DA Den Europæiske Unions Tidende L 97/1

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 294/2008

af 11. marts 2008

om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 157, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I Lissabonstrategien for vækst og beskæftigelse understreges behovet for at udvikle forhold, som tiltrækker investeringer i viden og innovation i Europa, med henblik på at styrke konkurrenceevnen, væksten og beskæftigelsen i EU.

(2) Medlemsstaterne bærer hovedansvaret for at opretholde et solidt europæisk industri-, konkurrence- og innovationsgrundlag. Karakteren og omfanget af udfordringen på innovationsområdet i Den Europæiske Union gør det dog også nødvendigt, at der gøres en indsats på fællesskabsplan.

(3) Fællesskabet bør støtte fremme af innovation, navnlig gennem det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation, programmet for livslang uddannelse og strukturfondene.

(4) Der bør oprettes et nyt fællesskabsinitiativ, Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (i det følgende benævnt »EIT«), for at supplere eksisterende politikker og initiativer på fællesskabsplan og på nationalt plan gennem fremme af integration af de tre elementer, som vidensamfundet skal bygge på — videregående uddannelse, forskning og innovation — i hele EU.

(5) På Det Europæiske Råds møde den 15. og 16. juni 2006 blev Kommissionen opfordret til at udarbejde et formelt forslag til oprettelse af EIT med henblik på forelæggelse i efteråret 2006.

(6) EIT bør primært have til formål at bidrage til udviklingen af Fællesskabets og medlemsstaternes innovationskapacitet ved at inddrage aktiviteter inden for videregående uddannelse, forskning og innovation på højeste niveau. I den forbindelse bør EIT lette og forbedre netværk og samarbejde og skabe synergieffekter mellem innovationsmiljøer i Europa.

(7) EIT’s aktiviteter bør rettes mod strategiske langsigtede udfordringer for innovation i Europa, navnlig inden for tværfaglige områder, herunder også dem, der allerede er blevet udpeget på europæisk plan. I den forbindelse bør EIT fremme en regelmæssig dialog med civilsamfundet.

(8) EIT bør prioritere overførsel af sine aktiviteter inden for videregående uddannelse, forskning og innovation til en erhvervsmæssig kontekst og en kommerciel anvendelse af resultaterne såvel som støtte til oprettelse af nye virksomheder, spin-offs og små og mellemstore virksomheder (SMV’er).

(9) EIT bør primært arbejde på grundlag af ekspertisebaserede, autonome partnerskaber mellem videregående uddannelsesinstitutioner, forskningsorganisationer, virksomheder og andre interessenter i form af bæredygtige, og på længere sigt selvfinansierende, strategiske netværk inden for innovationsprocessen. Disse partnerskaber udvælges af EIT’s bestyrelse på grundlag af en gennemsigtig og ekspertisebaseret proces og udpeges til videns- og innovationsfællesskaber (i det følgende benævnt »VIF’er«). Bestyrelsen bør også lede EIT’s aktiviteter og evaluere VIF’ernes aktiviteter. Bestyrelsens sammensætning bør sikre en passende fordeling af medlemmer fra erhvervslivet og de videregående uddannelser og/eller forskningssektoren samt innovationssektoren.

(10) For at bidrage til forbedring af konkurrenceevnen og styrke den europæiske økonomis tiltrækningskraft på internationalt plan og dens innovationskapacitet bør EIT og VIF’erne kunne tiltrække partnerorganisationer, forskere og studerende fra hele verden, bl.a. ved at stimulere deres mobilitet, samt samarbejde med organisationer i tredjelande.

(11) Forbindelser mellem EIT og VIF’erne bør baseres på aftaler, som fastsætter VIF’ernes rettigheder og forpligtelser, sikrer et tilstrækkeligt koordinationsniveau og beskriver ordningerne for overvågning og evaluering af VIF’ernes aktiviteter og resultater.

(12) Der er behov for at støtte videregående uddannelse som et integreret element, som dog ofte mangler i dag, af en omfattende innovationsstrategi. Aftalen mellem EIT og VIF’erne bør indeholde bestemmelser om, at de grader og eksamensbeviser, der erhverves gennem VIF’erne, tildeles af de deltagende videregående uddannelsesinstitutioner, der bør tilskyndes til også at betegne dem som EIT-grader og -eksamensbeviser. Gennem sine aktiviteter og sit arbejde bør EIT være med til at fremme mobiliteten inden for det europæiske område for forskning og videregående uddannelse og tilskynde til, at tilskud til forskere og studerende i forbindelse VIF’erne kan overføres. Alle disse aktiviteter bør gennemføres uden indskrænkelse af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (4).

