Særberetning til underbygning af revisionserklæringen om aktiviteterne i forbindelse med det almindelige budget for regnskabsåret 1994, med svarene fra Kommissionen, Parlamentet, Rådet, Domstolen, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget

INDHOLD Punkt

1. Forudsætningerne for afgivelsen af revisionserklæringen 1.1 - 1.44

Rettens mandat 1.3 - 1.4

Regnskaber og transaktioner omfattet af revisionserklæringen 1.5 - 1.8

Revisionserklæringens rækkevidde og begrænsninger 1.9 - 1.26

Rettens revisionsprincipper og -metode 1.27 - 1.44

2. Revisionens gennemførelse 2.1 - 2.22

Revisionens gennemførelse 2.1 - 2.10

De udførte revisionshandlinger 2.11 - 2.22

3. Revisionsresultater 3.1 - 3.151

Generel konklusion 3.1

Regnskabernes rigtighed 3.2 - 3.100

De underliggende transaktioners lovlighed/formelle rigtighed 3.101 - 3.151

4. Den lære, der kan uddrages af revisionserklæringen 4.1 - 4.17

Resultaterne af DAS-revisionen af de underliggende transaktioner vedrørende udgifter 4.1 - 4.4

Følger af kvaliteten af Fællesskabets økonomiforvaltningssystem 4.5 - 4.8

Behov for korrigerende foranstaltninger 4.9 - 4.17

BILAG: Side

Bilag 1: Evaluering af den finansielle betydning af de alvorlige formelle fejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af forpligtelserne 49

Bilag 2: Kort beskrivelse af de alvorlige formelle fejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af forpligtelserne 50

Bilag 3: Evaluering af den finansielle betydning af de alvorlige substansfejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af betalingerne 51

Bilag 4: Kort beskrivelse af de alvorlige substansfejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af betalingerne 52

Bilag 5: Evaluering af den finansielle betydning af de alvorlige formelle fejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af betalingerne 55

Bilag 6: Kort beskrivelse af de alvorlige formelle fejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af betalingerne 56

Bilag A: Skema I-VIII 57

KAPITEL 1 Forudsætningerne for afgivelsen af revisionserklæringen

1.0. INDHOLD Punkt

Indledning 1.1 - 1.2

Rettens mandat 1.3 - 1.4

Retsgrundlag 1.3

Rettens overordnede mål 1.4

Regnskaber og transaktioner omfattet af revisionserklæringen 1.5 - 1.8

Revisionserklæringens rækkevidde og begrænsninger 1.9 - 1.26

En global erklæring om samtlige regnskaber og underliggende transaktioner 1.9

DAS og de øvrige former for revision 1.10 - 1.16

DAS og forvaltningsrevision (FVR) 1.17 - 1.19

DAS og påvisning af forsætlige uregelmæssigheder 1.20 - 1.23

Revision af egne indtægter hidrørende fra BNI og moms 1.24 - 1.26

Rettens revisionsprincipper og -metode 1.27 - 1.44

Revisionen omfatter samtlige regnskaber og transaktioner vedrørende regnskabsåret 1.27

En forsøgsmetode 1.28

Systemevaluering 1.29 - 1.31

Direkte revision af de underliggende transaktioner 1.32 - 1.35

Statistisk stikprøvekontrol 1.36 - 1.37

Rettens kriterier 1.38

Definition og behandling af fejl 1.39 - 1.43

Rettens øvrige revisionsarbejde 1.44

INDLEDNING

1.1. Traktaten om Den Europæiske Union trådte i kraft den 1. november 1993, og Retten afgiver for første gang vedrørende regnskabsåret 1994 en revisionserklæring (herefter benævnt DAS ()) om regnskabernes rigtighed og om lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner. Retten har derfor fundet det nødvendigt med henblik på læsningen af revisionsresultaterne og de konklusioner, den uddrager heraf, i denne første indledende del af beretningen at give en ret detaljeret redegørelse for den strategi, den har anlagt, og den metode, den har anvendt ved udførelsen af de revisionshandlinger, der ligger til grund for revisionserklæringen.

1.2. Retten afgiver i øvrigt fortsat årsberetninger og særberetninger, der behandles af Rådet og Parlamentet som et led i dechargeproceduren. Årsberetningen for regnskabsåret 1994 er offentliggjort i EFT C 303 af 14.11.1995.

RETTENS MANDAT

Retsgrundlag

1.3. Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber (herefter benævnt Retten) har i overensstemmelse med traktaterne () revideret regnskaberne og de underliggende transaktioner for regnskabsåret 1994 vedrørende de aktiviteter, der vedrører Den Europæiske Unions almindelige budget, med henblik på at afgive en erklæring til Europa-Parlamentet og Rådet om disse regnskabers rigtighed og om disse underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed ().

Rettens overordnede mål

1.4. Retten har sat sig det mål på grundlag af revisionsarbejdet at afgive en erklæring om, hvorvidt:

- regnskaberne, dvs. det konsoliderede forvaltningsregnskab og den konsoliderede balance er globalt rigtige, dvs. at de giver et retvisende billede af aktiverne, af den finansielle stilling og af resultatet af transaktionerne vedrørende det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 1994, i overensstemmelse med traktaterne, finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil samt de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, for så vidt som disse finder anvendelse i den offentlige sektor,

- de underliggende transaktioner i det væsentlige er lovlige og formelt rigtige under hensyn til samtlige retsforskrifter, der er gældende på området.

REGNSKABER OG TRANSAKTIONER OMFATTET AF REVISIONSERKLÆRINGEN

1.5. De reviderede regnskaber er dem, der er indeholdt i bind IV (omfattende det konsoliderede forvaltningsregnskab, den konsoliderede balance og de forklarende noter) af de dokumenter, Kommissionen har forelagt for dechargemyndigheden og den 28. april 1995 for Revisionsretten ().

1.6. Erklæringen vedrører de konsoliderede regnskaber for samtlige de aktiviteter, der er omfattet af Den Europæiske Unions almindelige budget, dvs. samtlige indtægter og samtlige udgifter. Kommissionen skal i henhold til artikel 78, 80 og 81 i finansforordningen for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget () udarbejde bind IV af Fællesskabernes regnskaber, hvorom der afgives revisionserkæring (), samt bind II og III, som omfatter detaljerede oplysninger. Disse regnskaber offentliggøres ikke. Skema I-VIII (), der findes i bilag A, giver en oversigt over de væsentligste oplysninger vedrørende budgetgennemførelsen, der afspejles af disse regnskaber for regnskabsåret 1994.

1.7. Revisionserklæringen vedrører samtlige regnskaber og samtlige underliggende transaktioner indtil de afgiftspligtiges og endelige støttemodtageres niveau.

1.8. Retten skal for at afgive revisionserklæringen danne sig et billede af regnskabernes, indtægternes og udgifternes samt af de hermed forbundne konkrete transaktioners beskaffenhed. Retten har derfor for udgifternes vedkommende defineret de underliggende transaktioner på en sådan måde, at dens revision omfatter alle niveauer til og med den endelige modtager af fællesskabsmidlerne, og i givet fald også omfatter revision af de faktiske aspekter ved de finansierede transaktioner. Med hensyn til indtægterne forholder det sig anderledes, for så vidt som revisionen ikke kan gennemføres hos den afgiftspligtige. I henhold til erklæring nr. 2 til traktaten om ændring af visse finansielle bestemmelser af 22. juli 1975 omfatter revisionen af de traditionelle indtægter ikke de faktiske transaktioner men udelukkende bilagene vedrørende fastsættelsen af de beløb, der skyldes af den afgiftspligtige ().

REVISIONSERKLÆRINGENS RÆKKEVIDDE OG BEGRÆNSNINGER

En global erklæring om samtlige regnskaber og underliggende transaktioner

1.9. Revisionserklæringen er i overensstemmelse med traktaten en erklæring om regnskaberne som helhed. Det er ikke sigtet at give en specifik vurdering af eller nå frem til en kvantitativ konklusion om et hvilket som helst aktionsområde eller geografisk område under Fællesskabets virksomhed.

DAS og de øvrige former for revision

1.10. DAS'en vedrører 1994-regnskaberne, som de er i dag. De transaktioner, der henhører under de områder, Retten har revideret med henblik på revisionserklæringen, kan blive efterprøvet på et senere tidspunkt af andre instanser på grundlag af de i dag gældende regler, især som et led i regnskabsafslutningen for EUGFL, Garantisektionen.

1.11. De transaktioner, der ligger til grund for de reviderede regnskaber, kan efterprøves på et senere tidspunkt af Kommissionens forskellige tjenester og i nogle tilfælde af medlemsstaterne og i senere regnskabsår give anledning til en lang række korrektioner, som der til den tid vil blive taget hensyn til. De væsentligste korrektioner (i volumen) er dem, der i nogle tilfælde på et sent tidspunkt er resultatet af proceduren for afslutning af de udbetalende organers regnskaber vedrørende EUGFL, Garantisektionen. Det er dog ikke de eneste korrektioner; der kan foretages korrektioner på alle områder (egne indtægter, strukturfondene, forskning, m.v.). Omfanget af de fejl vedrørende de underliggende transaktioner, der i dag er påvist og ekstrapoleret som et led i DAS'en kan give et indtryk af omfanget af de korrektioner, der endnu skal foretages. Selv om der senere skal foretages disse korrektioner, kan det ikke sætte spørgsmålstegn ved selve værdien af Rettens evaluering som et led i DAS-arbejdet, for det er helt almindeligt, og ligefrem ønskeligt, at de berørte tjenester og myndigheder foretager sådanne korrektioner og regnskabsfører dem i de regnskabsår, hvori de foretages.

1.12. Andre revisorers tidligere revisionshandlinger har vist, at der forekommer tilfælde af uregelmæssigheder og usædvanlige forhold, som Retten ikke kan overtage som sådan og anvende som et led i den statistiske metode, der anvendes med henblik på DAS'en, men som den tager hensyn til i den endelige vurdering, især vurderingen af de traditionelle egne indtægter.

1.13. Nogle af disse øvrige revisionshandlinger fører til, at der identificeres transaktioner, hvis lovlighed og formelle rigtighed eller regnskabsføring er usikker på den ene eller den anden måde, men som ikke altid straks giver anledning til de berigtigelser, de indebærer (regnskabsmæssig berigtigelse, tilbagesøgning m.v.). Det drejer sig f.eks. om tilfælde af svig og uregelmæssigheder indberettet af myndighederne i medlemsstaterne (for yderligere oplysninger jf. tabellen i punkt 3.78), eller usædvanlige forhold konstateret af Kommissionens finansinspektør under dennes kontrolbesøg.

1.14. De transaktioner, der formodes at være uregelmæssige, er ikke altid hverken entydigt identificeret eller kvantificeret, og de vedrører ofte mere eller mindre præcist identificerede tidligere regnskabsår. De kan dog i den ene eller anden henseende påvirke lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende regnskaber og rigtigheden af regnskaberne for 1994. Retten mener, at de pågældende transaktioner først og fremmest identificeres via fællesskabssystemet. Den er dog i højere grad foruroliget over, at denne identificering følges så langsomt op (forholdene fremgår ikke tilstrækkeligt af regnskaberne, mangelfulde tilbagesøgningsprocedurer m.v.). Disse oplysninger om mulige tilfælde af uregelmæssigheder er dog også væsentlige indikatorer for omfanget af uregelmæssigheder, som de underliggende transaktioner er behæftet med.

1.15. Retten undersøger, i hvilket omfang de oplysninger, som er resultatet af andre revisorers arbejde, og som vedrører uregelmæssigheder, der kan påvises ved revisionshandlinger udført i overensstemmelse med almindeligt anerkendte revisionsprincipper (), som helhed stemmer overens med resultaterne af dens egen revision, som udelukkende omfatter regnskaberne og transaktionerne vedrørende regnskabsåret 1994. Revisionserklæringen bygger dog udelukkende på resultaterne af revision udført af Retten under dens kontrol og efter dens egne vurderingskriterier. Betingelserne for at kunne støtte sig til andre revisorers arbejde er nemlig endnu ikke opfyldt, og de oplysninger, der i dag er til rådighed om dette revisionsarbejde udført af andre, som ofte vedrører transaktioner vedrørende tidligere regnskabsår, er ikke tilstrækkelig præcise. Resultaterne af dette arbejde kan i øvrigt ikke kombineres med Rettens resultater, som, fordi de bygger på statistisk udvalgte transaktioner, allerede er repræsentative for samtlige regnskabsårets transaktioner, der er omfattet af Rettens revision, herunder transaktioner identificeret som fejlbehæftede ved anden revision eller kontrol end Rettens.

1.16. Ved en gennemgang af Kommissionens kontrolberetninger vedrørende socialfondsområdet, kan det således konstateres, hvorfor Retten har haft vanskeligheder med at tage hensyn til disse arbejder i uforandret stand. Det fremgår således ofte af disse beretninger, at der er konstateret tilfælde af ukorrekte eller ikke-støtteberettigede udgifter, men der er i reglen ikke tilstrækkeligt klart sat tal på de finansielle følger. I øvrigt anføres der tilfælde, som endnu ikke er blevet drøftet med medlemsstaterne, før det endeligt kan konkluderes, at det drejer sig om fejl. Gennemgangen af disse kontrolberetninger alene på det sociale område har foranlediget Retten til at anslå de finansielle følger til ca. 130 mio. ECU alene for mulige fejl, der ikke var afviklet ultimo 1994, og som i reglen er forbundet med udgifter afholdt i regnskabsår før 1994. Blev sådanne fejl identificeret og kvantificeret mere entydigt i disse beretninger, og blev det præcist anført, hvilke regnskabsår de pågældende udgifter var afholdt i, ville det være lettere for Retten at tage hensyn hertil med henblik på revisionserklæringen.

