RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2962/95 af 18. december 1995 om ophævelse af forordning (EØF) nr. 868/90 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse svejsede rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Jugoslavien (undtagen Serbien og Montenegro) og Rumænien, og forordning (EØF) nr. 898/91 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af samme vare med oprindelse i Tyrkiet og Venezuela

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 23,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (2), særlig artikel 14,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. TIDLIGERE UNDERSØGELSER

1. Rumænien og det tidligere Jugoslavien

(1) Ved forordning (EØF) nr. 868/90 (3), indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse svejsede rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Jugoslavien og Rumænien.

(2) Ved afgørelse (EØF) nr. 90/166 (4), godtog Kommissionen pristilsagn fra den tidligere statslige import-/eksportmonopolorganisation i Rumænien og fra en jugoslavisk producent.

2. Tyrkiet og Venezuela

(3) Ved forordning (EØF) nr. 898/91 (5), indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse svejsede rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Tyrkiet og Venezuela.

(4) Ved forordning (EØF) nr. 3617/90 (6), godtog Kommissionen pristilsagn fra forskellige producenter/eksportører i Tyrkiet og Venezuela.

B. IGANGVÆRENDE FORNYET UNDERSØGELSE

1. Fornyet undersøgelse vedrørende Rumænien

(5) En rumænsk producent, S.C. TEPRO SA, indgav anmodning om en fornyet undersøgelse på grund af ændrede omstændigheder i forbindelse med importen til dumpingpriser fra Rumænien. I sin anmodning gjorde producenten gældende, at det tidligere planøkonomiske system var ophævet, og der var iværksat betydelige økonomiske reformprogrammer. Det anførtes endvidere, at det pristilsagn fra den tidligere statslige import-/eksportmonopolorganisation, som var blevet godtaget, var diskriminerende over for alle rumænske producenter af den pågældende vare, fordi det opretholdt denne statshandelsorganisations status som eneeksportør til Fællesskabet, medens andre uafhængige selskaber, der var etableret i mellemtiden, var omfattet af antidumpingtolden. Det blev endelig gjort gældende, at eksportpriserne for salg til Fællesskabet ikke var lavere end hjemmemarkedspriserne, og at der derfor ikke fandt dumping sted.

Disse omstændigheder ansås for tilstrækkelige til at begrunde en fornyet undersøgelse vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Rumænien.

2. Udvidelse af den fornyede undersøgelse med hensyn til det tidligere Jugoslavien (undtagen Serbien og Montenegro)

(6) I betragtning af de grundlæggende forandringer, der også har fundet sted i det tidligere Jugoslavien som følge af opløsningen af dette land, og da der indførtes antidumpingforanstaltninger vedrørende den pågældende vare samtidig med foranstaltningerne vedrørende Rumænien, fandt Kommissionen, at det var nødvendigt, at den på eget initiativ iværksatte en fornyet undersøgelse vedrørende importen af samme vare med oprindelse i de republikker, der har afløst det tidligere Jugoslavien.

(7) Det var imidlertid ikke påkrævet at foretage en fornyet undersøgelse vedrørende Serbien og Montenegro, over for hvilke Fællesskabet har suspenderet handelsforbindelserne, og hvor der i øjeblikket er en handelsembargo gældende. Da der ikke foreligger en anmodning om fornyet undersøgelse af foranstaltningerne vedrørende importen af den pågældende vare fra disse to lande, bortfaldt den relevante endelige antidumpingtold den 8. april 1995 (7).

3. Udvidelse af den fornyede undersøgelse med hensyn til Tyrkiet og Venezuela

(8) Da de varer, der importeres fra Tyrkiet og Venezuela, er de samme som dem, der er omfattet af proceduren vedrørende Rumænien og det tidligere Jugoslavien, for hvilke en fornyet undersøgelse var påkrævet, besluttedes det, for at sikre en effektiv og rimelig forvaltning, at udvide den fornyede undersøgelse til også at omfatte de antidumpingforanstaltninger, der er indført på importen af svejsede rør med oprindelse i Tyrkiet og Venezuela.

4. Indledning af undersøgelsen

(9) På grundlag af ovenstående og efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg indledtes der en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2423/88 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) med hensyn til antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse svejsede rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Rumænien, det tidligere Jugoslavien (undtagen Serbien og Montenegro), Tyrkiet og Venezuela. En meddelelse om indledning af en fornyet undersøgelse blev offentliggjort i december 1993 (8).

5. Undersøgelse

(10) Kommissionen underrettede officielt de producenter og eksportører, som den vidste var berørt af sagen, de importører, der medvirkede i de oprindelige undersøgelser, samt repræsentanterne for eksportlandene og klagerne og gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Flere interesserede parter tilkendegav deres synspunkter skriftligt og indrømmedes en høring.

