ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(6)

Ungarn er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Ifølge konvergensprogrammet for 2016 planlægger regeringen med en stigning i underskuddet til 2,4 % af BNP i 2017, efterfulgt af et gradvist fald til 1,2 % senest i 2020. Regeringen agter gradvist at forbedre den strukturelle saldo for at nå den reviderede mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 1,5 % af BNP — i 2019. Imidlertid vil det genberegnede (4) strukturelle underskud fortsat ligge over den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gældskvote at falde gradvist fra 75,3 % i 2015 til under 65 % i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er i det store hele realistisk indtil 2017 og i stigende grad positivt derefter. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er ikke tilstrækkeligt præciseret, især ikke for tiden efter 2017. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 er der stor risiko for en betydelig afvigelse fra den nødvendige tilpasning i 2016 samt, under antagelse af uændret politik, i 2016 og 2017 tilsammen. Samtidig forventes Ungarn at opfylde gældsreduktionsmålet i 2016 og 2017. På grundlag af vurderingen af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Ungarn ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i begge år.
(5)

Frankrig er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2016 planlægger regeringen at få korrigeret det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2017 i overensstemmelse med Rådets henstilling af 10. marts 2015. Det samlede underskud ventes yderligere bragt ned på 1,2 % af BNP i 2019. Den mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 0,4 % af BNP — planlægges nået inden udgangen af 2018. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes gældskvoten at toppe med 96,5 % af BNP i 2017 og derefter falde til 93,3 % af BNP i 2019. Det makroøkonomiske scenarie, som ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er generelt realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at nå de planlagte mål for underskuddet i tiden efter 2017, er imidlertid ikke blevet tilstrækkeligt specificeret. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2016 ventes underskuddet at ligge på 3,4 % af BNP i 2016, hvilket stemmer overens med det underskud, som Rådet anbefalede i 2015. For 2017 ventes det samlede underskud med en uændret politik at blive på 3,2 % af BNP, hvilket kan bringe overholdelsen af fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud i fare. Den finanspolitiske indsats, som Rådet har henstillet til, forventes ikke at blive leveret i 2016 og 2017, da den konsolideringsstrategi, som Frankrig forfølger, primært afhænger af konjunkturforbedringer og en fortsat lav rente, hvilket er faktorer, som myndighederne ikke har indflydelse på, og det udgør også en risiko for manglende overholdelse af fristen. På grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Frankrig ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten, selv om landet på nuværende tidspunkt ventes at nå sit samlede mål i 2016. Der er derfor behov for yderligere foranstaltninger for at sikre en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2017.
(8)

Gælden i Cyperns private sektor er stadig uforholdsmæssigt stor. Ændringerne af reglerne for tvangsfuldbyrdelse og insolvens er et vigtigt skridt i retning af at sikre lige rettigheder for låntagere og kreditorer, men det er stadig muligt at forbedre reglernes effektivitet og anvendelse. Lakuner i lovgivningen gør det vanskeligt at bringe gælden i en holdbar nedadgående retning og at reducere antallet af misligholdte lån. Det påvirker også mulighederne for at give iværksættere en ny chance. Der er også stadig en række mangler hvad angår anvendelsen af gældssaneringsløsninger i den private sektor. Det er desuden vigtigt at få vedtaget alle de nødvendige borgerlige retsplejeregler og -bestemmelser, hvis insolvenslovgivningen skal gennemføres effektivt. For at insolvenstjenesten kan blive fuldt funktionsdygtig, skal den råde over tilstrækkeligt personale, have en velfungerende IT-infrastruktur og have tilknyttet et passende antal veluddannede og autoriserede insolvensbehandlere. Derudover er det afgørende at sørge for pålidelige og hurtige systemer til udstedelse og overdragelse af skøder for at undgå efterslæb og beskytte køberne, fastslå ejendomsretten korrekt og bidrage til at genopbygge tilliden på boligmarkedet.
(5)

