Kommissionens beslutning

af 4. oktober 2000

om Portugals støtteordning til fordel for svinesektoren

(meddelt under nummer K(2000) 2755)

(Kun den portugisiske udgave er autentisk)

(2001/86/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for svinekød(1), som ændret ved forordning (EF) nr. 1365/2000(2), særlig artikel 21,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger(3), og

ud fra følgende betragtninger:

I

SAGSFORLØB

(1) På baggrund af artikler i pressen anmodede Kommissionen i brev af 8. december 1998 de portugisiske myndigheder om at besvare en række spørgsmål vedrørende eventuelle støtteforanstaltninger til fordel for svinesektoren.

(2) Ved brev af 16. december 1998, registreret den 21. december 1998, underrettede Portugals faste repræsentation i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3, Kommissionen om de pågældende støtteforanstaltninger.

(3) De anmeldte støtteforanstaltninger blev indført ved lovdekret nr. 4/99 af 4. januar 1999(4), som er offentliggjort i Portugals statstidende.

(4) Ved brev af 17. marts 1999, registreret den 18. marts 1999, fremsendte Portugals faste repræsentation ved Den Europæiske Union de yderligere oplysninger, som Kommissionen havde anmodet om i brev af 5. februar 1999.

(5) Ved brev SG(99) D/4066 af 4. juni 1999 underrettede Kommissionen Portugal om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ovennævnte støtteforanstaltninger. Sagen blev registreret som støtte C 31/99.

(6) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(5). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de pågældende støtteforanstaltninger.

(7) De portugisiske myndigheder tilsendte Kommissionen deres bemærkninger til støttesagen ved brev af henholdsvis 4. august 1999, registreret den 5. august 1999, 23. september 1999, registreret den 28. september 1999, og 22. juni 2000, registreret den 26. juni 2000.

(8) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra andre interesserede parter.

II

DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

(9) Lovdekret nr. 4/99 finder anvendelse på svineproducenter og svineopfedere, der arbejder med lukkede besætninger.

(10) Ovennævnte lovdekrets artikel 2 giver henstand med rentenedsættelse til producenter, der har optaget kortfristede lån under kreditlinjer oprettet i henhold til lovdekret nr. 145/94 af 24. maj 1994 og nr. 298/98 af 28. oktober 1998. Henstanden forlænger fristen for de finansielle transaktioners planlagte tilbagebetaling med et år og omfatter både hovedstol og forfaldne renter.

(11) Artikel 3 i lovdekret nr. 4/99 opretter en yderligere kortfristet kreditlinje med rentesubsidierede lån til fordel for de føromtalte svineproducenter og svineopfedere. Lånene kan højst have en løbetid på ét år.

(12) Begge foranstaltninger giver en generel rentenedsættelse på 70 %, men for bedrifter med ikke over 20 avlssøer er rentelettelsen på 100 %. Renten beregnes i forhold til den nationale referencesats, som er fastsat ved lovdekret nr. 359/89 af 18. oktober 1989(6), medmindre denne sats er højere end den faktiske bankrentesats. I så fald beregnes rentenedsættelsen i forhold til den faktiske rentesats.

(13) I forbindelse med indledningen af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vurderede Kommissionen, at de pågældende foranstaltninger faldt ind under artikel 87, stk. 1.

(14) Subsidierede kortfristede lån er traditionelt blevet anvendt af Portugal til at kompensere for strukturelle vanskeligheder i landbrugssektoren. Lovdekret nr. 145/94 af 24. maj 1994 etablerede den nationale støtteordning, der var i kraft indtil den 30. juni 1998. Ovennævnte ordning blev erstattet af den nugældende, der blev indført ved lovdekret nr. 298/98 af 28. september 1998, med henblik på at tilpasse foranstaltningerne til de nye fællesskabsretningslinjer, der er fastsat i Kommissionens meddelelse vedrørende statsstøtte til subsidierede landbrugslån (driftslån)(7).

(15) Begge lovdekreter er blevet anmeldt til Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 88 og godkendt i henhold til statsstøttereglerne (støtte N 382/94 og N 408/98). Ved brev SG(99) D/419 af 21. januar 1999 meddelte Kommissionen Portugal, at den havde besluttet ikke at gøre indsigelse mod den gældende støtteordning (støtte N 408/98).

