KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 3108/94 af 19. december 1994 om overgangsforanstaltninger for samhandelen med landbrugsprodukter som foelge af OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til akten vedroerende Norges, OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse (1), saerlig artikel 149, stk. 1, og

ud fra foelgende betragtninger:

Det er noedvendigt at traeffe overgangsforanstaltninger med henblik paa at forebygge eventuelle omlaegninger af samhandelen i forbindelse med de faelles markedsordninger som foelge af de tre nye landes tiltraedelse af Den Europaeiske Union;

der boer anvendes en forenklet ordning, som bygger paa det princip, at en transaktion inden for Faellesskabet, som indledes inden den 1. januar 1995, fortsat omfattes af de bestemmelser, der var gaeldende inden denne dato;

siden gennemfoerelsen af det indre marked forsendes landbrugsprodukter uden kontrol ved de indre graenser; en ordning med systematisk beskatning af produkter, med hensyn til hvilke samhandelen omlaegges, enten ved forsendelse fra en medlemsstat til en anden eller ved indfoersel fra en anden medlemsstat, forekommer ikke at vaere tilstraekkeligt effektiv; omlaegning af samhandelen, der vil kunne forstyrre de faelles markedsordninger, omfatter navnlig produkter, der flyttes kunstigt med henblik paa udvidelsen, og som derfor ikke indgaar i den paagaeldende stats normale lagre; derfor boer overskudslagrene i de nye medlemsstater beskattes;

det boer undgaas, at der for et landbrugsprodukt, for hvilket der blev ydet eksportrestitution inden den 1. januar 1995, igen kan ydes restitution, naar det udfoeres til et tredjeland efter den 31. december 1994;

denne forordning foregriber ikke saelige overgangsforanstaltninger, der maatte blive truffet for bestemte produkter;

foranstaltningerne er noedvendige og hensigtsmaessige og skal anvendes ensartet;

de beroerte forvaltningskomitéer har ikke afgivet udtalelse inden for den af formaendene fastsatte frist -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Ved anvendelse af denne forordning benaevnes Faellesskabet i dets sammensaetning pr. 31. december 1994 »De Tolv«, og OEstrig, Finland og Sverige benaevnes »de nye medlemsstater«.

Artikel 2

Landbrugsprodukter eller varer uden for bilag II, for hvilke udfoerselsangivelse eller henfoersel under en af de i artikel 4 og 5 i Raadets forordning (EOEF) nr. 565/80 (2) omhandlede ordninger er blevet godkendt i De Tolv senest den 31. december 1994, og som markedsfoeres i de nye medlemsstater efter denne dato, omfattes:

a) i De Tolv af de indtil den 31. december 1994 gaeldende bestemmelser, for saa vidt angaar ordningerne med restitutioner og i givet fald eksportlicenser eller forudfastsaettelsesattester, herunder bestemmelserne vedroerende anvendelse i denne forbindelse af det T5-kontroleksemplar, der er omhandlet i artikel 472 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2454/93 (3)

b) i de nye medlemsstater:

- af den ordning, som gaelder i samhandelen mellem De Tolv og de nye medlemsstater den 31. december 1994, hvis produkterne ledsages af et oprindelsesbevis

- af den ordning, som gaelder i samhandelen med tredjelande den 31. december 1994, i andre tilfaelde.

Artikel 3

Landbrugsprodukter eller varer uden for bilag II, for hvilke udfoerselsangivelsen er blevet godkendt i de nye medlemsstater senest den 31. december 1994:

- og som markedsfoeres i De Tolv efter denne dato, omfattes i De Tolv:

- af den ordning, som gaelder i samhandelen mellem De Tolv og de nye medlemsstater den 31. december 1994, hvis produkterne ledsages af et oprindelsesbevis

- af den ordning, som gaelder i samhandelen med tredjelande den 31. december 1994, i andre tilfaelde

- og som markedsfoeres i en anden ny medlemsstat efter denne dato, omfattes i den anden nye medlemsstat af den ordning, der pr. 31. december 1994 gaelder for samhandelen mellem de nye medlemsstater.