DAS og forvaltningsrevision (FVR)

1.17. Selve revisionserklæringen omfatter ikke en vurdering af, om principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning er overholdt, et arbejde, som Retten fortsat udfører som et led i sit øvrige revisionsarbejde, især med henblik på årsberetningen og særberetningerne.

1.18. Revisionen af de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed indebærer, at revisor skal forvisse sig om, at de er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne, især finansforordningen. Ifølge finansforordningen, især i artikel 2, artikel 28, stk. 2, litra f), artikel 38, stk. 1, litra d), og artikel 47, stk. 1, litra b), skal transaktionerne gennemføres i overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning, herunder navnlig for sparsommelighed og omkostningseffektivitet. Man kunne derfor i strengeste forstand uddrage heraf, at overholdelsen af reglerne for forsvarlig økonomisk forvaltning falder ind under aspekterne lovlighed og formel rigtighed, og at Retten derfor burde lade dette element indgå i det revisionsarbejde, der ligger til grund for revisionserklæringen.

1.19. Fordi der ikke er fastsat objektive evalueringskriterier, og det gælder især grundforordningen, og fordi der er så mange komplekse elementer at vurdere, har Retten besluttet, at målene for revisionen af de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed med henblik på revisionserklæringen ikke omfatter en generel vurdering af den økonomiske forvaltning. Dette aspekt revideres fortsat som et led i Rettens øvrige revisionsarbejde.

DAS og påvisning af forsætlige uregelmæssigheder

1.20. Nogle forsætlige uregelmæssigheder til skade for Fællesskabets finansielle midler kan på grund af deres art ikke påvises som et led i de revisionsprocedurer, der gennemføres i overensstemmelse med almindeligt anerkendte revisionsprincipper. Retten kan derfor ikke give en erklæring om, at der ikke forekommer sådanne tilfælde.

1.21. Rettens revision med henblik på afgivelsen af DAS'en kan imidlertid føre til - og har i nogle tilfælde ført til - at revisor kommer på sporet af forsætlige uregelmæssigheder, når de:

- optræder blandt de transaktioner, der er udvalgt i Rettens stikprøve, og

- er af en sådan art, at de kan konstateres ved de revisionsprocedurer, der gennemføres i overensstemmelse med almindeligt anerkendte revisionsnormer.

1.22. Forsætlige uregelmæssigheder påvist på denne måde behandles som et led i den finansielle revision som »fejl«, der anfægter lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner, og som derfor har indflydelse på selve indholdet af revisionserklæringen. Retten fortsætter i alle tilfælde uden for DAS-arbejdets rammer at behandle disse tilfælde ad rette vej.

1.23. Det er også i denne forbindelse, at Retten opfølger andre tilfælde af forsætlige uregelmæssigheder, som f.eks. dem, den har identificeret inden for området turisme, og som i dag er genstand for retlig efterforskning. Retten har til hensigt til sin tid at behandle disse tilfælde i en senere beretning.

Revision af egne indtægter hidrørende fra BNI og moms

1.24. Som følge af, at det er makroøkonomiske statistiske data, der ligger til grund for beregningen af de egne indtægter hidrørende fra BNI og moms, som udgør ca. 80 % af Fællesskabets indtægter, har Retten begrænset undersøgelsen til en vurdering af, om procedurerne for opstilling af disse data er af en sådan kvalitet, at det kan garanteres, at de er troværdige.

1.25. Som allerede anført i årsberetningen for regnskabsåret 1992 () er det makroøkonomiske aggregat for BNI og momsberegningsgrundlaget ikke resultatet af traditionel regnskabsføring men af et statistisk nationalregnskabssystem, hvor der anvendes makroøkonomiske data. Revisionen på dette område har især været kvalitativ, dvs. at den har taget sigte på at evaluere kvaliteten af de systemer og procedurer, der er iværksat med henblik på at fastsætte indtægterne af denne art.

1.26. Revisionen tog særlig sigte på en evaluering af, hvordan de procedurer, der fører til beregningen af BNI-tallene og beregningsgrundlaget for moms fungerede, og undersøgelsen blev foretaget i Kommissionen og hos medlemsstaternes kompetente centrale myndigheder. Revisionen omfattede ikke en undersøgelse af, om de makroøkonomiske tal, der lå til grund for beregningen af de egne indtægter hidrørende fra BNI og moms, var korrekte, og Rettens erklæring vedrører derfor ikke dette aspekt.

RETTENS REVISIONSPRINCIPPER OG -METODE

Revisionen omfatter samtlige regnskaber og transaktioner vedrørende regnskabsåret

1.27. Retten har vedtaget en revisionsmetode, der er i overensstemmelse med de almindeligt anerkendte principper for revision af offentlige regnskaber (), og som omfatter udførelse af tests for at sikre, at resultaterne af revisionen er statistisk set globalt repræsentative og bygger på et solidt faktisk grundlag.

En forsøgsmetode

1.28. Fordi Retten ikke kan støtte sig til en lignende erfaring fra en sådan forpligtelse til at afgive en global erklæring, der samtidig dækker regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, har den vedtaget en forsøgsmetode, der går ud på at anvende revisionsmetoder, der er tilpasset til dens revisionsarbejde, med følgende sigte:

- dels at gennemføre et forsøg og en evaluering af disse revisionsmetoder for umiddelbart at uddrage en lære heraf, og at foretage de forbedringer, som vil vise sig nødvendige i forbindelse med revisionen af kommende regnskabsår,

- dels at sørge for, at Retten råder over holdbare resultater af den finansielle revision til underbygning af revisionserklæringen for regnskabsåret 1994.

Systemevaluering

1.29. Retten besluttede lige fra oprettelsen at anvende en revisionsmetode, der bygger på analyse af de interne kontrolsystemer. Systemanalyse tager bl.a. sigte på ved en begrænsning af omfanget af substanstests af transaktionerne at gøre det muligt at anvende revisionsressourcerne på en mere effektiv og sparsommelig måde. Med hensyn til den revision, der ligger til grund for revisionserklæringen, som dækker hele budgettet, er det ikke muligt, især inden for komplekse områder, hvor forvaltningen er delt med medlemsstaterne, hvert år at foretage indgående evalueringer af de utroligt mange systemer og delsystemer, der er et led i forvaltningen af og kontrollen med fællesskabstransaktionerne. Rettens hidtidige systemvurderinger har i øvrigt i reglen ført til, at den har konstateret, at de mange systemer er af meget forskellig kvalitet. Rettens bedømmelse af hele den reviderede population har derfor kun i begrænset omfang kunnet foretages ud fra den overbevisning, at disse systemer er af forsvarlig kvalitet.

1.30. Den metode, der blev anset for den mest ressourcebesparende i forbindelse med DAS'en, går derfor ud på at foretage en analyse af et sådant mindsteomfang, der er nødvendigt for at forstå de systemer, der er berørt af de udvalgte stikprøver (og som i hvert fald dækker de væsentligste aktionsområder, der skal revideres), og ikke forsøge at begrænse omfanget af testene, selv om systemerne er fundet tilfredsstillende.

1.31. Der foretages selvfølgelig fortsat indgående analyser og vurderinger af systemernes kvalitet som et led i specifik finansiel revision, der gennemføres cyklisk på udvalgte områder. Når disse analyser og vurderinger, kombineret med resultaterne af det revisionsarbejde, der er gennemført som grundlag for revisionserklæringen, fører til, at revisor konkluderer, at han kan komme frem til en del af den ønskede begrundede overbevisning om regnskaberne og de underliggende transaktioner som helhed på grundlag af kontrolsystemer, der anses for at være troværdige, kan han senere begrænse omfanget af de stikprøver, der skal undersøges, for de pågældende områders vedkommende.

Direkte revision af de underliggende transaktioner

1.32. DAS-revisionen omfatter bl.a. et program for direkte revision af de underliggende transaktioner, der tager sigte på på samtlige niveauer af forvaltningen af fællesskabsmidlerne, dvs. fra Kommissionens centrale regnskaber til de endelige støttemodtagere og afgiftspligtige, at forvisse sig om, at disse transaktioner stemmer overens med de faktiske forhold og er lovlige og formelt rigtige, samt at de tilsvarende regnskabsmæssige transaktioner er registreret korrekt i regnskaberne.

1.33. Retten har efter en statistisk stikprøvemetode, som beskrives nedenfor, udvalgt regnskabsmæssige transaktioner i fællesskabsinstitutionernes centrale regnskaber, hovedsagelig i Kommissionens centrale edb-regnskabssystem SINCOM. Transaktionerne vedrørende udgifter under EUGFL, Garantisektionen, er blevet udvalgt på grundlag af medlemsstaternes månedlige udgiftsanmeldelser, som ligger til grund for de tal, der er regnskabsført i Fællesskabets regnskaber.

1.34. Forbindelsen mellem de tal, der er registreret i disse regnskaber, og de underliggende transaktioner er ikke ofte direkte. I de fleste tilfælde svarer de regnskabsførte tal således til et aggregat af data, der er regnskabsført på lavere forvaltningsniveauer, og som således vedrører en enhed af underliggende transaktioner, der er opsplittet i mange små bestanddele. Revisionen er derfor foregået med udgangspunkt i det centrale forvaltningsniveau efter en metode, hvorved den enkeltstående regnskabsmæssige transaktion kan følges indtil det grundlæggende forvaltningsniveau. Det samme gælder derfor også den tilsvarende underliggende transaktion, der er udvalgt i Kommissionens centrale regnskaber, og som kan følges indtil den endelige støttemodtager eller afgiftspligtige.

1.35. Når programmerne medfinansieres af Fællesskabet og medlemsstaterne - især på strukturfondsområdet, hvor de fleste betalinger er forskud/acontobeløb - er der ofte ingen direkte forbindelse mellem en betaling på kommissionsplan og udbetalingerne til de endelige støttemodtagere, så længe det pågældende program ikke er afsluttet. Retten har derfor for at kunne udtale sig om lovligheden/den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner efterprøvet en tilfældigt udvalgt stikprøve af de udgifter, medlemsstaterne har anmeldt til underbygning af deres anmodninger om udbetaling af forskud.

Statistisk stikprøvekontrol

1.36. Den metode for statistisk stikprøvekontrol, der anvendes med henblik på at uddrage revisionskonklusioner om samtlige regnskaber og underliggende transaktioner, der henhører under DAS'en, er den såkaldte MUS (Monetary Unit Sampling). Det er på det finansielle område en form for stikprøvekontrol, hvor det antages, at rimeligheden er proportional med transaktionernes størrelse.

1.37. For udgifternes vedkommende er der udvalgt en særskilt stikprøve dels af udgifter, for hvilke der er indgået forpligtelse - herunder endnu ikke afviklede forpligtelser fra tidligere regnskabsår - dels af betalinger. Med hensyn til indtægterne er der foretaget en sådan stikprøve af indtægter fra traditionelle egne indtægter. Som forklaret i punkt 1.24-1.26 er der foretaget revision omfattende vurdering af procedurer og analytiske tests af de egne indtægter fra moms og BNI på grund af deres særlige art.

Rettens kriterier

1.38. Retten har som mindstemål i første omfang fastsat det mål - med en sikkerhedsgrænse på 95 % og såfremt resultaterne af revisionen berettiger det - at opnå sikkerhed for, at eventuelle fejl, der anfægter regnskabernes rigtighed eller de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, globalt udgør maksimalt 1 % af den samlede referenceværdi, i dette tilfælde det oprindelige almindelige budget (dvs. ca. 70 000 mio. ECU). Væsentlighedsgrænsen er således på 700 mio. ECU.

Definition og behandling af fejl

1.39. Ved fejl forstås enhver fejlpostering og enhver transaktion, som ikke er gennemført i overensstemmelse med gældende love og forordninger. På EU-området er det vanskeligt at trække en præcis grænse mellem begreberne lovlighed og formel rigtighed, og følgerne af, at de ikke overholdes, er som et led i DAS'en identiske. Retten har derfor besluttet ikke at skelne mellem disse to begreber og at tilrettelægge arbejdet således, at revisor sikrer sig, at transaktionerne er både »lovlige og formelt rigtige«. Begreberne lovlighed/formel rigtighed vedrører således overholdelsen af samtlige fællesskabsbestemmelser og øvrige gældende bestemmelser, især en række nationale bestemmelser i medlemsstaterne, der er gennemført med henblik på at sikre overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne.

