*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 5. februar 1986

om tilladelse til, at Roechling Eisenhandel KG, Ludwigshafen, og Possehl Eisen und Stahl GmbH, Mannheim, opretter »Stahlcenter Roechling-Possehl GmbH & Co. KG«, Mannheim, og godkendelse af den i forbindelse hermed indgaaede konkurrencebegraensede aftale

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(86/30/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 65 og 66,

under henvisning til Den hoeje Myndigheds beslutning nr. 24/54 af 6. maj 1954 om en forordning til gennemfoerelse af traktatens artikel 66, stk. 1, vedroerende de forhold, som udgoer kontrol med en virksomhed (1),

under henvisning til faelles ansoegning af 11. februar 1985 fra virksomhederne Roechling Eisenhandel KG, Ludwigshafen, og Possehl Eisen und Stahl GmbH, Mannheim, som affattet ved skrivelse af 12. august 1985, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

1. Roechling Eisenhandel KG, Ludwigshafen (Roechling), er en staalhandelsvirksomhed som defineret i traktatens artikel 80 med en kapital paa 16 mio DM og er et helejet datterselskab af kommanditselskabet i Gebr. Roechling, Mannheim. Virksomheden beskaeftiger sig med handel af enhver art, dog saerlig med jern- og staalprodukter.

2. Possehl Eisen und Stahl GmbH, Mannheim (Possehl), er en staalhandelsvirksomhed som defineret i traktatens artikel 80 med en kapital paa 1 mio DM og beskaeftiger sig med oplagring og salg af produkter fra jern- og staalindustrien. Possehl er et helejet datterselskab af Eisen- und Stahlgesellschaft Saar-Luxemburg mbH, Stuttgart (Saarlux), der tilhoerer Sacilor-koncernen.

3. Roechling og Possehl har til hensigt at oprette et faellesforetagende under navnet »Stahlcenter Roechling-Possehl GmbH & Co. Kg, Mannheim« (Stahlcenter Roechling-Possehl) med en kapital paa 2 mio DM. Dette faellesforetagende skal hovedsagelig varetage salget af staalprodukter i omraadet Mannheim/Ludwigshafen.

4. I dette oejemed skal Possehls hidtidige lager i Mannheim drives af faellesforetagendet. Roechling Eisenhandel KG's hidtidige lager i Ludwigshafen nedlaegges. Faellesforetagendet faar med henblik herpaa overdraget den fornoedne anlaegsformue af Roechling og Possehl samt en del af moderselskabernes personale.

5. I dette faellesforetagende faar Roechling en andel paa 49 % og Possehl en anden paa 51 %, baade som kommanditister i faellesforetagendet og som deltagere i komplementaren, Roechling-Possehl GmbH, Mannheim. Af aftalerne fremgaar imidlertid, at der til alle beslutninger kraeves et stemmeflertal paa over 51 % saaledes at ingen af de to parter vil kunne gennemtvinge beslutninger uden den anden parts samtykke.

6. Roechling og Possehl kommer saaledes til i faellesskab at udoeve kontrollen med Stahlcenter Roechling-Possehl som omhandlet i beslutning nr. 24/54. Den planlagte aftale vil saaledes foere til en virksomhedskoncentration efter artikel 66, stk. 1, mellem Stahlcenter Roechling-Possehl og Roechling paa den ene side og Stahlcenter Roechling-Possehl og Possehl paa den anden side, uden at der dog bliver tale om en sammenslutning mellem Roechling og Possehl selv.

7. Ud over oprettelsen af Stahlcenter Roechling-Possehl har Roechling og Possehl, resp. Saarlux, indgaaet en aftale om, at der udelukkende skal leveres til begge parters kunder i omraadet Mannheim-Ludwigshafen fra faellesforetagendets lager. Med henblik herpaa har begge parter forpligtet sig til fra den 1. marts 1985 ikke laengere at afslutte langfristede kontrakter uden den anden parts samtykke og til at samordne indkoeb indbyrdes.

II

8. Den paataenkte aftale har til formaal at fremme effektiviteten og rentabiliteten i de to direkte implicerede handelsvirksomheder og samtidig bidrage til strukturomlaegning i og konsolidering af disse virksomheder.

