ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(3)

Den 5. juli 2004 fastslog Rådet, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet, og henstillede, at denne situation blev bragt til ophør inden 2007. I opdateringen af programmet sigter man på at nedbringe underskuddet til referenceværdien på 3 % af BNP i 2007, i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 104, stk. 7 (bortset fra bidragene til den finansierede pensionsordning, der skønnes at andrage 0,4 % af BNP i 2005, 1,0 % i 2006 og 1,1 % i 2007). Nedbringelsen af det samlede og det primære offentlige underskud er fremtidsbaseret. Begge forventes at ligge stort set konstant omkring henholdsvis 3,8 % og 1,5 % af BNP indtil 2006, og den planlagte generelle justering med 0,8 procentpoint er udskudt til 2007. Selv renset for virkningen af indførelsen af en selvfinansieret pensionssøjle i begyndelsen af 2005 sker størstedelen af nedbringelsen af underskuddet i de sidste to år. I forhold til programmet fra maj 2004, hvor justeringen var udgiftsbaseret, regner man i opdateringen med en korrektion af underskuddet gennem nedskæring af udgifter og forøgelse af indtægter. På trods af et gunstigere makroøkonomisk scenario viderefører man i opdateringen i det store og hele justeringsplanerne fra det tidligere program, hvilket får den til at se mindre ambitiøs ud. På trods af de betydelige fremskridt med konsolideringen og virkningen af pensionsreformen vil en fremskyndelse af nedbringelsen af underskuddet (især i 2005) medvirke til at gennemføre Slovakiets strategi for indførelse af euroen, øge den finanspolitiske troværdighed i ERM2-sammenhæng, skabe en modcyklisk effekt og medvirke til at lette apprecieringspresset på korunaen. Det vil samtidig bane vej for en strukturel budgetstilling tæt på balance eller med overskud og skabe en tilstrækkelig sikkerhedsmargen til traktatens referenceværdi på 3 % af BNP som underskudskriterium i tilfælde af normale makroøkonomiske udsving.
(5)

Risiciene i forbindelse med programmets budgetprognoser synes i det store og hele at være i balance. På den ene side forekommer det finanspolitiske mål om et offentligt underskud på 5,2 % i 2004 at være inden for rækkevidde, på den anden side, for så vidt angår 2005 og derefter, gør det forsigtige underliggende makroøkonomiske scenario og karakteren af de bekendtgjorte foranstaltninger for at mindske underskuddet samt programmets budgetprognoser den skitserede konsolidering rimeligt plausibel inden for de eksterne rammer, man i øjeblikket forventer.
(4)

De risikofaktorer, der knytter sig til budgetfremskrivningerne, er rimeligt afbalanceret, om end forventningerne hælder noget over mod et bedre resultat, end fremskrivningerne i de første programår tydede på. Danmark har i en række år kunnet fremvise overskud på de offentlige finanser. Det var også tilfældet i 2003, hvor overskuddet udgjorde 1,0 % af BNP trods en BNP-vækst på kun 0,5 %. Højere oliepriser end dem, der forventes i henhold til opdateringen, kunne også forbedre de offentlige finanser, eftersom Danmark er en lille nettoeksportør af olie. Sammensætningen af BNP-væksten i de kommende år, hvor den især vil blive drevet af den indenlandske efterspørgsel, skulle også sikre stabile offentlige indtægter og dermed bidrage til en gunstig udvikling i de offentlige finanser. På mellemlang sigt vil der navnlig være risiko for, at fremskrivningerne ikke holder stik, hvis det ikke lykkes at overholde loftet for væksten i de offentlige udgifter, især på lokalt niveau, eller at opfylde de mellemfristede mål for væksten i beskæftigelsen.
(4)