1.40. Ved behandlingen af revisionsresultaterne er der foretaget en inddeling af fejlene efter, om de påvirker transaktionernes lovlighed/formelle rigtighed eller regnskabernes rigtighed eller begge samtidig. Der er i øvrigt skelnet mellem fejl, som vedrører selve substansen og direkte indvirker enten på regnskabernes rigtighed eller på værdien af de underliggende transaktioner, og såkaldte formelle fejl, der ikke har en direkte og målelig effekt, der skader fællesskabsbudgettet. Inden for begge kategorier er fejlene inddelt i alvorlige eller mindre alvorlige fejl efter gennemgang af de pågældende principper og konstaterede forhold. Kun fejl, der anses for alvorlige, har givet anledning til forbehold i revisionserklæringen. Retten har underrettet () de pågældende forvaltningsenheder, især i Kommissionen og i medlemsstaterne om fejl, der anses for mindre alvorlige, med henblik på egnede foranstaltninger. Endelig skelnes der mellem fejl, der kan henføres til et centralt forvaltningsplan i Kommissionen, og dem, der kan henføres til tredjemand, især i medlemsstaterne.

1.41. På grundlag af resultaterne af behandlingen af resultaterne af stikprøverne, er der for samtlige regnskaber og fællesskabstransaktioner vedrørende regnskabsåret 1994 uddraget generelle konklusioner samt konklusioner for hver enkelt type og oprindelse og efter, hvor alvorlige fejlene er (fejlniveau). I overensstemmelse med den valgte metode for statistisk ekstrapolation er der foretaget en evaluering af den mest sandsynlige fejl, der påvirker regnskaberne og transaktionerne i regnskabsåret, og der er taget hensyn til det maksimale og minimale fejlbeløb afhængigt af den valgte sikkerhedsgrænse.

1.42. Parallelt med disse ekstrapolerede resultater er der også taget hensyn til beløbet for kendte fejl, der har påvirket regnskabsåret 1994. Det drejer sig om fejl, der er konstateret såvel i forbindelse med de transaktioner, der indgår i stikprøverne, som i forbindelse med de transaktioner, der er undersøgt uden for disse stikprøver, samt fejl konstateret under Rettens øvrige revisionsarbejde, som ikke er specielt forbundet med revisionserklæringen. Fejl påvist af andre kontrol- eller revisionsenheder er af de årsager, der er anført i punkt 1.12-1.16 og 2.1-2.3 ikke medtaget i de kvantitative revisionsresultater, der er forelagt i nærværende beretning.

1.43. Retten har således til hensigt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets anmodning i beslutningen med bemærkninger til afgørelsen om decharge for gennemførelsen af det almindelige budget for 1993 () at forelægge resultaterne af sit arbejde på en sådan måde, at den giver et fuldstændigt, objektivt og kvantificeret billede af budgetgennemførelsen.

Rettens øvrige revisionsarbejde

1.44. Retten har også foretaget supplerende undersøgelser af de væsentligste horisontale aspekter ved budgetgennemførelsen (balance, edb-regnskab og forvaltningsregnskab).

KAPITEL 2 Revisionens gennemførelse

2.0. INDHOLD Punkt

Problemer i forbindelse med revisionen 2.1 - 2.10

Anvendelse af andre revisorers arbejde 2.1 - 2.3

Problemer vedrørende tidsplanen 2.4 - 2.6

Ingen lettilgængelige oplysninger om de underliggende transaktioner 2.7 - 2.10

Udførte revisionshandlinger 2.11 - 2.22

Revision af indtægter 2.11 - 2.12

Udgifter - de reviderede stikprøver af transaktioner 2.13 - 2.17

De øvrige revisionshandlinger 2.18 - 2.22

Revision af det almindelige regnskab og den konsoliderede balance pr. 31. december 1994 2.18 - 2.19

Global overensstemmelsesrevision 2.20

Efterprøvelse af edb-regnskabssystemet SINCOM 2.21 - 2.22

PROBLEMER I FORBINDELSE MED REVISIONEN

Anvendelse af andre revisorers arbejde

2.1. Retten har i forbindelse med revisionen med henblik på revisionserklæringen for regnskabsåret 1994 kun i enkelte tilfælde kunnet støtte sig til arbejde udført af andre revisorer i EF-institutionerne eller i medlemsstaterne.

2.2. Retten råder således generelt ikke altid over tilstrækkelige oplysninger om sådant arbejde, dvs. om de områder, det dækker, eller om resultaterne og følgerne heraf. I de sjældne tilfælde, hvor der skulle foreligge tilstrækkelige oplysninger herom, vil samtlige betingelser med hensyn til anvendte revisionsmetoder og -procedurer i reglen ikke være opfyldt, således at Retten uden videre kan overtage resultaterne og udnytte dem statistisk med henblik på afgivelse af revisionserklæringen (jf. især punkt 1.12-1.16).

2.3. Med hensyn til de nationale revisionsorganers arbejde skal det anføres, at de valgte strategier for revision af fællesskabsudgifter varierer væsentligt fra land til land med hensyn til både mål, metoder, omfang, dybde og periodicitet. Rettens revisionserklæring skal omfatte samtlige transaktioner, der henhører under fællesskabsbudgettet, på en ensartet måde, og den har derfor ikke kunnet støtte sig til de nationale revisionsorganers arbejde med henblik på afgivelsen af revisionserklæringen for 1994. Når det viser sig, at de nationale revisionsorganers revisionsarbejde udføres i overensstemmelse med Rettens mål og metode, vil den i så vidt omfang som muligt støtte sig til dette arbejde, såfremt den i tilstrækkeligt omfang kan få adgang til den underliggende dokumentation.

Problemer vedrørende tidsplanen

2.4. Tidsplanen for DAS-revisionen er meget stram. Der skal tages hensyn til, at en stor del af forpligtelserne og betalingerne vedrørende det reviderede regnskabsår er koncentreret på den sidste del af regnskabsåret, der skal tages hensyn til datoen for opstillingen af regnskaberne og datoen for oversendelse til Kommissionen af udkastet til beretning til underbygning af revisionserklæringen.

2.5. DAS-revisionen omfatter især efterprøvelse af en repræsentativ stikprøve af de underliggende transaktioner, som først kan identificeres endeligt, når de sidste forpligtelser er indgået og de sidste udbetalinger er effektueret i henhold til de supplerende perioder, der er fastsat i finansforordningen (i princippet den 15. januar i år n+1, men også for visse transaktioners vedkommende den 31. januar eller ligefrem udgangen af februar). Selv om revisionsarbejdet kunne påbegyndes på grundlag af foreløbige forvaltningsregnskaber og balancer, som Kommissionen meget formålstjenligt fremsendte til Retten på forhånd, vedrører revisionserklæringen regnskaber, som skal være Retten i hænde i endelig udgave senest den 1. maj i år n+1.

2.6. For at revisionserklæringen kan afgives samtidig med årsberetningen, dvs. senest den 15. november i år n+1, efter gennemførelse af den kontradiktoriske procedure, hvor de reviderede enheder, der er omfattet af dechargeafgørelsen (Kommissionen og de øvrige berørte institutioner), får lejlighed til at udtale sig om revisionsresultaterne, har det været nødvendigt at koncentrere DAS-revisionsarbejdet på de første måneder af år n+1.

Ingen lettilgængelige oplysninger om de underliggende transaktioner

2.7. Det lader sig i reglen enten sjældent gøre, eller det er meget vanskeligt få adgang til udtømmende oplysninger om de underliggende transaktioner hos støttemodtagerne (eller de afgiftspligtige), og når sådanne oplysninger foreligger, er det i en form, der varierer meget fra område til område og fra medlemsstat til medlemsstat. Efter Rettens opfattelse begrænser dette i væsentlig grad effektiviteten og produktiviteten af forvaltningen af og kontrollen med fællesskabstransaktionerne i såvel Kommissionen som de nationale organer. Det samme forhold gør sig gældende for Rettens revision.

2.8. Omkring to tredjedele af udgifterne over Fællesskabernes almindelige budget vedrører foranstaltninger (især under EUGFL og strukturfondene), hvis forvaltning er delt mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Omkring en fjerdedel af Fællesskabernes egne indtægter består af told og landbrugsafgifter, de såkaldte traditionelle egne indtægter, som opkræves af medlemsstaterne. De transaktioner, der ligger til grund for Fællesskabets regnskaber på disse områder, er meget spredt i hele Fællesskabet og forvaltes af alle mulige former for organer på nationalt, regionalt eller lokalt plan i medlemsstaterne.

2.9. Oplysningerne om disse transaktioner behandles derefter som et led i et stort antal ofte komplekse, forskelligartede systemer, som ikke altid er edb-systemer. Selv på områderne EUGFL, Garantisektionen, og told, hvor transaktionerne pr. definition fuldstændig henhører under Det Europæiske Fællesskab, registreres oplysningerne i systemer, som er udviklet til nationale behov, og som i nogle tilfælde ikke sikrer en klar forbindelse med de anmeldelser, der indsendes til Kommissionen som dokumentation for fællesskabsfinansiering. På strukturfondsområdet, hvor foranstaltninger samfinansieres af offentligretlige organer i medlemsstaterne, konstaterer man ofte, at der ikke findes konsekvent opstillede udtømmende oplysninger, eller at det, når sådanne oplysninger findes, er meget vanskeligt at få dem udleveret. Det er derfor særdeles vanskeligt at gennemføre en effektiv og produktiv administrativ og regnskabsmæssig forvaltning og anvende effektive og produktive kontrol- og revisionsmetoder som dem, der bygger på risikoanalyse.

2.10. Efter Rettens mening burde det være muligt at træffe foranstaltninger med henblik på at rationalisere de data, der i medlemsstaterne registreres om fællesskabstransaktioner, og at samle dem i edb-systemer, der er let adgang til, og som opfylder de nationale myndigheders, Kommissionens og Rettens behov. Det forhold, at man går i retning af øget decentralisering, og at forvaltningen af Fællesskabets transaktioner er delt med medlemsstaterne, er i dag, midt i »edb-alderen«, ingen hindring for, at der kan stilles relativt detaljerede udtømmende oplysninger til rådighed for de nationale organer, der er ansvarlige for den daglige forvaltning og revisionen af disse transaktioner, samt for Kommissionen og Retten, der i sidste led er ansvarlige for henholdsvis forvaltningen og revisionen.

UDFØRTE REVISIONSHANDLINGER

Revision af indtægter

2.11. De egne indtægter falder i to hovedkategorier:

- de traditionelle egne indtægter, som opkræves direkte hos Fællesskabets afgiftspligtige, og som underinddeles i to store kategorier: told og landbrugsafgifter på den ene side og sukkerafgifter på den anden

- indtægterne hidrørende fra moms og BNI, hvor beløbet i væsentlig udstrækning fastsættes på grundlag af makroøkonomiske statistiske data.

2.12. Der er udført fuldstændig revision af de egne indtægter som helhed med henblik på at efterprøve, om Kommissionens regnskaber giver et retvisende billede og er lovlige/formelt rigtige og korrekte. Med hensyn til de traditionelle egne indtægter blev undersøgelsen af Kommissionens regnskaber suppleret ved udvælgelse efter samme statistiske stikprøvemetode som for udgifterne af en stikprøve på 119 transaktioner, der blev revideret indtil niveauet for de underliggende transaktioner i medlemsstaterne. Som allerede forklaret i punkt 1.24-1.26 om moms- og BNI-indtægterne omfattede undersøgelsen ikke kvaliteten af de procedurer, der er iværksat med henblik på fastsættelse af indtægterne.

Udgifter - de reviderede stikprøver af transaktioner

2.13. Retten har ligesom for de traditionelle egne indtægter direkte revideret udgiftstransaktioner udvalgt tilfældigt i overensstemmelse med den statistiske stikprøvemetode.

2.14. Med hensyn til udgifterne er der i alt revideret 1 432 underliggende transaktioner på det endelige niveau, heraf 563 betalinger, 632 forpligtelser indgået i regnskabsåret og 237 forpligtelser, der skal afvikles i begyndelsen af regnskabsåret. Stikprøvemetoden PPS (probability portional to size - sandsynligheden proportional med beløbsstørrelsen) har ifølge Rettens analyser endvidere ført til stikprøver, hvis struktur, dvs. fordeling på budgetområder eller på geografiske områder, ligger tæt op ad de samlede populationer, de er udvalgt fra.

2.15. Revisionen omfattede en undersøgelse af transaktionernes lovlighed/formelle rigtighed samt en efterprøvelse af, om de tilsvarende regnskabsmæssige transaktioner var registreret korrekt på samtlige niveauer af forvaltningen af de aktiviteter, der henhører under fællesskabsbudgettet, dvs. fra det centrale forvaltningsniveau i Kommissionen til de endelige støttemodtagere, når dette var nødvendigt.

2.16. Revisionen af den centrale forvaltning i Kommissionen omfattede beløbsmæssigt et væsentligt omfang af regnskabsårets transaktioner. De totale nettobetalinger, der blev revideret, beløber sig således til ca. 21 500 mio. ECU, eller næsten 36 % af regnskabsårets samlede betalinger. For så vidt angår forpligtelser indgået i regnskabsåret, omfattede revisionen et nettobeløb på ca. 30 000 mio. ECU, eller ca. 44 % af den samlede værdi af regnskabsårets forpligtelser. Revisionen af endnu ikke afviklede forpligtelser fra tidligere regnskabsår vedrørte i alt ca. 4 200 mio. ECU, eller ca. 15 % af den samlede værdi af de pågældende forpligtelser.

