DA Den Europæiske Unions Tidende L 35/17

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

af 25. november 2010

om fordelingen af de monetære indtægter til de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta

(omarbejdning)

(ECB/2010/23)

(2011/66/EU)

STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —

under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 32, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (1) har undergået væsentlige ændringer flere gange (2). Da der skal foretages yderligere ændringer, er det for at sikre klarhed hensigtsmæssigt, at den omarbejdes.

(2) De monetære indtægter er i følge artikel 32.1 i ESCB-statutten de indtægter, som tilfalder de nationale centralbanker i forbindelse med udførelse af de pengepolitiske opgaver. I henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten er størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter. De nationale centralbanker skal øremærke de aktiver, der er et led i udførelsen af de pengepolitiske opgaver, som aktiver, de besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. I henhold til artikel 32.4 i ESCB-statutten reduceres den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter med et beløb svarende til den pågældende nationale centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med artikel 19.

(3) I medfør af artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital.

(4) I henhold til artikel 32.6 og 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet hjemmel til at fastsætte retningslinjer for ECB's udligning og betaling vedrørende saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter og til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32.

(5) I overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (3) sætter ECB og de nationale centralbanker eurosedler i omløb. I henhold til artikel 15 i denne forordning vedbliver pengesedler denomineret i en national valutaenhed at være lovlige betalingsmidler inden for deres respektive territoriale grænser i højst seks måneder efter den pågældende indførelse af eurosedler og -mønter. Året for indførelse af eurosedler og -mønter må således anses for et særligt år, idet pengesedler i nationale valutaenheder, som er i omløb, fortsat kan udgøre en betydelig andel af de pengesedler, som er i omløb.

(6) I henhold til artikel 15, stk. 1, i retningslinje ECB/2006/9 af 14. juli 2006 om visse forberedelser til overgangen til eurosedler og -mønter og om forhåndsudsendelse og forhåndsvideresendelse af eurosedler og -mønter uden for euroområdet (4) debiteres eurosedler, som er forhåndsudsendt til godkendte modparter, disse modparters konto hos den nationale centralbank til pålydende værdi, i overensstemmelse med følgende »lineære debiteringsmodel«: Det samlede beløb af forhåndsudsendte eurosedler debiteres i tre lige store dele, på afviklingsdagen for Eurosystemets første, fjerde og femte primære markedsoperationer efter datoen for indførelse af euroen. Beregningen af de monetære indtægter for året for indførelse af eurosedler og -mønter skal tage hensyn til denne »lineære debiteringsmodel«.

(7) Denne afgørelse er knyttet til afgørelse ECB/2010/29 af 13. december 2010 om udstedelse af eurosedler (5), hvori det fastsættes, at ECB og de nationale centralbanker udsteder eurosedler. Afgørelse ECB/2010/29 fastsætter fordelingen af eurosedler i omløb blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele i ECB's kapital. Desuden tildeles ECB 8 % af det samlede beløb af eurosedler i omløb. Fordelingen af eurosedler blandt Eurosystemets medlemmer indebærer, at der opstår saldi inden for Eurosystemet. Forrentningen af disse Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet har direkte betydning for indtægterne for alle medlemmer af Eurosystemet og bør derfor reguleres i denne afgørelse. De indtægter, som tilfalder ECB ved forrentning af dens Eurosystem-interne tilgodehavender hos de nationale centralbanker, svarende til dens andel af euroseddelomløbet, bør principielt fordeles til de nationale centralbanker i overensstemmelse med afgørelse ECB/2010/24 af 25. november 2010 om foreløbig fordeling af Den Europæiske Centralbanks indtægter fra eurosedler i omløb og fra værdipapirer købt i henhold til programmet vedrørende værdipapirmarkederne (6) i forhold til deres andele af kapitalindskudsnøglen i det regnskabsår, hvor indtægten falder.

