsomt, om denne aktion til fremme af lige muligheder hos lokale myndigheder er støtteberettiget under ESF, da det ikke drejer sig om en region under mål nr. 1. Da deltagerne endvidere hverken var arbejdsløse eller stod over for arbejdsløshed, synes de ikke at være støtteberettigede. Kommissionen erklærede i sit svar på punkt 7.26 i Revisionsrettens årsberetning for 1996, at ESF's finansiering af efteruddannelse for ansatte i den offentlige sektor i Sverige var en undtagelse. Dette punkt er endnu ikke blevet tilfredsstillende afklaret i de nye kriterier for støtteberettigelse. Kommissionen bør indtage en klar holdning på dette område, som gælder for hele EU.

47. Et fransk projekt, der kostede 318 000 ECU, herunder 143 000 ECU i ESF-støtte, havde til formål at hjælpe kvinder med ringe eller ingen uddannelse med at etablere deres egne små virksomheder. Der var planlagt 30 timers vejledning og rådgivning opdelt i moduler til hver deltager. Skønt det er højst usandsynligt, at deltagerne på 30 timer kan lære nok om lokal lovgivning, ansættelse, personale, arbejdsulykker, skatteforhold, regnskabsvæsen, forsikring osv., fuldførte nogle enkelte deltagere alle moduler. De fleste deltog imidlertid i en uges ophold i Spanien eller Italien, der finansieredes af projektet. En så dårlig planlægning er spild af penge.

48. Under et Now-projekt i Spanien (samlede projektomkostninger 40 000 ECU) gav handelskammeret råd og oplysninger til kvinder, der ønskede at etablere eller forbedre deres egne virksomheder, uden at være klar over, at de regionale myndigheder i nærheden finansierede et lignende projekt (samlede omkostninger 110 000 ECU) under deres OP under mål nr. 1. Hvis de to projekter havde samarbejdet, ville det have øget kvaliteten og effektiviteten betydeligt.

49. Der har også været eksempler på uberettigede krav. Udgifterne til et spansk projekt omfattede de fulde indkøbsomkostninger på 11 500 ECU til computerudstyr, mens der kun skulle have være beregnet en afskrivning på omkring 4 000 ECU. Ovennævnte franske projekt kunne ikke fremkomme med bilag for eller forklaringer på hoteludgifter og diæter, der var blevet påført projektet, og rejseudgifter blev krævet dækket to gange.

50. 11 af de 17 nationale midtvejsevalueringsrapporter om fællesskabsinitiativet Employment (herunder Now) var udarbejdet medio 1997. På revisionstidspunktet (ultimo 1997 og primo 1998) forelå der stadig ingen rapporter fra Italien og Grækenland. Midtvejsresultaterne blev dog drøftet med overvågningsudvalgene, hvilket, sammen med rapporterne om den tekniske bistand (der var færdige til tiden), i nogen grad kompenserede for de forsinkelser, der var i udarbejdelsen af nogle af de nationale midtvejsrapporter. I oktober 1997 udsendte Kommissionen, på basis af de data, der var til rådighed, en foreløbig beretning om lige muligheder, der skulle drøftes med medlemsstaterne. Den endelige udgave af beretningen blev offentliggjort i juni 1998. I betragtning af de problemer, som Revisionsretten har påvist, er det beklageligt, at nogle medlemsstater udarbejder deres midtvejsrapporter med forsinkelse, især hvad angår den tværnationale dimension.

PROGRAMMET FOR LIGE MULIGHEDER 1996 2000

51. Revisionsretten konstaterede i forbindelse med sin revision, at der ikke er nogen synlig forskel på projekter under programmet for lige muligheder og aktioner under ESF, især under Employment-Now, eller som pilotprojekter under de vigtigste ESF-programmer. Dette giver koordineringsproblemer og sætter spørgsmålstegn ved værdien af en særskilt gennemførelse af projekterne under dette program. Revisionsretten fandt mangler i nogle af projekterne, især i forhold til tværnationalitet, og på trods af en dyr projektstyring var der behov for en opstramning af kontrollen med dem.

Forvaltning af programmet

52. Kommissionen overvåger programmet med bistand fra et forvaltningsudvalg. Udvalget har 18 medlemmer, der repræsenterer medlemsstaterne, en formand, som er Kommissionens repræsentant, og en sekretær. Herudover er der et rådgivende udvalg for lige muligheder, som har et andet kompetenceområde end forvaltningsudvalget. Udvalget består af 46 medlemmer og 23 observatører. Begge udvalg holder regelmæssige møder i Bruxelles med deraf følgende omkostninger. I betragtning af det antal projekter, der skal forvaltes, og de politiske retningslinjer, der skal udvikles under programmet for lige muligheder, ville der med fordel kunne ske en vis rationalisering af forvaltningen. Kommissionen bør undersøge mulighederne herfor i samarbejde med de medlemsstater, der er repræsenteret i de to udvalg.

53. Selv om Kommissionen normalt fremsender oplysninger til forvaltningsudvalget en uge før mødet, er det ikke altid tilstrækkelig tid for medlemmerne til at kunne forberede møderne ordentligt.

Teknisk bistand

54. Kommissionen har i henhold til kontrakt overdraget den daglige driftsledelse af programmet for lige muligheder, herunder forvaltningen og den økonomiske overvågning af projekterne. Betalingsbevillingerne til programmet for lige muligheder er 6,5 mio. ECU pr. år. Kontrakten om teknisk bistand, der er den eneste aktivitet (43), der forvaltes af EU's organisation for teknisk bistand, koster hvert år 3,1 mio. ECU, hvoraf de 1,2 mio. ECU går til personale og administrative omkostninger. Dette er ude af proportioner med de midler, der forvaltes. (Restbeløbet på 1,9 mio. ECU går til formidling, seminarer, osv.)

55. Under konto B3-4 0 1 2, der dækker driftsudgifterne til programmet for lige muligheder, hedder det: »Et beløb på højst 1,75 mio. ECU kan anvendes til dækning af udgifter til undersøgelser, ekspertmøder, konferencer og kongresser, oplysning og publikationer i direkte forbindelse med gennemførelsen af målsætningen for indsatsen, som de indgår i, bortset fra dem, der henhører under forvaltningen af disse foranstaltninger eller den generelle administration«. Kommissionens samlede direkte forpligtelser for de ovennævnte aktioner i 1997 var på 1 386 526 ECU. Ud over disse forpligtelser var der imidlertid en forpligtelse over for EU's organisation for teknisk bistand på 1 509 396 ECU, der også blev brugt til disse aktiviteter under programmet. Den budgetmæssige grænse på 1,75 mio. ECU blev således overskredet med 1,1 mio. ECU.

56. Kommissionen reviderede kontrakten i juni 1997. Der skete en opfølgning af de forskellige punkter, der var blevet rejst, men visse spørgsmål, såsom svagheder i underentrepriserne med eksperter, uigennemsigtige udvælgelsesprocedurer og faste vederlag, er stadig ubesvarede.

57. Indkaldelsen af tilbud vedrørende teknisk bistand blev offentliggjort i EF-Tidende. Den udvalgte kontrahent fik en etårig kontrakt med mulighed for forlængelse fire gange et år og en femte gang i seks måneder (i alt 5½) til en samlet værdi af 16,8 mio. ECU. Kommissionens kontraktvilkår er uklare. Som Kommissionen selv bemærkede i sin revision, har den forpligtet sig til at betale op til det i kontrakten anførte beløb, men har ikke fastlagt, hvordan de i henhold til kontrakten påløbne udgifter skal beregnes. Dette har ført til forsinkelser i godkendelsen af fordringen fra EU's organisation for teknisk bistand. I marts 1998 havde Kommissionen ikke fastsat det skyldige beløb for første års kontrakt, der udløb den 18. juli 1997.

58. Forvaltningen af programmet blev af EU's organisation for teknisk bistand delvist givet videre til en underkontrahent. Der blev således indgået en kontrakt med et af organisationens moderselskaber på 55 000 ECU for det første år, som blev hævet til 164 450 ECU i kontraktens andet år for at stille personale til rådighed. Kontraktbeløbene blev betalt af EU's organisation for teknisk bistand uden faktura og bilag fra moderselskabet, der kunne godtgøre den tid, dets personale anvendte på EU's organisation for teknisk bistands vegne. Kommissionen har oplyst Revisionsretten, at der er blevet taget skridt til at kræve sådanne bilag i fremtiden.

59. Den første kontrakt mellem Kommissionen og den udvalgte kontrahent blev underskrevet den 19. juli 1996, hvorved kontrahenten fik til opgave at etablere EU's organisation for teknisk bistand. Samme dag ansatte direktøren for den just oprettede organisation en koordinator, der ifølge sin ansættelseskontrakt skulle have 31 500 FRF om måneden. Koordinatoren underskrev en kontrakt med direktøren for organisationen, som for 85 000 ECU om året skulle yde tjenesteydelser i forbindelse med forvaltningen. Der er helt klart økonomiske risici ved kontraktuelle arrangementer af denne type. Revisionsretten anbefaler, at denne form for kontrakter underskrives af tilsynsrådet for EØFG.

