Kommissionens forordning (EF) nr. 1497/2001

af 20. juli 2001

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine, om godtagelse af tilsagn afgivet af den eksporterende producent i Bulgarien og om afslutning af proceduren vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Egypten og Polen

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 7,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Undersøgelser vedrørende andre lande

(1) I marts 2000 indledte Kommissionen en fornyet undersøgelse(3) af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 477/95(4) på importen af urinstof med oprindelse i Den Russiske Føderation (Rusland), i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/94 (grundforordningen). Denne fornyede undersøgelse førte til, at der ved Rådets forordning (EF) nr. 901/2001(5) blev indført en endelig antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Rusland.

2. Nuværende undersøgelse

Indledning

(2) Den 6. september 2000 indgav European Fertiliser Manufacturers Association (EFMA) en klage på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 80 %, af den samlede urinstofproduktion i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Den 21. oktober 2000 offentliggjorde Kommissionen derfor en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(6) (indledningsmeddelelsen) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af urea (urinstof) med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Libyen, Litauen, Polen, Rumænien og Ukraine.

Undersøgelse

(4) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, importører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for de pågældende eksportlande og de klagende EF-producenter om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lej-lighed til at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(5) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 13 EF-producenter, alle de eksportører/producenter, importører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt til alle de parter, der havde givet sig til kende inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget besvarelser fra ni EF-producenter, 17 eksporterende producenter, ti importører og syv brugere af urinstof.

Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig fastlæggelse af dumping, skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:

Producenter i Fællesskabet

- Agrolinz Melamin GmbH, Linz

- Grande Paroisse SA, Paris

- Hydro Agri Brunsbüttel, Brunsbüttel

- Hydro Agri Sluiskil BV, Sluiskil

- Hydro Agri Italia, Milano

- SKW Stickstoffwerke Piesteritz BV, Wittenberg

Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet

- Helm Düngemittel GmbH, Hamburg

- Unifert France, Sête

- Usborne Fertiliser Ltd, Southampton

Brugere i Fællesskabet

- National Farmers' Union of England and Wales, London

- Framlingham Farmers Ltd, Framlingham

- Neste Chemicals - Sadepan Chimica srl, Helsinki

Eksporterende producenter

Bulgarien

- Chimco AD, Vratza, og dets forretningsmæssigt forbundne selskab Chimco Trade, Varna

Kroatien

- Petrokemija d.d., Kutina

Egypten

- El-Delta Company for Fertilisers and Chemical Industries (Asmeda), El Mansura

- Abu Qir Fertilisers and Chemical Industries, Alexandria

Estland

- JSC Nitrofert, Kothla Jarve

Litauen

- Joint Stock Company Achema, Jonava og dets forretningsmæssigt forbundne selskab Joint Stock Company Agrochema, Jonava

Libyen

- National Oil Corporation og dets forretningsmæssigt forbundne selskab Sirte Oil Company, Tripoli og Marsa-el-Brega

Polen

- Zaklady Chemiczne "Police", Police

Ræmenien

- S.C. Amonil SA, Slobozia

- Petrom SA Sucursala Doljchim Craiova, Craiova

- Sofert SA, Bacau

Ukraine

- Open Joint Stock Company Concern Stirol, Gorlovka

- Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy

- Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzhinsk(7)

Forretningsmæssigt forbundne importører

- Chempetrol Overseas Ltd, Malta

Producenter i referencelandet (USA)

- Terra Industries Inc., Sioux City.

(6) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 1999 til 30. juni 2000 (undersøgelsesperioden). Kommissionens undersøgelse af den udvikling, der blev lagt til grund for skadesvurderingen, omfattede perioden fra 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden (den betragtede periode).

(7) Flere parter gjorde indvendinger mod datoerne for undersøgelsesperioden. Nogle af disse parter hævdede, at eksportpriserne steg kort tid efter udgangen af den undersøgelsesperiode, som Kommissionen havde fastlagt, og at perioden på 12 måneder derfor burde vare til og med september 2000. Andre parter mente, at en undersøgelsesperiode på 18 måneder fra og med januar 1999 ville være mere repræsentativ.

(8) Disse bemærkninger måtte afvises. Kommissionen skulle i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i grundforordningen sørge for at vælge den undersøgelsesperiode, der ville føre til de mest repræsentative undersøgelsesresultater. I den forbindelse blev produktionsåret i Fællesskabet anset for at være det mest hensigtsmæssige valg i forhold til andre perioder, fordi salget af urinstof i Fællesskabet er betinget af denne periode, og en række interne rapporteringssystemer er tilpasset hertil. Det konkluderedes derfor, at en undersøgelsesperiode baseret på produktionsåret ville give de mest pålidelige og relevante resultater vedrørende skadelig dumping og Fællesskabets interesser.

3. Den pågældende vare og samme vare

Den pågældende vare

(9) Den vare, som er omfattet af denne procedure, dvs. urinstof, fremstilles hovedsagelig af en kombination af ammoniak og carbondioxid. Det almindelige råmateriale til at fremstille både ammoniak og carbondioxid er naturgas. De kan imidlertid også fremstilles af såkaldt krakket olie, der er et biprodukt fra jordolieproduktion. Urinstof kan have flydende eller fast form.

(10) Urinstof i fast form foreligger i pilleform og i granulatform. Sidstnævnte er som regel større og hårdere end pilleformen. Urinstof i fast form kan benyttes til både landbrugsmæssige og industrielle formål. Urinstof af landbrugskvalitet kan benyttes enten som gødningsstof, der spredes på jorden, eller som tilsætningsstof i dyrefoder. Urinstof af industriel kvalitet er et råmateriale til fremstilling af visse former for lim og harpikser. Urinstof i flydende form kan benyttes både som gødningsstof og til industrielle formål.

(11) Alle urinstofkvaliteter har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber, og det er kun det sidste produktionstrin, der afgør, om der fremstilles piller, granulat eller opløsning. Det blev også konstateret, at urinstoffets form ikke nødvendigvis er afgørende for dets anvendelse. De kan derfor anses for at være en og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse. Den pågældende vare henhører under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90.

Samme vare

(12) Det fastslås foreløbigt, at den vare, der fremstilles i de pågældende lande og eksporteres til Fællesskabet, i enhver henseende er magen til den vare, der sælges på hjemmemarkederne i eksportlandene, og til den vare, der fremstilles af EF-producenter og sælges på markedet i Fællesskabet. Det samme gælder for den vare, som fremstilles og sælges i USA, der anvendtes som et tredjeland med markedsøkonomi for Belarus og Ukraine. Alle disse produkter blev derfor anset for at være identiske, jf. artikel l, stk. 4, i grundforordningen.

B. DUMPING

(13) Otte af de lande, der er omfattet af denne procedure, er lande med markedsøkonomi, nemlig Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Libyen, Litauen, Polen og Rumænien. Med hensyn til de to sidste lande anses Belarus ikke for at være et land med markedsøkonomi, mens den normale værdi for Ukraine vil blive fastsat på samme måde som i lande med markedsøkonomi, forudsat at betingelserne i artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i grundforordningen er opfyldt. Derfor bliver landene med markedsøkonomi på den ene side og Belarus og Ukraine på den anden side betragtet særskilt.

LANDE MED MARKEDSØKONOMI

1. Generel metode

(14) Den generelle metode, der beskrives nedenfor, er blevet anvendt for alle eksportlandene med markedsøkonomi og for de eksporterende producenter i Ukraine, der opfyldte betingelserne for markedsøkonomisk status. Fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping omfatter derfor kun, hvad der er specifikt for hvert af de pågældende eksportlande.

Normal værdi

(15) For så vidt angår fastsættelsen af den normale værdi fastslog Kommissionen først for hver enkelt eksporterende producent, om selskabets samlede hjemmemarkedssalg af urinstof var repræsentativt i forhold til dets samlede eksportsalg til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev hjemmemarkedssalget anset for repræsentativt, hvis den mængde, som hver eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet, udgjorde mindst 5 % af det pågældende selskabs samlede eksportsalg til Fællesskabet.

(16) Kommissionen identificerede efterfølgende de urinstofkvaliteter, der solgtes på hjemmemarkedet af selskaber med et repræsentativt hjemmemarkedssalg, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.

(17) For hver kvalitet, der solgtes af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet og fandtes at være direkte sammenlignelig med den kvalitet, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastsat, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget af en bestemt urinstofkvalitet blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende kvalitet, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde af den sammenlignelige urinstofkvalitet, der eksporteredes til Fællesskabet.

(18) Det blev også undersøgt, om hjemmemarkedssalget af hver kvalitet kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg af den pågældende kvalitet til uafhængige kunder. I tilfælde, hvor mængden af urinstof, der solgtes til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende kvalitet svarede til eller lå over produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemnemarkedet i undersøgelsesperioden, uanset om disse salg havde været fortjenstgivende eller ej. I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af urinstof udgjorde mindre end 80 %, men 10 % eller derover af det samlede salg, baseredes den normale værdi på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne for det fortjenstgivende salg.

(19) I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst type urinstofkvalitet udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg, fandt Kommissionen, at denne bestemte kvalitet solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne give et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(20) Hvis hjemmemarkedsprisen for en bestemt kvalitet, der solgtes af en eksporterende producent, ikke kunne benyttes til at fastsætte den normale værdi, måtte der anvendes en anden metode. I så fald anvendte Kommissionen de priser, som en anden producent tog for den pågældende vare på hjemmemarkedet. I de tilfælde, hvor dette ikke var muligt, og der ikke fandtes nogen anden rimelig metode, blev der anvendt en beregnet normal værdi.

(21) I alle de tilfælde, hvor der anvendtes en beregnet normal værdi, blev den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen beregnet på grundlag af produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig margen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA & G) samt fortjeneste. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen, om de SA & G og den fortjeneste, som hver af de pågældende producerende eksportører havde haft på hjemmemarkedet, kunne anses for at udgøre pålidelige oplysninger.

(22) Faktiske SA & G på hjemmemarkedet blev anset for pålidelige, hvis det pågældende selskabs hjemmemarkedssalg kunne anses for repræsentativt. Den indenlandske fortjenstmargen blev fastsat på grundlag af hjemmemarkedssalget i normal handel. I alle de tilfælde, hvor disse betingelser ikke var opfyldt, anvendte Kommissionen SA & G og fortjeneste for andre producenter på eksportlandets hjemmemarked i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen. I tilfælde, hvor dette ikke var muligt eller hensigtsmæssigt, blev det faktiske beløb for samme generelle varekategori lagt til grund for beregningen af den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen. Endelig blev SA & G og fortjenstmargenen i alle andre tilfælde foreløbigt baseret på det vejede gennemsnit for de andre samarbejdsvillige eksporterende producenter i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra c), i grund forordningen.

