Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/103/EF

af 17. november 2003

om ændring af direktiv 2001/25/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter proceduren i traktatens artikel 251(2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF af 4. april 2001 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv(3) definerer minimumskrav for uddannelse, sønæring og vagthold for søfolk, der arbejder om bord på Fællesskabets skibe. Disse krav bygger på de krav, der er godkendt af Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold af 1978, som ændret ("STCW-konventionen").

(2) Med henblik på at sikre og fremme uddannelses- og kvalifikationsniveauet for søfolk inden for EU er det vigtigt i passende omfang at være opmærksom på søfartsuddannelsernes status og søfolkenes situation i EU.

(3) Det er af afgørende vigtighed at sikre, at søfolk med beviser, der er udstedt af tredjelande, og som arbejder om bord på Fællesskabets skibe, har et kompetenceniveau, der svarer til det, STCW-konventionen kræver. Direktiv 2001/25/EF fastsætter procedurer og fælles kriterier for medlemsstaternes anerkendelse af beviser, der er udstedt af tredjelande.

(4) Direktiv 2001/25/EF fastsætter, at der på baggrund af erfaringerne med gennemførelsen af direktivet skal foretages en fornyet vurdering af procedurerne og kriterierne for anerkendelse af beviser, der er udstedt af tredjelande, og godkendelse af søfartsskoler og søfartsuddannelser samt uddannelsesprogrammer og -kurser inden for søfart.

(5) Den praktiske gennemførelse af direktiv 2001/25/EF har vist, at nogle tilpasninger af disse procedurer og kriterier i høj grad kan bidrage til anerkendelsessystemets pålidelighed og samtidig forenkle medlemsstaternes forpligtelse til overvågning og indberetning.

(6) En harmoniseret tilgang til kontrollen med, at uddannelsestilbydende tredjelande overholder bestemmelserne i STCW-konventionen, kan gøre denne kontrol mere effektiv. Kommissionen bør derfor overdrages denne opgave på hele Fællesskabets vegne.

(7) For at sikre, at et land, der er anerkendt, fortsat fuldt ud opfylder STCW-konventionens krav, bør anerkendelsen regelmæssigt tages op til vurdering og forlænges, hvis dette er relevant. Anerkendelse af et tredjeland, der ikke opfylder STCW-konventionens krav, bør inddrages indtil manglerne er afhjulpet.

(8) Afgørelser om at forlænge eller inddrage anerkendelse kan træffes mere effektivt, hvis de træffes harmoniseret og centralt på fællesskabsplan. Kommissionen bør derfor overdrages disse opgaver på hele Fællesskabets vegne.

(9) Løbende overvågning af anerkendte tredjelandes overholdelse kan udføres mere effektivt, hvis den foregår harmoniseret og centralt.

(10) En af de opgaver, der påhviler Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed ("agenturet") er at bistå Kommissionen ved dennes udførelse af enhver opgave vedrørende uddannelse af søfarende, sønæring og vagthold, som den pålægges i henhold til fællesskabsretten..

(11) Agenturet bør derfor bistå Kommissionen ved udførelse af dennes opgaver vedrørende udstedelse, forlængelse og inddragelse af anerkendelse af tredjelande. Den bør også bistå Kommissionen ved overvågning af tredjelandes overholdelse af kravene i STCW-konventionen.

(12) STCW-konventionen specificerer sprogkrav for beviser og påtegninger, der attesterer udstedelse af et bevis. De gældende bestemmelser i direktiv 2001/25/EF bør bringes i overensstemmelse med de relevante krav i konventionen.

(13) Den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen af 1974, som ændret, (Solas-konventionen), fastsætter sprogkrav for sikkerhedskommunikationer fra bro til land. Direktiv 2001/25/EF bør ajourføres i henhold til de nylige ændringer til denne konvention, som trådte i kraft den 1. juli 2002.

(14) Det er nødvendigt at fastsætte procedurer for tilpasning af direktiv 2001/25/EF til fremtidige ændringer i fællesskabsretten.

(15) Direktiv 2001/25/EF bør derfor ændres -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Direktiv 2001/25/EF ændres således:

1) Artikel 5 ændres således:

a) Stk. 3 affattes således:

"3. Beviset udstedes i henhold til reglement I/2, stk. 1, i STCW-konventionen."

b) I stk. 5 tilføjes følgende punktum:"Påtegninger foretages i overensstemmelse med artikel VI, stk. 2, i STCW-konventionen."

