RÅDETS BESLUTNING af 14. december 1998 om et flerårigt program til fremme af det internationale energisamarbejde (1998-2002) (1999/23/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Af hensyn til fællesskabsvirksomhedernes konkurrenceevne, forsyningssikkerheden og miljøbeskyttelsen bør energiområdet indtage en vigtig plads i Fællesskabets internationale aktiviteter;

(2) Fællesskabets tiltrædelse af traktaten om energicharteret og af FN's konvention om klimaændringer indebærer, at Fællesskabet deltager i det internationale energisamarbejde;

(3) i Rådets konklusioner af 18. november 1992 om retningslinjerne for et samarbejde med udviklingslandene vedrørende en ren og effektiv energiteknologi understreges det, at en væsentlig målsætning for energisamarbejdet med alle udviklingslandene er iværksættelse af effektive energipolitikker;

(4) som understreget i Rådets resolution af 8. juli 1996 om hvidbogen »En energipolitik for Den Europæiske Union« (4) påvirkes energiudviklingen i Fællesskabet i stigende grad af eksterne faktorer, og det er derfor nødvendigt at bestræbe sig på at sikre, at Fællesskabet indtager en sammenhængende og konsekvent holdning i energispørgsmål over for tredjelande;

(5) Fællesskabet deltager i internationale aktioner på energiområdet i forbindelse med forskellige programmer; for at sikre, at disse aktioner er konsekvente, bør samordningen af dem styrkes;

(6) for at sikre, at EF-støtten udnyttes effektivt og overlapning undgås, bør Kommissionen sørge for, at projekterne underkastes grundig forudgående bedømmelse; Kommissionen bør systematisk overvåge og evaluere fremskridtene i og resultaterne af de støttede projekter;

(7) samordningen af Fællesskabets instrumenter til international indsats i energisektoren og andre lignende internationale programmer bør styrkes;

(8) dette programs hovedmål kan som følge af deres omfang bedst gennemføres på fællesskabsplan;

(9) det er nødvendigt at udarbejde et specifikt juridisk instrument for Fællesskabets aktioner som led i det internationale energipolitiske samarbejde;

(10) der bør derfor fastlægges et særprogram for styrkelse af det internationale samarbejde på energiområdet inden for det flerårige rammeprogram for aktioner inden for energisektoren (1998-2002) vedtaget ved beslutning 1999/21/EF, Euratom (5); dette særprogram skal erstatte Rådets forordning (EF) nr. 701/97 af 14. april 1997 om vedtagelse af et program til fremme af det internationale energisamarbejde - Synergy-programmet (6);

(11) ifølge resolutionen af 8. juli 1996 er politiske og handelsmæssige forbindelser væsentlige elementer i en energipolitik, og Fællesskabets internationale energisamarbejdsforanstaltninger bør følgelig i højere grad integreres i udenrigspolitikken som helhed;

(12) energisamarbejdet som led i programmet bør have til formål at forbedre Fællesskabsvirksomheders konkurrenceevne, øge forsyningssikkerheden, fremme en bæredygtig udvikling og forbedre energieffektiviteten; det kan antage form af projektsamarbejde og - samfinansiering;

(13) et sådant samarbejde bør forankres i et vejledende program og kan være omfattet af aftaler med de berørte lande eller med internationale net af forskningscentre;

(14) da der er tale om et samarbejde med tredjelande, anvendes de særlige bestemmelser i afsnit IX i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (7);

(15) der anføres i denne beslutning et finansielt referencegrundlag som omhandlet i punkt 2 i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 (8) for hele programmets varighed, uden at dette berører budgetmyndighedens beføjelser i henhold til traktaten; der bør tages hensyn til, at der, medens programmet løber, vil blive forhandlet et nyt finansielt overslag;

(16) med henblik på vedtagelse af denne beslutning indeholder traktaten ingen anden hjemmel end artikel 235 -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

1. Fællesskabet gennemfører for perioden 1998-2002 som led i det flerårige rammeprogram for aktioner inden for energisektoren et særprogram for et forstærket internationalt samarbejde på energiområdet, i det følgende benævnt »Synergy-programmet«.