(23) Interesserede parter opfordres særligt til at fremsætte bemærkninger til fastsættelsen af fortjenstmargenen og SA & G på grundlag af artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen.

Eksportpris

(24) I alle tilfælde, hvor urinstof eksporteredes til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

(25) Hvis eksportsalget havde fundet sted gennem en forretningsmæssigt forbundet importør, beregnedes eksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, dvs. på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg, samt for fortjeneste med henblik på at fastsætte en realistisk eksportpris. Fortjenstmargenen blev foreløbigt fastsat på grundlag af de tilgængelige oplysninger fra samarbejdsvillige, ikke-forretningsmæssigt forbundne eksportører.

Sammenligning

(26) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget passende justeringer i alle de tilfælde, hvor de ansås for at være rimelige, korrekte og veldokumenterede.

Dumpingmargen for de undersøgte selskaber

(27) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev der for hver eksporterende producent foretaget en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver kvalitet og den tilsvarende vejede gennemsnitlige eksportpris. I tilfælde, hvor der forelå et prismønster, som var meget forskelligt for forskellige regioner, kunder eller perioder, og hvor metoden til at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi med den vejede gennemsnitlige eksportpris ikke afspejlede dumpingens fulde omfang, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi imidlertid sammenlignet med priserne for de individuelle eksporttransaktioner.

Restdumpingmargen

(28) For ikke-samarbejdsvillige selskaber blev der i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen fastsat en restdumpingmargen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.

(29) For lande med et samarbejdsniveau, som lå tæt på oplysningerne fra Eurostat, dvs. hvor der ikke var nogen grund til antage, at en eksporterende producent undlod at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, blev det besluttet at fastsætte restdumpingmargenen på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab med den højeste dumpingmargen for at sikre, at eventuelle foranstaltninger var effektive.

(30) For lande med et lavt samarbejdsniveau fastsattes restdumpingmargenen på grundlag af den højeste dumpingmargen, der var konstateret for eksportsalg, der fandt sted i repræsentative mængder til Fællesskabet. Denne fremgangsmåde blev også anset for nødvendig for ikke at belønne manglende samarbejde, og fordi der ikke var noget, der tydede på, at en ikke-samarbejdsvillig part havde solgt den pågældende vare til lavere dumpingpriser.

2. Bulgarien

(31) Den eneste kendte eksportende producent besvarede spørgeskemaet. Denne besvarelse omfattede oplysninger om hjemmemarkedssalget for et forretningsmæssigt forbundet selskab. Der blev også modtaget en besvarelse fra et andet forretningsmæssigt forbundet selskab, der solgte den pågældende vare på hjemme- og eksportmarkedet i to måneder af undersøgelsesperioden. Dette selskab købte den vigtigste råvare (gas) og solgte den færdige vare (urinstof) efter at have betalt en forarbejdningsafgift til producenten. Et selskab i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent, besvarede bilaget til spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne selskaber.

Normal værdi

(32) Den normale værdi blev beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen for den kvalitet af den pågældende vare, der solgtes til Fællesskabet.

(33) Den eksporterende producent hævdede, at en række afbrydelser af gasforsyningen, og derved af urinstofproduktionen, i undersøgelsesperioden havde skabt store udsving i produktionsomkostningerne. På grund af disse udsving kan Kommissionen ikke med rimelighed fastlægge det salg, der har fundet sted i normal handel. Derfor bør dette salg fastlægges på en månedlig basis.

(34) Udsving i omkostninger og priser er næsten uundgåelige inden for enhver erhvervsgren. For at kunne tage hensyn til disse udsving med henblik på at fastslå, hvilke salgstransaktioner der fandt sted i normal handel, har Kommissionen konsekvent sammenlignet individuelle hjemmemarkedspriser med de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden. Kommissionen finder ikke, at den særlige situation for det selskab, der fremsatte anmodningen, berettiger, at den metode, som er benyttet for alle selskaber, der er berørt af den aktuelle procedure, fraviges, for så vidt som den manglende forsyning af råmaterialer i en del af undersøgelsesperioden fuldt ud kunne tilskrives selskabet. Kommissionen fandt derfor, at der ved beregningen af den normale værdi burde tages hensyn til enhver påvirkning af omkostningerne.

(35) Det skal erindres, at den eksporterende producents salg på det bulgarske hjemmemarked fandt sted gennem to salgsselskaber. På baggrund af opgavefordelingen mellem den eksporterende producent og salgsselskaberne ansås det for nødvendigt at fastsætte den normale værdi på grundlag af de priser, der betaltes i normal handel af uafhængige kunder i Bulgarien.

(36) Da der ikke var noget fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet, blev den normale værdi imidlertid beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de produktionsomkostninger og SA & G-omkostninger for hjemmemarkedssalget, som de pågældende selskaber havde indberettet. Da der ikke fandtes noget andet grundlag, blev fortjenstmargenen foreløbigt fastsat på grundlag af den vejede gennemsnitlige fortjeneste for andre eksporterende producenter, der samarbejdede i forbindelse med denne procedure, jf. artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen (se betragtning 21 og 22).

Eksportpris

(37) Eksportprisen for salg, der fandt sted direkte til en uafhængig kunde i Fællesskabet, blev fastsat i henhold til artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, mens eksportprisen for salg, der fandt sted gennem den eksporterende producents forretningsmæssigt forbundne importør, dvs. 80 % af det samlede eksportsalg til Fællesskabet, blev beregnet i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

Sammenligning

(38) Der blev foretaget justeringer for indenlandske transportomkostninger, speditionsgebyrer samt emballerings- og kreditomkostninger.

Dumpingmargen

(39) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til den samarbejdsvillige eksporterende producent. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør den foreløbige dumpingmargen følgende:

>TABELPOSITION>

(40) Det konstateredes, at der var stor samarbejdsvilje i Bulgarien, og den foreløbige restdumpingmargen fastsattes på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab, dvs. 131,3 %.

3. Kroatien

(41) Den eneste kendte eksportende producent besvarede spørgeskemaet. To selskaber i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundne med den eksporterende producent, besvarede bilaget til spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne selskaber.

Normal værdi

(42) Den normale værdi blev fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne for den kvalitet af den pågældende vare, der eksporteredes til Fællesskabet.

Eksportpris

(43) Da hele eksportsalget til Fællesskabet i undersøgelsesperioden fandt sted gennem to forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet, blev eksportprisen beregnet i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

Sammenligning

(44) Der blev foretaget justeringer for forskelle i indenlandske transportomkostninger, håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne omkostninger samt emballerings- og kreditomkostninger.

Dumpingmargen

(45) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til den samarbejdsvillige eksporterende producent. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør den foreløbige dumpingmargen følgende:

>TABELPOSITION>

(46) Der var stor samarbejdsvilje i Kroatien, og den foreløbige restdumpingmargen fastsattes på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab, dvs. 72,9 %.

4. Egypten

(47) To eksporterende producenter besvarede spørgeskemaet.

Normal værdi

(48) Den normale værdi blev fastsat på grundlag af salgspriserne på hjemmemarkedet.

Eksportpris

(49) Da hele eksportsalget fandt sted direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

Sammenligning

(50) Der blev foretaget justeringer for forskelle i bankgebyrer, rabatter, emballerings-, håndterings-, laste- og transportomkostninger samt forsikrings- og kreditomkostninger.

(51) Et selskab hævdede, at der burde foretages en justering for en opsat rabat. Denne justering kunne ikke bevilges, da der ikke var bevis for, at denne rabat rent faktisk blev anvendt.

Dumpingmargen

(52) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til begge samarbejdsvillige eksporterende producenter. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

(53) Der var stor samarbejdsvilje i Egypten, og den foreløbige restdumpingmargen fastsattes på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab, der havde den højeste dumpingmargen, dvs. 26,4 %.

5. Estland

(54) Den eneste kendte eksportende producent i Estland besvarede spørgeskemaet. Det fremgik imidlertid af en sammenligning mellem det indberettede salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter i Fællesskabet og oplysninger fra Eurostat, at samarbejdsviljen var usædvanlig lav, dvs. 2,7 %. Grunden hertil er, at det estiske selskab ikke havde indberettet det eksportsalg af urinstof, der fandt sted gennem uafhængige forhandlere.

Normal værdi

(55) Den eksporterende producents hjemmemarkedssalg af urinstof var ikke repræsentativt i forhold til selskabets eksport af urinstof til Fællesskabet, og hjemmemarkedspriserne kunne derfor ikke lægges til grund for den normale værdi. Da der ikke var andre urinstofproducenter i Estland, kunne den normale værdi ikke fastsættes på grundlag af andre sælgeres eller producenters priser.

(56) Derfor blev den normale værdi beregnet. Selskabets egne SA & G-udgifter anvendtes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen. Da der ikke fandtes noget andet rimeligt grundlag, blev den pågældende eksporterende producents SA & G-udgifter og fortjeneste i forbindelse med produktion og salg af den samme generelle varekategori, dvs. gødningsstoffer, i Estland anvendt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen (jf. betragtning 22 og 23).

Eksportpris

(57) Da det eksportsalg til Fællesskabet, som selskabet havde indberettet, forekom direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportpriserne på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

(58) Som nævnt i betragtning 54 påstår selskabet, at det er den eneste urinstofproducent i Estland. Derfor har Kommissionen foreløbigt besluttet at anvende artikel 18 i grundforordningen på det eksportsalg, der ikke blev indberettet, hvilket ifølge Eurostat udgjorde 97,3 % af den samlede eksport. Eksportprisen for denne ikke-indberettede mængde blev fastsat på grundlag af prisen på eksportsalget med den højeste dumpingmargen, der fandt sted i repræsentative mængder til Fællesskabet i forhold til selskabets indberettede eksportsalg.

Sammenligning

(59) Der blev foretaget justeringer for forskelle i bankgebyrer, håndterings-, laste- og transportomkostninger samt forsikrings- og kreditomkostninger.

Dumpingmargen

(60) Eksportprismønsteret for Estland var meget forskelligt for de forskellige regioner. Det fremgik således af undersøgelsen, at dumpingpriserne i visse medlemsstater udlignedes af højere eksportpriser i andre medlemsstater. Sammenligningen af den vejede gennemsnitlige normale værdi med den vejede gennemsnitlige eksportpris blev derfor ikke anset for at vise dumpingens fulde omfang. Af den grund blev den vejede gennemsnitlige normale værdi sammenlignet med priserne for de individuelle eksporttransaktioner.

(61) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til den samarbejdsvillige eksporterende producent. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør den foreløbige dumpingmargen følgende:

>TABELPOSITION>

(62) Den foreløbige restdumpingmargen blev fastsat på samme niveau som for den eksporterende producent, dvs. 34,3 %.