Denne koncentration i handelsleddet er blevet noedvendig som foelge af de enorme overskudslagre, der findes i staalbranchen. Den maa ses i sammenhaeng med den koncentration i produktionsleddet, der blev noedvendiggjort af staalkrisen, og som goer det noedvendigt at foretage en tilsvarende - om end mindre vidtgaaende - koncentration i handelsleddet.

Der har igennem de seneste aar kunnet konstateres en faldende rentabilitet i de direkte implicerede virksomheder, hvilket klart fremgaar af, at deres omsaetning i de seneste tre aar (1982, 1983 og 1984) er faldet kraftigt i forhold til 1981, og ogsaa er kommet til udtryk paa deres statusopgoerelser for disse aar, og dette har stillet virksomhederne over for valget mellem enten at nedlaegge deres respektive lagre og afskedige de dér ansatte arbejdstagere, eller gennem en koncentration af distributionen paa ét lager (Mannheim) og nedlaeggelse af det andet lager (Ludwigshafen) at sikre viderefoerelsen af disse aktiviteter og dermed i hoej grad ogsaa beskaeftigelsens opretholdelse, saaledes at der fortsat bestaar en virksomhed, der kan konkurrere paa markedet.

Ved at koncentrere distributionen paa ét lager som naevnt ovenfor opnaas gennem den dermed forbundne reduktion af antallet af distributionsfaciliteter en betydelig reduktion af indkoebs-, administrations-, lager- og personaleudgifterne. Desuden opnaas en bedre udnyttelse af personale og anlaeg, hvilket oeger faellesforetagendets muligheder for at klare sig. I saavel Roechlings som Possehls lagre laa kapacitetsudnyttelsen foer koncentrationen under 50 %. Gennem denne koncentration vil man desuden kunne spare investeringsudgifter, idet det ellers ville have vaeret noedvendigt at investere ca. 6 mio DM i modernisering af de ret foraeldede anlaeg i det lager i Ludwigshafen, der nu i stedet nedlaegges.

Endvidere vil denne koncentration paa ét lager forbedre distributionen, idet der aabnes mulighed for bedre kundeinformation og kundeservice. De deltagende virksomheder har til hensigt at indfoere moderne kontorteknik paa faellesforetagendets lager og anvende et dialogsystem. Dermed, og fordi kunderne herefter kun behoever at henvende sig til ét lager, opnaas en forenkling af ordreafgivelsen og en fremskyndelse af ordrebehandlingen. Endelig aabner denne koncentration mulighed for en halvering af den maengde produkter, hver af parterne ellers maatte lagerfoere. Ordrer kan samles i stoerre forsendelser, hvorved der samtidig kan spares transportomkostninger.

De ovennaevnte virkninger i form af en rationalisering af salget gaelder tilsvarende for indkoeb, idet der navnlig bliver tale om en reduktion af administrations-, lager- og personaleudgifter, bedre udnyttelse af personalet og de eksisterende anlaeg, lavere investeringsudgifter, indfoerelse af moderne kontorteknik og et dialogsystem, forenkling af ordreafgivelsen og ordreafviklingen, lavere transportomkostninger osv.

Desuden har parterne til hensigt at aendre distributionsstrukturen saaledes, at der fremover ikke blot vil blive solgt til forhandlere, som det hidtil har vaeret tilfaeldet, men ogsaa direkte til forbrugerne.

Aftalen vil som helhed aabne mulighed for den mest rationelle og den mest effektive distribution af produkterne, hvilket i sidste ende vil gavne forbrugerne.

9. For at kunne vurdere aftalens virkninger for staalmarkedet er det noedvendigt at undersoege hver af parternes virksomhed inden for staalhandel, der er det vigtigste aktivitetsomraade baade for de to selskaber, der direkte deltager i faellesforetagendet (Roechling og Possehl) og for det faellesforetagende, de vil oprette.

10. Det geografisk relevante marked maa anses kun at vaere Forbundsrepublikken Tyskland, da saavel faellesforetagendet som de to moderselskaber udelukkende udoever handelsvirksomhed paa dette marked.

