ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(8)

Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for stabilitetsprogrammet, er forsigtigt for 2011 og plausibelt derefter, også vurderet i forhold til Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2011. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes Det reale BNP at stige med 2,3 % i 2011, hvorefter det kun vil stige med 1,8 % i 2012 og med gennemsnitligt 1,5 % i 2013-2015. Ifølge stabilitetsprogrammet er det planen at reducere underskuddet, så det kommer til at ligge under referenceværdien på 3 % af BNP allerede i 2011, hvilket er to år før den frist, Rådet har sat, og at gøre yderligere fremskridt med hensyn til at nå den mellemfristede målsætning, som er et strukturelt budgetunderskud på 0,5 % af BNP, i 2014. Efter den forventede korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud medfører stabilitetsprogrammets planlagte tilpasning mod den mellemfristede målsætning, at underskuddet i 2013 og 2014 falder til under benchmark, som er 0,5 % af BNP. Mens gældskvoten blev trappet op med næsten 10 procentpoint i 2010 (3), forventes den at begynde at falde i 2011 og skulle komme til at ligge på 75,5 % af BNP i 2015, hvilket fortsat er over traktatens referenceværdi. Risiciene for budgetfremskrivningen er i det store og hele afbalancerede for 2011, men resultaterne kan efterfølgende blive svagere end forventet, fordi nogle besparelser måske ikke kan gennemføres som planlagt. Nogle foranstaltninger er stadig til debat (fx energiafgift og afgift på finansielle transaktioner), og andre mangler at blive præciseret (fx effektivitetsforbedringer inden for den offentlige forvaltning). Desuden kan det ikke udelukkes, at der indføres yderligere finansielle markedsstøtteforanstaltninger. Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være middelstore.
(8)

Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetfremskrivninger, som fremlægges i stabilitetsprogrammet, er plausibelt. Stabilitetsprogrammet bygger på lidt mere forsigtige fremskrivninger for væksten i 2011 og 2012 end Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2011. Ifølge stabilitetsprogrammet planlægges det at reducere det offentlige underskud til mindre end referenceværdien på 3 % i 2012, dvs. et år tidligere end henstillet under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Ud fra tallene i stabilitetsprogrammet vil den mellemfristede målsætning, dvs. et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, næsten blive nået ved stabilitetsprogramperiodens udløb, idet Kommissionens beregning af den strukturelle saldo når frem til -0,8 % af BNP i 2015. Budgetstrategien underbygges til fulde af tilstrækkeligt specificerede foranstaltninger frem til 2015, skønt gennemførelsen af disse er behæftet med visse risici navnlig vedrørende evnen til at udligne budgetoverskridelser inden for sundhedsplejen og føre tilsyn med lokale myndigheders udgifter. Den årlige finanspolitiske indsats ligger på 0,75 % af BNP i perioden 2011-2013 i overensstemmelse med Rådets henstilling af 2. december 2009 i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. I årene efter fristen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud (2014 og 2015) forbedres den genberegnede strukturelle saldo med 0,25 % i 2014 og 0,5 % i 2015; derved når man ikke helt op på den påkrævede forbedring på 0,5 % af den strukturelle saldo, før den mellemfristede målsætning nås.
(8)

