ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(10)

På det internationale marked for B2C-pakker (forsendelser til udlandet (6)) faldt Posts markedsandel i 2006 fra 83 % udtrykt i mængde til 79 % udtrykt i mængde i 2008. Der bør mindes om, at målet med nærværende afgørelse er at fastslå, om de tjenester, der er omfattet af anmodningen, er undergivet konkurrencevilkår i et sådant omfang (på markeder, hvortil der er fri adgang), at det også ved fravær af de disciplinerende detaljerede kontraktregler i direktiv 2004/17/EF sikres, at Posts kontrakter vedrørende udøvelsen af de her berørte aktiviteter vil blive indgået på en gennemsigtig, ikke-diskriminerende måde på grundlag af kriterier, der gør det muligt at finde den løsning, som generelt er den økonomisk mest fordelagtige. I den forbindelse bør det internationale marked ikke betragtes isoleret, men inden for rammerne af det samlede marked for B2C-standardpakketjenester, da det internationale marked for B2C-pakketjenester kun udgør 3 % udtrykt i mængde af det samlede marked for B2C-pakketjenester. På sidstnævnte marked faldt Posts markedsandel i 2006 fra 79 % udtrykt i mængde til 57 % udtrykt i mængde i 2008. Med en samlet markedsandel i 2008 på 23-33 % udtrykt i mængde har de to største konkurrenter en markedsandel, der er ca. halvt så stor som Posts markedsandel, og med en sådan markedsandel kan det dog forventes, at de vil være i stand til at udøve et betydeligt pres på Post, når det ligeledes tages i betragtning, at den største af de to konkurrenter har til hensigt at styrke sit netværk. Disse faktorer bør anses som en indikator for, at dette marked er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(4)

I tilfælde af et udbrud af smitsomt blæreudslet hos svin er der en risiko for, at sygdomsagensen spreder sig til andre svinebedrifter i den pågældende medlemsstat, men også til andre medlemsstater og tredjelande via handel med levende svin eller produkter heraf.
(9)

Det fastsættes i artikel 3, stk. 1, nr. 8), i direktiv 2000/13/EF, at det er obligatorisk at angive det sted, hvor fødevaren har oprindelse eller kommer fra, i de tilfælde, hvor undladelse heraf ville kunne vildlede forbrugeren med hensyn til levnedsmidlets virkelige oprindelsessted eller det sted, hvor fødevaren egentlig kommer fra. Med denne bestemmelse er der indført en passende mekanisme til imødegåelse af risikoen for, at forbrugere vildledes i tilfælde, hvor visse elementer kunne antyde, at en given fødevare har en anden oprindelse eller herkomst end den faktiske. Med hensyn til de mejeriprodukter, der er anført i artikel 1, stk. 1, i dekretudkastet, fremlagde de græske myndigheder ingen begrundelse, der kunne give anledning til at konkludere, at det er nødvendigt generelt at indføre et krav om en angivelse om oprindelseslandet for råvaren (mælk) eller det konkrete fremstillingsland eller et mærke med »Fremstillet i EU«, for at opfylde en af målsætningerne i artikel 18, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF.
1.

