Kommissionens forordning (EF) nr. 1412/2002

af 29. juli 2002

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) med oprindelse i Indien

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 7,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 9. november 2001 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (i det følgende benævnt "PTY") med oprindelse i Indien.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet i september 2001 af International Committee of Rayon and Synthetic Fibres (CIRFS) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen af PTY i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en antidumpingprocedure.

(3) Der er i øjeblikket antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen af PTY med oprindelse i Malaysia (Rådets forordning (EF) nr. 1001/97(4)), ændret ved forordning (EF) nr. 1992/2000(5), Indonesien og Thailand (Rådets forordning (EF) nr. 2160/96(6)), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1078/2001(7), samt Taiwan (Rådets forordning (EF) nr. 3905/88(8)), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2010/2000(9). Der er i øjeblikket ved at blive foretaget fornyede undersøgelser af udløbet af foranstaltningerne over for importen med oprindelse i Malaysia(10), Taiwan(11), Indonesien(12) og Thailand(13), jf. artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen").

(4) Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(14) om indledning af en sideløbende antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i Indien og Indonesien.

(5) Kommissionen underrettede officielt klageren og andre kendte producenter i Fællesskabet, de eksporterende producenter, deres repræsentative sammenslutning, de importører, brugere og leverandører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for Indien om indledningen af proceduren. De direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.

(6) En række eksporterende producenter i Indien og deres sammenslutning samt producenter, brugere, importører og forhandlere i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist og godtgjorde, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

(7) I betragtning af det åbenbart store antal eksporterende producenter i Indien som beskrevet i klagen blev der i forbindelse med dumpingundersøgelsen anvendt stikprøver i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen og som beskrevet mere detaljeret i betragtning 14 ff. i denne forordning. Kommissionen sendte spørgeskemaer til, og modtog detaljerede oplysninger fra, et repræsentativt udsnit af eksporterende producenter i Indien.

(8) Kommissionen sendte også spørgeskemaer til alle andre parter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev modtaget besvarelser fra to af de seks klagende fællesskabsproducenter og fra en fællesskabsproducent, som ikke oprindeligt havde deltaget i klagen. Kommissionen modtog også besvarelser fra en bruger og to leverandører af råmaterialer, som afgav oplysninger, der var tilstrækkelig fuldstændige og repræsentative til at blive benyttet ved vurderingen af Fællesskabets interesser. Ingen importører i Fællesskabet, som ikke var forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter, besvarede spørgeskemaet eller gav sig til kende.

(9) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) EF-producenter

- Dupont SA, Det Forenede Kongerige

- Sinterama SpA, Italien.

b) Eksporterende producenter i Indien

- Indo Rama Synthetics Ltd, Nagpur

- Reliance Industries Ltd og dermed forretningsmæssigt forbundne selskaber, Mumbai og Nagpur

- Welspun Syntex Ltd, Mumbai.

(10) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2000 til 30. september 2001 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. oktober 1997 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(11) Den pågældende vare er tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) med oprindelse i Indien, som tariferes under KN-kode 5402 33 00 Varen fremstilles direkte af delvist orienteret garn af polyester, som tekstureres. Den anvendes i væve- og strikkesektoren til fremstilling af stoffer af polyester eller blandinger af polyester og bomuld. Varen sælges i forskellige typer, der kan identificeres ved forskellige specifikationer, f.eks. vægt (denier), antal fibre, garnets ildresistens, farve og snoning. Der er også forskellige kvaliteter, der afhænger af produktionsprocessens effektivitet. Der er imidlertid ingen væsentlige forskelle i de grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål for de forskellige typer og kvaliteter af PTY. Under disse omstændigheder bør alle typer PTY anses for at være én og samme vare i forbindelse med denne procedure.

2. Samme vare

(12) Det fremgik af undersøgelsen, at PTY fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Indien har samme grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål som PTY, der eksporteres fra dette land til Fællesskabet. Ligeledes har PTY fremstillet af de klagende EF-producenter og solgt på fællesskabsmarkedet samme grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål som PTY, der eksporteres til Fællesskabet fra det pågældende land.

(13) PTY, der sælges på hjemmemarkedet i Indien og eksporteres til Fællesskabet, og PTY, der fremstilles og sælges i Fællesskabet, anses derfor for at være samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

C. STIKPRØVER

1. Stikprøver af indiske eksportører

(14) I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Indien, som er nævnt i klagen, fandt Kommissionen indledningsvis, at det kunne være nødvendigt at anvende stikprøver i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen.

(15) For at gøre det muligt for Kommissionen at udvælge en stikprøve i henhold til artikel 17, stk. 2, i grundforordningen blev eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende senest tre uger efter indledningen af proceduren og give grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg og deres nøjagtige aktiviteter i forbindelse med fremstillingen af den pågældende vare samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne selskaber i sektoren for fremstilling og/eller salg af PTY og disse selskabers aktiviteter. De indiske myndigheder og den indiske sammenslutning af eksporterende producenter blev også hørt af Kommissionen i denne forbindelse og havde ingen indvendinger mod, at der anvendtes stikprøver.