(16) Kommissionen mente ikke, at de her omhandlede ordninger, der supplerede de godkendte støtteordninger, opfyldte nogen af betingelserne i retningslinjerne for statsstøtte til kortfristede landbrugslån. For det første er lånenes maksimale løbetid over et år. For det andet gælder begge foranstaltninger (henstanden og den nye kreditlinje) udelukkende svineproducenter og står således ikke åbne for alle erhvervsdrivende i landbrugssektoren. For det tredje synes den højeste støtte til rentenedsættelse ikke at være begrænset til forskellen mellem den rente, der betales af en typisk landbrugsbedrift, og den, der betales af det øvrige erhvervsliv i den pågældende medlemsstat. Som følge heraf konkluderede Kommissionen, at Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte til kortfristede landbrugslån ikke var blevet overholdt.

(17) Efter at Portugal havde gjort gældende, at den nugældende ordning vedrørende kortfristede lån (støtte N 408/98) ikke omfatter svineproducenter, anmodede Kommissionen Portugal om at få tilsendt eventuelle lovbestemmelser, som udelukker producenter i svinesektoren fra adgang til denne ordning.

(18) Kommissionen mente ikke, at de omhandlede foranstaltninger kunne betragtes som investeringsstøtte, idet Fællesskabets investeringsregler, som fastsat i forordning (EF) nr. 950/97(8) og for landbrugsproduktionens vedkommende i rammebestemmelserne for statsstøtte til investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter(9), alene omhandler erhvervelse af materielle goder. Kommissionen mente heller ikke, at de anmeldte støtteforanstaltninger kunne betragtes som støtte til virksomheder i økonomiske vanskeligheder i den betydning, som benyttes i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(10).

(19) Da de portugisiske myndigheder ikke har anført noget andet retsgrundlag, hvorudfra støtteforanstaltningen kan undersøges og eventuelt godkendes, vurderede Kommissionen, at den måtte betragtes som driftsstøtte, dvs. en støtte, der har til formål at fritage svineproducenterne for udgifter, de normalt selv skulle have afholdt i forbindelse med deres daglige aktiviteter, hvilket principielt anses for at være uforeneligt med fællesmarkedet, som det fremgår af Fællesskabets retspraksis, navnlig dom af 8. juni 1995 afsagt af Retten i Første Instans i sagen Siemens mod Kommissionen, T-459/93(11). Kommissionen mente ligeledes, at de omhandlede foranstaltninger udgjorde en overtrædelse af den fælles markedsordning for den pågældende sektor.

III

KOMMENTARER FRA PORTUGAL

(20) De portugisiske myndigheder fremsendte deres bemærkninger ved brev af henholdsvis 4. august og 23. september 1999 og 22. juni 2000.

(21) De portugisiske myndigheder anførte, at der ikke findes andre nationale lovbestemmelser om støtte til kortfristede lån i landbrugssektoren end lovdekret nr. 298/98 af 28. september 1998 (støtte N 408/98). Der var derfor ikke tale om specifik udelukkelse af svinesektoren fra den generelle ordning vedrørende kortfristede, subsidierede lån.

(22) Portugal gjorde endvidere gældende, at foranstaltningerne blev indført under hensyn til den portugisiske svinesektors ringe størrelse og vanskelige økonomiske situation, der yderligere forværredes af den alvorlige krise i sektoren. Hertil kom, at svineproducenter betragtes som højrisikokunder og kun kan opnå lån til en høj rente. Der var således alvorlig risiko for omfattende konkurser i den pågældende sektor.

(23) Portugal konkluderede, at støtten bør ses som en ekstraordinær foranstaltning, der skal sikre en hel produktionssektors overlevelse.

IV

VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE

(24) I henhold til artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

(25) I henhold til artikel 21 i forordning (EF) nr. 2759/75 finder traktatens artikel 87-89 anvendelse på produktion af og handel med de i artikel 1, stk. 1, i samme forordning nævnte produkter.

(26) Fællesskabets produktion af kød og andre produkter, der er fremstillet af svin og andre produktioner i sektoren for intensivt husdyrbrug, er på 22,31 mio. tons(12). Den portugisiske produktion udgør 0,54 mio. tons. Der er en betydelig samhandel med disse produkter mellem det øvrige EU og Portugal. I 1997 importerede Portugal således 75900 tons fra de øvrige medlemsstater og eksporterede 4100 tons. Eksporten havde en værdi på 6,0 mio. EUR og importen en værdi på 160,5 mio. EUR.

