RÅDETS RESOLUTION af 21. december 1998 om forebyggelse af organiseret kriminalitet med henblik på etablering af en samlet strategi for bekæmpelse heraf (98/C 408/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -

der henviser til handlingsplanen af 28. april 1997 til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, i det følgende benævnt »handlingsplanen« (1),

der er klar over de fremskridt, som er gjort med gennemførelsen af handlingsplanen, navnlig henstilling 6-12,

der tager hensyn til Europa-Parlamentets beslutning af 20. november 1997 om handlingsplanen (2), der indeholder en opfordring til i højere grad at tage hensyn til forebyggelsesaspektet,

der finder det vigtigt at skærpe bevidstheden om de farer, som organiseret kriminalitet indebærer for demokratiet og retsstatsprincippet, friheden, menneskerettighederne og selvbestemmelsesretten - værdier, som er selve årsagen til bekæmpelsen af organiseret kriminalitet,

der er sig bevidst, at denne resolution ikke skal træde i stedet for de specifikke forebyggelsesforanstaltninger i handlingsplanen, men skal supplere og støtte disse bestræbelser,

der tager hensyn til resultaterne af seminaret om politi og kriminalitet i byerne (februar 1996 i Zaragoza), EU-konferencen om kriminalitetsforebyggelse (maj 1996 i Stockholm), seminaret om Den Europæiske Unions foranstaltninger til bekæmpelse af narkotikaproblemer (november 1996 i Dublin), konklusionerne fra EU-konferencen om kriminalitetsforebyggelse (maj 1997 i Noordwijk) samt seminaret om samarbejde i forbindelse med kriminalitetsbekæmpelse (juni 1998 i London),

der tager hensyn til konklusionerne af konferencen om et handelsmiljø uden bestikkelse - EU's bidrag (april 1998 i Bruxelles),

der tager hensyn til arbejdet i andre internationale organisationer og fora, herunder Europarådets anbefaling (81) 12 om økonomisk kriminalitet og (87) 19 om tilrettelæggelse af kriminalitetsforebyggelse samt resolution (97) 24 om 20 retningslinjer for bekæmpelse af korruption, arbejdet under De Forenede Nationers program vedrørende kriminalitetsforebyggelse og strafferetspleje og resultaterne af De Forenede Nationers særlige samling vedrørende narkotika (juni 1998 i New York), navnlig erklæringen om retningslinjer for reduktion af efterspørgslen,

som tager skyldigt hensyn til og fremhæver Kommissionens beføjelser til at muliggøre fremme af vigtige aspekter af forebyggelsen,

(1) FINDER, at bekæmpelsen af den internationale organiserede kriminalitet ud over en effektiv og konsekvent retshåndhævelse også kræver mangfoldige præventive foranstaltninger, der er udformet under skyldigt hensyn til grundlæggende menneskerettigheder;

(2) UNDERSTREGER den vigtige rolle, som effektive og koordinerede nationale politiefterretningsenheder og Europol - i medfør særligt af artikel 2 og 3 i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol) (3) - spiller også i forbindelse med forebyggelsen af organiseret kriminalitet;

(3) BEKRÆFTER, at de enkelte stater og det internationale samfund spiller en nøglerolle i forebyggelsen og bekæmpelsen af organiseret kriminalitet; forebyggelse af organiseret kriminalitet er imidlertid ikke kun en opgave for de retshåndhævende og retlige myndigheder, men kræver en indsats fra hele det civile samfund på grundlag af et fælles ansvar for samfundet;

(4) UNDERSTREGER i den forbindelse betydningen af institutioner og persongrupper, der bidrager til etableringen af det kulturelle klima, og den enkeltes ansvar i et samfund på nationalt, regionalt og lokalt plan (f.eks. skoler og ngo'er) for et omfattende forebyggende arbejde, både for så vidt angår den politiske udformning og gennemførelsen af konkrete foranstaltninger;

(5) ERKENDER, at en effektiv politik til forebyggelse af organiseret kriminalitet også vil blive styrket af effektive sociale sikringssystemer, uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer, der er så omfattende som muligt, i kombination med foranstaltninger til bekæmpelse af arbejdsløshed og fattigdom samt en kreativ, menneskevenlig byplanlægning og et bymiljø, der er udformet med forebyggelse for øje;