6. Libyen

(63) Den eneste eksporterende producent var først indstillet på at samarbejde, men nægtede siden at give adgang til dele af vigtige oplysninger, som havde afgørende betydning for kontrollen af besvarelsen, især med hensyn til salgspriser på hjemmemarkedet og produktionsomkostninger for den pågældende vare. Derfor måtte Kommissionen beregne den foreløbige dumpingmargen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til artikel 18 i grundforordningen.

Normal værdi

(64) Det var ikke muligt at afstemme de indberettede tal for hjemmemarkedssalget i undersøgelsesperioden med reviderede regnskaber eller andre regnskabsbilag, da selskabet ikke ville udlevere disse dokumenter ved kontrolbesøget på stedet. Derfor var det ikke muligt at fastslå med sikkerhed, om tallene for hjemmemarkedssalget var korrekte og fuldstændige, og de indberettede oplysninger kunne ikke benyttes som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(65) Kommissionen blev også nægtet adgang til vigtige regnskabsbilag vedrørende produktionsomkostningerne for urinstof, der solgtes på hjemmemarkedet, og derfor kunne det ikke fastslås med sikkerhed, om de indberettede produktionsomkostninger var korrekte og fuldstændige. Dette gjaldt især for omkostningerne til råmaterialer og selskabets SA & G-udgifter.

(66) Kommissionen gjorde derfor brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætte den normale værdi i henhold til artikel 18 i grundforordningen, jf. ovenfor. I den forbindelse fandt Kommissionen, at det var mest hensigtsmæssigt at basere beregningerne på oplysningerne i klagen, da der ikke fandtes andre tilgængelige oplysninger for landet.

Eksportpris

(67) Med hensyn til fastsættelsen af eksportprisen indgav selskabet oplysninger, der kunne efterprøves på tilfredsstillende vis. Kommissionen kunne således anvende selskabets egne eksportpriser til at beregne dumpingmargenen.

(68) Cirka halvdelen af eksportsalget fandt sted direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, og derfor fastsattes eksportprisen for disse transaktioner i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales.

(69) Resten af eksportsalget til Fællesskabet skete gennem et forretningsmæssigt forbundet selskab, og eksportpriserne for dette salg måtte derfor beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

(70) En lille del af salget gennem det forretningsmæssigt forbundne selskab blev efterfølgende distribueret gennem et andet forretningsmæssigt forbundet selskab i Fællesskabet. Dette salg udgjorde imidlertid kun en marginal del af det libyske selskabs samlede eksportmængde til Fællesskabet, og det ville ikke have ændret det samlede resultat af beregningerne, hvis det var blevet medtaget. Der blev derfor set bort fra dette salg.

(71) Endvidere måtte der i beregningerne ses bort fra salg af ikke-libysk oprindelse, som det forretningsmæssige forbundne selskab havde haft til den første uafhængige kunde i Fællesskabet, og som selskabet fejlagtigt havde indberettet.

(72) Visse af de SA & G-omkostninger, som det forretningsmæssigt forbundne selskab havde indberettet, måtte korrigeres på grundlag af resultaterne fra kontrolbesøget.

Sammenligning

(73) Der blev foretaget justeringer for forskelle i emballerings-, håndterings- og lasteomkostninger, søtransportomkostninger, forsikrings- og inspektionsomkostninger samt kreditomkostninger.

(74) Selskabet påstod, at visse kreditomkostninger også påløb på hjemmemarkedet, men fremlagde modstridende oplysninger i den forbindelse. Det fremgik af undersøgelsen, at der ikke var aftalt betalingsbetingelser med kunden på hjemmemarkedet, inden salget fandt sted, og der er derfor ikke foretaget nogen justering i den forbindelse.

Dumpingmargen

(75) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til den samarbejdsvillige eksporterende producent. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør den foreløbige dumpingmargen følgende:

>TABELPOSITION>

(76) Den samarbejdsvillige eksporterende producents eksportmængde blev sammenlignet med eksporttal fra Eurostat, og de blev konstateret at stemme overens. Da den libyske eksporterende producent tegnede sig for det samlede eksportsalg ifølge Eurostat, blev den foreløbige restdumpingmargenen fastsat på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab, dvs. 51,4 %.

7. Litauen

(77) Et selskab besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter. Denne besvarelse omfattede oplysninger om hjemmemarkedssalget for et forretningsmæssigt forbundet selskab. Et selskab i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent, besvarede også spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne selskaber.

Normal værdi

(78) Den eksporterende producents hjemmemarkedssalg af urinstof var ikke repræsentativt i forhold til selskabets eksport af urinstof til Fællesskabet, og hjemmemarkedspriserne kunne derfor ikke lægges til grund for den normale værdi. Da der ikke var andre urinstofproducenter i Litauen, kunne den normale værdi ikke fastsættes på grundlag af andre sælgeres eller producenters priser.

(79) Derfor blev den normale værdi beregnet. Da der ikke fandtes noget andet rimeligt grundlag, blev den pågældende eksporterende producents SA & G-udgifter og fortjeneste for produktion og salg af den samme generelle varekategori, dvs. andre gødningsstoffer, i Litauen anvendt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen.

Eksportpris

(80) Næsten hele eksportsalget fandt sted direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen for salg, der fandt sted gennem et forretningsmæssigt forbundet selskab, udgjorde mindre end 5 % af den eksporterende producents samlede eksportsalg. Dennes eksportpris måtte beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

Sammenligning

(81) Der blev indrømmet justeringer for forskelle i emballerings-, transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger.

(82) Der blev fremsat ønske om en justering af den normale værdi på grundlag af salget af urinstof, som ikke vare repræsentativt. De oplysninger, der var fremlagt om hjemmemarkedssalget for den samme generelle varekategori, hvoraf SA & G-udgifterne og fortjenesten blev anvendt til at beregne den normale værdi, tydede ikke på, at det var berettiget med en justering.

Dumpingmargen

(83) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til den samarbejdsvillige eksporterende producent. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør den foreløbige dumpingmargen følgende:

>TABELPOSITION>

(84) Da der var stor samarbejdsvilje i Litauen, blev den foreløbige restdumpingmargen fastsat på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab, dvs. 9,4 %.

8. Polen

(85) En enkelt eksporterende producent besvarede spørgeskemaet.

Normal værdi

(86) Den normale værdi blev beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Selskabets egne SA & G-udgifter blev anvendt i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen. Da der ikke fandtes noget andet rimeligt grundlag, blev den pågældende eksporterende producents fortjeneste for produktion og salg af den samme generelle varekategori, dvs. andre gødningsstoffer, anvendt til at fastsætte fortjenstmargenen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen.

Eksportpris

(87) Da hele eksportsalget til Fællesskabet fandt sted direkte til uafhængige kunder, blev den eksportpris, der var betalt eller skulle betales, anvendt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

Sammenligning

(88) Der blev foretaget justeringer for forskelle i indenlandske transportomkostninger, søtransport- og EF-transportomkostninger, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, emballeringsomkostninger, kreditomkostninger, provision og andre faktorer.

Dumpingmargen

(89) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til den samarbejdsvillige eksporterende producent. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør den foreløbige dumpingmargen følgende:

>TABELPOSITION>

(90) Der var stor samarbejdsvilje i Polen, og den foreløbige restdumpingmargen fastsattes på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab, dvs. 31,0 %.

9. Rumænien

(91) Tre selskaber besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter. Et rumænsk selskab, der var forretningsmæssigt forbundet med en af de eksporterende producenter, besvarede Kommissionens spørgeskema og indgav oplysninger om salg på hjemme- og fællesskabsmarkedet. To andre selskaber i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med en af de eksporterende producenter, besvarede også spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne importører.

Normal værdi

(92) Den normale værdi blev fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

Eksportpris

(93) Eksportprisen for det salg, der fandt sted direkte til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet, blev fastsat i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales. Cirka 25 % af det samlede eksportsalg til Fællesskabet fandt sted gennem forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet. Eksportprisen for dette salg blev derfor beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.

Sammenligning

(94) Der blev foretaget justeringer for forskelle i indenlandske fragtomkostninger, emballerings-, håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne omkostninger samt kreditomkostninger og provision.

Dumpingmargen

(95) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, at der forekom dumping med hensyn til hver af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

(96) Da der var stor samarbejdsvilje, fastsattes den foreløbige restdumpingmargen på samme niveau som for det samarbejdsvillige selskab, der havde den højeste dumpingmargen, dvs. 47,0 %.

BELARUS OG UKRAINE

1. Referenceland

(97) I henhold til artikel 2, stk. 7, i grundforordningen skal den normale værdi for lande uden markedsøkonomi og selskaber, der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk status, fastsættes på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et tredjeland med markedsøkonomi (referencelandet).

(98) I meddelelsen om indledningen af denne procedure angav Kommissionen, at den havde til hensigt at benytte Slovakiet som et egnet referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi for Belarus og Ukraine.

(99) De eksporterende producenter i Belarus og Ukraine, Belarus's repræsentation ved Den Europæiske Union og en sammenslutning af importører (EFIA) gjorde indsigelser mod dette forslag. Hovedargumenterne mod Slovakiet var forskelle i adgangen til råmaterialer, forskelle i produktionsprocessen og et andet produktionsniveau end i de lande uden markedsøkonomi, der er omfattet af denne procedure, byttehandelens og likviditetsproblemernes indvirkning på salgspriserne på hjemmemarkedet og beskyttelsen af det slovakiske marked gennem importtold. De pågældende interesserede parter foreslog i stedet Litauen som et egnet referenceland.

(100) Det fremgik af undersøgelsen, at Litauen ikke havde et tilstrækkeligt konkurrencepræget hjemmemarked for den pågældende vare. Der var faktisk kun en enkelt producent, og markedet var desuden beskyttet med importtold over for import fra Rusland.

(101) Kommissionen anerkender, at Slovakiet blev anset for det mest egnede referenceland i en tidligere fornyet undersøgelse vedrørende de endelige antidumpingforanstaltninger på importen af urinstof med oprindelse i Rusland. Da der ikke var andre valgmuligheder, blev Slovakiet benyttet som referenceland. Det ville derfor være et rimeligt valg af referenceland i denne procedure.

(102) Ikke desto mindre besluttede Kommissionen at undersøge alle valgmuligheder grundigt i forbindelse med denne procedure og sendte derfor en anmodning om oplysninger om salgs- og markedsforhold til producenter af den pågældende vare i otte lande med markedsøkonomi, der er omfattet af denne procedure, og til kendte producenter i andre lande med markedsøkonomi. Der blev modtaget besvarelser fra producenter i alle otte lande med markedsøkonomi, der er omfattet af proceduren, fra en producent i Australien og fra en producent i USA.

(103) Det fremgik af en gennemgang af disse besvarelser, at USA var det mest egnede referenceland. USA havde et stærkt konkurrencepræget marked for den pågældende vare med mere end ti producenter, et stort antal endelige brugere og en betydelig import fra tredjelande. Selv om der var indført antidumpingtold på importen af den pågældende vare fra det tidligere Sovjetunionen, forekom der stadig en betydelig import af urinstof fra andre lande.