(27) De omhandlede foranstaltninger kan således påvirke handelen med svinekødsprodukter mellem medlemsstaterne, idet støtten begunstiger producenterne i en medlemsstat i forhold til de andre medlemsstaters producenter. Foranstaltningerne har en direkte og umiddelbar indvirkning på virksomhedernes produktionsomkostninger inden for svinesektoren i Portugal. Foranstaltningerne giver dem derfor en økonomisk fordel i forhold til de øvrige medlemsstaters virksomheder, der ikke har adgang til en tilsvarende støtte. Følgelig fordrejer eller truer de med at fordreje konkurrencevilkårene.

(28) På grundlag af ovenstående må de omhandlede foranstaltninger betragtes som statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1.

Mulige undtagelser i henhold til traktatens artikel 87

(29) Der kan indrømmes undtagelser fra uforenelighedsprincippet i artikel 87, stk. 1.

(30) De undtagelser fra dette princip, der er fastsat i artikel 87, stk. 2, kan imidlertid tydeligvis ikke anvendes i dette tilfælde og er heller ikke blevet gjort gældende af de portugisiske myndigheder.

(31) De undtagelser, der er fastsat i artikel 87, stk. 3, skal fortolkes restriktivt ved vurdering af støtteprogrammer med regionalt eller sektorspecifikt sigte eller ved anvendelse af generelle støtteordninger. Der kan kun indrømmes undtagelser, når Kommissionen kan konkludere, at støtten er nødvendig for at sikre, at et af de opstillede mål nås. Hvis der blev gjort undtagelser i forbindelse med støtteforanstaltninger, som ikke opfylder den betingelse, ville det være ensbetydende med at tillade fordrejning af konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne, uden at det er begrundet i fælleseuropæiske interesser. Desuden ville virksomhederne i nogle medlemsstater herved uretmæssigt blive mere fordelagtigt stillet end andre virksomheder.

(32) Kommissionen mener ikke, støtteforanstaltningerne tager sigte på at fremme virkeliggørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse eller at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi i henhold til artikel 87, stk. 3, litra b). De tager heller ikke sigte på at fremme kulturen og bevarelse af kulturarven som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra d). Det skal derfor undersøges, om anvendelsen af de påtænkte foranstaltninger kan omfattes af en undtagelse i henhold til artikel 87, stk. 3, litra a) eller c).

Artikel 87, stk. 3, litra c)

(33) I henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

(34) Begge foranstaltninger (henstanden og den nye kreditlinje) kan betragtes som kortfristede landbrugslån, som er omfattet af de relevante fællesskabsretningslinjer(13). I disse retningslinjer er det fastsat, at:

- subsidierede låns løbetid højst må være ét år

- subsidierede lån ikke må anvendes til at støtte særligt udvalgte sektorer eller erhvervsdrivende inden for landbruget af grunde, der ikke alene har forbindelse med problemer med at få adgang til kortfristede lån

- støtteelementet i enhver ordning skal være begrænset til forskellen mellem den rentesats, der indrømmes en typisk landbrugsdrivende, og den rentesats, der betales af andre erhvervsgrene i medlemsstaten for kortfristede Iån. Beløbet skal være det samme for alle landbrugsdrivende, og det må ikke være knyttet til investeringer.

(35) I forbindelse med indledningen af proceduren efter artikel 88, stk. 2, vedrørende de pågældende støtteforanstaltninger konkluderede Kommissionen, at ingen af disse betingelser var opfyldt i det foreliggende tilfælde. Kommissionen bemærker, at Portugal ikke har anfægtet den vurdering, Kommissionen lagde til grund for indledningen af proceduren efter artikel 88, stk. 2.

(36) For det første er lånenes maksimale løbetid over et år. Hverken lovdekret nr. 145/94 eller lovdekret nr. 298/98 fastsætter en maksimal løbetid på et år for kortfristede lån. Henstanden på et år, som det omhandlede udkast til lovdekret giver producenter i svinesektoren, har i praksis den virkning at forlænge den maksimale løbetid for transaktioner, der er gennemført i henhold til tidligere lovbestemmelser, med et år. For de nævnte producenter vil de kortfristede låns maksimale løbetid være to år.