2. Ud over de højtprioriterede mål, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i beslutning 1999/21/EF, Euratom, skal dette Synergy-program:

- yde støtte til tredjelande med hensyn til udformning, udarbejdelse og gennemførelse af en energipolitik

- fremme et industrisamarbejde mellem Fællesskabet og tredjelande inden for energisektoren.

Artikel 2

1. Det finansielle referencebeløb for gennemførelsen af Synergy-programmet er 15 mio. ECU. Heraf er 6 mio. ECU for tidsrummet 1998 til 1999.

Det finansielle referencegrundlag for tidsrummet 2000 til 2002 vil blive revideret, hvis beløbet på 9 mio. ECU ikke passer med det finansielle overslag for det pågældende tidsrum.

2. Budgetmyndigheden fastsætter de årlige bevillinger under hensyntagen til de finansielle overslag.

Artikel 3

1. For at nå de i artikel 1 fastsatte mål bidrager Fællesskabet især til finansieringen af aktiviteter vedrørende:

- energipolitisk rådgivning og uddannelse

- energianalyser og -prognoser

- styrkelse af den energipolitiske dialog og udvekslingen af oplysninger navnlig gennem afholdelse af konferencer og seminarer;

- støtte til regionalt samarbejde på tværs af grænserne

- forbedring af rammerne omkring det industrielle samarbejde på energiområdet.

Der kan ikke ydes støtte til forsknings-, udviklings- og demonstrationsprojekter.

2. Med henblik på gennemførelsen af Synergy-programmet bistås Kommissionen af det udvalg, der er omhandlet i artikel 4 i beslutning 1999/21/EF, Euratom.

3. Samarbejdet omfatter også udgifter til forberedelse, iværksættelse, kontrol og evaluering af gennemførelsen af disse aktioner samt udgifter til oplysning.

Artikel 4

1. Fællesskabets bidrag kan gives i form af gavebistand, som udbetales i trancher, efterhånden som projekterne gennemføres.

2. For at undgå overlapning ydes der kun støtte via Synergy-programmet, når det er godtgjort, at de berørte aktiviteter ikke kan finansieres via andre EF-programmer.

3. I finansieringsbeslutningerne og i enhver kontrakt, der følger deraf, fastsættes det bl.a. udtrykkeligt, at modtagerne accepterer, at Kommissionen og Revisionsretten fører tilsyn, om nødvendigt på stedet.

Artikel 5

1. Der vedtages et handlingsprogram på grundlag af det vejledende program i bilaget efter proceduren i artikel 4 i beslutning 1999/21/EF, Euratom. Handlingsprogrammet indeholder en fortegnelse over de vigtigste projekter, som skal finansieres inden for de områder, der vejledende er anført i artikel 3 i denne beslutning. Programmets indhold fastlægges med henblik på at give medlemsstaterne tilstrækkelige oplysninger til, at det i denne beslutnings artikel 3, stk. 2, omhandlede udvalg kan afgive udtalelse.

2. Der kan indgås særaftaler med tredjelande og internationale organisationer med henblik på at fastlægge hovedlinjerne i samarbejdet med de berørte lande og procedurerne for samråd om handlingsprogrammets gennemførelse.

3. Der kan også indgås kontrakter med internationale netværk af forskningscentre med henblik på at bestemme disse netværks bidrag til gennemførelsen af målsætningerne i dette handlingsprogram.

Artikel 6

1. Kommissionen gennemfører aktionerne under hensyntagen til handlingsprogrammet, jf. artikel 5.

2. Aftaler om tjenesteydelser indgås normalt ved begrænset udbud i henhold til artikel 118 i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

Der kan indgås underhåndsaftaler, hvis det drejer sig om et beløb på under 50 000 ECU.