(11) Kommissionen sendte spørgeskemaer til de parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog detaljerede oplysninger fra følgende:

Producenter i Fællesskabet:

- British Steel plc., Corby, Det Forenede Kongerige

- Hoogovens Buizen BV, Oosterhout, Nederlandene

- Mannesmannröhren-Werke AG, Mülheim an der Ruhr, Tyskland

- Perfil en Frio SA, Pamplona, Spanien

- Profil Arbed SA, Differdange, Luxembourg

- Siderurgica Aristrain Madrid SL, Madrid, Spanien

- Tubeurop France, Paris la Défense, Frankrig

- Tubi Dalmine Ilva srl, Genova, Italien

Producenter/eksportører:

Rumænien

- Metalexportimport SA, Bukarest

S.A. Tepro SA, Iasi

Kroatien

- Seljezara Sisak »FEMARK«

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

- FZC 11. Oktomvri, Kumanovo

Tyrkiet

- Borusan Birlesik Boru Fabrikalari AS, Istanbul

- Borusan Ihracat Ithalat ve Dagitim AS, Istanbul

- Bosas Boru ve Profil Sanayi AS, Trabzon

- Cayirova Sanayia ve Ticaret AS, Istanbul

- Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AS, Kayseri

- Mannesmann-Sümerbank Boru Indüstisi TAS, Izmir

- Yücel Boru Ihracat Ithalat ve Pazarlama AS, Istanbul

- Yücel Boru ve Profil Indüstrisi AS, Istanbul

Venezuela

- C.A. Conduven, Caracas, Venezuela.

(12) Ingen af de importører, der blev rettet henvendelse til (jf. betragtning 10), besvarede de spørgeskemaer, som de fik tilsendt af Kommissionen i løbet af den foreliggende fornyede undersøgelse, og ingen ny importør gav sig til kende over for Kommissionen efter offentliggørelsen af meddelelsen om indledning af undersøgelsen.

(13) Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos alle medvirkende fællesskabsproducenter med undtagelse af Profil Arbed SA og hos alle producenter/eksportører i både Rumænien og Tyrkiet.

(14) Efter anmodning herom underrettedes parterne om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale ophævelse af gældende foranstaltninger. Parterne indrømmedes også en rimelig frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter meddelelsen af ovennævnte oplysninger.

(15) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1993 til den 30. november 1993 (undersøgelsesperioden).

C. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE

1. Beskrivelse

(16) De varer, der er omfattet af undersøgelsen, er svejsede rør, af jern eller ulegeret stål, med gevind eller til gevindskæring, også forzinkede, med cirkulært tværsnit, med udvendig diameter på 168,3 mm, og derunder, henhørende under KN-kode 7306 30 51, 7306 30 59, ex 7306 30 71 og ex 7306 30 78.

2. Samme vare

(17) De pågældende varer, som fremstilles i Fællesskabet, Rumænien, det tidligere Jugoslavien (undtagen Serbien og Montenegro), Tyrkiet og Venezuela, og som har fysiske egenskaber og anvendelsesformål, der ligger meget tæt op ad hinanden og konkurrerer med hinanden, anses for at være samme vare som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i grundforordningen.

D. DUMPING

1. Det tidligere Jugoslavien

a) Bosnien-Hercegovina og Slovenien

(18) Af de grunde, der er omhandlet i betragtning 45 og 77, blev der ikke foretaget nogen dumpingberegning med hensyn til Bosnien-Hercegovina og Slovenien, da disse lande ikke bidrog til den skade, som fællesskabserhvervsgrenen havde lidt, eller til den fornyede skade, der forvoldtes.

b) Kroatien

Normal værdi

(19) Den normale værdi fastsattes på grundlag af priserne for samme vare ved salg på det kroatiske hjemmemarked, som ifølge det foreliggende fandt sted i normal handel og i repræsentative mængder sammenholdt med de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Som følge af den høje inflationsrate i nævnte periode beregnedes den normale værdi på månedsbasis.

Eksportpriser

(20) Eksportpriserne fastsattes på grundlag af de priser, der faktisk betaltes for den pågældende vare ved salg til eksport til uafhængige kunder i Fællesskabet.

Sammenligning

(21) Den normale værdi sammenlignes med eksportprisen for hver enkelt transaktion på grundlag af prisen ab fabrik og i samme handelsled. Der indrømmedes justering for kreditomkostninger og importafgifter i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra b), og c), nr. iii), i grundforordningen.

Dumpingmargen

(22) Beregnet i procent af eksportprisen, cif Fællesskabets grænse udgjorde dumpingmargenen 31,1 %.

c) Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

(23) Da der ikke fandt eksportsalg sted i undersøgelsesperioden, kunne der ikke foretages nogen dumpingberegning vedrørende Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

2. Rumænien

a) Indledende bemærkninger

(24) Det fremgik af de oplysninger, der blev indgivet som svar på Kommissionens spørgeskema, og af det senere kontrolbesøg, at Rumænien havde indledt en liberaliseringsproces, som både påvirkede prisfastsættelsen for solgte varer og forbindelserne mellem de forskellige erhvervsdrivende på hjemmemarkedet. Som led i denne proces fik producenten af den pågældende vare efterhånden sin uafhængighed, og ledelsen kunne handle på selskabets vegne. Endvidere fremgik det af undersøgelsen, at selskabets bogføring havde udviklet sig, så den var i overensstemmelse med almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, og den var suppleret med nødvendige handelsdokumenter. Kommissionen fandt det følgelig godtgjort, at de oplysninger, der var indgivet af de af undersøgelsen omfattede rumænske selskaber, kunne anvendes som grundlag for fastsættelsen af normal værdi og eksportpris.