(37) For det andet gælder begge foranstaltninger (henstanden og den nye kreditlinje) udelukkende svineproducenter og er således ikke åbne for alle erhvervsdrivende i landbrugssektoren. Portugal gør generelt gældende, at som følge af krisen på markedet for svinekød betragtes svineproducenter som højrisikokunder, og at de derfor skal betale en højere rente på lån. Kommissionen medgiver, at markedskrisen i svinesektoren i slutningen af 1998 kan have bragt de portugisiske svineproducenter i en vanskelig økonomisk situation med en eventuel indvirkning på deres mulighed for at opnå lån. De kortfristede subsidierede lån har imidlertid til formål at afhjælpe strukturbetingede problemer med at opnå lån og ikke at råde bod på en midlertidig markedskrise. Portugal har ikke godtgjort, at svinesektoren permanent har større problemer med at få adgang til lån end andre erhvervsdrivende inden for landbruget, som kan begrunde en højere støtte til kortfristede lån.

(38) For det tredje begrænser støtteelementet i rentegodtgørelsen sig ikke til forskellen mellem den rentesats, der indrømmes en typisk landbrugsdrivende, og den rentesats, der betales af andre erhvervsgrene i medlemsstaten. I yderste fald kan der således være tale om en rentegodtgørelse på 100 %.

(39) Kommissionen fastholder, at de omhandlede foranstaltninger ikke falder ind under definitionen på investeringsstøtte, som alene omfatter erhvervelse, bygning eller forbedring af fast ejendom og erhvervelse af maskiner og udstyr.

(40) De portugisiske myndigheder anfører i deres bemærkninger, at der var tale om redningsforanstaltninger med sigte på at afhjælpe den vanskelige økonomiske situation for svineproducenterne og undgå omfattende konkurser i sektoren. Kommissionen skal derfor vurdere, i hvilket omfang kriterierne i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(14) er opfyldt. I overensstemmelse med punkt 101 i rammebestemmelserne vil Kommissionen undersøge, om en rednings- og omstruktureringsstøtte, der er ydet uden Kommissionens godkendelse, er i overensstemmelse med fællesmarkedet, på grundlag af de rammebestemmelser, der var gældende på tidspunktet for støttens ydelse. De gældende rammebestemmelser på tidspunktet for vedtagelsen af lovdekret nr. 4/99 af 4. januar 1999 var Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(15) fra 1997. Kommissionen skal følgelig bedømme støtteforanstaltningerne på grundlag af disse rammebestemmelser.

(41) Hvad angår definitionen af "kriseramte" virksomheder medgiver Kommissionen, at de portugisiske svineproducenter (i lighed med de øvrige europæiske svineproducenter) var ramt af en betydelig markedskrise i slutningen af 1998. De anmeldte foranstaltninger er imidlertid åbne for alle svineproducenter uden undtagelse, idet adgangen hertil ikke er betinget af en forudgående konstatering af en krisesituation baseret på objektive regnskaber og finansielle data.

(42) I henhold til punkt 2.1 i de relevante rammebestemmelser giver redningsstøtte mulighed for midlertidigt at holde liv i en virksomhed, der står over for en betydelig forværring af sin finansielle stilling med øjeblikkelige likviditetsproblemer eller teknisk insolvens, medens årsagerne til virksomhedens vanskeligheder analyseres, og der udarbejdes en effektiv plan til at få rettet op på situationen. Redningsstøtten giver med andre ord virksomheden en kort henstand, normalt højst seks måneder, indtil der er fundet en langsigtet løsning på dets finansielle problemer. Omstruktureringsstøtte er derimod led i en gennemførlig, sammenhængende og omfattende plan for genetablering af virksomhedens rentabilitet på længere sigt.

(43) For at kunne godkendes af Kommissionen skal redningsstøtte:

- bestå af tilførsel af likviditet i form af lånegarantier eller lån til normal markedsrente

- være begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at sikre virksomhedens fortsatte beståen (f.eks. dækning af lønudgifter og rutinemæssige leverancer)

- kun ydes i det tidsrum, der er nødvendigt for at få fastlagt de fornødne og gennemførlige saneringsforanstaltninger (normalt ikke over seks måneder)

- være begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og ikke have uacceptable virkninger for industrien og landbruget i andre medlemsstater

- principielt udgøre en engangsforanstaltning.