(104) I betragtning af ovenstående konkluderedes det, at USA var det mest egnede referenceland, og at valget af USA derfor forekom rimeligt og berettiget, jf. artikel 2, stk. 7, i grundforordningen.

(105) Kommissionen sendte efterfølgende et mere detaljeret spørgeskema til producenten i USA og anmodede om oplysninger vedrørende salgspriserne på hjemmemarkedet og produktionsomkostningerne for den pågældende vare. Producentens besvarelse blev efterprøvet på stedet.

(106) Kommissionen undersøgte, om salget af den pågældende vare i USA fandt sted i normal handel med hensyn til prisen.

(107) Hvad angår produktionsomkostningerne har kontrollen vist, at prisen på naturgas på markedet i USA var usædvanlig høj i anden halvdel af undersøgelsesperioden, hvilket kunne skyldes, at efterspørgslen var større end udbuddet. Der blev derfor foretaget en justering af omkostningerne til naturgas svarende til den pris, som producenten i USA betalte.

(108) I betragtning af denne justering fandt den amerikanske producents hjemmemarkedssalg sted i normal handel.

(109) Som følge heraf fastsattes den normale værdi som den samarbejdsvillige amerikanske producents vejede gennemsnitlige salgspris på hjemmemarkedet for den pågældende vare til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder.

2. Belarus

(110) Selv om den eneste eksporterende producent i Belarus oprindeligt havde til hensigt at samarbejde i forbindelse med denne procedure, var besvarelsen af Kommissionens spørgeskema meget mangelfuld. Desuden besvarede selskabet ikke en række skriftlige anmodninger om yderligere oplysninger. Derfor måtte Kommissionen beregne den foreløbige dumpingmargen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i enhold til artikel 18 i grundforordningen.

Normal værdi

(111) Den normale værdi blev fastsat i henhold til artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen, som beskrevet i betragtning 106 til 109.

Eksportpris

(112) Det var ikke muligt at få den mængde og værdi, der var indberettet for eksportsalget, til at stemme overens med oplysningerne fra Eurostat, da den indberettede mængde og værdi lå betydeligt lavere end Eurostats oplysninger. Selv om Kommissionen udtrykkeligt anmodede derom, gav selskabet ikke nogen fornuftig forklaring på disse uoverensstemmelser og fremlagde heller ikke nogen dokumentation for det indberettede eksportsalg til Fællesskabet.

(113) Derfor havde Kommissionen intet andet valg end at se bort fra selskabets oplysninger og gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til artikel 18 i grundforordningen. Da der således ikke var noget andet rimeligt grundlag, blev eksportprisen for Belarus fastsat på grundlag af oplysningerne fra Eurostat. Der blev foretaget en passende justering for provision, da de foreliggende faktiske oplysninger viste, at salget fandt sted gennem forhandlere.

Sammenligning

(114) Der blev foretaget justeringer for forskelle i provision, transport-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, når de ansås for at være rimelige og korrekte.

(115) Justeringen for indenlandsk transport var baseret på de tariffer, der var konstateret i referencelandet, under hensyntagen til afstandene mellem den eksporterende producents fabrik og lastehavnen.

Dumpingmargen

(116) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignedes den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit med den vejede gennemsnitlige eksportpris. Det fremgik af denne sammenligning, at der forekom dumping. Den samlede landsdækkende foreløbige dumpingmargen var på 75,7 %, udtrykt som et vejet gennemsnit og i procent af cif-værdien.

3. Ukraine

(117) Fire selskaber besvarede spørgeskemaet for eksporterende producenter. Tre af disse selskaber anmodede om markedsøkonomisk status i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen.

Analyse af markedsøkonomisk status

(118) Kommissionen indhentede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige, og efterprøvede alle oplysningerne i anmodningerne om markedsøkonomisk status ved kontrolbesøg hos de pågældende selskaber. Alle tre anmodninger blev analyseret på grundlag af de fem kriterier, der er anført i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen.

(119) For to af selskaberne blev det konstateret, at deres beslutninger vedrørende priser og omkostninger blev truffet uden nogen omfattende statslig indgriben, jf. artikel 2, stk. 7, litra c), og i alt væsentligt afspejlede markedsværdierne. Begge selskabers regnskaber blev revideret uafhængigt i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, og deres produktionsomkostninger og økonomiske situation var ikke genstand for væsentlige fordrejninger. Selv om et af selskaberne deltog i byttehandel, var dette kun i ubetydeligt omfang og havde ikke nogen forbindelse til den pågældende vare. Endelig fandt lovene om konkurs og ejerforhold anvendelse for de pågældende selskaber, og valutaomregninger fandt sted til markedskurs.

(120) Derfor konkluderedes det, at de to ovennævnte selskaber opfyldte betingelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen. Det drejer sig om selskaberne:

- Cherkassy Azot, Cherkassy

- Concern Stirol, Gorlovka.

(121) Det konstateredes, at det tredje selskab i høj grad deltog i byttehandel, herunder i visse transaktioner vedrørende den pågældende vare. Desuden var den statslige ejendomsfond i besiddelse af aktier, der gjorde det muligt at blokere en række beslutninger, som f.eks. ændringer af selskabets vedtægter, og kunne derfor udøve en omfattende indgriben.

(122) Derfor opfyldte dette selskab ikke betingelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen.

(123) De pågældende selskaber og EF-erhvervsgrenen fik lej-lighed til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte undersøgelsesresultater.

(124) Den eksporterende producent, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk status, anfægtede Kommissionens undersøgelsesresultater, navnlig vedrørende den faktiske statslige indgriben og omfanget af byttehandel. Der blev imidlertid ikke fremsat nye argumenter, der ændrede ved undersøgelsesresultaterne vedrørende markedsøkonomisk status.

(125) EF-erhvervsgrenen anfægtede den markedsøkonomiske status, der var bevilget de to ukrainske selskaber. Den hævdede, at de ukrainske selskaber drev virksomhed under makroøkonomiske forhold, hvor statslig indgriben er en fremherskende faktor, at staten fastsætter priserne på gas, som er det vigtigste råmateriale i produktionen af urinstof, at byttehandel stadig er meget udbredt, og at selskaberne ikke anvender alle de grundlæggende internationale regnskabsprincipper.

(126) Kommissionen har bemærket sig, at statslig indgriben stadig er fremherskende i Ukraines økonomi. I en analyse af markedsøkonomisk status skal de enkelte selskaber påvise, at deres virksomhed drives under markedsøkonomiske betingelser med hensyn til fremstilling og salg af samme vare. Der blev ikke konstateret andre tegn på den påståede omfattende byttehandel end dem, der allerede er nævnt i ovenstående betragtninger, hvad angår de pågældende selskaber. De to selskabers regnskaber blev revideret i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder. Kommissionen fandt ikke andre tegn på statslig indgriben i gashandelen end dem, der er nævnt i betragtning 128 og 129.

(127) Det blev derfor besluttet at indrømme to selskaber markedsøkonomisk status og afvise det tredje selskabs anmodning om markedsøkonomisk status. Det rådgivende udvalg blev konsulteret og gjorde ikke indsigelse mod Kommissionens konklusioner.

(128) En yderligere kontrol i Ukraine har også vist, at det selskab, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk status, havde indgivet urigtige oplysninger om dets rolle i statslige programmer, der tog sigte på at sælge billige råmaterialer til producenter af gødningsstoffer for at støtte den lokale landbrugssektor, bl.a. til dette selskab med henblik på fremstillingen af den pågældende vare.

(129) De to selskaber, der blev indrømmet markedsøkonomisk status, var også indblandet i sådanne programmer, men undersøgelsen viste, at dette kun var i ubetydeligt omfang og desuden kun omfattede varer i senere produktionsled. Der er taget højde for enhver følgevirkning for prisen på ammoniak, som produceres ud fra naturgas og både anvendes til at fremstille den pågældende vare og andre gødningsstoffer, ved at justere selskabernes omkostninger.

(130) Kommissionen fandt derfor, at beslutningen om at indrømme to selskaber markedsøkonomisk status og afvise det tredje selskabs anmodning om markedsøkonomisk status burde fastholdes.

Individuel behandling

(131) Hvis en eksporterende producent ikke kan påvise, at virksomheden drives under markedsøkonomiske betingelser, skal der beregnes en landsdækkende told for lande uden markedsøkonomi og for lande, der er omfattet af artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i grundforordningen, undtagen i de tilfælde hvor selskaber kan påvise, at deres eksportaktiviteter er fri for statslig indblanding, og at de har en grad af retlig og reel uafhængighed af staten, så der ikke er risiko for omgåelse af den landsdækkende margen.

(132) Det ukrainske selskab, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk status, anmodede om individuel behandling. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at afgøre, om det pågældende selskab opfyldte betingelserne for individuel behandling. Det konstateredes, at staten ikke kunne gribe ind i selskabets eksportaktiviteter med henblik på at omgå foranstaltningerne, hvis eksportøren blev indrømmet en individuel dumpingmargen. Det blev derfor anset for at være berettiget at indrømme det pågældende selskab, dvs. Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzhinsk, individuel behandling.

Forarbejdningsaftaler

(133) Det fremgik af undersøgelsen, at en del af eller hele hjemmemarkeds- og/eller eksportsalget for en række selskaber i Ukraine fandt sted inden for rammerne af forarbejdningsaftaler.

(134) I henhold til disse aftaler leverer et selskab råmaterialer (naturgas og i visse tilfælde også elektricitet) til et andet selskab, der enten leverer den færdige vare tilbage til det første selskab, der leverede råmaterialet, eller til en tredjepart. Selskabet, der forarbejder råmaterialet, modtager ikke nogen faktura for det leverede råmateriale og udsteder heller ikke selv nogen faktura for den færdige vare. Dette selskab modtager kun et gebyr for forarbejdningen af råmaterialet til den pågældende vare. I henhold til ukrainsk lov forbliver leverandøren af råmaterialerne, i dette tilfælde det første selskab, ejer af den færdige vare.

(135) Det fremgår af ovenstående, at det ikke er muligt at fastsætte, hvilken pris der er betalt eller skal betales for den samme vare under forarbejdningsaftaler, og endnu mindre at efterprøve denne pris ved kontrolbesøg hos de samarbejdsvillige selskaber. Derfor, og da ingen af de andre selskaber, der var omfattet af forarbejdningsaftaler, udviste samarbejdsvilje, så Kommissionen foreløbigt bort fra alt salg, der fandt sted under disse forarbejdningsaftaler.

