KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2318/95 af 27. september 1995 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand og om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af disse fittings med oprindelse i Den Slovakiske Republik og Taiwan

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1251/95 (2), særlig artikel 23,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 522/94 (4), særlig artikel 9 og 11,

efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) I februar 1994 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (5) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien, Den Slovakiske Republik, Taiwan og Thailand.

Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af Defence Committee of the EEC Steel Butt-Welding Fittings Industry, der optrådte på vegne af producenter, hvis samlede produktion af de pågældende rørfittings angiveligt udgjorde en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af disse fittings.

Klagen indeholdt beviser for, at de pågældende varer med oprindelse i ovennævnte lande indførtes til dumpingpriser, samt at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf. Disse beviser ansås for tilstrækkelige til at begrunde iværksættelsen af en procedure.

(2) Kommissionen underrettede officielt de producenter, eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og klagerne. Direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt.

(3) Alle de EF-producenter, der havde indgivet klage, de fleste af producenterne og eksportørerne i de pågældende lande og nogle af importørerne tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Parter, der anmodede herom, blev hørt.

(4) Der blev ikke indgivet bemærkninger fra eller på vegne af virksomheder i Fællesskabet, der køber eller forarbejder de pågældende varer.

(5) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe foreløbig afgørelse i sagen, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende:

a) Klagende fællesskabsproducenter

Tyskland:

- Wilhelm Geldbach GmbH & Co. KG Gelsenkirchen

Frankrig:

- Interfit SA, Maubeuge

Det Forenede Kongerige:

- BKL Fittings Ltd, Redditch

Italien:

- Virgilio Cena & Figli SpA, Brescia

- Technobend, Arena

- Tectubi Srl, Podenzano

b) Producenter/eksportører i de berørte lande

Kroatien:

- Zeljezara Sisak »Metaflex« (Femark), Zagreb

Den Slovakiske Republik:

- Zeleziarne Podbrezova AS, Podbrezova

Taiwan:

- C.M. Pipe Fittings Mfg. Ltd, Kaohsiung Hsien

- Rigid Industries Co. Ltd, Kaohsiung Hsien

Thailand:

- Awaji Sangyo (Thailand) Co. Ltd, Samutprakarn

- Thai Benkan Co. Ltd, Prapadaeng-Samutprakarn

- TTU Industrial Corp. Ltd, Bangkok

c) Importører i Fællesskabet

Det Forenede Kongerige:

- Burton Delingpole Flanges and Fittings Ltd, Warley

Italien:

- Continental Flanges & Fittings, Carpanca di Inverigo

- IRC SpA, Cortemaggiore

(6) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. juli til den 31. december 1993 (»undersøgelsesperioden«).

B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE

1. Varebeskrivelse

(7) Stålrørfittings anvendes til samling af rør og foreligger i forskellige grundformer, hvoraf de mest almindelige er rørknæ, T-rør, reduktionsmuffer og hætter. De fremstilles af kulstofstål, legeret stål og rustfrit stål og anvendes hovedsageligt i råvareindustrier, såsom kemisk industri, olieraffinering, energiproduktion, byggeri og skibsbygning.

(8) De varer der er omfattet af klagen, og for hvilke proceduren indledtes, er rørfittings af jern og stål, også rustfrit stål, henhørende under KN-kode ex 7307 23 10, ex 7307 23 90, ex 7307 29 30, ex 7307 29 90, 7307 93 11, 7307 93 19, ex 7307 99 30 og ex 7307 99 90.

(9) Det konstateredes imidlertid i løbet af undersøgelsen, at selv om alle de pågældende varer, som tariferes under ovennævnte KN-koder, har visse lighedspunkter, udviser fittings af rustfrit stål betydelige forskelle i henseende til grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, endelige anvendelsesformål og priser, og til de fleste formål kan de ikke erstattes af andre stålfittings. Som følge heraf bør fittings af rustfrit stål anses for at være en anden vare end andre stålfittings, og eftersom de mængder af fittings af rustfrit stål, der importeres fra de pågældende tredjelande, er forholdsvis små, blev fittings af rustfrit stål, som henhører under KN-kode ex 7307 23 10, ex 7307 23 90, ex 7307 29 30 og ex 7307 29 90, holdt uden for undersøgelsen.

De klagende fællesskabsproducenter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger vedrørende udelukkelsen af disse varer og gav enstemmigt deres samtykke hertil.

(10) På baggrund af ovenstående er de varer, der er omfattet af denne procedure, rørfittings (undtagen fittings af støbejern, flanger og fittings med gevind), af jern og stål (men ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, til stuksvejsning eller andre formål, henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, ex 7309 99 30 og ex 7307 99 90.

2. Samme vare

(11) De pågældende fittings foreligger i et stort antal typer, som er forskellige i henseende til særlige kendetegn, såsom form, størrelse og vægtykkelse. Det fremgår imidlertid af undersøgelsen, at de forskellige typer af fittings fremstilles efter samme fremstillingsproces og markedsføres gennem stort set samme distributionskanaler. Deres grundlæggende anvendelse og brug er identisk, og de kan i høj grad erstatte hinanden. Af disse grunde og med henblik på denne procedure ansås alle typer for at være én og samme vare.

(12) Kommissionen konstaterede endvidere, at de fittings, som eksportlandene solgte på deres hjemmemarkeder, og de fittings, som de eksporterede til Fællesskabet, omfattede det samme sortiment og de samme typer, samt at deres grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber og endelige anvendelsesformål var identiske med eller lå tæt op ad de forskellige typer af fittings, der fremstilledes og solgtes i Fællesskabet.

De pågældende varer ansås følgelig for at være samme varer som defineret i artikel 2, stk. 12, i forordning (EØF) nr. 2423/88 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).

