*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 725/89

af 20. marts 1989

om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l. med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og om endelig opkraevning af den midlertidige antidumpingtold, der er paalagt denne import

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, forelagt efter konsultationer i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Procedure

(1) Som foelge af en klage indgivet af Det Europaeiske Sammenslutning af Boerste- og Penselfabrikanter (FEIBP) paa vegne af Faellesskabets producenter af pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l. hvis samlede produktion udgoer stort set hele produktionen i Faellesskabet af de paagaeldende varer, aabnede Kommissionen, efter at have offentliggjort en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2), en antidumpingprocedure vedroerende importen til Faellesskabet af pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l., henhoerende under pos. ex 96.01 B III i Den Faelles Toldtarif (NIMEXE-nummer 96.01-49), fra den 1. januar 1988 svarende til KN-kode 9603 40 10, med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, og indledte en undersoegelse.

(2) Efter denne undrsoegelse, som viste, at der fandt dumping sted og forvoldtes skade, afgav det kinesiske selskab China National Native Produce & Animal By-Products Import & Export Corporation tilsagn om at begraense sin eksport til Faellesskabet.

(3) I henhold til den kinesiske eksportoers tilsagn forpligtede det paagaeldende selskab sig til at begraense sin eksport saaledes, at den skade, der forvoldtes den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, ophoerte. Raadet godtog dette tilsagn (3).

B. Manglende overholdelse af tilsagnet og genoptagelse af proceduren

(4) Efter at have modtaget og efterproevet oplysningerne om, at alene den kinesiske eksport i 1987 til Forbundsrepublikken Tyskland og Det Forenede Kongerige i vidt omfang havde oversteget den samlede aarlige maengde, der er fastsat for hele Faellesskabet i naevnte selskabs tilsagn, tilbagekaldte Kommissionen ovennaevnte godtagelse af tilsagnet fra den kinesiske eksportoer, indfoerte en midlertidig antidumpingtold ved forordning (EOEF) nr. 3052/88 (4) og besluttede at genaabne antidumpingproceduren vedroerende importen af pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l. med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik (5).

C. Undersoegelse

(5) De paagaeldende varer er pensler og boertser til maling, kalkning, lakering o.l. (undtagen pensler henhoerende under pos. 9603 30) henhoerende under KN-kode 9603 40 10.

(6) Kommissionen underrettede officielt eksportoeren og de importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt myndighederne i eksportlandet og producenterne i Faellesskabet om procedurens genoptagelse. Den gav de direkte beroerte parter lejlighed til at besvare de spoergeskemaer, de havde faaet tilsendt, og til at tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt.

(7) Toogtyve faellesskabsproducenter og fem importoerer sendte en fuldstaendig besvarelse af spoergeskemaet tilbage til Kommissionen og tilkendegav deres mening skriftligt.

(8) Det kinesiske selskab China National Native Produce & Animal By-Products besvarede ikke Kommissionens spoergeskemaet eller som ikke paa anden maade gav deres mening til kende, traf Kommissionen afgoerelser paa grundlag af de forelig

gende oplysninger (artikel 7, stk. 7, litra b) i forordning (EOEF) nr. 2423/88), dvs. fakturaer fra producenterne og/eller importoererne i Faellesskabet samt medlemsstaternes og Faellesskabets officielle statistiske oplysninger.

(9) Eksportselskabet blev desuden underrettet om, at Kommissionen agtede at foreslaa Raadet, at det skulle forlaenge gyldighedsperioden for den midlertidige told, og selskabet gjorde ikke indvendinger herimod.

(10) To importoerer anmodede om at faa lejlighed til at give deres mening til kende mundtligt og om at blive underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, som laa til grund for, at Kommissionen ville anbefale, at der indfoertes endelige foranstaltninger; deres anmodning blev imoedekommet.

