*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 27. oktober 1982

om boede i medfoer af artikel 15, stk. 1, litra c), i Raadets forordning nr. 17, som paalaegges Fédération Nationale de l'Industrie de la Chaussure de France

(Jr. nr. IV/AF/528)

(Den franske tekst er den eneste autentiske)

(82/756/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962 (1), saerlig artikel 14 og 15,

under henvisning til den skrivelse, som Fédération Nationale de l'Industrie de la Chaussure de France (Sammenslutningen af virksomheder inden for skotoejsindustrien i Frankrig) fremsendte den 14. maj 1982 for i medfoer af artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 at give sit synspunkt til kende vedroerende de af Kommissionen den 14. april 1982 fremfoerte klagepunkter,

under henvisning til udtalelse fra Det raadgivende udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal i medfoer af artikel 10 i forordning nr. 17, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

1. Den 4. marts 1982 gav generaldirektoeren for konkurrence to tjenestemaend i direktoratet for inspektion skriftlig bemyndigelse til at foretage en kontrolundersoegelse hos Fédération Nationale de l'Industrie de la Chaussure de France (herefter benaevnt FNICF), Paris, i medfoer af bestemmelserne i artikel 14 i Raadets forordning nr. 17; kontrolundersoegelsen blev foretaget den 9. og 10. marts 1982 i sammenslutningens hovedsaede i naervaerelse af flere af dens ledende personer, bl.a. formanden for FNICF og en raadgiver, samt en repraesentant for de franske myndigheder;

hovedformaalet med denne kontrolundersoegelse var at indsamle oplysninger vedroerende ivaerksaettelsen af de franske foranstaltninger til fremme af skotoejs- og laederindustrien med henblik paa at vurdere, om og i hvilket omfang FNICF paa sine medlemmers vegne har afgivet eventuelle tilsagn om at begraense importen eller indfoere andre konkurrencebegraensninger, jf. EOEF-traktatens artikel 85;

2. efter at have fremlagt fuldmagten til at foretage kontrolundersoegelse henledte inspektoeren over for sammenslutningens ledende personer opmaerksomheden paa bestemmelserne i artikel 14 og 15 i forordning nr. 17 vedroerende Kommissionens befoejelser med hensyn til kontrolundersoegelser, isaer artikel 15, stk. 1, der er anfoert i den skriftlige fuldmagt, og hvorefter Kommissionen ved beslutning kan paalaegge de virksomheder og sammenslutninger af virksomheder, som underkastes kontrolundersoegelser, boeder, saafremt de forsaetligt eller uagtsomt kun ufuldstaendigt fremlaegger de forlangte boeger eller oevrige forretningspapirer;

de for sammenslutningen ansvarlige personer, som var behoerligt indkaldte, erklaerede, at de accepterede kontrolundersoegelsen og alle de forpligtelser, dette maatte medfoere for FNICF;

3. den 9. marts 1982 kraevede Kommissionens tjenestemand med henblik paa en kontrol i medfoer af artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning nr. 17

1. korrespondance, referater eller interne notater fra moeder med andre branchesammenslutninger inden for skotoejsindustrien i Frankrig eller visse EF-medlemslande;

2. referater eller moedeprotokoller fra moeder i sammenslutningens ledende organer, nemlig paa den ene side Conseil Fédéral, hvori repraesentanterne fra de regionale branchesammenslutninger og de specialiserede organisationer, der er medlemmer af sammenslutningen, samt repraesentanterne for de fabrikanter, der er tilsluttet paa individuel basis, har saede, og paa den anden side Bureau du Conseil Fédéral, der bestaar af et direktorium paa tre personer;

fremlaeggelsen af denne dokumentation blev kraevet for perioden fra den 1. januar 1981 og indtil undersoegelsesdagen;

som svar paa denne anmodning fremlagde de for FNICF ansvarlige personer forskellige aktmapper vedroerende korrespondance og referater af moeder med de andre brancheorganisationer inden for skotoejsindustrien, men der blev til gengaeld ikke fremlagt noget dokument vedroerende referaterne eller moedeprotokollerne for moederne i FNICFs Conseil Fédéral og Bureau du Conseil Fédéral, for perioden efter den 1. januar 1981;

i oevrigt praeciserede formanden for FNICF, at de sidste tre moeder i Conseil Fédéral havde fundet sted i oktober 1981, december 1981 og den 24. december 1982, og at der for disse moeder var blevet udfaerdiget moedeprotokoller, der til fulde bekraeftede, at disse dokumenter paa selve undersoegelsestidspunktet befandt sig i FNICFs hovedsaede;

