Kommissionens afgørelse

af 14. august 2002

om ændring af afgørelse 97/634/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge

(2002/743/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 8,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(3), særlig artikel 13,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. TIDLIGERE PROCEDURE

(1) Den 31. august 1996 offentliggjorde Kommissionen to separate meddelelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende om indledning af en antidumpingprocedure(4) og en antisubsidieprocedure(5) vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks (i det følgende benævnt "den pågældende vare") med oprindelse i Norge.

(2) Disse procedurer førte til, at der i september 1997 blev indført antidumping- og udligningstold ved Rådets forordning (EF) nr. 1890/97(6) og (EF) nr. 1891/97(7) for at afhjælpe de skadelige virkninger af dumping og subsidiering.

(3) Samtidig godtog Kommissionen ved afgørelse 97/634/EF(8), senest ændret ved afgørelse 2002/157/EF(9), tilsagn fra 190 norske eksportører, og importen af den pågældende vare, som disse selskaber eksporterede til EF, blev fritaget for antidumping- og udligningstolden.

(4) Toldens form var senere genstand for en fornyet undersøgelse, og forordning (EF) nr. 1890/97 og 1891/97 blev erstattet af forordning (EF) nr. 772/1999(10), senest ændret ved forordning (EF) nr. 322/2002(11).

(5) Efter tegn på, at de gældende foranstaltninger muligvis ikke fører til de ønskede resultater, blev der i februar 2002 indledt en interimsundersøgelse af foranstaltningerne(12) i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (antidumpinggrundforordningen) og artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2026/97 (antisubsidiegrundforordningen).

(6) Da Kommissionen havde grund til at nære mistanke om, at visse selskaber ikke overholdt betingelserne i deres tilsagn, gjorde den ved forordning (EF) nr. 452/2002(13) (forordningen om registrering) og i henhold til artikel 14, stk. 5, i antidumpinggrundforordningen og artikel 16, stk. 4, i antisubsidiegrundforordningen importen fra alle norske selskaber, der havde afgivet tilsagn, til genstand for registrering. Gyldighedsperioden for forordningen om registrering blev forlænget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1008/2002(14). Hvis der konstateres brud på eller tilbagetrækning af et tilsagn, kan der derfor med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for bruddet eller tilbagetrækningen pålægges told på varer, der er overgået til fri omsætning i EF.

B. MISLIGHOLDELSE AF TILSAGN

1. Forpligtelser for selskaber, der har afgivet tilsagn

(7) De tilsagn, som de norske selskaber har afgivet, forpligter dem bl.a. til at eksportere den pågældende vare til EF til eller over bestemte mindstepriser, der er fastsat i tilsagnene. Disse mindstepriser, der afhjælper dumpingens skadelige virkninger, finder anvendelse på forskellige "fremtrædelsesformer" eller kategorier af den pågældende vare (f.eks. "fremtrædelsesform b - renset, med hoved"). Mindstepriserne er til en vis grad fleksible, så en eksportør kan foretage visse eksporttransaktioner vedrørende den pågældende vare til priser, der ligger under mindsteprisen (dvs. ned til 85 % af mindsteprisen), hvis den vejede gennemsnitlige nettosalgspris for alle transaktioner, der har fundet sted i det pågældende kvartal vedrørende den berørte fremtrædelsesform, ligger på eller over mindsteprisen.

(8) Tilsagnene forpligter også selskaberne til at give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger i en kvartalsrapport om deres salg til EF (eller videresalg fra forretningsmæssigt forbundne parter i EF) af opdrættede atlanterhavslaks. I henhold til punkt E.10 i tilsagnene skal Kommissionen modtage disse rapporter senest 30 dage efter udløbet af hvert kvartal.

(9) I overensstemmelse med artikel 8, stk. 7, i antidumpinggrundforordningen aflægger Kommissionen regelmæssigt kontrolbesøg hos udvalgte virksomheder for at vurdere sandheden og nøjagtigheden af de oplysninger, der gives i deres kvartalsrapporter.

2. Nordic Group ASA

(10) For et af de selskaber, der blev besøgt, nemlig Nordic Group ASA (nr. 1/111, Taric-tillægskode 8217 ), konstateredes det, at de vejede gennemsnitlige nettosalgspriser for "fremtrædelsesform b"-laks i et kvartal af 2001 lå betydeligt under den mindstepris, der var fastsat i punkt C.3 i selskabets tilsagn.

(11) Eftersom tilsagnet var blevet misligholdt, blev selskabet underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen overvejede at trække godtagelsen af det tilsagn, som selskabet og et forretningsmæssigt forbundet selskab (se betragtning 18) havde afgivet, tilbage og anbefale, at der indførtes endelig antidumping- og udligningstold. Selskabet fik en frist til at gøre både skriftlig og mundtlig indsigelse. Der blev taget hensyn til de modtagne bemærkninger i det omfang, de fandtes rimelige.

