ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Erklæring fra Kommissionen til Rådets protokol om direktivet om følgeret

(2001/C 208/02)

1. Hvad angår substansen i direktivet, understreger Kommissionen, at de anvendelsesfrister, der er fastsat heri, kan medføre en forhaling på ti år af den fulde virkning af den tilstræbte harmonisering. Som Kommissionen allerede havde anledning til at anføre, da Rådet fastlagde sin fælles holdning, er det dens opfattelse, at de frister, der er fastlagt i dette direktiv, er helt ekstraordinære og skal vedblive at være det for at sikre en effektiv fællesskabsindsats inden for det indre marked.

2. For så vidt angår proceduren for offentliggørelse af nærværende erklæring, bekræfter Kommissionen sin holdning gående ud på, at det, navnlig i dens egenskab af traktatens vogter, tilkommer den at give udtryk for sit synpunkt under hele lovgivningsprocedurens forløb, herunder også på møderne i forligsudvalget, og at foranledige, at eventuelle erklæringer fra Kommissionen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende samtidig med direktivet. Følgelig forbeholder Kommissionen sig ret til bruge alle de retlige midler, som den råder over, i tilfælde af at nærværende erklæring ikke offentliggøres.

3. Under alle omstændigheder vil Kommissionen ud fra et juridisk synspunkt ikke kunne acceptere, at en eventuel afgørelse i Rådet om offentliggørelse af en erklæring i EFT træffes ved enstemmighed og ikke ved almindeligt flertal i henhold til den generelle regel i artikel 205, stk. 1, i traktaten.

4. Under disse omstændigheder forbeholder Kommissionen sig ret til at offentliggørre nærværende erklæring på en passende måde.
Fælles erklæring vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43)

1. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen er enige om, at agenturerne og lignende organer, der oprettes af den lovgivende myndighed, bør fastsætte regler om aktindsigt, som er i overensstemmelse med forordningens bestemmelser. Europa-Parlamentet og Rådet bifalder således Kommissionens erklærede hensigt om snarest at fremsætte forslag om ændring af retsakterne om oprettelse af de eksisterende agenturer og organer samt at indføje bestemmelser herom i fremtidige forslag om oprettelse af sådanne agenturer og organer. De forpligter sig til hurtigt at vedtage de nødvendige retsakter.

2. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen opfordrer de institutioner og organer, der ikke er omfattet af stk. 1, til at vedtage interne bestemmelser om aktindsigt, hvorved der tages hensyn til denne forordnings principper og begrænsninger.
KOMMISSIONENS ERKLÆRING
i Forligsudvalget vedrørende direktivet om vurdering og styring af ekstern støj
Kommissionen tager den tekst til efterretning, som medlemmerne af Forligsudvalget for Europa-Parlamentet
og Rådet vedtog til artikel 1, stk. 2, i direktivet om ekstern støj.
Kommissionen mener, at lovforslag med henblik på at reducere støjemissioner fra alle større kilder skal ske
på basis af solidt bevismateriale, der underbygger forslagene. Dette falder i tråd med den »videnbaseredetilgang« ved udformning af lovgivning som foreslået i det sjette miljøhandlingsprogram (KOM(2001)31) oggodkendt af Europa-Parlamentet og Rådet.
I denne henseende vil de rapporter, som medlemsstaterne i henhold til direktivet skal udarbejde på basis af
ensartede støjindikatorer, blive et væsentligt element. Oplysninger af denne art fra hele Fællesskabet vil gøre
det muligt at vurdere gennemslagskraften og positive virkninger af mulige foranstaltninger på en ordentligt
måde, inden der forelægges forslag til lovbestemmelser.
I overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskabvil Kommissionen derfor
vurdere, om det er nødvendigt at fremsætte nye forskriftsforslag, idet den forbeholder sig ret til at afgøre,hvorvidt og hvornår den finder det hensigtsmæssigt at forelægge sådanne forslag.
Dette er i overensstemmelse med Kommissionens initiativret, som fastlagt i traktaten, medens kravene i
artikel 1, stk. 2, vedrørende forelæggelse af nye forslag inden for en fastsat tidsramme forekommer at
indskrænke denne.18.7.2002 L 189/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA
FÆLLES ERKLÆRING FRA EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET
Europa-Parlamentet og Rådet gentager, at de agter at fortsætte gennemgangen af Kommissionens forslag
vedrørende de øvrige fysiske agenser (hørbare lydfelter, elektriske og magnetiske felter samt kombinationerheraf).I betragtning af de tekniske vanskeligheder i forbindelse med de øvrige fysiske agenser har Rådetimidlertid besluttet at prioritere vibrationer.Europa-Parlamentet og Rådet erkender ikke desto mindrenødvendigheden af snarest muligt at vedtage direktiver om de øvrige fysiske agenser, der er omhandlet iKommissionens forslag.6.7.2002 L 177/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA
Kommissionens erklæring