Indkøbsaftaler skal, når de er nødvendige som supplement til aftaler om tjenesteydelser og ligger inden for rammerne af Synergy-programmets målsætninger, indgås ved frit udbud med undtagelse af de tilfælde, der er omhandlet i artikel 116 i finansforordningen.

Deltagelse i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og modtagerlandene.

Kommissionen kan i konkrete tilfælde tillade deltagelse af fysiske og juridiske personer fra andre lande i den periode, projekterne varer, finansieret med de dertil afsatte midler, hvis de pågældende programmer eller projekter kræver specifikke former for bistand, som disse lande har særlige forudsætninger for at yde, under forudsætning af gensidighed fra disse landes side.

3. Skatter, afgifter og køb af fast ejendom finansieres ikke af Fællesskabet.

4. I tilfælde af samfinansiering kan Kommissionen i konkrete tilfælde tillade, at virksomheder fra de berørte tredjelande deltager i udbud og aftaler. Kommissionen gør rede herfor i den i artikel 8 omhandlede vurdering.

Artikel 7

1. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer i fællesskab på grundlag af medlemsstaternes oplysninger en hensigtsmæssig koordinering af den ekspertbistand, som Fællesskabet og medlemsstaterne individuelt yder i modtagerlandene.

2. Koordinering og samarbejde med internationale finansielle institutioner og øvrige kapitalindskydere skal fremmes.

3. Kommissionen undersøger de forskellige muligheder for at fremme samfinansiering mellem Synergy-programmet, medlemsstaternes bilaterale bistandsprogrammer, andre internationale organisationers programmer og andre EF-programmer. Den sikrer især bedre koordinering og komplementaritet mellem bidrag ydet via Synergy-programmet og bidrag ydet via de øvrige EF-instrumenter for internationalt energisamarbejde for at undgå overlapninger. Den sikrer endvidere, at der ikke forekommer overlapninger mellem Synergy-programmet og alle andre programmer eller aktioner på energiområdet iværksat af andre internationale organisationer.

Artikel 8

Gennemgang samt intern og ekstern vurdering af gennemførelsen af dette program foretages i overensstemmelse med artikel 5 i beslutning 1999/21/EF, Euratom.

Artikel 9

Denne beslutning ophæver og erstatter forordning (EF) nr. 701/97.

Artikel 10

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 1998.

På Rådets vegne

W. MOLTERER

Formand

(1) EFT C 328 af 26. 10. 1998.

(2) EFT C 214 af 10. 7. 1998, s. 44.

(3) EFT C 315 af 13. 10. 1998, s. 1.

(4) EFT C 224 af 1. 8. 1996, s. 1.

(5) Se side 16 i denne Tidende.

(6) EFT L 104 af 22. 4. 1997, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 2598/97 (EFT L 351 af 23. 12. 1997 s. 16).

(7) EFT L 356 af 31. 12. 1977, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2444/97 (EFT L 340 af 11. 12. 1997, s. 1).

(8) EFT C 102 af 4. 4. 1996, s. 4.

BILAG

VEJLEDENDE HANDLINGSPROGRAM

Ved gennemførelsen af Synergy-programmet og opstillingen af handlingsprogrammet tages der hensyn til de retningslinjer, der er anført i det følgende.

Synergy-programmet skal bidrage til gennemførelsen af Fællesskabets mål på energiområdet som anført i artikel 1 i beslutning 1999/21/EF, Euratom, dvs.:

- forsyningssikkerhed

- konkurrenceevne

- miljøbeskyttelse.

Disse mål indeholder alle et væsentligt eksternt element. Synergy-programmets aktioner skal modsvare disse mål, idet det samtidig skal sikres, at aktionerne i øget grad koordineres med de internationale energipolitiske samarbejdsaktioner, som i øvrigt gennemføres i Fællesskabet.