60. Det første år af koordinatorens førnævnte ansættelseskontrakt blev forskellen mellem beløbet i ecu i EU's organisation for teknisk bistands kontrakt med Kommissionen og det beløb, der var opgivet i franske francs i ansættelseskontrakten med organisationen, først betalt efter kontraktperioden. Moderselskabet, som det andet år ansatte koordinatoren, modtog denne betaling, og ikke den berørte person.

61. Andre personer fik kontrakt med EU's organisation for teknisk bistand, hvorunder de skulle udføre forskellige opgaver. De blev betalt bruttobeløb, som ikke godtgjordes af fakturaer eller anden form for tilfredsstillende bevis for udført arbejde.

62. Som en del af sin finansielle overvågning af projekterne kontrollerer EU's organisation for teknisk bistand de endelige udgiftsbilag og fremsender dem til Kommissionen til godkendelse. Det samlede beløb bliver derefter udbetalt til EU-organisationen, der betaler hver enkelt kontrahent. I januar 1998 havde Kommissionen ikke etableret et effektivt system til at betale saldobeløbet. De fleste af de 68 projekter var blevet afsluttet den 30. juni 1997. Først den 16. december modtog Kommissionen en betalingsanmodning for 28 projekter fra EU's organisation for teknisk bistand. Kun 13 projekter havde modtaget betaling den 1. april 1998. Disse forsinkelser skyldtes en ineffektiv forvaltning, idet Kommissionen først betaler EU-organisationen, når alle anmodninger er modtaget og godkendt.

63. Der har ikke fundet en EU-evaluering sted af projektresultaterne. Evalueringen begrænsede sig til den »selvevaluering«, kontrahenten foretog og lod indgå i den endelige rapport, der blev fremsendt i juli 1997.

64. EU's organisation for teknisk bistand medvirkede også ved udvælgelsen af 12 undersøgelseskontrakter inden for forskellige områder (blandt ca. 100 ansøgere), der finansieredes under programmet for lige muligheder. En fransk universitetsprofessor, der er ansvarlig for undersøgelsen i forbindelse med én af kontrakterne, havde, indtil et år før kontraktens underskrivelse, været bestyrelsesmedlem i en af de to foreninger, der var medstiftere af EU's organisation for teknisk bistand. I dette specielle tilfælde skulle EU's organisation for teknisk bistand have erklæret sig inhabil. Skønt kontrakten var indgået med et fransk universitet, blev betalingerne foretaget direkte til denne person.

65. På Kommissionens anmodning indgik EU's organisation for teknisk bistand også kontrakter med en række juridiske eksperter og eksperter i lige muligheder til et samlet beløb af 365 000 ECU. Betalingerne blev, i overensstemmelse med vilkårene i kontrakterne, foretaget af flere omgange, uden at der blev krævet en faktura eller lignende bilag. Nogle betalinger blev endvidere foretaget til eksperterne selv i stedet for til det universitet eller tilsvarende organisation, der havde indgået kontrakt om levering af sagkyndig rådgivning.

Tværnationalitet

66. I den femtende betragtning i Rådets afgørelse om iværksættelse af programmet for lige muligheder hedder det, at »det er . . . vigtigt at fremme et partnerskab mellem . . . ikke-statslige organisationer«. Det tværnationale aspekt er og bliver den væsentligste berettigelse for et EU-program, der forvaltes af Kommissionen, da det er det eneste punkt, hvor programmets projekter skiller sig ud fra pilotprojekter under de vigtigste ESF-programmer (44). I hovedparten af de reviderede projekter under programmet for lige muligheder er hver enkelt partners ansvarsområder og tildelingen af projektbudgettet imidlertid ikke anført. Kommissionen kunne have udnyttet de gennemførelsesbeføjelser, den har fået tildelt (45), til at fastsætte passende regler.

67. Den tværnationale informationsformidling er et vigtigt formål med programmet, hvilket bekræftes af projektbeskrivelserne. Imidlertid viste de projekter under programmet for lige muligheder, der blev kontrolleret i medlemsstaterne, at de beløb, der var afsat til formidling, var utilstrækkelige og for små i forhold til andre udgifter. Hvis resultaterne ikke formidles, er investeringen i projekterne stort set spildt, eftersom virkningen er minimal.

EU's organisation for teknisk bistands projektstyring

68. I begyndelsen af kontraktperioden skete det ofte, at EU's organisation for teknisk bistand ikke besvarede de spørgsmål, som kontrahenter sendte ind, eller var længe om at give vejledning. Den slags forsinkelser kan få en uheldig virkning for kontrahenternes gennemførelse af projekterne. Situationen er blevet bedre, i takt med at EU's organisation for teknisk bistand har fået større projektstyringserfaring.

69. Kontrakter, som organisationen havde udstedt til projekter med ikrafttrædelse den 1. oktober 1996, blev ofte først underskrevet i december 1996 eller i januar 1997. Undertiden var underskrifterne uden dato. Repræsentanter for Kommissionen har udtalt, at det på grund af tidspres var nødvendigt at tilbagedatere kontrakter, da de årlige bevillinger ellers ikke var blevet brugt. Dette er klart i uoverensstemmelse med reglerne. Usikkerheden for kontrahenterne betød, at de ikke kunne indgå forpligtelser, og at projekterne som følge heraf blev forsinket.

70. Den tre måneder lange forsinkelse i starten af et tysk projekt, der skyldtes en sen underskrift af en kontrakt, påvirkede projektets effektivitet. Ved revisionstidspunktet i begyndelsen af 1998 kendte de andre medlemsstater ikke til resultaterne, selv om der var blevet gennemført et lignende projekt i Nederlandene. I sådanne tilfælde er der stor risiko for spild af EU-midler.

71. Der har manglet en langsigtet planlægning. Det europæiske netværk Iris, der blev etableret under Kommissionens 2. program (1988 1992), havde til formål at fremme forbindelser mellem erhvervsuddannelsesorganer og udveksling af sagkyndig viden om kvinders erhvervsuddannelse. Kommissionen ophørte med at støtte Iris i midten af 1995. Kommissionens 2. og 3. program medfinansierede ligeledes et netværk for børnehaver, der ophørte med programmet for lige muligheder (1996 2000). Under Kommissionens 3. program blev der etableret et netværk af eksperter på området lige muligheder, som er blevet indstillet under programmet for lige muligheder (1996 2000). Selv under det nuværende program har manglende langsigtet planlægning ført til spild; et Internet-sted blev opsagt i midten af 1997, efter at der var blevet brugt omkring 24 600 ECU på det. I hvert af disse eksempler gav investeringerne derfor kun et ringe udbytte (en svaghed, som også Det Økonomiske og Sociale Udvalg har bemærket) (46).

72. Ved revisionen blev det ligeledes konstateret, at den samme konsulent var ansat på to kontrakter og tilrettelagde en tredje. Teksterne i de gennemførte undersøgelser viser, at der er blevet betalt flere gange for forskellige versioner af den samme rapport om kvinders situation. Kommissionen bør undersøge risikoen for dobbeltfinansiering under programmet for lige muligheder.

73. Et andet projekt gik ud på at analysere og sørge for offentlig omtale af det fire sider lange Rom-charter om lige muligheder. Der var ansat otte eksperter, men kontrahenten var ikke i stand til at dokumentere, hvilken rolle de hver især spillede. To eksperter i henholdsvis forsendelse og dataindlæsning fik betaling for 5 måneder (i alt 18 000 ECU) for at indlæse 2 300 adresser og udfærdige de tilsvarende adressemærkater. De pågældende adresser er allerede tilgængelige i mindst ét andet projekt under programmet for lige muligheder. Desuden blev der brugt 30 600 ECU til at lønne projektlederen og projektdirektøren.

KONKLUSION

74. Revisionsretten identificerede ved sin revision flere værdifulde uddannelsesaktioner, og Kommissionen har gjort fremskridt, i partnerskab med medlemsstaterne, hvad angår udvikling og gennemførelse af politikker til fremme af lige muligheder. Gennemførelsen af politikkerne til fremme af lige muligheder via de vigtigste ESF-programmer, Employment-Now og programmet for lige muligheder frembød dog en række svagheder. Kommissionen bør i samarbejde med medlemsstaterne og partnerne gøre endnu en indsats for at opfylde de politiske mål, der er fastlagt på området, og for at øge virkningen af fællesskabsaktionerne.

75. Ved revisionen blev det konstateret, at Kommissionen bør forbedre den overordnede strategi for udviklingen og gennemførelsen af politikken til fremme af lige muligheder, og at der ikke er blevet formuleret klare mål eller fjernet retlige usikkerhedsfaktorer med hensyn til ophavsret, samt i hvilket omfang positiv særbehandling kan finde sted.