om afgørelse nr. 98/2003 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 11. august 2003 om indarbejdning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF af 4. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge

Kommissionen erklærer, at Fællesskabets indtægter i øjeblikket hovedsagelig består af Fællesskabets egne indtægter, som fastlagt i Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter(1).

Svig, der skader De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, vedrører, for så vidt angår indtægter, i øjeblikket hovedsagelig told, landbrugsafgifter og moms.

(1) EFT L 253 af 7.10.2000, s. 42.
De kontraherende parters fælles erklæring

om afgørelse nr. 98/2003 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 11. august 2003 om indarbejdning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF af 4. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge

Ved vedtagelsen af denne afgørelse nr. 98/2003 er udgangspunktet, at indarbejdningen i EØS-aftalen af ændringen af indtægterne, som fastlagt i artikel 2, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter(1), skal ske ved en afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg.

(1) EFT L 253 af 7.10.2000, s. 42.
EØS-EFTA-staternes fælles erklæring

om afgørelse nr. 98/2003 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 11. august 2003 om indarbejdning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF af 4. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge

EØS-EFTA-staterne er blevet enige om at sætte svig mod De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser på listen over prædikatforbrydelser for hvidvaskning af penge. Af praktiske grunde blev det andet direktiv om hvidvaskning af penge vedtaget uden en gensidig aftale med sigte på ligeledes at beskytte EØS-EFTA-staternes finansielle interesser. Principperne om gensidighed og homogenitet i EØS-aftalen, særlig fjerde betragtning og artikel 1, finder fortsat fuld anvendelse også på den gensidige beskyttelse af de kontraherende parters finansielle interesser i henhold til afgørelse nr. 98/2003.
Erklæringer vedrørende samtlige foranstående retsakter

1. Erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen

Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen gør opmærksom på, at budgettet for de i artikel 185 i finansforordningen omhandlede organer kan omfatte et finansielt bidrag fra hjemstedsmedlemsstaten.

2. Erklæring

Det er meget ønskeligt, at de kompetente instanser gør alt, hvad der står i deres magt, for at spørgsmålet om de nye agenturers endelige hjemsted bliver afgjort så hurtigt som muligt.

3. Erklæring fra Europa-Parlamentet og Rådet

Europa-Parlamentet og Rådet opfordrer Kommissionen til, at den i tilfælde af revision af rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i finansforordningen, forinden hører Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten. Kommissionen forpligter sig til at forelægge dem sit projekt, for at de kan afgive udtalelse.
Fælles erklæring om politisk dialog mellem Den Europæiske Union og Bosnien-Hercegovina(1)

(2003/C 240/02)

På grundlag af de tilsagn, der blev afgivet på topmødet i Thessaloniki mellem EU og det vestlige Balkan den 21. juni 2003, erklærer Den Europæiske Union og Bosnien-Hercegovina (i det følgende benævnt "parterne"), at de er besluttede på at styrke og intensivere deres gensidige forbindelser på det politiske område.

