Rådets forordning (EF) nr. 814/2000

af 17. april 2000

om informationsforanstaltninger vedrørende den fælles landbrugspolitik

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,(1)

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,(2) og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge traktatens artikel 32-38 skal der iværksættes en fælles landbrugspolitik.

(2) Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(3) kan EUGFL, Garantisektionen, finansiere foranstaltninger til udbredelse af oplysninger om den fælles landbrugspolitik.

(3) De væsentlige materielle aspekter i den nuværende informationspolitik i forbindelse med den fælles landbrugspolitik bør opretholdes.

(4) Ifølge artikel 22, stk. 1, i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(4) er anvendelsen af bevillinger på budgettet til alle EF-foranstaltninger betinget af forudgående vedtagelse af en basisretsakt. Under hensyntagen til den interinstitutionelle aftale af 13. oktober 1998 om retsgrundlaget for og gennemførelsen af budgettet(5) gælder dette også de foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning.

(5) Den fælles landbrugspolitik bliver ofte ikke forstået og lider af et informationsunderskud, som kun en sammenhængende, objektiv og global informations- og kommunikationsstrategi kan afhjælpe.

(6) Det er hensigtsmæssigt at forklare, hvad den fælles landbrugspolitik drejer sig om, og at informere om udviklingen i den både over for landbrugerne og andre direkte berørte personer og over for offentligheden såvel i som uden for Fællesskabet. Den rette gennemførelse af den fælles landbrugspolitik afhænger i vid udstrækning af de forklaringer, der gives samtlige berørte aktører, og kræver integration af de informationsforanstaltninger, der betragtes som en del af forvaltningen af denne politik.

(7) Det bør fastlægges, hvilke prioriterede foranstaltninger Fællesskabet kan støtte.

(8) Landbrugernes og landdistrikternes organisationer, og særlig landbrugsorganisationerne og forbruger- og miljøbeskyttelsesforeningerne, er uundværlige, når det gælder udbredelsen af kendskabet til den fælles landbrugspolitik og ligeledes formidling til Kommissionen af de i almindelighed berørte aktørers og i særdeleshed landbrugernes synspunkter.

(9) Da den fælles landbrugspolitik er den første og største af Fællesskabets integrerede politikker, bør den forklares over for offentligheden, og i det øjemed bør de støtteberettigede forslagsstillere også omfatte andre personer, der kan tænkes at fremlægge interessante projekter.

(10) Kommissionen må have de nødvendige midler til at iværksætte egne informationsforanstaltninger, som den ønsker at gennemføre inden for landbrugsområdet.

(11) Det bør undgås, at der finansieres aktiviteter, der kan støttes inden for rammerne af et andet fællesskabsprogram, men samtidig bør deres komplementaritet med andre fællesskabsinitiativer fremmes.

(12) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(6) -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fællesskabet kan finansiere informationsforanstaltninger vedrørende den fælles landbrugspolitik, hvis indhold tager sigte på bl.a.:

a) at bidrage til dels at forklare og dels at iværksætte og udvikle denne politik

b) at fremme den europæiske landbrugsmodel og forståelsen af den

c) at informere landbrugerne og de øvrige aktører i landdistrikterne

d) at oplyse offentligheden om, hvad denne politik drejer sig om, og dens mål.

Disse foranstaltninger skal bidrage til sammenhængende, objektive og globale informationer både inden for og uden for Fællesskabet med henblik på at give et samlet billede af denne politik.

Artikel 2

1. De i artikel 1 omhandlede foranstaltninger kan være:

a) årlige aktivitetsprogrammer foreslået af bl.a. landbrugsorganisationer eller organisationer for udvikling af landdistrikterne samt forbrugerforeninger og miljøbeskyttelsesforeninger

b) punktforanstaltninger foreslået af andre personer end de i litra a) omhandlede, herunder offentlige myndigheder i medlemsstaterne, medier og universitetsinstitutioner

c) aktiviteter iværksat på Kommissionens initiativ.

2. For de i stk. 1 litra a) og b), omhandlede foranstaltninger udgør den højeste finansieringssats 50 % af de støtteberettigede udgifter. Denne sats kan dog forhøjes til 75 % i særlige tilfælde, der fastlægges i gennemførelsesforordningen.

3. Den i artikel 1 omhandlede fællesskabsfinansiering kan ikke ydes til:

a) foranstaltninger, der er omfattet af en lovmæssig forpligtelse

b) foranstaltninger, der støttes inden for rammerne af en anden fællesskabsforanstaltning.

4. Til gennemførelse af de i stk. 1, litra c), nævnte foranstaltninger kan Kommissionen eventuelt indhente fornøden teknisk og administrativ bistand.

Artikel 3

1. Som støtteberettigede i forbindelse med foranstaltningerne omhandlet i artikel 2 anses bl.a. konferencer, seminarer, informationsbesøg, publikationer, medieproduktioner og -foranstaltninger, deltagelse i arrangementer af international betydning og programmer for udveksling af erfaringer.

2. De i artikel 2 omhandlede foranstaltninger udvælges efter generelle kriterier, såsom:

a) projektets kvalitet

b) en god omkostningseffektivitet.

Artikel 4

Den i artikel 1 nævnte fællesskabsfinansiering ydes inden for rammerne af de årlige bevillinger vedtaget af budgetmyndigheden.

Artikel 5

Kommissionen sikrer sammenhæng og komplementaritet mellem foranstaltningerne og fællesskabsprojekterne til gennemførelse af denne forordning og Fællesskabets andre foranstaltninger.

Artikel 6

Kommissionen varetager overvågningen og kontrollen af, at de efter denne forordning finansierede foranstaltninger gennemføres korrekt og effektivt. De af Kommissionen bemyndigede medarbejdere kan kontrollere disse foranstaltninger på stedet, herunder ved stikprøver.

Artikel 7

Kommissionen foretager, når den vurderer det hensigtsmæssigt, en evaluering af de foranstaltninger, der finansieres i medfør af denne forordning.

Artikel 8

Kommissionen forelægger hvert andet år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning. Den første rapport forelægges senest den 31. december 2001.

Artikel 9

Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning, herunder de overgangsforanstaltninger, der måtte vise sig nødvendige, vedtages efter proceduren i artikel 10, stk. 2.

Artikel 10

1. Kommissionen bistås af Komitéen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget nedsat ved artikel 11 i forordning (EF) nr. 1258/1999, i det følgende benævnt "komitéen".

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til en måned.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

4. Kommissionen underretter komitéen om de foranstaltninger, som de påtænker og træffer i medfør af denne forordning.

Artikel 11

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Luxembourg, den 17. april 2000.

På Rådets vegne

L. Capoulas Santos

Formand

(1) EFT C 376 E af 28.12.1999, s. 40.

(2) Udtalelse af 17. marts 2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).

(3) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

(4) EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2779/98 (EFT L 347 af 23.12.1998, s. 3).

(5) EFT C 344 af 12.11.1998, s. 1.

(6) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.