(13) EIT bør fastlægge klare og gennemsigtige retningslinjer for forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, som fremmer brugen af intellektuelle ejendomsrettigheder under passende forhold. Disse retningslinjer bør udformes således, at der tages behørigt hensyn til de bidrag, der skal komme fra VIF’ernes forskellige partnerorganisationer, uanset deres størrelse. Reglerne for Fællesskabets rammeprogrammer for forskning og udvikling bør finde anvendelse på de aktiviteter, som modtager støtte under disse programmer.

(14) Der bør fastsættes passende bestemmelser med henblik på at garantere EIT’s pålidelighed og gennemsigtighed. Der bør fastsættes passende regler for EIT’s drift i dets vedtægter.

(15) EIT bør have status som juridisk person og for at sikre dets driftsmæssige uafhængighed og selvstændighed bør det selv administrere sit budget, og indtægterne bør omfatte et bidrag fra Fællesskabet.

(16) EIT bør søge at tilvejebringe stigende finansielle bidrag fra den private sektor og fra indtægter fra egne aktiviteter. Det forventes derfor, at erhvervslivet og finans- og servicesektoren vil bidrage i betydeligt omfang til EIT’s budget og navnlig til VIF’ernes budget. VIF’erne bør tilstræbe at maksimere andelen af bidrag fra den private sektor. VIF’erne og deres partnerorganisationer bør offentligt tilkendegive, at de udøver deres aktiviteter i EIT-regi, og at de modtager et finansielt bidrag fra Den Europæiske Unions almindelige budget.

(17) Fællesskabets bidrag til EIT bør finansiere omkostningerne i forbindelse EIT’s og VIF’ernes etablerings-, administrations- og koordineringsaktiviteter. For at undgå dobbelt finansiering bør disse aktiviteter ikke samtidig få bidrag fra andre fællesskabsprogrammer som f.eks. rammeprogrammet for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation, programmet for livslang uddannelse eller fra strukturfondene. Hvis et VIF eller dets partnerorganisationer ansøger direkte om fællesskabsstøtte fra disse programmer eller fonde, bør sådanne ansøgninger endvidere behandles uden nogen form for præference i forhold til andre ansøgninger.

(18) Fællesskabets budgetprocedure bør gælde for så vidt angår EF-tilskuddet og enhver støtte, som ydes over Den Europæiske Unions almindelige budget. Revision af regnskaberne bør foretages af Revisionsretten i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5).

(19) I denne forordning fastlægges der for perioden 2008-2013 en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (6).

(20) EIT er et fællesskabsorgan, som omhandlet i artikel 185, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, og det bør fastsætte sine finansielle bestemmelser i overensstemmelse hermed. Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (7) bør derfor finde anvendelse på EIT.

(21) EIT bør udarbejde en årsrapport med en redegørelse for aktiviteterne i det foregående kalenderår og et løbende treårigt arbejdsprogram med en redegørelse for de planlagte aktiviteter, som desuden giver EIT mulighed for at reagere på interne og eksterne udviklinger inden for videnskab, teknologi, videregående uddannelse, innovation og andre relevante områder. Disse dokumenter bør sendes til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til orientering. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen bør kunne afgive en udtalelse om udkastet til EIT’s første treårige arbejdsprogram.

(22) EIT’s strategiske prioriterede områder på lang sigt og dets finansieringsbehov bør fastlægges for en syvårig periode i en strategisk innovationsdagsorden (i det følgende benævnt »SID«). Da SID er vigtig for Fællesskabets innovationspolitik, og dens socioøkonomiske konsekvenser for Fællesskabet derfor har stor politisk betydning, bør SID vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen, der er udarbejdet på basis af et udkast fra EIT.

(23) Det vil være hensigtsmæssigt, at Kommissionen iværksætter en uafhængig ekstern evaluering af EIT’s virksomhed, navnlig med henblik på udarbejdelsen af SID. Om nødvendigt bør Kommissionen udarbejde forslag til ændring af denne forordning.