C. DUMPING

1. Normal værdi

a) Den Kinesiske Folkerepublik

(13) Da Den Kinesiske Folkerepublik ikke er et land med markedsøkonomi, blev den normale værdi fastsat på grundlag af oplysninger indhentet i et tredjeland med markedsøkonomi. Med henblik herpå foreslog klageren, at den normale værdi fastsattes på grundlag af salgspriserne for samme vare på hjemmemarkedet i Thailand, dvs. et referenceland i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i grundforordningen.

(14) Hvad angår valget af et land med markedsøkonomi, ansås markedet i Thailand for at være et egnet og ikke urimeligt valg, idet de normale markedskræfter styrer prisdannelsen, og der er konkurrence mellem flere producenter om salget af den pågældende vare. Den Kinesiske Folkerepublik og Thailand anvender i vid udstrækning den samme produktionsteknologi og -proces ved fremstillingen af de pågældende varer. Sammenholdt med de mængder, der eksporteres fra Den Kinesiske Folkerepublik og Thailand til Fællesskabet, ansås endvidere de mængder, der fremstilles af de tre thailandske virksomheder, som er omfattet af undersøgelsen for tilstrækkeligt repræsentative til at sikre en korrekt beregning af den normale værdi. Endelig har ingen af de parter, der er berørt af denne procedure, gjort indsigelse mod valget af Thailand som referenceland.

(15) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, litra a), nr. i), i grundforordningen fastsættes den normale værdi for Den Kinesiske Folkerepublik derfor på grundlag af de vejede gennemsnitspriser ab fabrik for hver fittingtype, som de pågældende tre thailandske producenter solgte i normal handel på det thailandske marked i undersøgelsesperioden, eller under de omstændigheder, der er omhandlet i betragtning 24, på grundlag af den beregnede værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii) i grundforordningen.

b) Kroatien

(16) Den eneste producent af de pågældende varer i Kroatien medvirkede i undersøgelsen og indgav oplysninger ved besvarelse af det tilsendte spørgeskema. De meddelte oplysninger vedrørende hjemmemarkedssalget var imidlertid ufuldstændige og tillod ikke en tilfredsstillende fastsættelse af den normale værdi.

(17) Det ansås derfor for nødvendigt at anvende artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen og at fastsætte den normale værdi på grundlag af de foreliggende oplysninger. Da der ikke var indgivet pålidelige oplysninger om produktionsomkostningerne for hver fittingtype, ansås den kroatiske producents prislister for hjemmemarkedet for at være det rimeligste grundlag for fastsættelsen af den normale værdi. Den normale værdi fastsattes derfor for hver af de pågældende varer på grundlag af de detaljerede prislister for hjemmemarkedet, som udsendtes og anvendtes af den pågældende producent i undersøgelsesperioden. Det fremgik af de oplysninger, der blev fremlagt, at de pågældende varer solgtes på hjemmemarkedet i repræsentative mængder til uafhængige kunder. Det kontrolleredes, at hjemmemarkedssalget som helhed var fortjenstgivende, at det var faktureret i overensstemmelse med de officielle prislister, samt at der benyttedes identiske salgs- og betalingsbetingelser over for alle kunder.

c) Den Slovakiske Republik

(18) Kommissionen fastsatte den normale værdi for den eneste producent af de pågældende varer i Den Slovakiske Republik på grundlag af oplysninger indgivet af denne producent, som samarbejdede med Kommissionen.

(19) Med henblik på at fastsætte den normale værdi for den slovakiske producent undersøgte Kommissionen først salget af samme varer til uafhængige kunder til forbrug på hjemmemarkedet. Det konstateredes, at et sådant salg fandt sted i repræsentative mængder, men til priser, der ikke gav dækning for alle omkostninger, der med rimelighed kunne henføres hertil i undersøgelsesperioden. Da priserne for langt størstedelen af de individuelle transaktioner, der udgjorde det samlede salg, heller ikke gav dækning for produktionsomkostningerne, konkluderedes det, at salget ikke kunne anses for at have fundet sted i normal handel.

(20) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i grundforordningen beregnedes den normale værdi for hver af de pågældende varer, der eksporteredes til Fællesskabet, derfor på grundlag af alle omkostninger, både faste og variable, til materialer og fremstilling, samt et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger og en fortjenstmargen, der ansås for rimelig under de gældende markedsvilkår i det pågældende land.

d) Taiwan

(21) For to af de fire taiwanske producenter, der besvarede det tilsendte spørgeskema, fastslog Kommissionen, at yderligere undersøgelser var unødvendige. Den ene af dem fremstillede udelukkende fittings af rustfrit stål, som ikke var omfattet af undersøgelsen (jf. betragtning 9). For den anden taiwanske producent konstateredes det, at der ikke havde været tale om eksport af de pågældende varer til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Desuden havde sidstnævnte virksomhed ikke indgået nogen eksportkontrakter i denne periode eller tilkendegivet, at den havde til hensigt at eksportere til Fællesskabet.

(22) Med hensyn til den ene af de øvrige to taiwanske producenter, der samarbejdede med Kommissionen, konstateredes det, at alt salg på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden fandt sted med tab. Dette salg ansås følgelig ikke for at have fundet sted i normal handel. Den normale værdi fastsattes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i grundforordningen, dvs. på grundlag af en beregnet værdi, som fastsattes ved sammenlægning af produktionsomkostningerne og en fortjenstmargen, der ansås for rimelig under de gældende markedsvilkår i det pågældende land.