11. Af nedenstaaende tabel fremgaar de afsaetningsmaengder, der er relevante for denne vurdering:

Afsaetning af faerdigprodukter af valsstaal i Forbundsrepublikken Tyskland

(Salg til forhandlere og direkte salg til forbrugere)

(1 000 tons) 1.2.3.4.5,6.7.8.9,11 // // // // // // // // // // (1) // (2) // (3) // (4) // (5) // (6) // (7) // // Tyskland // Gruppen i Gebr. Roechling // Sacilor- gruppen (Saarlux + Possehl) // Roechling-gruppen + Sacilor-gruppen // Roechling KG i Ludwigshafen // Possehl // Roechling Ludwigshafen + Possehl // // // 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11 // // // // // afsaetning // i % af (1) // // // afsaetning // i % af (4) // i % af (1) // // // // // // // // // // // // 1981 // 19 905 // 306,61 // 1 005,91 // 1 312,52 // 6,6 // 59,60 // 40,34 // 99,94 // 7,6 // 0,5 // 1982 // 16 453 // 205,47 // 780,30 // 985,77 // 6,0 // 37,13 // 29,35 // 66,48 // 6,7 // 0,4 // 1983 // 16 481 // 165,94 // 561,93 // 727,87 // 4,4 // 24,82 // 25,38 // 50,20 // 6,9 // 0,3 // 1984 // 15 542 // 162,13 // 592,94 // 754,27 // 4,8 // 22,37 // 18,22 // 40,59 // 5,4 // 0,3 // // // // // // // // // // //

Denne tabel viser, at salget fra de to lagre, der ifoelge aftalen skal laegges sammen - Roechlings i Ludwigshafen og Possehls i Mannheim - tilsammen kun udgoer en ubetydelig del (5,4 %) af de to indirekte implicerede gruppers (Roechlings og Sacilors) samlede afsaetning. De to lagre, der skal sammenlaegges, tegner sig tilsammen for kun 0,3 % af det samlede salg af de paagaeldende produkter fra alle staalhandelsvirksomheder, der opererer i Forbundsrepublikken Tyskland.

12. For at vurdere omfanget af en eventuel gruppeeffekt maa tallene for de to grupper, som de to implicerede virksomheder tilhoerer, laegges sammen.

13. Gruppenm i Gebr. Roechling (som Roechling Eisenhandel KG tilhoerer) havde i 1984 en afsaetning paa 162 130 tons.

14. Sacilor-koncernen (som Possehl Eisen und Stahl GmbH tilhoerer) afsatte i samme aar 592 940 tons af disse produkter paa det tyske marked (hvor Sacilor er repraesenteret af Possehl og denne virksomheds moderselskab, Eisen- und Stahlgesellschaft Saar-Luxemburg mbH, Stuttgart (Saarlux).

15. Laegger man disse to afsaetningstal sammen, bliver resultatet 754 270 tons, hvilket udgoer den maksimale gruppeeffekt paa det vesttyske marked. Dette svarer til ca. 4,8 % af den samlede afsaetning fra alle de virksomheder paa markedet, der handler med disse produkter.

16. Selv med denne maksimale gruppeeffekt er de to gruppers samlede markedsandel saaledes forholdsvis ubetydelig. Konkurrencen er meget haard paa markedet, der er praeget af et stort antal stoerre staalhandelsvirksomheder, hvoraf nogle er uafhaengige, medens andre tilhoerer koncerner.

17. Af ovenstaaende fremgaar, at de implicerede virksomheder og virksomhedssammenslutninger ikke som foelge af den paataenkte aftale bliver i stand til at bestemme priserne, at kontrollere eller indskraenke produktionen eller distributionen eller at hindre opretholdelsen af en egentlig konkurrence paa en betydelig del af markedet for disse produkter, ligesom de heller ikke bliver i stand til at unddrage sig traktatens konkurrenceregler, f.eks. ved at skabe sig en kunstig fortrinsstilling, der kunne give dem vaesentlige fordele hvad angaar adgangen til afsaetningsmarkederne. Den paataenkte aftale opfylder dermed de i artikel 66, stk. 2, fastsatte betingelser for godkendelse.

