KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2018/1803

af 20. november 2018

om bemyndigelse af Frankrig til at indgå en aftale med henholdsvis Saint-Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna om, at pengeoverførsler mellem Frankrig og hvert af disse territorier behandles som pengeoverførsler inden for Frankrig i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/847

(meddelt under nummer C(2018) 7434)

(Kun den franske udgave er autentisk)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/847 af 20. maj 2015 om oplysninger, der skal medsendes ved pengeoverførsler, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1781/2006 (1), særlig artikel 24,

under henvisning til Frankrigs anmodning i henhold til artikel 24 i forordning (EU) 2015/847, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til Kommissionens beslutning 2009/853/EF (2) blev Frankrig indrømmet en undtagelse for så vidt angår pengeoverførsler mellem henholdsvis Saint-Pierre og Miquelon, Mayotte, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna og Frankrig.

(2) Den 24. marts 2017 anmodede Frankrig om forlængelse af undtagelsen i henhold til artikel 24 i forordning (EU) 2015/847 med hensyn til pengeoverførsler mellem henholdsvis Saint-Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna og Frankrig.

(3) De franske oversøiske territorier, der er omfattet af beslutning 2009/853/EF, afviger fra dem, for hvilke der anmodes om forlængelse af undtagelsen. Derfor falder Frankrigs anmodning ind under anvendelsesområdet for artikel 24, stk. 1, i forordning (EU) 2015/847.

(4) I overensstemmelse med artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) 2015/847 er pengeoverførsler mellem henholdsvis Saint-Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna og Frankrig siden den 24. marts 2017 midlertidigt blevet behandlet som pengeoverførsler inden for Frankrig.

(5) Medlemsstaterne blev ved skriftlig procedure i Udvalget til Forebyggelse af Hvidvaskning af Penge og Finansiering af Terrorisme den 25. maj 2018 informeret om, at Kommissionen fandt, at den havde modtaget alle de oplysninger, der var nødvendige for at kunne vurdere Frankrigs anmodning.

(6) Saint-Barthélemys status i forhold til Unionen har ændret sig — det blev et oversøisk territorium associeret med Unionen ved Rådets afgørelse nr. 528/2012/EU (3). I kraft af den monetære aftale af 12. juli 2011 mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik (4) udgør Saint Barthélemy en del af Frankrigs valutaområde, og euroen har status som lovligt betalingsmiddel i det territorium.

(7) Mayottes status i forhold til Unionen har også ændret sig — det blev et fransk oversøisk departement og en region i Unionens yderste periferi ved Rådets afgørelse 2014/162/EU (5). Mayotte bør derfor ikke være omfattet af denne afgørelse.

(8) Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna indgår ikke i Unionens område, således som det er afgrænset i henhold til traktatens artikel 349. Imidlertid indgår Saint-Pierre og Miquelon i henhold til Rådets beslutning 1999/95/EF (6) og Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna i henhold til protokol nr. 18 vedrørende Frankrig, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, alle i Frankrigs valutaområde, og euroen har status som lovligt betalingsmiddel i alle disse territorier.

(9) Saint-Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna opfylder derfor betingelsen i artikel 24, stk. 1, andet afsnit, litra a), i forordning (EU) 2015/847.

(10) Betalingsformidlere i Saint-Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna deltager direkte i betalings- og afviklingssystemer i Frankrig, nemlig CORE eller TARGET2-Banque de France. De opfylder derfor betingelsen i artikel 24, stk. 1, andet afsnit, litra b), i forordning (EU) 2015/847.

(11) EU-forordninger, der skal gælde for Saint Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna, kræver, at Frankrig vedtager en særlig lovgivning herom. Frankrigs vedtagelse af bekendtgørelse nr. 2016-1635 af 1. december 2016, særlig artikel 18 og 19 deri, sikrer, at disse territorier i deres retsorden har indsat bestemmelser svarende til dem i forordning (EU) 2015/847.

(12) Saint Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna har således vedtaget samme regler som dem, der er indført ved forordning (EU) 2015/847, og de kræver, at deres respektive betalingsformidlere anvender disse regler, hvilket betyder, at betingelsen i nævnte forordnings artikel 24, stk. 1, andet afsnit, litra c), er opfyldt.

(13) Frankrig bør derfor indrømmes den undtagelse, hvorom der ansøges.

(14) Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget til Forebyggelse af Hvidvaskning af Penge og Finansiering af Terrorisme —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1 Frankrig bemyndiges til at indgå en aftale med henholdsvis Saint Barthélemy, Saint-Pierre og Miquelon, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna om, at pengeoverførsler mellem disse territorier og Frankrig behandles som pengeoverførsler inden for Frankrig med henblik på forordning (EU) 2015/847.

Artikel 2 Beslutning 2009/853/EF ophæves.

Artikel 3 Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. november 2018. På Kommissionens vegne Věra JOUROVÁ Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 141 af 5.6.2015, s. 1.

(2) Kommissionens beslutning 2009/853/EF af 26. november 2009 om bemyndigelse af Frankrig til at indgå en aftale med henholdsvis Saint-Pierre og Miquelon, Mayotte, Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og Futuna om, at pengeoverførsler mellem Frankrig og hvert af disse territorier behandles som pengeoverførsler inden for Frankrig i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1781/2006 (EUT L 312 af 27.11.2009, s. 71).

(3) Rådets afgørelse nr. 528/2012/EU af 24. september 2012 om ændring af afgørelse 2001/822/EF om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelse«) (EUT L 264 af 29.9.2012, s. 1).

(4) Monetær aftale mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om bibeholdelse af euroen på Saint-Barthélemy efter ændringen af øens status i forhold til Den Europæiske Union (EUT L 189, 20.7.2011, s. 3).

(5) Rådets afgørelse 2014/162/EU af 11. marts 2014 om ændring af beslutning 2004/162/EF med henblik på anvendelse heraf i Mayotte fra den 1. januar 2014 (EUT L 89 af 25.3.2014, s. 3).

(6) Rådets beslutning 1999/95/EF af 31. december 1998 om de monetære arrangementer i de franske territoriale administrative enheder Saint Pierre og Miquelon og Mayotte (EFT L 30 af 4.2.1999, s. 29).