2. Forhåndsudvælgelse af samarbejdsvillige selskaber

(16) 12 selskaber i Indien gav sig til kende og afgav de ønskede oplysninger inden for den frist på tre uger, der er fastsat i artikel 17, stk. 2, i grundforordningen. Imidlertid var kun ni af disse producenter, der angav at have haft et eksportsalg til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. De producenter, der eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden og gav udtryk for, at de gerne ville deltage i stikprøven, blev oprindeligt anset for samarbejdsvillige og blev taget i betragtning ved udvælgelsen af stikprøven. De tegnede sig for op til 98 % af den samlede eksport af den pågældende vare fra Indien til Fællesskabet. For så vidt angår de resterende tre selskaber var to forhandlere, der ikke kunne tages i betragtning ved udvælgelsen af stikprøven, og et var en eksporterende producent, der ikke havde nogen eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

(17) Selskaber, der ikke gav sig til kende inden for fristen på tre uger, blev anset for ikke at have udvist samarbejdsvilje.

3. Udvælgelse af stikprøven

(18) I overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, i grundforordningen baseredes udvælgelsen på den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.

(19) På dette grundlag udvalgtes tre eksporterende producenter til at udgøre stikprøven efter aftale med den indiske sammenslutning af eksporterende producenter og de indiske myndigheder. De tre selskaber, der udvalgtes til at indgå i stikprøven, tegnede sig for omkring 70 % af den indiske eksport af PTY til Fællesskabet og for omkring 65 % af hjemmemarkedssalget af PTY i Indien.

(20) De seks samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i den endelige stikprøve, blev underrettet om, at en eventuel antidumpingtold på de af dem eksporterede varer ville blive beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen. Nogle af disse selskaber havde oprindeligt givet udtryk for, at de ville anmode om en individuel margen i overensstemmelse med artikel 17, stk. 3, i grundforordningen, hvis de ikke blev udvalgt til stikprøven. Der blev imidlertid ikke modtaget nogen underbygget anmodning herom inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(21) Den eksporterende producent, som ikke var forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksporterende producenter, der var omfattet af undersøgelsen, og som ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, men som havde haft en vis eksport efter undersøgelsesperioden, blev også underrettet om, at en eventuel antidumpingtold på dens eksport ville blive beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen.

(22) Der blev sendt spørgeskemaer til de tre oprindeligt udvalgte selskaber, mens der blev sendt et mindre omfattende spørgeskema til det selskab, der først efterfølgende havde haft eksport til Fællesskabet.

(23) De selskaber, som udgjorde den endelige stikprøve, og som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, fik tildelt deres egen dumpingmargen og en individuel toldsats.

D. DUMPING

1. Normal værdi

(24) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen undersøgte Kommissionen først, om hver eksporterende producents hjemmemarkedssalg af PTY til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende eksportsalg til Fællesskabet.

(25) Det fremgik af denne vurdering, at alle de undersøgte eksporterende producenter havde et repræsentativt salg af PTY på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.

(26) Kommissionen overvejede derefter, om varetyper, der solgtes på hjemmemarkedet, havde samme kvalitet, denier, fibre, ildresistens, farve og snoning som varetyper, der eksporteredes, og den konkluderede, at de var identiske eller direkte sammenlignelige.

(27) For hver varetype, der solgtes af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet og fandtes at være direkte sammenlignelige med typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det desuden fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende type, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde af den sammenlignelige type, der eksporteredes til Fællesskabet.

(28) Kommissionen undersøgte efterfølgende, om selskabernes hjemmemarkedssalg kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder der var tabsgivende i undersøgelsesperioden:

a) For de varetyper, hvor mere end 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, og hvor den vejede gennemsnitlige salgspris var lig med eller højere end de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, beregnedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af alle hjemmemarkedspriserne for den pågældende type.

b) For de varetyper, hvor mindst 10 % og højst 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til under enhedsomkostningerne, beregnedes den normale værdi for hver varetype som det vejede gennemsnit af priserne ved de salgstransaktioner på hjemmemarkedet for den pågældende type, der fandt sted til priser lig med eller over enhedsomkostningerne.

c) For de varetyper, hvor under 10 % af den solgte mængde blev solgt på hjemmemarkedet til en pris, der ikke lå under enhedsomkostningerne, fandtes det, at den pågældende varetype ikke solgtes i normal handel, og den normale værdi beregnedes derfor.

(29) For visse typer, der solgtes til eksport til Fællesskabet af alle de tre undersøgte selskaber, fandtes hjemmemarkedssalget at have fundet sted i normal handel. Den normale værdi for den tilsvarende varetype blev fastsat på grundlag af de priser, der rent faktisk var betalt eller skulle betales af uafhængige kunder på hjemmemarkedet i Indien i undersøgelsesperioden, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

(30) For varetyper, der ikke solgtes i normal handel, og varetyper, der ikke solgtes i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, måtte den normale værdi beregnes. Alle tre undersøgte selskaber havde et eksportsalg til Fællesskabet af visse varer af sådanne typer.

(31) Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen blev de pågældende samarbejdsvillige eksporterende producenters salgs- og administrationsomkostninger samt andre generalomkostninger (i det følgende benævnt "SAG-omkostninger") og disse selskabers vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til deres gennemsnitlige fremstillingsomkostninger i undersøgelsesperioden. Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og SAG-omkostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.

2. Eksportpris

(32) Da alle tre eksporterende producenter i alle tilfælde udførte den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet, fastsattes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

3. Sammenligning

(33) Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. For alle de undersøgte eksporterende producenter er der derfor indrømmet justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, omkostninger til transport, søtransport og forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, importafgifter og indirekte afgifter, kreditomkostninger, omkostninger efter salg, provisioner, rabatter og nedslag, når dette har været relevant og berettiget.