b) Normal værdi

(25) Den normale værdi kunne ikke fastsættes på grundlag af salget på hjemmemarkedet, idet dette ikke var fortjenstgivende i undersøgelsesperioden. Den normale værdi fastsattes derfor på grundlag af produktionsomkostningerne, som beregnedes på grundlag af alle omkostninger i normal handel i Rumænien, både faste og variable, plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjeneste. De stålplader, der anvendtes til fremstilling af de pågældende rør, leveredes af et søsterselskab til en pris, som var lavere end produktionsomkostningerne. Værdien af disse stålplader, som indgik i beregningen af produktionsomkostningerne for svejsede rør, beregnedes derfor på grundlag af produktionsomkostningerne for varmtvalsede stålplader fremstillet af nævnte søsterselskab, som meddelte de nødvendige oplysninger. Fortjenstmargenen fastsattes til 3 % af omsætningen, hvilket ansås for rimeligt i den pågældende erhvervsgren.

c) Eksportpriser

(26) Hvad angår eksportpriserne fandt alle transaktioner sted gennem det tidligere statshandelsselskab, Metalexportimport, hvis pristilsagn var blevet godtaget ved udgangen af den oprindelige undersøgelse.

(27) I betragtning af, at denne handelsorganisation måtte anses for at være forbundet med producenten i undersøgelsesperioden, eftersom begge enheder tilhørte den rumænske stat, fastsattes eksportpriserne på grundlag af den pris, der faktisk betaltes for varen, når den eksporteredes af statshandelsselskabet til Fællesskabet.

d) Sammenligning

(28) Den beregnede normale værdi sammenlignedes med eksportpriserne på grundlag af hver enkelt transaktion beregnet ab fabrik og i samme handelsled.

(29) For at tage hensyn til forskelle, der påvirkede prisernes sammenlignelighed, blev der foretaget justeringer med hensyn til salgsomkostninger som omhandlet i artikel 2, stk. 9 og 10, i grundforordningen.

e) Dumpingmargen

(30) Den konstaterede dumpingmargen udtrykt i procent af eksportprisen, cif Fællesskabets grænse, udgør 10,3 %.

3. Tyrkiet

a) Indledende bemærkninger

(31) Af de otte selskaber, der medvirkede i gennemførelsen af denne undersøgelse, udgjorde tre Yücel Boru-koncernen og to Borusan-koncernen, medens de øvrige tre selskaber var fuldt uafhængige.

(32) I undersøgelsesperioden havde kun Yücel Boru-koncernen og Borusan-koncernen, hvis pristilsagn var blevet godtaget som led i den oprindelige undersøgelse, eksporteret til Det Europæiske Fællesskab.

(33) De øvrige tre selskaber eksporterede ikke de pågældende varer til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Der kunne derfor ikke træffes afgørelse vedrørende dumping for disse selskaber.

b) Normal værdi

(34) Som følge af den betydelige inflation i Tyrkiet i undersøgelsesperioden blev den normale værdi fastsat på månedsbasis.

(35) Den normale værdi for Borusan-koncernen og Yücel Boru-koncernen fastsattes på grundlag af de sammenlignelige priser, der faktisk betaltes eller skulle betales i normal handel for samme vare ved salg til forbrug på det tyrkiske hjemmemarked, når sådanne salg var repræsentative.

(36) I de tilfælde, hvor hjemmemarkedssalget ikke kunne anses for at have fundet sted i normal handel, beregnedes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i grundforordningen ved sammenlægning af produktionsomkostningerne, indbefattet et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, og en fortjenstmargen på 3 % af omsætningen, idet en sådan margen ansås for rimelig for den pågældende erhvervsgren.

c) Eksportpriser

(37) For de pågældende to koncerner beregnedes eksportpriserne på grundlag af de priser, der faktisk var betalt for de svejsede rør, der solgtes til eksport til Fællesskabet.

d) Sammenligning

(38) Den normale værdi sammenlignedes med eksportprisen for hver enkelt transaktion på grundlag af prisen ab fabrik og i samme handelsled. Der indrømmedes justering for salgsomkostninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i grundforordningen.

e) Dumpingmargen

(39) Beregnet i procent af eksportprisen, cif Fællesskabets grænse udgjorde dumpingmargenerne:

>TABELPOSITION>

4. Venezuela

(40) Da Venezuela ikke havde noget eksportsalg til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, kunne der ikke træffes afgørelse om dumping for dette lands vedkommende.

E. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET

(41) I den foreliggende undersøgelse forstås ved den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet otte medvirkende fællesskabsproducenter (jf. betragtning 11), som repræsenterer ca. 70 % af produktionen i Fællesskabet af den pågældende vare.

F. SKADE

(42) For at vurdere udviklingen i fællesskabserhvervsgrenens situation tog Kommissionen hensyn til de foreliggende oplysninger vedrørende en periode, som begynder i 1990, da de første antidumpingforanstaltninger vedrørende Rumænien og det tidligere Jugoslavien blev truffet (jf. betragtning 1 og 2), og slutter i november 1993 med undersøgelsesperioden.

1. Forbrug

(43) Med henblik på at beregne det synlige forbrug af svejsede rør af jern eller ulegeret stål i Fællesskabet sammenlagde Kommissionens tjenestegrene de samlede leverancer til Fællesskabets marked hidrørende fra produktion i Fællesskabet af den pågældende vare og den samlede import til Fællesskabet af samme vare henhørende under KN-kode 7306 30 51, 7306 30 59, 7306 30 71 og 7306 30 78.