76. Der var utilstrækkelig koordinering mellem Kommissionens ESF-kontorer og Kontoret for Ligestilling. Der var heller ikke tilstrækkelig dialog og vejledning mellem Kontoret for Ligestilling og de ansvarlige embedsmænd for lige muligheder i medlemsstaterne. Sammen med problemerne i forbindelse med tværnationalitet har dette skabt hindringer for overførsel af god praksis inden for EU.

77. Selv om Kommissionens initiativer til overvågning og evaluering af lige muligheder var et nyttigt fremskridt i de vigtigste ESF-programmer, var deres virkning begrænset, fordi de blev udsendt så sent (februar 1996). Kommissionen bør endvidere i partnerskab med medlemsstaterne sikre, at fuldstændige og pålidelige data er til rådighed for evalueringen af resultaterne og udformningen af selve strategien til fremme af lige muligheder.

78. Revisionen har påvist en række svagheder i udformningen og gennemførelsen af projekter til fremme af lige muligheder, som på nuværende tidspunkt kun tegner sig for 1,6 % af ESF's udgifter. Det bør derfor sikres, at den ønskede forhøjelse af udgifterne til 15 % nøje planlægges og målrettes.

79. Revisionsretten anbefaler, at Kommissionen undersøger, hvordan kontrakten om teknisk bistand til programmet for lige muligheder fungerer og i denne forbindelse gennemgår udvælgelsesprocedurer og kontraktvilkår.

Vedtaget af Revisionsretten på mødet den 14. og 15. oktober 1998.

På Revisionsrettens vegne

Bernhard FRIEDMANN

Formand

(1) Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, kapitel 8.

(2) Kommissionen, GD V's Kontor for Overvågning og Evaluering, konsulentrapport med titlen »Methodology paper for the evaluation of the provision for EO between Men and Women in ESF interventions«. Fremsendt til Revisionsretten den 18. maj 1998.

(3) Akronymet NOW er dannet af New Opportunities for Women.

(4) Tabellen - Participation of women in the labour market and in ESF interventions (Kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet og i ESF-interventioner). Publikation fra Kommissionen »Employment Europe, 1997«, side 33.

(5) Arbejdsstyrken er summen af antallet af beskæftigede og antallet af arbejdsløse.

(6) Eurostat, september 1997.

(7) Kommissionens første årsberetning (1996) om ligestilling mellem kvinder og mænd i Den Europæiske Union, s. 32 34, og midtvejsevalueringsrapport for mål nr. 3, Bayern, Tyskland, (ISG-Institut 1996), s. 9: 161 000 kvinder var registreret som arbejdsledige, men yderligere 40 000 50 000 søgte arbejde uden at være registreret.

(8) Kilde: Kommissionsrapport af M.C. Lefebvre, ESF workshop, Birmingham, den 26. 28. maj 1998.

(9) I det operationelle program 1994 1996 under mål nr. 3 for Nederlandene og i en undersøgelse fra arbejdsministeriet i Bayern, Tyskland, understreges den høje procentdel af enlige mødre.

(10) I den sjette betragtning i Rådets resolution af 2. december 1996 om integrering af princippet om lige muligheder for mænd og kvinder i de europæiske strukturfonde (EFT C 386 af 20.12.1996, s. 1) hedder det, at fremme af lige muligheder på arbejdsmarkedet er en af ESF's specifikke opgaver. Ifølge den niende og ellevte betragtning bør der ske en mere aktiv indsats; i afsnit III.1.c henstilles det, at Kommissionen og medlemsstaterne fremmer lige muligheder inden for strukturfondene, idet de integrerer denne indsats i alle strukturfondsaktioner og gennem specifikke aktioner til fordel for kvinder.

(11) Den 21. og 22. november 1997.

(12) Artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 af 20. juli 1993, EFT L 193 af 31.7.1993.

(13) Se også Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, punkt 8.39.

(14) Artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 af 20. juli 1993: »aktioner . . . skal være i overensstemmelse med . . . . princippet om lige muligheder for mænd og kvinder«. Artikel 3, stk. 2: »har ESF først og fremmest til opgave . . . . at fremme lige muligheder på arbejdsmarkedet«.

(15) Meddelelse: »at integrere lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og -aktioner«, punkt 3, s. 20, KOM(96) 67 endelig udg., 21. februar 1996.

(16) Kommissionens interne personalevejledning.

(17) Kommissionens situationsrapport om opfølgningen af Kommissionens meddelelse: »Integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og -aktioner«. KOM(98) 122 endelig udg., 4. marts 1998.

(18) Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1995, punkt 6.44 6.49.

(19) Meddelelse fra Kommissionen af 1. oktober 1997 KOM(97) 497 endelig udg.

(20) Se også Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, punkt 8.20.

(21) ESF Info-review nr. 1, februar 1997, side 6.

(22) Kommissionen, GD V, Kontor for Overvågning og Evaluering, Konsulentrapport med titlen »Methodology paper for the evaluation of the provision for EO between Men and Women in ESF interventions«, punkt 2.1. Fremsendt til Retten den 18. maj 1998.

(23) Vedtaget af Kommissionen i 1997.

(24) Europa-Parlamentets beslutning (EFT C 304 af 6.10.1997) og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse (EFT C 296 af 29.9.1997) om Kommissionens første årsberetning om lige muligheder for kvinder og mænd i Den Europæiske Union - 1996.

(25) Kommissionens situationsrapport om opfølgningen af Kommissionens meddelelse: »Integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og -aktioner«. KOM(98) 122 endelig udg., 4. marts 1998.

(26) Arbejdsdokument KOM(98) 131 af marts 1998 og taler i marts april 1998 af kommissær Flynn til Parlamentet og Rådet.

(27) Eurostat, oktober 1997.

(28) Uddannelsesaktioner med særlige fordele for kvinder kan siges at sikre fuldstændig ligestilling.

(29) Artikel 2 i Amsterdam-traktaten og den nye artikel 141 i den konsoliderede tekst har lighed mellem mænd og kvinder på alle områder som mål.

I artikel 1, 3 og 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 af 20. juli 1993 nævnes det, at lige muligheder er en betingelse for medfinansiering fra ESF.

(30) I Kommissionensrapporten af M.C. Lefebvre, ESF-workshop, Birmingham 26. 28. maj 1998, hedder det, at der forud for Domstolens retspraksis af 1997 ikke var noget velfunderet juridisk grundlag for EU-aktioner til fordel for kvinder.

(31) Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, punkt 8.16 ff.

(32) Evalueringsrapporten for det operationelle program under mål nr. 3 i Bayern, Tyskland (1994 1999), december 1996.

(33) Især Danmark, Tyskland og Nederlandene, men i vid udstrækning i de fleste medlemsstater.

(34) Især Frankrig og Tyskland.

(35) Dette er blevet konstateret under nogle franske og tyske OP.

(36) Der blev også bemærket manglende kontinuitet ved den foregående revision. Se også Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, punkt 8.33.

(37) Se også Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, punkt 8.8.

(38) Kommissionens beslutning af 15. juni 1994 (EFT C 180 af 1.7.1994, s. 36).

(39) Ecotec Research and Consulting Ltd.

(40) Den nationale støtteorganisation for Now i Italien (ISFOL) erklærede i sin rapport om tværnationalitet, at »know how« burde formidles til mål nr. 1-regioner.

(41) Se også Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1996, punkt 7.20 7.29.

(42) Se også Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, punkt 8.38, for så vidt angår den sene ydelse af teknisk bistand.

(43) Anima (Europæisk økonomisk firmagruppe - EØFG).

(44) Se artikel 4, stk. 1, litra a), i Rådets afgørelse 95/593/EF af 22. december 1995 om Fællesskabets handlingsprogram på mellemlang sigt for lige muligheder for mænd og kvinder (1996 2000).

(45) Artikel 9 i Rådets afgørelse 95/593/EF af den 22. december 1995.

(46) Kommissionens situationsrapport om opfølgningen af Kommissionens meddelelse: »Integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle fællesskabspolitikker og -aktioner«. KOM(98) 122 endelig udg., 4. marts 1998.

KOMMISSIONENS SVAR

INDLEDNING

Kvinder på arbejdsmarkedet

6. Foruden de to henstillinger, som Retten nævner, har Rådet opstillet en tredje målsætning, nemlig at lette både kvinders og mænds reintegrering på arbejdsmarkedet og den videre karriereudvikling efter en periode uden for arbejdsmarkedet.

SAMMENDRAG AF BEMÆRKNINGERNE

8.

- Lige muligheder for mænd og kvinder har i en årrække været en politisk prioritet inden for Fællesskabet. Foranstaltninger på området omfatter lovgivningsmæssige tiltag (f. eks. bestemmelser i Amsterdam-traktaten, direktiver samt meddelelser fra Kommissionen), administrative tiltag (herunder en tværtjenstlig gruppe for lige muligheder og gruppen af mainstreaming-repræsentanter; i begge grupper sidder repræsentanter for samtlige Kommissionens tjenestegrene), instrumentudvikling (en vejledning i kønsspecifik konsekvensanalyse og et instrument til evaluering af strukturfondsforanstaltningers konsekvens for ligestillingspolitikken) samt en yderst aktiv informationspolitik inden for hele Fællesskabet. Navnlig har mainstreaming-politikken (1) ført til væsentlige forbedringer på ligestillingsområdet inden for Fællesskabet (retningslinjer for beskæftigelsen, forslag til en reform af strukturfondene).

