TILLÆG

Forhandlingsdirektiver for forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler med stater og regioner i Afrika, Vestindien og Stillehavet

1. Præambel

Ud over den generelle henvisning til Cotonouaftalen (1) og den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft, vil der især blive henvist til bl.a. følgende:

— parternes tilsagn om at ville befordre og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udvikling i AVS-staterne med det sigte at bidrage til fred, velstand, sikkerhed og bæredygtig udvikling samt fremme et stabilt og demokratisk politisk klima

— parternes tilsagn om at ville respektere menneskerettighederne, herunder de grundlæggende arbejdstagerrettigheder, de demokratiske principper og retsstaten, som udgør væsentlige elementer i AVS/EU-partnerskabet, samt god regeringsførelse, herunder bekæmpelse af korruption, som udgør et grundlæggende element i AVS/EU-partnerskabet

— parternes tilsagn om et sæt internationalt vedtagne principper og regler, der har til formål at fremme et gensidigt understøttende forhold mellem handel og bæredygtig udvikling, herunder støtte til 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling (2030-dagsordenen) og dens mål for bæredygtig udvikling, internationale arbejdsaftaler og arbejdsstandarder, herunder fremme af fuld og produktiv beskæftigelse og ordentligt arbejde for alle, og internationale klimaaftaler, f.eks. Parisaftalen og FN's rammekonvention om klimaændringer

— parternes tilsagn om at ville fokusere deres partnerskab på målet om at mindske og udrydde fattigdom i samspil med målene om bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien og derfor bygge det økonomiske og handelsmæssige samarbejde mellem AVS og EU på eksisterende initiativer vedrørende regional integration i AVS-staterne

— målet for det økonomiske og handelsmæssige samarbejde mellem AVS-staterne og EU om at befordre en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politiske valg og udviklingsprioriteter, især deres egne strategier for fattigdomsbekæmpelse, og derved fremme bæredygtig udvikling og bidrage til udryddelse af fattigdom i AVS-staterne

— parternes tilsagn om at ville støtte den regionale integrationsproces inden for AVS-gruppen af stater og at fremme regional integration som et vigtigt middel til at integrere AVS-staterne i verdensøkonomien

— parternes tilsagn om at ville styrke det økonomiske, handelsmæssige og investeringsmæssige samarbejde og skabe en ny indbyrdes handels- og investeringsdynamik med det sigte at lette AVS-staternes omstilling til en liberaliseret global økonomi og fremme udvikling af den private sektor, navnlig mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder

— parternes tilsagn om at ville tage hensyn til AVS-staternes og ‐regionernes forskellige behov og udviklingsniveau

— parternes tilsagn om at ville opfylde de forpligtelser, som de har påtaget sig inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO), og fremme WTO's målsætninger

— parternes fælles mål om at øge samarbejdet og kapacitetsopbygningen alt efter omstændighederne på alle områder, der er relevante for bæredygtig handel og bæredygtige investeringer, og opnå en gradvis og gensidig liberalisering af handelen med varer og tjenesteydelser i overensstemmelse med WTO-reglerne under hensyntagen til AVS-staternes udviklingsniveau og de økonomiske, sociale og miljømæssige begrænsninger, som de er udsat for

— parternes tilsagn om at ville sikre, at de bestræbelser, der udfoldes inden for rammerne af Cotonouaftalen og den aftale, der træder i stedet for denne aftale, og de bestræbelser, der udfoldes inden for rammerne af økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er), er gensidigt forstærkende

— retten til at regulere den økonomiske aktivitet i offentlighedens interesse i overensstemmelse med internationale forpligtelser for at nå legitime offentlige politiske mål, f.eks. beskyttelse og fremme af den offentlige sundhed, sociale ydelser, offentlig uddannelse, sikkerhed, miljøet, den offentlige moral, social- eller forbrugerbeskyttelse, beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse samt fremme og beskyttelse af den kulturelle mangfoldighed.

2. ØPA'ernes art og anvendelsesområde

Formålet med forhandlingerne er at indgå ØPA'er mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og landene og regionerne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den anden side. ØPA'erne skal sigte mod at befordre en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politiske valg og udviklingsprioriteter for derved at fremme bæredygtig udvikling og bidrage til udryddelse af fattigdom i AVS-staterne.

I overensstemmelse med Cotonouaftalens artikel 36, stk. 1, og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft, skal forhandlingerne sigte mod at indgå og, hvor det er relevant, uddybe ØPA'er med AVS-undergrupper som omhandlet i Cotonouaftalens artikel 37, stk. 3, og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft, under hensyntagen til processen for regional integration i AVS-staterne.