2.17. Det finansielle omfang af de underliggende transaktioner, der reelt er revideret, er væsentligt lavere, eftersom der til de fleste transaktioner udvalgt på centralt niveau hver gang hører en lang række underliggende transaktioner, hvoraf mindst én er blevet efterprøvet indgående i hvert tilfælde.

De øvrige revisionshandlinger

Revision af det almindelige regnskab og den konsoliderede balance pr. 31. december 1994

2.18. Retten har for at opfylde de generelle revisionsmål for dette område hovedsagelig foretaget følgende undersøgelser:

- i likviditetssystemet og det almindelige regnskab en undersøgelse af betalingstransaktioner udvalgt som et led i den centrale stikprøve

- en undersøgelse af de væsentligste aktiv- og passivposter, der er opført i institutionernes balancer og EU's konsoliderede balance, samt af udvalgte andre poster

- en undersøgelse af, om tallene i det almindelige regnskab og den konsoliderede balance stemmer overens med tallene i hjælperegnskaber eller fra andre tjenester.

2.19. Retten ønskede ved revisionen at forvisse sig om, at balancerne er i overensstemmelse med regnskabsbøgerne, at de forskellige aktiver og passiver virkelig forefindes, at transaktionerne er lovlige og formelt rigtige, at de finansielle oversigter giver et retvisende billede, og at de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper er overholdt, for så vidt som de finder anvendelse i den offentlige sektor.

Global overensstemmelsesrevision

2.20. Retten har fortsat et program for edb-opstilling af de skemaer, der er bilag til årsberetningen for regnskabsåret 1994, på grundlag af de filer, der indeholder de grundlæggende regnskabsoplysninger. Retten foretager i den forbindelse en samlet afstemning, og den kan med henblik på revisionserklæringen derved undersøge, om oplysningerne i Kommissionens forvaltningsregnskab er fuldstændige, og sikre sig, at de er i overensstemmelse med de underliggende data i det centrale regnskabssystem SINCOM.

Efterprøvelse af edb-regnskabssystemet SINCOM

2.21. Retten har endvidere revideret de tal vedrørende budgetudgifterne, der stammer fra edb-regnskabssystemet SINCOM, ved at foretage en serie tests med henblik på at efterprøve, om de data, der er indlæst i SINCOM, er korrekte, om de er blevet korrekt behandlet af edb-systemet og ved manuelle handlinger foretaget af ansatte, der er bemyndiget til at gå ind i systemet, og om de er troværdigt sammenfattet i Kommissionens budgetudgiftskonti.

2.22. Retten har endvidere ved at sammenholde resultaterne af disse tests af samtlige de data, der er registreret i SINCOM-basen, og resultaterne af samme tests foretaget på MUS-stikprøver, kunnet forvisse sig om, at MUS-stikprøverne er repræsentative for den database, de er udvalgt fra.

KAPITEL 3 Revisionsresultater

3.0. INDHOLD Punkt

Generel konklusion 3.1

Regnskabernes rigtighed 3.2 - 3.100

Det konsoliderede forvaltningsregnskab 3.2

Forbehold med hensyn til indtægter og udgifter som negative transaktioner 3.3 - 3.43

Regnskabsføring af indtægter og udgifter som negative transaktioner 3.3 - 3.4

Regnskabsføring af forskud/acontobeløb 3.5 - 3.14

Manglende registrering af udgifter under EUGFL, Garantisektionen 3.15 - 3.17

Regnskabsmæssige forpligtelser, der ikke længere svarer til retlige forpligtelser 3.18 - 3.26

De øvrige bemærkninger om det konsoliderede forvaltningsregnskab 3.27

Endelig opstilling af budgetregnskabet 3.28 - 3.32

SINCOM-regnskabssystemet 3.33 - 3.41

Regnskabsårets resultat 3.42 - 3.43

Den Europæiske Unions konsoliderede balance 3.44 - 3.100

Harmonisering af regnskabsmetoderne 3.47 - 3.51

Kommissionens balance 3.52 - 3.91

Bemærkninger om betalingerne og regnskabsføringen heraf 3.52

Forbehold med hensyn til de materielle anlægsaktiver (Bruxelles, Luxembourg og i delegationerne) 3.53 - 3.61

Anlægsaktiver i Bruxelles 3.56

Forskud og acontobeløb i forbindelse med materielle anlægsaktiver (erhvervelse af ejendomme) 3.57 - 3.58

Inventar og udstyr i Bruxelles 3.59 - 3.60

Inventar og udstyr i tredjelande 3.61

Bemærkninger om kapitalinteresser og långivning 3.62

Bemærkninger om bankkonti 3.63 - 3.69

Bankregnskabet 3.63

Den særlige bankkonto 3.64 - 3.65

Revision af bankafstemninger (NOSTRO) 3.66 - 3.69

Bemærkninger om forskudsforvaltninger 3.70

Forbehold med hensyn til tilgodehavender hos medlemsstaterne 3.71 - 3.80

Særskilte regnskaber vedrørende told- og landbrugsafgifter 3.71 - 3.73

Tilgodehavender i forbindelse med regnskabsafslutningen for EUGFL, Garantisektionen 3.74 - 3.76

Bemærkninger om potentielle fordringer i forbindelse med konstatering af svig og uregelmæssigheder 3.77 - 3.80

Forbehold med hensyn til det faktiske omfang af forpligtelser uden for balancen 3.81 - 3.90

Beslutninger, der har virkning i flere år, og flerårige retlige forpligtelser 3.82 - 3.84

Den forskudte regnskabsperiode for EUGFL, Garantisektionen 3.85 - 3.87

Garanti for et banklån 3.88 - 3.89

Forpligtelser vedrørende swapsforretninger 3.90

Bemærkninger om de forklarende noter til balancen 3.91

De øvrige fællesskabsinstitutioner og -organers balancer 3.92 - 3.10

Forbehold med hensyn til de materielle anlægsaktiver 3.92 - 3.99

Bemærkninger om bankkonti 3.100

De underliggende transaktioners lovlighed/formelle rigtighed 3.101 - 3.151

Transaktioner vedrørende indtægterne 3.101 - 3.121

Traditionelle egne indtægter 3.101 - 3.113

Told og landbrugsafgifter 3.104 - 3.109

Sukkerafgifter 3.110 - 3.113

Egne indtægter fra moms og BNI 3.114 - 3.121

Egne momsindtægter 3.115 - 3.116

Egne indtægter på grundlag af bruttonationalindkomsten (BNI) 3.117 - 3.121

Bruttonationalindkomsten (BNI) som beregningsgrundlag 3.117 - 3.119

Egne indtægter på grundlag af BNI (den supplerende indtægt) 3.120 - 3.121

Transaktioner vedrørende udgifterne 3.122 - 3.151

Udgifter, som Retten ikke kan give en erklæring om 3.122 - 3.136

Umuligt at revidere en række udgifter under EUGFL, Garantisektionen 3.123 - 3.129

I Danmark 3.123 - 3.126

I Det Forenede Kongerige 3.127 - 3.128

I Spanien 3.129

Manglende hensigtsmæssigt revisionsspor 3.130 - 3.132

Systemer, som i væsentlig grad ikke er troværdige, og som kan være fejlbehæftede 3.133 - 3.134

Manglende overbevisning af forskellige årsager 3.135 - 3.136

Fejl, der påvirker udgifternes lovlighed/ formelle rigtighed 3.137 - 3.151

Fejl, der påvirker lovligheden/den formelle rigtighed af forpligtelser indgået i regnskabsåret 3.139 - 3.143

Lovligheden/den formelle rigtighed af forpligtelsernes substans 3.139

Formelle fejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af forpligtelserne 3.140 - 3.143

Fejl, der påvirker lovligheden/den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for betalingerne 3.144 - 3.151

Substansfejl, der påvirker lovligheden/den formelle rigtighed af betalingerne 3.144 - 3.147

Formelle fejl med hensyn til lovligheden/den formelle rigtighed af betalingerne 3.148 - 3.151

GENEREL KONKLUSION

3.1. Revisionserklæring:

i)Regnskaberne, der afsluttedes pr. 31 december 1994, giver efter Rettens opfattelse et retvisende billede af indtægterne og udgifterne og af Unionens finansielle stilling; regnskabernes informationsværdi bør dog forbedres på flere væsentlige punkter, som Retten tager forbehold over for.

ii)Ved revisionen af de indtægter, der er regnskabsført som traditionelle egne indtægter, er der ikke konstateret væsentlige fejl; det er dog selvfølgelig ikke muligt at give en erklæring om, at samtlige afgiftspligtige indførsler faktisk er angivet og har medført de hertil svarende indtægter.

iii)Med hensyn til udgifterne er de transaktioner,der ligger til grund for de regnskabsførte betalinger, behæftet med for mange fejl til, at Retten kan give en positiv erklæring om, at disse transaktioner som helhed er lovlige/formelt rigtige.

REGNSKABERNES RIGTIGHED

Det konsoliderede forvaltningsregnskab

3.2. Det konsoliderede forvaltningsregnskab giver et retvisende billede af Unionens indtægter og udgifter, men giver dog anledning til nedenstående forbehold.

Forbehold med hensyn til indtægter og udgifter som negative transaktioner

Regnskabsføring af indtægter og udgifter som negative transaktioner

3.3. De samlede betalinger var, når der tages hensyn til de faktiske negative indtægter og betalinger, på 63 580,8 mio. ECU, og ikke 60 304,8 mio. ECU, som det fremgår af forvaltningsregnskabet.

3.4. Retten har altid kritiseret, at indtægter opføres som negative udgifter og udgifter som negative indtægter. Selv om de tilsvarende transaktioner har hjemmel i EF-bestemmelserne, og selv om denne opførelse som negative udgifter henholdsvis negative indtægter på Kommissionens initiativ godkendes ved budgettets vedtagelse, påvirker det ikke desto mindre regnskabernes informationsværdi. Bestemte indtægtsbemyndigelser og bestemte udgiftsanvisninger opføres og regnskabsføres derefter fortsat negativt, og regnskabslæseren oplyses især ikke om den samlede effekt. På budgetgennemførelsesniveau tegner de negative indtægter og udgifter sig for henholdsvis 1 472,4 mio. ECU (opkrævningsudgifter i forbindelse med traditionelle egne indtægter) og 1 803,6 mio. ECU (negative udgifter under EUGFL, Garantisektionen).

Regnskabsføring af forskud/acontobeløb

3.5. Der er ikke i bilag IV redegjort særskilt for regnskabsoplysningerne om betalingerne på 13 000 mio. ECU i 1994, som reelt er forskud/acontobeløb.

3.6. Forskud/acontobeløb udbetalt som et led i gennemførelsen af det almindelige budget for 1994, som skal afvikles i de følgende år, udgør ca. 13 000 mio. ECU af betalinger på i alt 22 825,8 mio. ECU under afsnit B2-B7 (aktionsbudgettet, eksklusive EUGFL, Garantisektionen). Selv om Kommissionen har medtaget en række supplerende oplysninger i årsregnskabet for 1994, fremgår det ikke af regnskabet, i hvilket omfang gennemførelsen (dvs. på støttemodtagerniveau) af det almindelige budget ikke er endelig.

3.7. På væsentlige områder af aktionsudgifterne under del B i det almindelig budget, navnlig strukturfondene, udviklingsbistand samt forskning og energi, afholdes en lang række betalinger under forudsætning af, at bestemte kriterier opfyldes på et senere tidspunkt. Det drejer sig ofte om forskud/acontobeløb, som udgør en fast procentdel af den samlede forventede udgift til en bestemt foranstaltning. I adskillige tilfælde følges det første acontobeløb af flere andre.

3.8. Når den pågældende foranstaltning er afsluttet (på program- eller projektniveau), dvs. ofte adskillige år efter udbetalingen af det første forskud/acontobeløb, og når kriterierne er overholdt, udbetales saldobeløbet, og de tidligere forskud/acontobeløb kan anses for at være afviklet.

3.9. Kommissionen har i bind IV af forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 1994 medtaget to tabeller (nr. 12 og 13), som giver yderligere oplysninger om flerårige forpligtelser, i henhold til hvilke der endnu skal afholdes betalinger. Af disse tabeller fremgår henholdsvis størrelsen af forskud/acontobeløb (udbetalt siden 1990), som endnu ikke var afviklet ultimo 1994, og størrelsen af betalinger (acontobeløb og saldobeløb), som blev afviklet i løbet af regnskabsåret.

3.10. Det forhold, at så store beløb (mindst 45 000 mio. ECU) i forskud/acontobeløb ikke var afviklet ultimo 1994, bør ikke nødvendigvis fortolkes som en mangel ved forvaltningen. Retsgrundlaget for forvaltningen af de pågældende fællesskabsmidler er sådan, at der uundgåeligt opføres væsentlige foreløbige udgifter. Disse oplysninger er blevet ajourført takket være indførelsen i SINCOM-regnskabssystemet af oplysninger, der angiver arten af de forskellige betalingstransaktioner. Det er sket efter gentagne henstillinger fra Retten.

3.11. Kommissionen har især truffet disse foranstaltninger for at forbedre tilsynet med udbetalinger af forskud/acontobeløb. Retten ser herpå med tilfredshed, især under hensyntagen til de problemer, der kom for dagen, da den sidste gang undersøgte spørgsmålet omkring tilbagesøgning af beløb, der skyldes Fællesskabet ().