På baggrund af vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet, er positivt i 2011 og 2012. Ifølge stabilitetsprogrammet skal budgetunderskuddet bringes ned under referenceværdien på 3 % senest i 2013, i overensstemmelse med Rådets henstillinger fra april 2009, og underskuddet skal reduceres yderligere til 2,1 % af BNP i 2014. Ifølge stabilitetsprogrammet vil den mellemfristede budgetmålsætning, som fortsat er et afbalanceret budget, ikke blive nået i stabilitetsprogramperioden. Denne tilpasningskurs er hensigtsmæssig. Den årlige gennemsnitlige forbedring af den strukturelle saldo er 1,5 % af BNP i gennemsnit for 2010-2013, hvilket er i overensstemmelse med Rådets henstilling, og yderligere 0,3 % af BNP i 2014. Gældskvoten forventes at stige fra 60,1 % af BNP i 2010 til 69,3 % i 2013, hvorefter den forventes at falde en smule i 2014. Konsolideringen er forbundet med nedadgående risici, som hænger sammen med de underliggende makroøkonomiske antagelser og overholdelsen af budgetmålene på regionalt plan. Regionerne tegner sig for en stor andel af de samlede offentlige udgifter, og 9 ud af 17 overskred deres budgetmålsætninger i 2010. Underskuds- og gældskontrolmekanismerne for de regionale regeringer er imidlertid allerede blevet styrket, og den spanske regering har forpligtet sig til at træffe yderligere foranstaltninger, hvis det er nødvendigt for at nå budgetmålene.
Baseret på vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at med udgangspunkt i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2011 er det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne, en anelse optimistisk, især i betragtning af udviklingen i den indenlandske efterspørgsel. Opdateringen tager sigte på at korrigere det uforholdsmæssigt store overskud inden den frist i 2011, der blev sat af Rådet, hvilket skal opnås med et overskud på 2 % af BNP som følge af de betydelige engangsindtægter fra pensionsaktiverne. Budgettet vil udvise et underskud på 2,5 % af BNP i 2012 for derefter at falde gradvis til 1,5 % af BNP i 2015, primært på grundlag af udgiftsbegrænsning. Opdateringen bekræfter landets mellemfristede målsætning for budgetstillingen i strukturelle termer, dvs. et underskud på 1,5 % af BNP. Konsolideringsstrategien forventes at mindske budgetunderskuddet strukturelt og få gælden til at falde til 64 % af BNP i tiden frem til 2015. Den synes dog at være temmelig koncentreret om den sidste del af perioden, idet de strukturelle forbedringer først starter fra og med 2012, hvorimod den kumulative strukturelle forringelse på mere end 3 % af BNP i løbet af 2010 og 2011 ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling fra juli 2009, hvori Ungarn blev opfordret til at opnå en strukturel tilpasning på mindst 0,5 % af BNP. Forårsprognosen viser et underskud på 3,3 % af BNP i 2012, som bygger på antagelsen om visse gennemførelsesrisici på 0,5 % af BNP; på dette grundlag kan det ikke udelukkes, at tærsklen igen overskrides i det pågældende år, medmindre der træffes yderligere foranstaltninger. Desuden vil den forventede udvikling i det strukturelle underskud, som det er blevet genberegnet af Kommissionen, ikke muliggøre de nødvendige tilpasninger, som ville sikre, at den mellemfristede målsætning kan nås ved udgangen af perioden for konvergensprogrammet; især er der ingen yderligere strukturel tilpasning efter 2013, til trods for at margenen til den mellemfristede målsætning er lille.

Endelig vil afskaffelsen af den obligatoriske private pensionssøjle medføre yderligere engangsindtægter og permanente indtægter på kort og mellemlang sigt, men vil samtidig øge den langfristede gæld. Den deraf følgende sandsynlige forringelse af den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt, idet der tages hensyn til at en del af pensionsfondens midler bruges til at finansiere løbende udgifter, modsvares delvist af adskillige bebudede skridt vedrørende pensionssystemet inden for rammerne af det strukturelle reformprogram (f.eks. de allerede delvist gennemførte ændringer af parametre i den offentlige søjle). Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langfristede holdbarhed at være middelstore.
(8)

Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for stabilitetsprogrammets budgetfremskrivninger, er plausibelt. Selv om det bygger på nogle lidt mindre gunstige vækstantagelser for 2011, er det overordnet set i overensstemmelse med Kommissionens tjenestegrenes seneste prognose fra foråret 2011. Efter at underskuddet i 2010 mod forventning ikke blev større end 4,1 %, er målet for stabilitetsprogrammets budgetstrategi at reducere underskuddet yderligere ved at nå ned på 3,6 % i 2011 og under referenceværdien på 3 % i 2012, som er den frist, Rådet har sat for at få nedbragt det uforholdsmæssigt store underskud. Den reduktion af underskuddet, som er planlagt for 2011, ser ud til at være realistisk, eftersom den er baseret på forholdsvis forsigtige økonomiske prognoser. Den finanspolitiske indsats forventes imidlertid at være på under de 0,75 % af BNP, som Rådet har anbefalet som en årlig gennemsnitlig indsats; dette gælder navnlig i 2011 og 2012, hvor den kun forventes at være på 0,4 % og 0,3 % af BNP i strukturelle termer. Desuden er underskudsmålene for 2012 og de efterfølgende år ikke understøttet af specifikke tilpasningsforanstaltninger. Endelig forventes den mellemfristede målsætning, som er et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP, ikke at blive nået i stabilitetsprogramperioden 2011-2014.
(8)