ØPA'erne skal være rettet mod at fremme en tættere økonomisk integration mellem parterne ved gradvis at fjerne hindringer for samhandelen og udvide samarbejdet på alle områder med relevans for handel i fuld overensstemmelse med WTO-bestemmelserne.

ØPA'erne skal bygge på målene og principperne i Cotonouaftalen, særlig dens væsentlige og grundlæggende elementer samt bestemmelserne i del III, afsnit II, og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft. I ØPA-forhandlingerne skal der derfor navnlig tages hensyn til parternes forskellige udviklingsniveau og AVS-staternes særlige økonomiske, sociale og miljømæssige begrænsninger samt deres evne til at tilpasse sig og justere deres økonomier til liberaliseringsprocessen.

3. Handel med varer

3.1. Formål

ØPA'erne skal være rettet mod at oprette frihandelsområder mellem parterne på grundlag af udviklingsmålene i Cotonouaftalen og den aftale, der træder i stedet for denne aftale, i overensstemmelse med WTO-bestemmelserne. Det er derfor underforstået, at følgende markedsadgangsbetingelser kun vil gælde i sammenhæng med disse ØPA'er. Alle fremtidige ØPA-forhandlinger om handel med varer skal bygge på gældende ret i allerede forhandlede bestemmelser.

3.2. Importtold

— Import til Den Europæiske Union

ØPA'erne skal bygge på og yderligere udvide de nugældende markedsadgangsbetingelser. De specifikke ordninger for yderligere toldafvikling skal fastsættes under forhandlingerne under hensyntagen til AVS-staternes eksisterende og potentielle eksportinteresser og indvirkningen af handelsliberaliseringsforanstaltninger, især på den regionale integration i AVS-staterne.

— Import til AVS-staterne

Med det overordnede mål at fremme bæredygtig udvikling gennem regional økonomisk integration og passende politikker skal forhandlingerne tilstræbe 1) afskaffelse af told på import fra Den Europæiske Union for praktisk taget al handel i løbet af en overgangsperiode, 2) afskaffelse af alle afgifter med virkning svarende til told fra anvendelsen af ØPA'erne og 3) afskaffelse af kvantitative begrænsninger og foranstaltninger med tilsvarende virkning fra anvendelsen af ØPA'erne.

Tidsplanen for toldafvikling og den endelige varedækning af AVS-staternes handelsliberalisering skal afpasses efter de økonomiske, sociale og miljømæssige begrænsninger, som de er underlagt, såvel som deres evne til at tilpasse deres økonomier til liberaliseringsprocessen. En overgangsperiode, som er forenelig med målene i Cotonouaftalen, den aftale, der træder i stedet for denne aftale, og WTO-reglerne, vil derfor blive anvendt på en fleksibel måde for at tage hensyn til de berørte AVS-staters specifikke begrænsninger. Samme fleksibilitet vil blive anvendt i forbindelse med varedækningen og tidsplanen/tempoet for AVS-staternes liberaliseringstilsagn.

Uanset ovenstående skal AVS-staterne til enhver tid indrømme Den Europæiske Union en behandling svarende til mindst mestbegunstigelsesbehandling. Dette gælder ikke i forbindelse med indrømmelser mellem AVS-stater eller AVS-staters indrømmelser over for andre udviklingslande, der ikke er store handelsøkonomier, inden for rammerne af regionale aftaler eller andre handelsbestemmelser, som er forenelige med WTO-kravene.

Under forhandlingerne og i lyset af artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og de ØPA'er, der er indgået inden for rammerne af Cotonouaftalen og den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft, vil der blive taget hensyn til de særlige interesser, der gør sig gældende for regionerne i EU's yderste periferi. I denne forbindelse kan ØPA'er navnlig fastsætte specifikke foranstaltninger til fordel for varer fra disse regioner, som tager sigte på at integrere dem på kort sigt i den intraregionale handel i overensstemmelse med WTO's bestemmelser. I lyset af associeringsafgørelsen (2) bør der også tages hensyn til de oversøiske landes og territoriers interesser.

AVS-staterne skal mindst forpligte sig til automatisk at indrømme alle andre parter i den pågældende ØPA den behandling, som gives Den Europæiske Union, fortrinsvis forud for handelsliberaliseringen over for Den Europæiske Union.

Skulle der opstå alvorlige vanskeligheder som følge af handelsliberaliseringen, kan AVS-staterne efter konsultationer med Den Europæiske Union midlertidigt suspendere anvendelsen af liberaliseringstidsplanen og om nødvendigt ændre på eller justere tempoet for fremskridt i retning af endelig oprettelse af frihandelsområdet under overholdelse af WTO-bestemmelserne.