- Der gennemføres evalueringer i overensstemmelse med de evalueringskrav, der foreligger både for Socialfondens programmer og for programmet for lige muligheder. Der foreligger resultater fra de foregående programmer (3. program for lige muligheder og tematisk evaluering af Socialfonden i 1993), men hvad de løbende programmer angår, er den eneste tilendebragte evaluering midtvejsevalueringen for Socialfonden, der blev afsluttet i marts 1998. Kommissionen har udarbejdet en oversigt af resultaterne på ligestillingsområdet (2).

- Ledsageforanstaltningerne til de uddannelsestiltag, som Retten nævner (transport, børnepasning) er tilskudsberettigede under Den Europæiske Socialfond (ESF). I forbindelse med faglige uddannelser kan det i enkelte tilfælde forekomme, at timesatsen ikke tager hensyn til ledsageforanstaltninger såsom børnepasning. Kommissionen mener ligesom Retten, at dette burde være tilfældet.

9. Hvad Now-projekterne angår kan kun projekter, hvor der er indgået aftale om samarbejde med mindst en partner i et andet medlemsland, opnå endelig godkendelse. Håndbogen, som Retten omtaler, og som indeholder eksempler på og retningslinjer for tværnationalt samarbejde, er i stort omfang blevet distribueret blandt projektledere via de nationale støttestrukturer.

Hvad angår Fællesskabets handlingsprogram, suppleres artikel 4 i Rådets beslutning med bilaget, der indeholder en mere detaljeret beskrivelse af de støtteberettigede aktiviteter samt kravene til tværnationalitet i forbindelse med sådanne aktiviteter. Programmets værdi ligger i, at det medvirker til identifikation og udveksling af information og erfaringer for god praksis på ligestillingsområdet. For at kunne komme i betragtning under programmet kræves det blandt andet, at foranstaltningerne har virkning på fællesskabsniveau, dvs. at de giver mulighed for tværnational udveksling. Begrebet tværnationalitet er endvidere beskrevet og forklaret i indkaldelsen af forslag, der er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, samt i retningslinjerne, der fremsendes til ansøgerne sammen med ansøgningsskemaet (se bilag, afsnit III, i forslagsindkaldelsen i afsnit II, i retningslinjerne).

Anvendelsesområdet for Fællesskabets handlingsprogram for lige muligheder er langt bredere end for ESF. Projekter, der fremmer ligestilling uden for arbejdsmarkedet, kan kun samfinansieres gennem dette program. Programmet har dermed en åbenbar værdi.

10.

- Hvornår projektlederne får stillet bevillingerne til rådighed varierer alt efter, om der er tale om Now eller Fællesskabets handlingsprogram for lige muligheder. I forbindelse med Now er Kommissionen ansvarlig for gennemførelsen af selve programmet, men ikke for de enkelte projekter, hvilket vil sige, at midlerne kanaliseres gennem den enkelte medlemsstat. Betalingsproceduren er lang, og der kan forekomme forsinkelser i medlemsstaterne. I forbindelse med handlingsprogrammet forvalter Kommissionen selv direkte projekterne, og dermed overholdes betalingsfristerne (se svarene på de specifikke punkter, som Retten har behandlet, nedenfor).

- Hvad Now angår, findes der en yderst gennembearbejdet struktur for faglig bistand, der omfatter et kontor i Bruxelles, nationale kontorer i hver enkelt medlemsstat samt i visse tilfælde endvidere regionale kontorer. Med hensyn til fællesskabsprogrammet for lige muligheder er der oprettet en faglig bistandsstruktur, der specielt er tilpasset dette program. Efter en revision foretaget af Kommissionen er de kontraktmæssige bestemmelser i aftalen med kontoret for faglig bistand for programmet for lige muligheder blevet ændret med henblik på at forbedre forvaltningen.

CENTRALE AKTIONSPROGRAMMER UNDER ESF

Manglende strategi for lige muligheder

11.

- I overensstemmelse med nærhedsprincippet foregår forvaltningen af de operationelle programmer i samarbejde med medlemsstaterne, der navnlig har ansvaret for at omsætte ligestillingspolitikken til praksis.

- Der findes en egentlig strategi til fremme af lige muligheder, som består af tre elementer, nemlig integrering af ligestillingspolitikken i ESF, fællesskabsinitiativet Now samt Fællesskabets handlingsprogram (se indledningen). Denne tredelte struktur nødvendiggør en effektiv koordinering.

- I 1996 oprettede Kommissionen derfor med henblik på strukturfondene en undergruppe for lige muligheder (under den tværtjenstlige gruppe for lige muligheder). Gruppen består af repræsentanter for strukturfondenes geografiske afdelinger og afdelingen med ansvar for ligestillingsspørgsmål. Endvidere blev der den 15. september 1997 opnået enighed om en vejledning til kønsspecifikke konsekvensanalyser i gruppen for mainstreaming-repræsentanter (3). Den blev udarbejdet som et værktøj til at bistå Kommissionens tjenestegrene med i praksis at gennemføre indholdet af Kommissionens meddelelse om at indarbejde ligestillingspolitikken i alle Kommissionens politikker og aktiviteter (4). Vejledningen har status af et uofficielt arbejdsdokument og var ikke specielt rettet til tjenestemænd med ansvar for ligestillingsspørgsmål i ESF.

- 118 af de 120 midtvejsevalueringsrapporter forelå ved udgangen af 1997. Disse rapporter beskæftiger sig med ligestillingsspørgsmålet, skønt de fleste begrænser sig til en kvantitativ bedømmelse (antallet af deltagere i ESFs aktiviteter). I fremtiden bør man styrke den kvalitative analyse, hvilket f. eks. kan gøres ved at pege på, hvilke faktorer der stiller kvinderne i en dårligere situation på arbejdsmarkedet.

12. Hvad tiltagene på mainstreaming-området angår, bør man ikke glemme medlemsstaternes rolle i forbindelse med fastlæggelsen af, hvordan ligestillingsprincippet rent praktisk kan indarbejdes i de operationelle programmer samt ved udpegelsen af medlemmerne af opfølgningsudvalgene.

Kommissionen har været opmærksom på vanskelighederne med at gennemføre prioritet 4 og har taget emnet op i en række kontroludvalg med henblik på at centrere indsatsen omkring dette problem. Kommissionen vil fortsat nøje overvåge gennemførelsen af indholdet af det nuværende programplanlægningsdokument med henblik på en fuldstændig og hensigtsmæssig udnyttelse af prioritet 4.

De britiske myndigheder har for nylig foretaget en tematisk evaluering af ligestillingsspørgsmålet. Det forventes, at resultatet heraf vil foreligge i det tidlige efterår 1998.

14. De nævnte programmer er endnu ikke afsluttet, og det er således ikke muligt at drage endelige konklusioner vedrørende deres gennemførelse.

15. Der finder regelmæssige kontakter sted mellem tjenestemænd med ansvar for ligestillingsområdet i medlemsstaterne og i Kommissionen i:

- Det Rådgivende Ligestillingsudvalg, hvor nationale organer, der beskæftiger sig med ligestilling, og Kommissionens ligestillingsafdeling har regelmæssige kontakter (5). Det består af repræsentanter for nationale instanser på ligestillingsområdet og arbejdsmarkedets parter og mødes mindst tre gange årligt med det formål at udtale sig om Kommissionens meddelelser og planlagt fællesskabslovgivning, hvorved Kommissionen på et tidligt tidspunkt i processen modtager vigtig rådgivning og information om, hvorvidt de planlagte lovforslag vil kunne accepteres af medlemsstaterne. Der er således blevet indledt et samarbejde med medlemsstaterne på dette område.

- Forvaltningskomitéen for Gennemførelsen af Fællesskabets Handlingsprogram for Ligestilling på Mellemlang Sigt (1996 2000), der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som jævnligt træder sammen for at drøfte de generelle retningslinjer for Fællesskabets indsats på området (6).

16. Kommissionen er opmærksom på problemet og vil fortsat yde en betydelig indsats for at afhjælpe situationen.

17. Kommissionen har udarbejdet oplysningsforanstaltninger i forbindelse med ligestillingspolitikken, og disse er blevet indarbejdet i ESF's centrale aktionsprogrammer. Ligestillingsprincippet er således blevet indarbejdet i programdokumenterne ad to veje, nemlig dels gennem specifikke foranstaltninger, der er rettet mod et kvindeligt publikum inden for rammerne af mål 3 eller menneskelige ressourcer under mål 1, dels gennem horisontal integrering af ligestillingsprincippet i samtlige programforanstaltninger. I de fleste tilfælde er der tale om særforanstaltninger, der tager sigte på at supplere de horisontale tiltag, og som forbeholdes de kvinder, der har vanskeligst ved at blive integreret på arbejdsmarkedet.