3.12. Det er ganske vist et vist fremskridt, at bestemte oplysninger om udbetaling af uafviklede acontobeløb medtages i årsregnskabet, men Retten mener ikke desto mindre, at ajourføringen og den nuværende redegørelsesform for disse transaktioner endnu ikke er tilfredsstillende. Fællesskabernes finansielle oversigter giver nemlig ikke samtlige de oplysninger, der er nødvendige for fuldt ud at kunne tage stilling til, i hvilket omfang gennemførelsen af Fællesskabernes almindelige budget for det løbende regnskabsår samt for tidligere regnskabsår er ikke-endelig.

3.13. Der er behov for følgende yderligere oplysninger:

(i)forholdet mellem forskud/acontobeløb og betalinger over budgettet i et regnskabsår

(ii)»udviklingen« i uafviklede forskud/acontobeløb i et regnskabsår

(iii)angivelse af det år, de uafviklede forskud/acontobeløb stammer fra.

3.14. Det burde være muligt på grundlag af de data, der allerede er indlæst i regnskabssystemet, at hente disse oplysninger frem. Det fremgår af nedenstående tabel, hvordan disse oplysninger ifølge Retten bør opstilles i årsregnskabet fordelt på budgetposter og for budgettet som helhed.

Manglende registrering af udgifter under EUGFL, Garantisektionen

3.15. Udgifter under EUGFL, Garantisektionen, på 45,8 mio. ECU er ikke opført i regnskaberne for regnskabsåret 1994, og dermed er budgetreglen om etårighed ikke overholdt.

3.16. Kommissionen udarbejdede ultimo december 1994 for at kunne dække en række udgifter, som medlemsstaterne havde anmeldt i overensstemmelse med bestemmelserne, et dokument, hvori den anmodede om bevillingsoverførsler fra kapitel B1-12 (olivenolie) til kapitel B1-16 (produkter henhørende under vinsektoren), B1-37 (afslutning af regnskaber for tidligere regnskabsår) og B1-40 (indkomststøtte). På grund af administrative forsinkelser var det ikke muligt at foretage overførslerne før den 31.12.1994 (sidste frist ifølge finansforordningens artikel 104). Der var derfor ikke tilstrækkelige bevillinger under budgetpost B1-1640, B1-370, B1-1623 og B1-1630.

3.17. Kommissionen registrerede i januar 1995 en negativ forpligtelse på 45 865 228,22 ECU for at korrigere forskud til Italien (18 519 746,48 ECU) og Frankrig (27 345 481,74 ECU). Det var disse to lande, der i 1994 anmeldte de højeste beløb under de budgetposter, hvor der manglede bevillinger. Udgifterne blev afholdt over 1995-budgettet under budgetkonto B1-3700 (afslutning af regnskaber for tidligere regnskabsår), da Kommissionen i februar 1995 på grundlag af en særlig regnskabsafslutning besluttede at regnskabsføre disse udgifter, der var anmeldt af Italien og Frankrig i regnskabsåret 1994.

Regnskabsmæssige forpligtelser, der ikke længere svarer til retlige forpligtelser

3.18. Forvaltningsregnskabet giver ikke et troværdigt billede af Den Europæiske Unions retlige forpligtelser ved udgangen af regnskabsåret 1994, fordi en række regnskabsmæssige forpligtelser ikke længere svarer til retlige forpligtelser.

Tabel 3.1 - Forslag til opstillingsform (1) for oplysninger om forskud/acontobeløb

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

3.19. I forvaltningsregnskabet vedrørende budgettet for regnskabsåret 1994 er opført 34 942 mio. ECU () for endnu ikke afviklede forpligtelser pr. 31.12.1994. En del af disse regnskabsmæssige forpligtelser, hvis nøjagtige værdi ikke kunne bestemmes af Retten med tilstrækkelig præcision, men som sandsynligvis er af et ikke uanseligt omfang, er fortsat opført i regnskaberne, uden at de er begrundet af retlige forpligtelser.

3.20. Retten har foretaget regnskabsanalytisk revision og direkte revision af forpligtelser, der er forbundet med en væsentlig risiko for, at de ikke længere svarer til retlige forpligtelser. Det drejer sig om såkaldte »sovende« forpligtelser, hvilket ifølge Rettens kriterier svarer til forpligtelser fra før 1990, i forbindelse med hvilke der ikke er registreret betalinger i tre på hinanden følgende regnskabsår, nemlig 1992, 1993 og 1994.

3.21. Resultaterne af Rettens analyser kan fremstilles som følger:

- der er i alt 3 040 sovende forpligtelser svarende til i alt ca. 1 185 mio. ECU

- heriblandt er der 664 gamle forpligtelser, der er mindst ti år gamle, dvs. indgået før 1985, og som svarer til i alt ca. 368 mio. ECU

- der er 98 meget gamle forpligtelser, der er mindst 14 år gamle, dvs. at de er indgået før 1981, og som svarer til i alt ca. 34 mio. ECU.

3.22. Disse forpligtelser vedrører hovedsagelig foranstaltninger under strukturfondene og udviklingssamarbejdet.

3.23. Kommissionen har i løbet af regnskabsåret 1994 gjort en indsats på udviklingsbistandsområdet og har annulleret 1 367 forpligtelser på i alt ca. 177 mio. ECU, som ikke længere svarede til en retlig forpligtelse. Retten har med henblik på revisionen udvalgt 81 af de 160 sovende, uafviklede forpligtelser pr. 31.12.1994. Det fremgik, at 66 af disse forpligtelser svarende til i alt ca. 8,5 mio. ECU ikke længere havde nogen berettigelse, og at beløbene burde have været frigjort.

3.24. På strukturfondsområdet er EUGFL, Udviklingssektionen, karakteriseret ved, at der er 27 sovende forpligtelser svarende til i alt ca. 3 mio. ECU. Det fremgik endvidere af en sideløbende analyse af sagsakterne, at med hensyn til foranstaltninger finansieret i henhold til forordning (EØF) nr. 355/77 burde 438 projekter til i alt ca. 54 mio. ECU have været afsluttet og restbeløbet frigjort.

3.25. På det regionale og det sociale område var der henholdsvis 1 872 og 502 sovende forpligtelser svarende til i alt henholdsvis 1 045 mio. ECU og 59 mio. ECU.

3.26. Retten henstiller, at Kommissionen øger den indsats, den er begyndt at gøre på bestemte områder, såsom udviklingsbistand, og udvider den til de øvrige områder med henblik på hurtigst muligt at indføre egnede procedurer for at sikre systematisk, periodisk gennemgang af sådanne regnskabsmæssige forpligtelser og annullering af dem, der ikke længere svarer til retlige forpligtelser.

De øvrige bemærkninger om det konsoliderede forvaltningsregnskab

3.27. Rettens revision har i øvrigt givet anledning til nedenstående bemærkninger.

Endelig opstilling af budgetregnskabet

3.28. Forvaltningsregnskabet afspejler ikke nøjagtigt det oprindelige bevillingsbeløb, der er opført i budgettet, og som fremgår af det endeligt vedtagne almindelige budget for Den Europæiske Union ().

3.29. I kolonne 5/1 i forvaltningsregnskabet er der under bevillinger opført i det oprindelige budget, medtaget de beløb, der er stillet til rådighed i form af bidrag fra EFTA-landene (jf. tabel E i bind II af forvaltningsregnskabet), og ikke kun bevillingerne på 1994-budgettet.

3.30. Da Retten udarbejdede skemaerne vedrørende 1994, identificerede den en mindre sammentællingsfejl på 307 000 ECU på side 25 i bind IV af forvaltningsregnskabet, i den kolonne, der hedder »I alt (disponible bevillinger)« og »Forpligtelser indgået i 1994«, men denne fejl påvirker ikke det samlede totalbeløb.

3.31. Forvaltningsregnskabets rigtighed er i meget begrænset omfang påvirket af fejl vedrørende kontering under regnskabsåret eller under den rigtige budgetpost. Retten konstaterede disse fejl ved revisionen af transanktionerne.

3.32. Der er konstateret nogle få tilfælde (et dusin forpligtelser og betalinger i den af Retten udvalgte stikprøve og enkelte transaktioner uden for stikprøven), og de er vanskelige at ekstrapolere på grund af arten af de identificerede problemer. Ikke desto mindre er denne snes regnskabsfejl, der har direkte indflydelse på forvaltningsregnskabets rigtighed, og som blev konstateret i en forholdsvis begrænset stikprøve af transaktioner (af størrelsesordenen 1 000 udvalgte forpligtelses- og betalingstransaktioner) for stort et antal til, at Retten kan anse forvaltningsregnskabets troværdighedsgrad fuldstændig tilfredsstillende i den henseende.

SINCOM-regnskabssystemet

3.33. Regnskabsføringen af budgetudgifterne i edb-regnskabssystemet SINCOM er generelt troværdig.

3.34. De bevillingsposter, der ligger til grund for forvaltningsregnskabet, svarer generelt til regnskabskontoplanens poster i SINCOM-filen. Retten har også efterprøvet, om de kurser, der er anvendt ved den oprindelige omregning af forpligtelser og betalinger og ved den månedlige fornyede vurdering er i overensstemmelse med de officielle kurser, der er offentliggjort af Kommissionen (Info-ECU og EFT). Den har undersøgt, om programmerne for fornyet vurdering af uindfriede forpligtelser er baseret på de rette kurser i overensstemmelse med de gældende bestemmelser og fører til de nødvendige tilpasninger for så vidt angår bevillingsforbruget. Retten har efterprøvet de automatiske kontroller, der er indbygget i SINCOM-systemet, med henblik på at sikre sig, at forpligtelses- og betalingsbeløbene ikke overskred de tilsvarende bevillinger. De regnskabsførte forpligtelser og betalinger er bemyndiget, påtegnet og bogført af ansatte, der er bemyndiget hertil, i overensstemmelse med retsforskrifterne.

3.35. Ved hjælp af systemet er det muligt på hensigtsmæssig måde at identificere tilfælde, hvor regnskabsføreren har afslået sin påtegning, og hvor Kommissionen har set bort fra afslaget, samt Kommissionens beslutninger om ikke at se bort fra afslaget. Betalingerne er registreret under det regnskabsår, hvori de blev regnskabsført.

3.36. Differencerne mellem forpligtelsernes regnskabsmæssige bestanddele og saldobeløbene for forpligtelserne er praktisk talt lig nul. Saldoen af enkeltstående forpligtelser er registreret i den overordnede fil, der anvendes til opstilling af forvaltningsregnskabet.

3.37. Revisionen af SINCOM-systemet giver dog anledning til nedenstående bemærkninger.

3.38. De bevillingsbeløb, der er registreret i SINCOM i henhold til det andet tillægs- og ændringsbudget for 1994, svarer ikke til de beløb, der blev bevilget af budgetmyndigheden. Der er konstateret væsentlige differencer for bestemte bevillingers vedkommende.

3.39. Ved en fuldstændig sammenholdelse af udskrifter fra SINCOM-filerne vedrørende tillægs- og ændringsbudgetterne for 1994 og budgetterne, som de er offentliggjort i EFT, er der konstateret differencer i forbindelse med bevillingsbeløbene under 77 poster. Differencerne skyldes en fejl ved offentliggørelsen. De nøjagtige beløb for disse bevillinger til forpligtelser og bevillinger til betalinger havde således ikke som formelt retsgrundlag budgettet, der er offentliggjort i EFT.

3.40. Med hensyn til bevillingsoverførsler, der kræver budgetmyndighedens godkendelse, var det ikke muligt at sammenholde bestemte beløb registreret i SINCOM og den dokumentation, der blev forelagt for Retten.

3.41. En udskrift fra SINCOM med detaljerede oplysninger om budgetoverførsler blev sammenholdt med den disponible dokumentation om disse overførsler, der var godkendt af eller meddelt budgetmyndigheden, men resultatet var ikke tilfredsstillende for tre af disse overførsler.

Regnskabsårets resultat

3.42. Det fremgår af beregningen af resultatet af gennemførelsen af Den Europæiske Unions budget for 1994 (forvaltningsregnskab og balance vedrørende gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 1994, bind II, s. 11), at der i regnskabsårets resultat indgår 2,1 mio. ECU, som er det beløb, hvormed EFTA-landene, som er medlemmer af EØS, har bidraget til fællesskabsbudgettet. Dette beløb udgør differencen mellem indbetalte bidrag (90,7 mio. ECU) og regnskabsårets udgifter i forbindelse hermed (88,6 mio. ECU).

3.43. Kommissionens regnskabsafdelinger burde, fordi der ikke er udstedt detaljerede instrukser om den regnskabsmæssige behandling af dette restbeløb på 2,1 mio. ECU, og af forsigtighedshensyn have isoleret beløbet under en passende post på balancens aktivside, indtil EFTA-EØS-kontiene var udlignet, og ikke lade beløbet indgå i regnskabsårets resultat.

Den Europæiske Unions konsoliderede balance

3.44. Den Europæiske Unions konsoliderede balance, som Kommissionen er eneansvarlig for at konsolidere, giver et retvisende billede af Unionens finansielle stilling, men giver dog anledning til nedenstående forbehold.