Der foreligger risici for, at budgetresultatet bliver ringere end forventet i programmet. Især i 2005, hvor margenerne er snævre, er der risiko for at overskride referenceværdien på 3 % af BNP som følge af lavere vækst end forventet, mindre afvigelser fra den planlagte budgetmæssige korrektion på mere end 2 % af BNP, risiciene ved en række engangsforanstaltninger samt den mulige omklassificering af ANAS, som står for vejvedligeholdelse. I 2006 og fremefter kan det med de hidtidige erfaringer ikke udelukkes, at den finanspolitiske justering, der er nødvendig for at nå de i programmet fremlagte mål, er undervurderet. I lyset af denne risikovurdering synes budgetpolitikken i programmet ikke at give en tilstrækkelig høj sikkerhedsmargen mod overskridelse af BNP-underskudstærsklen på 3 % med normale makroøkonomiske udsving, som minimum indtil 2006. Den er heller ikke tilstrækkelig til at sikre, at stabilitets- og vækstpagtens mellemlange målsætning om en budgetstilling tæt på balance kan opnås senest ved udgangen af programperioden.
(3)

Efter et overskud i 2004, der ikke var planlagt, og som afspejlede indtægter, som lå over forventning, herunder engangsfaktorer og mindre udgifter end budgetteret, udviser strategien i opdateringen et beskedent og stort set stabilt underskud fra og med 2005. Både udgifts- og indtægtskvoten er for nedadgående i programperioden, selv om førstnævnte stiger i 2005 som følge af budgetforanstaltninger i den seneste tid. Samtidig er der ved at blive gennemført et væsentligt offentligt investeringsprogram, hvilket medfører en gennemsnitlig offentlig investeringskvote i programperioden på lidt under 4 % af BNP (svarende til lidt under 5 % af BNI). Når der justeres for den forventede konsekvens af konjunkturen efter den almindelige metode, er den konjunkturjusterede balance i overskud i hele fremregningsperioden, bortset fra 2005, hvor der er et mindre underskud i 2005. Det skal dog bemærkes, at skønnet for produktionsgabet og dermed for den konjunkturjusterede budgetsaldo er behæftet med en usædvanlig høj grad af usikkerhed på grund af de særlige træk ved den irske økonomi. I forhold til det tidligere program lægges der i den nuværende opdatering op til en mere solid offentlige balance fremover på baggrund af et gunstigt makroøkonomisk scenario.
(4)

Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være velafbalancerede. Dog har den belgiske regering hidtil ikke bebudet, hvilke foranstaltninger den agter at tage for at holde 2006-budgettet i balance stillet over for faldet på 0,3 % af BNP som følge af den fortsatte gennemførelse af reformen af de direkte skatter fra 2001 og den omstændighed, at 2005-budgettet påvirkes positivt af en række mindre engangstransaktioner (på i alt omkring 0,2 % af BNP). Selv om det makroøkonomiske scenario er plausibelt, er den belgiske offentlige saldo dog også forholdsvis følsom over for ændringer i den økonomiske vækst (følsomhed på 0,6). Endelig er der visse risici i relation til kontrollen med udgifterne på primærsaldoen, hovedsagelig i socialsikringssystemet. De overskridelser, der indtraf i sundhedssystemet i 2004 (på trods af det i forvejen høje årlige realvækstmål på 4,5 %), tyder på en fortsat stærk dynamisk udvikling i disse udgifter. Selv om der er bebudet nye foranstaltninger hen imod udgangen af 2004 med henblik på at reducere sundhedsudgifterne (på i alt 0,2 % af BNP), er det stadig vanskeligt at vurdere, hvor effektive de vil være. Heroverfor står dog, at socialministeren for det meste af 2005 har fået mandat til at træffe de nødvendige foranstaltninger uden på forhånd at skulle rådføre sig med parlamentet (eller en anden instans), så der hurtigt kan reageres på eventuelle yderligere budgetoverskridelser. Mere generelt har den belgiske regering vundet troværdighed ved at overholde sit tilsagn om at træffe foranstaltninger til at fastholde et budget i balance.
(3)