(11) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige, og aflagde kontrolbesoeg hos ni producenter, nemlig:

- Briton Chadwick, Det Forenede Kongerige

- Mosley-Stone, Det Forenede Kongerige

- Harris, Det Forenede Kongerige

- Battys of Leeds, Det Forenede Kongerige

- Hall, Det Forenede Kongerige

- Schabert, Forbundsrepublikken Tyskland

- Mako, Forbundsrepublikken Tyskland

- Wistoba, Forbundsrepublikken Tyskland

- Sterkel, Forbundsrepublikken Tyskland

og fem importoerer i Faellesskabet, nemlig:

- Delbanco, Det Forenede Kongerige

- Rothlaender, Forbundsrepublikken Tyskland

- Berg, Forbundsrepublikken Tyskland

- Noelle, Forbundsrepublikken Tyskland

- Storchwerke, Forbundsrepublikken Tyskland

Kommissionen anmodede om og fik detaljerede skriftlige redegoerelser fra de fleste producenter, der var beroert af sagen, og efterproevede de modtagne oplysninger i det omfang, den fandt det noedvendigt.

(12) Kommissionen aflagde besoeg hos to producenter i Sri Lanka, nemlig Ravi Industries Limited i Colombo og Harris (Ceylon) Limited i Meegeda.

(13) Kommissionens undersoegelse omfattede perioden fra 1. juli 1987 til 31. august 1988.

D. Dumping

a) Normal vaerdi

(14) For at fastslaa, om der var tale om dumpingimport fra Den Kinesiske Folkerepublik, maatte Kommissionen tage hensyn til, at landet ikke har markedsoekonomi, og den maatte derfor basere sine beregninger paa den normale vaerdi for et land med markedsoekonomi. Klagerne havde i den forbindelse foreslaaet markedet i Sri Lanka.

(15) To importoerer gjorde indsigelse mod valget af Sri Lanka som referencemarked og paastod, at der ikke er tale om samme vare i den i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 naevnte forstand, at produktionsomkostningerne ikke kan sammenlignes, isaer fordi visse raavarer maa importeres til Sri Lanka, at produktionsmaengden er langt lavere end produktionsmaengden paa det kinesiske marked, at varen slet ikke eller kun i ringe omfang eksporteres til markedet i Faellesskabet, at konkurrencen i Sri Lanka ikke er tilstraekkelig stor og at hjemmemarkedspriserne derfor er sat for hoejt samt at en lokal producent ejes af en faellesskabsproducent. Disse to importoerer foreslog Taiwan som refereceland.

(16) Kommissionen konkluderede dog, at Sri Lanka var et passende, ikke urimeligt valg for fastsaettelsen af den normale vaerdi, og valgte altsaa ikke Taiwan.

Med hensyn til Taiwan baserede de paagaeldende to importoerer deres forslag om sammenligning paa en penseltype, der paa grund af de fysiske egenskaber (en amerikansk type af mindre tykkelse, som almindeligvis eksporteres til De Forenede Stater og Canada, og som isaer fremstilles af syntetiske haar) klart adskiller sig fra den kinesiske vare og indebaerer andre produktionsomkostninger.

De stoerste taiwanske producenter, som Kommissionens tjenestegrene henvendte sig til, afslog desuden at samarbejde.

(17) Kommissionen sikrede sig i forbindelse med Sri Lanka, at der ikke var maerkbare forskelle mellem Sri Lanka og Den Kinesiske Folkerepublik med hensyn til varens ensartethed og fremstillingsprocessen.

Pensler fra Sri Lanka fremstilles som i Kina isaer af dyrehaar og har skafter af trae. Penslerne er af saakaldt europaeisk type og svarer til de europaeiske standarder. Skaftet er af samme eller naesten samme tykkelse som skaftet paa den kinesiske vare. Dette giver en penselring og en haarmaengde i penslen af samme eller naesten samme tykkelse og samme eller naesten samme haarvaegt pr. pensel. Haarenes synlige laengde er mindst den samme som paa den kinesiske vare. Alt dette goer, at varen fra Sri Lanka kan betragtes som samme vare i den i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 naevnte forstand. Det paastaas, at Kina har en komparativ fordel, fordi landet raader over de vigtigste raavarer, er bl.a. den eneste producent af svinehaar, og at produktionsomkostningerne er mindre i Kina end i Sri Lanka. Kommissionen kan ikke tage denne paastand til foelge, for selv om der paa tilfredsstillende maade kunne saettes tal paa en saadan fordel og den ikke blev opvejet af konkurrencemaessige ulemper, er det ikke ganske klart, hvordan den ville afspejle sig i den normale vaerdi, hvis de samme vilkaar fandtes i tredjelandet med markedsoekonomi, da priserne ikke kun er et resultat af omkostningerne, men ogsaa af efterspoergslen. Endvidere, ogsaa selv om det var muligt noejagtigt at fastslaa, at disse fordele og ulemper fandtes, og at de var betydelige, ville enhver justering af de omkostninger i et land med markedsoekonomi, der var fastsat paa dette grundlag, indebaere, at man laegger omkostningerne i et land uden markedsoekonomi til grund, hvilket artikel 2, stk. 5 i forordning (EOEF) nr. 2423/88 netop tager sigte paa, at man skal undgaa at goere.