(6) STØTTER bestræbelserne på at integrere marginalgrupper i samfundet for at begrænse risikoen for, at udsatte medlemmer af disse grupper begår strafbare handlinger;

(7) FREMHÆVER den særlige betydning af foranstaltninger til støtte for social reintegration af lovovertrædere, alternative afsoningsmuligheder og fuldbyrdelse af straffedomme for at forebygge gentagelse af de strafbare handlinger;

(8) OPFORDRER medlemsstaterne til at undersøge, om opgaver i forbindelse med forebyggelse af organiseret kriminalitet i overensstemmelse med de grundlæggende principper i deres retssystem og interne politikker kan udføres af private organer på nationalt, regionalt eller lokalt plan, idet de kan medvirke ved indsamling af oplysninger, udformning af programmer, gennemførelse af foranstaltninger samt til uddannelse inden for forebyggelse, idet betydningen af den indsats, der gøres af offentlige myndigheder, dog understreges;

(9) MENER, at man bør undersøge alle muligheder og træffe alle foranstaltninger, der modvirker etablering og udbredelse af illegale markeder, som giver den organiserede kriminalitet spillerum og mulighed for at udfolde sin aktivitet;

(10) OPFORDRER medlemsstaterne til at fortsætte og uddybe deres indsats og koordinationsbestræbelser vedrørende alle aspekter af narkotikaforebyggelse i overensstemmelse med de internationale narkotikakontrolinstrumenter for at begrænse efterspørgslen efter illegal narkotika, der udgør et væsentligt aktivitetsområde for den organiserede kriminalitet;

(11) OPFORDRER medlemsstaterne til at undersøge udviklingen og udbredelsen af teknisk udstyr, f.eks. særlige sikkerhedsanordninger, til forebyggelse af strafbare handlinger, der ofte begås af kriminelle organisationer, og i den forbindelse også til at overveje de mulige konsekvenser heraf, f.eks. om de kriminelle organisationer slår ind på andre former for kriminalitet;

(12) UNDERSTREGER, at også de erhverv, der kunne blive konfronteret med organiseret kriminalitet (navnlig dem, der er omhandlet i handlingsplanens henstilling nr. 12), og deres interesseorganisationer har et ansvar med hensyn til forebyggelse af organiseret kriminalitet, navnlig for så vidt angår udformning af adfærdskodekser og andre foranstaltninger til at modvirke korruption og infiltration fra den organiserede kriminalitets side;

(13) UNDERSTREGER, at gennemsigtighed og kontrol i forbindelse med tildelingen af offentlige kontrakter yder et væsentligt bidrag til forebyggelsen af korruption og organiseret kriminalitet, og opfordrer derfor medlemsstaterne til at gennemføre de relevante direktiver og underbygge disses mål med relevante og konkrete foranstaltninger vedrørende retshåndhævelse og retlige aspekter;

(14) UNDERSTREGER, at åbenhed og gennemsigtighed i offentlige anliggender, herunder lovlig og gennemsigtig finansiering af politiske partier og organisationer spiller en vigtig præventiv rolle, især i forbindelse med bekæmpelse af korruption og korruptionens forbindelse til organiseret kriminalitet;

(15) UNDERSTREGER betydningen af, at der i forbindelse med udarbejdelse af retsakter og revision af eksisterende love tages hensyn til de kriminalpræventive aspekter, så det sikres, at reglerne ikke indbyder til eller gør det nemmere at begå svig eller anden misbrug, og at der under lovgivningsarbejdet i relevante tilfælde foretages høring af de myndigheder, der har erfaring inden for forebyggelse af organiseret kriminalitet;

(16) ER AF DEN OVERBEVISNING, at relevant information og oplysning om årsagerne til, karakteren af, farerne ved samt konsekvenserne af den voksende organiserede kriminalitet er af særlig betydning for forebyggelsen, og at massemedierne spiller en vigtig rolle i informationsprocessen;

