*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 4. december 1981

om en stoette, som den belgiske regering paataenker at yde til investeringer, som en kemisk virksomhed i Antwerpen vil foretage med henblik paa produktion af polyether-polyol

(De franske og nederlandske tekster er de eneste autentiske)

(82/4/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med artikel 93 at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

ved den belgiske lov af 17. juli 1959, som blev gennemfoert ved kongelig anordning af 17. august 1959 (1), indfoertes der en raekke generelle foranstaltninger til stoette for den belgiske oekonomi, isaer rentenedslag paa investeringslaan, statsgarantier for laan optaget af virksomheder i banker, der giver visse rentenedslag, samt skattefritagelse i fem aar for indtaegter hidroerende fra fast ejendom;

ved en undersoegelse af den belgiske lov i henhold til proceduren efter EOEF-traktatens artikel 93, stk. 1 og 2, paapegede Kommissionen, at da loven ikke indeholdt nogle erhvervsmaessige eller regionale maalsaetninger og hjemlede stoette til investeringer foretaget af en hvilken som helst virksomhed i et hvilket som helst omraade eller inden for en hvilken som helst industrigren, maatte den anses som en generel stoetteordning og kunne som saadan ikke omfattes af undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c); uden en naermere specifikation kunne Kommissionen ikke vurdere ordningens virkning paa samhandelen mellem medlemsstater eller paa konkurrencen og saaledes vurdere, om ordningen var forenelig med faellesmarkedet;

for saa vidt angaar saadanne generelle stoetteordninger, er det Kommissionens helt normale praksis at acceptere dem, naar én af to betingelser er opfyldt, nemlig at medlemsstaten til Kommissionen anmelder enten en regional eller en sektoral plan for ordningens anvendelse eller, hvis dette ikke forekommer muligt, betydningsfulde enkelttilfaelde, hvor ordningen bringes i anvendelse;

i henhold til Kommissionens beslutning 75/397/EOEF (2) er den belgiske regering forpligtet til i god tid i forvejen til Kommissionen at anmelde betydningsfulde enkelttilfaelde af anvendelse af loven af 17. juli 1959 om indfoerelse af foranstaltninger til fremme af den oekonomiske ekspansion og oprettelse af nye industrier, saaledes at Kommissionen kan afgoere, om de foreslaaede foranstaltninger er forenelige med faellesmarkedet;

II

den belgiske regering underrettede ved telex af 18. januar 1979 Kommissionen om, at den havde til hensigt at ivaerksaette de i naevnte lov hjemlede stoetteforanstaltninger til fordel for investeringerne i en kemisk virksomhed i Antwerpen;

den af den belgiske regering paataenkte stoette skal lette gennemfoerelsen af en investering, der skal skabe en aarlig produktionskapacitet paa 50 000 tons polyether-polyol; den paataenkte investering ville indebaere oprettelse af 45 nye arbejdspladser;

den stoettemodtagende virksomhed beskaeftiger 3 000 mennesker og havde i 1977 en omsaetning paa 21 mia bfr., hvoraf 78 % som foelge af eksport til de oevrige medlemsstater; en vaesentlig del af den nye produktionskapaciteit er beregnet til fremstilling af eksportvarer til de oevrige medlemsstater;

stoetten vil tage form af en rentegodtgoerelse paa 3 % i fem aar paa en kredit svarende til to tredjedele af investeringerne (519 mio bfr.); denne stoette svarer ifoelge de belgiske myndigheder til en subventionsaekvivalent paa 8 % af investeringerne;

III

den belgiske regering er af den opfattelse, at der i dette tilfaelde er tale om en normal udvikling af den stoettemodtagende virksomheds anlaeg i Antwerpen, og efter dens opfattelse tilsigter stoetten hovedsagelig at kompensere for visse hoejere omkostninger i Belgien end i det land, hvor den paagaeldende koncern har sin hovedvirksomhed;

regeringen er i oevrigt af den opfattelse, at den paavirkning af samhandelen, der kan blive et resultat af den nye kapacitet, mindskes ud af den omstaendighed, at der i vid udstraekning er tale om produktionsoverfoersel inden for denne koncern;