(24) Det vil være hensigtsmæssigt at foretage en gradvis, trinvis gennemførelse af EIT med henblik på dets udvikling på længere sigt. En indledende fase med et begrænset antal VIF’er er nødvendig for at kunne vurdere EIT's og VIF’ernes arbejde korrekt og om nødvendigt indføre forbedringer. Inden for en periode på 18 måneder fra sin nedsættelse bør bestyrelsen udvælge to eller tre VIF’er på områder, der kan hjælpe Den Europæiske Union med at imødegå de nuværende og kommende udfordringer, og som kan omfatte områder som klimaændringer, vedvarende energikilder og næste generation af informations- og kommunikationsteknologier. Udvælgelsen og udpegelsen af yderligere VIF’er bør kunne ske efter vedtagelse af den første SID, som også bør omfatte udførlige retningslinjer for EIT’s virksomhed, så det langsigtede perspektiv tilgodeses.

(25) Målet for den påtænkte handling, nemlig at oprette EIT, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og tværnationale element bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Emne

Herved oprettes Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (i det følgende benævnt »EIT«).

Artikel 2

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner:

1) »innovation«: den proces, inklusive resultatet heraf, hvorved nye idéer udvikles som reaktion på samfundsmæssige eller økonomiske krav og skaber nye produkter, tjenester eller forretnings- og organisationsmodeller, som på vellykket vis indføres på et eksisterende marked eller er i stand til at skabe nye markeder

2) »videns- og innovationsfællesskab (VIF)«: et autonomt partnerskab mellem videregående uddannelsesinstitutioner, forskningsorganisationer, virksomheder og andre interessenter i innovationsprocessen i form af et strategisk netværk baseret på en fælles innovationsplanlægning på mellemlang til lang sigt med henblik på at opfylde EIT’s mål, uanset den konkrete retlige form

3) »deltagende stat«: en medlemsstat i Den Europæiske Union eller et andet land, der har indgået en aftale med Fællesskabet med hensyn til EIT

4) »tredjeland«: en stat, der ikke er en deltagende stat

5) »partnerorganisation«: en organisation, som indgår i et VIF, og som navnlig kan omfatte videregående uddannelsesinstitutioner, forskningsorganisationer, offentlige eller private virksomheder, finansielle institutioner, regionale og lokale myndigheder samt fonde

6) »forskningsorganisation«: en offentlig eller privat juridisk enhed, som har forskning eller teknologisk udvikling som en af sine hovedmålsætninger

7) »videregående uddannelsesinstitution«: et universitet eller enhver type videregående uddannelsesinstitution, som i henhold til national ret eller praksis udbyder grader eller eksamensbeviser på master- eller ph.d.-niveau uanset den nationale betegnelse

8) »grader og eksamensbeviser«: kvalifikationer, der resulterer i master- eller ph.d.-grader, der tildeles af deltagende videregående uddannelsesinstitutioner i forbindelse med videregående uddannelsesaktiviteter inden for et VIF

9) »strategisk innovationsdagsorden« (SID): et politikdokument, der redegør for, hvilke områder EIT prioriterer med henblik på fremtidige initiativer, og som bl.a. omfatter en oversigt over de planlagte aktiviteter inden for videregående uddannelse, forskning og innovation i en syvårig periode.

Artikel 3

Mål

EIT’s mål er at bidrage til bæredygtig økonomisk vækst og fremme konkurrenceevnen i Europa gennem styrkelse af medlemsstaternes og Fællesskabets innovationskapacitet. Dette skal ske ved at fremme og integrere videregående uddannelse, forskning og innovation på højeste niveau.

Artikel 4

EIT’s organer

1. EIT har følgende organer:

a) en bestyrelse bestående af medlemmer på højt plan med erfaring inden for videregående uddannelse, forskning, innovation og erhvervsliv. Bestyrelsen har ansvaret for at lede EIT’s aktiviteter, for udvælgelse, udpegelse og evaluering af VIF’erne og for alle andre strategiske beslutninger

b) et forretningsudvalg, som fører tilsyn med EIT’s virksomhed og træffer de beslutninger, der er nødvendige mellem bestyrelsens møder

c) en direktør, som over for bestyrelsen er ansvarlig for den administrative og finansielle forvaltning af EIT og er EIT’s repræsentant i retlig henseende

d) en intern revisionsfunktion, som rådgiver bestyrelsen og direktøren om EIT’s finansielle og administrative forvaltning og kontrolstrukturer, om organiseringen af de finansielle forbindelser med VIF’erne og om andre emner, som bestyrelsen måtte udbede sig rådgivning om.