Bestemmelserne i artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 883/2004 finder anvendelse på en arbejdstager, som er omfattet af lovgivningen i en medlemsstat (udsenderstaten) i kraft af udøvelsen af en lønnet beskæftigelse for en arbejdsgiver, og som af denne udsendes til en anden medlemsstat (beskæftigelsesstaten) for dér at udføre et arbejde for denne arbejdsgivers regning. Arbejdet antages udført for arbejdsgiveren i udsenderstaten, når det godtgøres, at dette arbejde udføres for denne arbejdsgiver, og der består en direkte forbindelse mellem arbejdstageren og den arbejdsgiver, som har udsendt ham. For at kunne afgøre, hvorvidt der består et sådant organisk bånd, forudsat at arbejdstageren har et underordnelsesforhold til den arbejdsgiver, som har udsendt ham, bør en række faktorer tages i betragtning, bl.a. ansvaret for ansættelse, arbejdskontrakt, aflønning (med forbehold af eventuelle aftaler mellem arbejdsgiveren i udsenderstaten og arbejdsgiveren i beskæftigelsesstaten om arbejdstagernes aflønning), afskedigelse og beføjelser til at afgøre arbejdets art. Ved anvendelsen af artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 987/2009 anses f.eks. en arbejdstager, som har været omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvor arbejdsgiveren har haft sit hjemsted i mindst en måned, for at opfylde den betingelse, der angives ved udtrykket »umiddelbart inden starten af sin ansættelse«. Kortere perioder kræver en vurdering af hvert enkelt tilfælde på grundlag af alle de andre relevante faktorer. For om nødvendigt og i tvivlstilfælde at kunne afgøre, hvorvidt en arbejdsgiver normalt udøver aktivitet af betydeligt omfang i den medlemsstat, hvor denne har sit hjemsted, skal den kompetente institution i denne medlemsstat undersøge samtlige de kriterier, som belyser arbejdsgiverens aktiviteter. Disse kriterier omfatter navnlig det sted, hvor arbejdsgiveren har hjemsted, og dennes administration er placeret, størrelsen af det administrative personale, der henholdsvis arbejder i den medlemsstat, hvor arbejdsgiveren har hjemsted, og i den anden medlemsstat, stedet, hvor de udsendte arbejdstagere ansættes, og det sted, hvor hovedparten af kontrakterne med kunderne indgås, den lovgivning, der finder anvendelse på de kontrakter, som arbejdsgiveren indgår dels med sine arbejdstagere og dels med sine kunder, den omsætning, der er opnået i en tilstrækkelig relevant periode i den enkelte medlemsstat, samt antallet af kontrakter i udsenderstaten. Denne fortegnelse er ikke udtømmende, og valget af kriterier bør tilpasses efter hvert enkelt tilfælde og arten af den aktivitet, som arbejdsgiveren udøver i den medlemsstat, hvor denne har sit hjemsted.
(8)

Det fastsættes i artikel 3, stk. 1, nr. 8, i direktiv 2000/13/EF, at det navnlig er obligatorisk at angive det sted, hvor fødevaren har oprindelse eller kommer fra, i de tilfælde, hvor undladelse heraf ville kunne vildlede forbrugeren med hensyn til fødevarens virkelige oprindelsessted eller det sted, hvor fødevaren egentlig kommer fra. Med denne bestemmelse er der indført en passende mekanisme til imødegåelse af risikoen for, at forbrugere vildledes i tilfælde, hvor visse elementer kunne antyde, at en given fødevare har en anden oprindelse eller herkomst end den faktiske.
(6)

Det er hensigtsmæssigt at anvende en internationalt anerkendt nomenklatur for medicinsk udstyr ved indførelsen af data i Eudamed for at ensarte beskrivelsen af det pågældende udstyr og sikre en effektiv udnyttelse af databasen. Da data kan indføres på alle de officielle fællesskabssprog, bør der anvendes en numerisk kode, således at der let kan søges på udstyr.
(6)

Den 13. marts 2009 konkluderede EFSA i udtalelsen »Scientific opinion of the Panel on Dietetic Products Nutrition and Allergies on a request from the European Commission on the safety of »Morinda citrifolia (Noni) fruit puree and concentrate« as a novel food ingredient«, at nonifrugtpuré og -koncentrat ikke udgjorde nogen sundhedsrisiko for den brede befolkning.
(4)

I denne afgørelses bilag III opregnes 70 betegnelser, som Kommissionen i brev af 20. juli 2004 anmodede de tyske myndigheder om at indgive yderligere oplysninger om, særligt enkeltheder om kontrolorganer, producenternes villighed til at dække udgifter til kontrol samt strukturer til sikring af, at de pågældende mineralvand markedsføres under én og samme betegnelse. Den 15. maj 2006 og igen den 22. maj 2007 anmodede Europa-Kommissionen de tyske myndigheder om enten at besvare brevet af 20. juli 2004 eller at trække de ansøgninger tilbage, som der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om, idet Europa-Kommissionen i modsat fald måtte overveje at afvise ansøgningerne. Da der ikke er fremkommet yderligere oplysninger, bør de pågældende betegnelser ikke registreres.
(4)

