*****

KOMMISSIONENS AFGOERELSE

af 26. september 1984

om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af boelgeplader af asbestcement med oprindelse i Tjekkoslovakiet og Den tyske demokratiske Republik og om afslutning af denne procedure

(84/465/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10,

efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. Procedure

(1) Kommissionen modtog i januar 1984 en klage indgivet af »Union professionelle des usines belges d'asbeste ciment« paa vegne af producenter af boelgeplader af asbestcement, hvis produktion udgoer hovedparten af produktionen i Faellesskabet af denne vare. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingsprocedure vedroerende Faellesskabets import af boelgeplader af asbestcement, henhoerende under pos. ex 68.12 A i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 68.12-11, med oprindelse i Tjekkoslovakiet og Den tyske demokratiske Republik og indledte en undersoegelse.

(2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(3) Den kendte eksportoer og importoererne af den paagaeldende vare med oprindelse i Tjekkoslovakiet anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.

(4) Eksportoeren og importoererne af den paagaeldende vare med oprindelse i Tjekkoslovakiet anmodede om at faa lejlighed til at moedes med klagerne med henblik paa at redegoere for deres synspunkter, og denne anmodning blev imoedekommet.

(5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:

i) producenter i Faellesskabet

a) Belgien

- Eternit NV, Kapelle-op-den-Bos,

- S.A. Fabrecim, Harmignies,

- J.M. Balmat NV, Mol,

- NV Scheerders van Kerhove's Ver. Fabrieken, St. Niklass;

b) Nederlandene

- Eternit BV, Amsterdam;

c) Frankrig

- Eternit Industries SA., Vernouillet,

- Everitube SA, Paris;

d) Forbundsrepublikken Tyskland

- Eternit AG, Berlin.

ii) producent i Finland

(med henblik paa fastsaettelse af den normale vaerdi)

Oy Partek AB, Muijala.

iii) importoerer

a) Belgien

Ets. D. Van Riet, Temse, for saa vidt angaar den paagaeldende vare med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik;

b) Nederlandene

- A. de BOO Delft BV (med deltagelsen af en repraesentant for P.N.M. Hooge-Chemicaliën BV, Vught, der er agent for eksportoeren i Den tyske demokratiske Republik),

- Austria BV, Lisse, for saa vidt angaar den paagaeldende vare med oprindelse i Tjekkoslovakiet.

(6) Dumpingsundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1983 til den 31. december 1983.

B. Normal vaerdi

(7) For at fastslaa, om der var tale om dumpingimport fra Tjekkoslovakiet og Den tyske demokratiske Republik, maatte Kommissionen tage hensyn til, at disse lande ikke har markedsoekonomi. Kommissionen maatte derfor basere sin afgoerelse paa den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi.

(8) Klagerne havde i den forbindelse foreslaaet det finske marked. De fleste af eksportoererne og importoererne gjorde imidlertid indsigelse mod anvendelsen af de finske hjemmemarkedspriser, hovedsagelig fordi de var af den opfattelse, at disse priser ikke er fastsat under normale udbuds- og efterspoergselsforhold. Naevnte parter foreslog derfor, at spanske hjemmemarkedspriser eller de spanske eksportpriser til Faellesskabet benyttedes.

(9) Selv om Kommissionen ikke fandt, at de af eksportoererne og importoererne fremfoerte argumenter i sig selv udgjorde en tilstraekkelig begrundelse for at afvise Finland som det rette tredjeland med markedsoekonomi til fastsaettelse af den normale vaerdi, undersoegte Kommissionen muligheden for at fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af priserne paa den spanske vare. Kommissionen modtog imidlertid meddelelse om, at dens repraesentanter ikke kunne aflaegge besoeg hos de enkelte producenter i Spanien, og at der kun kunne aflaegges kontrolbesoeg paa kontoret for den spanske sammenslutning af asbestcementproducenter. Kommissionen ansaa ikke dette forslag for acceptabelt, da der ikke blev givet tilstraekkelige garantier til at sikre, at Kommissionens repraesentanter kunne udfoere en indgaaende undersoegelse, der omfattede alle noedvendige oplysninger til fastsaettelse af den normale vaerdi i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 2176/84, navnlig vedroerende loensomheden af hver af de spanske producenters salg af den paagaeldende vare.

(10) I betragtning af, at de beroerte parter ikke havde fremsat alternative forslag, bortset fra »OEstrig«, som der ikke var fremlagt beviser eller fremfoert argumenter for, og for at undgaa yderligere forsinkelser paa dette trin i proceduren, blev der truffet foreloebig afgoerelse om, at den vaerdi, der var beregnet for den paagaeldende vare fremstillet af den finske producent, skal anses for at vaere det bedst egnede og mest rimelige grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi; anvendes den beregnede vaerdi som grundlag for denne beregning, bortfalder den vigtigste af de af eksportoererne og importoererne fremsatte indsigelser (se 8. betragtning). Den beregnede vaerdi blev fastlagt paa grundlag af selskabets samlede materiale- og fremstillingsomkostninger, herunder generalomkostninger, og med et mindre tillaeg til daekning af fortjeneste, som ansaas for rimelig i det foreliggende tilfaelde.

C. Eksportpris

(11) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

D. Sammenligning

(12) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed. Dette var tilfaeldet for forskelle i salgsvilkaar, for saa vidt som der paa tilfredsstillende maade kunne paavises en direkte sammenhaeng. Forskellene vedroerte navnlig kreditvilkaar, transport, forsikring, haandtering samt lastning og omkostninger i forbindelse hermed. Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

E. Dumpingmargen

(13) Det fremgaar af ovenstaaende foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted for saa vidt angaar alle de af undersoegelsen omfattede eksportoerer, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.