III

18. De bestemmelser i den af Roechling og Possehl, henholdsvis Saarlux, indgaaede rammeaftale, der fastsaetter, at det for fremtiden udelukkende er faellesforetagendet, der skal levere til begge virksomheders kunder i omraadet Mannheim-Ludwigshafen, indebaerer en begraensning af den frie konkurrence paa det faelles marked mellem aftaleparterne og faellesforetagendet.

Gennem aftalen forpligter aftaleparterne sig til ikke at udoeve selvstaendig handelsvirksomhed i distriktet Mannheim-Ludwigshafen.

Konkurrencebegraensningen indebaerer, at faellesforetagendet sikres mod konkurrence fra de implicerede selskaber (konkurrenceforbud).

19. Som foelge heraf er aftalen omfattet af det principielle forbud i traktatens artikel 65, stk. 1.

IV

20. I henhold til traktatens artikel 65, stk. 2, kan aftaler om specialisering eller om faelles indkoeb eller salg samt aftaler, som efter deres natur og virkninger er fuldstaendigt analoge dermed, dog tillades, dersom Kommissionen finder, at de opfylder de i samme bestemmelse fastsatte betingelser.

21. Aftale om konkurrenceforbud skal ses i sammenhaeng med, at der i kraft af udskillelsen af de implicerede virksomheders aktiviteter i omraadet Mannheim-Ludwigshafen gennemfoeres en strukturomlaegning i disse virksomheder. Denne aftale har ligesom aftaler om specialisering eller om faelles indkoeb og salg til formaal at rationalisere en oekonomisk proces. Den er derfor efter sin natur og sine virkninger en fuldstaendig analog aftale og kan derfor godkendes efter traktatens artikel 65, stk. 2, dersom og i det omfang den bidrager til en maerkbar forbedring af produktionen eller fordelingen af de naevnte produkter, er vaesentlig for at opnaa disse virkninger uden at vaere af mere restriktiv karakter end dens formaal kraever, og ikke kan saette de paagaeldende virksomheder i stand til at bestemme priserne paa det faelles marked for en vaesentlig del af de paagaeldende produkter, til at kontrollere eller indskraenke produktionen eller afsaetningsmulighederne heraf, eller til at holde disse produkter uden for en egentlig konkurrence fra andre virksomheder paa det faelles marked.

22. Aftalen om konkurrenceforbud bidrager til en maerkbar forbedring af fordelingen af de paagaeldende produkter, idet den er snaevert forbundet med oprettelsen af faellesforetagendet og tager sigte paa at fremme dets levedygtighed og forhindre, at de positive virkninger, oprettelsen af faellesforetagendet ventes at foere til (se nr. 8), bringes i fare af konkurrence fra moderselskaberne.

Aftalen opfylder saaledes betingelsen i artikel 65, stk. 2, litra a).

23. Desuden skal der tages stilling til, om aftalen om konkurrenceforbud er vaesentlig for at opnaa disse virkninger.

Som allerede anfoert (nr. 8), er omsaetningen, indtjeningen og dermed ogsaa Possehls og Roechlings (Ludwigshafen) bruttoavance i fortsat tilbagegang. Dette fremgaar mest tydeligt af driftsresultat: Medens der i 1982 endnu var overskud, blev der i 1983 og 1984 et underskud, som oven i koebet er stadig voksende. Oprettelsen af faellesforetagendet og den dermed forbundne strukturomlaegning er det bedste middel til at standse denne tilbagegang og bane vej for en positiv udvikling. Forudsaetningen herfor er imidlertid, at faellesforetagendets levedygtighed sikres. Dette er netop formaalet med aftalen om konkurrenceforbud. Hvis distributionen ikke blev koncentreret i faellesforetagendet, ville virksomhedernes omsaetning ikke vaere tilstraekkelig til at daekke omkostningerne, hvilket ville foere til fortsat faldende rentabilitet og lav effektivitet og loensomhed. Aftalen maa som foelge heraf anses at vaere vaesentlig for at opnaa disse virkninger.