(44) I det foreliggende tilfælde mener Kommissionen ikke, at betingelserne i første og tredje led er opfyldt. Henstanden og de nye lån ydes således til lavere rente end markedsrenten; desuden overholder hverken henstanden eller den nye kortfristede kreditlinje, der har en løbetid på et år, den i bestemmelserne fastsatte grænse på seks måneder. Hertil kommer, at støtteforanstaltningerne ikke er betinget af, at der inden for en vis frist foretages en vurdering af fremtidsudsigterne for den enkelte svineproducent med hensyn til muligheden for at genoprette rentabiliteten. De omhandlede foranstaltninger kan derfor ikke betragtes som redningsstøtte i den betydning, der er anvendt i de relevante fællesskabsrammebestemmelser.

(45) Foranstaltningerne kan heller ikke betragtes som omstruktureringsstøtte. Adgangen til ordningen er ikke betinget af fastlæggelse og gennemførelse af en gennemførlig, sammenhængende og omfattende omstruktureringsplan med sigte på at genetablere en virksomheds rentabilitet på lang sigt. Det er derfor overflødigt at vurdere foranstaltningerne på baggrund af de særlige kriterier, der anvendes på støtte til omstrukturering.

(46) Da de portugisiske myndigheder ikke har anført noget andet retsgrundlag, hvorudfra støtteforanstaltningen kan undersøges og eventuelt godkendes, må den betragtes som driftsstøtte, dvs. en støtte, der skal befri svineproducenterne for de udgifter, de normalt selv skulle have afholdt i forbindelse med deres daglige aktiviteter. Driftsstøtte anses principielt for at være uforenelig med fællesmarkedet, da den ikke bidrager til udviklingen af erhvervslivet i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c). Under hensyn til den i betragtning 19 omtalte retspraksis må Kommissionen konkludere, at de pågældende foranstaltninger ikke kan omfattes af undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c).

Artikel 87, stk. 3, litra a)

(47) De portugisiske myndigheder har ikke udtrykkeligt påberåbt sig anvendeligheden af artikel 87, stk. 3, litra a). Portugal indførte rent faktisk de pågældende ordninger som sektorspecifikke støtteforanstaltninger. Derudover har det i landbrugssektoren, som omfatter produktion, forarbejdning og markedsføring af de i bilag I nævnte produkter, i mange år været Kommissionens politik at forbyde betaling af driftsstøtte i alle regioner, herunder de regioner, der falder ind under artikel 87, stk. 3, litra a). I sagens natur kan sådanne støtteforanstaltninger gribe ind i mekanismerne i de fælles markedsordninger, som har forrang i forhold til de i traktaten fastsatte konkurrenceregler i henhold til Fællesskabets retspraksis, bl.a. Domstolens dom i sag 177/78, Pigs and Bacon - Kommissionen mod McCarren(16); det fremgår således af Domstolens faste praksis, bl.a. dom af 12. juni 1990 i sag 35/88, KYDEP(17), at medlemsstaterne ikke kan gribe ind i en prisdannelsesmekanisme, som følger af en fælles markedsordning. Eftersom den fælles landbrugspolitik har forrang i forhold til de i traktaten fastsatte konkurrenceregler (traktatens artikel 36), kan nationale foranstaltninger, som hindrer en fælles markedsordning i at fungere tilfredsstillende, under ingen omstændigheder godkendes i henhold til en statsstøtteordning, der er baseret på en undtagelsesbestemmelse. Denne politik er bekræftet adskillige gange(18) og er for nylig blevet indføjet i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(19).

(48) På grundlag af ovenstående må det konkluderes, at de anmeldte foranstaltninger udgør statsstøtte efter artikel 87, stk. 1, som ikke kan omfattes af undtagelserne i samme artikel, stk. 2 og 3.

V

KONKLUSIONER

(49) Kommissionen mener, at de af Portugal iværksatte støtteforanstaltninger udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen beklager, at Portugal ulovligt har iværksat de ovennævnte støtteforanstaltninger i strid med artikel 88, stk. 3, i traktaten.