(14) Dumpingmargenerne er forskellige alt efter den paagaeldende eksportoer og den importerende medlemsstat; den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for hver af eksportlandene er:

- Tjekkoslovakiet: 82 %,

- Den tyske demokratiske Republik: 77 %.

F. Skade

(15) For saa vidt angaar dumpingimportens skadelige virkninger, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse, af at Faellesskabets import fra Tjekkoslovakiet og Den tyske demokratiske Republik af boelgeplader af asbestcement steg fra 26 780 tons i 1980 til 30 947 tons i 1983, svarende til en stigning paa 15,5 %. I benelux-landene steg importen fra 9 188 tons i 1980 til 21 161 tons i 1983, hvilket svarer til en stigning paa 130 %.

(16) Hvad angaar dumpingimportens samlede markedsandel fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at den i Faellesskabet steg fra 1,4 % i 1980 til 2,3 % i 1983, svarende til en foroegelse paa 64 %. I Beneluxlandene, som importerede hovedparten af dumpingvarerne, oegedes markedsandelen fra 5,8 % til 20,4 % i perioden fra 1980 til 1983, svarende til en stigning paa 250 %.

(17) Videresalgsprisen for de importerede varer var i undersoegelsesperioden 15 % lavere end de beroerte faellesskabsproducenters priser.

(18) Denne dumpingimport har vaeret hovedaarsagen til de oegede vanskeligheder, som de af denne procedure omfattede faellesskabsproducenter har vaeret stillet over for. Dumpingimporten bidrog saaledes til en nedsaettelse af produktionen, som faldt med 21,4 % fra 1980 til 1983, til en nedgang i kapacitetsudnyttelsen, som faldt fra 72 % i 1980 til 64 % i 1983 paa trods af en indskraenkning af kapaciteten med 12 % i samme periode, samt til nedgang i salget, som faldt med 15,5 % fra 1980 til 1983.

(19) For saa vidt angaar de af denne procedure omfattede faellesskabsproducenters indtjening, er det fastslaaet, at der i perioden fra 1980 til 1983 enten registreredes en betydelig nedgang i fortjenesten eller betydelige tab.

(20) Beskaeftigelsen hos de paagaeldende producenter i Faellesskabet fald betydeligt i perioden fra 1980 til 1983.

(21) Nogle eksportoerer og importoerer har gjort gaeldende, at de skadelige virkninger ikke skyldes dumpingimporten, men salget af den paagaeldende vare med oprindelse i Italien. Selv om det paa grundlag af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, fremgaar, at salget af den paagaeldende vare med oprindelse i Italien steg betydeligt fra 1980 til 1983, var priserne paa dette produkt i gennemsnit 15 % hoejere end priserne paa de produkter som var dumpet. Den betydelige foroegelse af dumpingimporten, navnlig i Beneluxlandene, og de priser, hvortil dumpingvarerne udbydes til salg i disse medlemsstater har foranlediget Kommissionen til at fastslaa, at dumpingimporten af boelgeplader af asbestcement med oprindelse i baade Tjekkoslovakiet og Den tyske demokratiske Republik saerskilt betragtet maa anses for at have paafoert de af denne procedure omfattede faellesskabsproducenter vaesentlig skade.

G. Faellesskabets interesser

(22) I betragtning af de saerligt alvorlige vanskeligheder, som de af denne procedure omfattede faellesskabsproducenter befinder sig i, og isaer den negative udvikling i deres indtjeningssituation, er Kommissionen naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind.

H. Tilsagn

(23) De paagaeldende eksportoerer blev underettet om de vigtigste resultater af den foreloebige undersoegelse og fremsatte bemaerkninger hertil. Eksportoererne i Tjekkoslovakiet og Den tyske demokratiske Republik afgav derefter visse tilsagn vedroerende deres eksport af boelgeplader af asbestcement til Faellesskabet. (24) Naevnte tilsagn indebaerer, at eksportpriserne til Faellesskabet haeves til det niveau, som Kommissionen under hensyntagen dels til den salgspris, der er noedvendig for at give faellesskabsproducenterne en tilstraekkelig fortjeneste, dels til faellesskabsimportoerernes indkoebspris, omkostninger og fortjenstmargen, anser for at vaere noedvendig for at hindre, at der forvoldes skade. Disse forhoejelser overstiger i intet tilfaelde de dumpingmargener, der konstateredes i forbindelse med undersoegelsen.

(25) Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at de afgivne tilsagn kan godtages, og proceduren kan derfor sluttes, uden at der indfoeres antidumpingtold.

(26) Der blev ikke gjort indsigelse mod denne afgoerelse i Det raadgivende Udvalg -

TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:

Artikel 1

De tilsagn, der er afgivet af:

- Czechoslovak ceramics Foreign Trade Corporation, Prag (Tjekkoslovakiet),

- LIMEX GmbH, Bau-Export-Import, Berlin (Den tyske demokratiske Republik)

i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af boelgeplader af asbestcement, henhoerende under pos. ex 68.12 A i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 68.12-11, med oprindelse i Tjekkoslovakiet og Den tyske demokratiske Republik, godtages herved.

Artikel 2

Den i artikel 1 omhandlede antidumpingprocedure sluttes.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. september 1984.

Paa Kommissionens vegne

Étienne DAVIGNON

Naestformand

(1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

(2) EFT nr. C 55 af 28. 2. 1984, s. 4.