(8) Forrentningen af Eurosystem-interne nettosaldi for tilgodehavender og forpligtelser med hensyn til euroseddelomløbet bør foretages på grundlag af et objektivt kriterium, som definerer prisen på penge. Renten på primære markedsoperationer, som anvendes af Eurosystemet i dets auktioner i de primære markedsoperationer, anses i denne sammenhæng for hensigtsmæssig.

(9) Ved beregningen af de nationale centralbankers monetære indtægter i henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten bør Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet medtages i passivgrundlaget, da de svarer til seddelomløbet. Betaling af renter på Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet vil derfor give anledning til en fordeling af betydelige beløb af Eurosystemets monetære indtægter blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. Disse Eurosystem-interne saldi bør justeres af hensyn til en gradvis tilpasning af de nationale centralbankers balancer og resultatopgørelser. Justeringerne bør baseres på beløbet af pengesedler i omløb for hver national centralbank i en periode forud for indførelsen af eurosedler. Disse justeringer bør anvendes på årsbasis i henhold til en fast formel i en periode på ikke over fem år derefter.

(10) Justeringerne af de Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet er beregnet med henblik på at yde kompensation for alle væsentlige ændringer i de nationale centralbankers indkomstpositioner, der er en følge af indførelsen af eurosedler og den efterfølgende fordeling af monetære indtægter.

(11) De generelle regler, der er fastlagt i artikel 32 i ESCB-statutten, gælder også for indtægter, der følger af afskrivning på eurosedler, der er taget ud af omløb.

(12) Ifølge artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. I henhold til artikel 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet kompetence til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32. Denne kompetence omfatter kompetence til at tage højde for andre faktorer ved en beslutning vedrørende fordelingen af indtægter, som følger af afskrivning på eurosedler, som er taget ud af omløb. I denne sammenhæng kræver principperne om ligebehandling og rimelighed, at der tages hensyn til den periode, hvor de inddragne eurosedler blev udstedt. Fordelingsnøglen for disse specifikke indtægter skal derfor afspejle både den relevante andel af ECB's kapital og varigheden af udstedelsesperioden.

(13) Inddragelsen af eurosedler skal reguleres af særskilte afgørelser, som træffes efter artikel 5 i beslutning ECB/2003/4 af 20. marts 2003 om pålydende værdi, specifikationer, gengivelse, ombytning og inddragelse af eurosedler (7) —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

a) »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat, der har euroen som valuta

b) »passivgrundlag«: summen af de særligt angivne passiver i de nationale centralbankers balance, som nærmere specificeret i bilag I

c) »aktiver som kan øremærkes«: aktivbeløb, opført som modværdi til passivgrundlaget på de nationale centralbankers balance, som specificeret i overensstemmelse med bilag II

d) »Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet«: tilgodehavender og forpligtelser, som opstår mellem en national centralbank og ECB og mellem to nationale centralbanker, som følge af anvendelse af artikel 4 i afgørelse ECB/2010/29

e) »kapitalindskudsnøgle«: de nationale centralbankers andele, udtrykt i procent, af den i ECB indskudte kapital, som fås ved på de nationale centralbanker at anvende de vægte i den i artikel 29.1 i ESCB-statutten omhandlede fordelingsnøgle, som er gældende for det relevante regnskabsår

f) »kreditinstitut«: enten a) et kreditinstitut som defineret i artikel 2 og artikel 4, stk.1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (8), som gennemført i national lovgivning, der er underlagt tilsyn af en kompetent national myndighed, eller b) et andet kreditinstitut som defineret i artikel 123, stk. 2, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, som er underlagt kontrol efter normer, som er sammenlignelige med tilsyn af en kompetent national myndighed

g) »HB«: den harmoniserede balance som angivet i bilag VIII til retningslinje ECB/2010/20 af 11. november 2010 om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (9)

h) »referencerente«: den senest foreliggende marginale rentesats, som anvendes af Eurosystemet i forbindelse med auktioner vedrørende primære markedsoperationer i henhold til punkt 3.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (10). I tilfælde, hvor flere primære markedsoperationer afvikles samme dag, anvendes et simpelt gennemsnit af de marginale renter af samtidig udførte operationer