18. De 1,6 %, der nævnes af Retten, omfatter kun de bevillinger, der tildeles specifikke ligestillingsfremmende foranstaltninger, men som regel er sådanne foranstaltninger kun et supplement til horisontale ligestillingsfremmende tiltag i programmerne. Hvis man skal vurdere de samlede bevillinger på ligestillingsområdet, må begge aspekter af Fællesskabets politik på området tages med i beregningerne. Der offentliggøres hvert år statistisk information i Kommissionens årsberetning om ligestilling mellem kvinder og mænd i Den Europæiske Union, der indeholder mange relevante oplysninger om dette emne. Den anden årsberetning (for året 1997) blev vedtaget af Kommissionen den 13. maj (7). Endvidere offentliggør Eurostat regelmæssigt i »Statistics in Focus« nye oplysninger på ligestillingsområdet. I 1997 offentliggjordes således resultatet af en undersøgelse om indkomststrukturen (8) med interessante oplysninger om lønforskellen mellem kønnene. Kommissionen støtter enhver bestræbelse på at offentliggøre yderligere information vedrørende dette område. Kommissionen ser derfor gerne, at medlemsstaterne fremsender mere statistisk materiale.

19. Kommissionen offentliggør hvert år sin rapport om beskæftigelsen i Europa, der navnlig fokuserer på udviklingen i beskæftigelsessituationen, samt rapporten fra ekspertgruppen »Køn og beskæftigelse« under Fællesskabets handlingsprogram, hvori situationen på arbejdsmarkedet gennemgås i detaljer.

De faktorer, der kan indvirke på arbejdsløshedskurven for kvinder i medlemsstaterne, er velkendte og talrige. Det kan være faktorer som beskæftigelsessektor, uddannelsesniveau, ansættelsesforhold (fuldtid, deltid og uortodokse ansættelsesformer) og forskellige former for omsorgstiltag. Årsberetningen om ligestilling mellem kvinder og mænd peger (navnlig i kapitel 2 og 3) på mange afgørende årsager til, at kønnene forskelsbehandles på arbejdsmarkedet, men emnets omfang, den uens kvalitet af data fra de forskellige medlemsstater og beretningens beskedne omfang giver ikke mulighed for en udtømmende sammenlignende analyse af alle faktorer og emner.

20. Kommissionen reagerede på EF-Domstolens dom i Kalanka-sagen ved den 27. marts 1996 at vedtage en meddelelse indeholdende forslag til positiv særbehandling (KOM(96) 88 endelig udg.). Endvidere har Kommissionen udarbejdet et udkast til ændring (KOM (96) 93 endelig udg.) af artikel 2, stk. 4, i direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, som udgjorde grundlaget for dommen i Kalanka-dommen. Ændringen har til formål at understrege, at positiv særbehandling for det til enhver tid underrepræsenterede køn er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, når der er tale om særlige omstændigheder i specifikke tilfælde. Dette udkast er blevet drøftet i Europa-Parlamentet og i Rådet, men der er endnu ikke taget nogen beslutning desangående.

Manglende overordnet evaluering

21. Med hensyn til mainstreaming-programmerne for ESF har Kommissionen sikret sig, at ligestillingsproblematikken indgår i mandatet til de af kontroludvalgene udpegede programevaluatorer. Dette spørgsmål er blevet drøftet og kommenteret i næsten alle midtvejsevalueringsrapporter, der altid på et senere tidspunkt tages op i kontroludvalgene, hvilket også fremgår af Rettens henvisning til Bayern. En oversigt over resultaterne findes i konklusionerne til midtvejsevalueringen af ESF's programmer - del VI om lige muligheder for mænd og kvinder i forbindelse med ESF's foranstaltninger, som der forelå et første udkast til i oktober 1997. Kommissionens første årsberetning om ligestilling skal ikke ses som en samlet evalueringsrapport af handlingsprogrammet eller af projekter under ESF.

22. Den græske arbejdsformidling er i færd med at oprette særlige centre med ansvar for en aktiv beskæftigelsespolitik. Denne yderst vigtige nyskabelse vil uden tvivl få en positiv indvirkning på ligestillingspolitikken. Endvidere er evalueringen af de græske aktionsprogrammer for menneskelige ressourcer under udarbejdelse, hvilket vil give svar på de spørgsmål, Retten har stillet.

Hvad angår det mere almene spørgsmål om indikatorerne, har midtvejsevalueringen, der også dækkede opfølgningsordningerne, vist, at der har været tale om betydelige fremskridt med hensyn til kønsmæssig opdeling af data. Hvad den egentlige evaluering angår, henviser Kommissionen til punkt 20 og minder om, at disse resultater i sagens natur skal vurderes ud fra det enkelte lands nationale særpræg og ESF's tiltag inden for de enkelte programmer. Den af Kommissionen foretagne sammenfatning af midtvejsrapporterne har, hvad konsekvenserne for kvindernes situation på arbejdsmarkedet angår, medført en tematisering af evaluatorernes konklusioner i fem større emnegrupper. Evalueringen omfattede både specifikke foranstaltninger og anvendelsen af mainstreaming-princippet.

Medfinansiering

23. Ifølge bestemmelserne i rammeforordning (EØF) nr. 2081/93, artikel 13, stk. 3, og samordningsforordning (EØF) nr. 2082/93, artikel 17, stk. 2, er de tilskudsberettigede udgifter ikke begrænset til rene uddannelsesudgifter, men omfatter også aflønning af personer, der deltager i støtteberettigede foranstaltninger (artikel 2 i forordning (EØF) 2084/93). Naturligvis kan en sådan bevilling kun tilstås for det antal undervisningstimer, der er fuldført. For en arbejdsløs kan en sådan aflønning finde sted i form af arbejdsløshedsunderstøttelse eller som socialt bidrag.

I forbindelse med projektrevision gennemgås, hvad enten der er tale om nationale myndigheder eller Fællesskabet, alle udgifter, herunder også udgifter til aflønning af praktikanter.

24. Personer, der deltager i foranstaltninger, der medfinansieres af ESF, har altid ret til en godtgørelse i forbindelse med deres støtteberettigede aktivitet, også selv om de ikke har ret til arbejdsløshedsunderstøttelse. Det er imidlertid korrekt, at projektlederne kan have en økonomisk fordel af at vælge deltagere, der har ret til arbejdsløshedsunderstøttelse. Kommissionen vil henlede medlemsstaternes opmærksomhed på dette problem.

25. ESF giver støtte til ledsageforanstaltninger. I enkelte tilfælde kan det forekomme, at visse ledsageforanstaltninger, såsom børnepasning, i forbindelse med faglig uddannelse ikke omfattes af denne ordning. Ligesom Retten mener Kommissionen, at dette burde være tilfældet.

FÆLLESSKABSINITIATIVET EMPLOYMENT-NOW

Employment-Now's rolle

27. Eftersom programperioderne følger efter hinanden uden afbrydelse, og forberedelsen af programperioden 1994 1999 altså startede inden fællesskabsinitiativerne for 1990 1993 var afsluttet, var evalueringsresultaterne på daværende tidspunkt ikke tilgængelige, så meget desto mere som langtidsvirkningerne af en strukturforanstaltning først kan bedømmes flere år efter dens afslutning. Midtvejsevalueringerne var imidlertid tilgængelige, og resultaterne af den endelige evaluering af Now-programmet for perioden 1990 1993 forelå i tide for udvælgelsen af anden runde projekter i Employment-Now 1997.

I Frankrig havde hver af fællesskabsinitiativerne i den første programperiode sit eget kontor for faglig bistand. For Now var det afdelingen for kvinders rettigheder. I den efterfølgende periode valgte de franske myndigheder, efter af fællesskabsstøtterammen var vedtaget og efter gennemførelse af et udbud, et enkelt kontor for alle fællesskabsinitiativerne. Afdelingen for kvinders rettigheder er således ikke længere involveret i dette arbejde. Den mellemliggende periode, som Retten omtaler, blev benyttet til fremlæggelse af regnskaberne.

Gennemførelse af Now

28. Kommissionen foretog den 29. december 1994 den første udbetaling til Frankrig, der svarede til 50 % af den samlede årlige bevilling for det første år af initiativets løbetid.

Kommissionen erkender, at de franske betalingsprocedurer er for langsomme, men ønsker at påpege, at på tidspunktet for Rettens kontrol havde Now-deltagerne alle modtaget mindst en udbetaling fra ESF (hele beløbet for 1995 og det første forskud for 1996).

29. Generelt er projekterne igangsat, efter at være blevet godkendt af de nationale myndigheder.

30. De forhold, som Retten beskriver, gælder ikke kun for Now. Kommissionen erkender, at der i 1994 og 1995 var tale om forsinkelser i forbindelse med udbetalingen af den nationale samfinansiering i de italienske projekter, der blev medfinansieret af ESF, men siden har situationen bedret sig.