(12) Nordic Group ASA benægtede ikke, at den vejede gennemsnitlige salgspris for "fremtrædelsesform b"-laks i det pågældende kvartal lå under mindsteprisen, men hævdede imidlertid, at der forelå visse formildende omstændigheder. Selskabet anførte, at de ansatte i Nordic Group ASA havde fået mundtlige instrukser om anvendelsen af laksetilsagnets punkt om en fleksibilitet på 15 % (se betragtning 7), og at der omhyggeligt blev sørget for, at det kundesalg, der fandt sted til under mindsteprisen, blev udlignet af salg til over mindsteprisen. I den forbindelse hævdede selskabet, at en af de ansatte med vilje havde undladt at efterkomme denne instruks i perioden mellem januar og marts 2001, og at det var denne persons handlinger, der var årsag til misligholdelsen af tilsagnet. Den pågældende person havde ikke alene solgt laks til under de priser, der var nødvendige for at overholde mindsteprisen i det pågældende kvartal, men havde også givet kreditter i strid med selskabets instrukser. Nordic Group ASA påstod derfor, at denne persons handlinger lå uden for selskabets kontrol, og at misligholdelsen kunne tilskrives force majeure.

(13) Selskabet anførte også, at det fik mistanke til den pågældende medarbejder i begyndelsen af 2001, da salgsmargenerne for det EF-land, som personen havde ansvaret for, var usædvanlig lave. Medarbejderen blev konfronteret med denne mistanke og sat under "administrativt opsyn" fra midten af februar 2001, indtil personen forlod selskabet endeligt den 31. marts 2001. Det blev imidlertid konstateret, at medarbejderen i perioden med administrativt tilsyn fortsatte med at sælge til EF til priser, der bidrog til, at gennemsnitsprisen i den pågældende periode faldt til under mindsteprisen.

(14) Selskabet mente ikke, at det kunne holdes ansvarligt for medarbejderens manglende overholdelse af mindsteprisen i det pågældende kvartal. Kommissionen deler ikke denne holdning, da et selskab i reglen må holdes ansvarligt for de handlinger, som dets medarbejdere foretager, mens de er beskæftigede i selskabet. I dette tilfælde opdagede selskabet problemerne med dets salgspriser tidligt i kvartalet og indkaldte den pågældende medarbejder til en samtale, hvorefter personen blev anbragt under tilsyn. På trods af dette fortsatte selskabet imidlertid med at sælge til priser, der ikke var i overensstemmelse med tilsagnet, og derfor kan påstanden om force majeure ikke godtages.

(15) Det blev også fremført, at de foranstaltninger, som EF-institutionerne træffer under den nuværende ordning med pristilsagn vedrørende atlanterhavslaks med oprindelse i Norge, burde stå i rimeligt forhold for målet med disse foranstaltninger. I den forbindelse blev det hævdet, at der sandsynligvis var tale om en enkeltstående hændelse, der kun vedrørte Nordic Group ASA, og at det ikke var sandsynligt, at en lignende situation ville opstå igen i lakseindustrien. Selskabet hævdede derfor, at det hverken ville føre til et fald i de samlede markedspriser eller gøre den nuværende tilsagnsordning for den pågældende vare mindre effektiv, hvis Kommissionen ikke skred ind over for prisovertrædelsen.

(16) Kommissionen deler ikke dette synspunkt og mener, at eftersom selskabet har afgivet et individuelt tilsagn, er det forpligtet til at overholde dette og sørge for, at det føres ud i praksis. Den samlede tilsagnsordning kan kun fungere, hvis hvert enkelt selskab overholder sit individuelle tilsagn (og godtagelsen trækkes tilbage, hvis det ikke sker). I betragtning af EF-laksemarkedets beskaffenhed og gennemsigtighed anses det desuden ikke for korrekt, når Nordic Group ASA fremfører, at det ikke har nogen dominoeffekt for markedspriserne, når et enkelt selskabs salgspriser ligger under mindsteprisen.

(17) Da selskabet ikke kunne påvise, at overtrædelsen skyldtes force majeure, ændrer dets argumenter ikke Kommissionens oprindelige konklusion om, at tilsagnet blev misligholdt. Under alle omstændigheder er spørgsmålet om proportionalitet ikke relevant for beslutningen om at indføre told, da enhver misligholdelse af et tilsagn er tilstrækkelig begrundelse for at trække det tilbage.