Parterne er således enige om at etablere en regelmæssig politisk dialog, som skal ledsage og befæste deres indbyrdes tilnærmelse, støtte de politiske og økonomiske forandringer, der er i gang i Bosnien-Hercegovina, og bidrage til at etablere nye former for samarbejde, navnlig i betragtning af Bosnien-Hercegovinas status som potentiel kandidat til EU-medlemskab.

Den politiske dialog, der bygger på fælles værdier og ønsker, skal sigte mod:

1. at styrke de demokratiske principper og institutioner samt respekten for menneskerettighederne, herunder de nationale mindretals ret til at nyde godt af alle aspekter af disse rettigheder

2. at fremme regionalt samarbejde, opbygning af gode naboskabsforbindelser og opfyldelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, herunder fuldt og utvetydigt samarbejde med Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det tidligere Jugoslavien

3. at lette den størst mulige integrering af Bosnien-Hercegovina i Europas generelle politiske og økonomiske udvikling på basis af landets egne forudsætninger og resultater

4. at øge sammenfaldet i parternes holdninger til internationale anliggender, særlig sådanne, som kan få betydelige konsekvenser for parterne, herunder samarbejdet i kampen mod terrorisme og organiseret kriminalitet og andre områder under retlige og indre anliggender

5. at sætte hver af parterne i stand til at tage den anden parts holdning og interesser i betragtning i deres respektive beslutningsprocesser

6. at øge sikkerheden og stabiliteten i hele Europa, og særlig i Sydøsteuropa, gennem samarbejde på de områder, der er omfattet af Den Europæiske Unions fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

Den politiske dialog mellem parterne finder sted ved regelmæssige konsultationer, kontakter og udveksling af oplysninger, særlig under følgende former:

1. møder på højt plan mellem repræsentanter for Bosnien-Hercegovina på den ene side og repræsentanter for Den Europæiske Union, i form af en trojka, på den anden side

2. gensidig information om udenrigspolitiske beslutninger med fuld udnyttelse af de diplomatiske kanaler, herunder kontakter på bilateralt plan i tredjelande såvel som i multilaterale fora, som f.eks. FN, OSCE, Europarådet og andre internationale organisationer

3. kontakter mellem parlamentarikere

4. alle andre midler, der kan bidrage til at befæste og udvikle dialogen mellem parterne.

Politisk dialog vil også finde sted inden for rammerne af EU-Vestbalkan-Forummet, det multilaterale politiske forum på højt plan, som blev oprettet på topmødet i Thessaloniki mellem EU og det vestlige Balkan.

(1) Tekst vedtaget af Rådet den 29. september 2003.
Fælles erklæring om politisk dialog mellem Den Europæiske Union og Serbien og Montenegro(1)

(2003/C 240/01)

På grundlag af de tilsagn, der blev afgivet på topmødet i Thessaloniki mellem EU og det vestlige Balkan den 21. juni 2003, erklærer Den Europæiske Union og Serbien og Montenegro (i det følgende benævnt "parterne"), at de er besluttede på at styrke og intensivere deres gensidige forbindelser på det politiske område.

Parterne er således enige om at etablere en regelmæssig politisk dialog, som skal ledsage og befæste deres indbyrdes tilnærmelse, støtte de politiske og økonomiske forandringer, der er i gang i Serbien og Montenegro, og bidrage til at etablere nye former for samarbejde, navnlig i betragtning af Serbien og Montenegros status som potentiel kandidat til EU-medlemskab.

Den politiske dialog, der bygger på fælles værdier og ønsker, skal sigte mod:

1. at styrke de demokratiske principper og institutioner samt respekten for menneskerettighederne, herunder de nationale mindretals ret til at nyde godt af alle aspekter af disse rettigheder

2. at fremme regionalt samarbejde, opbygning af gode naboskabsforbindelser og opfyldelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, herunder fuldt og utvetydigt samarbejde med Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien.