Baseret på vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de finanspolitiske fremskrivninger, er baseret på mere optimistiske vækstfremskrivninger end Kommissionens tjenestegrenes prognose. Ifølge det opdaterede konvergensprogram planlægges det uforholdsmæssigt store offentlige underskud korrigeret i 2011 i overensstemmelse med Rådets henstilling af 13. juli 2010 og nedbragt yderligere i årene frem. Efter en stor strukturel budgettilpasning på mere end 2 procentpoint i begyndelsen af 2010 ligger den finanspolitiske indsats i 2011 et godt stykke under den anbefalede tilpasning på mindst 0,75 % af BNP, men i gennemsnit ligger den finanspolitiske indsats for hele den periode, der er omfattet af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud fortsat over 1 % af BNP. For perioden 2012-2014 indeholder opdateringen ikke tilstrækkeligt udførlige oplysninger om de budgetforanstaltninger, der er planlagt for at nå de finanspolitiske mål i disse år. Det nedjusterede mellemfristede mål, som er et strukturelt underskud på 0,6 % af BNP for 2014, er stadig mere ambitiøst end det krævede minimum. Det afspejler målene i stabilitets- og vækstpagten og forventes at blive nået ved konvergensprogramperiodens slutning i 2014. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2011 ligger den forventede årlige gennemsnitlige strukturelle finanspolitiske indsats i 2012-2014 dog et godt stykke under den anbefalede årlige strukturelle minimumsforbedring på 0,5 % af BNP. I betragtning af de gradvis bedre økonomiske udsigter bør der i konvergensprogrammet kalkuleres med at nå det mellemfristede mål hurtigere end oprindeligt planlagt. Den forventede vækst i budgetudgifterne i 2012-2013 ser sammenholdt med et forsigtigt skøn over den potentielle vækst i output på mellemlang sigt ud til at være noget optimistisk og dermed at udgøre en risiko for den strukturelle budgetstilling på mellemlang sigt.
c)

At stimulere et aktivt samarbejde og kommunikation, herunder oplysningskampagner og fremhævelse af værdien af læringsmobilitet, mellem uddannelsessektoren og erhvervslivet, da en inddragelse af erhvervslivet udgør en vigtig faktor i styrkelsen af unges mobilitet, f.eks. ved at der tilbydes praktikpladser. Om fornødent at tilbyde incitamenter, f.eks. i form af særlig støtte til erhvervsvirksomheder i overensstemmelse med såvel EU-lovgivning som national lovgivning, med det formål at tilskynde dem til at sørge for praktikpladser.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 150/8

RÅDETS HENSTILLING

af 17. maj 2011

om udnævnelse af formanden for Den Europæiske Centralbank

(2011/336/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 283, stk. 2,

som henviser til protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 11.2,

HENSTILLER HERMED TIL DET EUROPÆISKE RÅD:

at det udnævner Mario DRAGHI til formand for Den Europæiske Centralbank for en embedsperiode på otte år med virkning fra den 1. november 2011.
(12)

Beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere i Østrig ligger stadig et godt stykke under EU-gennemsnittet trods en kraftig stigning i løbet af de sidste ti år. Ordninger for tidlig tilbagetrækning og invalidepension benyttes stadig i vid udstrækning. Alt i alt blev 72 % af alle nye pensioner i 2010 tilkendt personer under den lovbestemte pensionsalder. Endnu en faktor, der bidrager til den lave beskæftigelsesfrekvens blandt ældre arbejdstagere, er den lovbestemte pensionsalder for kvinder, der fortsat er relativt lav (60 år). I betragtning af den demografiske udvikling i Østrig er det vigtigt, at den faktiske pensionsalder hæves, og at der skabes bedre vilkår for, at ældre arbejdstagere kan blive længere på arbejdsmarkedet, både for at sikre holdbarheden i de offentlige finanser og for at øge udbuddet af arbejdskraft, der forventes at begynde at svinde ind fra 2020 og fremover.
(9)