2) Artikel 17, litra e) affattes således:

"e) at der er passende kommunikationsmuligheder mellem skibet og myndighederne på land. Denne kommunikation foretages i overensstemmelse med kapitel V, reglement 14, stk. 4, i Solas-konventionen".

3) Artikel 18, stk. 3 affattes således:

"3. Søfarende, der ikke er i besiddelse af de i artikel 4 omhandlede beviser, kan opnå ret til at gøre tjeneste på skibe, som fører en medlemsstats flag, hvis der er truffet afgørelse om anerkendelse af deres behørige bevis under anvendelse af nedenstående procedure:

a) En medlemsstat, som har til hensigt ved påtegning at anerkende behørige beviser, der er udstedt af tredjelande, til en skibsfører, officer eller radiooperatør med henblik på tjeneste på skibe, der fører dens flag, skal indsende en begrundet anmodning om anerkendelse af det pågældende tredjeland til Kommissionen.

Med bistand fra Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed ('agenturet') og i påkommende fald med deltagelse af de berørte medlemsstater indsamler Kommissionen de i bilag II nævnte oplysninger og foretager en vurdering af uddannelses- og bevisudstedelsessystemerne i det tredjeland, som anerkendelsesanmodningen vedrører, for at konstatere, om det pågældende land opfylder alle kravene i STCW-konventionen, og om der er truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at hindre svig med beviser.

b) Kommissionen træffer afgørelse om anerkendelse af et tredjeland efter proceduren i artikel 23, stk. 2, inden for tre måneder at regne fra datoen for anmodning om anerkendelse. Anerkendelsen er gyldig med forbehold af bestemmelserne i artikel 18a.

c) Hvis der ikke er truffet afgørelse om anerkendelse af det pågældende tredjeland inden den i litra b) anførte frist, kan den medlemsstat, der har indsendt anmodningen, beslutte ensidigt at anerkende dette tredjeland, indtil der er truffet en afgørelse efter proceduren i artikel 23, stk. 2.

d) En medlemsstat kan for de skibe, der fører dens flag, beslutte at påtegne beviser, der er udstedt af tredjelande, som er anerkendt af Kommissionen, under hensyntagen til bestemmelserne i punkt 4 og 5 i bilag II.

e) Anerkendelser af beviser, der er udstedt af et anerkendt tredjeland og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, inden den [...](4), forbliver gyldige. Disse anerkendelser kan anvendes af alle medlemsstater, medmindre Kommissionen har inddraget dem i medfør af artikel 18a.

f) Kommissionen udarbejder og ajourfører en fortegnelse over de tredjelande, der er anerkendt. Fortegnelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, serie C."

4) Følgende artikler tilføjes:

"Artikel 18a

1. Uanset kriterierne i bilag II orienterer en medlemsstat, når den mener, at et anerkendt tredjeland ikke længere opfylder kravene i STCW-konventionen, øjeblikkelig Kommissionen herom med angivelse af grunde. Kommissionen henviser øjeblikkelig sagen til det i artikel 23 anførte udvalg.

2. Uanset kriterierne i bilag II orienterer Kommissionen, når den mener, at et anerkendt tredjeland ikke længere opfylder kravene i STCW-konventionen, øjeblikkelig medlemsstaterne herom med angivelse af grunde. Kommissionen henviser øjeblikkelig sagen til det i artikel 23 anførte udvalg.

3. Agter en medlemsstat at inddrage påtegningen af alle beviser, der er udstedt af et tredjeland, orienterer den øjeblikkelig Kommissionen og de andre medlemsstater herom med angivelse af grunde.

4. Kommissionen foretager med agenturets bistand en ny vurdering af anerkendelsen af det pågældende tredjeland for at kontrollere, om det pågældende land ikke har opfyldt kravene i STCW-konventionen.

5. Er der grund til at antage, at en bestemt søfartsskole ikke længere opfylder STCW-konventionens krav, meddeler Kommissionen det pågældende land, at anerkendelsen af beviser fra dette land vil blive inddraget inden for en frist på to måneder, medmindre der træffes foranstaltninger til at sikre, at alle STCW-konventionens krav overholdes.

6. Afgørelsen om inddragelse af anerkendelsen træffes efter proceduren i artikel 23, stk. 2, inden for to måneder efter datoen for medlemsstatens meddelelse. De pågældende medlemsstater træffer passende foranstaltninger til at gennemføre afgørelsen.