(44) På dette grundlag faldt det samlede forbrug med 23,2 % mellem 1990 og undersøgelsesperioden fra i gennemsnit 105 932 tons pr. måned til i gennemsnit 81 334 tons.

2. Dumpingimporten

a) Omfang og markedsandel for hvert land

(45) Af importstatistikkerne vedrørende republikkerne i det tidligere Jugoslavien (som kun foreligger fra 1992) og oplysninger fra de medvirkende selskaber fremgik det, at i den betragtede periode (jf. betragtning 42), fortsatte kun Kroatien med at eksportere til Fællesskabet, idet Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien ophørte med at eksportere i 1990, og Bosnien-Hercegovina og Slovenien eksporterede ikke til Fællesskabet.

(46) Importen fra Kroatien udviste et fortsat fald fra i gennemsnit 2 297 tons pr. måned i 1990 til 1 584 tons pr. måned i 1991, 1 293 tons pr. måned i 1992, og 1 123 tons pr. måned i undersøgelsesperioden, og den tilsvarende markedsandel faldt fra 2,2 % i 1990 til 1,7 % i 1991, 1,4 % i 1992 og ligeledes 1,4 % i undersøgelsesperioden.

(47) I samme periode udgjorde importen fra Rumænien i gennemsnit pr. måned 179 tons i 1990, 132 tons i 1991, 1 039 tons i 1992 og 800 tons i undersøgelsesperioden. Den tilsvarende markedsandel svingede i overensstemmelse hermed fra 0,2 % i 1990, 0,1 % i 1991, 1,2 % i 1992 og 0,9 % i undersøgelsesperioden.

(48) Importen fra Tyrkiet udviste følgende udvikling beregnet som gennemsnit pr. måned: 2 384 tons i 1990, 1 759 tons i 1991, 2 038 tons i 1992 og 3 038 tons i undersøgelsesperioden, dvs. en samlet stigning på 27 %. De tilsvarende markedsandele udgjorde 2,3 % i 1990, 1,9 % i 1991, 2,3 % i 1992 og 3,7 % i undersøgelsesperioden.

(49) Importen fra Venezuela faldt fra 1 595 tons pr. måned i 1990 til 287 tons pr. måned i 1991 og ophørte i 1992.

b) Den samlede imports omfang og markedsandel

(50) Den samlede import fra de pågældende lande udviste følgende udvikling i den betragtede periode beregnet som gennemsnit, pr. måned: 6 456 tons i 1990, 3 761 tons i 1991, 4 372 tons i 1992 og 4 960 tons i undersøgelsesperioden. Den tilsvarende samlede markedsandel udgjorde henholdsvis 6,2 % i 1990, 4,0 % i 1991, 4,9 % i 1992 og 6,0 % i undersøgelsesperioden.

c) Prisunderbud

(51) For at vurdere i hvor høj grad, der var tale om prisunderbud, sammenlignede Kommissionens tjenestegrene gennemsnitspriserne for importen fra Kroatien, Rumænien og Tyrkiet (cif Fællesskabets grænse, fortoldet) med fællesskabsproducenternes salgspriser beregnet ab fabrik. For at sikre, at sammenligningen fandt sted i samme handelsled, måtte de pågældende landes eksportpriser justeres for håndteringsomkostninger frem til den første uafhængige køber i Fællesskabet. Da importørerne af den pågældende vare i Fællesskabet ikke var rede til at samarbejde om gennemførelsen af den foreliggende undersøgelse, fastsattes disse margener skønsmæssigt på grundlag af oplysninger, Kommissionen havde adgang til.

(52) De vejede gennemsnitlige prisunderbud udgjorde:

- Kroatien: 8,0 %

- Rumænien: 0 %

- Tyrkiet:

- Borusan-koncernen: 6,1 %

- Yücel Boru-koncernen: 0,7 %.

3. Fællesskabserhvervsgrenens situation

a) Produktion

(53) De samarbejdende fællesskabsproducenters produktion faldt stærkt mellem 1990 og undersøgelsesperioden, nemlig fra i gennemsnit pr. måned 56 390 tons i 1990 til 46 946 tons, altså en nedgang på 16,75 %.

b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

(54) Ved fastlæggelse af kapaciteten skal det erindres, at den pågældende vare almindeligvis fremstilles på anlæg, der også kan anvendes til fremstilling af andre kategorier af rør, som ikke er omfattet af denne fornyede undersøgelse. Det er derfor almindeligvis vanskeligt med nøjagtighed at kvantificere kapaciteten og fastsætte kapacitetsudnyttelsesgraden for den vare, der er omfattet af undersøgelsen.

(55) De data, der vedrører fællesskabsproducenter, som hovedsagelig fremstiller samme vare, kan imidlertid give en antydning af udviklingen i kapacitetsudnyttelsen. På dette grundlag faldt kapacitetsudnyttelsesgraden inden for fællesskabserhvervsgrenen fra i gennemsnit 59 % i 1990 til ca. 54 % i undersøgelsesperioden.