(18) Det skal også bemærkes, at Nordic Group ASA ejer et datterselskab i Norge, kaldet Northern Seafood A/S, og at Kommissionen også har godtaget et tilsagn fra dette selskab (nr. 1/121, Taric-tillægskode 8307 ). For at en foranstaltning, der træffes vedrørende et selskab, der har misligholdt et pristilsagn, kan være effektiv og forhindre selskabet i at kanalisere sin eksport gennem det forretningsmæssigt forbundne selskab, der har afgivet tilsagn, bør tilsagnene fra det pågældende selskab og dets forretningsmæssigt forbundne selskab trækkes tilbage, og der bør indføres endelig antidumping- og udligningstold over for dem. Nordic Group ASA blev underrettet herom, men fremsatte ingen bemærkninger hertil.

(19) På baggrund af ovenstående bør Nordic Group ASA og Northern Seafood A/S slettes fra bilaget til afgørelse 97/634/EF, der anfører de selskaber, fra hvilke der er godtaget tilsagn.

3. Norexport A/S, Nor-Fa Fish AS og Norfra Eksport A/S

(20) Det blev endvidere konstateret, at de vejede gennemsnitlige nettosalgspriser for "fremtrædelsesform b"-laks, som tre andre norske selskaber, Norexport A/S (nr. 1/113, Taric-tillægskode 8223 ), Nor-Fa Fish AS (nr. 1/191, Taric-tillægskode 8102 ) og Norfra Eksport A/S (nr. 1/116, Taric-tillægskode 8229 ), solgte til EF i visse kvartaler af 2001, også lå under den mindstepris, der var fastsat i punkt C.3 i deres tilsagn.

(21) Da tilsagnene tilsyneladende var blevet misligholdt, blev selskaberne underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen overvejede at trække sin godtagelse af deres tilsagn tilbage ("foreløbig underretning") for i stedet at indføre endelig antidumping- og udligningstold. Selskabet fik en frist til at gøre både skriftlig og mundtlig indvending, men kun et enkelt af selskaberne fremsatte bemærkninger og anmodede om at blive hørt.

(22) Under høringen bekræftede selskabet, at den vejede gennemsnitlige salgspris for "fremtrædelsesform b"-laks i det pågældende kvartal lå under mindsteprisen. Selskabet hævdede imidlertid, at det var en formildende omstændighed, at dets norske konkurrenters priser angiveligt også lå under mindstepriserne, og at dette var den eneste måde, det kunne sælge til EF på.

(23) At der er tegn på, at andre selskaber misligholder deres tilsagn, betyder ikke, at et selskab har frie hænder til at tilsidesætte dets eget tilsagn. Selskabet har således misligholdt sit tilsagn.

(24) Et af de to andre selskaber, der blev foreløbigt underrettet, bekræftede også, at det havde solgt laks til lavere priser end mindstepriserne, mens det andet selskab ikke reagerede på underretningen.

(25) Tilsagnene blev derfor anset for at være blevet misligholdt, og de tre selskaber blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen ville trække sin godtagelse af deres tilsagn tilbage og anbefale, at der blev indført endelig antidumping- og udligningstold over for dem ("endelig underretning"). Der blev ikke modtaget nye oplysninger eller juridiske bemærkninger efter den endelige underretning.

(26) Derfor bør Norexport A/S, Nor-Fa Fish AS og Norfra Eksport A/S slettes fra bilaget til afgørelse 97/634/EF, der anfører de selskaber, fra hvilke der er godtaget tilsagn.

4. Sangoltgruppa A/S

(27) Et andet norsk selskab, Sangoltgruppa A/S (nr. 1/151, Taric-tillægskode 8262 ), havde ikke indgivet sin salgsrapport til tiden for et kvartal af 2001. Det skal bemærkes, at selskabet, lige inden fristen for indgivelsen af rapporten udløb, havde modtaget en telefax om, at Kommissionen endnu ikke havde modtaget rapporten.

(28) Da tilsagnet tilsyneladende var blevet misligholdt, blev selskabet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen overvejede at trække sin godtagelse af dets tilsagn tilbage og anbefale, at der blev indført endelig antidumping- og udligningstold over for det (dvs. foreløbig underretning). Selskabet fik også en frist til at gøre både skriftlig og mundtlig indsigelse efter denne underretning.

(29) Det blev meddelt skriftligt, at der var sket en ændring af selskabets ejerforhold, og at de nye ejere ikke var klar over, at de var forpligtede til at indberette deres salg, men der blev imidlertid ikke fremlagt beviser for, at den sene indgivelse af rapporten skyldtes årsager, der lå uden for selskabets kontrol. Sangoltgruppa A/S blev derfor ikke anset for at have truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at overholde tilsagnet, og tilsagnet var følgelig blevet misligholdt.

(30) Selskabet blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen ville trække sin godtagelse af dets tilsagn tilbage (dvs. endelig underretning) og anbefale, at der blev indført endelig antidumping- og udligningstold over for det. Selskabet fik en frist til at gøre indsigelse efter denne underretning.