AVS-staternes planer og tidsplan for handelsliberaliseringen skal indgå i ØPA'erne. De skal omfatte relevante lister over varer og tidsplaner for toldafvikling. Disse lister og tidsplaner vil blive endeligt fastlagt under forhandlingerne.

— Basistoldsatser

De basistoldsatser, ud fra hvilke de aftalte nedsættelser skal foretages, skal være de mestbegunstigelsestoldsatser, som AVS-staterne faktisk anvender på dagen for ØPA'ernes undertegnelse. De skal angives i en liste, der vedlægges den enkelte ØPA.

3.3. Almindelige bestemmelser

Eksportafgifter. Alle eksportafgifter, der anvendes i handelen mellem parterne, skal afskaffes efter en aftalt tidsplan på højst ti år.

Kvantitative restriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning på eksport eller import i handelen mellem parterne skal være afskaffet fra anvendelsen af ØPA'erne.

National behandling og finanspolitiske foranstaltninger. En standardbestemmelse om national behandling, der sikrer, at parternes varer modtager en behandling, der ikke er mindre favorabel end den, der gives tilsvarende varer af national oprindelse, vil indgå i ØPA'erne. Allerede eksisterende diskriminerende interne finanspolitiske foranstaltninger eller intern finanspolitisk praksis vil blive afskaffet fra anvendelsen af ØPA'erne.

Beskatning. ØPA'erne bør omfatte bestemmelser om undtagelse vedrørende beskatning på grundlag af de relevante artikler i WTO-aftaler.

Variabelt tempo. Når det er foreneligt med integrationsmålene i de berørte AVS-stater, skal ØPA'erne indeholde bestemmelser om variabelt tempo i handelsliberaliseringen under hensyntagen til de berørte AVS-staters udviklingsniveau og eventuelle forskelle i integrationens omfang i regionen i overensstemmelse med regionens interne integrationsproces.

Fødevaresikkerhedsklausul. ØPA'erne skal indeholde bestemmelser, der har til formål at fremme fødevaresikkerhed i overensstemmelse med WTO-reglerne.

Beskyttelsesbestemmelser. Beskyttelsesbestemmelser skal finde anvendelse i overensstemmelse med de relevante WTO-bestemmelser.

Antidumping. Hvis en af parterne konstaterer, at der finder skadelig dumping eller subsidiering sted i handelen med den anden part som omhandlet i GATT-bestemmelserne, kan den træffe passende foranstaltninger over for denne praksis i overensstemmelse med GATT/WTO-reglerne og ‐praksis. I denne forbindelse skal Den Europæiske Union tage særligt hensyn til den specifikke økonomiske og sociale situation i de berørte AVS-stater.

Standstill. Parterne skal aftale, at der ikke indføres nye afgifter eller foretages forhøjelse af eksisterende afgifter, og at der ikke indføres nye kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning af nogen af parterne efter ØPA'ernes anvendelse mellem den regionale gruppering og Den Europæiske Union. Parterne bør tage hensyn til dette princip fra forhandlingernes begyndelse.

Gennemsigtighed. Begge parter vil skulle meddele hinanden deres toldtariffer og alle efterfølgende ændringer hertil.

Tarifering af varer. Det harmoniserede system skal anvendes til tarifering af varer i handelen mellem parterne.

3.4. Oprindelsesregler og administrativt samarbejde

Forhandlingerne om oprindelsesregler og administrativt samarbejde skal tage hensyn til den seneste udvikling i EU's oprindelsesregler og de eksisterende oprindelsesregler i den enkelte ØPA. I denne forbindelse skal Den Europæiske Union vurdere enhver specifik anmodning om ændringer til oprindelsesreglerne, som forelægges af AVS-staten/-staterne, og som har til formål at forenkle de eksisterende regler og forbedre den nuværende markedsadgang for AVS-staterne, under hensyntagen til landesituationerne og navnlig erfaringerne fra og strukturen af deres præferencehandelsforbindelser.

ØPA'erne vil sætte parterne i stand til at træffe passende foranstaltninger i tilfælde af manglende administrativt samarbejde eller dårlig forvaltning. Med hensyn til spørgsmålet om tab af toldafgifter i forbindelse med dårlig forvaltning af præferenceimport kan passende foranstaltninger fastlægges på grundlag af en horisontal rådsafgørelse.