2. Kommissionen kan udpege observatører, der skal deltage i bestyrelsens møder.

3. De nærmere regler vedrørende EIT’s organer fremgår af EIT’s vedtægter, jf. bilaget til denne forordning.

Artikel 5

Opgaver

1. For at nå sit mål skal EIT:

a) fastlægge sine prioriterede områder

b) øge kendskabet til EIT blandt potentielle partnerorganisationer og tilskynde dem til deltagelse i sine aktiviteter

c) udvælge og udpege VIF’er inden for de prioriterede områder i overensstemmelse med artikel 7 og fastlægge deres rettigheder og forpligtelser i en aftale, give dem støtte af et passende omfang, anvende passende foranstaltninger til kvalitetskontrol, løbende overvåge og med jævne mellemrum evaluere deres aktiviteter og sikre en passende koordination mellem dem

d) mobilisere midler fra offentlige og private kilder og anvende sine ressourcer i overensstemmelse med denne forordning. EIT skal navnlig søge at tilvejebringe en betydelig og stigende andel af midlerne på sit budget fra private kilder og fra indtægter fra egne aktiviteter

e) fremme anerkendelse i medlemsstaterne af grader og eksamensbeviser, der tildeles af videregående uddannelsesinstitutioner, der er partnerorganisationer, og som kan betegnes som EIT-grader og -eksamensbeviser

f) fremme formidling af god praksis med hensyn til integration af vidensamfundets tre elementer, så der kan udvikles en fælles innovations- og videnoverførselskultur

g) søge at blive et organ i verdensklasse, der repræsenterer ekspertise inden for videregående uddannelser, forskning og innovation

h) sikre komplementaritet og synergi mellem EIT’s aktiviteter og andre fællesskabsprogrammer.

2. EIT bemyndiges til at oprette en fond (i det følgende benævnt »EIT-fonden«) med det specifikke formål at fremme og støtte EIT’s aktiviteter.

Artikel 6

VIF

1. VIF’er skal navnlig gennemføre:

a) innovationsaktiviteter og investeringer med europæisk merværdi, der fuldt ud integrerer dimensionerne videregående uddannelse og forskning med henblik på at opnå en kritisk masse og fremmer formidling og udnyttelse af resultaterne

b) innovationsbaseret frontlinjeforskning inden for områder af særlig økonomisk og samfundsmæssig interesse, der bygger på resultaterne af den europæiske og den nationale forskning, og som potentielt kan styrke Europas konkurrenceevne på internationalt plan

c) uddannelsesaktiviteter på master- og ph.d.-niveau i fag med potentiale til at opfylde fremtidige europæiske socioøkonomiske behov, som fremmer udvikling af innovationsrelaterede kvalifikationer, forbedring af ledelses- og iværksætterkvalifikationerne samt forskeres og studerendes mobilitet

d) formidling af bedste praksis inden for innovationssektoren med fokus på udvikling af samarbejde mellem videregående uddannelsesinstitutioner, forskningssektoren og erhvervslivet, herunder service- og finanssektoren.

2. VIF’erne skal have betydelig frihed til at fastlægge deres interne organisation og sammensætning samt med hensyn til detaljerne vedrørende deres dagsorden og arbejdsmetoder. VIF’erne skal navnlig tilstræbe at være åbne for nye medlemmer, når disse medlemmer tilfører partnerskabet merværdi.

3. Forholdet mellem EIT og det enkelte VIF baseres på en aftale.

Artikel 7

Udvælgelse af VIF’er

1. Et partnerskab udvælges og udpeges af EIT til at være et VIF på grundlag af en konkurrencepræget, åben og gennemsigtig procedure. EIT vedtager og offentliggør detaljerede kriterier for udvælgelsen af VIF’erne baseret på principperne om ekspertise og innovationsrelevans, og eksterne uafhængige eksperter medvirker i udvælgelsesprocessen.

