KOMMISSIONENS BESLUTNING af 24. marts 1993 om godkendelse af Tysklands supplerende finansielle stoette til kulindustrien i 1992 (Kun den tyske udgave er autentisk)

(93/259/EKSF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab,

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 2064/86/EKSF af 30. juni 1986 om faellesskabsregler for statsstoette til kulindustrien (1), og

ud fra foelgende betragtninger:

I Den tyske regering har i henhold til artikel 9, stk. 3, i beslutning nr. 2064/86/EKSF ved skrivelse af 10. februar 1993 underrettet Kommissionen om den supplerende finansielle stoette, den med tilbagevirkende kraft agter at yde til kulindustrien for aaret 1992, og som vedroerer leveringerne af kul og koks til Faellesskabets jern- og staalindustri.

Kommissionen godkendte den 30. september 1992 ved beslutning 92/506/EKSF (2) Tysklands finansielle stoette til kulindustrien for 1992.

I overensstemmelse med denne beslutning paataenkte den tyske regering i medfoer af beslutning nr. 2064/86/EKSF at yde en stoette paa 3 293 mio. DM for 1992 til levering af kokskul, koks og kul til indblaesning i hoejovne i Faellesskabets jern- og staalindustri.

I forbindelse med beslutning 92/506/EKSF havde Kommissionen noteret sig, at stoettebeloebet i henhold til denne ordning var afhaengigt af de disponible budgetmidler, og havde paalagt den tyske regering at give meddelelse om eventuelle aendringer i det af Kommissionen godkendte beloeb for aaret 1992.

Den tyske regering har nu meddelt Kommissionen, at det beloeb, der i beslutningen er fastsat af Faellesskabet som stoette til afsaetning af kul og koks til jern- og staalindustrien, er utilstraekkeligt. Det beloeb, Kommissionen har godkendt for 1992, skal forhoejes med 330,579 mio. DM, hvorved den samlede stoette til afsaetning af kul og koks for 1992 kommer op paa 3 623,579 mio. DM.

Forhoejelsen af stoettebeloebet er en foelge af en stoerre forskel end oprindelig anslaaet mellem prisen for kul paa verdensmarkedet og de tyske produktionsomkostninger, hvilket haenger sammen med prisfaldet paa verdensmarkedet og udviklingen i dollarkursen over for den tyske mark.

Stoetten, som hermed beloeber sig til i alt 3 623,579 mio. DM, er forenelig med artikel 4 i beslutning nr. 2064/86/EKSF, eftersom den tjener til at daekke den i 1992 konstaterede forskel mellem verdensmarkedsprisen og produktionsomkostningerne for en maengde paa 20,7 mio. tons kul i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 12 i naevnte beslutning.

Den planlagte foranstaltnings bidrag til strukturomlaegningen og rationaliseringen inden for kulindustrien og til loesningen af de sociale og regionale problemer - igennem lukning af de underskudsgivende anlaeg over en laengere periode - opfylder kriterierne og maalene i beslutningens artikel 2, foerste og tredje led.

Den stoette, der er genstand for denne beslutning, er foelgelig forenelig med det faelles markeds funktion.

Denne beslutning har ingen retsvirkninger efter udloebsdatoen for beslutning nr. 2064/86/EKSF.

II I overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i beslutning nr. 2064/86/EKSF paahviler det Kommissionen at sikre, at den godkendte direkte stoette til den loebende produktion udelukkende anvendes til de i beslutningens artikel 3 til 6 anfoerte formaal. Med henblik herpaa skal Kommissionen underrettes om stoettebeloebene og disses fordeling -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Det tillades den tyske regering for aaret 1992 at yde en supplerende stoette til levering af kokskul, koks og kul til indblaesning i hoejovne i Faellesskabets kul- og staalindustri paa indtil 330 579 000 DM, hvorved den samlede stoette for 1992 andrager 3 623 579 000 DM.

Artikel 2

Den tyske regering giver senest den 30. juni 1993 Kommissionen meddelelse om, hvilke stoettebeloeb der reelt er udbetalt i 1992.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland .

Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. marts 1993.

Paa Kommissionens vegne

Abel MATUTES

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1986, s. 1.

(2) EFT nr. L 310 af 27. 10. 1992, s. 29.