Den 21. januar 2003 fastslog Rådet, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Tyskland og henstillede, at denne situation blev bragt til ophør senest i 2004. Af de årsager, som angives i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om »the situation of Germany and France in relation to their obligation under the excessive deficit procedure following the judgement of the Court of Justice«, der blev vedtaget den 14. december 2004 (2), har Kommissionen imidlertid konkluderet, at den relevante frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud bør være 2005, da Rådets konklusioner fra november 2003 havde retsvirkning, indtil de blev annulleret af Domstolen. I overensstemmelse med denne meddelelse er det primære mål med budgetstrategien i programmet at nedbringe underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2005. Det er også et mål i programmet fortsat at nedbringe det offentlige underskud i de efterfølgende år. Underskuddet forventes at falde stabilt med 0,5 procentpoint af BNP pr. år fra 2005 for at nå omkring 1,5 % af BNP i 2008. Ifølge Kommissionens beregninger, som er baseret på fremregningerne i programmet og den i fællesskab aftalte metode, vil den konjunkturbaserede balance blive forbedret lidt under 0,5 procentpoint fra 2005 til omkring 1 % af BNP i 2008. Som i tidligere opdateringer er budgetstrategien på mellemlang sigt at skabe ligevægt mellem strukturreformer, budgetkonsolidering og konjunkturstabilisering.
(3)

Den 3. juni 2003 traf Rådet afgørelse om, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig, og henstillede, at dette blev korrigeret senest i 2004. I sin meddelelse til Rådet om »Tysklands og Frankrigs situation i relation til deres forpligtelser i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter Domstolens dom«, der blev vedtaget den 14. december 2004 (2), konkluderede Kommissionen, at 2005 skulle anses for at være den relevante frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, idet Rådets konklusioner fra november 2003 havde haft retlige virkninger, indtil de blev annulleret af Domstolen. Det primære sigte med budgetstrategien i programmet er at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP senest i 2005. Programmet tager også sigte på at sikre et fortsat fald i det offentlige underskud i de efterfølgende år. Underskuddet ventes at falde støt med 0,6-0,7 procentpoint af BNP pr. år fra 2005 for at nå et niveau på 0,9 % af BNP i 2008. I forhold til den foregående opdatering bekræfter denne opdatering i det store og hele den planlagte justering set på baggrund af et i moderat grad mere gunstigt makroøkonomisk scenario. Ifølge Kommissionens beregninger på basis af fremskrivningerne i det opdaterede program og den i fællesskab aftalte metode vil den konjunkturkorrigerede saldo også blive forbedret med 0,6-0,7 procentpoint pr. år fra og med 2005 og vil andrage -0,7 % af BNP i 2008. Den mellemfristede budgetstrategi er som i de tidligere opdateringer baseret på, at der fastsættes flerårige mål for stigningen i de offentlige udgifter i faste priser, som indebærer en reduktion af udgiftskvoten navnlig som følge af gennemførelsen af strukturreformerne.
(9)

På baggrund af denne risikovurdering forekommer den finanspolitiske kurs, der skitseres i programmet, stort set at kunne sikre, at programmets mellemfristede målsætning vil blive nået ved programperiodens udgang. Men budgettet for 2006 vil få budgetstillingen til at fravige den mellemfristede målsætning med ca. 1 % af BNP i 2006 og 2007, hvilket kan gøre det vanskeligere at nå den mellemfristede målsætning inden programperiodens udløb. Desuden er der uanset den kendsgerning, at inflationspresset fortsat ventes at være moderat, risiko for, at den ekspansive finanspolitik i 2006 muligvis ikke er den helt rette kurs i betragtning af, at denne periode nok vil kunne betegnes som en opgangstid. Men som nævnt ovenfor er programmets mellemfristede målsætning betydelig mere ambitiøs, end hvad stabilitets- og vækstpagten kræver. I særdeleshed er der over hele programperioden en tilstrækkelig sikkerhedsmargen, der skulle give garanti for, at man ikke kommer op over underskudstærsklen på 3 % af BNP med normale konjunkturudsving. Denne vurdering ser heller ikke ud til at ville kunne anfægtes af, at fuldt finansierede pensionsordninger under anden søjle ifølge Eurostats krav skal omklassificeres i 2007, så de falder uden for de offentlige regnskaber.
(10)