(23) Den anden taiwanske producent, som også havde besvaret spørgeskemaet, indgav ved to lejligheder betydelige ændringer til sine svar som følge af en lang række fejl og unøjagtigheder i de dokumenter, der tidligere var fremlagt. Den seneste reviderede udgave indeholdt et stort antal nye oplysninger, og Kommissionen modtog den kort tid før, det planlagte kontrolbesøg skulle finde sted. Kommissionen fastslog derfor, at der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen skulle ses bort fra de oplysninger vedrørende den normale værdi, der var indgivet af dette selskab, eftersom oplysningerne ikke var indgivet inden for en rimelig frist, og den besluttede derfor, at der skulle træffes afgørelse på grundlag af de foreliggende oplysninger. Det rimeligste grundlag for fastsættelsen af den normale værdi ansås for at være de oplysninger, der var indgivet af den anden taiwanske producent, som fuldt ud samarbejdede med Kommissionen (jf. betragtning 22).

e) Thailand

(24) Alle tre medvirkende thailandske producenter solgte på hjemmemarkedet til fortjenstgivende priser mere end 5 % af de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Dette salg ansås derfor for at være tilstrækkelig repræsentativt som grundlag for beregningen af den normale værdi.

I de tilfælde, hvor visse varetyper, der eksporteredes til Fællesskabet, enten solgtes med tab eller overhovedet ikke blev solgt på hjemmemarkedet, fastsattes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii) i grundforordningen på grundlag af den beregnede værdi. Denne beregnede værdi fastsattes på grundlag af hvert selskabs egne fremstillingsomkostninger for hver varetype, og hertil blev lagt det pågældende selskabs egne salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger på hjemmemarkedet samt en fortjenstmargen svarende til den fortjeneste, der normalt opnåedes i Thailand på salget af de pågældende varer.

(25) En af de thailandske producenter solgte hovedparten af leverancerne på hjemmemarkedet til uafhængige grossister via en forhandler, der var forretningsmæssigt forbundet med den pågældende producent. Den normale værdi fastsættes i dette tilfælde på grundlag af den forbundne forhandlers salg til de uafhængige kunder i grossistleddet.

(26) For de øvrige to thailandske producenters vedkommende konstateredes det, at alt deres salg på hjemmemarkedet gik direkte til uafhængige kunder.

(27) Den normale værdi for de tre thailandske producenter fastsattes således på grundlag af deres vejede gennemsnitspriser for hver fittingtype, der solgtes på hjemmemarkedet i normal handel eller på grundlag af den beregnede værdi, som anført i betragtning 24.

2. Eksportpris

(28) Eksportpriserne for alle producenter og eksportører i de fem berørte lande fastsattes på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for samme vare ved salg til eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

(29) En af de thailandske eksportører solgte en vis mængde af de pågældende varer til en forbundet part i Det Forenede Kongerige. I løbet af undersøgelsen konstateredes det imidlertid og bekræftedes ved efterprøvning, at priserne på disse eksportvarer, som omfattede små mængder og særlige typer af samme vare, svarede til de priser, hvortil varerne solgtes til uafhængige parter i Fællesskabet. Endvidere fremgik det af en sammenligning mellem salgskontrakter med forbundne og uafhængige selskaber, at der ikke var tale om nogen væsentlige forskelle i salgsvilkårene. Priserne for disse salgstransaktioner blev derfor med henblik på den foreløbige fastlæggelse af de faktiske forhold taget i betragtning ved dumpingberegningen.

(30) En af de kinesiske eksportører deltog i den betragtede periode finansielt i importvirksomheder i Frankrig og Tyskland. Af en undersøgelse af eksportpriserne fremgik det imidlertid, at disse priser lå på samme niveau som dem, hvortil de samme varer solgtes til uafhængige købere i Fællesskabet. Til trods for den kinesiske eksportørs finansielle interesse i disse selskaber, anvendtes priserne for de pågældende transaktioner derfor som grundlag for den foreløbige afgørelse.

(31) Alt eksportsalg i øvrigt fra de andre producenter og eksportører i de berørte lande gik til uafhængige importører i Fællesskabet og fandt således sted i normal handel.

3. Sammenligning

(32) Den normale værdi for hver varetype beregnet ab fabrik sammenlignedes med eksportprisen ab fabrik for den tilsvarende type på grundlag af et vejet gennemsnit for hele undersøgelsesperioden. I betragtning af det meget store antal forskellige typer og de talrige transaktioner for hver type, ansås det for hensigtsmæssigt at anvende en vejet gennemsnitlig eksportpris. For at sikre en rimelig sammenligning blev der om nødvendigt, og for så vidt der forelå dokumentation herfor, foretaget justeringer for forskelle, der påvirkede prisernes sammenlignelighed, som f.eks. importafgifter og indirekte skatter, transport-, forsikrings-, håndterings- og emballeringsomkostninger og dermed forbundne omkostninger samt betalingsbetingelser og løn til sælgere.

4. Dumpingmargen

(33) Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted for alle de berørte selskaber, som samarbejdede med Kommissionen, og at dumpingmargenerne var lig med forskellen mellem den fastlagte normale værdi og eksportprisen ved salg til Fællesskabet.

(34) Da der ikke blev fremlagt oplysninger, der kunne begrunde, at producenter og eksportører i Den Kinesiske Folkerepublik indrømmedes individuel behandling, fastsatte Kommissionen for alle de pågældende én enkelt dumpingmargen, der beregnedes som den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de to medvirkende kinesiske eksportører taget under et.

(35) Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for Den Kinesiske Folkerepublik og for selskaberne i de øvrige berørte lande beregnet i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, udgør:

>TABELPOSITION>

(36) For så vidt angår selskaber, der hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fandt Kommissionen, at dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen bør fastsættes på grundlag af de tilgængelige oplysninger.