De to lande fremstiller hovedsagelig pensler af den flade type. Produktionen er isaer baseret, paa, at varerne fremstilles i haanden. Fremstillingsprocesserne er sammenlignelige, og det har ingen betydning, at den samlede produktionsmaengde er stoerre i Kina end i Sri Lanka.

Dette samme goer sig gaeldende i forbindelse med paastanden om, at Sri Lanka ikke eller kun i ringe omfang eksporterer varen til markedet i Faellesskabet.

Hvad angaar prisniveauet i Sri Lanka, fastslog Kommissionen, at der er tilstraekkelig stor konkurrence i landet mellem to producenter, som forsyner ca. 90 % af hjemmemarkedet, til at sikre et rimeligt forhold mellem pris og produktionsomkostninger. Prisniveauet giver producenterne i Sri Lanka mulighed for at opnaa en rimelig fortjeneste. Kommissionen kan derfor ikke se, at Sri Lanka ikke skulle kunne anvendes som referenceland, fordi en af disse producenter er et datterselskab af en faellesskabsproducent.

(18) Kommissionen fastlog derfor, at den normale vaerdi skulle fastlaegges paa grundlag af gennemsnittet af de salgspriser, der faktisk anvendtes fra 1. juli 1987 til 31. august 1988 paa hjemmemarkedet i Sri Lanka.

b) Exportpris

(19) Eksportpriserne blev, hver gang det var muligt, fastlagt paa grundlag af de priser, som importoererne i Faellesskabet faktisk havde betalt de paagaeldende eksportoerer for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

c) Sammenligning

(20) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, hvor det paa tilfredsstillende maade kunne godtgoeres, at krav herom var berettiget. Der blev foretaget justeringer for forskelle i varens fysiske egenskaber, importafgifter og indirekte afgifter og indirekte afgifter i Sri Lanka, betalings- og leveringsvilkaar, transport- og forsikringsomkostninger samt for forskellige former for emballering. Specielt i forbindelse med varens fysiske egenskaber tog Kommissionen ogsaa hensyn til, at det koster mere at fremstille runde pensler og de saakaldte radiator- og loftspensler, der udgoer en ganske lille del af hele Kinas eksport af pensler, end at fremstille de flade pensler, som produceres i Sri Lanka. Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

d) Dumpingmargen

(21) Det fremgaar af sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne i referenceperioden, at der finder dumping sted i forbindelse med importen fra Den Kinesiske Folkerepublik, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den normale vaerdi og priserne ved eksport til Faellesskabet.

De variable dumpingmargener fastsattes efter den paagaeldende penseltype og den importerende medlemsstat. Det konstateredes, at den vejede gennemsnitlige margen for flade pensler var meget stor og over 90 % for hele eksporten til Faellesskabet. Denne gennemsnitlige margen er endnu stoerre for saa vidt angaar de andre penseltyper.

E. Skade

(22) Det blev ved underoegelsen fastslaaet, at selv om 92 % af den kinesiske eksport gik til fem markeder i Faellesskabet, nemlig Tyskland, Irland, Det Forenede Kongerige, Frankrig og Italien, var den specielt koncentreret om det tyske, det irske og det britiske marked. Skadens omfang blev derfor isaer, men ikke udelukkende vurderet paa grundlag af forholdene i disse tre medlemsstater.

a) Samme vare

(23) To importoerer satte spoergsmaalstegn ved, om de kinesiske eksportvarer og Faellesskabets produktion er sammenlignelige.