I betragtning af den omfattende justering, der skal til for at opfylde målet for proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i 2012 og gøre fremskridt mod den mellemfristede målsætning, samt behovet for at sikre den nødvendige samfinansiering for at fremskynde udnyttelsen af midlerne fra EU's strukturfonde og øge produktive investeringer i økonomien, bliver det en vanskelig opgave at fastlægge yderligere konsolideringsforanstaltninger. Effektivitetsforbedringer i den offentlige sektor vil give mulighed for videre udgiftsjusteringer, uden at kvaliteten af de offentlige serviceydelser forringes. Hvis der ikke gennemføres yderligere reformer, vil de aldersrelaterede udgifter stige hurtigere end EU-gennemsnittet i de kommende årtier. I juni 2010 godkendte regeringen hovedtrækkene i en omfattende reform af socialsikrings- og pensionssystemet. Forslaget omfattede en væsentlig forøgelse af pensionsalderen, ændringer i pensionsberegningen og integration af statslige pensioner i den generelle socialsikringsordning. Det er afgørende for den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt, at alle aspekter af disse forslag vedtages og gennemføres, og det vil desuden kunne medvirke til at øge udbuddet af arbejdskraft, ved at der skabes et stærkere incitament for ældre arbejdstagere til at blive på arbejdsmarkedet, samtidig med at det vil sikre pensionernes tilstrækkelighed. For at opnå langsigtet finanspolitisk holdbarhed skal der desuden en stærkere finanspolitisk ramme til. I opløbet til krisen forhindrede den finanspolitiske ramme nemlig ikke gentagne omfattende revisioner af udgiftsmålene og en procyklisk vækst i udgifterne, der var finansieret af uforudsete indtægter. En overdrevent stor stigning i udgifterne, finansieret af højkonjunkturrelaterede indtægter, var kilden til de store finanspolitiske ubalancer, der viste sig under krisen. De bidrog også til en overophedning af økonomien. Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være høje.
(10)

Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, at være middelstore. Luxembourg forventes at have EU's største stigning i udgifterne i forbindelse med befolkningens aldring i de kommende årtier. Den kortfristede finansiering af pensionssystemet understøttes i øjeblikket af en lav ældrekvote og er til dels afhængig af de bidrag, som betales af den forholdsvis unge gruppe af grænsearbejdere. Fremover vil disse to faktorer udvikle sig i negativ retning, og pensionsudgifterne ventes at stige betydeligt. Selv om staten har akkumuleret betydelige aktiver, og pensionsreserverne stadig vokser, vil de ikke være tilstrækkelige til at sikre holdbarheden i systemet. Beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere (55-64 år) er desuden på 38,2 % (2009), og det er en af de laveste i EU-27 (EU-gennemsnit: 46 %). Den lovbestemte pensionsalder er i princippet 65 år, men Luxembourgs pensionssystem giver ofte mulighed for tidligere pension næsten uden fradrag i pensionsbeløbet, som i forvejen er forholdsvis stort. Som følge heraf er den gennemsnitlige alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet 59,4 år, og det vejer tungt i udgifterne til pensionssystemet. Regeringens planer for en pensionsreform omfatter en ny ordning, som tager sigte på at få arbejdstagerne til frivilligt at blive længere på arbejdsmarkedet. Det ville give en bedre forsørgerkvote i pensionssystemet. Ordningen vil dog kun finde anvendelse på nye pensionister og kun på den del af karrieren, som ligger efter reformens ikrafttræden, så den når først sin fulde virkning efter 40 år.
6.

Medlemsstaterne tilskyndes til at samarbejde med Kommissionen om at undersøge mulige initiativer fra Kommissionens side med henblik på at bistå medlemsstaterne med at opstille og gennemføre den strategiske forskningsdagsorden og om at koordinere det fælles program med andre EU-initiativer på dette område, såsom innovationspartnerskabet inden for aktiv og sund aldring og det fælles program »Længst muligt i eget hjem«.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 364/6

RÅDETS HENSTILLING

af 30. november 2011

om udnævnelse af et medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion

2011/C 364/03

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 283, stk. 2,

som henviser til protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 11.2, og

som tager i betragtning, at det er nødvendigt at udnævne et nyt medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion, efter at Lorenzo BINI SMAGHI har besluttet at fratræde sin stilling fra udgangen af den 31. december 2011 —

HENSTILLER HERMED TIL DET EUROPÆISKE RÅD:

at det udnævner Benoît COEURÉ til medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion for en embedsperiode på otte år.
3.2.