3. at lette den størst mulige integrering af Serbien og Montenegro i Europas generelle politiske og økonomiske udvikling på basis af landets egne forudsætninger og resultater

4. at øge sammenfaldet i parternes holdninger til internationale anliggender, særlig sådanne, som kan få betydelige konsekvenser for parterne, herunder samarbejdet i kampen mod terrorisme og organiseret kriminalitet og andre områder under retlige og indre anliggender

5. at sætte hver af parterne i stand til at tage den anden parts holdning og interesser i betragtning i deres respektive beslutningsprocesser

6. at øge sikkerheden og stabiliteten i hele Europa, og særlig i Sydøsteuropa, gennem samarbejde på de områder, der er omfattet af Den Europæiske Unions fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

Den politiske dialog mellem parterne finder sted ved regelmæssige konsultationer, kontakter og udveksling af oplysninger, særlig under følgende former:

1. møder på højt plan mellem repræsentanter for Serbien og Montenegro på den ene side og repræsentanter for Den Europæiske Union, i form af en trojka, på den anden side

2. gensidig information om udenrigspolitiske beslutninger med fuld udnyttelse af de diplomatiske kanaler, herunder kontakter på bilateralt plan i tredjelande såvel som i multilaterale fora, som f.eks. FN, OSCE, Europarådet og andre internationale organisationer

3. kontakter mellem parlamentarikere

4. alle andre midler, der kan bidrage til at befæste og udvikle dialogen mellem parterne.

Politisk dialog vil også finde sted inden for rammerne af EU-Vestbalkan-Forummet, det multilaterale politiske forum på højt plan, som blev oprettet på topmødet i Thessaloniki mellem EU og det vestlige Balkan.

(1) Tekst vedtaget af Rådet den 29. september 2003.
Erklæringer ad artikel 31, stk. 2, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne(1)

Erklæring fra Danmark

I de fleste henseender er den gældende ensartede lovgivning i de nordiske lande mere vidtrækkende end rammeafgørelsens forskrifter og bidrager til yderligere at forenkle og lette procedurerne for overgivelse af personer, der er omfattet af en europæisk arrestordre. Danmark, Finland og Sverige agter derfor fortsat at anvende den gældende ensartede lovgivning (i Danmark: den nordiske udleveringslov (lov nr. 27 af 3. februar 1960, som ændret ved lov nr. 251 af 12. juni 1975, lov nr. 433 af 31. maj 2000 og lov nr. 378 af 6. juni 2002)), for så vidt den er mere vidtrækkende end rammeafgørelsens forskrifter og bidrager til yderligere at forenkle eller lette procedurerne for overgivelse af personer, der er omfattet af en europæisk arrestordre.

Erklæring fra Finland

I de fleste henseender er den gældende ensartede lovgivning i de nordiske lande mere vidtrækkende end rammeafgørelsens forskrifter og bidrager til yderligere at forenkle og lette procedurerne for overgivelse af personer, der er omfattet af en europæisk arrestordre. Danmark, Finland og Sverige agter derfor fortsat at anvende den gældende ensartede lovgivning (i Finland: den nordiske udleveringslov (270/1960)), for så vidt den er mere vidtrækkende end rammeafgørelsens forskrifter og bidrager til yderligere at forenkle eller lette procedurerne for overgivelse af personer, der er omfattet af en europæisk arrestordre.

Erklæring fra Sverige

I de fleste henseender er den gældende ensartede lovgivning i de nordiske lande mere vidtrækkende end rammeafgørelsens forskrifter og bidrager til yderligere at forenkle og lette procedurerne for overgivelse af personer, der er omfattet af en europæisk arrestordre. Danmark, Finland og Sverige agter derfor fortsat at anvende den gældende ensartede lovgivning (i Sverige: lov (1959:254) om udlevering af lovovertrædere til Danmark, Finland, Island og Norge), for så vidt den er mere vidtrækkende end rammeafgørelsens forskrifter og bidrager til yderligere at forenkle eller lette procedurerne for overgivelse af personer, der er omfattet af en europæisk arrestordre.