Kommissionen deler ikke denne opfattelse. Der findes flere slags pensler, nemlig pensler af god kvalitet, dvs. pensler til fagfolk, og pensler af ringe og/eller mellem god kvalitet, dvs. pensler til ikke-fagfolk. Importen fra Kina konkurrerer med sidstnaevnte slags, og Kommissionen foretog derfor en sammenligning af varerne i denne del af markedet. Kommissionen undersoegte hos en raekke producenter og importoerer penslernes forskellige bestanddele, dvs. haarenes art og vaegt, svidningen, kvaliteten og behandlingen af disse haar, skaftets kvalitet og form, varens finish, ogsaa med hensyn til penselring og lim, samt hele penslens holdbarhed. Kommissionen fandt ikke afgoerende forskelle mellem sammenlignelige varer fra Kina og Faellesskabet for saa vidt angaar de paagaeldende varers anvendelse. Kommissionen konkluderede derfor, at der er tale samme varer i den i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 naevnte forstand.

b) Eksportmaengde

(24) For at vurdere udviklingen i den kinesiskie eksport til Faellesskabet maatte Kommissionen basere sine beregninger paa de foreliggende statistiske oplysninger samt paa oplysningerne fra den paagaeldende erhversgren i Faellesskabet, da eksportoeren ikke besvarede det spoergeskema, han havde faaet tilsendt, og kun et lille antal importoerer samarbejdede paa tilfredsstillende maade ved undersoegelsen.

Det fremgaar af de foreliggende oplysninger, at der er en tydelig stigning i importen fra Kina trods staerke svingninger inden for de forskellige perioder. Importen, der allerede var betydelig i 1980 (10 mio stk.), mere end tredobledes mellem 1980 og 1986 (33 mio stk.) og naaede op paa 46 mio stk. i 1987 og paa 31 mio stk. alene i de foerste seks maaneder af 1988 (hvilket svarer til 62 mio stk. paa aarsbasis).

Denne stigning i maengde er ikke helt kommet til udtryk i vaerdi, fordi de kinesiske pensler betaltes i US $, og denne valuta netop faldt staerkt i perioden 1987-1988, specielt i forhold til den tyske og den britiske valuta. Valutaudviklingen forstaerkede de skadelige virkninger af importen for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

(25) Den kinesiske imports andel af markedet steg fra ca. 24 % i 1984 til naesten 38 % i foerste halvaar af 1988. I samme periode var forbruget i Faellesskabet praktisk talt stabilt paa omkring 145 mio stk. Stigningen i den kinesiske eksport til Faellesskabet traeder i oevrigt tydeligere frem derved, at disse varer er paalagt en antidumpingtold paa 125 % ved indfoersel i Amerikas Forenede Stater og en told paa over 100 % ved indfoersel i Canada.

c) Priser

(26) De priser, hvortil den kinesiske vare eksporteredes til Faellesskabet, var i gennemsnit over 70 % lavere end de priser, som den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet anvendte i undersoegelsesperioden for varer af daarligste kvalitet; de noejagtige pris- underbud er forskellige alt efter varetype, men aldrig under 47 % for en bestemt vare. Disse prisunderbud maatte justeres med 20 % for at tage hensyn til den lidt mere primitive proces, der anvendes ved fremstilling af den kinesiske vare. Men selv med denne justering var priserne paa den kinesiske vare langt lavere end de priser, der var noedvendige for at sikre faellesskabsproducenterne daekning for omkostningerne og en rimelig fortjenstmargen. I visse tilfaelde var priserne endog lavere end koebsprisen for den vigtigste raavare, svinehaarene, som ogsaa blev leveret af de samme eksportoerer fra Den Kinesiske Folkerepublik.

d) Virkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

(27) Den massive import af varer til dumpingpriser har haft negativ indvirkning paa det generelle prisniveau paa markedet i Faellesskabet. Salgspriserne steg naesten ikke mellem 1984 og 1988, selv om produktionsomkostningerne i Faellesskabet steg betydeligt i samme periode. Faktisk har producenterne i Faellesskabet vaeret tvunget til at afpasse deres priser efter de kinesiske eksportoerers priser.

Konkurrencen fra den kinesiske import bevirkede et fald i faellesskabsproducenternes markedsandel fra 68 % i 1984 til 57 % i 1988. Dette foerte til en produktionsnedgang paa ca. 22 % fra 1982 til 1988 i de tre medlemsstater, der isaer er beroert af sagen.

Dette betoed en vaesentlig formindskelse af produktionskapaciteten eller en mindre anvendelse af denne kapacitet. Denne udvikling og forringelsen af faellesskabsproducenternes rentabilitet har resulteret i lukning af virksomheder og har haft negative virkninger for beskaeftigelsen i denne sektor.

e) AArsagssammenhaeng

(28) Sammenfaldet mellem udviklingen i importen fra Kina, de meget store prisunderbud mellem faellesskabsproducenternes priser og priserne paa de kinesiske varer og den meget tydelige forvaerring af situationen for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet viser, at importen af de paagaeldende varer fra Kina har forvoldt erhvervsgrenen vaesentlig skade.