De rimeligste tilgængelige faktiske oplysninger ansås i den forbindelse for at være dem, som Kommissionen havde fastlagt og efterprøvet som led i undersøgelsen. Eftersom Kommissionen ikke havde nogen grund til at antage, at dumpingmargenen for ikke-samarbejdsvillige selskaber skulle være lavere end den højeste margen, der er fastlagt, og for ikke at belønne manglende samarbejdsvilje, ansås det for rimeligt at anvende den højeste dumpingmargen, der var fastlagt for en eksportør i det pågældende land.

D. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET

(37) Eftersom ikke alle producenter, der er etableret i Fællesskabet, deltog i undersøgelsen og da det konstateredes, at én fællesskabsproducent fremstillede særlige rørfittings, som ikke er omfattet af proceduren, måtte Kommissionen undersøge, om klagerne tegner sig for en betydelig del af den samlede fællesskabsproduktion af samme vare. Den måtte også tage hensyn til, at en af de klagende fællesskabsproducenter i Det Forenede Kongerige importerede de angiveligt dumpede varer fra en eksportør i Thailand, som desuden var forretningsmæssigt forbundet med den pågældende.

(38) Hvad angår den klagende britiske producents import, fremgik det af undersøgelsen af de faktiske forhold, at næsten alle producenter i denne særlige erhvervsgren til en vis grad baserer deres virksomhed på indkøb af fittingtyper, der ligger uden for deres produktionsprogram. Fittingsproducenterne må således udbyde et fuldstændigt sortiment af varetyper for at tilfredsstille kundernes efterspørgsel og for at møde konkurrencen på markedet.

Det konstateredes således, at den pågældende producent i Det Forenede Kongerige, der deltog i klagen, i undersøgelsesperioden importerede den af undersøgelsen omfattede vare fra en forretningsmæssigt forbundet eksportør i Thailand, for hvilken der var konstateret dumping. Den pågældende import oversteg imidlertid ikke 2 % af den britiske producents samlede salg på EF-markedet. Desuden bestod de importerede mængder hovedsagelig af varetyper til supplering af den del af sortimentet, som denne producent ikke selv fremstillede, og de blev udelukkende importeret for at sikre den pågældendes markedsposition. Selv om der er tale om forretningsmæssigt forbundne parter, anses en så beskeden import imidlertid ikke for at kunne have afskærmet den britiske producent fra virkningerne af dumpingimporten eller for at have givet den pågældende nogen synderlig fordel, og der er derfor ikke nogen rimelig grund til at holde denne producent uden for definitionen af »erhvervsgren i Fællesskabet«.

(39) I løbet af undersøgelsen trak en af de italienske producenter sin deltagelse i klagen tilbage med den begrundelse, at de varer, den pågældende fremstillede, ikke eksporteredes af de berørte eksportlande.

(40) Med hensyn til fastlæggelsen af den andel af produktionen, som de producenter, der deltog i klagen, tegnede sig for, benyttede Kommissionen de fremlagte oplysninger sammen med yderligere data, som blev fremlagt under kontrolbesøget af de klagende producenter, som er langt de største producenter, der er etableret i Fællesskabet. Kommissionen gjorde også brug af pålidelige data hidrørende fra markedsundersøgelser.

På baggrund af ovenstående beregnedes de klagende producenters andel af den samlede fællesskabsproduktion i undersøgelsesperioden til 85 %, altså en betydelig del af den samlede fællesskabsproduktion.

E. SKADE

1. Kumulering af dumpingimportens følgevirkninger

(41) Med henblik på at fastlægge dumpingimportens følgevirkninger for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet tog Kommissionen hensyn til al dumpingimport fra de lande, der er omfattet af den foreliggende undersøgelse. For at fastslå, om en sådan kumulering var rimelig, undersøgtes det, om der var tale om betydelige mængder fra hvert eksportland og om konkurrence mellem de forskellige importerede varer fra disse lande.

(42) En af de pågældende eksportører i Thailand gjorde med hensyn til fastlæggelsen af den forvoldte skade gældende, at importen fra dette land ikke burde kumuleres med importen fra de øvrige eksportlande, der var omfattet af proceduren, da den andel af EF-markedet, som importen fra Thailand tegnede sig for, ikke bidrog til den væsentlige skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen. Det anførtes endvidere, at denne markedsandel var faldende.

Kommissionen undersøgte disse påstande. Det konstateredes, at den mængde af de pågældende varer, der importeredes i undersøgelsesperioden fra Thailand, svarede til 2,6 % af forbruget i Fællesskabet. Med en sådan procentdel kan Thailands markedsandel ikke anses for ubetydelig. Hvad angår udviklingen i denne markedsandel, har der været tale om en konstant stigning, nemlig fra 0,4 % i 1989 til 1,6 % i 1991 og 2,6 % i 1993 og i undersøgelsesperioden. Den pågældende thailandske eksportørs påstande må derfor afvises.

(43) Kommissionen fastslog, at markedsandelen for importen fra Den Slovakiske Republik og Taiwan faldt mellem 1992 og undersøgelsesperioden fra henholdsvis fra 3,2 % til 1,5 % og fra 3,4 % til 1,6 %. Derimod steg de øvrige tre landes markedsandel i samme periode, nemlig for Den Kinesiske Folkerepublik fra 6,8 % til 8,5 %, for Kroatien fra 1,6 % til 3,2 % og for Thailand fra 2,4 % til 2,6 %.

I betragtning af den lave og stærkt faldende import fra Den Slovakiske Republik og Taiwan i modsætning til de stigende markedsandele for de øvrige berørte lande, fandt Kommissionen, at importen fra de førstnævnte lande ikke var årsag til den væsentlige skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen. Denne import kumuleredes derfor ikke med importen fra de øvrige tre berørte lande og blev følgelig holdt uden for fastlæggelsen af den forvoldte skade.