i) »dato for indførelse af eurosedler og -mønter«: den dato, hvor eurosedler og -mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, som har indført euroen

j) »referenceperiode«: en periode på 24 måneder, som begynder 30 måneder før datoen for indførelse af eurosedler og -mønter

k) »året for indførelse af eurosedler og -mønter«: en 12-måneders periode, som begynder på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter

l) »daglige referencekurs«: den daglige referencekurs, som er baseret på den normale daglige koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for Det Europæiske System af Centralbanker, som normalt finder sted kl.14.15 centraleuropæisk tid

m) »inddragne eurosedler«: en euroseddeltype eller -serie, som ved Styrelsesrådets beslutning er inddraget fra omløb i medfør af artikel 5 i beslutning ECB/2003/4

n) »udstedelsesnøgle«: den gennemsnitlige kapitalindskudsnøgle i udstedelsesperioden for den inddragne type eller serie af eurosedler

o) »udstedelsesperiode«: i forbindelse med euroseddeltyper eller -serier den periode, som begynder med den dato, hvor for den første udstedelse af en euroseddel af den pågældende type eller serie er bogført i passivgrundlaget, og som slutter med den dato, hvor den sidste udstedelse af en euroseddel af denne type eller serie er bogført i passivgrundlaget

p) »afskrive«: at fjerne inddragne eurosedler fra balanceposten »seddelomløbet«.

Artikel 2

Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet

1. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes månedligt og optages i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber den første bankdag i måneden, med valørdato den sidste bankdag i foregående måned.

Når en medlemsstat indfører euroen, optages beregningen af Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber med valørdato for indførelsen af eurosedler og -mønter.

De Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes for perioden fra 1. januar til 31. januar i det første år, med virkning fra hvilket hver enkelt femårig justering i henhold til artikel 29.3 i ESCB-statutten finder anvendelse, på grundlag af den justerede kapitalindskudsnøgle, som er anvendt på det samlede euroseddelomløb den 31. december i det foregående år.

2. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, herunder sådanne som er et resultat af anvendelsen af artikel 4, forrentes med referencerenten.

3. Den i stk. 2 nævnte rentebetaling afvikles kvartalsvis ved betalinger gennem TARGET2.

Artikel 3

Metode til beregning af de monetære indtægter

1. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter fastsættes ved beregning af den faktiske indtægt, som hidrører fra de aktiver, der kan øremærkes, og som angivet i regnskaberne. Som undtagelse hertil skal guld ikke anses for at skabe indtægt, og værdipapirer, der besiddes med henblik på pengepolitiske formål i henhold til afgørelse ECB/2009/16 af 2. juli 2009 om indførelse af programmet om køb af særligt dækkede obligationer (11) skal anses for at skabe indkomst til referencerenten.

2. Hvis en national centralbanks aktiver, som kan øremærkes, er større eller mindre end værdien af dens passivgrundlag, udlignes forskellen ved at anvende referencerenten på værdien af forskellen.

Artikel 4

Justeringer af Eurosystem-interne saldi

1. Til brug for beregningen af monetære indtægter justeres hver national centralbank Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet med et udligningsbeløb, som bestemmes ved følgende formel:

C = (K – A) × S

hvor:

C er udligningsbeløbet K er det eurobeløb, som fremkommer for den enkelte nationale centralbank ved at anvende kapitalindskudsnøglen på gennemsnitsbeløbsværdien af pengesedler i omløb i referenceperioden, idet beløbet af pengesedler i omløb denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som indfører euroen, omsættes til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden A er den gennemsnitlige beløbsværdi i euro for hver national centralbank for pengesedler i omløb i referenceperioden, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden S er følgende koefficient for hvert regnskabsår, begyndende på datoen for indførelse af euro: Regnskabsår Koefficient År for overgang til eurosedler og -mønter 1 År for overgang til eurosedler og -mønter plus ét år 0,8606735 År for overgang til eurosedler og -mønter plus to år 0,7013472 År for overgang til eurosedler og -mønter plus tre år 0,5334835 År for overgang til eurosedler og -mønter plus fire år 0,3598237 År for overgang til eurosedler og -mønter plus fem år 0,1817225