Korte chlorparaffiner er blevet foreslået optaget i protokollen om persistente organiske miljøgifte under UNECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande og Stockholmkonventionen om persistente organiske miljøgifte. Da en sådan optagelse endnu ikke er opnået, er det passende at indlede genundersøgelsen af begrænsningen vedrørende korte chlorparaffiner i henhold til forordning (EF) nr. 1907/2006 for ikke at forsinke den eventuelle vedtagelse af tilstrækkelige risikobegrænsende foranstaltninger.
(1)

EU har sat som mål i energisektoren at øge forsyningssikkerheden og mindske drivhusgasudslippet fra dets energianvendelse ved at øge anvendelsen af vedvarende energi. Bioenergi er en vigtig del af strategien for vedvarende energi. EU efterstræber en bæredygtig produktion af biomasse og har vedtaget bæredygtighedskriterier for biobrændstoffer og flydende biobrændsel.
(2)

For at holde Kommissionen passende underrettet om anvendelsen af de varer, der er omfattet af afgiftsfritagelsen, skal Den Italienske Republiks regering meddele de foranstaltninger, den har truffet for at hindre, at disse varer anvendes på anden vis end foreskrevet.
(38)

På baggrund af ovenstående overvejelser har Kommissionen draget den konklusion, at Romi Italia srl reelt ikke viderefører Sandretto-virksomhedens drift. Kommissionen mener følgelig, at der er tale om et salg af aktiver, ikke af en »going concern«. De oplysninger, der står til rådighed på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse, giver ikke Kommissionen grund til at antage, at den af Romi Italia srl betalte pris ikke var markedsprisen.
(47)

I beslutningen om at indlede proceduren udtrykte Kommissionen bekymring for de følgende fem egenskaber ved den polske tonnageafgiftsordning og dennes forenelighed med det indre marked: — den omstændighed, at ordningen gav fysiske personer mulighed for at betale tonnageafgifter, samt den omstændighed, at ordningen gav fysiske eller juridiske personer, som er genstand for personlig indkomstskat, og som har valgt tonnageafgiften, mulighed for at fradrage sociale sikringsbidrag og sygeforsikringsbidrag henholdsvis fra deres tonnageafgift og tonnageafgiftsgrundlaget — det forhold, at tonnageskatteordningen dækker slæbebåde og opmudrings-/sandsugningsfartøjer, selv når sådanne fartøjer benyttes til at udføre opgaver, der kan betegnes som søtransport i mindre end halvdelen af deres driftstid i et givet regnskabsår — en reders mulighed for at lade tonnageafgiftsordningen omfatte fartøjer, for hvilke det ikke samtidig for egen eller for tredjeparts regning varetager følgende tre opgaver: kommerciel og teknisk administration af skibe samt besætningsadministration af en tonnage, der mere end fire gange overstiger tonnagen for skibe, for hvilke rederiet varetager de tre opgaver — kravene for så vidt angår den strategiske og tekniske administration, hvorefter alle beslutninger skal træffes i Polen, og den øverste ledelse, hovedkontorerne, bestyrelsen og den administrative ledelse skal befinde sig i Polen, hvilket kunne give anledning til en faktisk forskelsbehandling og begrænse etableringsfriheden for redere fra andre medlemsstater — den omstændighed, at tonnageafgiftsvirksomheder kan fravælge tonnageafgiftsordningen allerede fem år efter at have valgt den.
(1)

I artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 448/98 af 16. februar 1998 om supplering og ændring af forordning (EF) nr. 2223/96 for så vidt angår fordeling af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) inden for rammerne af det europæiske national- og regionalregnskabssystem (ENS) (2) fastsættes det, at afgørelsen om fordeling af FISIM i forbindelse med opgørelsen af bruttonationalproduktet med henblik på Fællesskabets budget og egne indtægter træffes af Rådet. Begrebet bruttonationalprodukt blev med virkning fra 2002 erstattet af begrebet bruttonationalindkomst (BNI), jf. artikel 2, stk. 7, første afsnit, i Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (3).
(13)