(34) Alle tre undersøgte selskaber stillede krav om en justering for toldgodtgørelse i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen med den begrundelse, at den samme vare angiveligt blev pålagt importafgifter, når den var beregnet til forbrug i eksportlandet, men at disse afgifter blev refunderet eller ikke betalt, når varen solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. Alle selskaber benyttede sig derfor af toldgodtgørelsesordningen (DEPB) på efter-eksportbasis og/eller forhåndslicensordningen (ALS). Dette krav blev afvist, fordi der ikke var noget bevis for, at den samme vare var pålagt importafgift, når den var bestemt for forbrug på hjemmemarkedet. Selskaberne gjorde alternativt krav på samme justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra k). Justeringen kunne imidlertid ikke indrømmes, da selskaberne ikke påviste, at DEPB på efter-eksportbasis og/eller ALS-ordninger påvirker prissammenligneligheden, og især at kunderne konsekvent betaler forskellige priser på hjemmemarkedet som følge af fordelene ved ovennævnte ordninger.

(35) Et undersøgt selskab krævede en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), for et beløb svarende til en indirekte afgift på samme vare, som blev pålagt, når den var beregnet til forbrug i Indien, men som blev refunderet, hvis den eksporteredes til Fællesskabet. Det konstateredes, at selskabet modtog refusion ved eksport af den pågældende vare. Da selskabet imidlertid ikke havde påvist, at hele denne indirekte afgift blev refunderet, blev kravet justeret nedad. Et andet undersøgt selskab krævede en justering i henhold til samme artikel i grundforordningen for et beløb svarende til en indirekte afgift på samme vare, som blev pålagt, når den var beregnet til forbrug i Indien, men som ikke blev opkrævet, hvis den eksporteredes til Fællesskabet. I denne forbindelse konstateredes det, at selskabet ikke havde givet behørig meddelelse om de relevante mængder af råvaren, der blev benyttet til fremstilling af samme vare. Der var derfor ikke noget bevis for størrelsen af den indirekte afgift, der var pålagt den samme vare, og kravet blev afvist.

(36) Et undersøgt selskab krævede en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen for en omsætningsafgift (en indirekte afgift), der var pålagt af de indiske regionale myndigheder, og som angiveligt betaltes på hjemmemarkedssalget. Det pågældende selskab var fritaget fra at deponere omsætningsafgiften hos staten. Denne fritagelse indrømmes selskaber, der investerer i den pågældende region. I denne forbindelse blev det ikke påvist, at selskabet opkrævede den pågældende afgift på hjemmemarkedssalget og deponerede den hos staten, og der var derfor ikke tale om, at en sådan afgift blev afholdt i forbindelse med den pågældende vare ved salg på hjemmemarkedet. Kravet ansås derfor for ubegrundet.

(37) To undersøgte selskaber krævede en justering for forskelle i handelsled i henhold til artikel 2, stk. 10, litra d), i grundforordningen. Denne justering kunne ikke indrømmes, da selskaberne ikke kunne påvise, at eksportprisen gjaldt for salg i et handelsled, der var forskelligt fra det for den normale værdi fastlagte, og at prisernes sammenlignelighed var påvirket. Det blev hævdet, at der fandtes to forskellige handelstrin både på eksport- og hjemmemarkedet, men der kunne ikke konstateres nogen konsekvente og tydelige forskelle mellem de pågældende selskabers funktioner og priser for de forskellige handelstrin på Indiens hjemmemarked. Selskaberne gjorde alternativt krav på samme justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra c) eller k). Kravet kunne ikke imødekommes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra c), da der kun kan foretages justeringer for mængderabatter, hvis de rent faktisk ydes for forskelle i mængde, som er direkte forbundet med det pågældende salg, og de pågældende selskaber ydede ingen sådanne rabatter. Kravet kunne heller ikke imødekommes i henhold til artikel 2, stk. 10, litra k), da det konstateredes, at det mønster, som selskaberne påberåbte sig, ikke blev konsekvent anvendt på deres salg på hjemmemarkedet, og da det fandtes, at de pågældende krav i alt væsentligt var de samme krav, som var blevet fremført i forbindelse med handelsled og mængderabatter, og som allerede var blevet afvist.

(38) Et undersøgt selskab krævede på grundlag af artikel 2, stk. 10, litra f), i grundforordningen en justering for forskelle i de direkte forbundne pakningsomkostninger mellem den eksporterede og den på hjemmemarkedet solgte vare. I denne forbindelse påviste selskabet ikke, at en omkostningsforskel, der påvirkede prissammenligneligheden, kunne forbindes direkte med omkostningerne til pakning af den pågældende vare. Denne påstand blev derfor afvist.

4. Dumpingmargener

a) Dumpingmargen for undersøgte selskaber

(39) Dumpingmargenerne blev fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit for hver varetype og den vejede gennemsnitlige eksportpris for hver varetype.

b) Dumpingmargen for samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven

(40) Dumpingmargenen for de eksporterende producenter, som gav sig til kende i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen, men som ikke blev undersøgt individuelt, fastsattes på grundlag af det vejede gennemsnit af dumpingmargenerne for selskaberne i stikprøven, jf. artikel 9, stk. 6, i grundforordningen.

c) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige selskaber

(41) For de eksporterende producenter, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmargenen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen.

(42) For at fastslå den samlede grad af samarbejdsvilje blev der for det land, der var omfattet af undersøgelsen, foretaget en sammenligning mellem oplysningerne fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter om de mængder, de havde eksporteret til Fællesskabet, og de tilsvarende Eurostat-importstatistikker.

(43) Det fandtes, at den samlede samarbejdsvilje var stor, og det ansås for passende at fastsætte en restdumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber på niveauet for den højeste dumpingmargen, der fastsattes for et samarbejdsvilligt selskab i det pågældende land.

(44) Ovennævnte fremgangsmåde for ikke-samarbejdsvillige selskaber fandtes også nødvendig for at forhindre, at manglende samarbejdsvilje blev belønnet.