Det skal anføres, at nedgangen i produktionen ikke fuldt ud afspejledes i kapacitetsudnyttelsen, da den pågældende erhvervsgren registrerede faldende efterspørgsel og fortsat omstrukturerede gennem effektivisering eller lukning af nogle produktionsanlæg.

c) Salg og markedsandel

(56) De samlede leverancer fra fællesskabserhvervsgrenen til Fællesskabets marked udtrykt som månedlige gennemsnit faldt løbende fra 53 177 tons i 1990 til 46 492 tons i 1991, 42 671 tons i 1992 og 41 397 tons i undersøgelsesperioden, dvs. en salgstilbagegang på 22,15 %.

(57) I samme periode udgjorde den dertil svarende markedsandel 50,2 % i 1990, 49,1 % i 1991, 47,4 % i 1992 og 50,9 % i undersøgelsesperioden.

d) Salgspriser

(58) De varer, der er omfattet af den aktuelle fornyede undersøgelse, foreligger i to hovedkategorier af stålrør:

- rør uden belægning (såkaldte sorte svejsede rør)

- galvaniserede svejsede rør, dvs. belagt med zink.

Mellem 1990 og undersøgelsesperioden var der tale om et fortsat fald i fællesskabsproducenternes priser for samme vare, nemlig 10 % for sorte rør og 19 % for galvaniserede rør.

Det bør i den forbindelse nævnes, at priserne for de pågældende stålrør havde nået deres højdepunkt i 1990 under de kombinerede virkninger af en meget gunstig markedssituation og de antidumpingforanstaltninger, der var truffet mod de pågældende fire lande. Mellem 1987 og 1990 var priserne således steget med ca. 15 % for sorte rør og 22 % for galvaniserede rør.

e) Rentabilitet

(59) Det bør først nævnes, at fællesskabserhvervsgrenen i den periode, der er omfattet af den fornyede undersøgelse, begunstigedes af en kraftig nedgang i priserne på de råmaterialer, der benyttes til fremstilling af svejsede rør, dvs. varmtvalsede stålplader, som forarbejdes under produktionsprocessen, og zink, som anvendes, når rørene undergår en yderligere forarbejdning i form af galvanisering. Som følge af de kombinerede virkninger af en nedgang i kapacitetsudnyttelsesgraden og den dertil svarende forøgelse af de faste omkostninger, resulterede nedgangen i råmaterialeomkostningerne kun i en lille (men stadig) nedgang i fællesskabsproducenternes produktionsomkostninger.

(60) I 1990 havde fællesskabserhvervsgrenen nydt godt af et stærkt forbedret hjemmemarked og derefter en betydelig nedgang i importen af dumpingvarer og de deraf følgende prisforvridninger, da der indførtes antidumpingforanstaltninger. På grundlag af oplysninger fra repræsentative fællesskabsproducenter havde fællesskabserhvervsgrenen nået en situation i 1990, der generelt var rentabel.

(61) Den fortsatte nedgang i produktionsomkostninger og priser gav imidlertid modstridende resultater, hvor nogle producenter havde betydelige finansielle tab i 1992 og i undersøgelsesperioden, medens andre var i stand til at begrænse virkningerne på deres finansielle resultater af det økonomiske tilbageslag og presset på priserne til et minimum.

f) Beskæftigelse

(62) Fællesskabserhvervsgrenens ovennævnte omstruktureringsproces (jf. betragtning 55) ledsagedes af en nedgang i antallet af beskæftigede med ca. 800 i de selskaber, der medvirkede i undersøgelsen, hvilket svarer til en nedgang på en tredjedel af det samlede antal beskæftigede mellem 1990 og undersøgelsesperioden.

4. Konklusion

(63) Af ovenstående undersøgelsesresultater fremgår det, at fællesskabserhvervsgrenens situation på trods af den igangværende omstruktureringsproces og gældende antidumpingforanstaltninger igen forværredes indtil undersøgelsesperioden, navnlig i form af produktionstilbagegang, tab af markedsandel og finansielle tab.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

(64) For at fastlægge de faktorer, der hindrede fællesskabserhvervsgrenen i at bremse den nye tilbagegang, som har fundet sted siden 1990, undersøgte Kommissionen følgende kriterier, som ansås for at være afgørende for fastlæggelsen af årsagssammenhængen:

- gældende antidumpingforanstaltningers virkemåde

- nedgang i forbruget

- nedgang i fællesskabsproducenternes eksport til tredjelande

- import fra andre tredjelande.

1. Virkningerne af gældende antidumpingforanstaltninger

(65) Gældende foranstaltninger er baseret på resultaterne af undersøgelser, der vedrører perioder, der ligger tre til fire år forud for 1990. Kommissionen godtog pristilsagn, som var udformet med henblik på at afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger.

(66) Efter de første antidumpingforanstaltningers ikrafttræden i 1990 faldt den samlede markedsandel for den import, der var omfattet af undersøgelsen, fra de 12,7 %, som registreredes i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, til 6,2 % i 1990 med et yderligere fald til 4,0 % i 1991, hvorefter den steg svagt til 4,9 % i 1992 og nåede op på 6 % i undersøgelsesperioden (jf. betragtning 50).