3.5. Told, handelslettelser, foranstaltninger til bekæmpelse af svig og finansiel ansvarlighed

Forhandlingerne skal sigte mod at forenkle alle krav og procedurer vedrørende import og eksport, særlig med hensyn til toldbehandling, importlicenser, toldværdiansættelse, forsendelsesregler og inspektion inden afsendelse, med udgangspunkt i de højeste internationale standarder og i overensstemmelse med bestemmelserne i WTO-aftalen om handelslettelser. ØPA'erne skal omfatte en protokol om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål. De skal også omfatte en bestemmelse om bekæmpelse af svig for at forhindre misbrug af toldpræferencer.

4. Handel med tjenesteydelser, investeringer og digital handel

4.1. Anvendelsesområde

ØPA'erne skal indeholde bestemmelser om en gradvis og gensidig liberalisering af handelen med tjenesteydelser og investeringer med henblik på at sikre en sammenlignelig grad af markedsadgangsmuligheder, der er forenelig med de relevante WTO-regler, særlig artikel V i GATS, under hensyntagen til de berørte AVS-staters udviklingsniveau. ØPA'erne bør omfatte alle leveringsmåder.

Den høje kvalitet af EU's offentlige forsyningsvirksomheder bør opretholdes i overensstemmelse med TEUF, særlig protokol nr. 26 om tjenesteydelser af almen interesse, og under hensyntagen til EU's forpligtelser på dette område, herunder GATS. Tjenesteydelser, der leveres i forbindelse med udøvelse af offentlig myndighed, jf. artikel I-3 i GATS, skal udelukkes fra disse forhandlinger. ØPA'erne bekræfter parternes ret til at regulere den økonomiske aktivitet i offentlighedens interesse i overensstemmelse med internationale forpligtelser.

Desuden bør ØPA'erne indeholde reguleringsmæssige discipliner, der har til formål at tackle hindringer bag grænsen, herunder, hvor det er relevant, på området national regulering. ØPA'erne kan også omfatte discipliner for præstationskrav i forbindelse med investeringer.

På baggrund af den tiltagende digitalisering af handelen og de stærke udviklingsaspekter af digital handel bør forhandlingerne resultere i regler om digital handel, herunder grænseoverskridende datastrømme, uden hverken at forhandle om eller berøre EU's regler om beskyttelse af personoplysninger og med forbehold af EU-lovgivningen. Disse regler bør sigte mod at forbedre betingelserne for digital handel til gavn for erhvervslivet og forbrugerne og at øge deltagelsen af mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder samt at skabe nye muligheder for at fremme inklusiv og bæredygtig vækst og udvikling. ØPA'erne bør sikre passende fleksibilitet, samarbejde og dialog om reguleringsspørgsmål, der opstår som følge af digital handel.

ØPA'erne skal fastsætte, at audiovisuelle tjenesteydelser behandles særskilt i specifikke aftaler om kulturelt samarbejde og partnerskab mellem parterne. Sådanne aftaler vil sikre Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters samt AVS-staternes mulighed for at bevare og udvikle deres kapacitet til at fastlægge og gennemføre deres kulturelle og audiovisuelle politikker for bevarelse af deres kulturelle mangfoldighed, samtidig med at AVS-staternes kulturværdier og -identiteter anerkendes, bevares og fremmes, og befordre interkulturel dialog ved at forbedre mulighederne for markedsadgang for disse landes kulturelle varer og tjenesteydelser i overensstemmelse med bestemmelserne i Cotonouaftalens artikel 27 og den relevante bestemmelse i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft.

Parterne skal blive enige om, at der ikke indføres nye eller mere diskriminerende foranstaltninger af nogen af parterne efter ØPA'ernes anvendelse mellem den regionale gruppering og Den Europæiske Union. Parterne bør tage hensyn til dette princip fra forhandlingernes begyndelse.

Liberaliseringsprocessen vil være asymmetrisk. AVS-staterne vil blive givet en vis fleksibilitet i forhold til deres udviklingsniveau, både samlet set og per sektor og undersektor i overensstemmelse med GATS-bestemmelserne, særlig dem, der vedrører udviklingslandes deltagelse i liberaliseringsaftaler.

For Den Europæiske Unions vedkommende bør overgangsperioden være højst 10 år.

For AVS-staternes vedkommende vil en overgangsperiode, der er forenelig med målene i Cotonouaftalen og den aftale, der træder i stedet for denne aftale, og WTO-reglerne, blive anvendt på en fleksibel måde for at tage hensyn til de berørte AVS-staters specifikke begrænsninger, men bør i princippet ikke overstige 15 år.

AVS-stater, der er part i en ØPA, vil forpligte sig til at anvende mindst samme ordninger indbyrdes som dem, som de anvender over for Den Europæiske Union.

ØPA'erne vil på ny bekræfte de forpligtelser vedrørende tjenesteydelser, der er indgået i henhold til Cotonouaftalen, og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft.