Finland lader til at stå over for en lav risiko som følge af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Bruttogældskvoten ligger for tiden under referenceværdien på 60 % af BNP og forventes at ligge under dette tal i det meste af fremskrivningsperioden, som løber indtil 2050. Socialsikringens betragtelige aktiver og den for tiden gunstige budgetstilling betyder tilsammen, at budgetkonsekvenserne som følge af en aldrende befolkning bliver mindsket. På lang sigt kan der imidlertid opstå farer for de offentlige finansers holdbarhed som følge af stigende pensionsudgifter. De væsentligste komponenter i bestræbelserne på at mindske risiciene for de offentlige finansers holdbarhed (4) er at lægge loft over aldersrelaterede udgifter på lang sigt, herunder gennemførelse af de seneste reformforanstaltninger med henblik på at øge den reelle pensionsalder, mens der opretholdes en sund budgetstilling.
(3)

Den 5. juli 2004 fastslog Rådet, at Ungarn havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og henstillede på grundlag af artikel 104, stk. 7, at der blev rettet op på det senest i 2008 i overensstemmelse med den tilpasningskurs, der er fastlagt i Ungarns konvergensprogram fra maj. Efter i januar 2005 på grundlag af artikel 104, stk. 8, at have fastslået, at Ungarn ikke havde efterkommet dets henstilling, afgav Rådet den 8. marts 2005 en ny henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, hvori det fastholdt, at der skulle være rettet op på det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008. Rådet henstillede til de ungarske myndigheder, at de skulle træffe effektive foranstaltninger for at opfylde underskudsmålet for 2005 som fastsat i det opdaterede konvergensprogram og gøre timingen og gennemførelsen af eventuelle skattenedsættelser betinget af, at underskudsmålene i samme opdaterede konvergensprogram blev opfyldt. Det samme synspunkt kom til udtryk i Rådets udtalelse om 2004-opdateringen af konvergensprogrammet, der også blev vedtaget den 8. marts 2005. Det opdaterede program fastholder 2008 som måldatoen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud. Opdateringen forventer følgende udvikling i det offentlige underskud: 6,1 % af BNP i 2005, 4,7 % af BNP i 2006, 3,3 % af BNP i 2007 og 1,9 % af BNP i 2008, hvilket svarer til en årlig nedbringelse på 1,4 procentpoint af BNP. Den primære saldo følger en tilsvarende tidsprofil. Der er i disse budgetprognoser ikke taget hensyn til engangsposter og virkningen af Eurostats beslutning af 2. marts 2004 om klassificeringen af fuldt finansierede pensionsordninger, der ligger på mellem 1 og 1,5 % af BNP, og som vil blive indregnet i opdateringen i foråret 2007 (2). 2005-målet blev forhøjet i september 2005 af de ungarske myndigheder fra de 3,6 % af BNP, der var indeholdt i opdateringen fra december 2004, til 6,1 % af BNP. Af Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005 fremgår det, at dette reviderede mål for 2005 var inden for rækkevidde. De seneste disponible kontantdata bekræfter dette synspunkt.
(5)

Programmet sigter på at nedbringe underskuddet til under referenceværdien på 3 % af BNP i 2007 i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, af 5. juli 2004. Det offentlige underskud (uden medregning af omkostningerne ved pensionsreformen) forventes at falde fra 4,1 % af BNP (inklusive gældseftergivelser på 0,8 % af BNP) i 2005 til 2,9 % i 2006 og derefter falde drastisk til 1,6 % af BNP i 2007 for at nå ned på 1,3 % af BNP i 2008. Der er en tilsvarende profil for den primære saldo, som forventes at forbedres fra – 2,3 % af BNP (– 1,5 % af BNP, eksklusive gældseftergivelser svarende til 0,8 % af BNP) i 2005 til 0,7 % i 2008. Budgettilpasningen er hovedsagelig udgiftsbaseret. Udgiftskvoten for de offentlige udgifter forventes at falde med 3,4 procentpoint mellem 2005 og 2008 (med 2,6 procentpoint, eksklusive gældseftergivelser på 0,8 % af BNP i 2005). De offentlige indtægter skønnes at forblive stort set stabile indtil 2007 og derefter falde med 0,7 % af BNP i 2008. Budgetvirkningen af klassificeringen af den selvfinansierede anden pensionssøjle uden for den offentlige sektor (som skal gennemføres på tidspunktet for den finanspolitiske indberetning i foråret 2007) skønnes at andrage 0,8 %, 1,3 %, 1,4 % og 1,4 % af BNP i henholdsvis 2005, 2006, 2007 og 2008. Den planlagte finanspolitiske konsolidering er fremtidsbaseret og hovedsagelig koncentreret i 2007.
(7)