(44) Hvad angår importen fra Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand, konstateredes det, at de pågældende varer, der importeredes fra hvert af disse lande, for hver enkelt type og dimension var identiske i alle henseender, de kunne erstatte hinanden, og de markedsførtes i Fællesskabet i sammenlignelige perioder og på grundlag af samme afsætningsstrategi. De importerede varer konkurrerede indbyrdes og med samme vare fremstillet af EF-erhvervsgrenen. De importerede mængder fra hvert af disse lande i undersøgelsesperioden var betydelige, og prisudviklingen gik i samme retning. Under disse omstændigheder og i overensstemmelse med fællesskabsinstitutionernes praksis anses der for at være tilstrækkeligt grundlag for at analysere importen med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand kumulativt (i det følgende forstås ved udtrykket »de berørte eksportlande« udelukkende Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand).

2. Forbrug i Fællesskabet; dumpingimporten: omfang, markedsandel og priser

a) Forbrug i Fællesskabet

(45) Oplysningerne om forbruget i Fællesskabet af de af proceduren omfattede varer er baseret på de samarbejdende EF-producenters samlede salg i Fællesskabet med tillæg af en anslået mængde for de ikke-samarbejdende producenters salg og den samlede import med oprindelse i tredjelande, indbefattet de berørte eksportlande. På dette grundlag holdt forbruget i Fællesskabet sig på et stort set uændret niveau mellem 1989 og 1993, idet der var tale om en ubetydelig stigning fra 53 132 tons i 1989 til 53 406 i 1993 og 27 189 tons i undersøgelsesperioden på seks måneder.

b) Dumpingimportens omfang

(46) Den kumulerede import fra de berørte eksportlande steg støt fra 1 304 tons i 1989 til 7 309 tons i 1993, og i undersøgelsesperioden nåede den op på 3 854 tons, hvilket på årsbasis svarer til en stigning på 491 % i forhold til 1989.

c) Markedsandel

(47) Mellem 1989 og undersøgelsesperioden steg de berørte eksportlandes samlede markedsandel i Fællesskabet fra 2,5 % til 14,3 %, og individuelt så udviklingen således ud:

>TABELPOSITION>

d) Priser

(48) Priserne på dumpingvarerne fra de berørte eksportlande var væsentligt lavere end EF-producenternes priser i undersøgelsesperioden. For at fastslå de foreliggende prisunderbud sammenlignede Kommissionen de berørte eksportørers priser med de salgspriser på fællesskabsmarkedet, der anvendtes af de klagende producenter, der er etableret i Tyskland, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige. Disse medlemsstater udgør hovedparten af EF-markedet for de pågældende varer og aftager mere end 85 % af den pågældende dumpingimport.

(49) Prissammenligningen blev foretaget på grundlag af salget til den første uafhængige kunde i samme handelsled, og i de tilfælde, hvor der forelå tilstrækkelig dokumentation, på grundlag af hver varetype for hovedparten af de importerede dimensioner og vægtykkelser, som blev taget i betragtning med henblik på den foreløbige fastlæggelse af dumping.

(50) For at sikre prisernes sammenlignelighed blev der foretaget justeringer i henseende til transportomkostninger fratrukket EF-producenternes salgspriser og i påkommende tilfælde told tillagt importpriserne. Endvidere justeredes importpriserne i det omfang, det ansås for påkrævet, med en importørmargen omfattende toldbehandling, håndtering, bankomkostninger og fortjeneste.

(51) På grundlag af sammenlignelige varetyper blev hver enkelt eksportørs vejede gennemsnitlige salgspriser sammenlignet med de klagende EF-producenters tilsvarende salgspriser sammenlignet med de klagende EF-producenters tilsvarende salgspriser på EF-markedet. Udtrykt i procent af EF-producenternes faktiske salgspriser ab fabrik udgjorde de beregnede underbud i undersøgelsesperioden mellem 24,5 og 40,7 % for Den Kinesiske Folkerepublik, mellem 21,3 og 37,8 % for Thailand og 21,9 % for Kroatien.

3. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktion i Fællesskabet

(52) EF-erhvervsgrenens produktion af de pågældende varer faldt fra 54 104 tons i 1989 til 45 402 tons i 1993 og til 22 432 tons i undersøgelsesperioden (seks måneder), svarende til en nedgang på 17,1 % på årsbasis sammenholdt med 1989. Produktionstilbagegangen var særlig markant i Tyskland, Frankrig og Italien, der tilsammen aftog ca. 78 % af dumpingimporten fra de berørte eksportlande i den betragtede periode.

b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(53) Eftersom produktionsanlæggene til fremstilling af rørfittings også er udformet med henblik på og anvendes til fremstilling af andre varetyper, som ikke er omfattet af proceduren, er det ikke muligt nøjagtigt at fastlægge produktionskapaciteten for de af undersøgelsen omfattede varer og udnyttelsesgraden herfor. Det konstateredes imidlertid, at mængden af de øvrige varetyper, der fremstilles på de samme anlæg, er faldet i samme takt som produktionen af de pågældende rørfittings. De kapacitetsudnyttelsesgrader, der er fastlagt som resultat af undersøgelsen, kan derfor betragtes som repræsentative.