(17) ERKENDER, at flere medlemsstater - på grundlag af tværfaglige og samlede analyser af en specifik situation - har udviklet nationale programmer for bekæmpelse af organiseret kriminalitet, som den har manifesteret sig på deres område, og at de desuden har tilpasset disse programmer til skiftende forhold; meldemsstaterne opfordres derfor til at holde hinanden fuldt ud orienteret om programmerne, at udnytte disse eksempler og erfaringer og til i relevante tilfælde og i overensstemmelse med deres retsorden og traditioner selv at udforme sådanne nationale programmer til bekæmpelse af organiseret kriminalitet;

(18) ERKENDER, at flere medlemsstater i forbindelse med problemanalyse, fastlæggelse af programmer samt gennemførelse af forebyggende foranstaltninger i overensstemmelse med deres nationale ret åbner mulighed for, at de retshåndhævende og retlige myndigheder, de samfundsgrupper, som er særlig berørt, de erhvervsdrivende og de civile forvaltningsorganer (på såvel lokalt som regionalt plan), regelmæssigt fører konsultationer med hinanden (her kan de kriminalitetsforebyggende råd, der findes i en række medlemsstater, eller de nederlandske »trepartskommissioner« tjene som forbillede); medlemsstaterne opfordres derfor til i de relevante tilfælde og i overensstemmelse med deres retsregler og traditioner at etablere tilsvarende strukturer på nationalt, regionalt og lokalt plan, som skal drøfte og undersøge spørgsmål vedrørende forebyggelse, navnlig af organiseret kriminalitet, og fremsætte forslag vedrørende fremme af forebyggelse;

(19) OPFORDRER endvidere medlemsstaterne til at koordinere forebyggelsen på lokalt, regionalt og nationalt plan og mellem forskellige myndigheder, som spiller en særlig rolle i forebyggelsen af organiseret kriminalitet;

(20) NOTERER SIG, at Kommissionen i denne forbindelse har til hensigt at bygge videre på det arbejde, som allerede er udført, for at udarbejde en interfaceoversigt over de forskellige fællesskabsinstrumenter, som bidrager til forebyggelse af kriminalitet, til at øge den interne koordination og udvekslingen af oplysninger herom;

(21) OPFORDRER medlemsstaterne til at udvide kendskabet til mulighederne for at forebygge organiseret kriminalitet, f.eks. gennem tværfaglige forskningsprogrammer, der er så omfattende som muligt, som råder over tilstrækkelige midler, og som bør omfatte forskning i evalueringen af specifikke forebyggende foranstaltninger;

(22) OPFORDRER medlemsstaterne og de berørte institutioner til at udnytte relevante fællesskabsprogrammer, herunder den fælles aktion af 19. marts 1998 om et program for udveksling, uddannelse og samarbejde for personale med ansvar for bekæmpelsen af organiseret kriminalitet (Falcone-programmet) (4), bl.a. i forbindelse med aktiviteter som led i forebyggelsen af organiseret kriminalitet;

(23) ANSER det for nødvendigt, at de løbende forebyggende aktiviteter evalueres, idet man her navnlig skal undersøge, om de indhøstede erfaringer kan anvendes generelt;

(24) OPFORDRER medlemsstaterne til efter anmodning fra Rådets formandskab at sammenfatte de erfaringer, de har indhøstet på lokalt, regionalt og nationalt plan, med foranstaltninger, som har bidraget til at forebygge organiseret kriminalitet, og til at stille disse erfaringer til rådighed for hinanden;

(25) OPFORDRER derfor medlemsstaterne til at underrette hinanden om enhver viden om forebyggelse af organiseret kriminalitet, uanset om denne viden er erhvervet ved nyt videnskabeligt arbejde eller praktiske erfaringer og evaluering samt til at undersøge mulighederne for at lette og eventuelt institutionalisere en sådan udveksling af oplysninger, eventuelt også bilateralt eller mellem regioner og kommuner;