7. Påtegninger, der attesterer anerkendelse af beviser, som er udstedt i overensstemmelse med artikel 5, stk. 6, før datoen for en afgørelse om inddragelse af anerkendelse af et tredjeland, forbliver gyldige. Søfolk, der er indehavere af sådanne påtegninger, kan imidlertid ikke anmode om en påtegning til anerkendelse af opgradering af deres kvalifikationer, medmindre denne opgradering udelukkende bygger på yderligere erfaringer til søs.

Artikel 18b

1. De tredjelande, der er blevet anerkendt i henhold til proceduren i artikel 18, stk. 3, litra b), herunder de tredjelande, der henvises til i artikel 18, stk. 3, litra f), vurderes regelmæssigt og mindst hvert femte år på ny af Kommissionen med agenturets bistand med henblik på at kontrollere, om de opfylder de relevante kriterier i bilag II, og om der er truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at hindre svig med beviser.

2. Kommissionen fastsætter prioriterede kriterier for vurdering af tredjelande på grundlag af resultaterne af havnestatskontrollen jf. artikel 20 samt de rapporter vedrørende resultaterne af uafhængige evalueringer, der er fremsendt af tredjelande i henhold til afsnit A-I/7 i STCW-koden.

3. Kommissionen forelægger medlemsstaterne en rapport om resultaterne af vurderingen."

5) I artikel 22, stk. 1, tilføjes følgende punktum:"Direktivet kan endvidere ændres efter samme procedure med henblik på at gennemføre relevante ændringer af fællesskabslovgivningen så vidt angår dette direktiv."

6) Bilag II ændres i overensstemmelse med bilaget til dette direktiv.

Artikel 2

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 14. maj 2005. De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Senest den 14. december 2008 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport på grundlag af en grundig analyse og evaluering af IMO-traktatbestemmelserne, gennemførelsen af disse og erhvervet ny viden om forholdet mellem sikkerhed og skibsbesætningers uddannelsesniveau.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft dagen efter dets offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 2003.

På Europa-Parlamentets vegne

P. Cox

Formand

På Rådets vegne

G. Alemanno

Formand

(1) EUT C 133 af 6.6.2003, s. 23.

(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 3.9.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 6.11.2003.

(3) EFT L 136 af 18.5.2001, s. 17. Ændret ved direktiv 2002/84/EF (EFT L 324 af 29.11.2002, s. 53).

(4) 18 måneder efter dette direktivs ikrafttræden.

BILAG

Bilag II til direktiv 2001/25/EF udskiftes med følgende:

"BILAG II

KRITERIER FOR ANERKENDELSE AF TREDJELANDE, DER HAR UDSTEDT ET BEVIS, ELLER UNDER HVIS MYNDIGHED ET BEVIS ER UDSTEDT, SOM ANFØRT I ARTIKEL 18, STK. 3, LITRA a)

1. Tredjelandet skal være part i STCW-konventionen.

2. IMO's Komité for Sikkerhed til Søs skal have fastslået, at tredjelandet har vist, at det har givet fuld virkning til bestemmelserne i STCW-konventionen.

3. Kommissionen bistået af agenturet og i påkommende fald med deltagelse af de berørte medlemsstater skal ved hjælp af alle nødvendige foranstaltninger, der kan omfatte inspektion af faciliteter og procedurer, have konstateret, at kravene vedrørende uddannelse og kvalifikationer, udstedelse og påtegning af beviser og registrering fuldt ud er overholdt, og at der er udarbejdet et kvalitetsstyringssystem i henhold til kravene i reglement I/8 i STCW-konventionen.

4. Medlemsstaten er ved at forhandle en aftale med den pågældende medlemsstat om, at der straks vil blive givet meddelelse om enhver vigtig ændring vedrørende uddannelse og bevisudstedelse, der foretages i overensstemmelse med STCW-konventionen.

5. Medlemsstaten har indført foranstaltninger for at sikre, at søfarende, som med henblik på anerkendelse fremlægger beviser for funktioner på ledelsesniveau, har tilstrækkeligt kendskab til den del af medlemsstatens søfartslovgivning, som er relevant for de arbejdsopgaver, de har ret til at udføre.

6. Hvis en medlemsstat ønsker at supplere overholdelsesvurderingen for et tredjeland ved at vurdere bestemte søfartsskoler, sker dette i henhold til bestemmelserne i afsnit A-I/6 i STCW-koden."