(54) Siden 1985 har Fællesskabets rørfittingindustri undergået en omstrukturering, hvorved den samlede årskapacitet, der blev anslået til 120 000 tons, reduceredes til under 100 000 tons i 1993 gennem en effektivisering af produktionsanlæggene og flere lukninger af produktionsanlæg. Trods disse bestræbelser faldt EF-producenternes samlede kapacitetsudnyttelse stærkt mellem 1989 og undersøgelsesperioden, dog med undtagelse af én producent, som indtil 1990 i større omfang baserede sig på indkøb, men som besluttede derefter selv at fremstille et fuldstændigt sortiment af fittings. Udnyttelsesgraden for alle EF-producenter var imidlertid lavere end 55 % i undersøgelsesperioden, hvilket i de fleste tilfælde var utilstrækkeligt til at sikre en rimelig fordeling og inddækning af de faste omkostninger.

c) Salg og markedsandel

(55) EF-producenternes samlede salg af de pågældende varer på EF-markedet faldt fra 41 006 tons i 1989 til 34 937 tons i 1993 og udgjorde 17 889 tons i undersøgelsesperioden fra juli til december 1993. Sammenholdt med 1989 svarer salget i undersøgelsesperioden beregnet på årsbasis til en nedgang på 12,7 %. Medens det årlige forbrug i Fællesskabet stort set holdt sig uændret mellem 1989 og undersøgelsesperioden, faldt EF-producenternes markedsandel fra 77,2 % til 65,7 % i samme periode. Dette er ensbetydende med, at EF-erhvervsgrenens markedsandel er faldet i næsten samme omfang som de berørte eksportlandes andel er steget (fra 2,5 til 14,3 %).

d) Salgspriser

(56) Som følge af de berørte eksportlandes betydelige prisunderbud faldt de klagende producenters salgspriser på hjemmemarkedet og på andre EF-markeder betydeligt mellem 1989 og undersøgelsesperioden, især for de varetyper, der var i direkte konkurrence med den pågældende dumpingimport.

e) Rentabilitet

(57) Trods en betydelig nedbringelse af omkostningerne som resultat af fortsatte rationaliseringsbestræbelser forværredes hovedparten af EF-producenternes finansielle situation, navnlig efter en omfattende indtrængen af dumpingimport på EF-markedet i 1992. I undersøgelsesperioden registrerede alle de klagende EF-producenter finansielle tab eller nedsat fortjeneste.

f) Beskæftigelse

(58) Hvad angår beskæftigelsessituationen inden for hele rørfittingindustrien i Fællesskabet, konstaterede Kommissionen, at EF-producenternes samlede arbejdsstyrke som følge af omstruktureringsbestræbelserne og lukningen af tre fabrikker faldt med ca. 15 % mellem 1989 og undersøgelsesperioden. Den betydelige nedgang i ordretilgangen, som medførte utilstrækkelig kapacitetsudnyttelse, nødsagede i nogle tilfælde EF-producenterne til at indføre arbejdsfordeling og i et bestemt tilfælde til at træffe beslutning om en drastisk nedskæring af det samlede personale med en tredjedel.

4. Konklusion vedrørende skade

(59) Det fremgår af den foreløbige undersøgelse af de faktiske oplysninger om den forvoldte skade, at EF-erhvervsgrenen navnlig har måttet registrere nedgang i produktion og salg og en betydelig nedgang i markedsandel, den har været ude af stand til at forhøje sine priser for at opnå dækning for stigende produktionsomkostninger, og der har været en forringelse af de finansielle resultater.

(60) På baggrund af den betydning, der må tillægges disse negative økonomiske indikatorer, fastslår Kommissionen, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

F. ÅRSAGEN TIL SKADEN

(61) Kommissionen undersøgte, om den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af dumpingimporten, og om andre faktorer kan have forårsaget eller bidraget til den forvoldte skade.

1. Dumpingimportens virkninger

(62) På grundlag af undersøgelsen konstaterede Kommissionen, at udviklingen i eksporten fra de berørte eksportlande, disses tiltagende markedsandel og det nedadgående pristryk, som skyldtes denne import, faldt sammen med nedgangen i EF-erhvervsgrenens produktion, kapacitetsudnyttelse, salg, markedsandel, fortjeneste og beskæftigelse, hvilket navnlig i 1992 førte til en forringelse af denne erhvervsgrens konkurrenceevne og finansielle situation.

(63) Medens forbruget af de pågældende varer holdt sig på et stort set uændret niveau, øgedes markedsandelen for den pågældende import fra 2,5 % i 1989 til 14,3 % i undersøgelsesperioden, hvor EF-producenternes markedsandel samtidig faldt fra 77,2 til 65,7 %. Nedgangen i EF-erhvervsgrenens markedsandel afspejles således i fremgangen i eksportlandenes markedsandel.

(64) Hvad angår priserne på dumpingvarerne, konstateredes der betydelige underbud. I betragtning af, at markedet for rørfittings er ret prisfølsomt, var EF-erhvervsgrenen som følge af de betydelige underbudsmargener nødsaget til at sænke priserne i et forsøg på at sikre en rimelig kapacitetsudnyttelse og markedsandel. Dette prisfald medførte generelt, at rentabiliteten gik tabt, som det fremgår af de finansielle tab, der kendetegnede flertallet af EF-producenter.

2. Virkningerne af andre faktorer

(65) Det undersøgtes også, om andre faktorer end dumpingimporten fra de berørte lande kunne have forårsaget eller bidraget til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen. Kommissionen undersøgte navnlig udviklingen i og virkningerne af import af de pågældende varer fra tredjelande, der ikke er omfattet af den foreliggende procedure, udviklingen i det synlige forbrug i Fællesskabet og virkningen af import foranstaltet af en af de EF-producenter, der havde indgivet klagen.

(66) De importerede mængder fra andre tredjelande, herunder Taiwan og Den Slovakiske Republik, var som helhed ret stabile og udgjorde i 1989 10 822 tons og i undersøgelsesperioden 10 892 tons på årsbasis, svarende til en markedsandel på henholdsvis 20,3 og 20,0 %. Set i forhold til en vækst på 6 400 tons i den samlede import fra de eksportlande, der er omfattet af proceduren, og en stigning i disses markedsandel på 12 procentpoint i samme periode, må disse eksportlande ganske klart anses for at være de begunstigede i henseende til salg og markedsandel. Det konstateredes på grundlag af Eurostat-tallene, at priserne på de varer, der importeredes fra de fleste af de øvrige tredjelande, var betydeligt højere end priserne på dumpingvarerne, og der var intet, der tydede på, at denne import fra tredjelande, som ikke var omfattet af proceduren, var blevet dumpet.