(45) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, udgør de foreløbige dumpingmargener følgende:

>TABELPOSITION>

E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

1. Produktionen i Fællesskabet

(46) Inden for Fællesskabet fremstiller følgende virksomheder PTY:

- Tre producenter i Fællesskabet, som samarbejdede fuldt ud med Kommissionen i forbindelse med undersøgelsen. To af disse EF-producenter var med til at indgive klagen.

- Fire af de seks producenter i Fællesskabet, der indgav klagen, afgav generelle oplysninger om deres aktiviteter i klagen. De samarbejdede ikke i fuldt omfang i forbindelse med undersøgelsen, men støttede proceduren.

- To andre producenter, som ikke var med til at klage, men som gav generelle oplysninger om deres aktiviteter og støttede klagen uden at give detaljerede oplysninger.

- 14 andre producenter, der ikke var med til at klage, og som hverken samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen eller gav udtryk for deres mening.

(47) Det PTY, der fremstilles af disse selskaber tilsammen, udgør derfor produktionen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

2. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

(48) De tre samarbejdsvillige producenters kumulerede produktion i undersøgelsesperioden udgjorde 85238 tons af en anslået samlet produktion i Fællesskabet på ca. 228491 tons, dvs. 37 %. Hvis de ni producenter, der støttede proceduren, betragtes under ét, tegnede de sig imidlertid for 74 % af produktionen i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

(49) En interesseret part påstod, at kun tre fællesskabsproducenter samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, og at deres samlede produktion ikke udgjorde en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet. Denne part hævdede endvidere, at fire af de seks EF-producenter, som indgav klagen, senere besluttede ikke at samarbejde, fordi de ikke fandt, at der var forvoldt dem skade, og at sagen derfor var indledt på et forkert grundlag, samt at de oplysninger, der blev benyttet til at vurdere den skade, som var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var partiske.

(50) For det første skal det bemærkes, at de selskaber, der udtrykkelig støttede klagen før indledningen, tilsammen tegnede sig for omkring to tredjedele af produktionen i Fællesskabet, og tilslutningen var derfor tilstrækkelig til at indlede en undersøgelse. For det andet tegnede de tre selskaber, der samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, sig for mere end 25 % af den samlede produktion i Fællesskabet, hvilket er en betydelig del, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.

(51) Kommissionen finder derfor på foreløbigt grundlag, at de tre samarbejdsvillige EF-producenter udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.

F. SKADE

1. Indledende bemærkninger

Oplysninger om importen

(52) Udviklingen i importen med hensyn til mængde og priser blev fastsat på grundlag af oplysninger fra Eurostat. Alt importeret PTY henhører under KN-kode 5402 33 00, og ingen andre varer tariferes under denne kode. Eurostats oplysninger for Indien blev sammenlignet med oplysninger fra de eksporterende producenter om undersøgelsesperioden og fandtes at svare meget nøje til disse.

Oplysninger om EF-erhvervsgrenen

(53) Oplysninger om erhvervsgrenen i Fællesskabet blev indhentet fra de tre samarbejdsvillige EF-producenters kontrollerede besvarelser af spørgeskemaerne.

2. Forbruget i Fællesskabet

(54) Det åbenbare forbrug af PTY i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet, EF-erhvervsgrenens samlede verificerede salg på fællesskabsmarkedet og skøn over de øvrige EF-producenters salg (baseret på besvarelser af Kommissionens spørgeskemaer, oplysninger i klagen og Eurostats eksportstatistikker).

(55) Forbruget af PTY i Fællesskabet nåede ca. 340000 tons i undersøgelsesperioden. Som vist i nedenstående tabel steg det med 19 % i løbet af den betragtede periode. Det skal bemærkes, at forbruget nåede et højdepunkt i 1998, men derefter faldt.

>TABELPOSITION>

3. Importen fra Indien

Den importerede mængde

(56) Importen med oprindelse i Indien tredobledes i løbet af den betragtede periode fra 7583 tons i 1996 til 22683 tons i undersøgelsesperioden. Efter en stærk stigning mellem 1996 og 1998 faldt importen i 1999 for derefter at stige igen i 2000. Der var en yderligere stigning på 17 % i undersøgelsesperioden i forhold til 2000.

(57) Den pågældende imports markedsandel nåede op på 7 % i undersøgelsesperioden mod 3 % ved begyndelsen af den betragtede periode.

>TABELPOSITION>

Importens priser

(58) De pågældende importerede varers pris faldt med 7 % i den betragtede periode. Priserne faldt kraftigt i 1999, hvor der forekom et stærkt fald i importmængden.

>TABELPOSITION>

Prisunderbud

(59) Med henblik på at analysere prisunderbuddet blev EF-erhvervsgrenens priser på den pågældende vare sammenlignet med de indiske importvarers priser på fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden, idet der blev anvendt vejede gennemsnitspriser for hver PTY-type.

(60) Der blev taget hensyn til følgende elementer ved sammenligningen af de importerede varer og det af EF-erhvervsgrenen fremstillede PTY: decitex (vægten i gram af 1000 meter garn), antallet af fibre, de kemiske ændringer (f.eks. ildresistens) og garnets farve (ufarvet, spindfarvet eller traditionelt farvet).

(61) Priserne på de fra Indien importerede varer er de cif-priser, der blev anført af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i deres besvarelse af spørgeskemaet, behørigt justeret for told og omkostninger efter importen. EF-erhvervsgrenens priser er de priser, der blev oplyst i besvarelserne af spørgeskemaerne for salget i Fællesskabet til den første uafhængige kunde, ab fabrik.