Normal værdi for selskaber, der er indrømmet markedsøkonomisk status

(136) De selskaber, der blev indrømmet markedsøkonomisk status, blev efterfølgende anmodet om at fremsende en fuldstændig besvarelse af et spørgeskema med bl.a. oplysninger om hjemmemarkedssalg og om produktionsomkostninger for den pågældende vare. Disse besvarelser er blevet efterprøvet ved kontrolbesøg hos de pågældende selskaber.

(137) For et af selskabernes vedkommende blev det konstateret, at en betydelig del af hjemmemarkedssalget fandt sted inden for rammerne af forarbejdningsaftaler. Af de årsager, der er anført under betragtning 135 og 136, måtte der foreløbigt ses bort fra hjemmemarkedssalg inden for rammerne af forarbejdningsaftaler.

(138) For en eksporterende producents vedkommende var den del af hjemmemarkedssalget, der ikke fandt sted inden for rammerne af forarbejdningsaftaler, stadig repræsentativ. De SA & G-omkostninger, som denne eksporterende producent fremlagde, måtte korrigeres. Kommissionen vil foretage en yderligere undersøgelse af, om det er nødvendigt med justeringer af andre omkostningsfaktorer, som f.eks. afskrivningen hos denne ukrainske eksporterende producent.

(139) Det blev i forbindelse med samme eksporterende producent konstateret, at selskabet havde haft et tilstrækkeligt salg i normal handel. Den normale værdi kunne derfor fastsættes på grundlag af salgspriserne på hjemmemarkedet.

(140) For det andet selskabs vedkommende blev det konstateret, at det ikke havde et repræsentativt hjemmemarkedssalg af samme vare. Derfor blev den normale værdi fastsat på grundlag af hjemmemarkedspriserne hos den eksporterende producent, som havde et repræsentativt salg, der havde fundet sted i normal handel.

Normal værdi for selskaber, der ikke er indrømmet markedsøkonomisk status

(141) I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blev den normale værdi for de eksporterende producenter, der ikke blev indrømmet markedsøkonomisk status, fastsat på grundlag af bekræftede oplysninger fra producenten i referencelandet, dvs. på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales på referencelandets hjemmemarked for varer, der var sammenlignelige med dem, de ukrainske eksporterende producenter solgte til Fællesskabet (se betragtning 106 til 109).

Eksportpris

(142) Det fremgik af undersøgelsen, at alt det eksportsalg til Fællesskabet, som et af selskaberne havde anført, fandt sted på grundlag af forarbejdningsaftaler. Det samme gjaldt en del af det eksportsalg, der var anført af det andet selskab. Desuden fandt alt eksportsalget fra et tredje selskab, der hverken havde anmodet om markedsøkonomisk status eller individuel behandling, sted inden for rammerne af forarbejdningsaftaler.

(143) Af de årsager, der er anført under betragtning 134 og 135, måtte der foreløbigt ses bort fra eksportsalg inden for rammerne af forarbejdningsaftaler.

(144) Som følge heraf havde kun det selskab, der var indrømmet individuel behandling, verificerbare eksportpriser, mens kun et af de to selskaber, som var indrømmet markedsøkonomisk status, stadig havde tilstrækkeligt repræsentative verificerbare eksportpriser, når der var set bort fra eksport inden for rammerne af forarbejdningsaftaler.

(145) Eftersom alt det salg, der ikke var omfattet af forarbejdningsaftaler, gik direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales, i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8.

Sammenligning

(146) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. I denne forbindelse blev der foretaget justeringer for forskelle i transport-, håndterings- og lastningsomkostninger og andre dermed forbundne omkostninger samt fysiske forskelle.

(147) Der blev foretaget en justering for fysiske forskelle af den normale værdi på grundlag af hjemmemarkedssalget i referencelandet med markedsøkonomi. Denne justering var nødvendig, da den samme vare, der solgtes i USA, var urinstof i granulatform, mens den vare, der eksporteredes af de ukrainske eksporterende producenter, var urinstof i pilleform. Justeringen blev baseret på markedsværdiforskellen på det amerikanske marked mellem urinstof i granulatform og i pilleform i undersøgelsesperioden. Denne normale værdi blev yderligere justeret for transport- og kreditomkostninger.

(148) Den normale værdi blev også justeret for indenlandske transportomkostninger. Dette gjaldt både den normale værdi hos de selskaber, der havde opnået markedsøkonomisk status, og den normale værdi, der var etableret i referencelandet.

(149) Der blev foretaget justeringer af eksportprisen for indenlandsk transport i Ukraine og for håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger. Justeringen for indenlandsk transport var baseret på de tariffer, der var konstateret i referencelandet med markedsøkonomi, under hensyntagen til afstandene mellem de eksporterende producenters fabrikker og lastehavnen i Ukraine.

Dumpingmargen

(150) For det selskab, der var indrømmet markedsøkonomisk status, og for hvilket den eksportpris, der var betalt eller skulle betales, kunne kontrolleres, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for den type, der eksporteredes til Fællesskabet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, således som det er fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 11.

(151) For det selskab, der var indrømmet individuel behandling, og for hvilket den eksportpris, der var betalt eller skulle betales, kunne kontrolleres, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for den type, der eksporteredes til Fællesskabet, der var fastlagt for referencelandet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den pågældende varetype, der eksporteredes til Fællesskabet, således som det er fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 11.

(152) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

(153) Eftersom der var mindst ét selskab, som ikke samarbejdede i denne procedure, og de eksportpriser, der var betalt eller skulle betales for betydelige mængder varer eksporteret inden for rammerne af forarbejdningsaftaler, ikke kunne kontrolleres, blev den foreløbige restdumpingmargen fastsat ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, der i referencelandet var fastlagt for den til Fællesskabet eksporterede varetype, med den vejede gennemsnitlige eksportpris for de transaktioner, hvor eksportpriserne var lavest, og som samtidig udgjorde en betydelig mængde eksport med verificerbare eksportpriser, af den varetype, der eksporteredes til Fællesskabet. På dette grundlag er den foreløbige restdumpingmargen, udtrykt i procent af cif-importprisen Fællesskabets grænse, fastsat til 83,9 %.

C. SKADE

1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

(154) Ud af ti klagende EF-producenter samarbejdede én (Kemira Agro Rozenburg BV) ikke med Kommissionen og blev derfor ikke anset for at indgå i EF-erhvervsgrenen. En anden EF-producent (Irish Fertiliser Industries Ltd) fremlagde ikke de oplysninger, der var anmodet om, i den påkrævne form og anses for ikke at have samarbejdet med Kommissionen og derfor på samme måde for ikke at indgå i EF-erhvervsgrenen.

(155) En række eksporterende producenter hævdede, at da nogle EF-producenter også købte og importerede urinstof fra de pågældende lande, skulle disse producenter holdes uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen.

(156) Det blev under undersøgelsen fastslået, at nogle af de klagende EF-producenter købte den pågældende vare fra kilder både i og uden for Fællesskabet, herunder også de pågældende lande. Disse køb var dog overvejende af beskedent omfang og tog sigte på at dække utilstrækkelige forsyninger som følge af vedligeholdelse. Et selskab foretog mere omfattende køb i undersøgelsesperioden, nemlig køb svarende til 20 % af dets produktion. Disse køb skulle supplere selskabets eget vareudbud og var ikke tilstrækkelige til, at selskabet kunne betragtes som noget andet end en EF-producent af urinstof. Af disse årsager fastsættes det foreløbigt, at alle otte selskaber kan anses for at indgå i EF-produktionen.

(157) Eftersom disse otte samarbejdsvillige klagende EF-producenter tegner sig for mere end 76 % af Fællesskabets produktion af urinstof, udgør de erhvervsgrenen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.

2. Forbrug i Fællesskabet

(158) Forbruget i Fællesskabet blev fastsat ved at kombinere EF-erhvervsgrenens salg på EF-markedet, oplysningerne i klagen om de øvrige producenters produktion på EF-markedet samt oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter, suppleret af tal fra Eurostat, for at fastslå importens omfang.

(159) Ud fra disse oplysninger blev det fastslået, at EF-forbruget voksede år for år med en stigning på i alt 28,5 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden.

3. Importen fra de pågældende lande

lndledende bemærkninger

(160) Som anført i betragtning 228 er de landsdækkende skadesmargener for Egypten og Polen begge de minimis. Derfor er importen af urinstof fra disse to lande ikke medtaget som import fra de pågældende lande med henblik på vurdering af skaden.

Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import

(161) Kommissionen undersøgte, om importen fra de pågældende lande(8) burde vurderes kumulativt på grundlag af de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4.

(162) De dumpingmargener, der blev konstateret, er over de minimis, idet importmængderne fra hvert af de pågældende lande var betydelige og et godt stykke over de tærskler, der er fastlagt i grundforordningens artikel 5, stk. 7, og det blev fundet, at det ville være hensigtsmæssigt med en kumulativ vurdering i betragtning af vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer fra disse lande og for konkurrencen mellem den pågældende import og samme vare fremstillet i Fællesskabet. Priserne er faldet betydeligt i den betragtede periode. Alle eksporterende producenter underbød endvidere EF-erhvervsgrenens salgspriser, samtidig med at de anvendte de samme eller lignende salgskanaler. På den baggrund konkluderes det foreløbigt, at importen fra Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Litauen, Libyen, Rumænien og Ukraine bør vurderes kumulativt.

Den pågældende imports omfang og markedsandel

(163) Importen til Fællesskabet af urinstof fra de pågældende lande voksede kvantitativt med 95,2 %, fra 911000 tons i 1996 til 1778000 tons i undersøgelsesperioden. Dette tal skal ses i forhold til den stigning på 28,5 % i Fællesskabets forbrug, der blev registreret i samme periode. Som resultat heraf voksede de pågældende landes markedsandel fra 20,8 % til 31,5 % i samme periode, således som det fremgår af nedenstående tabel.

>TABELPOSITION>

Dumpingimportens priser

(164) Den vejede gennemsnitspris for importvarer med oprindelse i de pågældende lande faldt fra 158 EUR i 1996 til 97 EUR i undersøgelsesperioden, dvs. med 38,7 %. Prisfaldet var endnu større i perioden fra 1996 til 1999, hvor priserne faldt med næsten 50 % til 79 EUR.

Underbud

(165) Kommissionen har undersøgt, om de eksporterende producenter i de pågældende lande underbød EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden. Med henblik på denne analyse er de eksporterende producenters cif-priser blevet justeret til Fællesskabets grænse, ab kaj, leveret fortoldet (DEQ). Disse priser er så blevet sammenlignet med EF-producenternes kontrollerede priser ab fabrik.

(166) Nogle eksporterende producenter krævede, at der skulle foretages prisjusteringer baseret på kvalitetsforskelle og forringelse under transporten. Kommissionen fandt imidlertid ikke, at brugerne af urinstof var stødt på nogen form for kvalitetsproblemer. Denne vurdering blev yderligere understøttet af en urinstofeksportør, som erklærede, at der ikke var nogen forskel mellem deres vare og den vare, der fremstilles i Fællesskabet. Disse krav blev derfor foreløbigt afvist.