(31) Selskabet gentog derefter, at ejeren (selskab A) i 2001 havde solgt selskabet til et andet norsk selskab (selskab B). Senere samme år blev Sangoltgruppa A/S derefter videresolgt til et andet selskab (selskab C), der er forretningsmæssigt forbundet med selskab A.

(32) Da selskab A ejede Sangoltgruppa A/S på det tidspunkt, hvor det ikke indgav rapporten til tiden, og da denne misligholdelse skete inden Sangoltgruppa A/S blev købt af den nuværende ejer, blev det påstået, at den nye ejer ikke burde gå glip af tilsagnets fordele, fordi den tidligere ejer af selskabet ikke havde overholdt tilsagnet. I den forbindelse henviste selskabet til en sag, der blev behandlet ved et WTO-panel og WTO's Appelorgan (vedrørende USA's udligningstold på bismutholdigt stål fra Det Forenede Kongerige, WT/DS138/R af 23. december 1999), og påstod, at EF i den pågældende sag havde indtaget en holdning, der stred mod den, som EF overvejede at indtage i det foreliggende tilfælde vedrørende Sangoltgruppa A/S.

(33) I den forbindelse bør man huske på, at det pågældende pristilsagn blev godtaget fra aktieselskabet, Sangoltgruppa A/S, som er en juridisk person, og ikke fra hverken selskab A, B eller C. Det er almindeligt i forretningslivet, at et aktieselskabs ejerforhold kan ændre sig, i og med at forskellige aktionærer køber eller sælger andele i selskabet, men trods disse ændringer forbliver selskabets juridiske identitet den samme. Det er derfor den juridiske person, Sangoltgruppa A/S, der skal overholde tilsagnet, uanset hvem der er aktionærer i selskabet på et givent tidspunkt. Med hensyn til påstanden om, at denne holdning strider mod de argumenter, som EF fremførte i ovennævnte WTO-sag, skal der erindres om, at der i den pågældende sag var tale om støtte, der tidligere var indrømmet et statsejet, nationaliseret selskab, som derefter blev solgt til den private sektor. EF hævdede, at en privat køber af et selskab til en rimelig markedspris ikke har nogen fordele af støtte, der tidligere er bevilget sælgeren, og at foranstaltninger, der eventuelt er truffet for at videreføre de fordele, som den tidligere ejer har nydt godt af, ophører med at finde anvendelse. Det vil sige, at det ikke er korrekt at sammenligne disse omstændigheder med omstændighederne i forbindelse med overtagelsen af Sangoltgruppa A/S og dets manglende overholdelse af tilsagnet.

(34) Det skal desuden fremhæves, at selskabets argumenter, hvis de blev godtaget, ville indebære, at ændringen af ejerforholdet for Sangoltgruppa A/S, selv om det ikke påvirkede selskabsnavnet, ville være af en sådan art, at det ville medføre betydelige ændringer, som helt klart ville indvirke på de betragtninger, der oprindeligt lå til grund for godtagelsen af tilsagnet. I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis på området, og på trods af at der ikke er tale om en navneændring, ville den sandsynlige konsekvens af en sådan konklusion være, at det "nye" selskab (dvs. under nyt ejerskab) ikke ville kunne beholde det tilsagn, som Kommissionen tidligere havde godtaget, hvilket Sangoltgruppa A/S sikkert heller ikke ville have kunnet acceptere.

(35) Selskabet hævdede endvidere, at ordlyden i tilsagnene indebærer, at Kommissionen ikke er forpligtet til at indføre antidumping- og udligningstold, når der er tale om en overtrædelse af formel art som i dette tilfælde, men at den har beføjelse til at handle efter eget skøn. Selskabet mente desuden, at der var tale om en mindre misligholdelse, og at denne proceduremæssige overtrædelse ikke havde påført EF-erhvervsgrenen nogen skade, hvorfor Kommissionen burde handle efter eget skøn og afstå fra at indføre told, da dette ifølge selskabet ville være at betragte som en straf.

(36) For det første skal det påpeges, at hvis kravet om at indgive relevante oplysninger ikke opfyldes (dvs. undladelse af at opfylde et hvilket som helst af rapporteringskravene), "... anses det for misligholdelse af tilsagnet", jf. artikel 8, stk. 7, i antidumpinggrundforordningen og artikel 13, stk. 7, i antisubsidiegrundforordningen. For det andet indføres der en endelig told, hvis et tilsagn misligholdes, i overensstemmelse med artikel 8, stk. 9, i antidumpinggrundforordningen og artikel 13, stk. 9, i antisubsidiegrundforordningen. Disse artikler understreger vigtigheden af rapporteringspligten i sig selv. Dette bekræftes af de tydelige og præcise formuleringer i selve tilsagnene, hvori rapporteringspligten beskrives.