31. Problemet med forsinkelserne i udbetalingerne af den nationale samfinansiering i Italien er siden blevet løst (se svarene under kapitel 7.54 og 7.57 i Revisionsrettens årsberetning for 1996).

På forslag fra Kommissionen indvilgede medlemsstaterne i for den anden Now-runde (1997 1999) at følge en fælles tidsplan for de forskellige etaper i udvælgelsesproceduren (herunder ansøgningsfristen, evalueringsperioden og fristen for den foreløbige udvælgelse i medlemsstaterne, indgåelse af samarbejdsaftaler med partnere i andre lande samt fristen for den endelige udvælgelse). Alle medlemsstater indvilgede i at overholde den tidsplan, der var opnået enighed om, og med mindre undtagelser lykkedes dette.

Den fælles tidsplans største fordel har at gøre med det tværnationale samarbejde. Det indgik i fremgangsmåden med anvendelsen af en fælles tidsplan, at de fleste medlemsstater forpligtede sig til at give ansøgerne mulighed for at angive, hvilket/hvilke lande de ville foretrække at finde deres samarbejdspartner(e) i, og ikke kræve af dem, at de opgav præcis identitet på foreslåede tværnationale samarbejdspartnere i deres ansøgninger. I den efterfølgende samarbejdspartnersøgningsfase modtog deltagerne i foreløbigt udvalgte projekter råd og hjælp med henblik på indgåelse af partnerskaber med andre foreløbigt udvalgte projekter, således at alle projekter i anden runde blev påbegyndt på ca. samme tidspunkt.

32. Et af de vigtigste elementer i beskæftigelsesinitiativet er, at medlemsstaternes programmer skal opmuntre til en koordineret indsats på lokalt niveau gennem inddragelse af alle relevante aktører. Rent praktisk betyder dette, at der anvendes en fremgangsmåde, hvor projekterne tager udgangspunkt i behov, der gives udtryk for på lokalt niveau, og at de gennemføres af organisationer, der står målgrupperne nær, og som har forståelse for deres behov.

Initiativet har til formål at afprøve nyskabende metoder inden for undervisning og rådgivning, at udvikle nyskabende undervisningsmaterialer, netværk og aktiviteter i forbindelse med grundlæggelse af virksomheder samt at sikre, at disse nyskabelser samkøres med mainstreaming-politikken. Projektresultaterne gavner således ikke blot de praktikanter, der har deltaget i undervisningen, men også alle de nuværende og fremtidige praktikanter, der vil få glæde af de erfaringer, projektet har givet, og som deltager i udformningen af arbejdsmarkedspolitikken i Det Forenede Kongerige og andre medlemsstater.

Anvendelse af tværnationalitet

33. Kommissionen er klar over, at der stadig kan og bør ske forbedringer på dette område.

34. Fordelen ved det partnerskab, som Retten nævner, er at man derigennem får øjnene op for Now's mange anvendelsesområder.

35. Kommissionen har været opmærksom på problemer af denne type, som der har været eksempler på i de fleste medlemsstater i forbindelse med udvælgelsen af projekter i den første fase af Employment-Now, og den foreslog derfor for den anden Now-runde (1997 99) fælles tidsplan og samtidige udvælgelsesprocedurer, som beskrevet ovenfor i punkt 31.

36. Et projekts tværnationale karakter er en afgørende betingelse for deltagelse i programmet, og det er op til den enkelte medlemsstat som et element i dens udvælgelsesproces at sikre, at det aftalte budget for projektet giver mulighed for at gennemføre de planlagte tværnationale aktiviteter. Alle deltagende parter opfordres til at udarbejde et arbejdsprogram for det tværnationale samarbejde og til at specificere, hvilke projekter der er ansvarlige for gennemførelsen af de enkelte elementer i arbejdsprogrammet. Kommissionen vil øge sine bestræbelser for, at denne praksis vinder indpas i medlemsstaterne, men minder om, at hver samfinansieret partner skal gøre rede for den fysiske og finansielle gennemførelse af sin del af projektet over for den kompetente nationale myndighed.

37. Now-projekter forvaltes af projektledere (ofte uddannelsesinstitutioner eller lokale myndigheder), der bør have en tydelig organisatorisk struktur, således at ansvarsfordelingen i projektet fremgår tydeligt.

De deltagende parter beslutter selv, hvordan det tværnationale samarbejde skal udføres inden for de enkelte projekter. I nogle partnerskaber har man valgt en »leder«. Kommissionen mener, at det bør stå deltagerne frit for, om de ønsker en sådan struktur, som derfor ikke bør gøres obligatorisk.

38. I en del tilfælde er det afgørende for valget af samarbejdspartnere, at kommunikationen vil kunne foregå uden større problemer, og det er derfor ikke synderlig overraskende, at man ofte søger samarbejdspartnere i medlemsstater, hvis sprog er beslægtet med ens eget eller i nærvedliggende lande, og skønt den faglige bistand på nationalt og fællesskabsniveau sigter på at sammenkoble projekter med beslægtede temaer, er det i sidste ende op til de deltagende parter at indgå partnerskaberne og beslutte, med hvem de ønsker at samarbejde.

39. Kommissionen er enig med Retten i, at der i forbindelse med tværnationalitetsprincippet er behov for en klarere definition af, hvilke udgifter der er tilskudsberettigede, og overvejer på indeværende tidspunkt at udarbejde en ny oversigt over tilskudsberettigede udgifter.

Kommissionen har draget samme slutning som Retten, nemlig at det er nødvendigt med en ny form for kontrol i forbindelse med denne type projekter. Kommissionens tjenestegrene er derfor i 1998 i forbindelse med visse udvalgte projekter begyndt at underkaste alle deltagende parter regnskabsmæssig revision.

40. Kommissionen er enig i Rettens generelle bemærkninger på dette område, og de nationale myndigheder med ansvar for projektudvælgelsen bør sikre sig, at sådanne situationer ikke opstår.

I det eksempel fra Frankrig, som Retten nævner, bestod projektet i udveksling af to ingeniører mellem den franske projektleder og et belgisk uddannelsessted. Den franske ingeniør underviste i øvrigt også inden for rammerne af Now-projektet, så den erfaring, han har opnået i Belgien i forbindelse med Leonardo-programmet, har naturligvis indirekte gavnet de personer, han har undervist inden for rammerne af Now-projektet. Kommissionen undersøger sagen i samarbejde med den pågældende medlemsstat.

41. Da projekterne godkendes i den enkelte medlemsstat, er spørgsmål vedrørende intellektuel ejendomsret og copyright underlagt national og international lovgivning på området.

Teknik bistand

42. For den første »generation« af projekter er der offentliggjort en oversigt over projekter og partnerskaber, men for anden projektrunde (1997 1999) viste det sig nødvendigt at oprette en database, der løbende kan ajourføres.

Til brug i anden projektrunde bestilte kontoret for faglig bistand en speciel database, hvori alle relevante oplysninger om foreløbigt udvalgte projekter skulle lagres. Denne database blev taget i anvendelse på det tidspunkt, hvor den foreløbige udvælgelse af projekter i henhold til tidsskemaet skulle finde sted (se punkt 31), og alle medlemsstater blev forsynet med det nødvendige programmel i tide til at indkode data om de udvalgte projekter, så snart udvælgelsen havde fundet sted.

43. Der findes en række måder at udbrede kendskabet til de opnåede resultater på:

1. Inden for hvert enkelt projekt er man forpligtet til at udbrede kendskabet til projektresultaterne, hvilket normalt sker på lokalt niveau, selv om det i visse tilfælde også foregår på nationalt eller endog på fællesskabsniveau.

2. De nationale myndigheder er ansvarlige for at udarbejde en national plan for udbredelse og integrering af projektresultaterne. Dette indebærer bl. a., at man klart definerer målgrupperne for sådanne aktiviteter, og at der fastlægges en tidsplan. Medlemsstaterne arrangerer tematiske aktiviteter omkring initiativets dominerende temaer med henblik på bl. a. efterfølgende offentliggørelse til en bred målgruppe.

3. I 1997 var de første resultater af den første runde Now-projekter drøftet, og de blev befæstet gennem den arbejdsgruppe inden for Now, der arbejder med virksomhedsskabelse (9). I løbet af 1998 har Kommissionen oprettet ni forskellige temagrupper med henblik på at arbejde videre med og udbrede kendskabet til resultaterne af fællesskabsinitiativerne, herunder Now. Grupperne får bl. a. til opgave at levere information til både Kommissionens og medlemsstaternes specialiserede såvel som almene udgivelser, og de skal medvirke til resultatspredning på fællesskabsniveau.

44. Den situation, som Retten nævner, forekom hos visse af de projektledere, der var genstand for revision, skønt der findes nationale og i nogle tilfælde endog regionale strukturer for faglig bistand i medlemsstaterne. I Frankrig har en evalueringsrapport understreget den manglende kontakt mellem projektledere og kontoret for faglig bistand, hvilket har ført til oprettelsen af et regionalt netværk af kontorer for faglig bistand, der nu er yderst aktivt.

