BILAG I

INDBERETNING AF JUSTERINGER OG UDLEDNING AF TRANSAKTIONER

DEL 1

Generel beskrivelse af proceduren for udledning af transaktioner

Finansielle transaktioner defineres som nettoanskaffelsen af finansielle aktiver eller nettoindgåelsen af passiver for hver enkelt type finansielt instrument, dvs. summen af alle finansielle transaktioner, der forekommer i løbet af en given indberetningsperiode. Rammerne for at udlede transaktioner for balanceposter (balance sheet items, BSI) for de monetære finansielle institutioner (MFI'er) er baseret på det europæiske national- og regionalregnskabssystem (herefter 'ESA 2010'), der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (1). Der afviges fra denne internationale standard, hvor det er nødvendigt, både med hensyn til dataindholdet og betegnelsen af statistiske begreber. Dette bilag fortolkes i overensstemmelse med ESA 2010, med mindre forordning (EU) nr. 2021/379 (ECB/2021/2) (2) eller denne retningslinje udtrykkeligt eller implicit går forud for bestemmelserne heri.

I forbindelse med BSI-statistikken beregner ECB transaktioner ved for hver aktiv- og passivpost at tage forskellen mellem de udestående beløb på rapporteringsdatoerne ultimo perioden og derefter fjerne effekten af den udvikling, der ikke er resultat af transaktioner ("justeringer"). Disse opdeles i hovedkategorierne "omklassifikationer", "justeringer for værdiændringer" og "valutakursreguleringer". De nationale centralbanker indberetter "justeringer for omklassifikationer" og "justeringer for værdiændringer" til ECB, således at disse ikke-transaktionsrelaterede effekter kan fjernes ved beregningen af transaktioner. "Valutakursreguleringer" udledes normalt af ECB. Transaktioner beregnes på nettobasis, og der er således ingen krav om angivelse af brutto finansielle transaktioner eller omsætning. Finansielle transaktioner bør generelt måles ved transaktionsværdien - værdien til hvilken aktiverne anskaffes/afhændes og/eller passiver skabes, realiseres eller veksles, og som ikke nødvendigvis er den samme som den pris, der er noteret på markedet, eller aktivets dagsværdi på transaktionstidspunktet. Transaktionsværdien omfatter ikke gebyrer, provisioner, kommissioner eller lignende betalinger for tjenester ydet i forbindelse med transaktionen.

I dette bilag gennemgås metoden til udledning af transaktioner i forbindelse med BSI-statistik. Del 2 fokuserer på principperne for de nationale centralbankers indberetning af justeringer til ECB (3). Del 3 behandler de særlige tilpasninger i forbindelse med opstillingsrammerne for BSI-statistik.

ECB har på sit websted offentliggjort en manual om MFI-balancestatistik, der indeholder flere detaljer og taleksempler.

DEL 2

Indberetning af justeringer fra de nationale centralbanker til ECB

1. Underliggende principper for justeringer

For justeringer for omklassifikationer og værdiændringer gælder det samme system med dobbelt bogføring som for udestående beløb, og det er derfor i balance. Hvis en post i balance er påkrævet som følge af de forskellige værdiansættelser, der gælder for den statistiske, i modsætning til den regnskabsmæssige balance, dvs. "statistisk/regnskabsmæssig uoverensstemmelse", bør dette registreres under "resterende passiver" (som et positivt eller negativt beløb alt efter omstændighederne).

Renter på indlån, udlån og gældsinstrumenter, der udstedes og ejes, bør periodiseres, men aldrig opføres som en transaktion med det pågældende instrument. Vedrørende udlån og indlån garanteres dette ved kravet fastsat i Del 2 i bilag II til forordning (EU) 2021/379 (ECB/2021/2) om at registrere påløbne renter på disse instrumenter under "resterende aktiver" og "resterende passiver". Forordningen indeholder dog ingen regler om behandlingen af påløbne renter på gældsinstrumenter, der udstedes eller ejes. Påløbne renter er nemlig ofte en fast bestanddel i markedsprisen og vanskelige at udskille fra den regnskabsmæssige pris, når de indberettes i den statistiske balance. For at opnå sammenhængende data, som er sammenlignelige på tværs af lande, bør følgende regler anvendes:

a) hvis påløbne renter er en fast bestanddel i den regnskabsmæssige pris, som indberettes i den statistiske balance, bør der foretages en justering for værdiændringer,

b) hvis påløbne renter ikke indgår i det udestående beløb for de værdipapirer, som de vedrører i den statistiske balance, klassificeres de under "resterende aktiver" eller "resterende passiver" og behandles ikke som en justering for en værdiændring.