(37) I det foreliggende tilfælde blev det ikke bestridt, at Sangoltgruppa A/S havde indgivet salgsrapporten efter fristens udløb, og selv om selskabet hævdede at der var tale om force majeure, blev der imidlertid ikke fremlagt nogen beviser for, at den sene modtagelse af den pågældende rapport skyldtes årsager, der lå uden for selskabets kontrol. Betingelserne for at påberåbe sig force majeure anses derfor ikke for at være opfyldt.

(38) Kommissionen er ikke enig i påstanden om, at formelle overtrædelser (som følge af manglende overholdelse af rapporteringspligten) er af sekundær betydning i forhold til prisovertrædelser. Navnlig i en sag som den foreliggende, hvor mange individuelle tilsagn finder anvendelse samtidig, er det af afgørende betydning for Kommissionens overvågning, at alle berørte parter indgiver deres tilsagnsrapporter til tiden og i det korrekte format. Under disse omstændigheder må overholdelsen af rapporteringsformaliteterne anses for at udgøre en del af de primære forpligtelser i tilsagnet, da disse formaliteter ikke kun skal forenkle de administrative procedurer, men også er nødvendige for, at hele tilsagnsordningen kan fungere ordentligt.

(39) Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt det pågældende selskab har påført EF-erhvervsgrenen skade, må Kommissionen, anse overtrædelsen for skadelig for disse producenter, da misligholdelser af formel art bringer hele tilsagnsordningen i fare (en ordning, der er indført for at forsvare EF's lakseproducenter mod skadevoldende dumping og subsidiering). Spørgsmålet om, hvor alvorlig overtrædelsen er, og hvilke følger den har for EF-producenterne, er under alle omstændigheder ikke relevant for beslutningen om at indføre told, da enhver misligholdelse af et tilsagn er tilstrækkelig begrundelse for at trække det tilbage.

(40) Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt en genindførelse af told "ville være at betragte som en straf", skal der erindres om, at tilsagn bør have den samme virkning som told med hensyn til at afhjælpe de skadelige virkninger af dumping eller subsidiering. Derfor er genindførelsen af told i tilfælde af overtrædelser af et tilsagn ikke en "straf", men et middel til at sikre, at de oprindeligt indførte antidumping- og antisubsidieforanstaltninger igen kan blive effektive.

(41) Selskabet henviste også til Kommissionens afgørelse 2002/157/EF(15), ved hvilken et nyt tilsagn blev godtaget fra et norsk selskab (Gje-Vi AS), hvis oprindelige tilsagn blev trukket tilbage i 1998, og Rådets forordning (EF) nr. 322/2002(16), der fritog nævnte selskab fra antidumping- og antisubsidietold.

(42) Selskabet gjorde gældende, at omstændighederne omkring godtagelsen af det nye tilsagn fra dette selskab (bl.a. ændrede omstændigheder, ny ledelsesstruktur og manglende anledning til at formode, at misligholdelsen ikke ville gentage sig, hvis der blev godtaget et nyt tilsagn) afspejler situationen i Sangoltgruppa A/S efter det seneste ejerbytte. Det hævdedes, at det som følge af disse påståede ligheder ikke var nødvendigt at trække godtagelsen af tilsagnet fra Sangoltgruppa A/S tilbage.

(43) I den forbindelse bør det påpeges, at Gje-Vi AS havde anmodet om en delvis interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i antidumpinggrundforordningen og artikel 19, stk. 1, i antisubsidiegrundforordningen, og at Kommissionens afgørelse om, hvorvidt det var hensigtsmæssigt at godtage et nyt tilsagn fra dette selskab, var baseret på de efterprøvede resultater fra denne interimsundersøgelse. Desuden blev den pågældende interimsundersøgelse indledt, efter at der var gået mere end tre år, siden godtagelsen af det oprindelige tilsagn var trukket tilbage, og selskabet kunne påvise, at omstændighederne havde ændret sig, og at det havde indført en ny ledelsesstruktur osv. (jf. betragtning 10 ff. i forordning (EF) nr. 322/2002).

(44) Hvad angår Sangoltgruppa A/S er der ikke foretaget en sådan interimsundersøgelse, og der er ikke forløbet en rimelig periode, siden overtrædelsen fandt sted, som fastsat i antidumping- og antisubsidieforordningerne. Derfor kan Kommissionen ikke vurdere, hvad selskabet vil gøre i fremtiden, og selskabets påstand med hensyn til dette punkt må afvises.

(45) Dette selskab bør derfor slettes fra bilaget til afgørelse 97/634/EF.