(167) Priserne er sammenlignet henholdsvis mellem varer i pilleform, varer i granulatform, varer i løs vægt og varer i sække. Der blev på dette grundlag konstateret følgende underbudsmargener for hvert land, udtrykt i procent af EF-producenternes priser:

>TABELPOSITION>

4. EF-erhvervsgrenens situation

Produktion

(168) EF-erhvervsgrenens produktion faldt fra 3489000 tons i 1996 til 3232000 tons i undersøgelsesperioden, dvs. med 7,4 %. De største fald, der blev målt på årsbasis, var mellem 1996 og 1997 (- 4,0 %) og mellem 1998 og 1999 (- 3,9 %), mens der var en beskeden stigning på årsbasis mellem 1999 og undersøgelsesperioden (+ 0,7 %).

Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad

(169) EF-erhvervsgrenens samlede produktionskapacitet var stort set stabil i den betragtede periode, på ca. 4500000 tons pr. år, hvilket betød, at kapacitetsudnyttelsesgraden faldt fra 74,9 % til 70,9 %.

Salg på EF-markedet

(170) I perioden fra 1996 til 1999 registrerede EF-erhvervsgrenen salgsstigninger på etcifrede procenter. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden vendte denne tendens, og salget faldt med over 5 %. Som helhed steg salget med 7,5 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden.

Lagre

(171) Det er konstateret, at EF-erhvervsgrenen ikke nødvendigvis skelner mellem lagre til åbent salg og lagre, der er bestemt til internt forbrug. Da salget til landbrugskunderne desuden af natur er sæsonpræget, varierer lagerbeholdningerne kraftigt i årets løb. Og da urinstof også oplagres af landbrugskooperativer, blev det konstateret, at der ikke kunne foretages nogen meningsfuld måling af lagerbeholdningerne.

(172) Derfor mener Kommissionen ikke, at lagerbeholdningerne er en relevant skadesfaktor i denne undersøgelse.

Markedsandel

(173) EF-erhvervsgrenen tabte i alt 10,3 % af EF-markedet i den betragtede periode. Mellem 1996 og 1999 blev det stigende EF-forbrug ledsaget af et øget salg fra EF-erhvervsgrenens side. Men da forbruget var større end salget, mistede EF-erhvervsgrenen stadig 5,2 % af markedet i denne fireårige periode. I undersøgelsesperioden oplevede EF-erhvervsgrenen et langt større tab af markedsandele. Forbruget voksede med 5,2 %, samtidig med at salget faldt med 5,4 %, hvilket førte til, at EF-erhvervsgrenen alene det år tabte 5,1 % af markedet.

Priser

(174) EF-producenternes gennemsnitlige nettosalgspris faldt betydeligt, nemlig med 48,7 EUR eller 31,4 %, i den betragtede periode. Der blev registreret en prisstigning på 15 %, fra 92,2 EUR til 106,3 EUR, i undersøgelsesperioden, men dette var stadig ikke tilstrækkeligt til at bringe priserne tilbage til niveauet i 1998, for ikke at tale om tidligere perioder.

Rentabilitet

(175) EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige rentabilitet blev forringet fra et overskud på 27,2 % i 1996 til et underskud på 4,3 % i undersøgelsesperioden. Inden for rammerne af denne tendens kunne der konstateres et mindre opsving mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvor tabene faldt fra 14,4 % til 4,3 %, primært som følge af de højere salgspriser. Dette skal ses i forhold til en fortjeneste på 2,3 % i 1998.

Beskæftigelse, produktivitet og lønninger

(176) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt hvert år i den betragtede periode. Der blev mistet i alt 264 stillinger, svarende til næsten 18,5 % af arbejdsstyrken.

(177) Eftersom nedskæringerne i arbejdsstyrken var større end produktionsnedgangen, blev produktiviteten forbedret tilsvarende i denne periode. Dette var særlig udpræget i undersøgelsesperioden, hvor produktionen var stigende, selv om arbejdsstyrken stadig faldt.

(178) Gennemsnitligt steg lønnen i den betragtede periode, men der er ikke noget tegn på, at der var tale om andet og mere end en leveomkostningsstigning.

Investering og investeringsafkast

(179) EF-erhvervsgrenens investeringer faldt med 32,4 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden.

(180) Investeringsafkastet fulgte nogenlunde samme nedadgående tendens som den, der sås for rentabiliteten.

Likviditet

(181) Likviditeten i forbindelse med de pågældende transaktioner faldt med 111,6 % i den betragtede periode fra + 141 mio. EUR i 1996 til - 16 mio. EUR i undersøgelsesperioden.

Evnen til at rejse kapital

(182) Alle de samarbejdsvillige EF-producenter er tilsluttet større grupper. Selv om ingen af selskaberne gav udtryk for at have nogen vanskeligheder med at rejse kapital i den betragtede periode, kan denne indikator derfor ikke anses for på god vis at afspejle EF-erhvervsgrenens situation.

Dumpingmargenens størrelse

(183) For så vidt angår virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske dumpingmargen kan de ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra de pågældende lande.

5. Konklusion om skade

(184) EF-erhvervsgrenens situation blev betydeligt forværret mellem 1996 og undersøgelsesperioden. I dette tidsrum faldt både produktion (- 7,4 %), kapacitetsudnyttelse (- 4,0 %), markedsandel (- 10,3 %), priser (- 31,4 % eller - 48,7 EUR pr. ton), fortjeneste (nedgang på 31,5 procentpoint) og beskæftigelse (- 264). EF-erhvervsgrenen mindskede ligeledes sine investeringer, og likviditeten vendte fra positive til negative tal.

(185) Selv om EF-erhvervsgrenen øgede sit salg (+ 7,5 %) og forbedrede sin produktivitet, kunne den ikke materielt nyde fordel af den voksende efterspørgsel efter urinstof i Fællesskabet, som i den betragtede periode steg med 28,5 %, mens EF-erhvervsgrenen som nævnt i betragtning 173 mistede markedsandele.

(186) EF-erhvervsgrenen oplevede et mindre opsving mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Med udgangspunkt i tallene for 1999 steg produktionen med 0,7 %, og priserne steg med gennemsnitligt 14,1 EUR pr. ton. Rentabiliteten blev derfor forbedret med 10,1 procentpoint, men lå stadig under nul. Det er klart, at disse forbedringer ikke var tilstrækkelige til at vende nogen af indikatorerne, end ikke til 1998-niveauet, som kunne betragtes som tilfredsstillende, og slet ikke til niveauet i nogen tidligere periode.

D. ÅRSAG TIL SKADE

1. Indledning

(187) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen har Kommissionen undersøgt, om dumpingimporten af urinstof med oprindelse i det pågældende land har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.

2. Dumpingimportens følgevirkninger

(188) Urinstof er et kemisk grundstof, og det er prisen på urinstof, der bestemmer markedet. Der er således ikke nogen mærkbare kvalitetsforskelle mellem den vare, der importeres, og den vare, der fremstilles i Fællesskabet (se betragtning 12), og begge varer er fuldstændigt indbyrdes udskiftelige. Denne konklusion begrænses ikke af den kendsgerning, at landbrugssektoren foretrækker urinstof i granulatform frem for urinstof i pilleform, idet der i Kommissionens prisunderbudsanalyse er taget hensyn til denne præference.

(189) Prisen på importvarerne fra de pågældende lande faldt med 38,7 % i den betragtede periode. Samtidig voksede den pågældende import med 95,2 % målt i absolutte tal og med 10,7 procentpoint udtrykt i markedsandel.

(190) Over for disse markedsvilkår havde EF-erhvervsgrenen valget mellem at opretholde priserne og miste markedsandel eller sætte priserne ned med den deraf følgende virkning for rentabiliteten. I sidste ende gjorde begge situationer sig gældende. EF-erhvervsgrenens priser faldt med 31,4 %, dens markedsandel faldt til trods herfor med 10,3 %, og dens rentabilitet blev forringet fra en fortjeneste på 27,2 % til et tab på 4,3 % i den betragtede periode.

3. Virkninger af andre faktorer

Import fra andre tredjelande

(191) Eftersom den landsdækkende skadesmargen for importvarer fra Egypten og Polen konstateredes at være de minimis, blev importen herfra betragtet som "import fra andre tredjelande". I overensstemmelse hermed voksede importen af urinstof fra andre tredjelande fra ca. 327000 tons i 1996 til ca. 558000 tons i undersøgelsesperioden, dvs. med 70,6 %. Det betød, at den markedsandel, som importen fra disse lande tegnede sig for, voksede fra 7,4 % i 1996 til 9,9 % i undersøgelsesperioden. Samtidig faldt den vejede gennemsnitspris på disse importvarer med 26,0 % fra 152,1 EUR til 120,7 EUR pr. ton.

(192) I denne landegruppe var de vigtigste leverandører i undersøgelsesperioden Egypten og Polen. Disse to lande tegnede sig nemlig for over halvdelen af den samlede import fra andre tredjelande i undersøgelsesperioden. Egypten og Polen tegner sig også i høj grad for den øgede markedsandel, som importen fra andre tredjelande opnåede i den betragtede periode. Når der ses bort fra Egypten og Polen, mistede de øvrige lande faktisk markedsandele, hvilket fremgår af nedenstående tabel.

>TABELPOSITION>

(193) På baggrund af konklusionerne om importvarer fra Egypten og Polen, dvs. at de øvrige importvarer tegner sig for en beskeden og faldende andel af EF-markedet, og at gennemsnitsprisen for disse importvarer i undersøgelsesperioden var meget højere end prisen på importvarerne fra de pågældende lande, konkluderes det, at disse importvarer ikke kan have bidraget til den væsentlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet.

Virkninger for EF-erhvervsgrenen af efterspørgslen på verdensplan

(194) Visse interesserede parter hævdede, at urinstof er en vare med en verdensmarkedspris, og at den skade, som EF-erhvervsgrenen måtte have lidt, direkte burde tilskrives faldet i denne pris og ikke virkningerne af dumpingimport. En række eksporterende producenter samt andre interesserede parter har hævdet, at lukningen af det kinesiske marked i 1997 var årsagen til EF-erhvervsgrenens problemer.