(1) EFT L 190 af 18.7.2002, s. 1.
Erklæring fra Rådet

af 26. maj 2003

om den tragiske ødelæggelse af kulturgoder, arkæologiske områder, monumenter og biblioteker i Irak

(2003/C 136/02)

Rådet for Den Europæiske Union,

- har med den største alvor noteret sig den tragiske ødelæggelse af kulturgoder, arkæologiske områder, monumenter og biblioteker i Irak, hvorunder museer og biblioteker er blevet vandaliseret og plyndret, så ikke blot Irak selv, men hele verden er blevet ramt,

- bekræfter, at respekt for og beskyttelse af verdens kulturarv er et grundlæggende princip for EU som et fællesskab af kulturelle og følelsesmæssige værdier,

- understreger, at det er nødvendigt at beskytte Iraks kulturgoder effektivt og at tilbagelevere de genstande, der ulovligt er fjernet fra museer eller arkæologiske områder, men som hverken må købes eller sælges, så de ender i udenlandske museer eller private samlinger.

Rådet erklærer, at Den Europæiske Union aktivt støtter UNESCO's tilsvarende initiativer og aktioner og støtter statslige og ikke-statslige organisationer, der har det formål at beskytte Iraks kulturarv som en del af hele verdens kulturarv.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 161/1

Rådserklæring i forbindelse med rammeaftale om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen

(2005/C 161/01)

Under henvisning til Europa-Parlamentets og Kommissionens undertegnelse den 26. maj 2005 af rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen henstiller Coreper til Rådet, at det optager følgende erklæring i sin mødeprotokol og offentliggør den i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende:

»Rådet har noteret sig den rammeaftale om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, der blev undertegnet den 26. maj 2005 af de to institutioner på trods af ånden i erklæringen (nr. 3) vedrørende artikel 10 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, der foreligger i slutakten til Nice-traktaten.

Rådet henviser til sin erklæring af 10. juli 2000, og giver udtryk for sin betænkelighed ved, at flere bestemmelser i denne nye rammeaftale har til formål på en endnu mere markant måde end i rammeaftalen fra 2000 at opnå en forskydning af den institutionelle ligevægt, således som den følger af de gældende traktater. Det beklager, at det ikke tidligere som udtryk for loyalt samarbejde er blevet informeret om forhandlingen af denne nye rammeaftale. Rådet beklager også, at de to berørte institutioner ikke har fundet det nødvendigt at tage hensyn til de betænkeligheder, som det gav udtryk for i de kompetente instanser forud for undertegnelsen af denne aftale.

Rådet erindrer navnlig om, at i henhold til EF-traktaten (artikel 201) kan et forslag om mistillidsvotum vedrørende Kommissionens virksomhed kun angå samtlige medlemmer af Kommissionen som kollegium og ikke et enkelt medlem af Kommissionen. Artikel 217 fastslår princippet om kollegialitet i Kommissionens arbejde. Rådet understreger desuden, at den flerårige planlægningsproces for drøftelserne blev fastlagt på Det Europæiske Råds møde i juni 2002 i Sevilla. Endelig erindres det om, at de procedurer, der gør det muligt at inddrage Europa-Parlamentet i internationale forhandlinger, er omfattet af artikel 300 i EF-traktaten, og at der i 1998 blev vedtaget praktiske retningslinjer vedrørende Europa-Parlamentets medlemmers deltagelse i Fællesskabets delegationer eller i delegationer, som repræsenterer Den Europæiske Union på internationale konferencer.