4. i en skriftlig erklaering, som blev optaget til protokols den 10. marts 1982, bekraeftede FNICFs

formand, »at der mundligt over for sammenslutningens instanser blev redegjort for den »beredvillighedsaftale«, der blev indgaaet den 25. november«;

denne »beredvillighedsaftale« af 25. november 1981, som FNICFs formand udtrykkeligt naevnte, var netop et af elementerne i forberedelsen og ivaerksaettelsen af de franske foranstaltninger til fremme af skotoejs- og laederindustrien som naevnt i undersoegelsesbemyndigelsen;

kontrolundersoegelsen havde derfor som hovedformaal at indsamle alle oplysninger vedroerende denne aftale, for saa vidt den maatte indeholde saerlige bestemmelser om foroegelse af salget af franske sko paa det indenlandske marked, hvilket ville kunne foere til en begraensning af importen af disse produkter i Frankrig;

i oevrigt henledte inspektoererne FNICFs opmaerksomhed paa et dokument, som Kommissionen var blevet bekendt med under en tidligere kontrolundersoegelse, der blev foretaget hos en anden franske branchesammenslutning, hvis ledende personer bekraeftede, at det var blevet droeftet paa moedet den 25. november 1981, som FNICFs formand havde henvist til;

dette dokument, som ikke er signeret og er uden titel eller hoved, er opdelt i 3 afsnit, A, B, og C, vedroerende de aftaler, som branchesammenslutningerne inden for distribution, FNICF og de offentlige myndigheder skal indgaa med henblik paa at begraense importen ved en foroegelse af indkoebene paa det indenlandske marked paa mellem 10 og 25 % alt efter de naermere omstaendigheder;

det var et af kontrolundersoegelsens hovedformaal at faa noejagtigt kendskab til, under hvilke betingelser dette dokument var blevet forelagt til droeftelse inden for FNICFs ledende organer, Conseil Fédéral og Directoire du Conseil Fédéral, og eventuelt forberedt paa tidligere moeder i de samme instanser, ligesom det var formaalet at faa kendskab til de beslutninger, der eventuelt maatte vaere blevet truffet herom, og til de eventuelle instrukser, der maatte vaere blevet givet til sammenslutningens forskellige medlemmer og tilsluttede;

5. Den 10. marts 1982 fornyede inspektoererne ved en protokol deres anmodning om foelgende dokumenter:

1. korrespondance, interne notater og referater af moeder med forskellige andre brancheorganisationer siden den 1. januar 1981,

2. moedeprotokoller eller referater af moeder i FNICFs Conseil Fédéral og i Bureau du Conseil Fédéral siden den 1. januar 1981;

i det skriftlige svar fra FNICFs formand, som er optaget i samme protokol, anfoeres det, at de under pkt. 1) naevnte dokumenter »er blevet overgivet inspektoeren«, men at »de under pkt. 2) naevnte dokumenter er fortrolige dokumenter, der omhandler alle sammenslutningens problemer, og som derfor gaar langt videre end inspektoerens bemyndigelse, og at han under disse omstaendigheder maa indhente tilladelse fra sammenslutningens Bureau til at fremlaegge disse«;

inspektoererne foerte straks til protokols, at »FNICF havde fremlagt en ufuldstaendig dokumentation ifoelge artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 17«;