(62) Prisunderbudsmargenen fandtes på dette grundlag at udgøre mellem 21 og 36 % af EF-erhvervsgrenens priser for de eksporterende producenter, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.

4. EF-erhvervsgrenens situation

Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(63) EF-erhvervsgrenens produktion steg med 18 % i løbet af den betragtede periode, men faldt i undersøgelsesperioden med 3 % i forhold til 2000. Produktionskapaciteten steg med 33 % i samme periode. Kapaciteten blev løbende udvidet og moderniseret for at øge EF-erhvervsgrenens konkurrenceevne. Kapacitetsudnyttelsesgraden var forholdsvis høj indtil 1998, men faldt derefter med 11 procentpoint.

>TABELPOSITION>

Lagre

(64) Ultimolagrene varierede fra år til år og havde tendens til at falde i forhold til produktionsniveauet.

>TABELPOSITION>

Salgsmængde, markedsandel og vækst

(65) EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet i den betragtede periode steg med 8 % målt i mængde. EF-erhvervsgrenens salg voksede imidlertid ikke så meget som forbruget, der steg med 16 % i denne periode. EF-erhvervsgrenen mistede derfor en markedsandel på to procentpoint i den betragtede periode.

>TABELPOSITION>

Faktorer, der påvirkede priserne

(66) EF-erhvervsgrenens salgspriser faldt med 9 % i løbet af den betragtede periode. Den stadig større import med oprindelse i Indien, dens lave priser og den faldende prisudvikling udøvede et betydeligt pristryk på EF-erhvervsgrenen, der var tvunget til at sænke priserne i et forsøg på at bevare sin markedsandel.

>TABELPOSITION>

Rentabilitet

(67) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i afkastet af nettosalget på fællesskabsmarkedet faldt stærkt i løbet af den betragtede periode, nemlig fra + 3 % i 1996 til - 12 % i undersøgelsesperioden.

>TABELPOSITION>

Investeringer og mulighederne for at tilvejebringe kapital

(68) Der blev vedvarende foretaget investeringer i den betragtede periode, men på et lavere niveau i undersøgelsesperioden. Hovedparten af disse udgifter blev registreret under posterne maskiner, udstyr og andet. Investeringerne var særlig betydelige i 1998, hvilket svarer til en fællesskabsproducents etablering af en ny PTY-fabrik på et tidspunkt, hvor EF-erhvervsgrenens finansielle udsigter stadig var gode.

>TABELPOSITION>

(69) EF-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe kapital fra enten eksterne finansieringsselskaber eller fra moderselskaberne var ikke i alvorlig grad berørt ved begyndelsen af den betragtede periode. I betragtning af tabene i undersøgelsesperioden blev mulighederne for at tilvejebringe kapital dog skadet alvorligt i undersøgelsesperioden.

Afkast af investeringer

(70) Ved vurderingen af dumpingimportens indvirkning på EF-erhvervsgrenens afkast af investeringer undersøgte Kommissionen fortjenesten eller tabet før skat i forhold til EF-erhvervsgrenens samlede aktiver.

(71) Salget af PTY tegner sig for hovedparten af EF-erhvervsgrenens omsætning. Afkastet af investeringerne blev derfor fordelt, så denne andel blev afspejlet.

(72) Afkastet af investeringerne udviklede sig i overensstemmelse med rentabilitetstallene og viste klart forværringen af EF-erhvervsgrenens finansielle situation.

>TABELPOSITION>

Likviditet

(73) Salget af PTY tegner sig for hovedparten af EF-erhvervsgrenens omsætning. Likviditeten blev derfor fordelt, så denne andel blev afspejlet.

(74) Tallene i nedenstående tabel vedrørende EF-erhvervsgrenens likviditet bekræftede klart, at dens finansielle situation er blevet forværret.

>TABELPOSITION>

Beskæftigelse, produktivitet og lønninger

(75) Følgende tabel viser antallet af ansatte i EF-erhvervsgrenen, der beskæftiger sig med den pågældende vare, samt de dermed forbundne omkostninger.

>TABELPOSITION>

(76) Ved udgangen af undersøgelsesperioden beskæftigede EF-erhvervsgrenen 1403 ansatte, hvilket var en samlet stigning på 19 % i løbet af den betragtede periode; dette fulgte en væsentlig stigning i 1999, hvor EF-erhvervsgrenen besluttede at foretage en betydelig udvikling af sin produktionskapacitet. Denne udvidelse blev planlagt, mens udsigterne stadig var gode (se betragtning 68). Beskæftigelsesomkostningerne i forhold til antallet af ansatte steg med 30 % i samme periode.

(77) Produktiviteten i undersøgelsesperioden var omtrent som i 1996. I 1999, hvor både produktionskapaciteten og antallet af ansatte blev udvidet, forværredes produktiviteten midlertidigt.

Genrejsning fra tidligere dumping

(78) I 1997 og 1998 var EF-erhvervsgrenens finansielle resultater tilfredsstillende, hvilket viste, at den havde overvundet følgerne af den tidligere dumping af importerede varer med oprindelse i tredjelande, over for hvilke der var indført antidumpingforanstaltninger (se betragtning 3).

Faktisk dumpingmargen

(79) Dumpingmargenerne er angivet i afsnittet om dumping (se betragtning 45). De fastsatte margener er klart over ubetydelighedsgrænsen. I betragtning af størrelsen af og priserne på dumpingimporten kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener desuden ikke være ubetydelige.