Det Forenede Kongerige er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Forudsat at der i 2016/17 opnås en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, vil Det Forenede Kongerige blive underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og overgangsreglen vedrørende gældskriteriet fra og med 2017/18. Det fremgår af 2015/16-konvergensprogrammet, at regeringen forventer, at det samlede underskud vil falde til under 3 % af BNP i 2016/17, og at det vil falde yderligere til 2,0 % af BNP senest i 2017/18. Genberegningen af det strukturelle underskud (4) tyder på en strukturel forbedring på 0,6 procentpoint af BNP i 2015/16, 0,9 procentpoint af BNP i 2016/17 og 0,7 procentpoint af BNP i 2017/18. Konvergensprogrammet indeholder ingen mellemfristede budgetmålsætninger. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gældskvote at falde fra 88,9 % i 2015/16 til 88,3 % af BNP i 2016/17, hvorefter den forventes at falde yderligere til 87,1 % i 2017/18. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål i 2016/17 og 2017/18, er tilstrækkeligt præciseret. Der hersker imidlertid større usikkerhed om virkningen af visse foranstaltninger i 2017/18, hvis budgetmæssige virkning skønnes til ca. 0,2 % af BNP. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 ventes Det Forenede Kongerige at nå det anbefalede mål for det samlede offentlige underskud på 4,1 % af BNP i 2015/16 og at have leveret den anbefalede finanspolitiske indsats. Det forventes, at Det Forenede Kongerige korrigerer sit uforholdsmæssigt store underskud til fristen i 2016/17, som anbefalet af Rådet, omend landet ikke helt når det anbefalede mål for det offentlige underskud på 2,7 % af BNP. Det forventes, at Det Forenede Kongerige samlet set i den periode, hvor landet har været underlagt proceduren for uforholdsmæssigt store underskud, leverer en finanspolitisk indsats, som er en smule mindre end anbefalet. I 2017/18 forventes Det Forenede Kongerige at opnå den tilpasning, der anbefales for at nå de mellemfristede budgetmål, der kræves som et minimum baseret på uændrede politikker. Det Forenede Kongerige forventes også at overholde overgangsreglen vedrørende gældskriteriet i 2017/18. På grundlag af sin vurdering af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Det Forenede Kongerige forventes at være i bred overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.
(11)

Reformen af de videregående uddannelser blev vedtaget af parlamentet i januar 2016. Det er fortsat en udfordring at gøre lærererhvervet attraktivt, og den forholdsvis lave løn er en af årsagerne dertil samtidig med, at der er en aldrende lærerstand. Der er ved at blive udviklet et nyt karriereforløb for lærere og pædagogisk personale for at gøre erhvervet mere attraktivt, men gennemførelsen er blevet udskudt. De uddannelsesmæssige resultater er generelt gode, men stærkt influeret af de studerendes socioøkonomiske baggrund. De ringe uddannelsesmæssige resultater for dårligt stillede grupper, navnlig romabefolkningen, giver klart anledning til bekymring. Det anslås, at der er et betydeligt skolefrafald blandt romabørn. Mange romabørn modtager uddannelse uden for det almene skolesystem og opnår som følge heraf et lavere uddannelsesniveau end børn i den øvrige befolkning. Uddannelsesmulighederne for lærere for at hjælpe dem med at takle denne udfordring er underudviklede, idet kun en lav andel af lærerne deltager i efteruddannelsesaktiviteter vedrørende undervisning af blandede grupper og inklusiv undervisning. Der er truffet et betydeligt antal lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger for så vidt angår inklusiv uddannelse, og de begynder at blive gennemført. De forventes at bidrage til at nedbringe forskellen i uddannelsesniveau og uddannelsesresultater mellem romabørn og ikke-romabørn. I marts 2016 vedtog parlamentet ændringer til uddannelsesloven, der udvider den obligatoriske skolegang til at omfatte det sidste år af førskoleundervisningen og sikrer, at mindre børn garanteres en plads i en børnehave. Ikke desto mindre udgør ulighederne i uddannelsessystemet en hindring for at forbedre kvaliteten af menneskelige kapital og forringer ligeledes resultaterne på arbejdsmarkedet senere i livet.
(10)