3.45. Revisionen af den konsoliderede balance omfatter hovedsagelig efterprøvelse af den aritmetiske rigtighed samt af, om balancerne fra de forskellige fællesskabsinstitutioner og -organer, der medgår i konsolideringen, er korrekt grupperet. Der blev ikke konstateret usædvanlige forhold.

3.46. Rettens eventuelle bemærkninger om Kommissionens og de øvrige fællesskabsinstitutioner og -organers balancer, påvirker dog også den konsoliderede balance som følge af dennes struktur.

Harmonisering af regnskabsmetoderne

3.47. Opstilling af harmoniserede årsregnskaber og anvendelse af ens regnskabsmetoder og vurderingsregler i de forskellige enheder, der er omfattet af konsolideringen, er betingelser, som sammen med andre betingelser skal være opfyldt, for at konsolideringen kan finde sted. Med hensyn til Fællesskabernes regnskaber er det Kommissionen, der har beføjelse til at fastsætte regnskabsmetoderne og at harmonisere opstillingen af årsregnskaberne (artikel 21 i gennemførelsesbestemmelserne til visse bestemmelser i finansforordningen af 21. december 1977).

3.48. Retten har imidlertid konstateret, at oplysningerne i de finansielle oversigter ikke altid er ens, eller at der ikke er fastsat regler for bestemte transaktioner.

3.49. Det forhold, at edb-udstyr kun er opført særskilt i nogle institutioners balancer, kan således vildlede læseren af den pågældende balance. Denne nye opstillingsform er kun blevet fulgt af Kommissionen og Europa-Parlamentet. Det skal i øvrigt bemærkes, at denne opstillingsform ikke anvendes ensartet selv inden for Kommissionen, eftersom Det Fælles Forskningscenters edb-udstyr er medtaget blandt udstyr og materiel. Balancebeløbet for udstyr og materiel er derfor ansat for højt, hvorimod posten edb-udstyr er ansat for lavt. Retten erkender, at denne nye opstillingsform udgør en forbedring af informationsværdien. Kommissionen bør dog opfordre de øvrige fællesskabsinstitutioner og -organer til at gøre det samme.

3.50. Der mangler regler for, hvordan der i de finansielle oversigter skal redegøres for kontrakter, ofte forbundet med en købsret, der svarer til rettigheder i forbindelse med fast ejendom (f.eks. åremålslejekontrakt eller leasing) eller andre lignende rettigheder. Disse transaktioner afspejles derfor ikke altid i regnskaberne, dvs. hverken i balancen eller i de forklarende noter (jf. punkt 3.97-3.99).

3.51. Eftersom de forskellige institutioner i stadig stigende omfang anvender disse finansieringsmetoder, bør Kommissionen udnytte den beføjelse, den har i medfør af artikel 21 i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen, og opstille regler for den regnskabsmæssige behandling, således at transaktioner af denne art, som har bestemte karakteristika, fremover medtages på hensigtsmæssig vis i de finansielle oversigter.

Kommissionens balance

Bemærkninger om betalingerne og regnskabsføringen heraf

3.52. Ved undersøgelsen på centralt niveau - i likviditetsstyringssystemet, systemet for forvaltning af bankforretninger, det almindelige regnskab og systemet for bankafstemninger (NOSTRO) - af betalingstransaktioner udvalgt som et led i den centrale stikprøve, hvor betaling havde fundet sted, blev der ikke konstateret fejl af en sådan art, at de påvirker regnskabernes rigtighed, og som derfor bør medtages i DAS'en. Med hensyn til udvalgte transaktioner, som ikke havde medført likviditetsbevægelser på centralt niveau - som det er tilfældet i forbindelse med de fleste transaktioner under f.eks. EUGFL, Garantisektionen, som i virkeligheden svarer til udligninger af forskud - blev registreringen i det almindelige regnskab efterprøvet.

Forbehold med hensyn til de materielle anlægsaktiver (Bruxelles, Luxembourg og i delegationerne)

3.53. Retten tager forbehold med hensyn til den værdi (254,2 mio. ECU), der er opført i Kommissionens balance for inventar og udstyr i Bruxelles og Luxembourg.

3.54. Retten har efterprøvet værdien af Kommissionens materielle anlægsaktiver. Undersøgelsen omfattede udstyr og materiel til en værdi af ca. 445 mio. ECU, der befinder sig i Bruxelles og Luxembourg, samt i Kommissionens kontorer i medlemsstaterne og i delegationerne i tredjelande.

3.55. Der er tale om ejendomme, som Kommissionen ejer (134 mio. ECU), forskud og acontobeløb udbetalt i forbindelse med materielle anlægsaktiver (12,1 mio. ECU), automobiler (11,2 mio. ECU), edb-udstyr (151,5 mio. ECU) og andet inventar og udstyr (136,4 mio. ECU). Det samlede antal inventar og udstyr omfatter ca. 450 000 genstande. Rettens revision gav anledning til nedenstående bemærkninger (for yderligere detaljer henvises til kapitel 13 i Rettens årsberetning for regnskabsåret 1994) ().

Anlægsaktiver i Bruxelles

3.56. Beløbene i balancen, som er underbygget af noterne til balancen, giver generelt et troværdigt billede af værdien af de materielle anlægsaktiver i Bruxelles pr. 31. december 1994 med undtagelse af det beløb, der vedrører indretningen af BREYDEL-bygningen. Hvad denne post angår, bør der foreligge bedre dokumentation. Der er således en difference på ca. 1,5 mio. ECU mellem balancebeløbet (8,5 mio. ECU) og de betalinger, der er registreret i SINCOM (10,0 mio. ECU).

Forskud og acontobeløb i forbindelse med materielle anlægsaktiver (erhvervelse af ejendomme)

3.57. Retten konstaterer med tilfredshed, at regnskabsmetoderne er ændret. Der er indført en post »Forskud og acontobeløb vedrørende materielle anlægsaktiver«, hvis modpost er opført under rubrikken »Egenkapital« i Kommissionens balance.

3.58. Kommissionen bør dog træffe de nødvendige foranstaltninger til fremover at kunne opføre de nøjagtige beløb. Pr. 31. december 1994 var værdien af de pågældende aktiver ca. 18,8 mio. ECU (i stedet for 12,1 mio. ECU).

Inventar og udstyr i Bruxelles

3.59. Retten har ikke kunnet forvisse sig om, at de beløb, der er opført i balancen under inventar og udstyr, giver et retvisende billede af Kommissionens aktiver i Bruxelles og Luxembourg.

3.60. Retten er kommet frem til denne konklusion, fordi Kommissionen ikke kunne garantere tilstedeværelsen af en lang række løsøregenstande, fordi der ikke var troværdige oplysninger om, hvor de befandt sig, og fordi det i praksis var umuligt at kontrollere værdien af de løsøregenstande, der var registreret i SYSBIEN-databasen. Forbeholdet vedrører de 254,2 mio. ECU, der er opført i balancen under aktiver (inventar og udstyr og edb-udstyr).

Inventar og udstyr i tredjelande

3.61. Mængde- og værdifortegnelsen vedrørende delegationerne i tredjelande (30,2 mio. ECU) er stadig forbundet med de samme problemer, som Retten siden 1979 har påpeget i årsberetningerne (). Indtil for nylig var der på intet stadium i processen for fremsendelse af oplysninger fra delegationerne til Komissionens regnskabsfører foretaget den nødvendige kontrol. Retten kan på grund af de konstaterede svagheder, og selv om der i mellemtiden er truffet bestemte korrigerende foranstaltninger, ikke komme frem til en begrundet overbevisning om værdien af de aktiver, der er i delegationernes besiddelse.

Bemærkninger om kapitalinteresser og långivning

3.62. Fordelingen mellem kapitalinteresser (15,2 mio. ECU) og långivning (54,3 mio. ECU) af de beløb, der er forbundet med det finansielle instrument EC Investment Partners, stemmer ikke overens med de faktiske forhold. De korrekte tal for kapitalinteresser og lån er henholdsvis 4,3 mio. ECU lavere og højere end dem, der er opført i balancen.

Bemærkninger om bankkonti

Bankregnskabet

3.63. Kommissionens indsats på dette område har haft positive følger. Kommissionen har således kunnet indhente bogføringsforsinkelsen i forbindelse med bankregnskabet og kunnet foretaget månedlige afstemninger med forklaringer på differencerne mellem tallene i (hjælpe-)bankregnskabet og det almindelige regnskab. Pr. 31. december 1994 var banksaldiene identiske ifølge de to regnskaber.

Den særlige bankkonto

3.64. En af Kommissionens bankkonti, der udviser en forholdsvis lav saldo, er ikke medtaget i regnskaberne.

3.65. Retten anførte i årsberetningen for regnskabsåret 1993 (punkt 14.122), at Kommissionen i 1991 havde åbnet en særlig bankkonto i en belgisk bank efter et udlæg i fordringer vedrørende leje for en bygning. Bankkontoen figurerede ikke i Kommissionens regnskaber. Selv om Kommissionen i svaret gav tilsagn om, at den fremover ville sørge for, at bankkontoen (8 mio. BFR eller 0,2 mio. ECU) og den tilsvarende fordring blev posteret i regnskaberne, er det stadig ikke tilfældet.

Revision af bankafstemninger (NOSTRO)

3.66. Bankafstemningerne ultimo regnskabsåret giver anledning til en række bemærkninger.

3.67. Også i 1994 var det vanskeligt at behandle bankafstemningerne ved regnskabsårets udgang.

3.68. For et stort antal bankkontis vedkommende var banksaldoen og/eller NOSTRO-regnskabssaldoen ikke ultimosaldoen [jf. årsberetningen for regnskabsåret 1993, punkt 14.112 a)].

3.69. Retten skal insistere på, at Kommissionen fremover koordinerer afstemningsarbejdet ved regnskabsårets udgang på dette område bedre, ikke blot for at lette Rettens revisionsarbejde, men især for at lette afstemningsarbejdet ved regnskabsårets udgang for Kommissionens egne tjenester.

Bemærkninger om forskudsforvaltninger

3.70. De 7,5 mio. ECU, der er opført under forskudsforvaltninger vedrørende finansprotokoller med de sydlige Middelhavslande, giver ikke et korrekt billede af de fællesskabsmidler, der var disponible i disse lande ved regnskabsårets afslutning.

Forbehold med hensyn til tilgodehavender hos medlemsstaterne

Særskilte regnskaber vedrørende told og landbrugsafgifter

3.71. Som følge af omfanget af de fejl og problemer, der er konstateret i forbindelse med de særskilte regnskaber over told og landbrugsafgifter, kan Retten ikke anse beløbet på ca. 577 mio. ECU, der er opført i balancen, for at være korrekt.

3.72. Hvert kvartal indsendes der et særskilt regnskab over hovedsagelig told og landbrugsafgifter, som medlemsstaterne endnu ikke har inkasseret, og som ikke er dækket af en garanti eller som er garanteret, men anfægtet.

3.73. De særskilte regnskaber, der føres af medlemsstaterne, og som danner grundlag for Kommissionens data, er behæftet med en lang række fejl og mangler, hvoraf den væsentligste er, at de ikke er udtømmende. I Belgien havde man på kontoret i Antwerpen konstateret et tilfælde af svig vedrørende 49 mio. ECU, og den afgiftspligtige var blevet underrettet herom, men det var ikke regnskabsført ultimo 1994. Ved undersøgelserne i en række medlemsstater blev der konstateret forskellige mangler ved den måde, de særskilte regnskaber føres på, bl.a. i Det Forenede Kongerige, hvor de nationale myndigheder på foranledning af revisionen har anmodet de ansvarlige tjenester om at foretage de nødvendige forbedringer.

Tilgodehavender i forbindelse med regnskabsafslutningen for EUGFL, Garantisektionen

3.74. I regnskaberne er ikke afspejlet ca. 2 000 mio. ECU, der er tilgodehavender hos medlemsstaterne i henhold til regnskabsafslutningen for EUGFL, Garantisektionen, for regnskabsårene 1989-1991.

3.75. Kommissionens beslutninger af 30. november 1994 () og af 21. december 1994 () førte til negative korrektioner på ca. 2 000 mio. ECU, hvoraf tre fjerdedele vedrører mælkekvoterne i Spanien, Grækenland og Italien. Disse negative korrektioner svarer til budgetindtægter, der skal inkasseres. Korrektionerne vil blive foretaget i løbet af regnskabsårene 1995-1998 ved opførelse af negative udgifter i medlemsstaternes månedlige udgiftsanmeldelser for de pågældende regnskabsår.

3.76. Retten skal endnu en gang påtale denne praksis, som ikke er i overensstemmelse med de finansielle bestemmelser. Med hensyn til indtægter, der skal inkasseres, burde Kommissionen have anvendt bestemmelserne i finansforordningens artikel 28, dvs. have forelagt fordringsforslag. Var denne procedure blevet fulgt, kunne disse fordringer have været opført på balancens aktivside, hvorved Fællesskabets regnskaber ville have været mere gennemsigtige.