Den behandling, som foreslås her, er også afspejlet i indberetningskravene i denne retningslinje (jf. Del 1 i bilag II).

Hvis en månedlig justering indberettes, kan det påvirke opdelingen af de poster, der indberettes kvartalsvis. Der bør sikres overensstemmelse mellem de to datasæt, dvs., hvor det er relevant, bør summen af de månedlige justeringer være lig med den kvartalsvise justering. Hvis en tærskel er fastsat for de kvartalsvise justeringer, eller de kvartalsvise justeringer ikke kan identificeres fuldt ud eller på samme detaljeringsniveau som den månedlige justering, skal justeringen beregnes for at undgå uoverensstemmelser med justeringen, der er indberettet for de månedlige data.

2. Justeringer for omklassifikationer

"Justeringer for omklassifikationer" omfatter alle ændringer i referencesektorens balance, der opstår som resultat af ændringer i rapporteringspopulationens sammensætning og struktur, ændringer i klassifikationen af finansielle instrumenter og modparter, ændringer i statistiske definitioner og (delvis) korrigering af rapporteringsfejl, som alt sammen giver anledning til databrud i serierne og derfor påvirker sammenligneligheden af to efter hinanden følgende beholdninger ultimo perioden. Udvidelser af euroområdet kan betragtes som et særligt tilfælde af omklassifikation.

De nationale centralbanker indberetter data om justeringer for omklassifikationer i overensstemmelse med kravene i denne retningslinje ved hjælp af data indberettet direkte fra rapporteringspopulationen, tilsynsinformation, plausibilitetskontrol, engangsundersøgelser (f.eks. i forbindelse med afvigende værdier), nationale statistikkrav, oplysninger om tilgang til og fragang fra rapporteringspopulationen samt andre kilder, der er til deres rådighed. De nationale centralbanker identificerer ændringer i udestående beløb som følge af omklassifikationer og indberetter nettobeløbet. En nettostigning i udestående beløb som følge af omklassifikationer opføres med positivt fortegn, en nettoreduktion i udestående beløb opføres med negativt fortegn.

De nationale centralbanker kan foretage estimater af justeringerne for omklassifikationer, især hvis informationen ikke er let tilgængelig eller af dårlig kvalitet. Det forventes ikke, at ECB foretager ex post-justeringer, medmindre de nationale centralbanker identificerer klare ændringer som følge af omklassifikationerne i de endelige data, som ikke kan korrigeres af de nationale centralbanker i tide. I disse tilfælde kan ECB foretage ex post-justeringer efter aftale med den relevante nationale centralbank.

I princippet indberetter de nationale centralbanker "justeringer for omklassifikationer" for hver post, der er specificeret i denne retningslinje. I tilfælde, hvor de estimerede omklassifikationsbeløb er under 5 millioner EUR på den nationale centralbanks egen balance eller under 50 millioner EUR for den aggregerede balance for andre rapporteringsenheder, kan de nationale centralbanker indberette justeringer for omklassifikationer som nul eller som en manglende værdi. Disse tærskler er sat som en hjælp til de nationale centralbanker, når de skal beslutte, om de skal opstille justeringer eller ikke. Det kan dog være uhensigtsmæssigt for den nationale centralbank at forsøge at anvende en sådan tærskel, hvis der indsamles relativt detaljerede oplysninger uden hensyn til tærsklen. Denne fleksibilitet er dog med forbehold af kravet til konsistens for de indberettede data for referenceperioden og mellem månedlige og kvartalsvise data, som beskrevet nedenfor.

Inden for de i revisionsprincipperne fastsatte grænser korrigerer de nationale centralbanker rapporteringsfejl i udestående beløb, så snart fejlene er konstateret. Ideelt fjerner korrektionerne fuldstændig fejlen fra de udestående beløb, især hvis fejlen kun påvirker en enkelt periode eller et begrænset tidsrum. Under disse omstændigheder opstår der ikke noget seriebrud. Såfremt fejlen påvirker historiske data, og der ikke foretages en korrektion af tidligere data, eller den kun foretages for en begrænset tidsperiode, opstår der imidlertid et seriebrud mellem den første periode med det korrigerede tal og den sidste periode med det ukorrekte tal. I dette tilfælde identificerer de nationale centralbanker størrelsen af det opståede databrud og opfører en justering under "justeringer for omklassifikationer". Der anvendes en tilsvarende fremgangsmåde ved implementeringen af ændringer af statistiske definitioner, som påvirker indberettede data, samt ved korrigeringen for brud, som kan skyldes indførelse, ændring eller opgivelse af opregningsmetoder.