Resultater af revisioner i medlemsstaterne

45. Det italienske operationelle program indeholdt bestemmelse om, at der i den første fase skulle skabes betingelser for en bedre indkredsning af målgruppen. Projekterne vedrørte derfor i første omgang forbedringer inden for formidlende systemer og organer.

46. Da der i forbindelse med visse tjenestegrene foreligger mulighed for privatisering med risiko for personalenedskæringer kan sådanne kurser i visse tilfælde have deres berettigelse. Selv om der er tale om en kommunal aktivitet, er medarbejdernedskæringer (de ansatte er ikke tjenestemænd) absolut en mulighed. De færdigheder, de kvindelige ansatte har tillært sig, bidrager i betydelig grad til at mindske deres risiko for at blive afskediget og udstyrer dem samtidig med bedre muligheder for at finde andet job, hvis de skulle blive overflødiggjort på deres nuværende arbejdsplads.

Rettens bemærkninger i årsberetningen for 1996 var møntet på mål 4 og ikke på Now, som navnlig administreres ud fra artikel 1, litra d), i forordning (EØF) nr. 2084/93, og som således dækker hele Fællesskabets territorium.

47. Den omtalte uddannelsesforanstaltning havde karakter af individuel rådgivning.

Rådgivningen fandt sted med udgangspunkt i deltagernes behov og deres kvalifikationsniveau. Det var derfor ikke nødvendigt, at hver enkelt kursist deltog i alle kursets moduler.

Deltagerne blev udvalgt på baggrund af deres virksomhedsprojekt. Det er normalt, at der arrangeres uddannelsesophold i udlandet med henblik på at informere deltagerne om forretningsskik i udlandet og gøre dem bekendt med forhandlingsteknik med leverandører og partnere uden for hjemlandets grænser.

48. I forbindelse med det kommende tilsynsudvalg vil Kommissionen opfordre til, at der etableres kontakter mellem projektledere for henholdsvis Now- og mainstreaming-projekter, hvis projekterne beskæftiger sig med beslægtede emner.

49. De fejl, Retten påtaler i forbindelse med det franske og spanske projekt, er korrigeret.

50. At visse evalueringsrapporter var forsinkede, har ikke forhindret Kommissionen i at foretage forbedringer på det tværnationale område i forbindelse med udvælgelsen af Now-projekter i anden runde.

PROGRAMMET FOR LIGE MULIGHEDER 1996 2000

51.

- Som nævnt i svaret til afsnit 1 er formålene med programmet for lige muligheder veldefinerede og klart adskilt fra aktiviteter under ESF. Anvendelsesområdet er langt bredere for programmet for lige muligheder end for programmer under ESF. Det dækker aktiviteter, der dels vedrører udvikling af instrumenter og metoder til integration af ligestillingspolitikken, dels fremmer ligestillingen på beslutningstagningsniveau, og dels generelt muliggør forbedringer på ligestillingsområdet. Medens dette programs hovedformål er udveksling, udvikling og overførsel af information og erfaringer om god praksis inden for yderst forskelligartede områder, anvendes ESF's midler til afprøvning og gennemførelse af foranstaltninger, der har relation til beskæftigelsen og arbejdsmarkedet.

- Der er generelt tale om projekter af god kvalitet, både hvad angår indhold, projektleder og de endelige resultater.

Med hensyn til de påståede svagheder på tværnationalitetsområdet henviser Kommissionen til bemærkningerne i punkt 9. Hvad angår programmets administrationsomkostninger henvises til punkt 54.

Forvaltning af programmet

52. Det rådgivende udvalg, der blev nedsat i 1981, består af repræsentanter for de enkelte medlemsstater, nationale ligestillingsorganer og arbejdsmarkedets parter, og giver mulighed for regelmæssig informationsudveksling mellem Kommissionen, medlemsstaterne og andre nøgleaktører om udviklingen på ligestillingsområdet både på fællesskabsplan og nationalt plan.

Der sidder et vist antal nationale embedsmænd i disse to instanser. Kommissionen er opmærksom på omkostningerne i forbindelse med disse instansers aktiviteter og bestræber sig på at lade dem træde sammen i løbet af den samme uge og dermed reducere omkostningerne mest muligt.

53. Generelt fremsendes dokumenter til brug på møderne en uge, inden et møde skal afholdes.

Forvaltningskomitéen ajourføres løbende om projektgennemførelsen. Ud over de oplysninger, der gives på komitémøderne, får komitémedlemmerne til orientering tilsendt en kopi af alle projektforslag fra deres respektive medlemsstat. Desuden figurerer medlemmerne på adresselisten for alle udgivelser, og endelig fik de tilsendt projektoversigten og årbogen straks ved offentliggørelsen, således at de havde mulighed for at danne sig et overblik over alle projekter i programmet.

Teknisk bistand

54.

- Kontoret for faglig bistand er en europæisk økonomisk firmagruppe (EØFG), der er oprettet af to samarbejdspartnere med henblik på at kunne deltage i Kommissionens udbud. Der er derfor intet mærkværdigt i, at gruppens aktiviteter begrænser sig til det, der er underskrevet kontrakt med Kommissionen om, hvilket desuden også letter udgiftskontrollen.

- Desuden androg udgifter til personale og administration i 1997 kun 1 010 337 ECU (de 1,2 mio. ECU, som Retten nævner, svarer til forpligtelsesbevillingen). Det er den reelle udgift i forbindelse med programforvaltningen, nemlig 1 mio. ECU, der skal sammenlignes med de udbetalinger, der på et år foretages inden for rammerne af Fællesskabets handlingsprogram, nemlig ca. 6,5 mio. ECU. Udregnet på denne måde vil det sige, at 15,4 % af udgifterne til programmet i 1997 er gået til forvaltning, hvilket må siges at være en rimelig andel, og regnestykket bliver endnu mere fordelagtigt, hvis man tager udgangspunkt i den samlede projektbudgettering, eftersom EU-bevillingen kun dækker 60 % af projektets globale budget.

55.

Det er nødvendigt at skelne imellem:

- den støtte, som hovedsageligt anvendes af Kommissionen, nemlig 1 509 396 ECU, hvilket altså ligger under loftet på 1,75 mio. ECU, og

- støtte (i forbindelse med udgivelser, undersøgelser, seminarer, workshops), der går til programaktørerne, og som ikke er omfattet af den budgetbemærkning, Retten nævner, og som beløber sig til 1 386 526 ECU.

56. Kommissionen fortsætter sine bestræbelser på at afbøde svaghederne i ekspertkontrakterne (gennemsigtighed i forbindelse med udvælgelsen, udgiftsbegrundelse).

57. Efter Kommissionens revision blev de kontraktuelle bestemmelser ændret for perioden juli 1997 juli 1998, og der står nu udtrykkeligt i kontrakterne, at der kun foretages udbetalinger til dækning af de faktiske udgifter, kontrahenterne har haft. Kommissionen foretog betalingen af restbeløbet for den første kontraktperiode i april 1998 efter grundigt at have analyseret de endelige regnskaber, som kontrahenten havde fremlagt i midten af februar 1998, og som er blevet gennemgået af en revisor.

58.

- Den pågældende EØFG anvender hovedsageligt underleverandører, som der undertegnes kontrakter med om levering af de ønskede tjenesteydelser, inden for fire områder, nemlig: tilrettelæggelse af workshops og konferencer, gennemførelse af undersøgelser, offentliggørelse af dokumenter samt visse andre aktiviteter (sekretariatsfunktioner, ansættelse og forvaltningsmæssig opfølgning på visse kontrakter, der indgås med projektlederne).

- En af disse kontrakter blev indgået mellem den pågældende EØFG og en nærtstående samarbejdspartner. Kommissionen er af den mening, at sådanne kontrakter er acceptable, hvis forholdet mellem kvalitet og pris er rimelig, og hvis reglerne for sund finansiel forvaltning overholdes. Det er endvidere nødvendigt, at Kommissionen foretager en nøje opfølgning på sådanne kontrakter. I det tilfælde, Retten nævner, var disse betingelser opfyldt, idet udgifterne i forbindelse med underleverancen var de samme, som de ville have været, hvis den pågældende EØFG selv skulle have stået for den pågældende tjenesteydelse.

- Af de 55 000 ECU, der er nævnt i kontrakten for det første år, blev kun halvdelen anvendt. Budgetgennemførelsen for det andet år foreligger endnu ikke, da kontrakten endnu ikke er afsluttet.

- Kommissionen konkluderede i den revision, den gennemførte i juni 1997, at de to personer, som Retten nævner, havde leveret de omhandlede tjenesteydelser i overensstemmelse med kontraktbestemmelserne, og at udbetalingerne var blevet foretaget i henhold til de gældende regler.