24. Aftalen om konkurrenceforbud er ikke af mere restriktiv karakter, end det ovenfor beskrevne formaal kraever. Forbudet gaelder udelukkende inden for faellesforetagendets omraade og er kun til fordel for faellesforetagendet.

Den yderligere konkurrencebegraensning, der er fastsat i rammeaftalens § 9, og som vedroerer indbyrdes afstemning ved indkoeb og den anden parts godkendelse af langfristede kontrakter (se nr. 7), har ingen selvstaendige, konkurrencebegraensede virkninger. Bestemmelserne er kun gaeldende i det tidsrum, der forloeber mellem aftalens indgaaelse og faellesforetagendets oprettelse og igangsaetning og har udelukkende til formaal at hindre, at moderselskaberne omgaar konkurrenceforbudet i tidsrummet foer faellesforetagendet begynder sin virksomhed.

Betingelsen i artikel 65, stk. 2, litra b), er saaledes ligeledes opfyldt.

25. Endelig maa der tages stilling til, om aftalen vil kunne saette de paagaeldende virksomheder i stand til at bestemme priserne paa det faelles marked for en vaesentlig del af de paagaeldende produkter, til at kontrollere eller indskraenke produktionen eller afsaetningsmulighederne heraf, eller til at holde disse produkter uden for en egentlig konkurrence fra andre virksomheder paa det faelles marked.

Den her omhandlede aftale vil i alt vaesentligt kun faa virkninger inden for faellesforetagendets aktivitetsomraade, dvs. i omraadet Mannheim/Ludwigshafen. Udenfor vil begge de indirekte implicerede koncerner (Gebr. Roechling og Sacilor-koncernen via Saarlux) vedblive med at vaere uafhaengige konkurrenter. Konkurrencen mellem dem bliver ikke vaesentligt begraenset, da afsaetningsvilkaarene er forskellige i de forskellige distrikter, hvor moderselskaberne eller faellesforetagendet opererer, og da de maengder, som de implicerede virksomheder fortsat vil afsaette uafhaengigt, er vaesentlig stoerre end de maengder, faellesforetagendet vil afsaette, idet faellesforetagendets afsaetning kun kommer til at udgoere 5,4 % af de to gruppers samlede afsaetning (jf. tabellen under nr. 11). Dertil kommer, at de implicerede virksomheder i hele Forbundsrepublikken Tyskland er udsat for haard konkurrence fra andre virksomheder, hvoraf mange har en vaesentlig stoerre omsaetning. Af det ovenstaaende fremgaar saaledes, at den her omhandlede aftale opfylder betingelserne i artikel 65, stk. 2, litra c).

26. Den aftale, som der anmodes om tilladelse til at indgaa, indgaas ikke for et bestemt tidsrum. For at kunne bedoemme aftalens virkninger og fremtidige indflydelse paa markedsvilkaarene finder Kommissionen, at tilladelsen i foerste omgang boer meddeles for otte aar.

27. Den aftale, som der anmodes om tilladelse til at indgaa, er i betragtning af den tidsmaessige begraensning forenelig med traktatens artikel 65, stk. 2 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Roechling Eisenhandel KG, Ludwigshafen, og Possehl Eisen und Stahl GmbH, Mannheim, kan oprette »Stahlcenter Roechling-Possehl GmbH & Co. KG«, Mannheim.

Artikel 2

Aftalen mellem Roechling Eisenhandel KG, Ludwigshafen, og Possehl Eisen und Stahl GmbH, Mannheim, henholdsvis Eisen und Stahlgesellschaft Saar-Luxemburg mbH, Stuttgart, hvorefter Stahlcenter Roechling-Possehl GmbH & Co. KG, Mannheim, skal varetage alle leverancer til begge parters kunder i omraadet Mannheim-Ludwigshafen, godkendes til den 31. december 1993.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Roechling Eisenhandel KG, Richard-Wagner-Str. 9, D-6800 Mannheim, og til Possehl Eisen und Stahl GmbH, Rotterdamer Strasse 21-23, D-6800 Mannheim.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. februar 1986.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs Tidende af 11. 5. 1954, s. 345.