(195) For det første bør det bemærkes, at tilstedeværelsen af en eventuel verdensmarkedspris ikke er en undskyldning for at iværksætte skadelig dumping. For det andet er det, for så vidt angår spørgsmålet om en verdensmarkedspris, konstateret, at der findes uafhængige branchetidsskrifter, som offentliggør spotpriserne for urinstof på forskellige steder verden over. Disse priser har vist ret store prisforskelle fra sted til sted i den betragtede periode. F.eks. var der i slutningen af 1999, dvs. midt i undersøgelsesperioden, en forskel på 40 % mellem den højeste (Caribien) og den laveste (Antwerpen) spotpris. Denne forskel er så stor, at den ikke alene kan forklares ved vareforskelle. Desuden var der store prisforskelle mellem de individuelle eksporterende producenters salg på EF-markedet, deres salg på egne hjemmemarkeder (i de tilfælde, hvor der var sådanne), EF-erhvervsgrenens salg og import fra andre tredjelande. På baggrund af denne konklusion, nemlig at der betales forskellige priser på forskellige markeder, fastsættes det foreløbigt, at der ikke er nogen verdensmarkedspris for urinstof. Derfor er dette ikke en faktor, som kunne få nogen indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.

(196) Hvad angår virkningerne af udviklingen af andre markeder, er det bekræftet, at Kina forbød import af urinstof i 1997. Kina havde før da været en stor nettoimportør af denne vare. Denne lukning af en salgskanal har uden tvivl haft visse konsekvenser på markedet. Som det blev konkluderet i tidligere gødningsstofsager, bør det imidlertid bemærkes, at en eventuel situation med overforsyning, uanset størrelsesorden, ikke er en berettigelse for dumpingimport, der påfører EF-erhvervsgrenen skade.

4. Konklusion om årsagssammenhæng

(197) Det konkluderes foreløbigt, at dumpingimporten med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Litauen, Libyen, Rumænien og Ukraine har forårsaget den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, i betragtning af det tidsmæssige sammenfald mellem på den ene side prisfaldene, underbuddet og den øgede markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende og på den anden side nedgangen i EF-erhvervsgrenens salgspriser og rentabilitet.

(198) Der er ikke konstateret andre faktorer, som kan forklare en sådan forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Derfor konkluderes det, at der er en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og den væsentlige skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.

E. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledende bemærkning

(199) Kommissionen undersøgte i henhold til artikel 21 i grundforordningen, om en indførelse af antidumpingforanstaltninger ville stride mod Fællesskabets interesser som helhed. Fastlæggelsen af Fællesskabets interesser blev baseret på en undersøgelse af alle de forskellige involverede interesser, dvs. EF-erhvervsgrenens, importørernes, forhandlernes og brugernes interesser.

(200) For at vurdere de sandsynlige virkninger af en eventuel indførelse af foranstaltninger, anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle interesserede parter, som den vidste var berørt af sagen, eller som gav sig til kende. På grundlag heraf sendte Kommissionen spørgeskemaer til EF-erhvervsgrenen, fem andre producenter i Fællesskabet, 54 importører/forhandlere (hvoraf seks var forretningsmæssigt forbundet med eksportører i de pågældende lande) og 11 brugere/sammenslutninger af brugere af den pågældende vare. Der blev modtaget svar fra ti importører/forhandlere (herunder seks forretningsmæssigt forbundne importører) samt syv brugere/brugersammenslutninger.

(201) På dette grundlag blev det undersøgt, om der på trods af konklusionerne om dumping, EF-erhvervsgrenens situation og årsagssammenhæng forelå tvingende grunde til, at det ikke vil være i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette særlige tilfælde.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

(202) Selv om EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i undersøgelsesperioden, er der tydelige tegn på, at den er i stand til at modstå markedskræfterne, dvs. at den er leve- og konkurrencedygtig. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg EF-erhvervsgrenens priser (med 14,1 EUR pr. ton), samtidig med at tabene blev formindsket (fra - 14,4 % til - 4,3 %). Dette er sket sideløbende med, at priserne på importvarerne fra de pågældende lande er steget (med 18,0 EUR pr. ton) i samme periode. Derfor har EF-erhvervsgrenen selv på et marked, hvor der fandt betydelig dumping sted, vist sig i stand til at udnytte enhver realistisk mulighed.

(203) Hvis der indføres foranstaltninger, og der dermed genskabes redelige markedsvilkår, konkluderer Kommissionen, at EF-erhvervsgrenen vil være i stand til at genetablere og opretholde sine aktiviteter i Fællesskabet.

3. Importørernes og forhandlernes interesser

(204) Der blev modtaget besvarelser af spørgeskemaer og oplysninger fra European Fertiliser Import Association (EFIA) og fem ikke-forretningsmæssigt forbundne importører af urinstof. Der blev aflagt kontrolbesøg hos tre af parterne.

(205) Sideløbende med de faldende urinstofpriser i den betragtede periode har importørerne også følt virkningerne af reducerede margener. Ikke desto mindre er samtlige ikke-forretningsmæssigt forbundne samarbejdsvillige importører, som tegner sig for ca. 10 % af importen af urinstof fra de pågældende lande i undersøgelsesperioden, imod indførelsen af foranstaltninger.

(206) Det blev undersøgt, hvilke virkninger indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis ville få for importørerne. EF-erhvervsgrenen er, selv om den arbejder med fuld kapacitet, ude af stand til at imødekomme hele Fællesskabets efterspørgsel efter urinstof. Der vil derfor stadig være behov for betydelige mængder importeret urinstof. På den baggrund konkluderes det, at importen af urinstof fortsætter, men dog til ikke-skadevoldende priser. En tilbagevenden til normale markedsvilkår vil eventuelt blive gunstig for importørerne, men det accepteres, at visse importører kan blive konfronteret med negative konsekvenser efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger.

4. Brugernes interesser

(207) Brugerne af den pågældende vare kan opdeles i to forskellige kategorier. For det første er der landbrugerne, som overvejende bruger urinstof som et gødningsstof. Landbrugerne tegner sig for ca. 58 % af Fællesskabets forbrug af urinstof. For dem er prisen den afgørende faktor.

(208) For det andet er der de industrielle brugere, for hvem urinstof er en råvare til fremstilling af lim og harpikser. Selv om prisen klart er vigtig, lægger de industrielle brugere mere vægt på, at forsyningerne er kontinuerlige, og at urinstoffet ikke indeholder forurenende stoffer.

(209) Det anses for at være hensigtsmæssigt, at disse to forskellige gruppers interesser undersøges særskilt.

Landbrugere

(210) Fem landbrugssammenslutninger fremsendte besvarelser af spørgeskemaerne eller oplysninger til Kommissionen. Der blev aflagt kontrolbesøg hos to af parterne. Kommissionen foretog endvidere en separat analyse af gødningsstoffernes indvirkning på landbrugernes slutomkostninger.

(211) Kommissionen er bevidst om den vanskelige situation, landbrugerne i øjeblikket befinder sig i. På baggrund af de disponible oplysninger konkluderes det foreløbigt, at gødningsstoffer generelt og dermed også urinstof tegner sig for mellem 3,0 % og 10,0 % af landbrugernes samlede omkostninger, afhængigt af den specifikke aktivitet, og at 6,0 % må betragtes som et rimeligt gennemsnit. Det foreslås, at den vejede gennemsnitstold fastsættes til 10,6 %. Under de værst tænkelige forhold vil dette for de landbrugere, som kun bruger urinstof som gødningsstof, resultere i en gennemsnitlig omkostningsforøgelse på 0,6 %, under forudsætning af at de nuværende anvendelsesmønstre fortsætter. Dette forudsætter også, at importører/forhandlere fuldt ud videregiver tolden, og at landbrugerne fortsat kun forsyner sig med urinstof fra de pågældende lande.

(212) Det er dog højst usandsynligt, at landbrugerne faktisk kommer til at føle disse fulde virkninger. Det er mere sandsynligt, at importørerne/forhandlerne ikke fuldstændigt videregiver tolden, og også at landbrugerne i stigende grad vil søge at skaffe sig urinstof enten fra andre lande, der ikke er omfattet af foranstaltninger, eller fra EF-erhvervsgrenen. På den baggrund konkluderes det foreløbigt, at foranstaltningernes virkninger for landbrugere vil være ubetydelige.

Industrielle brugere

(213) Tre industrielle brugere fremsendte besvarelser af spørgeskemaerne, og der blev aflagt kontrolbesøg hos to af disse brugere. Det konkluderes foreløbigt, at for industrielle brugere udgør urinstof en større andel af produktionsomkostningerne end tilfældet er for landbrugere. Urinstof tegner sig typisk for 30,0 % til 40,0 % af deres samlede omkostninger. Virkningerne af den foreslåede told ville derfor være, at deres omkostninger blev forøget med gennemsnitligt 3,2 % til 4,2 %, igen under forudsætning af, at de industrielle brugere udelukkende forarbejder urinstof fra de pågældende lande, og at importørerne/forhandlerne i fuldt omfang videregiver tolden. Af de årsager, der er gjort rede for i betragtning 212, er dette ikke ret sandsynligt. Desuden er fortjenstmargenerne større for industrielle brugere end for landbrugere, og førstnævnte synes at have større mulighed for at videregive eventuelle forøgelser til deres kunder.

5. Konkurrence og handelsforvridende virkninger

(214) De pågældende lande, herunder ikke Egypten og Polen, tegnede sig for 76,1 % af den samlede import af urinstof i undersøgelsesperioden. Russisk urinstof, som i øjeblikket er underlagt antidumpingtold(9), udgjorde yderligere 2,3 % af importen. En række interesserede parter har hævdet, at i betragtning af at undersøgelsen omfatter en så stor del af importen, vil indførelsen af told kunne føre til, at en række eksporterende producenter forsvinder fra EF-markedet, hvilket vil svække konkurrencen betydeligt og medføre en overdreven forøgelse af prisen på urinstof.

(215) Selv om det er muligt, at nogle eksporterende producenter trækker sig tilbage fra EF-markedet, er det dog rimeligt at formode, at de fleste fortsat vil levere urinstof til en ikke-skadevoldende pris. Endvidere har undladelsen af indførelse af foranstaltninger på importen med oprindelse i Egypten og Polen mindsket den andel af importen, som vil skulle underlægges antidumpingtold.

(216) Det må heller ikke glemmes, at hvis der ikke finder skadelig dumping sted fra de otte pågældende lande, vil EF-markedet blive mere attraktivt for andre forsyningskilder. Der er fremlagt bevis for, at nye produktionsanlæg andre steder i verden enten allerede er eller vil blive taget i brug i den nærmeste fremtid. Disse selskaber vil også søge efter afsætningsmuligheder for det urinstof, de råder over.

(217) Det fortsatte behov for import vil sikre, at der stadig vil være en række konkurrenter til EF-producenterne, som enten forbliver eller kommer ind på markedet. De vil sammen med EF-producenterne sikre, at brugerne fortsat har mulighed for at vælge mellem forskellige og konkurrerende leverandører af den pågældende vare.

(218) Af disse årsager konkluderes det foreløbigt, at der ikke er nogen grund til, at indførelsen af den foreslåede antidumpingtold skulle få betydelig indvirkning på konkurrencen. Tværtimod vil den fjerne de handelsfordrejende virkninger af dumpingen.