Estland har den største kønsbestemte lønforskel i EU. I 2014 var den på 28,3 %. Dette skaber risiko for, at kvinders potentiale ikke udnyttes fuldt ud. Den kønsbestemte lønforskel skyldes bl.a. en sektorspecifik og beskæftigelsesmæssig kønsopdeling på arbejdsmarkedet, en mangel på gennemsigtighed i lønningerne i den private sektor og længere arbejdspauser for kvinder som følge af omsorgsforpligtelser. Regeringen har bebudet en række foranstaltninger for at mindske den kønsbestemte lønforskel. De planlagte foranstaltninger, der stadig skal vedtages og gennemføres, skal bl.a. forbedre dataindsamlingen, give arbejdstilsynene til opgave at overvåge, hvordan arbejdsgiverne anvender princippet om lige løn, skabe større løngennemsigtighed, give fædre incitamenter til at påtage sig en del af forældreorloven og øge adgangen til børnepasningsfaciliteter. Velfærdsplanen for 2016-2023 omfatter ligestillingsmål og foranstaltninger til at bekæmpe stereotyper og kønsopdeling på arbejdsmarkedet. Der er også planer om foranstaltninger, der kan lette byrden for familier og få omsorgspersoner ind på arbejdsmarkedet, hvilket forventes at få positive virkninger for kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet.
(10)

Det er vigtigt, at Litauen styrker investeringerne i menneskelig kapital for at afhjælpe nogle af de negative følger af den stadig mindre befolkning i den erhvervsaktive alder og støtte Litauens omstilling til en økonomi med højere værditilvækst. Selv om uddannelsesniveauet er blevet øget, er andelen af elever med utilstrækkelige grundlæggende færdigheder høj. Der bør fortsat gøres en indsats for at sikre undervisning af høj kvalitet, som er afgørende for at håndtere dårlige resultater og uddannelsesmæssige mangler. Desuden er der svagheder i kvaliteten af undervisningen i de videregående uddannelser og deres evne til at fremme innovation. Det fortsat lave niveau af deltagelse i voksenuddannelse er i færd med at undergrave indsatsen for at forbedre de menneskelige ressourcers kvalitet og øge produktiviteten. Der er tegn på en begyndende mangel på kvalificeret arbejdskraft i visse sektorer af økonomien. Manglen på kvalificeret arbejdskraft forventes at blive endnu større i fremtiden. En kraftig lønstigning og en faldende produktivitetsvækst kan svække omkostningskonkurrenceevnen. Derfor er det vigtigt at forbedre uddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans, strømline uddannelsessystemets struktur og finansiering, udvikle livslang læring og forbedre målretningen og effektiviteten i aktive arbejdsmarkedspolitikker. Litauen har taget skridt til at forbedre sine aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger og andre tjenester til støtte for arbejdssøgende, men for specifikke grupper, især langtidsledige og arbejdssøgende, der mangler nødvendige færdigheder, kan de stadig gøres mere målrettede. Udgifterne til effektive arbejdsmarkedsforanstaltninger er fortsat begrænsede, og de sociale sikkerhedsnet i Litauen er svage. Ca. 27 % af Litauens befolkning er truet af fattigdom eller social udstødelse, og indkomstforskellene er blandt de højeste i Unionen. Regeringen har planer om at forbedre dækningen og tilstrækkeligheden af arbejdsløshedsunderstøttelsen og de sociale bistandsydelser, men den relevante lovgivning er endnu ikke vedtaget.
(5)

Bulgarien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit konvergensprogram for 2016 har regeringen planlagt en gradvis forbedring af den samlede saldo til — 1,9 % af BNP i 2016 og — 0,2 % af BNP i 2019. Den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 1 % af BNP ventes at blive nået i 2017. Ifølge konvergensprogrammet ventes den offentlige gældskvote at toppe på 31,8 % i 2018 for derefter at falde til 30,8 % i 2019. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er lettere optimistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er ikke tilstrækkeligt præciseret. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 er der risiko for en vis afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og, under antagelse af uændret politik, i 2017. På grundlag af sin vurdering af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Bulgarien overordnet set forventes at være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Ikke desto mindre vil der være behov for yderligere foranstaltninger i både 2016 og 2017.
(9)