Eftersom den mellemfristede budgetmålsætning er strengere end minimumsbenchmark (anslået til et underskud på ca. % af BNP), skulle den, hvis den efterleves, opfylde målet om at tilvejebringe en sikkerhedsmargen mod uforholdsmæssigt store underskud. Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt programmets mellemfristede budgetmålsætning er hensigtsmæssig, kan det anføres, at den ligger inden for de grænser, der er angivet for euroområdet og ERM II-deltagende medlemsstater i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og at den er væsentligt strengere end gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt tilsiger. I programmet forklares det, at den er strengere end krævet i pagten for at lægge et sundt grundlag for holdbarhed i de offentlige finanser på lang sigt via en hurtig gældsnedbringelse.
(2)

Med en gennemsnitlig årlig rate på 3,5 % har væksten i det reale BNP i Spanien været blandt de højeste i EU i de sidste ti år. Med en stigning på 3,25 % om året har jobskabelsen understøttet en solid vækst. Spanien har derimod ligget bagefter euroområdet med hensyn til vækst i produktiviteten (0,5 % i forhold til 1 % i euroområdet). Samtidig med at HICP-inflationen er mindsket til et niveau omkring 3 % i 2004, er den forblevet over gennemsnittet i euroområdet. Den højere inflation og lavere produktivitetsvækst end hos landets vigtigste (handels)partnere har medført tab af konkurrenceevne, som sammen med en robust indenlandsk efterspørgsel bidrager til forværringen af stillingen over for udlandet, som nåede et underskud på 6,5 % af BNP i 2005. Den finanspolitiske konsolidering har siden anden halvdel af 90'erne bidraget til at dæmme op for en sådan udvikling.
(11)

Hvad angår de offentlige finansers holdbarhed ser Irland ud til at stå over for en mellemhøj risiko på baggrund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Den nuværende sunde budgetstilling medvirker sammen med den lave gæld og kumuleringen af aktiver i National Pension Reserve Fund til delvis at udligne den betydelige stigning i de aldersrelaterede udgifter, især til pensioner, man forventer på lang sigt. Irland har desuden for nylig gennemført reformer af pensionssystemet for offentligt ansatte, og myndighederne påtænker yderligere foranstaltninger, som skal bidrage til at skabe et mere holdbart grundlag for de offentlige pensioner. Tilsagnet om gennem regelmæssige aktuarmæssige beregninger at efterprøve, om bidragssatserne er tilstrækkelige, er nyttigt. Gennemførelsen af yderligere foranstaltninger for at dæmpe budgetvirkningerne af en aldrende befolkning på lang sigt vil dog stadig være et vigtigt element i at mindske risiciene for de offentlige finansers holdbarhed.
(12)

Med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed ser Portugal ud til at være udsat for en høj risiko, når man ser på de fremskrevne budgetudgifter til en aldrende befolkning. Den i øjeblikket store bruttogæld og den svage budgetstilling viser, hvor nødvendigt det er at foretage en konsekvent gennemførelse af den planlagte konsolidering af de offentlige finanser på mellemlang sigt og at sikre, at budgetmålene nås, for at mindske risiciene for de offentlige finansers holdbarhed. Den forventede stigning i udgifter til pensioner og sundhedssystemet i programperioden viser imidlertid tydeligt, at en samlet strategi, der går længere end blot at forbedre den i øjeblikket svage budgetstilling, er påkrævet for at klare udfordringen fra den aldrende befolkning. De løbende ændringer af pensions- og sundhedssystemet skulle medvirke til at gøre disse systemer mere bæredygtige. Der er dog behov for yderligere reformer for at begrænse den forventede vækst i de aldersrelaterede udgifter.
(3)