6. Konklusion om Fællesskabets interesser

(219) I betragtning af alle ovenstående faktorer konkluderes det foreløbigt, at der ikke er nogen tvingende årsager til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger.

F. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

1. Skadestærskel

(220) På grundlag af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der træffes midlertidige antidumpingforanstaltninger for at forhindre, at dumpingimporten påfører EF-erhvervsgrenen yderligere skade. Ved fastsættelse af tolden er der taget hensyn til de dumpingmargener, der er fastlagt, og den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

(221) Med henblik på at fastsætte den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, der er forvoldt af dumpingimporten, blev der beregnet skadesmargener. Den nødvendige prisforhøjelse blev fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris og den ikke-skadevoldende pris på urinstof, der sælges af EF-erhvervsgrenen på EF-markedet.

(222) Den ikke-skadevoldende pris er beregnet ved at tage de aktuelle, kontrollerede salgspriser hos EF-erhvervsgrenen, justere disse til et balancepunkt og dertil lægge en fortjenstmargen, som med rimelighed kan opnås, hvis der ikke finder skadelig dumping sted. Ligesom i forbindelse med beregningen af underbud blev beregningen i dette tilfælde foretaget ved en sammenligning mellem henholdsvis varer i pilleform, varer i granulatform, varer i løs vægt og varer i sække. Den fortjenstmargen, der er anvendt ved denne beregning, er 8 % af omsætningen.

(223) Klageren anførte, at en fortjenstmargen på 15 % afkast af investeret kapital ville være passende. Klageren fremførte, at dette afkastniveau var nødvendigt for at foretage langsigtede investeringer og opnå en passende forrentning af egenkapitalen for aktionærerne. I betragtning af det niveau, Kommissionen lagde til grund for sin sammenligning af priserne på importeret urinstof og urinstof fremstillet i Fællesskabet, konkluderer Kommissionen foreløbigt, at rentabiliteten ikke kan fastlægges på grundlag af afkastet af investeret kapital, men må kædes direkte sammen med omsætningen af den pågældende vare.

(224) Retten i Første Instans har afgjort, at "... den fortjenstmargen, ... skal begrænses til den fortjenstmargen, fællesskabsindustrien med rimelighed kan påregne under normale konkurrencevilkår uden dumpingimport"(10). Følgelig var det inden for disse rammer, at Kommissionen undersøgte spørgsmålet om rentabilitet.

(225) I 1996 og 1997, i årene efter indførelsen af antidumpingtold på urinstof fra Rusland, men forud for det kinesiske markeds lukning for import, var EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige omsætningsoverskud på henholdsvis 27,2 % og 11,3 %. Dette viser, at EF-erhvervsgrenen er i stand til at opnå gode afkast, når der eksisterer redelige markedsvilkår. Ikke desto mindre er markedsvilkårene i 1996 og 1997 ikke nødvendigvis repræsentative for markedsvilkårene i undersøgelsesperioden. Der blev også foretaget en undersøgelse af eventuelle underliggende ændringer på markedet mellem begyndelsen og slutningen af den betragtede periode.

(226) Som anført ovenfor, er de største brugere af urinstof landbrugerne. Af de bemærkninger, der blev fremsat i denne sag, fremgår det klart, at landbrugernes muligheder for at videregive eventuelle prisstigninger er blevet mindre i den betragtede periode. Af den grund er landbrugerne nu langt mere prisbevidste, end de var for blot nogle få år siden. For at opretholde deres fortjenester eller mindske deres tab vil de gøre modstand mod enhver forøgelse af deres egne omkostninger, herunder også omkostninger til gødningsstoffer. Samtidig er råvareprisen for urinstofproducenterne steget. Under disse omstændigheder konkluderes det foreløbigt, at det ikke var sandsynligt, at EF-erhvervsgrenen kunne opnå en tocifret rentabilitet i undersøgelsesperioden. I betragtning af alle disse omstændigheder synes 8 % at være en fortjeneste, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne have opnået i undersøgelsesperioden, hvis der ikke havde fundet dumping sted.

(227) Den forskel, der fulgte af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige importpris og EF-erhvervsgrenens ikke-skadevoldende pris, blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi.

(228) Resultaterne af disse beregninger viste, at de landsdækkende underbudsmargener for både Egypten og Polen var de minimis.

2. Midlertidige foranstaltninger

(229) I lyset af resultaterne af undersøgelsen vedrørende Egypten og Polen og især det forhold, at de landsdækkende skadesmargener er de minimis, bør der ikke indføres nogen midlertidige foranstaltninger, og proceduren bør afsluttes for så vidt angår de eksporterende producenter i disse lande.

(230) På baggrund af ovenstående er det Kommissionens opfattelse, at der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør indføres en midlertidig antidumpingtold på importen med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Litauen, Libyen, Rumænien og Ukraine, som bør svare til de konstaterede skadesmargener, da de i samtlige tilfælde er lavere end dumpingmargenerne.

(231) For at sikre foranstaltningernes effektivitet og forhindre den prismanipulation, der er blevet konstateret i tidligere procedurer vedrørende samme generelle varekategori, dvs. gødningsstoffer, foreslås det, at den midlertidige told indføres i form af et særligt beløb pr. ton.

(232) På grundlag af ovenstående fastsættes den midlertidige told til følgende:

>TABELPOSITION>

(233) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder således (i modsætning til den landsomfattende told, der gælder for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land, som er fremstillet af de nævnte selskaber og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Varer, som er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den relevante del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".

(234) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(11) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

3. Afslutning af procedurerne for Egypten og Polen

(235) I lyset af resultaterne af undersøgelsen vedrørende Egypten og Polen og især det forhold, at de landsdækkende skadesmargener er de minimis, bør proceduren afsluttes for disse lande. Klageren fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger dertil og gjorde formelt indsigelse mod afslutningen af proceduren for såvel Egypten som Polen. Klageren fremsatte imidlertid ingen væsentlige argumenter, der var tilstrækkelige til at få Kommissionen til at ændre mening.

4. Tilsagn

(236) Selskaberne i Bulgarien, Estland, Litauen og Rumænien har afgivet pristilsagn i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i grundforordningen. Kommissionen finder, at det tilsagn, der er afgivet af den eksporterende producent i Bulgarien, Chimco AD, Shose za Mesdra, 3037 Vratza, kan godtages, da det afhjælper de skadelige virkninger af dumpingen. Endvidere vil de regelmæssige og detaljerede rapporter, som selskabet forpligtede sig til at aflægge til Kommissionen, muliggøre en effektiv overvågning. Desuden producerer og sælger selskabet udelukkende den pågældende vare, og derfor er risikoen for omgåelse af tilsagnet begrænset.

(237) Kommissionen fandt, at det ville være praktisk umuligt at overvåge tilsagnet fra den eksporterende producent i Litauen, da selskabet er en integreret producent af gødningsstoffer og derfor kunne benytte sig af en lang række forskellige afsætningsmuligheder, hvis der indførtes foranstaltninger over for urinstof. I det estiske selskabs tilfælde var de oplysninger, der var fremlagt om eksportsalget, hverken særlig præcise eller pålidelige. Tilsagnene blev derfor ikke anset for at kunne godtages.

(238) Hvad angår det tilsagn, der blev afgivet af selskabet i Rumænien, viste undersøgelsen, at dette selskab ikke eksporterede den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Tilsagnet fra dette selskab kunne derfor ikke godtages.

(239) For at sikre en effektiv gennemførelse og overvågning af de afgivne tilsagn er fritagelsen for antidumpingtolden, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning for de relevante toldmyndigheder, betinget af, at der fremlægges en handelsfaktura, som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget til denne forordning, og som er nødvendige for, at toldmyndighederne kan fastslå, at leverancerne svarer til handelsdokumenterne i de fornødne detaljer. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den pågældende vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal antidumpingtolden betales med den relevante sats.

(240) Hvis tilsagnet formodes misligholdt, misligholdes eller trækkes tilbage, kan der indføres antidumpingtold i henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 9 og 10.

G. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(241) For at forvaltningen kan forløbe korrekt, bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, som gav sig til kende inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledningen af proceduren, kan fremføre deres synspunkter og anmode om at blive hørt. Desuden bør det fastsættes, at resultaterne vedrørende indførelse af told i denne forordning er midlertidige og muligvis skal revideres i forbindelse med indførelsen af en eventuel endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af urinstof, også i vandig opløsning, henhørende under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 og med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine.

2. Den midlertidige antidumpingtold pr. ton, som finder anvendelse på den i stk. 1 anførte vare, er følgende:

>TABELPOSITION>

3. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

4. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93(12), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af bestemmelserne i stk. 2, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.

5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.

Artikel 2

Proceduren vedrørende import af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede vare med oprindelse i Egypten og Polen afsluttes.

Artikel 3

1. Det tilsagn, der er afgivet af nedenstående selskab i forbindelse med denne antidumpingundersøgelse, godtages. Varer, der indføres under følgende Taric-tillægskode, og som dette selskab fremstiller og eksporterer direkte (dvs. forsender og fakturerer) til et selskab i Fællesskabet, der handler som importør, undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, såfremt de indføres i overensstemmelse med stk. 2.

>TABELPOSITION>

2. De i stk. 1 nævnte indførte varer fritages fra tolden, på betingelse af

a) at der ved fremlæggelse af en angivelse om overgang til fri omsætning for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en handelsfaktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget, og

b) at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen i handelsfakturaen.

Artikel 4

1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96.

2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden anmode om at blive hørt vedrørende analysen af Fællesskabets interesser og fremsætte bemærkninger til anvendelsen af forordningen.

Artikel 5

Denne forordning træder i kraft dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2001.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.

(3) EFT C 62 af 4.3.2000, s. 19.

(4) EFT L 49 af 4.3.1995, s. 1.

(5) EFT L 127 af 9.5.2001, s. 11.

(6) EFT C 301 af 21.10.2000, s. 2.

(7) Kun efterprøvning af ansøgningsskemaet vedrørende markedsøkonomisk status.

(8) Samtlige henvisninger til "de pågældende lande" vedrører kun de otte lande, der er omfattet af denne procedure, herunder ikke Egypten og Polen.

(9) Se forordning (EF) nr. 477/95.

(10) Sag T-210/95, dom afsagt den 28. oktober 1999, præmis 60.

(11) Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Handel

TERV 00/13

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel.

(12) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.

BILAG

Følgende oplysninger skal fremgå af handelsfakturaer for selskabets salg til Fællesskabet af urinstof, der er omfattet tilsagnet

1. Overskriften "HANDELSFAKTURA FOR VARER, DER ER OMFATTET AF ET TILSAGN".

2. Navnet på det i artikel 3, stk. 1, nævnte selskab, der udsteder handelsfakturaen.

3. Handelsfakturaens nummer.

4. Handelsfakturaens udst