(29) Kommissionen har undersoegt, om der er foraarsaget den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade af andre faktorer. Visse importoerer gjorde i den forbindelse gaeldende, at lukningen af faellesskabsproducenters virksomheder snarere skyldtes, at dereès omkostningsstruktur ikke var konkurrencedygtig. Men Kommissionen fastslog i modsaetning til denne paastand, at et vist antal faellesskabsproducenter havde indstillet produktionen alene paa grund af udbuddet af kinesiske boerster og pensler til dumpingpriser, og at prisforskellen var saa stor, at den ikke kunne opvejes ved hjaelp af rationaliseringsforanstaltninger.

(30) De paagaeldende importoerer gjorde endvidere gaeldende, at faellesskabsproducenterne ikke havde tilpasset sig de aendrede forbrugsvaner. Det blev paastaaet, at importoererne af den kinesiske vare havde skabt et nyt marked med billige engagnspensler, navnlig i supermarkeder og i hobbycentre, og at de traditionelle faellesskabsproducenter ikke var interesseret i at saelge til disse markeder. Det blev desuden paastaaet, at faellesskabsproducenterne selv havde opkoebt store maengder kinesiske pensler hos uafhaengige importoerer for at saelge dem med fortjeneste og saaledes stoette deres egen produktion.

Med hensyn til det foerste punkt kan paastanden om, at der er skabt et nyt marked, ikke godtages. Varen var allerede etableret paa markedet, og at den solgtes til under det halve af den pris, den normalt koster, kan ikke betragtes som det samme som, at der er indfoert en ny vare. Under alle omstaendigheder er det alene paa grund af dumpingprisen, at forbrugerne i hoejere grad er rede til at overveje at kassere en pensel efter faa ganges brug, i stedet for at acceptere yderligere omkostninger og have besvaeret med at rense penslen. Det er i oevrigt forstaaeligt, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet ikke er interesseret i at saelge varer, som for at virke tiltraekkende maa udbydes til priser, der er lavere end producenternes variable produktionsomkostninger.

I forbindelse med faellesskabsproducenternes salg af kinesiske varer fastslog Kommissionen paa grundlag af de foreliggende oplysninger, at dette salg i undersoegelsesperioden var meget forskelligt, alt efter hvilke medlemsstater og virksomheder der er tale om. Bortset fra nogle virksomheder, ikke saerlig mange, som indstillede produktionen, begyndte faellesskabsproducenterne dog foerst at saelge kinesiske boerster og pensler som supplement til salget af deres egne varer udelukkende for at undgaa, at deres saedvanlige markeder blev overtaget af leverandoerer, som kun tilboed importerede varer. Ifoelge Kommissionens undersoegelser tog faellesskabsproducenterne generelt ikke initiativ til at importere kinesiske varer, men importerede kun i selvforsvar mod illoyal konkurrence. Endvidere fandt Kommissionens tjenestegrene ved undersoegelsen ikke tegn paa misbrug, da faellesskabsproducenterne videresolgte de kinesiske boerster og pensler med beskeden fortjeneste og til saa hoeje priser som markedet tillod, men uden urimelig stor fortjeneste og kun i det omfang, der var noedvendigt for at sikre salget af deres egne varer.

(31) Kommissionen undersoegte til sidst virkningerne af importerede varer med oprindelse i andre tredjelande. Den fastslog, at denne import formindskedes sideloebende med stigningen i importen af de kinesiske varer, og at den for tiden kun daekker ca. 7 % af forbruget i Faellesskabet. Denne import kan saaledes ikke anses for at vaere aarsag til den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

f) Konklusioner

(32) Kommissionen er under disse omstaendigheder naaet til den konklusion, at virkningerne af dumpingimporten af pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l. med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, saerskilt betragtet maa anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade. Raadet bekraefter denne konklusion.