II

6. I sit skriftlige svar af 14. maj 1982 paa Kommissionens klagepunkter fremfoerte FNICF foelgende:

1. undersoegelsens forloeb: FNICF erkender, at inspektoeren allerede ved kontrolundersoegelsens begyndelse henledte opmaerksomheden paa bestemmelserne i artikel 14 og 15 i forordning nr. 17, men man bebrejder ham, at han ikke udtrykkeligt gjorde opmaerksom paa, at man efter denne samtale havde ret til at naegte at underkaste sig naevnte kontrolundersoegelse;

2. arbejdsdokumenter fra moedet den 25. november 1981: da det blot drejer sig om et arbejdsdokument, har FNICF ikke opbevaret det; desuden havde inspektoeren paa grund af dokumentets oprindelse ikke ret til at kraeve, at sammenslutningen skulle fremlaegge det;

3. fremlaeggelse af moedeprotokoller fra FNICFs Conseil Fédéral: sammenslutningen finder, at det er unoedvendigt at gaa helt tilbage til 1. januar 1981, at dokumenterne er fortrolige, idet de omhandler alle mulige spoergsmaal uden nogen forbindelse med undersoegelsens formaal, og at sammenslutningens Bureau desuden senere indtog samme holdning, idet man fandt, at det drejede sig om en overskridelse af befoejelserne;

4. forslag om en hoering i medfoer af artikel 7 i Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF (1): FNICF er af den opfattelse, at en saadan hoering kun ville vaere af betydning, hvis sammenslutningen fik lejlighed til at udtale sig om sagens realitet og ikke blot om procedureproblemer, og finder det derfor ikke hensigtsmaessigt at anmode om at faa lejlighed til at fremsaette sine bemaerkninger paa et moede, som Kommissionen eventuelt vil indkalde til specielt i denne anledning;

III

7. i medfoer af artikel 14 i forordning nr. 17 kan Kommissionen til loesningen af de opgaver, som ved EOEF-traktatens artikel 89 er henlagt til den, foretage alle noedvendige kontrolundersoegelser hos virksomheder, og i dette oejemed har Kommissionens befuldmaegtigede repraesentanter de i artikel 14, stk. 1, i naevnte forordning naermere definerede befoejelser, herunder befoejelsen til at kontrollere boeger og andre

forretningspapirer, at tage kopier eller ekstraudskrifter af disse dokumenter og at faa adgang til alle virksomhedens lokaler;

i medfoer af artikel 14, stk. 2, i samme forordning udoever de repraesentanter, som af Kommissionen har faaet fuldmagt til at foretage kontrolundersoegelsen, deres befoejelser efter fremlaeggelse af en skriftlig fuldmagt, der indeholder oplysning om kontrolundersoegelsens genstand og formaal samt om de i artikel 15, stk. 1, litra c), i samme forordning fastsatte sanktioner, der finder anvendelse, saafremt de forlangte boeger og forretningspapirer ikke fremlaegges i deres helhed;

i medfoer af artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning paalaegge virksomheder boeder paa 100 til 5 000 ECU, saafremt de forsaetligt eller uagtsomt kun ufuldstaendigt fremlaegger de forlangte boeger eller oevrige forretningspapirer under en kontrolundersoegelse i henhold til artikel 14;

FNICF bestrider paa ingen maade, at inspektoeren allerede ved samtalens begyndelse henledte opmaerksomheden paa indholdet af artikel 14 og 15 i forordning nr. 17, og at sammenslutningen foelgelig accepterede at underkaste sig kontrolundersoegelsen og alle de forpligtelser, der foelger heraf i medfoer af forordningens bestemmelser;

argumentet om, at FNICF foerst ved afslutningen af samtalen var blevet underrettet om retten til at naegte at underkaste sig en kontrolundersoegelse, som Kommissionen ikke har truffet beslutning om i medfoer af bestemmelserne i artikel 14, stk. 3, er foelgelig i modstrid med de for FNICF ansvarlige personers erkendelse af, at deres opmaerksomhed var blevet henledt paa baade artikel 14 og 15 i denne forordning, og ydermere erkender disse personer i skrivelsen af 14. maj 1982, at der ikke er nogen grund til at naegte at underkaste sig en saadan kontrolundersoegelse;