I SAMARBEJDSOMRÅDER TILKNYTTET FÆLLESSKABETS ENERGIMÅL

A. Aktiviteter, der forfølger alle tre mål:

- rådgive tredjelande om energipolitik

- fremme energieffektivitet i tredjelande

- udvikle lokale, navnlig vedvarende energikilder

- fremme den regionale integration på energiområdet

- bidrage til en sammenhængende gennemførelse af Fællesskabets programmer i bestemte regioner (f.eks. regionerne omkring Sortehavet, Det Kaspiske Hav, Middelhavet, Østersøen, Barentshavet og Den Persiske Golf).

B. Konkurrenceevne:

- støtte udviklingen af et samarbejde, der skal hjælpe de europæiske aktører til bedre at gøre sig gældende på vigtige markeder i energisektoren, navnlig i Asien og Latinamerika

- rådgive tredjelande om organiseringen af deres energisektor

- støtte liberaliseringen og åbningen af energisektoren ved at hjælpe tredjelande med at udforme deres energipolitik i denne nye situation, især i overensstemmelse med traktaten om energicharteret

- fremme europæiske virksomheders investeringer i energisektoren i tredjelande.

C. Forsyningssikkerhed:

- etablere en dialog med de energiproducerende og eksporterende lande: staterne i Den Persiske Golf, Det Kaspiske Hav, Rusland, producentlande i Amerika, Asien og Afrika

- fremme dialogen mellem Det Europæiske Fællesskab og de lande, der har undertegnet traktaten om energicharteret, navnlig transitlande og energiproducerende transitlande, og bidrage til gennemførelsen af bestemmelserne i traktaten om energicharteret

- deltage i og støtte arbejdet i de internationale organisationer på området: ministerkonferencer, producent-/forbrugerkonferencer, Det Internationale Energiagentur

- støtte skabelsen af gunstige betingelser for investeringer i tredjelande i produktion og transit af energi i overensstemmelse med folkeretten og navnlig traktaten om energicharteret og de discipliner, der er aftalt i Verdenshandelsorganisationen (WTO).

D. Miljøbeskyttelse:

- uddanne beslutningstagere og ansatte i energiindustrien i tredjelande for at øge deres miljøbevidsthed

- formidle de erfaringer og informationer, som Fællesskabet ligger inde med på energi- og miljøområdet

- fremme anvendelsen af rene teknologier, navnlig i forbindelse med kulforbrænding i storforbrugende lande som Kina, under hensyntagen til de energipolitiske konsekvenser

- styrke og støtte aktioner, der tilskynder tredjelande til at inddrage miljøhensyn i deres energipolitik og -planlægning

- tilskynde tredjelande til og hjælpe dem med at planlægge og gennemføre en national energipolitik for så vidt angår forsyning med og anvendelse af energi, som harmonerer med deres specifikke miljøsituation.

II GEOGRAFISK PRIORITERING OG SAMMENHÆNG MED FÆLLESSKABETS INTERNATIONALE SAMARBEJDSPROGRAMMER

A. Rolle og prioriteter:

Synergy-programmets rolle i de internationale forbindelser på energiområdet er:

- at sikre et øget energisamarbejde med tredjelande

- at udvirke, at der tages hensyn til programmets mål i de samarbejdsforanstaltninger over for tredjelande, der gennemføres som led i Fællesskabets øvrige programmer

- at fremme energiprojekter, som finansieres af andre EF-samarbejdsinstrumenter.

B. Vigtigste geografiske interventionsområder:

Synergy-programmet skal koncentreres om de geografiske områder, som Fællesskabet prioriterer højt i sine forbindelser udadtil, og bidrage til gennemførelsen af visse af de mål, der er sat for disse forbindelser.

Synergy-programmets vigtigste interventionsområder er:

- landene i Central- og Østeuropa

- de nye uafhængige stater

- Middelhavstredjelande

- Latinamerika: vægten lægges på Mercosur, Chile, Mexico og Venezuela

- Asien: Kina, Indien og ASEAN-landene

- Afrika.