2. I overensstemmelse med principperne i stk. 1 tages der i forbindelse med udvælgelsen af et VIF navnlig hensyn til:

a) partnerskabets nuværende og potentielle innovationskapacitet samt dets ekspertise inden for videregående uddannelse, forskning og innovation

b) partnerskabets evne til at nå målene i SID

c) partnerskabets evne til at sikre bæredygtig selvfinansiering på længere sigt, herunder et betydeligt og stadig større bidrag fra den private sektor, erhvervslivet og servicesektoren

d) deltagelse i partnerskaber af organisationer, der er aktive i videntrekanten af videregående uddannelse, forskning og innovation

e) dokumentation for en plan for forvaltning af de intellektuelle ejendomsrettigheder, som er hensigtsmæssig for den pågældende sektor og i overensstemmelse med EIT’s principper og retningslinjer for forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder hvordan der er taget hensyn til bidrag fra de forskellige partnerorganisationer

f) foranstaltninger til støtte for inddragelse af og samarbejde med den private sektor, herunder den finansielle sektor og navnlig SMV’er, samt oprettelse af nye virksomheder, spin-offs og SMV’er med henblik på kommerciel udnyttelse af resultaterne fra VIF’ernes aktiviteter

g) beredvillighed til at interagere med andre organisationer og netværk uden for VIF’er med henblik på at dele god praksis og ekspertise.

3. Minimumsbetingelsen for at oprette et VIF er deltagelse af mindst tre partnerorganisationer, der skal være etableret i mindst to forskellige medlemsstater. Alle disse partnerorganisationer skal være indbyrdes uafhængige, jf. artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1906/2006 af 18. december 2006 om regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i foranstaltninger under syvende rammeprogram og for formidling af forskningsresultater (2007-2013) (8).

4. Et VIF kan med bestyrelsens godkendelse omfatte partnerorganisationer fra tredjelande. Flertallet af de partnerorganisationer, der danner et VIF, skal være etableret i medlemsstaterne. I hvert enkelt VIF skal der indgå mindst én videregående uddannelsesinstitution og én privat virksomhed.

Artikel 8

Grader og eksamensbeviser

1. Grader og eksamensbeviser, som vedrører de videregående uddannelsesaktiviteter, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra c), tildeles af de deltagende videregående uddannelsesinstitutioner i henhold til nationale regler og akkrediteringsprocedurer. Aftalen mellem EIT og VIF’erne fastsætter, at disse grader og eksamensbeviser også kan betegnes som EIT-grader og -eksamensbeviser.

2. EIT opfordrer de deltagende videregående uddannelsesinstitutioner til:

a) at tildele fælles eller multiple grader og udstede eksamensbeviser, som afspejler VIF’ernes integrerede karakter. De kan dog også tildeles eller udstedes af en enkelt videregående uddannelsesinstitution

b) at tage hensyn til: i) fællesskabsforanstaltninger iværksat i henhold til traktatens artikel 149 og 150 ii) foranstaltninger iværksat i forbindelse med det europæiske område for videregående uddannelse.

Artikel 9

EIT’s uafhængighed og overensstemmelse med foranstaltninger, der gennemføres af Fællesskabet eller en medlemsstat eller på mellemstatsligt plan

1. EIT gennemfører sine aktiviteter uafhængigt af nationale myndigheder og eksternt pres.

2. EIT’s aktiviteter skal være i overensstemmelse med andre foranstaltninger og instrumenter, der skal implementeres på fællesskabsplan, navnlig inden for videregående uddannelse, forskning og innovation.

3. EIT tager endvidere passende hensyn til politikker og initiativer på regionalt, nationalt og mellemstatsligt plan med henblik på at anvende bedste praksis, veletablerede koncepter og eksisterende ressourcer.

Artikel 10

Forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder

1. EIT vedtager retningslinjer for forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, der bl.a. er baseret på forordning (EF) nr. 1906/2006.

2. På grundlag af disse retningslinjer indgår partnerorganisationerne i hvert VIF indbyrdes en aftale om forvaltningen og udnyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder, hvori det navnlig fastlægges, hvordan der skal tages hensyn til bidragene fra de forskellige partnerorganisationer, herunder fra SMV’erne.

Artikel 11

Retlig status

1. EIT er et fællesskabsorgan og har status som juridisk person. Det har i hver medlemsstat den mest vidtgående rets- og handleevne, som den nationale lovgivning tillægger juridiske personer. Det kan i særdeleshed erhverve og afhænde løsøre og fast ejendom og optræde som part i retssager.

2. Protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter gælder for EIT.

Artikel 12

Ansvar

1. EIT har eneansvaret for at opfylde sine forpligtelser.

2. For EIT’s ansvar i kontraktforhold gælder de relevante aftaleretlige bestemmelser og den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende kontrakt. Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsbestemmelse, der indgår i en af EIT indgået kontrakt.

3. For så vidt angår ansvar uden for kontrakt skal EIT i overensstemmelse med de almindelige retsprincipper, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldt af EIT eller af dets ansatte under udøvelsen af deres hverv.

Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende sådanne skadeserstatninger.

4. EIT’s udbetalinger som følge af et erstatningsansvar som omhandlet i stk. 2 og 3 samt omkostninger og udgifter i denne forbindelse anses for udgifter for EIT og dækkes af EIT’s ressourcer.

5. Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i sager anlagt mod EIT på de betingelser, der er fastsat i traktatens artikel 230 og 232.

Artikel 13

Åbenhed og aktindsigt

1. EIT påser, at der er en høj grad af åbenhed omkring udførelsen af dets aktiviteter. EIT skal bl.a. oprette et tilgængeligt, gratis websted med oplysninger om EIT’s og de enkelte VIF’ers aktiviteter.

2. EIT offentliggør sin forretningsorden, sine specifikke finansielle bestemmelser, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, og de detaljerede kriterier for udvælgelsen af VIF’erne, der er omhandlet i artikel 7, inden den første indkaldelse af forslag i forbindelse med udvælgelsen af de første VIF’er.

3. EIT offentliggør snarest sit løbende treårige arbejdsprogram og sin årlige aktivitetsrapport, jf. artikel 15.

4. Når EIT modtager fortrolige oplysninger med en velbegrundet anmodning om fortrolig behandling, videregiver det ikke sådanne oplysninger til tredjemand, jf. dog stk. 5 og 6.

5. Medlemmerne af EIT’s organer er underlagt den tavshedspligt, der er omhandlet i traktatens artikel 287.

De oplysninger, som EIT indsamler i overensstemmelse med denne forordning, er omfattet af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9).

6. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (10) finder anvendelse på dokumenter i EIT’s besiddelse. Bestyrelsen vedtager senest seks måneder efter EIT’s oprettelse nærmere bestemmelser vedrørende nævnte forordnings gennemførelse.

7. EIT’s officielle dokumenter og publikationer oversættes i overensstemmelse med forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (11). De oversættelsesopgaver, der er påkrævet, udføres af Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2965/1994 (12).

Artikel 14

Finansielle ressourcer

1. EIT finansieres ved hjælp af et bidrag fra Den Europæiske Unions almindelige budget inden for den finansieringsramme, der er fastsat i artikel 19, og andre private og offentlige kilder.

2. VIF’erne finansieres navnlig via følgende kilder:

a) bidrag fra virksomheder eller private organisationer, der udgør en betydelig finansieringskilde

b) bidrag fra Den Europæiske Unions almindelige budget

c) lovbestemte eller frivillige bidrag fra de deltagende stater, tredjelande eller disses offentlige myndigheder

d) testamentariske gaver, donationer og bidrag fra enkeltpersoner, institutioner, fonde eller andre nationale organer

e) indtægter fra VIF’ernes egne aktiviteter og royalties fra intellektuelle ejendomsrettigheder

f) indtægter fra EIT’s aktiviteter og resultater eller kapitaltilskud, herunder kapitaltilskud, der forvaltes af EIT-fonden

g) bidrag fra internationale organer eller institutioner

h) lån og bidrag fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB), herunder eventuelt ved anvendelse af finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF), i henhold til udvælgelseskriterierne og udvælgelsesproceduren.

Bidrag kan omfatte bidrag i naturalier.

3. Retningslinjerne for adgang til finansiering fra EIT fastsættes i de finansielle bestemmelser for EIT, jf. artikel 21, stk. 1.

4. Bidraget fra Den Europæiske Unions almindelige budget til VIF’ernes etablerings-, administrations- og koordineringsaktiviteter tilvejebringes fra den finansieringsramme, der er fastsat i artikel 19.

5. VIF’erne eller deres partnerorganisationer kan ansøge om støtte fra Fællesskabet, navnlig inden for rammerne af fællesskabsprogrammer og -finansiering i henhold til deres respektive regler og på lige fod med andre ansøgninger. Der gives ikke fællesskabsstøtte til aktiviteter, der allerede finansieres over Fællesskabets almindelige budget.

Artikel 15

Programmering og rapportering

EIT vedtager:

a) et løbende treårigt arbejdsprogram på basis af SID, når denne er vedtaget, med en redegørelse for de vigtigste prioriterede områder og planlagte initiativer, herunder et skøn over finansieringsbehovet og -kilderne. EIT sender arbejdsprogrammet til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til orientering

b) en aktivitetsrapport senest den 30. juni hvert år. Rapporten indeholder en redegørelse for de aktiviteter, EIT har gennemført det foregående kalenderår, en vurdering af resultaterne i forhold til målsætningerne og tidsplanen samt en redegørelse for risiciene ved de gennemførte foranstaltninger og for EIT’s anvendelse af ressourcerne og dets generelle drift.