5. Kr Kleiven & Co. A/S, Seaco A/S og Mesan Holding AS

(46) Tre andre norske selskaber, der havde afgivet tilsagn, nemlig Kr Kleiven & Co. A/S (nr. 1/80, Taric-tillægskode 8182 ), Seaco A/S (nr. 1/157, Taric-tillægskode 8268 ) og Mesan Holding AS (nr. 1/194, Taric-tillægskode A034), undlod at indgive deres salgsrapporter for et eller flere kvartaler af 2001. Det skal bemærkes, at alle selskaber, lige inden fristen for indgivelsen af rapporterne udløb, havde modtaget en telefax om, at Kommissionen endnu ikke havde modtaget rapporterne.

(47) Da tilsagnene tilsyneladende var blevet misligholdt, blev selskaberne underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen overvejede at trække sin godtagelse af deres tilsagn tilbage for i stedet at indføre endelig antidumping- og udligningstold over for dem. Selskaberne fik også en frist til at gøre både skriftlig og mundtlig indsigelse efter denne underretning, men ingen af dem reagerede herpå.

(48) I mangel af oplysninger om det modsatte blev tilsagnene derfor anset for at være blevet misligholdt, og selskaberne blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen ville trække sin godtagelse af deres tilsagn tilbage og anbefale, at der blev indført endelig antidumping- og udligningstold over for dem. Ingen af selskaberne svarede herpå.

(49) Godtagelsen af tilsagnene fra disse selskaber bør derfor trækkes tilbage, og der bør indføres endelig antidumping- og udligningstold over for dem. Kr Kleiven & Co. A/S, Seaco A/S og Mesan Holding AS bør derfor slettes fra bilaget til afgørelse 97/634/EF.

6. Johan J. Helland A/S

(50) Et andet norsk selskab, der havde afgivet tilsagn, Johan J. Helland A/S (nr. 1/77, Taric-tillægskode 8179 ), havde ikke indgivet sin salgsrapport for en rapporteringsperiode i 2001 til tiden.

(51) Da tilsagnet tilsyneladende var blevet misligholdt, blev selskabet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen overvejede at trække sin godtagelse af dets tilsagn tilbage og anbefale, at der blev indført endelig antidumping- og udligningstold over for det. Selskabet fik også en frist til at gøre både skriftlig og mundtlig indsigelse efter denne underretning. Selskabet indgav skriftlige bemærkninger, men anmodede ikke om at blive hørt.

(52) Selskabet bestred ikke, at rapporten var indgivet sent, men hævdede, at dette skyldtes interne problemer. Der blev imidlertid ikke fremlagt beviser for, at den sene indgivelse skyldtes omstændigheder, der lå uden for dets kontrol. Selskabet har således misligholdt sit tilsagn.

(53) Godtagelsen af tilsagnet fra dette selskab bør derfor trækkes tilbage, og der bør indføres endelig antidumping- og udligningstold over for det. Johan J. Helland A/S bør derfor slettes fra bilaget til afgørelse 97/634/EF.

7. Oskar Einar Rydbeck

(54) For at muliggøre en effektiv overvågning af de tilsagn, der er godtaget inden for rammerne af foranstaltningerne, skal parterne ifølge punkt E.11 i deres tilsagn samarbejde ved at indgive alle oplysninger, som Europa-Kommissionen anser for nødvendige til at sikre, at tilsagnene overholdes.

(55) I den forbindelse anser Kommissionen det for nødvendigt jævnligt at ajourføre sine oplysninger om parter med tilsagn i Norge og om eventuelle forbindelser, direkte eller indirekte, mellem disse parter og andre parter i Norge og/eller Den Europæiske Union.

(56) Der blev derfor sendt et kort spørgeskema til alle parter, der havde afgivet tilsagn, hvori de blev anmodet om at beskrive sådanne forbindelser nærmere. På baggrund af disse oplysningers vigtighed for Kommissionen blev parterne udtrykkeligt advaret om, at det ville blive anset for en misligholdelse af tilsagnet, hvis de ikke indgav de anmodede oplysninger til tiden. Parterne blev underrettet om, at Kommissionen i et sådant tilfælde i overensstemmelse med artikel 8, stk. 9, i antidumpinggrundforordningen og artikel 13, stk. 9, i antisubsidiegrundforordningen ville foreslå, at godtagelsen af deres tilsagn skulle trækkes tilbage, og at der i stedet skulle indføres antidumping- og udligningstold.

(57) En eneejer af et selskab, Oskar Einar Rydbeck (nr. 1/198, Taric-tillægskode A050), undlod helt at indgive de ønskede oplysninger. Da tilsagnet tilsyneladende var blevet misligholdt, blev Oskar Einar Rydbeck underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen overvejede at trække sin godtagelse af tilsagnet tilbage og anbefale, at der blev indført endelig antidumping- og udligningstold over for ham. Han fik også en frist til at gøre både skriftlig og mundtlig indsigelse efter denne underretning, men han reagerede ikke herpå.