F. Faellesskabets Interesse

(33) I betragtning af de alvorlige vanskeligheder, som den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet befinder sig i, vil mangelen paa foranstaltninger til at afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger bringe erhvervsgrenens eksistens i fare, med de negative foelger, dette kunne faa for beskaeftigelsen i de beroerte omraader. Det boer i den forbindelse understreges, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet hovedsagelig bestaar af smaa og mellemstore virksomheder, der i vidt omfang er etableret i omraader med stor arbejdsloeshed. Det er derfor i Faellesskabets interesse, at der traeffes foranstaltninger til at afhjaelpe den skade, der forvoldes den paagaeldende erhvervsgren, og disse foranstaltninger boer antage form af en endelig antidumpingtold. Eftersom det tidligere tilsagn blev misligeholdt, vil en fornyelse af det paagaeldende tilsagn ikke kunne sikre faellesskabsproducenten tilstraekkelig beskyttelse.

(34) To importoerer fremfoerte, at paa grund af den internationale arbejdsdeling og de loenomkostninger, der er direkte forbundet med fremstillingen af billige boerster og pensler i Faellesskabet, har Faellesskabet i samhandelen med Kina interesse i at tilskynde til en staerkt arbejdskraftskraevende produktion i tredjelande. Raadet bestrider ikke, at et saadant internationalt samarbjede er noedvendigt. Men det er Raadets opfattelse, at en saadan maalsaetning ikke skal opfyldes ved illoyal handelspraksis paa faellesskabsproducenternes bekostning.

De paagaeldende importoerer gjorde ligeledes gaeldende, at visse importoerer kunne blive udelukket fra markedet i Faellesskabet, hvis der indfoertes antidumpingforanstaltninger.

Raadet finder ikke denne paastand berettiget. En told vil betyde samme behandling af alle importoerer i Faellesskabet og ingen forskelsbehandling mellem importoerer, som saelger til forskellige forbrugerkategorier, hvilket distributionsnet der end anvendes. Den told, der foreslaas, fjerner desuden paa ingen maade de kinesiske varers konkurrencedygtighed.

(35) Ingen bruger af den paagaeldende vare har gjort indsigelse.

Raadet vejede faellesskabsproducenternes og forbrugernes interesser mod hinanden og undersoegte, hvilke foelger antidumpingforanstaltningerne ville faa for sidstnaevnte. Raadet fandt, at en forholdsmaessig forhoejelse af prisen paa den kinesiske vare ikke vil beroeve denne en konkurrencemaessig fordel paa Faellesskabets marked, og konkluderede, at forbrugernes interesser er tilstraekkelig beskyttet.

G. Toldsats

(36) I betragtning af den kinesiske vares kvalitet, varetyperne og forskelligartetheden af de paagaeldende priser boer der anvendes en vaerditold, der ikke er hoejere end den laveste fastslaaede underbudsmargen, men samtidig vaesentlig lavere end dumpingmargenen.

Den endelige told fastsaettes derfor som en vaerditold paa 69 % af stykprisen netto, for pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l., frit Faellesskabets graense, ufortoldet, betalt af foerste importoer i Faellesskabet.

Det anses af samme grund ligeledes for noedvendigt at foretage endelig opkraevning af de beloeb, for hvilke der i henhold til forordning (EOEF) nr. 3052/88, som aendret ved forordning (EOEF) nr. 3453/88, er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l. med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og henhoerende under KN-kode 9603 40 10.

2. Tolden fastsaettes som en vaerditold paa 69 % af stykprisen netto for pensler og boerster til maling, kalkning, lakering o.l., frit Faellesskabets graense, ufortoldet, betalt af foerste importoer i Faellesskabet.

3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

Artikel 2

De beloeb, for hvilke der i henhold til forordning (EOEF) nr. 3052/88, som aendret ved forordning (EOEF) nr. 3453/88, er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkraeves endeligt.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. marts 1989.

Paa Raadets vegne

F. FERNANDEZ ORDOÑEZ

Formand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. C 103 af 30. 4. 1986, s. 2.

(3) EFT nr. L 46 af 14. 2. 1987, s. 45, Raadets afgoerelse 87/104/EOEF.

(4) EFT nr. L 272 af 4. 10. 1988, s. 16. Denne forordning blev aendret ved forordning (EOEF) nr. 3453/88 (EFT nr. L 303 af 8. 12. 1988, s. 11) og forlaenget ved forordning (EOEF) nr. 177/89 (EFT nr. L 23 af 27. 1. 1989, s. 5).

(5) EFT nr. C 257 af 4. 10. 1988, s. 5.