5. Konklusion om skade

(80) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden tredobledes den importerede mængde PTY med oprindelse i Indien fra under 7500 tons til over 22000 tons. Dette førte til en samlet stigning i den pågældende imports markedsandel på 4 procentpoint i en periode, hvor forbruget steg med 19 %. Priserne på den pågældende import lå under EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode, idet prisunderbuddet udgjorde mellem 30 og 45 %.

(81) Samtidig forværredes EF-erhvervsgrenens situation mellem 1996 og undersøgelsesperioden, særlig med hensyn til markedsandel, salgspriser, rentabilitet, afkast af investeringer, likviditet og evnen til at tilvejebringe kapital. EF-erhvervsgrenens dårlige finansielle resultater var et resultat af trykket mod dens priser.

(82) Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(83) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om den væsentlige skade, der var forvoldt EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af dumpingimporten fra det pågældende land. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen også andre kendte faktorer, der kan have skadet EF-erhvervsgrenen, for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke fejlagtigt blev tilskrevet dumpingimporten.

(84) Der er i øjeblikket foranstaltninger i kraft over for importen med oprindelse i Thailand, Indonesien, Taiwan og Malaysia med henblik på at afhjælpe den skadelige dumping fra disse lande. Desuden er importen af PTY med oprindelse i disse fire lande for tiden genstand for antidumpingundersøgelser (se betragtning 3). Der blev taget hensyn hertil ved denne undersøgelse.

2. Dumpingimportens følgevirkninger

Mængde

(85) Importen af PTY med oprindelse i Indien tredobledes i løbet af den betragtede periode og udgjorde 22683 tons i undersøgelsesperioden.

(86) Den betydelige stigning i importen med oprindelse i Indien til priser, der lå langt under EF-erhvervsgrenens priser, og denne imports erobring af markedsandel i løbet af den betragtede periode faldt sammen med en alvorlig forværring af EF-erhvervsgrenens situation, særlig med hensyn til markedsandel, salgspriser, likviditet, evnen til at tilvejebringe kapital, afkast af investeringer og rentabilitet.

(87) Denne forværring var mest udtalt mellem 2000 og undersøgelsesperioden, hvor dumpingimporten udtrykt i mængde steg med yderligere 17 % til et rekordhøjt niveau.

Priser

(88) Fra 1996 til undersøgelsesperioden faldt dumpingimportens priser med 7 %, mens dens markedsandel steg med 4 procentpoint. Samtidig reducerede EF-erhvervsgrenen sine salgspriser med 9 % i et mislykket forsøg på at bevare sin markedsandel.

(89) Priserne på dumpingimporten lå konstant under EF-erhvervsgrenens priser, idet underbudsmargenen for de undersøgte eksportører lå på mellem 30 og 45 % i undersøgelsesperioden.

(90) Kommissionen finder derfor, at presset fra den pågældende import, hvis mængde og markedsandel voksede betydeligt fra og med 1996, og som blev solgt til særlig lave dumpingpriser, forårsagede et prisfald for EF-erhvervsgrenen og en forværring af dens finansielle situation.

3. Andre faktorers indvirkning

Import fra andre tredjelande

(91) Fire lande, der eksporterer PTY til Fællesskabet, er genstand for antidumpingtold: Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand. Disse fire lande havde en markedsandel på 18 % i undersøgelsesperioden. I løbet af den betragtede periode steg importen med oprindelse i disse lande med 41 % fra omkring 43000 tons i 1996 til 61000 tons i undersøgelsesperioden. De gennemsnitlige cif-priser på denne import ligger klart under EF-erhvervsgrenens priser. Det er de eksporterende producenter i Indonesien og Taiwan, for hvilke antidumpingtolden er fastsat til 0 %, som reelt har øget salget på fællesskabsmarkedet. Det kan ikke udelukkes, at denne import kan have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen. Dette er i øjeblikket ved at blive undersøgt i forbindelse med fornyede undersøgelser, der blev indledt den 31. maj 2002(15) på grundlag af artikel 11, stk. 3, i grundforordningen.

(92) Importen med oprindelse i andre tredjelande havde en markedsandel på 19 % i undersøgelsesperioden og steg målt i mængde med 47 % i løbet af den betragtede periode. De mest betydelige mængder havde oprindelse i USA, Tyrkiet og Sydkorea. De gennemsnitlige cif-priser på denne import ligger en smule under EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik. Hvis man imidlertid tager hensyn til told og omkostninger efter importen, er priserne på omtrent samme niveau som EF-erhvervsgrenens priser. Denne import kan ikke anses for at have skadet EF-erhvervsgrenen.

>TABELPOSITION>

Råvarepriser

(93) Den vigtigste råvare, der anvendes ved fremstillingen af PTY, er orienteret garn af polyester (POY).

(94) EF-erhvervsgrenen køber POY både i og uden for Fællesskabet. Noget POY købes også fra forretningsmæssigt forbundne selskaber. Det fremgik af en detaljeret decitex-sammenligning mellem priser inden for grupper, priser betalt på markedet og priser offentliggjort i fagpressen (PCI), at indkøbene fra forretningsmæssigt forbundne selskaber fandt sted til almindelige markedspriser. Salgsbetingelserne svarer også til de almindelige betingelser på markedet.

(95) Som vist i nedenstående tabel steg den faktiske pris, som EF-erhvervsgrenen betalte for POY, betydeligt i 1997 og 1998 og faldt derefter til et niveau, der var lavere end ved begyndelsen af den betragtede periode. Det kan således ikke antages, at råvarepriserne forvoldte EF-erhvervsgrenen skade.