(67) Med hensyn til udviklingen i efterspørgslen konstateredes det, at det synlige forbrug af de pågældende varer i Fællesskabet mellem 1989 og undersøgelsesperioden steg svagt, nemlig fra 53 132 tons til 54 378 tons på årsbasis.

(68) Hvad angår virkningerne af den import af de pågældende varer, som en af de klagende EF-producenter foretog, konstateredes det, at denne import i undersøgelsesperioden ikke oversteg 2 % af den pågældendes samlede salg i Fællesskabet, at hovedparten af importen bestod af varetyper, som denne producent ikke selv fremstillede, samt at de priser, hvortil de importerede varer videresolgtes af producenten, ikke grundlæggende var forskellige fra salgspriserne på dennes varer af egen produktion eller andre EF-producenters priser. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at den importerende producent ikke har medvirket til dumping, samt at den pågældende hverken var afskærmet fra virkningerne af dumpingimporten eller drog fordel heraf.

3. Konklusion

(69) På baggrund af disse betragtninger nåede Kommissionen med henblik på den foreløbige fastlæggelse af de faktiske forhold til den konklusion, at dumpingimporten af de pågældende varer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand har forårsaget væsentlig skade for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.

G. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Generelle betragtninger

(70) Ved fastlæggelsen af Fællesskabets interesser må der tages særligt hensyn til nødvendigheden af at eliminere handelsfordrejende virkninger, der skyldes illoyal handelspraksis, og at genskabe en situation med effektiv konkurrence på EF-markedet for de pågældende varer. Antidumpingforanstaltninger bør have til følge, at prisniveauet for eksporten stiger, således at eksportens relative konkurrencedygtighed påvirkes.

Dette følger således af nødvendigheden af at afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger, og undladelse af at træffe sådanne foranstaltninger kan endog være skadelig for konkurrencesituationen i Fællesskabet, hvis det skulle indebære, at EF-producenterne indstiller produktionen. Fjernelsen af de uretmæssige fordele, der er opnået som følge af dumping, skulle hindre en yderligere forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Under disse omstændigheder skulle indførelsen af foranstaltninger således ikke i nævneværdig grad få negative følger for konkurrencesituationen på EF-markedet. Kommissionen har på denne baggrund undersøgt antidumpingforanstaltningers virkninger for importen af stålfittings fra de berørte eksportlande set i forhold til EF-erhvervsgrenens og brugernes særlige interesser.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

(71) Det er som led i denne procedure fastslået, at i betragtning af EF-erhvervsgrenens betydelige og tiltagende finansielle tab, vil undladelse af at træffe antidumpingforanstaltninger over for den pågældende dumpingimport forværre denne erhvervsgrens allerede vanskelige situation og medføre, at EF-fittingindustriens fortsatte beståen vil være truet. Denne udvikling skal især ses på baggrund af de betydelige bestræbelser, som EF-producenterne har udfoldet med hensyn til modernisering og automatisering af deres produktionsanlæg, således at de er i stand til at konkurrere med enhver producent, der udøver virksomhed på loyale konkurrencevilkår. Hvis disse producenter fortrænges fra markedet, vil alle disse investeringer være tabt.

(72) Det konstateredes desuden, at for at kunne fremstille et fuldstændigt varesortiment til konkurrencedygtige priser er Fællesskabets stålfittingindustri afhængig af en rimelig udnyttelsesgrad af sit produktionsudstyr, hvilket grundlæggende opnås ved produktion af standardiserede fittings i handelskvalitet, som er i direkte konkurrence med de dumpingvarer, der importeres fra de berørte eksportlande, og som tegner sig for en betydelig del af denne industrigrens indtjening. Tilbagegang inden for denne produktion vil også påvirke produktionen af andre varekategorier af høj kvalitet gennem forøgelse af omkostningerne herfor og priserne for forbrugerne i Fællesskabet.

3. Brugernes interesser

(73) Som anført i betragtning 70 må brugerne af de rørfittings, der importeres fra de berørte eksportlande, betale regulære markedspriser, hvis der indføres told. De pågældende købere er selskaber, der er beskæftiget med byggeri, skibsbygning og opførelse af fabrikker inden for kemisk industri, olieraffinering og energiproduktion. Der blev ikke i løbet af undersøgelsen over for Kommissionen fremført bemærkninger vedrørende antidumpingforanstaltningers virkninger for sådanne købere eller brugere. Sådanne virkninger kan være meget forskellige fra sag til sag, afhængig af mængden af de fittings, der er nødvendige til det pågældende byggeri. Indførelsen af antidumpingforanstaltninger for stålfittings vil imidlertid have en begrænset indvirkning på disse brugerindustrier, da forøgelsen af de samlede omkostninger i forbindelse med det byggeri, hvortil disse fittings anvendes, er meget lille. Under alle omstændigheder fremgår det af undersøgelsen, at markedet kan bære højere priser på stålfittings, eftersom priserne på importerede fittings fra tredjelande, der ikke er omfattet af proceduren, ifølge det foreliggende var betydeligt højere end priserne på dumpingvarerne.

(74) Det skal til sidst benægtes, at formålet med den prisforhøjelse, der følger af antidumpingforanstaltningerne, er at gøre det muligt at fjerne en prisfordel, der er en følge af illoyal praksis, som er skadelig for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, hvis situation uundgåeligt vil blive forværret, hvis der ikke træffes foranstaltninger. Skulle en sådan forværring medføre, at EF-erhvervsgrenen må ophøre, vil konkurrencen på fittingmarkedet i Fællesskabet blive væsentligt begrænset, hvilket ikke vil være i købernes eller brugernes interesse.