Den 3. juni 2003 fastslog Rådet, at Frankrigs underskud var uforholdsmæssigt stort, og henstillede i henhold til artikel 104, stk. 7, at det uforholdsmæssigt store underskud blev korrigeret senest i 2004. I sin meddelelse til Rådet af december 2004 om »Tysklands og Frankrigs situation i relation til deres forpligtelser i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter Domstolens dom«, konkluderede Kommissionen, at 2005 skulle anses for at være den relevante frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. I januar 2005 erklærede Rådet sig enigt i dette synspunkt. I sin udtalelse af 17. februar 2005 om opdateringen i december 2004 af stabilitetsprogrammet for perioden 2004-2008 opfordrede Rådet Frankrig til at træffe de nødvendige forholdsregler med henblik på korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2005 og fortsat konsolidering af de offentlige finanser samt til at iværksætte strukturreformer og kontrollere udgifterne for dermed at overholde de flerårige udgiftsmål.
(3)

Den 5. juli 2004 fastslog Rådet, at Grækenland havde et uforholdsmæssigt stort underskud. Den 17. februar 2005 besluttede Rådet at meddele Grækenland, at det i overensstemmelse med artikel 104, stk. 9, skulle korrigere det uforholdsmæssigt store underskud inden 2006. I Kommissionens prognose fra efteråret 2004, som ligger til grund for denne beslutning, forventedes underskuddet at nå 5,5 % af BNP i 2004. I sin udtalelse af 6. april 2005 om det i marts 2005 reviderede opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2004-2007 opfordrede Rådet Grækenland til at gennemføre permanente foranstaltninger til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2006, reducere det konjunkturkorrigerede underskud med mindst 0,5 % af BNP fra og med 2007, sikre en hurtigere nedbringelse af gælden, gennemføre de vedtagne pensionsreformer for at sikre holdbarhed i de offentlige finanser og foretage en yderligere forbedring af indsamlingen og behandlingen af offentlige data.
(10)

Under hensyn til det forventede resultat i 2005 og en afvejning af risiciene for budgetmålene forekommer programmets budgetstilling at være forenelig med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2005, som anbefalet af Rådet. Den synes også at give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride referenceværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold efter 2008. Den forekommer desuden at være tilstrækkelig til at sikre, at programmets mellemfristede målsætning næsten opfyldes i 2009, som forudset i programmet. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud er rytmen i tilpasningen til programmets mellemfristede målsætning som indikeret i programmet i det store og hele i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, som specificerer, at den årlige forbedring af strukturbalancen for euroområdet og ERM II-medlemsstaterne bør være 0,5 % af BNP som referenceværdi, og at tilpasningen bør være højere i økonomisk gode tider og kan være lavere i økonomisk dårlige tider.
(7)

Budgetstrategien i programmet tager sigte på at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP senest i 2007 og at videreføre den finanspolitiske konsolidering for at nå et balanceret budget i de efterfølgende år. Den primære saldo forventes at forbedres fra 0,6 % af BNP i 2005 til 3,2 % i 2009. Budgetkorrektionen i 2006 er i høj grad fremkaldt på udgiftssiden. For årene 2007-2009 er oplysningerne begrænset til, hvor stor en korrektion der er nødvendig for at nå budgetmålene for trendunderskuddene, baseret på uændret lovgivning. Sammenlignet med det forrige program fremskyndes den planlagte justering i den nye opdatering, men med udgangspunkt i et mindre gunstigt makroøkonomisk scenario. Det nye underskudsmål for 2008 er dog på 1,2 % af BNP, værre end i den forrige opdatering, da den fremskyndede justering ikke fuldt ud kompenserer for virkningen af en meget svagere udgangsposition i 2005.