(58) Der var således tale om en misligholdelse af tilsagnet, da Oskar Einar Rydbeck ikke fremlagde beviser for, at den manglende indgivelse af de oplysninger, som Kommissionen anså for nødvendige, skyldtes årsager, der lå uden for hans kontrol. Han blev derfor underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen ville trække sin godtagelse af hans tilsagn tilbage og anbefale, at der blev indført endelig antidumping- og udligningstold over for ham, men han reagerede ikke herpå.

(59) Godtagelsen af tilsagnet fra denne eksportør bør derfor trækkes tilbage, og der bør indføres endelig antidumping- og udligningstold over for ham. Oskar Einar Rydbeck bør derfor også slettes fra bilaget til afgørelse 97/634/EF.

(60) Det skal endvidere bemærkes, at det norske selskab Norexport A/S, der er nævnt i betragtning 20 ff., også undlod at opfylde sine forpligtelser ved ikke at indgive de anmodede oplysninger om forbindelserne med andre parter. Ud over den ovennævnte misligholdelse med hensyn til prisovertrædelser anses Norexport A/S derfor for også at have misligholdt sit tilsagn hvad angår punkt E.11.

C. NYE EKSPORTØRER OG NAVNEÆNDRINGER

1. Nye eksportører

(61) Efter den oprindelige indførelse af endelig antidumping- og udligningstold har visse norske selskaber givet sig til kende over for Kommissionen, idet de hævder at være nye eksportører, og har i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 772/1999 sammenholdt med artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 og artikel 20 i forordning (EF) nr. 2026/97 anmodet om at blive omfattet af toldfritagelsen.

(62) I denne forbindelse påviste syv af disse eksportører, Athena Seafoods AS, Norsk Havfisk A/S, Rodé Vis International AS, Seaborn AS, Triton AS, Nordlaks Produkter AS og Codfarms AS, at de ikke havde eksporteret den pågældende vare til EF i den undersøgelsesperiode, der førte til indførelsen af den nuværende antidumping- og udligningstold.

(63) Selskaberne påviste også, at de ikke er forretningsmæssigt forbundet med noget selskab i Norge, som er omfattet af antidumping- og udligningstold. Desuden fremlagde de bevis for, at de havde indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde af den pågældende vare til EF.

(64) Selskaberne har afgivet tilsagn, som er identiske med de tilsagn, der tidligere er godtaget fra andre norske selskaber, som eksporterer opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge. Derved har de alle indvilget i bl.a. at overholde mindsteimportpriserne i tilsagnene og give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om deres eksport til EF.

(65) Da det vil være muligt for Kommissionen at overvåge tilsagnene på samme måde som dem, der allerede er godtaget, og da de fjerner de skadelige virkninger af dumping og subsidiering, anses tilsagnene for at kunne godtages. Selskaberne er alle blevet underrettet om de væsentlige kendsgerninger, betragtninger og forpligtelser, der er lagt til grund for godtagelsen.

(66) På trods af, at antidumping- og udligningsforanstaltningerne i øjeblikket er omfattet af en interimsundersøgelse, bør Athena AS, Norsk Havfisk A/S, Rodé Vis International AS, Seaborn AS, Triton AS, Nordlaks Produkter AS og Codfarms AS i mellemtiden tilføjes til listen over selskaber, fra hvilke der er godtaget tilsagn, i bilaget til afgørelse 97/634/EF.

2. Navneændringer

(67) Fire norske eksportører med tilsagn, Borkowski & Rosnes A/S (nr. 1/26, Taric-tillægskode 8124 ), Fjord Seafood ASA (nr. 1/43, Taric-tillægskode 8140 ), Sea-Bell A/S (nr. 1/156, Taric-tillægskode 8267 ) og Astor A/S (nr. 1/22, Taric-tillægskode 8120 ), underrettede Kommissionen om, at de koncerner, som selskaberne tilhørte, var blevet omorganiseret, og at andre selskaber inden for deres respektive koncerner nu var ansvarlige for lakseeksporten til EF. Borkowski & Rosnes A/S anmodede derfor om, at dets navn blev erstattet med Rossa Salmon AS på listen over selskaber, fra hvilke der er godtaget tilsagn, i bilaget til afgørelse 97/634/EF, og Fjord Seafood ASA anmodede om at blive erstattet med Fjord Marin Sales AS, Sea-Bell A/S med Sea Bell Salmon AS og Astor A/S med Midnor Processing AS på den samme liste.

(68) Efter at have undersøgt sagen finder Kommissionen, at anmodningerne alle kan imødekommes, da forandringerne ikke indebærer nogen betydelige ændringer, der gør det vanskeligt igen at vurdere spørgsmålet om dumping og subsidiering, og de påvirker heller ikke de overvejelser, der lå til grund for godtagelsen af tilsagnet.