Pr. 31. december 2008 var de samlede påviste olie- og gasreserver på i alt 385 mia. standardkubikmeter olieækvivalent (i det følgende benævnt Sm3 o.e.) på verdensplan ifølge de foreliggende oplysninger (6). Shell's andel heraf udgjorde 1,759 mia. Sm3 o.e., svarende til en markedsandel på 0,46 %. Pr. 1. januar 2009 androg de samlede påviste olie- og gasreserver i Det Forenede Kongerige lidt mere end 0,88 mia. Sm3 o.e. (7) eller lidt mere end 0,22 %. Shell's andel heraf er mindre endnu. I henhold til de foreliggende oplysninger er der en direkte forbindelse mellem de påviste reserver af olie og gas og den forventede fremtidige produktion. Intet i de foreliggende oplysninger indikerer således, at Shell's markedsandel vil ændres væsentligt, hvis den måles i form af forventet produktion i stedet for virksomhedens andel af de påviste reserver. Shell's markedsandel af de vigtigste konkurrenter af produktionen af hhv. olie og gas fremgår af betragtning 14 og 17 nedenfor. I betragtning af forbindelsen mellem de påviste reserver og den faktiske produktion kan disse tal også betragtes som en indikation af konkurrencevilkårene på det pågældende marked. Markedet for efterforskning er ikke koncentreret. Ud over de statsejede virksomheder er markedet kendetegnet ved tilstedeværelsen af to andre internationale vertikalt integrerede private aktører, kaldet »super majors« (BP og ExxonMobil), samt et antal aktører, kaldet »majors«. Disse faktorer kan opfattes som en indikator for, at markedet er undergivet almindelige konkurrencevilkår.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 87/33

RÅDETS AFGØRELSE 2010/197/FUSP

af 31. marts 2010

om iværksættelse af Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af somaliske sikkerhedsstyrker (EUTM Somalia)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28 og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til Rådets afgørelse 2010/96/FUSP af 15. februar 2010 om Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af somaliske sikkerhedsstyrker (1), særlig artikel 4,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I resolution 1872 (2009) om situationen i Somalia, der blev vedtaget den 26. maj 2009, understregede FN's Sikkerhedsråd (UNSC) betydningen af at genoprette, uddanne, udstyre og fastholde somaliske sikkerhedsstyrker og opfordrede indtrængende medlemsstaterne og regionale og internationale organisationer til at yde teknisk bistand til uddannelse og udstyring af de somaliske sikkerhedsstyrker. I resolution 1897 (2009), der blev vedtaget den 30. november 2009, mindede UNSC om sine tidligere resolutioner og bekræftede, at det respekterer Somalias suverænitet, territoriale integritet, politiske uafhængighed og enhed.

(2) Ved skrivelse af 5. januar 2010 hilste Ugandas forsvarsminister det velkommen, at Unionen påtænker at gennemføre en mission til støtte for den somaliske sikkerhedssektor, og anmodede Unionen om at deltage i uddannelsen af somaliske sikkerhedsstyrker i Uganda i en periode på mindst et år.

(3) I medfør af artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. Danmark deltager derfor ikke i finansieringen af denne mission —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Missionsplanen for EU-militærmissionen for at bidrage til uddannelsen af somaliske sikkerhedsstyrker (i det følgende benævnt »EUTM Somalia«) godkendes.

Artikel 2

EUTM Somalia iværksættes den 7. april 2010.

Artikel 3

Den øverstbefalende for EU-missionen EUTM Somalia autoriseres med øjeblikkelig virkning til at udstede aktiveringsordren (ACTORD) med henblik på at gennemføre deployeringen af styrkerne og indlede gennemførelsen af missionen.