Ses der på markedsandelen særskilt for hvert land, har der været tale om et skift. Importen fra Rumænien, som næsten var forsvundet efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger, vandt lidt frem igen, men forblev under en andel på 1 %. Markedsandelen for importen fra Tyrkiet steg også en smule og nåede op på 3,7 %. Tilsammen mere end opvejedes stigningen i den tyrkiske og rumænske markedsandel imidlertid af nedgangen i importen fra Kroatien og bortfaldet af import fra Venezuela, således at den samlede virkning for fællesskabserhvervsgrenen stort set var neutral.

I den betragtede periode (jf. betragtning 42) er nævnte pristilsagn ikke blevet revideret. Fællesskabsproducenternes priser steg kraftigt efter indførelsen af foranstaltningerne og nåede derefter op på et niveau, der lå noget højere end priserne i tilsagnet, nemlig ca. 15 % for sorte rør og 20 % for galvaniserede rør, således at fællesskabsproducenterne fik mulighed for igen at opnå en tilfredsstillende rentabilitet.

Der konstateredes ganske vist visse prisunderbud for så vidt angår importen fra Kroatien og Tyrkiet, men ikke i forbindelse med importen fra Rumænien. Under alle omstændigheder var priserne på importen fra disse tre lande betydeligt højere end priserne på import fra andre tredjelande. Sidstnævnte kunne således købes til priser, der var fra 17 % til 23 % lavere end priserne på de tyrkiske varer. Desuden skal Tyrkiets og Rumæniens samlede markedsandel, som udgjorde 4,6 % i undersøgelsesperioden, sammenholdes med en andel på 7 % for anden lavprisimport (jf. betragtning 73).

Det kan således konkluderes, at antidumpingforanstaltningerne fra starten var effektive, og at det ikke umiddelbart kunne fastslås, om importen fra de pågældende lande havde haft nogen indvirkning på fællesskabserhvervsgrenens situation i den betragtede periode.

2. Andre faktorers virkninger

a) Generelle bemærkninger

(67) Da det af analysen af fællesskabserhvervsgrenens situation (jf. betragtning 53-63) imidlertid fremgår, at der har været tale om en ny alvorlig nedgang i salg, priser og rentabilitet mellem 1990 og undersøgelsesperioden, må andre faktorer, som kan have påvirket udviklingen, tages i betragtning.

b) Nedgang i forbruget

(68) Som anført i betragtning 46 faldt forbruget støt mellem 1990 og undersøgelsesperioden, nemlig med 23,2 %. Dette tal er næsten lig med fællesskabserhvervsgrenens procentuelle salgstilbagegang på Fællesskabets marked.

(69) Fællesskabserhvervsgrenen var følgelig i stand til at opretholde sin position på markedet udtrykt i markedsandel. Den beskedne tilbagegang fra 50,2 % i 1990 til 49,1 % i 1991 og 47,4 % i 1992 skyldtes hovedsagelig øget import fra andre lande, som ikke var omfattet af undersøgelsen, og situationen ændrede sig i undersøgelsesperioden, således at fællesskabserhvervsgrenens andel øgedes igen og nåede op på 50,9 %.

c) Nedgang i fællesskabsproducenternes eksport til tredjelande

(70) I den betragtede periode udgjorde fællesskabsproducenternes samlede eksport til tredjelande i gennemsnit 11 413 tons pr. måned i 1990, 14 064 tons pr. måned i 1991, 11 888 tons pr. måned i 1992 og 10 203 tons pr. måned i undersøgelsesperioden, hvilket svarer til en samlet nedgang på 10,6 %.

d) Import fra andre lande

(71) Importen fra andre tredjelande end dem, der er omfattet af den fornyede undersøgelse, udgjorde i gennemsnit 17 860 tons pr. måned i 1990, 17 582 tons pr. måned i 1991, 18 335 tons pr. måned i 1992 og 15 176 tons pr. måned i undersøgelsesperioden.

(72) Den dertil svarende markedsandel udviklede sig således: 16,9 % i 1990, 18,6 % i 1991, 20,4 % i 1992 og 18,7 % i undersøgelsesperioden.

(73) Af en analyse af prismønstret for denne import fremgår det, at for så vidt angår nogle lande, som tegnede sig for en markedsandel på 8,5 % i 1992, var der konstant tale om prisunderbud på mellem 12 % og 18 % set i forhold til de priser, der praktiseredes af de lande, der er omfattet af undersøgelsen og er bundet af pristilsagn.

3. Konklusion

(74) Som anført i betragtning 68 faldt fællesskabserhvervsgrenens salg næsten i takt med forbruget, idet det uforholdsmæssigt store fald i 1991 og 1992 hovedsageligt kunne tilskrives en stigning i importen fra tredjelande, der ikke var omfattet af undersøgelsen. Denne udviklingstendens vendte i undersøgelsesperioden, således at fællesskabserhvervsgrenen kunne registrere en lille gevinst på 0,7 % i løbet af hele perioden.

(75) Under disse omstændigheder kan den fortsatte forværring af den klagende fællesskabserhvervsgrens situation i form af stærkt faldende salg, produktion, kapacitetsudnyttelse og beskæftigelse og en generelt for ringe rentabilitet ikke tilskrives den af undersøgelsen omfattede import. Selv om en del af denne import, nemlig fra Tyrkiet, som er omfattet af pristilsagn, udviste en lille stigning i markedsandelen, kan virkningerne af denne import i Fællesskabet ikke anses for væsentlige i betragtning af, at anden import konstant blev udbudt til endnu lavere priser.

