Finland er i øjeblikket underlagt den præventive del af stabilitets- og vækstpagten. I stabilitetsprogrammet for 2015, der er indgivet af den afgående regering, og som bygger på en antagelse om uændret politik og dækker perioden 2014-2019, forventes det offentlige underskud, som blev øget til 3,2 % af BNP i 2014 og dermed overskred referenceværdien på 3 % af BNP, at stige yderligere til 3,4 % af BNP i 2015, inden det efter planen gradvis forbedres til 3,1 % i 2017 og yderligere til 2,5 % af BNP i 2019. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2015 forventes bruttogældskvoten at blive øget i programmets prognoseperiode og at nå 67,8 % frem til 2019. Den mellemfristede målsætning, dvs. et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, er ikke nået ved udgangen af programperioden. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne, er plausibelt. Baseret på Kommissionens prognose fra foråret 2015 vil Finlands offentlige underskud være 3,3 % af BNP i 2015 og 3,2 % af BNP i 2016, medens bruttogældskvoten forventes at stige til 64,4 % af BNP i 2016. Kommissionen offentliggjorde den 13. maj 2015 en rapport i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 3, hvori det blev konkluderet, at kriterierne vedrørende underskud og gæld ikke anses for overholdt. Den 27. maj offentliggjorde den nye regering dog sit strategiske program, herunder planlagte konsolideringsforanstaltninger. I henhold til en vurdering fra Kommissionen forventes disse foranstaltninger, hvis de gennemføres fuldt ud, at reducere det offentlige underskud til et godt stykke under 3 % af BNP i 2016. Efter en forværring i 2014 er der en anden afvigelse fra den krævede strukturelle indsats i henhold til den præventive del i 2015. Benchmarket for udgifter forventes at blive opfyldt med en stor margen i 2015. Der kan således være en risiko for en betydelig afvigelse fra den krævede tilpasning hen imod den mellemfristede budgetmålsætning for 2014-2015, der vil skulle revurderes efterfølgende. I 2016 er der under hensyntagen til de foranstaltninger, som den nye regering har annonceret, en risiko for en vis afvigelse. Der vil således være behov for yderligere foranstaltninger for at opnå de krævede strukturelle tilpasninger. På baggrund af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens prognose fra foråret 2015 samt en vurdering af den nye regerings konsolideringsforanstaltninger, der blev forelagt den 27. maj, er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Finland ikke vil kunne overholde stabilitets- og vækstpagtens bestemmelser. Selv om Finland har gjort visse fremskridt med gennemførelsen af forvaltningsreformer, kan effektiviteten i Finlands offentlige sektor forbedres yderligere, navnlig i områder, hvor befolkningens aldring vil øge udgiftspresset.

Arbejdsmarkedets parter nåede til enighed om indholdet af pensionsreformen i efteråret 2014, men den er endnu ikke vedtaget. Øget deltagelse af ældre arbejdstagere på arbejdsmarkedet er afgørende i betragtning af det budgetmæssige holdbarhedsgab og den planlagte forhøjelse af den lovbestemte pensionsalder. Tidlig afgang fra arbejdsmarkedet skyldes fortrinsvis et handicap eller forlænget arbejdsløshedsunderstøttelse for ældre arbejdstagere. Regeringens forslag om reform af social- og sundhedstjenesterne blev forelagt parlamentet i december 2014, men der blev ikke fundet nogen løsning, hvor der kunne skabes ligevægt mellem forvaltningsmodellen med store kommunale koalitioner og de enkelte kommuners autonomi, som er garanteret i forfatningen, inden parlamentsvalget i april 2015, og lovforslaget bortfaldt. Finske kommuner er forholdsvis små, men har ret omfattende opgaver i forhold til kommuner i andre europæiske lande. Reformen af de kommunale strukturer skrider frem med en vis forsinkelse, og kommunerne undersøger fordelene ved sammenlægninger. Ifølge det nationale reformprogram for 2015 vil der eventuelt blive forelagt et nyt lovforslag for parlamentet inden udgangen af 2016.