IV

i forbindelse med hoeringerne af de interesserede parter understreger regeringen i en af medlemsstaterne, at den af den belgiske regering paataenkte stoette ikke synes at vaere rimelig begrundet under henvisning til forholdene paa markedet for polyether-polyol; regeringen i en anden medlemsstat, som ganske vist ikke i dette konkrete tilfaelde modsaetter sig den paataenkte stoette, stoetter Kommisionens principielle standpunkt med hensyn til denne form for stoette;

V

den af den belgiske regering foreslaaede stoette vil derfor kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller true med at fordreje konkurrencen ved at give den paagaeldende virksomhed eller dens produkter saerlige fordele, jf. EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1;

den omstaendighed, at en national foranstaltning i det mindste i princippet kan kompensere for visse forskelle, der paavirker omkostningerne i virksomheder i én medlemsstat i forhold til en anden, aendrer ikke ved det forhold, at der er tale om stoette, saaledes som Domstolen klart har fastslaaet det i sine domme af 10. december 1969 (1) og 2. juli 1974 (2), hvor den franske og den italienske regering som begrundelse for visse stoetteforanstaltninger havde paaraabt sig forskelle mellem medlemsstaterne, i det ene tilfaelde forskellen i rentesatserne, og i det andet i visse loenomkostningers stoerrelse;

det fastsattes i traktaten, at stoette, som opfylder de kriterier, der er opstillet i artikel 92, stk. 1, er uforenelig med faellesmarkedet; i undtagelserne fra denne bestemmelse om uforenelighed, som er fastsat i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, opstilles de maal, der skal soeges naaet i Faellesskabets og ikke den enkelte stoettemodtagende virksomheds interesser; disse undtagelser skal fortolkes strengt i forbindelse med en gennemgang af saavel regionale eller sektorale stoetteordninger som enkelttilfaelde, hvor generelle stoetteordninger finder anvendelse; navnlig kan der kun indroemmes undtagelse, naar Kommissionen kan konstatere, at de begunstigede virksomheder ikke uden en saadan stoette - enten fordi de mangler midler eller interesse - ville blive foranlediget af markedsforholdene til at traeffe dispositioner, der kan bidrage til opnaaelsen af formaalet med disse undtagelsesbestemmelser;

at indroemme en undtagelse, naar det drejer sig om stoette, for hvilke der ikke er nogen modydelse, ville svare til, at det accepteredes, at samhandelen mellem medlemsstaterne blev paavirket og konkurrencen fordrejet, uden at der ville tilfalde Faellesskabet nogen fordel heraf, samtidig med at det ville vaere en godkendelse af, at visse medlemsstater fik urimelige fordele;

naar Kommissionen anvender ovennaevnte principper i forbindelse med sin undersoegelse af enkelttilfaelde, hvor generelle stoetteordninger bringes i anvendelse, skal den finde det godtgjort, at der fra den stoettemodtagende virksomheds side foreligger en konkret modydelse i den forstand, at ydelsen af stoetten skal fremme opnaaelsen af et af de i artikel 92, stk. 3, fastsatte maal; kan en saadan modydelse ikke paavises, isaer i de tilfaelde, hvor den stoettede investering ville blive foretaget uaendret, er det klart, at stoetten ikke bidrager til opnaaelsen af de i undtagelserne naevnte maal, men tjener til at oege den paagaeldende virksomheds finansielle styrke;

i naervaerende tilfaelde synes der ikke at foreligge en saadan modydelse fra den stoettemodtagende virksomheds side;

den belgiske regering har ikke kunnet give, og Kommissionen har ikke kunnet finde, nogen begrundelse for, at den foreslaaede stoette opfylder betingelserne for at kunne omfattes af en undtagelsesbestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3;