Det må derfor konkluderes, at forværringen af fællesskabserhvervsgrenens situation ikke kan anses for at være forårsaget af dumpingimporten særskilt betragtet.

H. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE

1. Generelle bemærkninger

(76) Efter at det er fastslået, at gældende antidumpingforanstaltninger effektivt har hindret, at den pågældende import har forvoldt yderligere væsentlig skade, og at den tilsyneladende udeblevne forbedring af fællesskabserhvervsgrenens situation kunne tilskrives andre faktorer, undersøgtes også sandsynligheden for, at der igen ville blive forvoldt væsentlig skade, hvis gældende antidumpingforanstaltninger blev ophævet. Det skal i den forbindelse erindres, at de omstændigheder, der måtte føre til fornyet væsentlig skade, klart skal kunne forudses og være overhængende.

2. Slovenien og Bosnien-Hercegovina

(77) Der er ikke indberettet nogen import af de pågældende varer, siden Eurostat begyndte at udarbejde særskilte handelsstatistikker for disse lande. Endvidere findes der ifølge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, ikke væsentlige produktionsanlæg i disse lande til fremstilling af de pågældende varer.

3. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

(78) Der er ikke registreret nogen import fra dette land, siden særskilte handelsstatistikker blev tilgængelige. Ifølge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, findes der en betydelig kapacitet i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien for fremstilling af råmaterialet, dvs. varmtvalsede stålplader i ruller, og de af undersøgelsen omfattede varer, som fremstilles på grundlag af nævnte stålplader. Der er imidlertid intet, der tyder på, at der under de aktuelle omstændigheder i dette land, som praktisk talt er isoleret fra international handel, på kort sigt vil kunne blive tale om eksport af den pågældende vare til Fællesskabet i et sådant omfang, at det vil kunne forårsage væsentlig skade for fællesskabserhvervsgrenen.

4. Venezuela

(79) Importen fra Venezuela har været helt indstillet siden 1992. Den industri, der fremstiller svejsede rør i Venezuela, er blevet udviklet tilstrækkeligt til at sikre, at den indenlandske olieindustri, som er den største bruger i dette land, kan få dækket sine behov for rør og rørledninger til udnyttelse, produktion, raffinering og distribution af gas og flydende produkter.

(80) I tilfælde af svingninger i olieindustriens efterspørgsel eksporteres den overskydende produktion sædvanligvis til nabolandene på det amerikanske kontinent. I betragtning af de forholdsvis høje transportomkostninger for denne vare er det usandsynligt, at ophævelsen af gældende antidumpingforanstaltninger vil tilskynde den venezuelanske producent til igen at eksportere den pågældende vare til Fællesskabet i et sådant omfang, at der kan siges at foreligge overhængende risiko for, at der igen vil blive forvoldt skade.

5. Kroatien

(81) Importen fra Kroatien er faldet støt og udgjorde ca. 1 % i undersøgelsesperioden. De seneste oplysninger, som Kommissionen har modtaget fra den kroatiske eksportør i medfør af den overvågningsprocedure, der er knyttet til gældende tilsagn, bekræfter denne faldende tendens.

(82) Denne fortsatte tilbagegang i den kroatiske eksport til Fællesskabet på trods af en betydelig dumpingmargen forklares ved de meget store interne vanskeligheder, som den kroatiske rørindustri har været stillet over for siden sammenbruddet af den tidligere jugoslaviske republik. Den kroatiske producent har således problemer med at erstatte de traditionelle råmaterialeforsyninger fra den tidligere jugoslaviske stålindustri med import, som skal betales i hård valuta. Desuden hæmmes produktionsaktiviteten af den militære konflikt i området. Det er derfor højst usandsynligt, at en forøgelse af den skadevoldende import fra dette land er umiddelbart forestående.

6. Rumænien

(83) Importen fra Rumænien, som traditionelt har leveret svejsede rør til fællesskabsmarkedet, var næsten ophørt med en markedsandel på et ubetydeligt niveau. Dette skyldes hovedsagelig de vanskeligheder, som dette land har været udsat for i tilknytning til reformerne af det planøkonomiske system, som stadig skrider langsomt frem. Rørproduktionen var næsten gået i stå, fordi stålindustrien ikke kunne levere de nødvendige råmaterialer eller de reservedele, der var nødvendige til vedligeholdelse af det aldrende produktionsudstyr, som hovedsagelig er af russisk oprindelse, og et stort produktionsanlæg med en kapacitet på 200 000 tons måtte således lukkes. Det anslås, at den faktiske produktion i Rumænien er faldet fra over 600 000 tons før forandringerne til i øjeblikket mindre end 150 000 tons.

(84) I 1992 og i undersøgelsesperioden registreredes der en mindre fremgang i den rumænske eksport til Fællesskabet. Markedsandelen forblev imidlertid de minimis. I betragtning af den rumænske stål- og rørindustris økonomiske vanskeligheder kan den ubetydelige stigning i den rumænske eksport efter et fald til næsten nul ikke ses som et tegn på, at en betydelig stigning i eksporten er nært forestående, således at der ved en eventuel ophævelse af gældende antidumpingforanstaltninger vil opstå risiko for, at der vil blive påført fællesskabserhvervsgrenen væsentlig skade.