Bemærkninger om potentielle fordringer i forbindelse med konstatering af svig og uregelmæssigheder

3.77. Med hensyn til de beløb, der eventuelt skal inkasseres i forbindelse med svig og uregelmæssigheder, som Kommissionen har kendskab til, burde oplysningerne i Kommissionens finansielle oversigter under rubrikken »potentielle fordringer« forbedres, således at årsregnskabslæseren får et samlet billede af de potentielle fordringer af denne art. Rubrikken »potentielle fordringer« dækker kun de tilfælde, medlemsstaterne har indberettet vedrørende EUGFL, Garantisektionen. De tilfælde, der vedrører de egne indtægter, som for en stor del allerede er opført andetsteds i balancen i henhold til B-regnskabet, er ikke medtaget. Det samme gør sig gældende for de tilfælde, der vedrører strukturfondene, som slet ikke figurerer i balancen. De tilfælde, der er indberettet vedrørende egne indtægter og strukturfondene, medfører for EU potentielle inkasseringer på mindst 500 mio. ECU.

Beretningen indeholder følgende oplysninger:

>TABELPOSITION>

3.78. Kommissionen giver i årsberetningen for 1994 om bekæmpelse af svig () finansielle oplysninger om tilfælde af svig, der vedrører EUGFL, Garantisektionen, egne indtægter og strukturfondene. Tallene vedrører alene regnskabsårene 1991-1994 og kan ikke substituere dem, der er opført (EUGFL, Garantisektionen: tilgodehavender pr. 31.12.1994 på grundlag af tilfælde af svig indberettet siden EUGFL, Garantisektionens begyndelse), eller som burde være opført (egne indtægter og strukturfonde) i den del af bind IV af EU's regnskaber, der vedrører potentielle fordringer, for de dækker ikke tilfælde før 1991, i forbindelse med hvilke der stadig skal ske indbetalinger. Hvorom alting er, er beretningen om bekæmpelse af svig ingen regnskabsoversigt, men en beskrivende beretning udarbejdet af en nyligt oprettet koordineringsenhed, UCLAF, på grundlag af oplysninger, der hovedsagelig stammer fra medlemsstaterne.

3.79. Disse oplysninger er utilstrækkelige og kan ikke opveje manglerne ved den del af bind IV, der vedrører potentielle fordringer. Der er kun omtalt og givet detaljerede oplysninger om et beløb på 1 140,16 mio. ECU, som medlemsstaterne pr. 31.12.1994 skal inkassere inden for området EUGFL, Garantisektionen, (bind IV, s. 54, tabel 2).

3.80. Man kan endvidere ikke gå ud fra, at oplysningerne fra medlemsstaterne er 100 % korrekte og fuldstændige. Der er god grund til at tro, at Kommissionens tal er ansat meget for lavt og slet ikke giver et korrekt billede af det faktiske omfang af indberettede tilfælde af svig og uregelmæssigheder. Denne tvivl underbygges af det forhold, at f.eks. en række bestemmelser om udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne først er trådt i kraft for nylig eller ikke forpligter medlemsstaterne til regelmæssigt at indberette, hvordan disse sager følges op. Nogle medlemsstater (Italien og Belgien) har på strukturfondsområdet siden 1990 ikke indberettet noget som helst på dette område. Denne tvivl underbygges også af den nuværende ordning for finansiel opfølgning af disse tilfælde af svig og af betingelserne for tilbagesøgning og inkassering, som Kommissionen selv finder utilfredsstillende ().

Forbehold med hensyn til det faktiske omfang af forpligtelser uden for balancen

3.81. Den Europæiske Unions diverse potentielle forpligtelser på mindst 88 000 mio. ECU er hverken opført i balancen eller i bilagene vedrørende forpligtelser uden for balancen.

Beslutninger, der har virkning i flere år, og flerårige retlige forpligtelser

3.82. Strukturfondene gennemføres i henhold til aftaler, der på forhånd indgås med de pågældende medlemsstater, dvs. Kommissionens beslutninger om godkendelse af programmer. Derved opstår der for Den Europæiske Union en retlig forpligtelse over for de berørte parter, og i beslutningerne fastsættes den samlede fællesskabsstøtte for en bestemt flerårige periode. Den regnskabsmæssige forpligtelse indgås over flere regnskabsår, efterhånden som de årlige trancher gennemføres. De finansielle oversigter burde derfor, for at give et retvisende og fuldstændigt billede vise beløbet for de retlige forpligtelser, der endnu ikke har givet anledning til de tilsvarende regnskabsmæssige forpligtelser, som forpligtelser uden for balancen eller i et bilag til bind IV vedrørende Den Europæiske Unions potentielle forpligtelser og omkostninger.

3.83. Den anden fase i strukturfondsreformen blev påbegyndt i 1994, og i de beslutninger, der blev vedtaget samme år, fastsættes derfor det samlede beløb, der skal finansieres for hele gennemførelsesperioden for denne anden fase, dvs. 1994-1999.

>TABELPOSITION>

3.84. Med hensyn til de tre strukturfonde blev der i 1994 truffet beslutninger om en samlet støtte på mere end 84 765 mio. ECU. 1994-trancherne har i løbet af regnskabsåret givet anledning til regnskabsmæssige forpligtelser for lidt mere end 13 348 mio. ECU. Ved regnskabsårets afslutning henstod der derfor retlige forpligtelser på mere end 71 417 mio. ECU, der skal afvikles i løbet af de kommende regnskabsår. I nedenstående tabel gives en detaljeret oversigt.

Den forskudte regnskabsperiode for EUGFL, Garantisektionen

3.85. EU's retlige forpligtelser over for medlemsstaterne på ca. 16 083 mio. ECU i henhold til betalinger afholdt af medlemsstaterne under EUGFL, Garantisektionen, mellem den 16. oktober og den 31. december 1994 er ikke opført under forpligtelser uden for balancen.

3.86. Udgifter afholdt af medlemsstaterne i henhold til transaktioner under EUGFL, Garantisektionen, mellem den 16. oktober og den 31. december 1994 refunderes af Kommissionen i regnskabsåret 1995 i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 729/70, senest ændret ved forordning (EF) nr. 1287/95 ().

3.87. For Den Europæiske Unions almindelige budget er disse udgifter - under forbehold af den senere regnskabsafslutningsprocedure - obligatoriske, og det tilsvarende beløb bør derfor opføres under forpligtelser uden for balancen for regnskabsåret 1994. Dette er særdeles vigtigt, således at der gives fuldstændige og troværdige oplysninger. Efter indførelsen af den nye landbrugspolitik, især på området markafgrøder, har medlemsstaterne afholdt væsentlige udgifter i den pågældende periode, der svarer til 43 % af 1995-bevillingerne til EUGFL, Garantisektionen. Med denne bemærkning drages validiteten af 1994-udgifterne opført i forvaltningsregnskabet ikke i tvivl, for så vidt som de omfatter medlemsstaternes betalinger mellem den 16. oktober 1993 og den 31. december 1993.

Garanti for et banklån

3.88. Fællesskabets risiko som følge af en garanti på 500 mio. ECU for et bankkonsortiums lån til det tidligere Sovjetunionen med henblik på finansiering af indførsel af landbrugsprodukter og fødevarer med oprindelse i Fællesskabet () er ikke opført under forpligtelser uden for balancen. Fællesskabets garanti dækker 98 % af hovedstol renter af lån i tilfælde af låntagers misligholdelse indtil 500 mio. ECU. Det samlede udestående for dette lån androg pr. 31. december 1994 132,6 mio. ECU.

3.89. I modsætning til den garanti for tilbagebetaling af lån, som EIB yder af egne midler til fordel for tredjelande, og garantien for tilbetaling af lån optaget af De Europæiske Fællesskaber, er garantien for bankkonsortiets lån ikke opført blandt forpligtelserne uden for balancen.

Forpligtelser vedrørende swapsforretninger

3.90. Forpligtelserne vedrørende valuta- og renteswapsforretninger (at modtage 975 mio. ECU, at udbetale 996,2 mio. ECU), som er opført under interimskonti i balancen vedrørende betalingsbalancelån, er ikke opført under forpligtelser uden for Kommissionens balance, selv om balancen for dette finansielle instrument er konsolideret i Kommissionens finansielle balance. Samme bemærkning gælder swapsforretningerne under de finansielle instrumenter NIC og Euratom, for disse forpligtelser er nemlig heller ikke medtaget i de respektive finansielle oversigter.

Bemærkninger om de forklarende noter til balancen

3.91. Der er generelt konstateret en forbedring af kvaliteten af de forklarende noter til Kommissionens balance. Kommissionen bør dog fortsætte bestræbelserne på dette område.

De øvrige fællesskabsinstitutioner og -organers balancer

Forbehold med hensyn til materielle anlægsaktiver

3.92. Retten tager forbehold med hensyn til værdien (121,1 mio. ECU) af inventar og udstyr, der er opført i flere fællesskabsinstitutioner og -organers balancer.

3.93. Med hensyn til Europa-Parlamentet svarer balancebeløbet (86,9 mio. ECU) ikke til det tilsvarende beløb ifølge IMMO-databasen, der anvendes til føring af mængde- og værdifortegnelsen. Desuden er justeringer, der skal foretages efter den seneste treårige fysiske kontrol, der blev afsluttet i 1994, endnu ikke medtaget i balancen pr. 31. december 1994.

3.94. I Rådet er de justeringer, der skal foretages efter den seneste treårige fysiske kontrol, der blev afsluttet i 1994, endnu ikke medtaget i det beløb (28,6 mio. ECU), der er opført i balancen pr. 31. december 1994. Ifølge Rådet drejer det sig om ca. 1 250 løsøregenstande, der stadig er registreret i mængde- og værdifortegnelsen, men for hvilke det ikke har kunnet fastslås, om de faktisk forefindes.

3.95. I Det Økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU) og Regionsudvalget bygger balancebeløbet, der ligesom i de øvrige institutioner er beregnet af den afdeling, der er ansvarlig for anlægsaktiverne, ikke på mængde- og værdifortegnelsen. Manglerne ved mængde- og værdifortegnelserne (f.eks. registreringer i forskellige valutaer uden omregning til ecu, ingen totalbeløb, blanke sider m.v.) er af en sådan art, at det faktisk er umuligt at afstemme fortegnelsen og det tilsvarende regnskabstal. I ØSU er der endvidere ikke foretaget fysisk kontrol i mindst 12 år.

3.96. Europa-Parlamentet, Rådet og Domstolens balancer, eller noterne til disse balancer, giver ingen oplysninger om væsentlige rettigheder i forbindelse med fast ejendom eller lignende rettigheder (292 mio. ECU), og heller ikke om de tilsvarende retlige forpligtelser i forbindelse med fast ejendom (1 823 mio. ECU).

3.97. Parlamentet har indgået to åremålslejekontrakter med forkøbsret (henholdsvis 27 og 20 års løbetid), som vedrører dels en ejendom i Bruxelles (1 000 mio. ECU plus renter), dels en ejendom i Strasbourg (443 mio. ECU plus renter). Hverken i balancen eller i noterne til balancen er der oplysninger om disse transaktioner.

3.98. Pr. 31. december 1994 havde Rådet i alt udbetalt forskud på 292 mio. ECU af de samlede endelige omkostninger, der pr. 31. december 1993 var anslået til 332 mio. ECU, vedrørende opførelsen af »Consilium«-bygningen i Bruxelles. Forskuddene er konteret i regnskabet, men der er ikke oplysninger herom i balancen, og den finansielle forpligtelse for saldobeløbet på ca. 40 mio. ECU er ikke opført under forpligtelser uden for balancen, hvilket er i strid med Kommissionens praksis (jf. punkt 3.57).

3.99. Domstolen undertegnede den 15. november 1994 en aftale med den luxembourgske stat om Domstolens bygninger. Selv om aftalen ikke benævnes sådan, er den kendetegnet ved de væsentligste karakteristika for en finansiel leasingkontrakt og omfatter en bestemmelse om overdragelse af ejendomsret. Domstolen har ved denne aftale forpligtet sig til årligt at betale en afgift på ca. 634 mio. BFR indtil senest den 31. december 2015. Ejendomsretten til bygningerne vil overgå til Domstolen på den dag, hvor samtlige indbetalinger er lig med den for den luxembourgske stat gældende salgspris for bygningerne. En uafhængig ekspert skal foretage en endelig opgørelse af den endelige salgspris under hensyntagen til de beløb, Domstolen allerede har betalt i form af leje eller afgift. Den finansielle forpligtelse vedrørende denne aftale (som kan anslås til ca. 340 mio. ECU, når man alene tager hensyn til de afgifter, der skal betales indtil år 2015), afspejles hverken i regnskaberne eller i noterne hertil.

Bemærkninger om bankkonti

3.100. Retten kan ikke udtale sig om rigtigheden af det beløb (0,9 mio. ECU), som er opført under rubrikken anfordringskonti på aktivsiden af ØSU's balance, eftersom der ikke er foretaget bankafstemninger pr. 31. december 1994.