På grund af den erhvervsaktive befolknings stadig mindre størrelse er det vigtigt at øge arbejdsmarkedsdeltagelsen. Det kræver en løbende indsats at integrere ældre arbejdstagere, unge, langtidsledige og lavtuddannede på arbejdsmarkedet. Beskæftigelsesfrekvensen er faldet med over to procentpoint, fra sit højeste niveau på 70,6 % før krisen i 2008 til 68,5 % i 2015, mens arbejdsløsheden er steget fra 6,4 % til 9,4 %. Ældres erhvervsfrekvens er steget gradvist, men ældre arbejdstagere har stadig mulighed for tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet i form af forlænget arbejdsløshedsunderstøttelse frem til pensioneringen (arbejdsløshedstunnellen), og hvis denne mulighed ikke begrænses, kan den mindske den positive virkning af pensionsreformen fra 2016. Virkningerne af ændringerne i parametrene for arbejdsløshedstunnellen i den tidligere pensionsreform vil blive vurderet i 2019. Langtidsledigheden steg betragteligt mellem 2008 og 2014, fra 1,2 % til 1,9 % af den samlede arbejdsstyrke, selv om mange af de langtidsledige i sidste ende forlod arbejdsstyrken. Ungdomsledigheden steg til 22,4 % i 2015. De lavtuddannede rammes hårdest af de dårlige arbejdsmarkedsresultater. Nedskæringer af budgettet for aktiv arbejdsmarkedspolitik på et tidspunkt, hvor efterspørgslen efter sådanne foranstaltninger stiger, kan skade mulighederne for, at ovennævnte grupper kan vende tilbage til arbejdsmarkedet. Med hensyn til aktivering kan det komplekse sociale sikringssystem med dets forskellige former for ydelser medføre en væsentlig grad af inaktivitet og lavtlønsfælder. I betragtning af nedskæringerne af budgettet for aktiv arbejdsmarkedspolitik er det særligt vigtigt at afhjælpe disse fælder og indføre positive incitamenter til at tage arbejde, f.eks. ved at forbedre mulighederne for at kombinere arbejde og understøttelse. Den forholdsvist høje tilstrømning af migranter og flygtninge til Finland i 2015 kan tjene til at afbøde virkningerne af befolkningens aldring, men kun såfremt det lykkes at integrere dem på arbejdsmarkedet og i uddannelsessystemet. Der er et misforhold mellem udbud og efterspørgsel på arbejdsmarkedet, og det skyldes delvist de strukturelle ændringer i økonomien, idet jobskabelsen sker i andre geografiske områder og erhverv end jobtabene. Der er behov for foranstaltninger, der kan skaffe flere boliger til overkommelige priser i Helsingforsområdet, og effektive politikker, der kan hjælpe folk med at holde deres kvalifikationer ajour og finde arbejde.
(5)

Nederlandene er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. I henhold til 2016-stablitetsprogrammet har regeringen planer om gradvist at mindske den samlede saldo til 0,1 % af BNP i 2019. Samtidig forventer regeringen i 2016 en forværring af den genberegnede strukturelle saldo (5) til — 1,4 % af BNP og derefter en forbedring. Den mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP — forventes at blive nået i 2019. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo vil den mellemfristede budgetmålsætning imidlertid være opfyldt allerede fra 2018. I henhold til stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at nå 65,4 % i 2016 for derefter gradvist at falde til 58,9 % i 2019. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 risikerer Nederlandene under antagelse af uændret politik i 2016 og for perioden 2016-2017 en vis afvigelse fra kravene i den forebyggende del. Nederlandene forventes at overholde overgangsreglerne vedrørende gældskriteriet i 2016 og — efter udløbet af overgangsperioden — gældsreduktionsmålet i 2017. På grundlag af vurderingen af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Nederlandene forventes at være i bred overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil imidlertid være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2016 og 2017.
(5)