>TABELPOSITION>

EF-erhvervsgrenens eksportresultater

(96) Udtrykt i mængde steg EF-erhvervsgrenens eksport med næsten 400 % i løbet af den betragtede periode til 5200 tons, idet EF-erhvervsgrenen har udviklet vedvarende handelsforbindelser med partnere uden for Fællesskabet. Det skal bemærkes, at den pågældende mængde fortsat er marginal i forhold til EF-erhvervsgrenens samlede salg.

(97) Det kan konkluderes, at da eksporten er steget i løbet af perioden, kan den ikke være ansvarlig for den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

Ændringer i forbrugsmønstret

(98) Forbruget af den pågældende vare i Fællesskabet steg med 19 % i løbet af den betragtede periode. Konklusionen var derfor, at denne faktor ikke havde bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen havde lidt.

Konklusion om årsagssammenhæng

(99) Den betydelige stigning i mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land i løbet af den betragtede periode og især i undersøgelsesperioden og størrelsen af prisunderbuddet i undersøgelsesperioden havde væsentlige negative følger for EF-erhvervsgrenens markedsandel og salgspriser. Dette påvirkede igen en række økonomiske indikatorer for EF-erhvervsgrenen, særlig rentabiliteten og afkastet af investeringerne. I betragtning af ovenstående finder Kommissionen, at importen af PTY med oprindelse i Indien havde en betydelig negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, og at andre faktorer, særlig importen fra tredjelande og herunder Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand, ikke havde en sådan virkning, at der var grund til at ændre konklusionen om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra Indien og den væsentlige skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen.

I betragtning af ovenstående analyse, hvor der er gjort behørigt rede for virkningerne af alle kendte faktorer på EF-erhvervsgrenens situation og skelnet mellem de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det, at disse andre faktorer ikke i sig selv ændrer det forhold, at den konstaterede væsentlige skade kan tilskrives dumpingimporten.

(100) Det konkluderes derfor foreløbigt, at dumpingimporten med oprindelse i det pågældende land har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Almindelige bemærkninger

(101) Kommissionen undersøgte, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende dumping var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Med henblik herpå og i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i grundforordningen baseredes fastlæggelsen af Fællesskabets interesser på en vurdering af alle de forskellige involverede interesser, dvs. EF-erhvervsgrenens, andre fællesskabsproducenters, importørernes, forhandlernes, brugernes og leverandørernes interesser.

2. Undersøgelsen

(102) Kommissionen sendte spørgeskemaer til importører, leverandører af råmaterialer og industrielle brugere af den pågældende vare. I alt blev der sendt 13 spørgeskemaer til leverandører, 21 til brugere, 14 til importører og 16 til andre producenter af PTY.

(103) Der blev modtaget rettidige besvarelser af spørgeskemaet fra:

- en direkte leverandør af råmaterialer, der leverede MEG og PTA til EF-erhvervsgrenen:

- BP Chemicals Ltd (Det Forenede Kongerige)

- en bruger af den pågældende vare, som fremstiller tekstiler, der hovedsagelig skal bruges i automobil- og møbelpolstringssektoren:

- Mattes & Ammann KG (Tyskland)

- to andre producenter af PTY:

- FITEXAR SA (Portugal)

- Manifattura di Stabbia Spa (Italien).

Ingen importører af den pågældende vare besvarede spørgeskemaet.

3. De sandsynlige virkninger for EF-erhvervsgrenen og andre PTY-producenter i Fællesskabet, hvis der indføres foranstaltninger

(104) EF-erhvervsgrenen er levedygtig og i stand til at forsyne markedet. EF-erhvervsgrenen har gjort en stor indsats for at opfylde kravene fra brugerne og især automobilindustrien, der efterspørger varer af høj kvalitet til levering, når de ønsker det. EF-erhvervsgrenen har vist vilje til at bevare en konkurrencedygtig tilstedeværelse på fællesskabsmarkedet. Eksempler på sådanne skridt er:

a) udvikling af specifikke varer til nichemarkeder

b) forbedring af produktiviteten, herunder udbredt anvendelse af moderne produktionsteknikker (f.eks. øget mekanisering og brug af edb).

(105) Det er klart, at de foreslåede foranstaltninger vil gavne EF-erhvervsgrenen. Der er ingen grund til at betvivle, at EF-erhvervsgrenen vil være levedygtig og konkurrencedygtig i en situation med normale markedsvilkår. Dette støttes af dens rentabilitetsniveau mellem 1996 og 1999 og af dens position på fællesskabsmarkedet i sektoren for specialvarer, der endnu ikke er mål for dumpingimport.

(106) EF-erhvervsgrenen har lidt under skadevoldende dumping. Dumpingimporten fra Indien underbød og trykkede EF-erhvervsgrenens salgspriser, forvoldte en mindre begrænsning af dens markedsandel og forhindrede den i at vokse i samme takt som markedsudviklingen. Dumpingimporten fra Indien var til stor skade for EF-erhvervsgrenens rentabilitet og afkast af investeringer. Investeringerne faldt også, især i undersøgelsesperioden. Hvis denne situation fortsætter uændret, vil der fortsat forekomme tab af samme størrelsesorden som i undersøgelsesperioden, og EF-erhvervsgrenens levedygtighed på lang sigt vil blive bragt i fare. De øvrige producenter, der besvarede Kommissionens spørgeskema, støttede disse synspunkter.

(107) Det konkluderes derfor foreløbigt, at det vil være i EF-erhvervsgrenens og de øvrige fællesskabsproducenters interesse, at der indføres foranstaltninger.

4. Sandsynlige virkninger for importørerne, hvis der indføres foranstaltninger

(108) Der blev ikke modtaget besvarelser fra nogen importør eller forhandler.