7. Tyrkiet

(85) Tyrkiet er det eneste af de lande, der er omfattet af proceduren, som efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger opretholdt sin markedsandel og endog kunne forøge den i løbet af undersøgelsesperioden hovedsagelig på bekostning af Venezuela og Kroatien. De tyrkiske eksportører var bundet af pristilsagn, som ifølge Kommissionens kontrol heraf er blevet overholdt.

(86) For at vurdere sandsynligheden for, at importen fra Tyrkiet vil stige igen i et sådant omfang, at der vil blive påført Fællesskabserhvervsgrenen skade, undersøgte Kommissionen den disponible produktionskapacitet i Tyrkiet, forbrugsudsigterne på det tyrkiske hjemmemarked, eksportkapaciteten og de tyrkiske eksportørers sandsynlige prispolitik, hvis der ikke foreligger pristilsagn.

(87) De største tyrkiske producenter, som samarbejdede med Kommissionen, har en betydelig produktionskapacitet, nemlig ca. 700 000 tons pr. år. Hertil skal lægges 20 % for at tage hensyn til to mindre producenter, som kun har regional betydning, således at der er en samlet kapacitet på ca. 840 000 tons til rådighed. De foreligger ikke planer om nogen væsentlig forøgelse eller nedsættelse af kapaciteten i nær fremtid. I modsætning til Fællesskabet, som i kraft af sin økonomiske udvikling har et vigende marked for disse varer, er forbruget i Tyrkiet steget og denne udvikling forventes at fortsætte i fremtiden, om end i et langsommere tempo. Forbruget af svejsede rør i Tyrkiet anslås til 392 000 tons i 1990, 520 000 tons i 1993 og forventes at nå op på 557 000 tons i 1995.

(88) Antages der en maksimal kapacitetsudnyttelse på 90 % vil det teoretiske eksportpotentiale være 200 000 tons pr. år. Den samlede tyrkiske eksport i undersøgelsesperioden udgjorde 76 000 tons, hvoraf 45 % gik til EU og 55 % til andre lande. Hvis denne udviklingstendens fortsætter i 1995, vil der blive eksporteret ca. 90 000 tons til Fællesskabet. Selv om denne beregning ikke kan være nøjagtig og bygger på teoretiske antagelser, viser den, at den tyrkiske rørindustri har kapacitet til og mulighed for at øge eksporten til Fællesskabet betydeligt.

(89) Det fremgår således af de oplysninger, der foreligger om udviklingen i den tyrkiske eksport til Fællesskabet efter udløbet af undersøgelsesperioden, at både de eksporterede mængder og markedsandelen fortsat er steget. Selv om Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt har detaljerede oplysninger, der kan lægges til grund for en vurdering af virkningerne for EF-erhvervsgrenen, synes denne udvikling at afspejle den betydelige forbedring af fællesskabsmarkedet i henseende til salg og priser. Overvågningen af de tilsagn, der er afgivet af de tyrkiske eksportører, og navnlig en analyse af de kvartalsvise indberetninger af eksporterede mængder og priser til dato, viser, at tilsagnene ikke alene er blevet overholdt til punkt og prikke, men at de tyrkiske eksportører har opnået endnu højere priser, hvor markedsvilkårene har gjort det muligt.

(90) Det må således fastslås, at der foreligger en potentiel risiko for, at importen fra Tyrkiet vil kunne forvolde skade for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. Der foreligger også en potentiel risiko for, at de tyrkiske eksportører vil kunne føle sig fristet til at sænke priserne, hvis markedsvilkårene i Fællesskabet igen forringes i fremtiden. Der er imidlertid intet, der tyder på, at en sådan situation er umiddelbart forestående og klart kan forudses.

(91) Skulle situationen imidlertid forværres på et senere tidspunkt i en sådan grad, at der påføres fællesskabserhvervsgrenen væsentlig skade som følge af dumping, foreligger der altid den mulighed, at fællesskabserhvervsgrenen indgiver en ny klage til Kommissionen.

I. OPHÆVELSE AF ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGERNE

(92) På baggrund af ovenstående bør gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål med oprindelse i Rumænien, det tidligere Jugoslavien (med undtagelse af Serbien og Montenegro), Tyrkiet og Venezuela ophæves og proceduren afsluttes. Følgelig har de dertil svarende tilsagn, som er godtaget ved Kommissionens afgørelse 90/166/EØF og Kommissionens forordning (EØF) nr. 3617/90, ikke længere noget formål -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF) nr. 868/90 og forordning (EØf) nr. 898/91 ophæves.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 1995.

På Rådets vegne

J. BORRELL FONTELLES

Formand

(1) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1251/95 (EFT nr. L 122 af 2. 6. 1995, s. 1).

(2) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 522/94 (EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10).

(3) EFT nr. L 91 af 6. 4. 1990, s. 8.

(4) EFT nr. L 91 af 6. 4. 1990, s. 36.

(5) EFT nr. L 91 af 12. 4. 1991, s. 1.

(6) EFT nr. L 351 af 15. 12. 1990, s. 17.

(7) EFT nr. C 77 af 29. 3. 1995, s. 2.

(8) EFT nr. C 344 af 22. 12. 1993, s. 5.