til trods for, at Belgien har en saa stor arbejdsloeshed, at Kommissionen har givet dispensation til en beskaeftigelsesstoetteordning med henvisning til, at der er tale om en alvorlig forstyrrelse af den belgiske oekonomi, betyder dette ikke, at enhver anden taenkelig form for stoette foreslaaet af den belgiske regering automatisk omfattes af en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, eftersom hver anmeldt stoetteordning maa behandles ud fra fra sine egne praemisser i lyset af de fastsatte specifikke kriterier;

hvad angaar de i artikel 92, stk. 3, litra a) og c) fastsatte undtagelsesbestemmelser vedroerende stoette til fremme af udviklingen i visse omraader, er forholdet det, at den socio-oekonomiske situation i Antwerpen-omraadet er bedre end i andre omraader i Belgien; i det omfang, hvori det generelle arbejdsloeshedsproblem ogsaa eksisterer i Antwerpen, er der allerede taget hensyn hertil i den almindelige beskraeftigelsesfremmende ordning, og der er derfor ingen grund til at indroemme denne stoetteforanstaltning en yderligere undtagelse ud fra en bestragtning om, at den vil fremme eller lette udviklingen i det omraade, hvilket i oevrigt heller ikke var formaalet med den;

med hensyn til untagelsesbestemmelserne i artikel 92, stk. 3, litra b), er der ikke ved den paagaeldende investering noget, der specielt kunne give den karakter af et projekt af faelleseuropaeisk interesse eller af et projekt, der skal afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats oekonomi, og som boer kunne omfattes af en af undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra b, fra bestemmelsen i artikel 92, stk. 1, om, at stoette er uforenelig med faellesmarkedet;

hvad endelig angaar undtagelsesbestemmelsen i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), om »stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene« har undersoegelsen af situationen paa markedet for polyether-polyol vist, at markedskraefterne i sig selv, uden at der foretages offentlige indgreb, burde kunne sikre en normal udvikling af denne erhvervsgren; desuden vil hovedparten af produktionen af polyether-polyol blive eksporteret til andre medlemsstater, og ydelsen af stoetten indebaerer derfor en risiko for, at samhandelen aendres paa en maade, der strider mod den faelles interesse;

det drejer sig nemlig i det foreliggende tilfaelde om en sektor, hvor produktionskapaciteten anvendes i normalt omfang, og enhver stoette, der gaar ud paa at skabe yderligere kapacitet, vil kunne give anledning til problemer for den eksisterende kapacitet og mindske rentabiliteten i de virksomheder, der driver virksomhed inden for dette omraade, isaer i de oevrige medlemsstater;

i oevrigt er der for den stoettemodtagende virksomheds vedkommende tale om en normal udvidelse af anlaegget i Antwerpen, der indgaar som led i helhedsstrategien i den koncern, som virksomheden er en del af;

paa baggrund af ovennaevnte betragtninger opfylder den belgiske regerings stoetteforslag ikke de noedvendige betingelser for at omfattes af nogle af undtagelsesbestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den belgiske regering maa ikke gennemfoere det projekt, der blev meddelt til Kommissionen ved telex af 18. januar 1979, om at yde den i lov af 17. juli 1959 »til fremme af den oekonomiske ekspansion og ivaerksaettelse af nye aktiviteter« hjemlede stoette til visse investeringer, der skal foretages af en kemisk virsomhed i Antwerpen.

Artikel 2

Kongeriget Belgien underretter inden to maaneder fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, som den har truffet med henblik paa at efterkomme beslutningen.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til kongeriget Belgien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 4. december 1981.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen

(1) Moniteur Belge af 29. 8. 1959.

(2) EFT nr. L 177 af 8. 7. 1975, s. 13.

(1) Forenede sager 6 og 11/69, Samling af Domstolens Afgoerelser 1969, s. 143.

(2) Sag 173/73, Samling af Domstolens Afgoerelser 1974, s. 709.