Artikel 4

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 31. marts 2010 På Rådets vegne M. Á. MORATINOS Formand

(1) EUT L 44 af 19.2.2010, s. 16.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 83/12

RÅDETS AFGØRELSE

af 16. februar 2010

om offentliggørelse af henstilling 2010/190/EU med henblik på at bringe den manglende overensstemmelse mellem den økonomiske politik i Grækenland og de overordnede retningslinjer til ophør og fjerne risikoen for, at Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde bringes i fare

(2010/181/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 4,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den 16. februar 2010 vedtog Rådet henstilling 2010/190/EU (1) med henblik på at bringe den manglende overensstemmelse mellem den økonomiske politik i Grækenland og de overordnede retningslinjer til ophør og fjerne risikoen for, at Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde bringes i fare.

(2) Offentliggørelsen af denne henstilling burde lette samordningen af medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, bidrage til en bedre forståelse blandt de økonomiske beslutningstagere, og lette gennemførelsen af de foranstaltninger, der anbefales —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Henstilling 2010/190/EU med henblik på at bringe den manglende overensstemmelse mellem den økonomiske politik i Grækenland og de overordnede retningslinjer til ophør og fjerne risikoen for, at Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde bringes i fare, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 2

Denne afgørelse får virkning den 16. februar 2010.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2010. På Rådets vegne E. SALGADO Formand

(1) Se side 65 i denne EUT.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 83/22

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE ATALANTA/2/2010

af 23. marts 2010

om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta)

(2010/185/FUSP)

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38,

under henvisning til Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (1) (Atalanta), særlig artikel 6, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådet har i medfør af artikel 6 i fælles aktion 2008/851/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe afgørelser om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken.

(2) Den 4. december 2009 vedtog PSC afgørelse Atalanta/8/2009 (2) om udnævnelse af kontreadmiral Giovanni GUMIERO til øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.

(3) Den øverstbefalende for EU-operationen har indstillet kontreadmiral Jan THÖRNQVIST som ny øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.

(4) EU's Militærkomité har støttet denne indstilling.

(5) I medfør af artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Kontreadmiral Jan THÖRNQVIST udnævnes herved til øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft den 14. april 2010.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2010. På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne C. FERNÁNDEZ-ARIAS Formand

(1) EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33.

(2) EUT L 327 af 12.12.2009, s. 40.
(9)

Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af fællesskabsbudgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb betales ikke af de pågældende medlemsstater, men derimod af EU-budgettet. Denne afgørelse foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesafgørelser efter artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(4)

De nederlandske myndigheder har over for Kommissionen tilkendegivet, at dossiererne om de pågældende aktivstoffer efter den indledende undersøgelse synes at opfylde kravene til data og oplysninger i bilag II til direktiv 91/414/EØF. De indgivne dossierer synes også at opfylde kravene til data og oplysninger i bilag III til direktiv 91/414/EØF med hensyn til ét plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder et af de pågældende aktivstoffer. De respektive ansøgere sendte derefter i medfør af artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF dossiererne til Kommissionen og de andre medlemsstater, og dossiererne blev forelagt for Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.
1.

Ved anvendelsen af artikel 24 i gennemførelsesforordningen fastsættes følgende procedure. Den kompetente institution fremsender på anmodning af den berørte person et relevant dokument i henhold til artikel 17, 22, 24, 25 eller 26 i forordning (EF) nr. 883/2004 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) og artikel 24, stk. 1, i gennemførelsesforordningen (i det følgende benævnt »det dokument, der attesterer retten til ydelser«) til den berørte person, der skal forelægge dette dokument for institutionen på den pågældendes bopælssted, når denne lader sig registrere med henblik på at opnå naturalydelser. På anmodning af bopælsstedets institution fremsender den kompetente institution et dokument, der attesterer retten til ydelser, til denne institution. Den kompetente institution underretter bopælsstedets institution om enhver ændring eller annullering af det dokument, der attesterer retten til ydelser. Den modtagende institution enten be- eller afkræfter over for den udsendende institution, at der er sket ændringer eller annulleringer. Institutionen på bopælsstedet underretter den kompetente institution om registreringen af den pågældende person såvel som om enhver ændring eller annullering af en sådan registrering. Underretningen gives, så snart bopælsstedets institution har de oplysninger, der er afgørende i den forbindelse. Den modtagende institution enten be- eller afkræfter over for den udsendende institution, at der er sket ændringer eller annulleringer.