8. anmodningen om at faa forelagt Conseil Fédérals og FNICFs oevrige ledende organers moedeprotokoller var i overenstemmelse med indholdet af inspektoerernes kontrolbemyndigelse;

disse dokumenter er forretningspapirer i den i artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning nr. 17 anvendte betydning; det er ikke blevet bestridt, at disse dokumenter befandt sig i sammenslutningens hovedsaede paa undersoegelsestidspunktet;

det tilkommer paa ingen maade virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder, der er underkastet en kontrolundersoegelse, at bedoemme, om en anmodning om fremlaeggelse af dokumenter er velbegrundet, og ej heller om det er relevant at kraeve saadanne dokumenter forelagt for en bestemt periode, og desuden kan virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder heller ikke paakalde sig saadanne dokumenters fortrolige karakter, jf. i oevrigt bestemmelserne i artikel 20 i forordning nr. 17;

det er ikke de for en virksomhed eller en sammenslutning af virksomheder ansvarlige personer, der skal foretage et valg mellem de dokumenter, som de finder i overensstemmelse med undersoegelsens formaal, og dem, som de finder, falder uden for undersoegelsens rammer; ifoelge De europaeiske Faellesskabers Domstols retspraksis (jf. dom af 18. maj 1982 i sag 155/79 AM & S Limited/Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber) tilkommer det de af Kommissionens bemyndigede tjenestemaend at kraeve fremlaeggelse af de boeger og oevrige forretningpapirer, der er noedvendige for udfoerelsen af deres opgave og blandt disse vaelge de dokumenter, som de tager kopi af inden for de for kontrolundersoegelsen fastlagte rammer;

9. ved i forbindelse med en kontrolundersoegelse i medfoer af artikel 14 i forordning nr. 17 at forelaegge en afgjort tilstraekkelig dokumentation for Kommissionens inspektoerer har FNICF forsaetligt overtraadt bestemmelserne i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 17, og sammenslutningen kunne ikke vaere uvidende om udstraekningen af Kommissionens befoejelser med hensyn til kontrolundersoegelser;

betingelserne for anvendelse af artikel 15, stk. 1, er derfor opfyldt;

10. den overtraedelse, som den paagaeldende sammenslutning har begaaet, er klart af en grov karakter, for saa vidt som den manglende forelaeggelse af de forlangte dokumenter har gjort det saa meget vanskeligere for Kommissionen at paase, at konkurrencereglerne overholdes; desuden oplyste FNICF i sin skrivelse af 14. maj 1982, at sammenslutningens Bureau, efter at kontrolundersoegelsen havde fundet sted, indtog et tilsvarende standpunkt, hvilket understreger overtraedelsens forsaetlige karakter;

der boer derfor paalaegges en boede under hensyntagen til grovheden af FNICFs overtraedelse -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Fremlaeggelsen af ufuldstaendig dokumentation ved den af Kommissionen den 9. og 10. marts 1982 foretagne kontrolundersoegelse i medfoer af artikel 14 i forordning nr. 17, som Fédération Nationale de l'Industrie de la Chaussure de France findes at have gjort sig skyldig i, er en overtraedelse af bestemmelserne i artikel 15, stk. 1, litra c), i naevnte forordning.

Artikel 2

Kommissionen paalaegger Fédération Nationale de l'Industrie de la Chaussure de France en boede paa fem tusinde ECU, eller tretitre tusinde tohundrede femtito francs og ottifem centimes. Dette beloeb skal, senest tre maaneder efter at naervaerende beslutning er meddelt den paagaeldende sammenslutning indbetales til EF-Kommissionens konto nr. 5.770.006. 5 i Société Générale i Paris.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Fédération Nationale de l'Industrie de la Chaussure de France (FNICF), 55 Avenue Kléber, F-75784 Paris.

Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes i medfoer af traktatens artikel 192.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. oktober 1982.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

(1) EFT nr. 127 af 20. 8. 1963, s. 2268/63.