Grænsen for, hvornår overførsler af aktiver skal behandles som transaktioner, udgøres af den omstændighed, at der er to særskilte institutionelle enheder, som handler ved gensidig overenskomst. Hvis overførslerne derimod sker som følge af oprettelsen en institutionel enhed, eller fordi en institutionel enhed forsvinder, bør de behandles som "justeringer for omklassifikationer". Hvis en fusion eller overtagelse medfører, at en eller flere institutionelle enheder forsvinder, forsvinder alle positioner, som eksisterede på tværs af de fusionerende institutioner, og som opføres netto på det tidspunkt, hvor enhederne ophører med at eksistere i systemet, og der skal indberettes justeringer for omklassifikationer i overensstemmelse hermed. Selskabsspaltninger behandles på tilsvarende måde.

3. Justeringer for værdiændringer

"Justeringer for værdiændringer" indberettet i henhold til denne retningslinje opstilles normal af de nationale centralbanker på grundlag af data indberettet direkte fra rapporteringsenhederne. De nationale centralbanker kan dog også dække disse indberetningskrav indirekte (f.eks. ved at indsamle data om transaktioner direkte) eller ud fra værdipapir for værdipapir-data eller ud fra andre data indberettet af rapporteringspopulationen, og de kan under alle omstændigheder indsamle yderligere data fra rapporteringsenheder, hvis det er nødvendigt.

4. Valutakursreguleringer

Valutakursbevægelser over for euroen, der indtræffer mellem rapporteringsdatoer ultimo perioden, bevirker ændringer i værdien af aktiver og passiver i udenlandsk valuta, når de udtrykkes i euro. De nationale centralbanker bør indberette aktiver og passiver denomineret i udenlandsk valuta omregnet til euro ved anvendelse af ECBs referencekurs på den dag, som dataene vedrører. Da enhver ændring i udestående beløb som følge af valutakursbevægelser udtrykker kapitalgevinster/-tab og ikke skyldes finansielle transaktioner, er det nødvendigt at identificere værdiansættelseseffekterne, så de kan udelukkes fra transaktioner. Justering for værdiændringer som følge af valutakursændringer kan også omfatte ændringer af værdiansættelsen som følge af transaktioner i aktiver/passiver, dvs. realiserede gevinster/tab, men der eksisterer forskellig national praksis på dette område.

ECB udleder normalt de nødvendige valutakursreguleringer baseret på statistisk information indberettet af de nationale centralbanker. Når de nationale centralbanker er i stand til at opstille mere præcise reguleringer, kan de også indberette disse reguleringer til ECB, som anvender dem til at udlede transaktioner.

DEL 3

Særregler og tilpasninger

1. Pengemarkedsforeninger

De nationale centralbanker medtager justeringsdata vedrørende pengemarkedsforeninger (MMF'er), når de opfylder deres rapporteringsforpligtelser med hensyn til "justeringer for omklassifikationer" og "justeringer for værdiændringer". Disse justeringer indberettes også separat for pengemarkedsforeninger i henhold til den særlige kvartalsvise rapporteringsordning.

De nationale centralbanker indberetter justeringer for omklassifikationer, hvis der er en ændring I MMF-rapporteringspopulationen, som defineret i artikel 2 i forordning (EU) 2021/379 (ECB/2021/2), der skyldes ændringer i anvendelsesområdet for enheder, der er godkendte som MMF’er, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 2017/1131 (4). En ændring i MMF-rapporteringspopulationen, der skyldes ændringer i en forenings investeringspolitik, registreres som en finansiel transaktion og ikke en omklassifikation. Dette skyldes, at alle ændringer i en investeringspolitik skal aftales af investorerne forud for ændringen og ses derfor som en aktiv investeringsbeslutning.