Den tekniske dokumentation indeholder, hvor det er relevant, følgende elementer: a) en generel beskrivelse af det eksisterende delsystem b) de dokumenter, der er nødvendige for at kunne sammensætte den tekniske dokumentation, c) en oversigt over, hvilke harmoniserede standarder og/eller andre relevante tekniske specifikationer, hvis referencer er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og/eller nationale tekniske specifikationer, som er meddelt i henhold til artikel 17, stk. 3, i direktiv 2008/57/EF, der er anvendt helt eller delvist, samt beskrivelser af de løsninger, der er anvendt for at opfylde kravene i den eller de relevante TSI'er i de tilfælde, hvor de harmoniserede eller nationale standarder ikke er anvendt. Er harmoniserede eller nationale standarder anvendt delvis, skal den tekniske dokumentation angive, hvilke dele der er anvendt d) betingelser for anvendelse af delsystemet (restriktioner vedrørende kørselstid eller -afstand, slidgrænser osv.) e) de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå, hvordan delsystemet skal drives og vedligeholdes f) betingelser for vedligeholdelse og teknisk dokumentation vedrørende vedligeholdelsen af delsystemet g) tekniske krav, som er anført i den eller de relevante TSI'er, og som der vil skulle tages hensyn til under vedligeholdelse eller drift af delsystemet h) al anden relevant teknisk dokumentation, som kan godtgøre, at kompetente instanser tidligere har foretaget kontrol eller prøvninger med positivt resultat under sammenlignelige vilkår.
(5)

Den 28.-30. juni 2005 arrangerede Verdenssundhedsorganisationen (WHO) en ekspertworkshop om reevaluering af de TEF (toxic equivalency factors), som WHO fastsatte i 1998. En række TEF-værdier blev ændret, bl.a. for PCB'er, octachlorerede kongenere og pentachlorerede furaner. Dataene om virkningerne af de nye TEF-værdier og den seneste forekomst er samlet i Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) videnskabelige rapport »Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed« (Resultater af overvågning af dioxinindholdet i fødevarer og foder) (4). Indgrebsværdierne bør derfor revideres under hensyntagen til de nye TEF-værdier.
(8)

Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for programmets budgetfremskrivninger, er plausibelt på kort sigt, men optimistisk hen imod slutningen af programperioden. Med udgangspunkt i et offentligt underskud på 5,6 % af BNP i 2010 nedbringes det ifølge planen til under referenceværdien på 3 % af BNP med en bredt anlagt begrænsning af de primære udgifter. Efter at det uforholdsmæssigt store underskud er korrigeret, forventes der ifølge planen en forbedring, dog uden at den mellemfristede målsætning om en strukturelt afbalanceret budgetstilling inden for programperioden opfyldes. Den mellemfristede målsætning er fastsat på et mere ambitiøst niveau, end det var tilfældet i det foregående program, men det synes ikke at sikre et tilstrækkeligt hurtigt fremskridt i henseende til at skabe langsigtet holdbarhed i de offentlige finanser. Den gennemsnitlige årlige ændring i den strukturelle balance i perioden 2010-2013, jf. Kommissionens tjenestegrenes beregning ud fra oplysningerne i programmet i henhold til den i fællesskab aftalte metode, planlægges at ligge på ca. 0,5 procentpoint af BNP, dvs. lavere end niveauet ifølge Rådets henstillinger. Desuden vil udviklingen af underskuddet og gælden muligvis ikke leve op til målene. Det forventes, at der som led i et tillægsbudget vedtages yderligere foranstaltninger med henblik på at opfylde underskudsmålet for 2011. Efter 2011 specificeres der ikke udgiftsbegrænsende foranstaltninger i programmet, og muligheden for, at der bliver behov for yderligere finansielle redningsaktioner, som påvirker underskuddet og gælden, kan ikke udelukkes.