4.2. Praktiske ordninger

Når det er berettiget som følge af særlige økonomiske, sociale og miljømæssige begrænsninger, som AVS-staterne er underlagt, kan forhandlingerne udskydes. I et sådant tilfælde vil parterne regelmæssigt vurdere situationen under ØPA-forhandlingerne. De vil sikre, at forberedelsesperioden forud for disse forhandlinger benyttes aktivt til forberedelse af forhandlingerne, særlig ved at skaffe egnet støtte til udvikling af tjenesteydelser i overensstemmelse med bestemmelserne i Cotonouaftalen, særlig artikel 41, stk. 5, og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft.

5. Løbende betalinger og kapitalbevægelser

ØPA'erne vil på ny bekræfte de forpligtelser, som er indgået i henhold til artikel 12 i bilag II til Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft.

I ØPA'erne bør der sigtes mod fuld liberalisering af løbende betalinger og kapitalbevægelser, der vedrører transaktioner, som er omfattet af ØPA'erne. De bør omfatte alle beskyttelses- og udskillelsesbestemmelser (f.eks. vedrørende Unionens Økonomiske og Monetære Union og betalingsbalance), som bør være i overensstemmelse med bestemmelserne i TEUF vedrørende kapitalens frie bevægelighed.

6. Handelsrelaterede områder

6.1. Generelt

ØPA'erne vil på ny bekræfte de respektive forpligtelser på handelsrelaterede områder, som parterne har påtaget sig inden for rammerne af Cotonouaftalen (3) og den aftale, der træder i stedet for denne aftale, særlig med hensyn til konkurrencepolitik, beskyttelse af intellektuel ejendomsret (herunder geografiske betegnelser), standardisering og certificering, sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger, handel og miljø, handel og arbejdsstandarder, forbrugerpolitik og beskyttelse af forbrugernes sundhed. Disse bestemmelser i ØPA'erne vil blive taget op til fornyet vurdering i lyset af resultaterne af multilaterale, plurilaterale og bilaterale handelsforhandlinger.

6.2. Særlige områder

Følgende skal desuden gælde på nedenstående områder:

Investeringer. I overensstemmelse med målet om at »mindske og med tiden udrydde fattigdom i samspil med målet om at fremme bæredygtig udvikling« (og under henvisning til artikel 1, 29 og 75-78 i og bilag II til Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft) vedtager parterne at fastlægge rammer, der skal lette, udvide og stimulere gensidigt fordelagtige bæredygtige investeringer mellem parterne, under hensyntagen til multilaterale initiativer om investeringsfremme. Disse rammer skal baseres på principperne om ikkeforskelsbehandling, åbenhed, gennemsigtighed og stabilitet. Parterne vil fremme udvikling af attraktive og stabile investeringsmiljøer ved at støtte stabile og gennemsigtige regler for investorer og søge at forbedre den finansielle inklusion og adgangen til finansiering. Der kan forhandles om bestemmelser om investeringsbeskyttelse, hvis begge parter udpeger disse som et forhandlingsområde og med forbehold af yderligere lande- eller regionsspecifikke forhandlingsdirektiver. De skal være i overensstemmelse med EU's reviderede tilgang til investeringsbeskyttelse, herunder bilæggelse af investeringstvister. Disse bestemmelser skal også sikre en stærk beskyttelse af investorer og investeringer og samtidig fuldt ud bevare parternes ret til at regulere på deres geografiske områder for at nå legitime politikmål. Eventuelle forhandlinger bør også tage hensyn til relevante internationalt anerkendte principper og retningslinjer vedrørende bæredygtig udvikling og ansvarlig forretningsskik som omhandlet i Den Europæiske Unions reviderede tilgang til investeringsbeskyttelse.

Offentlige udbud. ØPA'erne skal sikre fuldstændig gennemsigtighed inden for regler og metoder for offentlige udbud på alle forvaltningsniveauer i overensstemmelse med principperne i aftalen om offentlige udbud (WTO). Desuden kan parterne stræbe efter en gradvis liberalisering af deres markeder for offentlige udbud på grundlag af princippet om ikkeforskelsbehandling og under hensyntagen til deres udviklingsniveau.

Standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderinger. ØPA'erne bør indeholde et omfattende kapitel om tekniske handelshindringer (TBT), der bygger på og går videre end WTO-aftalen om tekniske handelshindringer. Dette kapitel bør bl.a. tage sigte på kompatibilitet og konvergens i forbindelse med tekniske forskrifter gennem anvendelse af internationale standarder, strømlining af afprøvnings- og certificeringskrav gennem indførelse af risikobaserede overensstemmelsesvurderingsprocedurer og styrkelse af gennemsigtigheden.

Sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger. ØPA'erne bør indeholde et omfattende kapitel om sundheds- og plantesundhedsmæssige standarder (SPS) i overensstemmelse med andre nylige EU-aftaler. På grundlag af principperne i WTO-aftalen om SPS bør forhandlingerne sigte mod at omfatte spørgsmål såsom anvendelse af internationale standarder (IPPC, OIE og Codex), gennemsigtighed og ikkeforskelsbehandling, undgåelse af unødige forsinkelser, harmonisering, anerkendelse af ækvivalens, anerkendelse af parternes status for sundhed og skadegørere, regionalisering (zoneinddeling), kontrol, inspektion og godkendelse af procedurer, forsigtighedsprincippet, revision, certificering, importkontrol, hasteforanstaltninger, foreløbig registrering på veterinærområdet, behandling af Den Europæiske Union som en fælles enhed, teknisk samarbejde, forbedret samarbejde om antimikrobiel resistens og dyrevelfærd samt mekanismer til behandling af specifikke handelsmæssige betænkeligheder vedrørende SPS-foranstaltninger. Endvidere bør kapitlet understrege relevansen af informationsudveksling mellem parterne i tilfælde af ændrede standarder og behovet for ledsagepolitikker, herunder teknisk samarbejde.

Databeskyttelse. ØPA'erne skal fastsætte et mål om at sikre et højt niveau for beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger ved hjælp af passende retlige ordninger og politikker, herunder uafhængige tilsynsmyndigheders effektive håndhævelse, som en central faktor for borgernes tillid til den digitale økonomi og et nøgleelement i lettelse af samhandel og håndhævelsessamarbejde mellem parterne.

Intellektuelle ejendomsrettigheder. ØPA'erne bør skabe et passende, afbalanceret og effektivt beskyttelsesniveau og fastsætte civilretlige bestemmelser og grænsehåndhævelsesbestemmelser på området intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder geografiske betegnelser, der går videre end WTO-aftalen om handelsrelaterede aspekter af intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS-aftalen). ØPA'erne bør på ny bekræfte fleksibiliteten i henhold til TRIPS-aftalen. ØPA'erne bør anerkende betydningen af erklæringen om TRIPS-aftalen og folkesundhed, som WTO's Ministerkonference vedtog den 14. november 2001. Ved fortolkningen og gennemførelsen af rettighederne og forpligtelserne i henhold til ØPA'erne skal parterne sikre overensstemmelse med Dohaerklæringen. Parterne bør bl.a. gennemføre artikel 31a i TRIPS-aftalen samt bilaget og tillægget til bilaget hertil, som trådte i kraft den 23. januar 2017. ØPA'erne bør sikre direkte beskyttelse og effektiv anerkendelse gennem aftalen om en liste over geografiske betegnelser (vin, spiritus, landbrugsprodukter og fødevarer), som bygger på det beskyttelsesniveau, der er fastsat i artikel 23 i TRIPS, herunder mod antydning, passing-off, hensigtsmæssig og effektiv håndhævelse, sameksistens med bona fide-varemærker, beskyttelse mod efterfølgende generisk karakter og bestemmelser om tilføjelse af nye geografiske betegnelser. Spørgsmål vedrørende individuelle ældre rettigheder i forbindelse med eksempelvis plantesorter, varemærker, generiske eller andre legitime anvendelser, bør behandles med henblik på at løse eksisterende konflikter på en gensidigt tilfredsstillende måde.

Handel og konkurrence. ØPA'erne bør sigte mod at minimere konkurrencefordrejninger ved hjælp af bestemmelser om konkurrencepolitik, subsidier og statsejede virksomheder. Bestemmelserne vil ikke hindre levering af offentlige tjenesteydelser. Bestemmelserne vil desuden give mulighed for passende fleksibilitet til at gennemføre foranstaltninger til at fremme økonomisk udvikling, bekæmpe fattigdom eller nå andre offentlige politiske mål såsom fødevaresikkerhed.