Det er i artikel 9, stk. 6, i forordning (EU) 2021/379 (ECB/2021/2) fastsat, at de nationale centralbanker kan indrømme tilladelser til nogle eller alle MMF'er for så vidt angår indberetningen af justeringer for værdiændringer. I sådanne tilfælde bør de nationale centralbanker dog frembringe oplysningerne efter bedste evne, især hvis beløbene er signifikante, jf. artikel 5, stk. 2, i denne retningslinje.

Beregningen af justeringer for værdiændringer vedrørende pengemarkedsforeningers aktiver følger den procedure, som er fælles for alle MFI'er. På passivsiden er positive ændringer i værdien af andele i pengemarkedsforeninger traditionelt blevet anset for transaktioner parallelt med betaling af renter på indlån (i modsætning til påløbne renter), hvilket indebærer, at modposten for værdiændringer på aktivsiden ikke er "andele i pengemarkedsforeninger", men "resterende passiver". Hvad angår tilfælde, hvor andele i pengemarkedsforeninger falder i pris som følge af tab på foreningernes aktiver, kan dette dog ikke sammenlignes med rentebetalinger. På denne baggrund indeholder tabel 1A i Del 4 i bilag I til forordning (EU) 2021/379 (ECB/2021/2) krav om værdiændringer for andele i pengemarkedsforeninger. Hvor det er relevant, bør de nationale centralbanker anvende denne post til at afstemme værdiændringer på aktivsiden. Allokeringen bør foretages på en måde, så kun de faktiske værdiændringer, der er afspejlet som ændringer i værdien af andele i pengemarkedsforeninger, er dækket.

2. Statistik for individuelle MFI-balanceposter (IBSI)

I overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, i denne retningslinje indberetter de nationale centralbanker efter bedste evne hjælpeserier, der dækker justeringer for værdiændringer og omklassifikationer (jf. dette bilags Del 2) og udlånsoverdragelser.

For at nedbringe indberetningsbyrden kan de nationale centralbanker anvende en tærskeltilgang, når de udleder hjælpeserier. Navnlig, hvor hjælpeseriens absolutte beløb, der skal indberettes, er under maksimalt 50 millioner EUR og 1 % af det pågældende udestående beløb, dvs. tærskel = maks (50 millioner EUR, 1 % af det udestående beløb), kan de nationale centralbanker i stedet vælge at indberette beløbet som nul eller som en manglende værdi. Denne tærskel, som også finder anvendelse på kreditinstitutter, er indikativ og har til formål at hjælpe de nationale centralbanker med at træffe beslutning om, hvorvidt de skal lave en justering eller ej. Hvis informationen ikke er nemt tilgængelig eller af dårlig kvalitet, kan de nationale centralbanker beslutte at lave estimater eller indberette en manglende værdi.

I tillæg hertil, og i overensstemmelse med denne retningslinje, skal de nationale centralbanker kun indberette hjælpeserier for kreditinstitutter, der ikke er kerneinstitutter, i det omfang den statistiske information indsamles fra de kreditinstitutter i overensstemmelse med forordning (EU) 2021/379 (ECB/2021/2). Hvis intet af den påkrævede statistiske information for at indberette en hjælpeserie, er tilgængelig fra de kreditinstitutter, der ikke er kerneinstitutter, kan de nationale centralbanker indberette en manglende værdi.

3. Postgirokontorer og offentlig forvaltning og service

De nationale centralbanker indberetter, hvor det er relevant, statistisk information om postgirokontorer og offentlig forvaltning og service, der dækker deres monetære forpligtelser over for ikke-MFI'er, der er residenter i euroområdet, og deres beholdninger af kontanter og værdipapirer udstedt af MFI'er i euroområdet i overensstemmelse med denne retningslinjes afsnit 6. Med henblik på at opstille transaktioner, indberettes justeringer i princippet også på linje med kravene for MFI-balancestatistik, selvom der i praksis sjældent vil være tale om justeringer som følge af valutakursændringer eller ændringer i markedspris. Disse data indberettes som angivet i bilag VI.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (EUT L 174 af 26.6.2013, s. 1).

(2) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 2021/379 af 22. januar 2021 om balanceposter i kreditinstitutter og i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2021/2) (EUT L 73 af 3.3.2021, s. 16).

(3) Samme metodologi anvendes for så vidt angår den statistiske information, der skal indberettes om ECB's balance i henhold til artikel 3, stk. 5, i denne retningslinje.

(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1131 af 14. juni 2017 om pengemarkedsforeninger (EUT L 169 af 30.6.2017, s. 8.).