(26) OPFORDRER medlemsstaterne til, hvor de ikke allerede har gjort det, at udpege nationale kontaktsteder for udveksling mellem staterne af oplysninger vedrørende alle aspekter af forebyggelse af organiseret kriminalitet og at give Generalsekretariatet for Rådet meddelelse om disse steder på baggrund af Rådets aftale af 28. maj 1998 om en række retningslinjer for en forbedret udveksling af oplysninger og den bedste praksis inden for forebyggelse af kriminalitet;

(27) ANSER det for ønskeligt, at også tredjelande, herunder især ansøgerlandene og nabolandene, inddrages i denne udveksling af oplysninger, og at det desuden overvejes at indføre en strategi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet i forbindelse med bistand til og samarbejde med tredjelande;

(28) ANSER det for ønskeligt, at medlemsstaterne og Fællesskabet udveksler oplysninger om spørgsmål vedrørende forebyggelse af organiseret kriminalitet med andre internationale organisationer;

(29) ANSER det for nødvendigt, at fremtidige forebyggende aktiviteter omfatter konkrete projekter, som i hvert enkelt tilfælde giver vedkommende organer (lokale myndigheder, regioner, medlemsstater, Rådet og Kommissionen) en praktisk anvendelig viden, der kan anvendes til at udarbejde en kodeks for god praksis vedrørende forebyggelse af organiseret kriminalitet på specifikke områder, som bør ajourføres løbende og forelægges de øvrige medlemsstater til sammenligning med deres egne initiativer;

(30) FINDER det ønskeligt, at medlemsstaterne og Kommissionen i videst muligt omfang når til enighed om fælles definitioner, standarder og metoder i forbindelse med forebyggelse for at gøre det muligt at udveksle og anvende den erhvervede viden;

(31) OPFORDRER Kommissionen til at undersøge, hvordan den i forbindelse med og inden for rammerne af sine beføjelser kan bidrage til udvidelsen af kendskabet til, hvordan organiseret kriminalitet kan forebygges;

(32) ANMODER Kommissionen om løbende at ajourføre sin interfaceoversigt over fællesskabsinstrumenter, som bidrager til forebyggelsen af organiseret kriminalitet, og at fortsætte med at analysere og evaluere andre eksisterende fællesskabsinstrumenter for at se, om de bidrager til forebyggelsen af organiseret kriminalitet;

(33) OPFORDRER medlemsstaterne, Europol og Kommissionen til inden for deres respektive kompetenceområder at undersøge emnet og dermed forbundne spørgsmål. Kommissionen og Europol opfordres derefter til inden udgangen af år 2000 sammen at udarbejde en omfattende rapport, som navnlig

- indeholder forslag til, hvordan man i det fremtidige arbejde på europæisk plan kan fremme forebyggende foranstaltninger og navnlig tage hensyn hertil i lovgivningsprocessen

- analyserer, hvilke foranstaltninger til forebyggelse af organiseret kriminalitet der mest hensigtsmæssigt kan træffes af hvilke organer og på hvilket niveau med henblik på størst mulig effektivitet

- analyserer forslag til fremme af evalueringen af foranstaltninger med henblik på forebyggelse af organiseret kriminalitet

- analyserer, på hvilken måde der på europæisk plan kan træffes forebyggende foranstaltninger (især også på baggrund af Amsterdam-traktaten)

- indeholder forslag til, hvordan der kan udarbejdes og ajourføres et katalog over god praksis med henblik på forebyggelse af organiseret kriminalitet

- analyserer, i hvilket omfang der kan tages hensyn til strategier og foranstaltninger til forebyggelse af organiseret kriminalitet i udvidelsesprocessen og forbindelserne med tredjelande;

(34) OPFORDRER både medlemsstaterne og Kommissionen til inden udgangen af år 2000 at forelægge Rådet en rapport om andre foranstaltninger, som er truffet for at forebygge organiseret kriminalitet;

(35) VIL derefter vurdere og evaluere gennemførelsen af denne resolution på baggrund af disse rapporter og træffe afgørelse om yderligere foranstaltninger til forebyggelse af organiseret kriminalitet.

(1) EFT C 251 af 15.8.1997, s. 1.

(2) EFT C 371 af 8.12.1997, s. 183.

(3) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.

(4) EFT L 99 af 31.3.1998, s. 8.