Myndighederne, der har accepteret udfoerselsangivelsen, tager de noedvendige dispositioner til at toldmyndighederne, enten i Faellesskabet for De Tolv, eller i andre af de nye medlemsstater, informeres ved mangel af faelles transiteringsprocedure, om ankomst efter 31. december 1994, for deres respektive territorier, for varer anfoert under foregaaende afsnit.

Artikel 4

1. Uanset tiltraedelsesaktens artikel 145, stk. 2, opkraever de nye medlemsstater en afgift hos indehavere af overskudslagre pr. 1. januar 1995, forudsat at der ikke findes en strengere lovgivning paa nationalt plan.

Som overskudslagre regnes de maengder landbrugsprodukter, for hvilke der i De Tolv er ansoegt om eksportrestitutioner i henhold til artikel 3 eller 5 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3665/87 (4), og som markedsfoeres i de nye medlemsstater fra den 1. januar 1995.

2. Ved bestemmelsen af hver indehavers overskudslager tager de nye medlemsstater hensyn til foelgende:

- de gennemsnitlige lagre i aarene foer tiltraedelsen

- handelsstroemmene i aarene foer tiltraedelsen

- de omstaendigheder, hvorunder lagrene er oprettet.

Begrebet overskudslager gaelder ogsaa for landbrugsprodukter, der er bestemt til markederne i de nye medlemsstater.

3. Den i stk. 1 omhandlede afgift er:

- for et produkt fra et tredjeland lig med forskellen mellem den importsafgift, der blev anvendt i De Tolv den 31. december 1994, og den importafgift, der blev anvendt i den nye medlemssat den 31. december 1994, saafremt den foerste afgift er stoerre end den anden

- for et produkt fra De Tolv lig med forskellen mellem den eksportrestitution, der blev anvendt i De Tolv den 31. december 1994, og den importsafgift, der blev anvendt i den nye medlemsstat den 31. december 1994, saafremt der foerste beloeb er stoerre end det andet.

For tredjelandsvarer, der forefindes under ordningen for toldoplag, ordningen for aktiv foraedling eller midlertidig toldfri indfoersel pr. 1. januar 1995 i de nye medlemsstater, anvendes den differentierede afgiftssats som anfoert under foerste tankestreg, og i visse tilfaelde, ud over afgiften i den nye medlemsstat ved overgang til fri omsaetning regnet fra denne dato.

4. For at sikre en korrekt opkraevning af den i stk. 1 omhandlede afgift laver de nye medlemsstater straks en opgoerelse over de pr. 1. januar 1995 disponible lagre.

5. Bestemmelserne i denne artikel gaelder for produkter henhoerende under foelgende KN-koder:

- for OEstrig: 1006; 0806 20; 1702 10; 1509; 1510

- for Finland: 1006; 2009 11; 2009 19; 0804; 0805; 0806; 0807; 0809

- for Sverige: 1006.

6. Kommissionen kan tilfoeje produkter til den i stk. 5 omhandlede liste.

Artikel 5

Tror en medlemsstat i De Tolv, at et produkt ikke er beskattet i overensstemmelse med artikel 4, underretter den den nye medlemsstat om produktets herkomst, og den nye medlemsstat traeffer passende forholdsregler.

Artikel 6

For landbrugsprodukter eller varer uden for bilag II, for hvilke udfoerselsangivelsen i forbindelse med eksport fra de nye medlemsstater til tredjelande accepteres i perioden 1. januar til 31. december 1995, kan der ydes eksportrestitution, eller de kan omfattes af en af de i artikel 4 og 5 i forordning (EOEF) nr. 565/80 omhandlede ordninger, forudsat at det bevises, at der ikke allerede er ydet eksportrestitution for disse produkter eller bestanddelene af disse produkter eller varer uden for bilag II.

Artikel 7

Unden ingen omstaendigheder kan der ydes eksportrestitution to gange for et landbrugsprodukt i uforarbejdet stand eller i form af en vare uden for bilag II.

Artikel 8

Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, med forbehold af, at traktaten vedroerende Norges, OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse traeder i kraft, og da paa datoen herfor.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1994.

Paa Kommissionens vegne

René STEICHEN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. C 241 af 29. 8. 1994, s. 1.

(2) EFT nr. L 62 af 7. 3. 1980, s. 5.

(3) EFT nr. L 253 af 11. 10. 1993, s. 1.

(4) EFT nr. L 351 af 14. 12. 1987, s. 1.