Artikel 16

Overvågning og evaluering af EIT

1. EIT sikrer, at dets aktiviteter, herunder de aktiviteter, der forvaltes af VIF’erne, underkastes løbende og systematisk overvågning og regelmæssig uafhængig evaluering for at sikre resultater af højeste kvalitet, videnskabelig topkvalitet og den mest effektive udnyttelse af ressourcerne. Resultaterne af evalueringen offentliggøres.

2. Senest i juni 2011 og hvert femte år efter en ny finansiel rammes ikrafttræden forestår Kommissionen en evaluering af EIT. Denne baseres på en uafhængig ekstern evaluering og omfatter en undersøgelse af, hvordan EIT udfører sine opgaver. Den dækker alle EIT’s og VIF’ernes aktiviteter og vurderer merværdien ved EIT, indvirkningen, måleffektiviteten, bæredygtigheden, omkostningseffektiviteten og relevansen af de aktiviteter, der gennemføres, og af disses sammenhæng og/eller komplementaritet med eksisterende nationale politikker og med Fællesskabets politikker til støtte for videregående uddannelse, forskning og innovation. I evalueringen tages der hensyn til de synspunkter, som de berørte aktører på både europæisk og nationalt plan har tilkendegivet.

3. Kommissionen fremsender resultaterne af evalueringen sammen med sin egen udtalelse og, hvor det er relevant, eventuelle forslag til ændring af denne forordning til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Bestyrelsen tager i forbindelse med EIT’s programmer og aktiviteter et passende hensyn til resultaterne af evalueringerne.

Artikel 17

SID

1. Senest den 30. juni 2011 og derefter hvert syvende år udarbejder EIT et udkast til en syvårig SID og forelægger den for Kommissionen.

2. SID fastlægger EIT’s prioriterede områder på lang sigt, inklusive en vurdering af dagsordenens socioøkonomiske konsekvenser og dens evne til at skabe den størst mulige merværdi på innovationsområdet. SID tager hensyn til resultaterne af den overvågning og evaluering af EIT, der er omhandlet i artikel 16.

3. SID omfatter et overslag over de finansielle behov og kilder med henblik på EIT’s fremtidige drift, udvikling på lang sigt og finansiering. SID indeholder også en vejledende finansieringsplan for finansieringsrammens periode.

4. SID vedtages i overensstemmelse med traktatens artikel 157, stk. 3, af Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen.

Artikel 18

Indledende fase

1. Bestyrelsen forelægger udkastet til det første løbende treårige arbejdsprogram, jf. artikel 15, litra a), for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen senest 12 måneder efter sin nedsættelse. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen kan hver især rette en udtalelse til bestyrelsen om ethvert emne, der er omhandlet i udkastet inden for tre måneder fra den dato, hvor de har modtaget arbejdsprogrammet. Hvis en sådan udtalelse rettes til bestyrelsen, svarer bestyrelsen inden for en frist på tre måneder, idet den anfører eventuelle tilpasninger af sine prioriteringer og planlagte aktiviteter.

2. Inden for en frist på 18 måneder efter datoen for nedsættelsen af bestyrelsen udvælger og udpeger EIT to eller tre VIF’er i overensstemmelse med kriterierne og procedurerne i artikel 7.

3. Kommissionen forelægger forslaget til den første SID, udarbejdet på grundlag af udkastet fra EIT, for Europa-Parlamentet og Rådet inden udgangen af 2011.

Ud over det i artikel 17 omhandlede indhold, skal den første SID omfatte:

a) detaljerede specifikationer og kommissorium for EIT’s virksomhed

b) retningslinjerne for samarbejdet mellem bestyrelsen og VIF’erne

c) de nærmere regler for finansieringen af VIF’erne.

4. Efter vedtagelsen af den første SID i henhold til artikel 17, stk. 4, kan bestyrelsen udvælge og udpege yderligere VIF’er, jf. artikel 6 og 7.

Artikel 19

Budgetmæssige forpligtelser

Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne forordning i en periode på seks år, som løber fra den 1. januar 2008 til den 31. december 2013, fastsættes til 308,7 mio. EUR. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.