(69) Derfor bør Borkowski & Rosnes A/S, Fjord Seafood ASA, Sea-Bell A/S og Astor A/S ændres til henholdsvis Rossa Salmon AS, Fjord Marin Sales AS, Sea Bell Salmon AS og Midnor Processing AS på listen over selskaber, fra hvilke der er godtaget tilsagn, i bilaget til afgørelse 97/634/EF.

D. ÆNDRING AF BILAGET TIL AFGØRELSE 97/634/EF

(70) Listen i bilaget til afgørelse 97/634/EF over selskaber, fra hvilke der er godtaget tilsagn, bør derfor ændres i overensstemmelse med ovenstående.

(71) Det rådgivende udvalg er blevet hørt om alle de nævnte ændringer og har ikke gjort indsigelse.

(72) Af overskuelighedshensyn bør der offentliggøres en ajourført version af bilaget til nævnte afgørelse, der angiver alle de eksportører, hvis tilsagn stadig er gældende.

(73) Sideløbende med denne afgørelse har Rådet ved forordning (EF) nr. 1593/2002(17) også trukket den fritagelse for antidumping- og antisubsidietolden, der var indrømmet Nordic Group ASA, Northern Seafood A/S, Norexport A/S, Nor-Fa Fish AS, Norfra Eksport A/S, Sangoltgruppa A/S, Kr Kleiven & Co. A/S, Seaco A/S, Mesan Holding AS, Johan J. Helland A/S og Oskar Einar Rydbeck, tilbage, indrømmet fritagelse for denne told for Athena Seafoods AS, Norsk Havfisk A/S, Rodé Vis International AS, Seaborn AS, Triton AS, Nordlaks Produkter AS og Codfarms AS og ændret Borkowski & Rosnes A/S, Fjord Seafood ASA, Sea-Bell A/S og Astor A/S til henholdsvis Rossa Salmon AS, Fjord Marin Sales AS, Sea Bell Salmon AS og Midnor Processing AS ved at ændre bilaget til forordning (EF) nr. 772/1999.

E. OPKRÆVNING AF TOLD MED TILBAGEVIRKENDE KRAFT

(74) Som tidligere nævnt er importen af den pågældende vare i øjeblikket genstand for registrering af toldmyndighederne, hvilket giver mulighed for opkrævning af antidumping- og udligningstold med tilbagevirkende kraft i tilfælde af, at tilsagnene misligholdes eller trækkes tilbage.

(75) Da de forskellige selskabers misligholdelse af tilsagnene som beskrevet i denne afgørelse alle fandt sted før ikrafttrædelsen af forordningen om registrering, som forlænget, (og da Kommissionens endelige underretning herom også blev givet de pågældende selskaber før ikrafttrædelsen af forordningen om registrering), blev det imidlertid besluttet ikke at indføre told med tilbagevirkende kraft i dette særlige tilfælde -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

1. De tilsagn, der er afgivet af selskaberne Athena Seafoods AS, Norsk Havfisk A/S, Rodé Vis International AS, Seaborn AS, Triton AS, Nordlaks Produkter AS og Codfarms AS i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge, godtages.

2. Godtagelsen af de tilsagn, der er afgivet af eksportørerne Nordic Group ASA, Northern Seafood A/S, Norexport A/S, Nor-Fa Fish AS, Norfra Eksport A/S, Sangoltgruppa A/S, Kr Kleiven & Co. A/S, Seaco A/S, Mesan Holding AS, Johan J. Helland A/S og Oskar Einar Rydbeck i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge, trækkes tilbage.

Artikel 2

Bilaget til afgørelse 97/634/EF erstattes af bilaget til denne afgørelse.

Artikel 3

Denne beslutning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. august 2002.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.

(3) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

(4) EFT C 253 af 31.8.1996, s. 18.

(5) EFT C 253 af 31.8.1996, s. 20.

(6) EFT L 267 af 30.9.1997, s. 1.

(7) EFT L 267 af 30.9.1997, s. 19.

(8) EFT L 267 af 30.9.1997, s. 81.

(9) EFT L 51 af 22.2.2002, s. 32.

(10) EFT L 101 af 16.4.1999, s. 1.

(11) EFT L 51 af 22.2.2002, s. 1.

(12) EFT C 53 af 20.2.2002, s. 10.

(13) EFT L 72 af 14.3.2002, s. 7.

(14) EFT L 153 af 13.6.2002, s. 9.

(15) EFT L 51 af 22.2.2002, s. 32.

(16) EFT L 51 af 22.2.2002, s. 1.

(17) Se side 22 i denne Tidende.

BILAG

LISTE OVER SELSKABER, FRA HVILKE DER ER GODTAGET TILSAGN

>TABELPOSITION>