2. Summen af alle nationale centralbankers udligningsbeløb skal være nul.

3. Der beregnes udligningsbeløb, hver gang en medlemsstat indfører euroen eller ECB's kapitalindskudsnøgle ændres.

4. Når en national centralbank indtræder i Eurosystemet, fordeles dens udligningsbeløb til de øvrige nationale centralbanker i forhold til de øvrige nationale centralbankers respektive andele i kapitalindskudsnøglen, med modsat tegn (+/–), og tillægges eventuelle udligningsbeløb, som allerede består for de øvrige nationale centralbanker.

5. Udligningsbeløbene og regnskabsposteringerne, som modsvarer disse udligningsbeløb, bogføres på særlige Eurosystem-interne konti i regnskaberne hos hver national centralbank, med valørdato på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og samme valørdato i hvert følgende år i tilpasningsperioden. Regnskabsposterne, som modsvarer udligningsbeløbene, forrentes ikke.

6. I særlige situationer i forbindelse med ændringer i mønstrene for pengesedler i omløb som angivet i bilag III, foretages uanset bestemmelsen i stk. 1 en justering af den enkelte nationale centralbanks Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, som angivet i bilagets bestemmelser.

7. Tilpasningerne af Eurosystem-interne saldi som bestemt i denne artikel ophører med virkning fra første dag i det 6. år efter det pågældende år for indførelse af eurosedler og -mønter.

Artikel 5

Beregning og fordeling af de monetære indtægter

1. Beregningen af hver national centralbanks monetære indtægter foretages dagligt af ECB. Beregningen sker på grundlag af regnskabsoplysninger, som de nationale centralbanker har indberettet til ECB. ECB underretter hvert kvartal de nationale centralbanker om størrelsen af de akkumulerede beløb.

2. Hver national centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til påløbne eller betalte renter på de passiver, der indgår i passivgrundlaget, og i overensstemmelse med Styrelsesrådets beslutninger truffet i medfør af ESCB-statuttens artikel 32.4, andet led.

3. Fordelingen af summen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter i forhold til kapitalindskudsnøglen foretages ved udgangen af hvert regnskabsår.

Artikel 6

Opgørelse og fordeling af indtægter som følge af afskrivning på eurosedler

1. Inddragne eurosedler forbliver en del af passivgrundlaget, indtil de er ombyttede eller afskrevne, afhængigt af, hvad der forekommer først.

2. Styrelsesrådet kan beslutte at afskrive inddragne eurosedler og skal i givet fald angive afskrivningsdatoen og det samlede beløb for den hensættelse, der skal foretages for så vidt angår de inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet.

3. Inddragne eurosedler afskrives som følger:

a) På afskrivningsdatoen nedsættes balanceposten »seddelomløbet« i ECB's og de nationale centralbankers balancer med det samlede beløb af inddragne eurosedler, som stadig er i omløb. Til brug herfor justeres de faktiske beløb af inddragne eurosedler, som var sat i omløb, i forhold til deres pro-rata beløb, beregnet i overensstemmelse med udstedelsesnøglen, og forskellene afvikles blandt ECB og de nationale centralbanker indbyrdes.

b) Det justerede beløb for inddragne eurosedler afskrives på balance-posten »seddelomløbet« over de nationale centralbankers resultatopgørelser.

c) Alle nationale centralbanker skal oprette en hensættelse til inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet. Denne hensættelse skal svare til den pågældende nationale centralbanks andel i det samlede beløb for hensættelsen beregnet ved anvendelse af udstedelsesnøglen.

4. Inddragne eurosedler, som ombyttes efter afskrivningsdatoen, bogføres hos den nationale centralbank, som har modtaget dem. Indgangen af inddragne eurosedler skal omfordeles blandt de nationale centralbanker mindst én gang årligt ved anvendelse af udstedelsesnøglen, og forskellene skal afvikles mellem dem. De nationale centralbanker skal hensætte pro-rata beløbet på hensættelsen eller, såfremt indgangen overstiger hensættelsen, bogføre en tilsvarende udgift i resultatopgørelsen.