Kroatien er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit konvergensprogram for 2016 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil være under 3,0 % af BNP, nærmere betegnet 2,6 %, i 2016 og falde yderligere derefter, dvs. nå ned på 1,0 % af BNP i 2019. Derudover forventer regeringen at nå sin mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 1,75 % af BNP — i løbet af programperioden. Den offentlige gældskvote toppede på 86,7 % i 2015, men forventes ifølge konvergensprogrammet gradvist at falde til 80,0 % i 2019. Hvis dette tages for pålydende, overholder gældskvoteprognoserne i programmet gældsreduktionsmålet. Selv om det makroøkonomiske scenarie, der understøtter disse budgetprognoser, er realistisk i reale termer, er den nominelle BNP-vækst imidlertid højere end anslået i Kommissionens prognose, især for 2016. Den forventede reduktion af gældskvoten afhænger derfor af positive forventninger til den nominelle vækst; desuden medtages der betydelige gældsbegrænsende stock-flow-tilpasninger fra salget af finansielle aktiver, som ikke er tilstrækkeligt specificerede. Derudover er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, for det meste uspecificerede. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 ventes det offentlige underskud at nå 2,7 % af BNP i 2016 i overensstemmelse med målet for det samlede underskud som angivet i Rådets henstilling af 21. januar 2014 under artikel 126, stk. 7, i TEUF. Den anbefalede finanspolitiske indsats under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud ventes at blive nået. Til gengæld peger Kommissionens prognose ikke i retning af overholdelse af det fremadrettede gældsreduktionsmål. Selv om en strukturel tilpasning på 0,2 % af BNP i 2017 vil være tilstrækkelig til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, vil der være behov for en større strukturel tilpasning for at sikre overholdelse af gældsreduktionsmålet. Navnlig ville en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP være passende set i lyset af den høje gæld og de aktuelle ugunstige konjunkturforhold i Kroatien. På nuværende tidspunkt ventes den strukturelle saldo at forværres med 0,2 % af BNP i 2017. På grundlag af sin vurdering af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Kroatien ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2017.
(6)

De offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt er fortsat en udfordring i Slovakiet. Dette skyldes især den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter til sundhedspleje og pensioner. Stigningen i Slovakiets pensionsudgifter frem til 2060 forventes at blive blandt de højeste i Unionen på grund af en aldrende befolkning. Den lovbestemte pensionsalder i Slovakiet er forholdsvis lav, bl.a. på grund af faktorer, der spiller ind på den forventede levealder. Sundhedsudgifterne er dem, der vejer tungest i de aldersrelaterede omkostninger. De offentlige sundhedsudgifter forventes at stige betydeligt på længere sigt, men dog fra et forholdsvist lavt niveau. På trods af visse forbedringer er sundhedsindikatorerne fortsat meget lave i Slovakiet. For at øge omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren har regeringen truffet foranstaltninger både med hensyn til behandling af indlagte patienter og ambulante patienter. Bestræbelserne på at indføre en integreret behandlingsmodel fortsætter. Hvorvidt reformen bliver en succes, afhænger formodentlig af, at de vigtigste aktører tager ansvar for den, at sundhedscentre og hospitaler integreres, og at det nødvendige personale afsættes. På trods af at der er vedtaget foranstaltninger til at begrænse en yderlige gældsætning i de offentlige hospitaler, er mange stadig i en ringe økonomisk tilstand. Det er stadig en udfordring at få vendt den negative økonomiske udvikling helt, såsom omstrukturering af hospitalskapaciteten, indførelse af et eventuelt godtgørelsessystem og øget konkurrence i forbindelse med offentlige udbud på sundhedsområdet. Hvad angår behandling af ambulante patienter, skyldes de praktiserende lægers ringe kontrol til dels, at kompetencerne mellem praktiserende læger og specialister er opdelt på en uhensigtsmæssig måde, hvilket betyder, at patienter ofte benytter en dyrere specialiseret behandling. Med hensyn til beskatning har regeringens foranstaltninger til bekæmpelse af skattesvig bidraget til en bedre skatteopkrævning, især hvad angår moms. Momsgabet er dog fortsat højt, hvilket tyder på, at det stadig er en udfordring at sikre, at reglerne efterleves. Det store fokus på momsopkrævning i de senere år betyder, at der er blevet lagt mindre vægt på andre vigtige beskatningsområder, som f.eks. indkomstbeskatning. Derudover har fokus på revision medført, at skatteforvaltningens øvrige opgaver, såsom opkrævning af skattegæld, er underudviklede. Det tyder på, at ressourceallokeringen i skattesystemet kan forbedres. Der er endnu ikke udarbejdet en strategi for, hvordan målene for regelefterlevelse fastlægges.