Handel og bæredygtig udvikling. ØPA'erne bør fremme gennemførelse af 2030-dagsordenen og overholde de relevante internationalt vedtagne principper og regler om arbejdstagerrettigheder, herunder ikkeforskelsbehandling af kønnene. Derfor bør ØPA'erne omfatte bestemmelser om arbejde, kønsligestilling og forbedring af muligheder for kvinder i handel og miljømæssige aspekter af handel og bæredygtig udvikling, herunder bæredygtigt fiskeri og bæredygtig akvakultur, biodiversitet, skove og skovbrugsprodukter, og bestemmelser om klimaændringer, navnlig UNFCCC og Parisaftalen og initiativer vedrørende modvirkning af klimaændringer, f.eks. i Den Internationale Søfartsorganisation (IMO). ØPA'erne bør omfatte bestemmelser, der fremmer overholdelse og effektiv gennemførelse af relevante internationalt aftalte principper og regler, herunder Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) grundlæggende arbejdsstandarder og konventioner samt multilaterale miljøaftaler, og af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdstilsyn og social dialog samt social beskyttelse og arbejdstagerbeskyttelse. De bør omfatte et tilsagn fra hver af parterne om fortsatte og vedholdende bestræbelser på at ratificere grundlæggende ILO-konventioner. ØPA'erne bør genbekræfte parternes ret til at regulere på arbejds- og miljøområdet i overensstemmelse med deres internationale forpligtelser og tilskynde til høje beskyttelsesniveauer, herunder ved at tage hensyn til de miljømæssigt mest fordelagtige løsninger. Overholdelse af forsigtighedsprincippet bør gentages i ØPA'erne. De bør omfatte bestemmelser om beskyttelsesniveauer for arbejde og miljø, som ikke må sænkes for at fremme handel og udenlandske direkte investeringer. Disse bør omfatte en forpligtelse til ikke at fravige eller undlade at håndhæve national arbejds- eller miljølovgivning. ØPA'erne bør fremme et højere bidrag fra handel og investeringer, herunder udenlandske direkte investeringer, til bæredygtig udvikling, blandt andet ved at omhandle områder såsom lettelse af handel med miljø- og klimavenlige varer og tjenesteydelser og fremme af frivillige garantiordninger for bæredygtighed og af virksomheders sociale ansvar, under henvisning til internationalt anerkendte instrumenter og ved at tilskynde parterne til at anvende international praksis, herunder OECD's og FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder og sektorspecifikke retningslinjer. ØPA'erne bør indeholde bestemmelser om effektiv gennemførelse og overvågning af disse bestemmelser samt en mekanisme til behandling af eventuelle tvister mellem parterne. ØPA'erne bør sikre deltagelse af civilsamfundets organer, herunder regelmæssige høringer og kommunikationstiltag. Disse organer bør overvåge gennemførelsen af hele aftalen og have en rådgivende rolle i forhold til parterne.

Landbrugsdialog. I betragtning af landbrugssektorens relevans for AVS-staternes socioøkonomiske udvikling og fødevaresikkerhed bør ØPA'erne omfatte en dialog om landbrug (et landbrugspartnerskab), der kan omfatte spørgsmål som råvarer (især dem, der er relevante for fødevaresikkerhed) og regionale værdikæder, anvendelse af nye teknologier, handelslettelse, markedsadgang, ansvarlige investeringer, forskning og innovation med behørigt fokus på tilpasning til og modvirkning af klimaændringer samt biodiversitet og bæredygtige fødevaresystemer.

6.3. Gennemførelse

ØPA-Rådet (jf. punkt 8) bistået af et blandet gennemførelsesudvalg bestående af ledende tekniske eksperter vil overvåge gennemførelsen af disse bestemmelser. Det blandede gennemførelsesudvalg vil mødes med regelmæssige mellemrum og mindst en gang om året. Det vil udarbejde årsrapporter med en vurdering af fremskridt og rette henstillinger om foranstaltninger til at opnå yderligere resultater, herunder bestemmelser om udviklingssamarbejde i overensstemmelse med Cotonouaftalens bestemmelser og den relevante bestemmelse i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft. Særlige underudvalg for visse handelsrelaterede områder kan om nødvendigt overvejes.

7. Komplementaritet

ØPA'erne og udviklingsstrategier for AVS-partnerne skal være gensidigt understøttende. Navnlig skal AVS-staterne for at lette realiseringen af ØPA'ernes mål forpligte sig til fuldt ud at integrere ØPA'erne i deres udviklingsstrategier, og Den Europæiske Union skal gøre det samme i sine strategier for udviklingssamarbejde. Dette vil omfatte fremme af støtte til udvikling af den private sektor, navnlig mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, herunder kønsaspektet og understregning af betydningen af indsamling af kønsopdelte data for opfølgningen og gennemførelsen. Parterne skal forpligte sig til at afsætte tilstrækkelige ressourcer til dette formål i de nationale og regionale vejledende programmer i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft.