(75) Efter en nøje gennemgang af alle ovennævnte aspekter er det derfor Kommissionens opfattelse, at det er i Fællesskabets interesse at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger med hensyn til importen af de pågældende varer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand for at hindre, at den pågældende dumpingimport forvolder yderligere skade i perioden indtil undersøgelsen er afsluttet.

I betragtning af det ovenfor anførte bør der indføres foranstaltninger i form af en midlertidig værditold.

H. TOLD

(76) Med henblik på at fastsætte størrelsen af den midlertidige told tog Kommissionen hensyn til de fastlagte dumpingmargener og til den told, der vil være nødvendig for at afhjælpe den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.

(77) Eftersom der hovedsagelig var forvoldt skade i form af prisfald, tab af markedsandele og ikke mindst finansielle tab, er det for at afhjælpe skaden nødvendigt, at de berørte eksportørers eksportpriser forhøjes til et sådant niveau, at EF-erhvervsgrenen kan hæve sine priser til et fortjenstgivende niveau uden tilbagegang i de solgte mængder.

Med henblik på at beregne den nødvendige prisforhøjelse fandt Kommissionen, at priserne på dumpingvarerne måtte sammenlignes med salgspriser, der afspejler EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger plus en rimelig fortjeneste.

(78) På dette grundlag sammenlignedes de vejede gennemsnitlige eksportpriser i undersøgelsesperioden for de varetyper, der benyttedes som grundlag for fastlæggelsen af dumpingmargenerne, beregnet frit Fællesskabets grænse, om nødvendigt justeret for at nå frem til prisen ab EF-producentens fabrik, med de pågældende EF-producenters vejede gennemsnitlige faktiske salgspriser, om nødvendigt forhøjet for at opnå dækning for produktionsomkostningerne plus en fortjenstmargen på 5 %. Med henblik på at træffe foreløbig afgørelse i sagen ansås denne fortjenstmargen for at være rimelig sammenholdt med den fortjeneste, der forventes, at blive opnået hvis der ikke var tale om dumpingimport.

Denne sammenligning resulterede i følgende skadestærskler:

>TABELPOSITION>

(79) Eftersom skadestærsklerne for den kroatiske producent, Zeljezara, og den thailandske producent, TTU, er lavere end de fastlagte respektive dumpingmargener, bør den midlertidige antidumpingtold ifølge artikel 13, stk. 3, i grundforordningen fastsættes på grundlag af dette lavere niveau.

I alle andre tilfælde bør den midlertidige told være lig med de fastlagte dumpingmargener.

(80) Af de grunde, der er anført i betragtning 34, er der fastsat én enkelt toldsats for de to samarbejdsvillige producenter/eksportører i Den Kinesiske Folkerepublik.

(81) Med henblik på at fastsætte størrelsen af den midlertidige told for eksportører i hvert af de berørte eksportlande, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fandt Kommissionen, at tolden i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen burde fastsættes på grundlag af de tilgængelige oplysninger. Det var Kommissionens opfattelse, at de mest pålidelige oplysninger var dem, der blev fastlagt som led i undersøgelsen, samt at der ikke var nogen grund til at antage, at en told, der var lavere end den højeste sats, som ansås for nødvendig, ville være tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der var forvoldt af denne import. For at hindre omgåelse af tolden og undlade at belønne manglende samarbejdsvilje må det derfor anses for rimeligt at anvende den højeste toldsats, der er fastsat for eksportører i samme land.

(82) På grundlag af ovenstående bør de midlertidige toldsatser fastsættes således:

>TABELPOSITION>

I. AFSLUTNING AF PROCEDUREN MED HENSYN TIL DEN SLOVAKISKE REPUBLIK OG TAIWAN

(83) Som anført i betragtning 43 ansås importen af de pågældende varer med oprindelse i Den Slovakiske Republik og Taiwan ikke for i væsentlig grad at have bidraget til den skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. Kommissionen er derfor af den opfattelse at det er unødvendigt at indføre beskyttelsesforanstaltninger, hvorfor antidumpingproceduren vedrørende disse to lande bør afsluttes.

(84) Der blev ikke gjort indsigelse mod denne konklusion i Det Rådgivende Udvalg.

(85) De direkte berørte parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at afslutte proceduren vedrørende Den Slovakiske Republik og Taiwan, og disse parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger hertil.

J. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(86) Af administrative grunde bør der fastsættes en frist, inden for hvilken de berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal endvidere bemærkes, at alle undersøgelsesresultater med henblik på denne forordning er foreløbige og eventuelt skal tages op til yderligere undersøgelse med henblik på indførelse af enhver endelig told, som Kommissionen måtte foreslå -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af rørfittings (undtagen fittings af støbejern, flanger og fittings med gevind), af jern og stål (men ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, til stuksvejsning eller andre formål, henhørende under KN-kode ex 7307 93 11 (Taric-kode: 7307 93 11*91), ex 7307 93 19 (Taric-kode: 7307 93 19*91), ex 7307 99 30 (Taric-kode: 7307 99 30*91) og ex 7307 99 90 (Taric-kode: 7307 99 90*91) og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Kroatien og Thailand.

2. Tolden fastsættes til nedenstående satser beregnet af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Antidumpingproceduren vedrørende importen af rørfittings henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, ex 7307 99 30 og ex 7307 99 90 og med oprindelse i Den Slovakiske Republik og Taiwan afsluttes.

Artikel 3

Parterne kan inden en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. september 1995.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 1.

(2) EFT nr. L 122 af 2. 6. 1995, s. 1.

(3) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(4) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10.

(5) EFT nr. C 35 af 3. 2. 1994, s. 4.