DE UNDERLIGGENDE TRANSAKTIONERS LOVLIGHED/FORMELLE RIGTIGHED

Transaktioner vedrørende indtægterne

Traditionelle egne indtægter

3.101. Revisionen af de traditionelle egne indtægter er udført på grundlag af en stikprøve af de underliggende transaktioner i medlemsstaterne, og der er ikke konstateret elementer af en sådan art, at det drager lovligheden/den formelle rigtighed af de pågældende indtægter i tvivl, og der er heller ikke konstateret væsentlige fejl af et sådant omfang, at de påvirker fællesskabsbudgettet med hensyn til konstaterede og inkasserede fordringer. Det skal dog præciseres, at den af Retten udvalgte stikprøve ikke kan være udtaget af hele den pågældende population, fordi det er klart, at ingen myndighed har en fortegnelse over indførsler, der ikke er angivet til toldmyndighederne. Samme problem gør sig især gældende for enhver form for skat på grundlag af angivelser. Det er derfor ikke muligt at bedømme, om de traditionelle egne indtægter er fuldstændige.

3.102. Undersøgelsen af de traditionelle egne indtægter har omfattet tests af, hvordan de nationale ordninger for centralisering af de underliggende transaktioner fungerer.

3.103. Det skal bemærkes, at stikprøven af underliggende transaktioner er udvalgt på grundlag af beløb inkasseret af Kommissionen. Ved denne metode er det derfor ikke muligt at udtale sig om tilfælde af afgiftsfritagelser, anvendelse af nultoldsats og ikke-angivne transaktioner. Som et led i undersøgelsen af indtægter fra told og landbrugsafgifter blev denne ulempe afhjulpet empirisk, for så vidt angår afgiftsfrie udførsler eller udførsler med nulsats, ved at revisorerne foruden at undersøge transaktioner, der havde givet anledning til opkrævning af afgiftsbeløb, også undersøgte transaktioner, i forbindelse med hvilke der ikke var inkasseret told eller afgifter.

Told og landbrugsafgifter

3.104. Ved undersøgelsen af de transaktioner, der var udvalgt af stikprøven, og af andre tilfældigt udvalgte transaktioner blev der ikke konstateret større problemer med hensyn til regnskabernes rigtighed og beskaffenhed. De væsentligste problemer vedrører lovligheden/den formelle rigtighed, navnlig overholdelsen af overdragelsesfristerne.

3.105. Den samlede mest sandsynlige alvorlige fejl vedrørende told og landbrugsafgifter er ret begrænset, dvs. af størrelsesordenen 10 mio. ECU.

3.106. Ved undersøgelserne i forbindelse med efterprøvelse af de transaktioner, der var udvalgt som et led i DAS-revisionen, blev der endvidere konstateret diverse problemer, især vedrørende overholdelsen af overdragelsesfristerne. I Danmark er der således bemærket systematiske forsinkelser i forbindelse med omkring 10 % af de konstaterede indtægter på de to kontorer, der var omfattet af den stedlige revision. I Grækenland overfører nogle kontorer systematisk indtægter fra månedens sidste dag til den følgende måned. I Nederlandene sker bogføringen af konstaterede rettigheder via de periodiske anmeldelser i nogle tilfælde med forsinkelse. Kommissionen bør minde medlemsstaterne om, at de skal overholde overdragelsesfristerne, og den bør sørge for, at der opkræves morarenter.

3.107. Den væsentligste risiko i forbindelse med indtægter fra told og landbrugsafgifter kunne være manglende angivelse, som pr. definition i en meget stor udstrækning ikke vil blive opdaget ved undersøgelserne med henblik på revisionserklæringen. De uregelmæssigheder, medlemslandene har indberettet til Kommissionen, samt de uregelmæssigheder, der ikke er indberettet i forbindelse med fællesskabsforsendelse, tegner sig for ca. 300 mio. ECU, eller ca. 2 % af de inkasserede beløb i told og landbrugsafgifter. Som følge af omfanget af uregelmæssigheder vedrørende traditionelle egne indtægter er det væsentligt, at der gøres en endnu større indsats for at forebygge og konstatere svig.

3.108. Det skal bemærkes, at når der er svig i forbindelse med indførsel, er der i praksis automatisk svig i forbindelse med moms ved indførsel, hvilket i sidste ende får indflydelse på de egne momsindtægter. Denne effekt, som kan anslås til ca. 60 mio. ECU, er dog forholdsvis begrænset.

3.109. Effekten af disse fejl og tilfælde af svig får i sidste ende indvirkning på den supplerende BNI-indtægt.

Sukkerafgifter

3.110. Den udvalgte stikprøve omfattede ni transaktioner, og i det ene tilfælde, der vedrørte en afgiftspligtig på øen Réunion, kunne transaktionen kun revideres indtil det udbetalende organ. Blandt de otte transaktioner, der kunne revideres indtil den afgiftspligtige, kan tre anses for at være behæftet med fejl.

3.111. Den første fejl vedrører overførslen af saldobeløbet af produktionsafgiften fra Det Forenede Kongerige med en måneds forsinkelse i forhold til den frist, der er fastsat i forordningen, hvori det hedder, at saldobeløbet skal opgøres i oktober og overføres til Kommissionen i december. Det blev konstateret, at saldobeløbet for 1993 på 15 952 344 ECU reelt først blev overført til Kommissionen i januar 1994. Det medfører, at 1994-indtægterne er ansat for højt med et beløb svarende til saldobeløbet. Denne situation gentager sig åbenbart i 1994, hvor 14 974 768 ECU, der normalt skulle overføres i december 1994, først blev det i januar 1995. Det beløb, der skyldtes i 1994 blev endvidere ikke opført i Kommissionens balance under konstaterede fordringer at inkassere. Disse forsinkede overførsler burde i øvrigt give anledning til opkrævning af morarenter.

3.112. Undersøgelsen af saldobeløb af afgifter overført af Frankrig i december 1994 viste, at tillægsafgiften, som skal opføres under en specifik budgetpost (konto 1160), i virkeligheden var opført under konto 1100, som vedrører afgifter af sukkerproduktionen. Denne posteringsfejl indebærer, at indtægterne under konto 1100 er ansat 32 011 134 ECU for højt og indtægterne under konto 1160 tilsvarende for lavt.

3.113. I Spanien var et lager ikke blevet godkendt af myndighederne og var derfor ikke opført på den officielle fortegnelse over godkendte lagre. Sukker afsat fra dette lager burde derfor ikke have medført opkrævning af lagerafgifter (og derfor heller ikke refusion af oplagringsomkostninger).

Egne indtægter fra moms og BNI

3.114. De egne indtægter fra moms og BNI giver ikke anledning til bemærkninger fra Rettens side med henyn til beregningernes rigtighed og lovligheden/den formelle rigtighed af de procedurer, der er anvendt ved opstillingen af de grundlæggende data.

Egne momsindtægter

3.115. Undersøgelsen vedrørte følgende:

- beregningen af den ensartede sats og de forskellige elementer, der indgår i definitionen heraf, og de tolvtedele, der følger heraf

- en undersøgelse af opgørelserne vedrørende regnskabsåret 1993, der indvirker på momsindtægterne i regnskabsåret 1994 som følge af saldobeløbene

- inkassering og regnskabsføring af tolvtedele, saldobeløb og justeringer

- en undersøgelse af, om gennemførelsen i national lov af momsdirektiverne vedrørende harmonisering af medlemsstaternes ordninger er korrekt.

3.116. Ved disse forskellige undersøgelser blev der ikke konstateret større problemer, som kan ændre Kommissionens regnskaber. Det skal dog understreges, at Kommissionen har taget forskellige forbehold med hensyn til indholdet af oversigterne og har gjort opmærksom på en række tilfælde, hvor momsdirektiverne er forkert gennemført. Den finansielle effekt af disse forhold kan imidlertid være af meget forskelligt omfang, det er meget langsommeligt og besværligt at beregne den, og der kan derfor ikke sættes tal på den.

Egne indtægter på grundlag af bruttonationalindkomsten (BNI)

Bruttonationalindkomsten (BNI) som beregningsgrundlag

3.117. BNI beregnes på grundlag af nationalregnskaberne, der i hver enkelt medlemsstat efter komplekse statistiske og økonometriske metoder opstilles af specialiserede offentlige institutter, der har monopol på området. De oplysninger, medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, kontrolleres to gange, dels af Kommissionen (EUROSTAT) på grundlag af artikel 19 i forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89, dels af BNI-Udvalget i henhold til artikel 7 i direktiv 89/130/EØF. I BNI-Udvalgets udtalelse fra oktober 1994 om tallene vedrørende regnskabsåret 1993, afspejler tallene medlemsstaternes fortsatte og store bestræbelser på at opstille sammenlignelige og repræsentative data.

3.118. Undersøgelsen af nationalregnskabernes rigtighed er begrænset, fordi de statistiske oplysninger er fortrolige, og det ville endvidere kræve mange flere medarbejdere med en særlig ekspertise inden for nationalregnskaber, end dem Retten råder over i dag. Det makroøkonomiske BNI-aggregat er i øvrigt, fordi det er et statistisk aggregat, ikke velegnet til en undersøgelse af lovligheden/den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner med henblik på en revisionserklæring.

3.119. Revisionen omfattede derfor en undersøgelse af, om medlemsstaterne følger begreber og procedurer fastsat ved Rådets direktiv af 13. februar 1989 (89/130/EØF, Euratom) om harmonisering af fastlæggelsen af bruttonationalindkomsten i markedspriser (). Fordi der ikke er fundet nogen løsning på de problemer, der er omhandlet i punkt 1.117ff i Rettens årsberetning for regnskabsåret 1994, især problemet med forbehold, som Kommissionen ikke har trukket tilbage, er det ikke muligt allerede i 1994 at opfylde målene om, at de BNI-aggregater, medlemsstaterne indberetter til Kommissionen, skal være udtømmende, retvisende og sammenlignelige. Effekten af disse forbehold eller andre uløste problemer vedrørende kvaliteten af BNI-beregningsgrundlaget, og derfor også vedrørende ordningen for BNI- og momsindtægter, kan som følge af ressourcemangel ikke anslås.

Egne indtægter på grundlag af BNI (den supplerende indtægt)

3.120. Med hensyn til de egne indtægter på grundlag af BNI vedrører revisionserklæringen aspekterne rigtighed og lovlighed/formel rigtighed af de metoder, der fører til konstatering af den egne BNI-indtægt. Der tages hensyn til følgende elementer:

a)fastlæggelse af loftet over egne indtægter

b)beregning af den ensartede sats for de egne indtægter »det supplerende grundlag«

c)beregning af de beløb, hver enkelt medlemsstat skylder i henhold til denne supplerende indtægt

d)beregning af de månedlige tolvtedele, der skal overføres, deres inkassering og regnskabsføring

e)beregning af de årlige saldobeløb og justeringer af tidligere saldobeløb, inkassering og bogføring heraf.

3.121. Rettens revision af ovenstående elementer har ikke givet anledning til bemærkninger for regnskabsåret 1994.

Transaktioner vedrørende udgifterne

Udgifter, som Retten ikke kan give en erklæring om

3.122. Retten kan på mange områder, der svarer til ca. 14 % af EF-udgifterne, ikke give en erklæring. Det skyldes hovedsagelig, dels at Retten har rådet over utilstrækkelige oplysninger, dels at de systemer, der er indført til forvaltning af de transaktioner, Retten skulle revidere, ikke er troværdige. Det indebærer, at i de tilfælde, hvor Retten har konstateret fejl, kan de talresultater, der på grundlag af ekstrapolationer er anført i dette dokument, give udtryk for en undervurdering af effekten, fordi disse ekstrapolationer er foretaget ud fra den antagelse - som er i den reviderede enheds interesse - at der ikke er fejl i den del af budgettet, Retten ikke udtaler sig om.

Umuligt at revidere en række udgifter under EUGFL, Garantisektionen

I Danmark

3.123. Retten har ikke fra de danske myndigheder modtaget de nødvendige oplysninger i en hensigtsmæssig form, således at den kunne forberede og gennemføre revisionen inden for en rimelig frist efter regnskabsafslutningen. Retten kan derfor ikke give en erklæring om udgifterne i Danmark under EUGFL, Garantisektionen, som i 1994 androg ca. 1 300 mio. ECU.

3.124. For at komme helt ned til de underliggende transaktioner for betalinger under EUGFL, Garantisektionen, til medlemsstaterne, udvælger Retten sin stikprøve i de nationale udbetalende organers regnskaber. Forud for dette bør den afstemme sidstnævntes regnskaber og de tilsvarende anmeldelser til Kommissionen. Det er nødvendigt for at få sikkerhed for, at delpopulationen, der skal stikprøvekontrolleres, svarer til de oplysninger, der er medtaget i Fællesskabernes centrale regnskaber, og derfor også i den samlede population, på grundlag af hvilken kriterierne for stikprøveudvælgelsen fastsættes.

3.125. Retten havde anmeldt den kommende revision af udgifter under EUGFL, Garantisektionen, til de danske myndigheder i februar måned, dvs. ti uger før den planlagte dato for revisionsbesøget (25. april), og den havde en uge senere specificeret de oplysninger, der var nødvendige for forberelsen af revisionsbesøget. I de tre følgende måneder (indtil midten af maj) anmodede de danske myndigheder først om tre ugers udsættelse af revisionsbesøget (hvilket Retten accepterede, og revisionsbesøget blev udskudt til den 15. maj). Derefter modtog Retten henholdsvis den 28. april og den 12. maj, dvs. et godt stykke tid efter fristen, der var den 20. april, to sæt dokumenter med oplysninger, som dels ikke svarede til de anmeldte udgifter, dels ikke gjorde det muligt for Retten