5. Styrelsesrådet vurderer årligt det samlede beløb for hensættelsen.

Artikel 7

Ophævelse

Afgørelse ECB/2001/16 ophæves hermed. Henvisninger til den ophævede afgørelse skal forstås som henvisninger til denne afgørelse og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.

Artikel 8

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft den 31. december 2010.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. november 2010. Jean-Claude TRICHET Formand for ECB

(1) EFT L 337 af 20.12.2001, s. 55.

(2) Jf. bilag IV.

(3) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.

(4) EUT L 207 af 28.7.2006, s. 39.

(5) Se side 26 i denne EUT. Afgørelse ECB/2010/29 vedtaget før offentliggørelse af afgørelse ECB/2010/23.

(6) Endnu ikke offentliggjort i EUT. Afgørelse ECB/2010/29 vedtaget før offentliggørelse af afgørelse ECB/2010/23.

(7) EUT L 78 af 25.3.2003, s. 16.

(8) EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1.

(9) Se side 31 i denne EUT.

(10) EFT L 310 af 11.12.2000, s. 1.

(11) EUT L 175 af 4.7.2009, s. 18.

BILAG I PASSIVGRUNDLAGETS SAMMENSÆTNING A Passivgrundlaget omfatter udelukkende: 1. Seddelomløb I dette bilag gælder følgende i året for indførelse af eurosedler og -mønter for hver national centralbank, der indtræder i Eurosystemet: »Seddelomløb«: a) omfatter pengesedler udstedt af den nationale centralbank og denomineret i dens nationale valutaenhed, og b) skal fratrækkes værdien af ikke-forrentede lån i forbindelse med frontloadede eurosedler, som endnu ikke er debiteret (indgår i aktivpost 6 i HB). Efter året for indførelse af eurosedler og -mønter skal »seddelomløb« for alle nationale centralbanker forstås som sedler denomineret i euro, undtaget alle andre pengesedler. Såfremt datoen for indførelse af eurosedler og -mønter falder på en dag, hvor TARGET2 er lukket, udgør en national centralbanks passiv, der opstår som følge af eurosedler, der er forhåndsudsendt i medfør af retningslinje ECB/2006/9, og som er indgået i seddelomløbet inden datoen for indførelse af eurosedler og -mønter, en del af passivgrundlaget (indeholdt i korrespondentkonti under passivpost 10.4 i HB), indtil passivet indgår i Eurosystem-interne passiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner. 2. Forpligtelser i euro over for kreditinstitutter i euroområdet i forbindelse med pengepolitiske operationer, herunder en eller flere af følgende poster: a) anfordringskonti, herunder mindstereserver i henhold til ESCB-statuttens artikel 19.1 (passivpost 2.1 i HB) b) indlån inden for rammerne af Eurosystemets indlånsfacilitet (passivpost 2.2 i HB) c) tidsindskud (passivpost 2.3 i HB) d) forpligtelser som følge af finjusterende tilbageførselstransaktioner (passivpost 2.4 i HB) e) indlån i forbindelse med marginbetalinger (passivpost 2.5 i HB). 3. Indlånsforpligtelser over for misligholdende Eurosystem-modparter, som er blevet genklassificeret fra passivpost 2.1 i HB. 4. De nationale centralbankers Eurosystem-interne forpligtelser i forbindelse med udstedte ECB-gældsbeviser i henhold til kapitel 3.3 i bilag I til ECB's retningslinje ECB/2000/7 (passivpost 10.2 i HB) 5. Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet, herunder forpligtelser som følge af anvendelse af artikel 4 (del af passivpost 10.3 i HB). 6. Eurosystem-interne nettopassiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner, forrentet med referencerenten (del af passivpost 10.4 i HB), B Størrelsen af hver national centralbanks passivgrundlag beregnes i overensstemmelse med de harmoniserede regnskabsprincipper og -regler, som er fastsat i retningslinje ECB/2010/20.