8. Institutionelle rammer

Der vil blive oprettet et fælles ØPA-råd for hver ØPA, som skal varetage følgende hverv:

— sikre, at ØPA'en fungerer korrekt

— undersøge udviklingen i det økonomiske og handelsmæssige samarbejde mellem parterne

— søge egnede midler til at hindre eventuelle vanskeligheder på de af ØPA'en omfattede områder, særlig med hensyn til realiseringen af ØPA'ens udviklingsmål

— udveksle synspunkter og rette henstillinger om ethvert anliggende af fælles interesse vedrørende det økonomiske og handelsmæssige samarbejde, herunder fremtidige tiltag til, at ØPA'en gennemføres korrekt, og særlig behovet for udviklingssamarbejde i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft.

Det Fælles ØPA-Råds møders sammensætning, hyppighed, dagsorden og sted vil blive aftalt ved konsultation mellem parterne.

ØPA-Rådet skal have beføjelse til at træffe afgørelse om alle anliggender, der er omfattet af ØPA'en. Det vil rapportere til det ministerråd, der er oprettet i medfør af bestemmelserne i artikel 15 i Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft, om anliggender af fælles interesse for hele AVS-gruppen af stater og Den Europæiske Union.

ØPA'erne bør fastsætte regelmæssige konsultationer og kommunikation med civilsamfundet.

9. Undtagelsesklausul

ØPA'erne skal indeholde en standardundtagelsesklausul, som finder anvendelse på de relevante dele af disse aftaler, hvorefter der tillades foranstaltninger af hensyn til for eksempel beskyttelse af den offentlige orden, menneskers, dyrs og planters liv og sundhed, bevarelse af udtømmelige naturressourcer osv., forudsat at sådanne foranstaltninger anvendes i overensstemmelse med WTO-reglerne.

10. Afsluttende bestemmelser

ØPA'erne skal indeholde:

— et kapitel om tvistbilæggelse og en misligholdelsesklausul, herunder bestemmelser svarende til artikel 96 og 97 i Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft. Tvistbilæggelsesbestemmelser om handel eller handelsrelaterede spørgsmål vil ikke berøre parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til WTO-reglerne, navnlig forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister

— en udviklingsklausul om, at ØPA'er kan udvides, særlig gennem tiltrædelse, eller sammenlægges i takt med fremskridt i den regionale integration

— en bestemmelse om deres ikrafttræden, løbetid (ubegrænset), ophør, opsigelsesvarsel og territorial anvendelse.

I ØPA'erne skal der for så vidt angår AVS-staterne ved »parterne« forstås den regionale gruppering eller dens medlemsstater eller den regionale gruppering og dens medlemsstater inden for deres respektive kompetenceområder. ØPA'erne skal finde anvendelse på foranstaltninger, der træffes af alle statslige, regionale eller lokale myndigheder på parternes områder.

11. Forhandlingernes struktur og organisation

I overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den efterfølgende aftale, når den er trådt i kraft, vil forhandlingsperioden også blive benyttet til kapacitetsopbygning i den offentlige og den private sektor i AVS-staterne med sigte på at forbedre deres evne til at formulere og gennemføre passende regionale og multilaterale handelsstrategier og -politikker. Dette vil omfatte foranstaltninger til at øge konkurrenceevnen, styrke regionale organisationer og støtte regionale handelsintegrationsinitiativer, om fornødent med bistand til budgettilpasning og finanspolitisk reform, samt til at modernisere infrastruktur og forbedre investeringerne. Disse foranstaltninger vil blive overvåget på regionalt plan, hvor det er relevant af den regionale gruppering, der indgår i ØPA-forhandlingerne, og Den Europæiske Union. Den regionale gruppering skal bl.a. stille forslag til behandling som led i den nationale og regionale programmeringsdialog mellem Den Europæiske Union og AVS-staterne.

Der vil blive etableret egnede mekanismer for at sikre, at ikkestatslige aktører i Den Europæiske Union og AVS-landene informeres og høres om forhandlingernes indhold, og at koordinering med de igangværende dialoger mellem AVS og EU sikres.

Disse direktiver vil blive gennemgået og, hvor det relevant, revideret mindst hvert 10. år.

(1) AVS-EU-partnerskabsaftalen blev ændret ved aftale undertegnet den 25. juni 2005 i Luxembourg (EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27) og ved aftale undertegnet den 22. juni 2010 i Ouagadougou (EUT L 287 af 4.11.2010, s. 3).

(2) Afgørelse 2013/755/EU af 25. november 2013 om de oversøiske landes og territoriers associering med Den Europæiske Union (»associeringsafgørelse«) (EUT L 344 af 19.12.2013, s. 1).

(3) Artikel 45-51 og 78 i Cotonouaftalen og de relevante bestemmelser i den aftale, der træder i stedet for denne aftale, når den er trådt i kraft.