Rådet understreger, at de forpligtelser, som disse institutioner har påtaget sig, under ingen omstændigheder kan gøres gældende over for Rådet. Det forbeholder sig ret til at udøve sine rettigheder og navnlig til at træffe enhver passende foranstaltning, såfremt anvendelsen af rammeaftalens bestemmelser skulle påvirke de beføjelser, som traktaterne har tillagt institutionerne, og den institutionelle ligevægt, som de indebærer.«
36.

Når Forligsudvalget til enighed om et fælles udkast, forelægges det efter en endelig juridisk-sproglig revision for formændene til godkendelse. Under ekstraordinære omstændigheder kan et foreløbigt fælles udkast dog forelægges formændene til godkendelse for at overholde tidsfristerne.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 97/26

Erklæring i henhold til artikel 8, stk. 3, i Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009 om ændring af rammeafgørelse 2002/584/RIA, 2005/214/RIA, 2006/783/RIA, 2008/909/RIA og 2008/947/RIA samt styrkelse af personers proceduremæssige rettigheder og fremme af anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse i forbindelse med afgørelser afsagt, uden at den pågældende selv var til stede under retssagen

»Italien erklærer herved, at det ønsker at benytte sig af muligheden i artikel 8, stk. 3, i rammeafgørelse 2009/299/RIA (1). På den baggrund anvendes rammeafgørelsen senest fra den 1. januar 2014 på anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser, der er afsagt, uden at den pågældende selv var til stede under retssagen, og som er udstedt af Italiens kompetente myndigheder.«

(1) EUT L 81 af 27.3.2009, s. 24.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/1

ERKLÆRING FRA RÅDET

Rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen

2010/C 287/01

Rådet har noteret sig rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, som de to institutioner undertegnede den 20. oktober 2010.

Rådet, som ikke har deltaget i forhandlingerne om denne rammeaftale, minder om, at efterlevelsen af EU's grundlæggende traktater, i den affattelse, der er blevet ratificeret af medlemsstaterne, er det grundlæggende princip, som er bestemmende for EU's eksistens og funktionsmåde. Traktaterne udstikker rammerne for institutionernes respektive beføjelser (artikel 13, stk. 2, i TEU). Disse beføjelser kan ikke ændres eller udvides af institutionerne selv, hverken ensidigt eller gennem en aftale mellem institutionerne.

Rådet konstaterer imidlertid, at flere af bestemmelserne i rammeaftalen bevirker, at der ændres ved den balance mellem institutionerne, som er fastlagt i de gældende traktater, at Europa-Parlamentet tillægges beføjelser, som ikke er fastsat i traktaterne, og at Kommissionens og dens formands uafhængighed begrænses. Rådet er særlig bekymret over de bestemmelser, der vedrører internationale aftaler, traktatbrudsprocedurer mod medlemsstaterne og overførsel af klassificerede informationer til Europa-Parlamentet.

Rammeaftalen kan ikke gøres gældende over for Rådet. Rådet vil for Domstolen indbringe enhver retsakt eller handling fra Europa-Parlamentets eller Kommissionens side, som vedtages eller foretages under anvendelse af rammeaftalens bestemmelser, og som kan indvirke negativt på Rådets interesser og på de beføjelser, som det er tildelt ved traktaterne.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 192/3

ERKLÆRING FRA RÅDET

2012/C 192/02

Rådet minder Kommissionen om, at det i henhold til artikel 25, stk. 1, i forordning (EF) nr. 178/2002 er påkrævet for så vidt angår udnævnelse af EFSA's bestyrelse at opstille en liste, der indeholder et væsentligt større antal kandidater end antallet af medlemmer, der skal udpeges, og som giver Rådet valgmuligheder med hensyn til både medlemmer med en bag-grund i organisationer, der repræsenterer forbrugere og andre interesser i fødevarekæden, og andre medlemmer i bestyrelsen. Det opfordrer Kommissionen til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre fuld overholdelse af disse krav ved udarbejdelsen af lister med hen-blik på fremtidige udnævnelser til bestyrelsen.