BILAG II AKTIVER, SOM KAN ØREMÆRKES A Aktiver, der kan øremærkes, omfatter udelukkende: 1. Udlån i euro til kreditinstitutter i euroområdet i forbindelse med pengepolitiske operationer denomineret i euro (aktivpost 5 i HB). 2. Værdipapirer der besiddes til pengepolitiske formål (aktivpost 7.1 i HB). 3. Eurosystem-interne tilgodehavender, svarende til overførsel af valutareserver til ECB bortset fra guld i henhold til artikel 30 i ESCB-statutten (del af aktivpost 9.2 i HB). 4. Eurosystem-interne nettotilgodehavender vedrørende euroseddelomløbet, herunder tilgodehavender som følge af anvendelse af artikel 4 (del af passivpost 9.4 i HB). 5. Eurosystem-interne nettopassiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner, forrentet med referencerenten (del af passivpost 9.5 i HB). 6. Guld, herunder tilgodehavender vedrørende guld overført til ECB, i en størrelsesorden, der giver hver national centralbank mulighed for at øremærke en del af sit guld, svarende til anvendelsen af dens andel i den indskudte kapitalfordelingsnøgle i forhold til den samlede mængde guld, der er øremærket af alle nationale centralbanker (aktivpost 1 og del af aktivpost 9.2 i HB). I denne afgørelse værdisættes guld på basis af guldprisen i euro per fine ounce den 31. december 2002. 7. Tilgodehavender der opstår som følge af eurosedler, der er forhåndsudsendt i henhold til retningslinje ECB/2006/9, og som er indgået i seddelomløbet inden datoen for indførelse af eurosedler og -mønter (indeholdt i aktivpost 4.1 i HB indtil datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og derefter indeholdt i korrespondentkonti i aktivpost 9.5 i HB), dog kun indtil disse tilgodehavender indgår i Eurosystem-interne tilgodehavender hidrørende fra TARGET2-transaktioner. 8. Tilgodehavender, der opstår på grund af misligholdelse fra Eurosystemets modparter i forbindelse med Eurosystemets kreditoperationer, og/eller finansielle aktiver og tilgodehavender (i forhold til tredjeparter) tilegnet og/eller erhvervet i forbindelse med realisation af sikkerheder, der er stillet af misligholdende modparter i Eurosystemet i forbindelse med Eurosystemets kreditoperationer, nyklassificeret fra aktivpost 5 i HB (del af aktivpost 11.6 i HB). B Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks aktiver, som kan øremærkes, beregnes i overensstemmelse med de harmoniserede regnskabsprincipper og -regler, som er fastsat i retningslinje ECB/2010/20.

BILAG III A Første eventualjustering Hvis det gennemsnitlige samlede beløb af pengesedler i omløb i året for indførelse af eurosedler og -mønter er mindre end det gennemsnitlige samlede eurobeløb af pengesedler i omløb i referenceperioden (inkl. pengesedler denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som har indført eurosedler og -mønter, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden), reduceres koefficient »S«, som anvendes for året for indførelse af eurosedler og -mønter i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, med tilbagevirkende kraft i samme forhold, som faldet i den gennemsnitlige sum af pengesedler i omløb. Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den deraf følgende reduktion i den nationale centralbanks udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til hver national centralbanks udligningsbeløb for 2.-5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk. 1. B Anden eventualjustering Såfremt de nationale centralbanker, hvor udligningsbeløbet i medfør af artikel 4, stk. 1 er positivt, betaler nettorenter på Eurosystem-interne saldi for pengesedler i omløb, som sammenlagt med posten »nettoresultat af sammenlægning af monetære indtægter« i deres resultatopgørelse ultimo året giver en nettoudgift, reduceres koefficienten »S«, som efter artikel 4, stk. 1, gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, i nødvendigt omfang for at undgå dette. Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den modsvarende nedsættelse af den nationale centralbanks udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til hver national centralbanks udligningsbeløb for 2.-5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk. 1.