(50) Af ovennævnte årsager er de støtteforanstaltninger, som falder ind under artikel 87, stk. 1, ikke omfattet af nogen af de undtagelser, der er omhandlet i samme artikels stk. 2 og 3. Støtteforanstaltningerne er følgelig uforenelige med fællesmarkedet.

(51) Når en ikke-anmeldt støtte er iværksat, inden Kommissionen har vedtaget en endelig beslutning - som i det foreliggende tilfælde - er det på grund af de i artikel 88, stk. 3, fastsatte procedurereglers præceptive karakter, hvis direkte virkning Domstolen har bekræftet i sine domme af 19. juni 1973 (sag 77/72, Carmine Capolongo mod Azienda Agricola Maya)(20), 11. december 1973 (sag 120/73, Gebr. Lorenz GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland)(21) og 22. marts 1977 (sag 78/76, Steinicke und Weinlig mod Forbundsrepublikken Tyskland)(22), ikke muligt at legalisere den pågældende støtte med tilbagevirkende kraft (dom af 21. november 1991 i sag C 354/90, Fédération nationale du commerce extérieur des produfts alimentaires m.fl. mod Den Franske Republik)(23).

(52) I stk. 1 i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 88(24) er det fastsat, at i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren. Tilbagebetalingen er nødvendig for at genetablere den oprindelige situation og annullere de økonomiske fordele, som støttemodtagerne uretmæssigt har opnået fra tidspunktet for udbetalingen af støtten.

(53) I henhold til stk. 2 i samme artikel skal den støtte, der skal tilbagebetales, indeholde renter beregnet på grundlag af en passende sats, der fastsættes af Kommissionen. Renterne betales fra det tidspunkt, hvor den ulovlige støtte blev udbetalt til støttemodtagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt.

(54) Støtten tilbagekræves i overensstemmelse med portugisisk lovgivning. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af markedsrenten med den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte(25).

(55) Denne beslutning berører ikke eventuelle konklusioner, som Kommissionen måtte drage for så vidt angår finansiering af den fælles landbrugspolitik via Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte, som Portugal har ydet til svinesektoren via lovdekret nr. 4/99 af 4. januar 1999 i form af henstand med tilbagebetaling af kortfristede lån og en ny kortfristet kreditlinje, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

1. De portugisiske myndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede ulovligt er udbetalt til støttemodtagerne, senest to måneder efter datoen for meddelelsen af denne beslutning.

2. Støtten tilbagekræves i overensstemmelse med national lovgivning. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren/-erne, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.

Artikel 3

Portugal underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Den Portugisiske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 4. oktober 2000.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 1.

(2) EFT L 156 af 29.6.2000, s. 5.

(3) EFT C 220 af 31.7.1999, s. 19.

(4) Diário da República, serie I-A, nr. 2 af 4. januar 1999.

(5) Jf. fodnote 3.

(6) I øjeblikket 8 %.

(7) EFT C 44 af 16.2.1996, s. 2.

(8) EFT L 142 af 2.6.1997, s. 1.

(9) EFT C 29 af 2.2.1996, s. 4.

(10) EFT C 283 af 19.9.1997, s. 2.

(11) Sml. 1995 II, s. 1675.

(12) Kilde:

Eurostat 1997.

(13) Jf. fodnote 7.

(14) EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2.

(15) Jf. fodnote 10.

(16) Sml. 1979, s. 2161.

(17) Sm. 1990 I, s. 3125.

(18) 20. beretning om konkurrencepolitikken, 1990, nr. 337 og 374; 21. beretning om konkurrencepolitikken, 1991, nr. 316 og 317; 22. beretning om konkurrencepolitikken, 1992, nr. 503 og 504; 23. beretning om konkurrencepolitikken, 1993, nr. 547 og 548; 25. beretning om konkurrencepolitikken, 1995, nr. 238-240; 26. beretning om konkurrencepolitikken, 1996, nr. 251-255.

(19) EFT C 28 af 1.2.2000, s. 2.

(20) Sml. 1973, s. 611.

(21) Sml. 1973, s. 1471.

(22) Sml. 1977, s. 595.

(23) Sml. 1991 I, s. 5505.

(24) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(25) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9.