Artikel 20

Udarbejdelse og vedtagelse af årsbudgettet

1. EIT’s udgifter omfatter udgifter til personale, administration, infrastruktur og drift. Administrationsudgifterne holdes på et minimum.

2. Regnskabsåret svarer til kalenderåret.

3. Direktøren udarbejder et overslag over EIT’s indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår og forelægger det for bestyrelsen.

4. Indtægter og udgifter skal balancere.

5. Bestyrelsen vedtager udkastet til overslaget samt et udkast til stillingsfortegnelse og det foreløbige løbende treårige arbejdsprogram og fremsender disse til Kommissionen senest den 31. marts.

6. På grundlag af overslaget anfører Kommissionen i det foreløbige forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget de overslag, som den finder nødvendige i forbindelse med de tilskud, der skal ydes over det almindelige budget.

7. Budgetmyndigheden fastsætter bevillingerne i form af tilskud til EIT.

8. Bestyrelsen vedtager EIT’s budget, som bliver endeligt, når Den Europæiske Unions almindelige budget er endeligt vedtaget. Om nødvendigt tilpasses det i overensstemmelse hermed.

9. Bestyrelsen underretter hurtigst muligt budgetmyndigheden om alle projekter, som den agter at gennemføre, og som kan få betydelige finansielle følgevirkninger for finansieringen af EIT’s budget, navnlig projekter vedrørende fast ejendom, såsom leje eller erhvervelse af ejendomme. Bestyrelsen underretter Kommissionen herom.

10. Enhver betydelig ændring af budgettet foretages efter samme procedure.

Artikel 21

Gennemførelse af og kontrol med budgettet

1. EIT vedtager sine finansielle bestemmelser i overensstemmelse med artikel 185, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002. De må kun afvige fra forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002, hvis det er nødvendigt på grund af særlige forhold, der karakteriserer EIT’s drift, og Kommissionen på forhånd giver sit samtykke. Der tages passende hensyn til behovet for tilstrækkelig driftsmæssig fleksibilitet til at sætte EIT i stand til at nå sine mål og tiltrække og fastholde partnere fra den private sektor.

2. Direktøren gennemfører EIT’s budget.

3. EIT’s årsregnskab konsolideres med Kommissionens årsregnskab.

4. Europa-Parlamentet meddeler efter henstilling fra Rådet senest den 30. april i år n + 2 EIT’s direktør decharge for gennemførelsen af EIT’s budget for år n og meddeler ligeledes bestyrelsen decharge for EIT-fonden for år n.

Artikel 22

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Med henblik på at bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter finder Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (13), fuldt ud anvendelse på EIT.

2. EIT tiltræder den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (14). Bestyrelsen formaliserer denne tiltrædelse og vedtager de bestemmelser, der er nødvendige for at lette gennemførelsen af OLAF’s interne undersøgelser.

3. Alle EIT’s afgørelser og alle kontrakter, det indgår, fastsætter udtrykkelig, at OLAF og Revisionsretten kan foretage undersøgelser på stedet af dokumenter hos alle kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget midler fra Fællesskabet, også i de endelige modtageres lokaler.

4. De bestemmelser, der er fastsat i stk. 1, 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse på EIT-fonden.

Artikel 23

Vedtægter

EIT’s vedtægter, jf. bilaget, vedtages hermed.

Artikel 24

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2008. På Europa-Parlamentets vegne H.-G. PÖTTERING Formand På Rådets vegne J. LENARČIČ Formand

(1) EUT C 161 af 13.7.2007, s. 28.

(2) EUT C 146 af 30.6.2007, s. 27.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 26.9.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets fælles holdning af 21.1.2008 (EUT C 52 E af 26.2.2008, s. 7) og Europa-Parlamentets holdning af 11.3.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(4) EUT L 255 af 30.9.2005, s. 22. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1430/2007 (EUT L 320 af 6.12.2007, s. 3).

(5) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1525/2007 (EUT L 343 af 27.12.2007, s. 9).

(6) EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2008/29/EF (EUT L 6 af 10.1.2008, s. 7).

(7) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

(8) EUT L 391 af 30.12.2006, s. 1.

(9) EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

(10) EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

(11) EFT 17 af 6.10.1958, s. 385/58. Den danske specialudgave: serie I kapitel 1952-1958, s. 59. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1791/2006 (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 1).

(12) EFT L 314 af 7.12.1994, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1645/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 13).

(13) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(14) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 15.