59. Navnene på projektlederen og projektkoordinatoren var nævnt i det forslag, den pågældende EØFG fremlagde på tidspunktet for udbuddet, som blev godkendt af Kommissionen. Kommissionen er imidlertid enig med Retten i, at det havde været at foretrække, at kontrakterne med disse to personer var blevet underskrevet af styrelsen i den pågældende EØFG.

60. Dette skete efter Kommissionens revision, men sagen vil blive gennemgået i detaljer, og de nødvendige forholdsregler vil blive truffet.

61. Efter Kommissionens revision blev der indført et bedre præsencelistesystem i forbindelse med revisionen af kontrakten for 1997, således at det bliver muligt at sikre sig, at tjenesteydelserne faktisk bliver leveret. I det tilfælde, som Retten nævner, og som i øvrigt fandt sted efter Kommissionens revision, er det korrekt, at der skal foreligge dokumentation, for at der kan foretages en udbetaling. I forbindelse med revisionsopfølgningen påtager Kommissionen sig at undersøge, om dette var tilfældet (se svaret under punkt 56).

62. Eftersom der var tale om programmets første år var en lang række af projektledernes regnskaber ufuldstændige, og de har været genstand for en tilbundsgående kontrol fra kontoret for faglig bistand og Kommissionen. Desuden måtte kontoret for faglig bistand følge de henstillinger, der blev foretaget i forbindelse med Kommissionens revision, og udbetalingsproceduren blev afsluttet i maj 1998. Med henblik på at reducere betalingsfristerne har Kommissionen besluttet at ændre sin fremgangsmåde i forbindelse med regnskabsafslutningen for projekterne og har endvidere med henblik på at forbedre kvaliteten af de regnskaber, der forelægges Kommissionen, truffet beslutning om at informere projektlederne bedre om, hvilke krav der stilles i forbindelse med regnskabsudarbejdelsen.

63. Kommissionen har gennem et udbud forsøgt at gennemføre en ekstern evaluering af programmet, men da der ikke er indkommet nogen forslag, der opfylder kriterierne, har der ikke kunnet indgås nogen kontrakt. Kommissionen vil inden længe lancere en ny forslagsindkaldelse for uafhængige evaluatorer.

64. Hvad angår undersøgelserne er det Kommissionens tjenestegrene, der træffer beslutning om udvælgelsen af kontrahenterne. I forbindelse med den undersøgelse, Retten nævner, blev der indgået kontrakt mellem kontoret for faglig bistand og et universitet. Kommissionen ønsker at påpege, at det medlem af universitetsstaben, der gennemførte undersøgelsen, ikke på tidspunktet for undersøgelsen havde den funktion, som har påkaldt sig Rettens opmærksomhed, og at den pågældende ikke havde nogen som helst forbindelse med nogen af de selskaber, der indgik i den pågældende EØFG på tidspunktet for undertegnelsen af kontrakten mellem Kommissionen og denne. Det er korrekt, at udbetalingerne burde have været foretaget til universitetet og ikke direkte til denne person. Kommissionen er i øjeblikket i færd med at foretage de nødvendige undersøgelser i den anledning.

65. Eksperterne har fremlagt deres årsberetninger for kontoret for faglig bistand som bevis for, at de har udført deres opgaver, men udgiftsoversigtssystemet bør forbedres. Den kontrol, Kommissionen har foretaget, har gjort det muligt at foretage skridt i den retning (se svaret under punkt 56). Det er korrekt, at udbetalingerne burde have fundet sted til kontrahenten (se svaret under punkt 64).

Tværnationalitet

66. Kommissionen henviser til sine svar under punkt 9 og 51.

Formålet med programmet er udveksling af information og erfaringer om god praksis på ligestillingsområdet. I bestræbelserne på at opfylde denne målsætning er de tværnationale partnerskaber et værktøj, men det er ikke en ufravigelig betingelse, at alle deltagende organisationer får del i budgettet. Det tværnationale aspekt har ikke nødvendigvis relation til budgettet. Udvekslingerne finder sted på forskellig vis: bilateralt, multilateralt, og ikke nødvendigvis sådan, at alle deltagere får del i budgettet, og udvekslingerne kan have mange forskellige formål (udveksling af erfaringer, information, resultater eller fælles aktioner . . .).

67. Kommissionen er enig i, at informationsspredning er en vigtig komponent i programmet, hvorfor arbejdsprogrammet for 1998 da også indeholder specifikke initiativer og foranstaltninger med henblik på at styrke udbredelsen af kendskabet til projektledernes arbejde.

Informationspredningen finder sted ikke blot via projekterne, men også gennem forskellige udgivelser, medierne og Kommissionens deltagelse i seminarer og konferencer. Programmets adresseliste indeholder 7 000 adresser, hvortil der fremsendes information om programmet og projektresultaterne.

Endvidere har en del projekter virkning på længere sigt, og informationsspredningen og udbredelsen af kendskabet til resultater og produkter kommer derfor til at foregå i de efterfølgende kontraktperioder.

EU's organisation for teknisk bistands projektstyring

68. Der er daglige kontakter mellem projektlederne og kontoret for faglig bistand. Svar fremsendes almindeligvis inden for en frist på 48 timer.

69. Kommissionen gennemførte programmet ifølge en yderst stram tidsplan, idet Rådets afgørelse blev vedtaget i december 1995, og programmet skulle påbegyndes allerede i 1996, således at alle tilhørende finansielle forpligtelser skulle godkendes inden udgangen af 1996. I løbet af en periode på ni måneder skulle der således oprettes en forvaltningskomité, som skulle drøfte retningslinjerne for programmet, der skulle skabes opmærksomhed omkring programmets målsætning, gennemføres en projektindkaldelse, foretages en udvælgelse blandt de indkomne projekter samt indhentes godkendelse af udvælgelsen hos de finansielt ansvarlige tjenester og repræsentanterne for medlemsstaterne.

Den tidsplan og fremgangsmåde, der blev valgt i forbindelse med kontraktens andet år gjorde, at man undgik de samme forsinkelser som i programmets første år.

70. Kontrakten for det tyske projekt, som Retten omtaler, blev underskrevet den 13. december 1996, og den første udbetaling fandt sted den 31. januar 1997. Denne periode på seks uger er inden for rammerne af betingelserne i den kontrakt, som projektlederen og kontoret for faglig bistand havde indgået. Projektlederen fuldførte arbejdsprogrammet. Det er vigtigt at huske på, at projektet fra starten var tænkt som et flerårigt projekt, og at det var planlagt, at der skulle finde yderligere evaluering af arbejdskonsulentprojekterne og distributionen af brochuren sted i det andet projektår.

Udbredelsen af kendskabet til projektaktiviteterne blev varetaget af projektlederen, der havde partnerorganisationer i alle 15 medlemsstater. Desuden blev de offentlige myndigheder i medlemsstaterne holdt orienteret om projektaktiviteterne gennem programmets forvaltningskomité. I betragtning af det brede spektrum informationsaktiviteter beskrevet ovenfor og projektets begrænsede budget (under 90 000 ECU) blev der opnået en bred geografisk dækning, men det er naturligvis urealistisk at forvente, at »andre medlemsstater«, dvs. alle former for organisationer og offentlige instanser i medlemsstaterne informeres direkte om projektaktiviteterne.

71. I forslaget til Fællesskabets handlingsprogram på ligestillingsområdet har Kommissionen klart tilkendegivet, at den havde til hensigt at bygge videre på de tidligere programmer, samtidig med at man ville forsøge sig med nyskabende tiltag. Viljen til kontinuitet i programmerne kommer til udtryk i valget af interventionsområder og samarbejdsformer. Kommissionen kan ikke år efter år fortsætte sin støtte til de samme organisationer til samme slags foranstaltninger. Da handlingsprogrammerne desuden har til opgave at støtte nyskabende tiltag, er der intet til hinder for, at tiltag, der støttes under ét program på grund af deres nyskabende karakter, senere kan komme i betragtning til støtte inden for rammerne af andre fællesskabspolitikker. Dette er navnlig tilfældet på uddannelsesområdet, som Retten nævner i sin beretning, idet foranstaltninger på dette område er støtteberettigede i forbindelse med Den Europæiske Socialfond og GD XXII-programmer.

Under det andet og tredje handlingsprogram har Kommissionen oprettet og støttet ni ekspertnet. Målsætningen for det nye program taget i betragtning mente Kommissionen, at man på forskellig vis kunne bygge videre på erfaringerne fra disse net, uden at de nødvendigvis af den grund skulle fortsætte ganske uændret. Den har derfor opfordret aktørerne i de eksisterende net til at fremlægge projekter inden for rammerne af det nye program eller i forbindelse med andre fællesskabspolitikker og -foranstaltninger.

72. Den pågældende person er højt kvalificeret og har arbejdet på projekter som konsulent i forbindelse med yderst begrænsede missioner, hvis samlede omkostninger beløber sig til 9 500 ECU.

Hendes opgave i forbindelse med det andet projekt var udelukkende at udarbejde en rapport, der var led i en række n