(109) Importørens manglende samarbejdsvilje i denne sag fører til den konklusion, at en indførelse af foranstaltninger mod importen med oprindelse i Indien sandsynligvis ikke vil have nogen væsentlig indvirkning på situationen for ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere af PTY i Fællesskabet.

5. Sandsynlige virkninger for leverandørerne af råmaterialer, hvis der indføres foranstaltninger

(110) Producenterne i Fællesskabet køber hovedsagelig monoethylenglykol (MEG), renset terephthalsyre (PTA) eller dimethylterephthalat (DMT) for at producere orienteret garn af polyester (POY), der efterfølgende tekstureres for at fremstille PTY. Nogle producenter i Fællesskabet køber også POY direkte.

(111) Den leverandør, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, beskæftiger mere end 300 personer med fremstilling af PTA og MEG.

(112) Den samarbejdsvillige leverandør arbejdede tæt sammen med producenter i Fællesskabet og opnåede en betydelig del af sin omsætning fra salget til dem. En begrænsning af EF-erhvervsgrenens indkøb vil derfor have alvorlige følger for dette selskab.

(113) Det er klart, at en indførelse af foranstaltninger vil bidrage til at bevare EF-erhvervsgrenens og derved også dens leverandørers aktivitetsniveau. Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at en indførelse af foranstaltninger er i leverandørindustriernes interesse.

6. Sandsynlige virkninger for brugerne, hvis der indføres foranstaltninger

(114) Som nævnt samarbejdede kun én bruger. Denne bruger er hovedsagelig berørt af den mulige yderligere koncentration af PTY-sektoren, hvis der indføres foranstaltninger, da der forekom en vis koncentration inden for store multinationale selskaber.

(115) Dette argument er ikke overbevisende, da EF-erhvervsgrenen omfattede 23 producenter i undersøgelsesperioden. Hvis der ikke indføres foranstaltninger, er det desuden sandsynligt, at der vil forekomme en yderligere koncentration på verdensplan. EF-erhvervsgrenens eksistens kan endda stå på spil, hvilket vil gøre brugerne fuldstændig afhængige af import. Hvis der derimod indføres foranstaltninger, vil de forskellige producenter i Fællesskabet sandsynligvis fortsat konkurrere indbyrdes og med varer, der ikke er indført til dumpingpriser, hvilket vil give brugerne de bedste markedsvilkår.

(116) I betragtning af det begrænsede antal besvarelser af Kommissionens spørgeskemaer og de bemærkninger, der blev fremsat af det selskab, der besvarede spørgeskemaet, konkluderes det derfor foreløbigt, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger ikke ville have en negativ indvirkning på brugernes levedygtighed og konkurrenceevne.

7. Konklusion

(117) En indførelse af antidumpingforanstaltninger er i EF-erhvervsgrenens, andre PTY-fællesskabsproducenters og råvareleverandørernes interesse. Det vil gøre det muligt for disse sektorer at forbedre deres rentabilitet og foretage nye investeringer, hvilket er afgørende for deres levedygtighed.

(118) Hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil den fortsatte forværring af EF-erhvervsgrenens rentabilitet, der konstateredes gennem den betragtede periode, bringe den alvorligt i fare.

(119) Det blev også konkluderet, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger ikke ville have skadelige følger for brugernes levedygtighed og konkurrenceevne.

(120) På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen foreløbigt, at der ikke foreligger tvingende årsager til ikke at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde.

I. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

1. Skadestærskel

(121) For at forhindre, at dumpingimporten forvolder yderligere skade, ansås det for passende at indføre antidumpingforanstaltninger i form af midlertidig told.

(122) For at bestemme størrelsen af denne told tog Kommissionen hensyn til de fastlagte dumpingmargener og det toldbeløb, som vil være nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen.

(123) Kommissionen fastsatte med henblik herpå en ikke-skadevoldende pris på grundlag af EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger plus en rimelig fortjenstmargen på 8 %, som blev anset for at være nødvendig for at sikre erhvervsgrenens levedygtighed, og som var den fortjeneste, erhvervsgrenen havde haft i 1998, hvor dumpingimporten fra Indien ikke havde trykket EF-erhvervsgrenens priser, og hvor importen fra de lande, der er genstand for foranstaltninger, allerede havde samme niveau som i undersøgelsesperioden. Den ikke-skadevoldende pris blev sammenlignet med de dumpingimportpriser, der blev benyttet til at fastslå prisunderbuddet, jf. ovenstående. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi for at fastsætte skadestærsklen.

(124) For at beregne den skadestærskel, der var gældende for eksporterende producenter, der samarbejdede, men ikke indgik i stikprøven, blev den vejede gennemsnitlige skadestærskel for selskaberne i stikprøven benyttet.

(125) For de eksporterende producenter i Indien, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes skadestærsklen for landet som helhed på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen. I betragtning af den høje grad af samarbejdsvilje ansås det for passende at fastsætte skadestærsklen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber på niveauet for den højeste skadesmargen, der var konstateret for et samarbejdsvilligt selskab i det pågældende land.

2. Midlertidige foranstaltninger

(126) Da dumpingmargenerne fandtes at være lavere end skadesmargenerne, bør den midlertidige told svare til de konstaterede dumpingmargener, jf. artikel 7, stk. 2, i grundforordningen.

(127) For så vidt angår den sideløbende antisubsidieprocedure mod Indien må ingen vare imidlertid pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe én og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering, jf. artikel 24, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97(16) (i det følgende benævnt "antisubsidiegrundforordningen") og artikel 14, stk. 1, i grundforordningen. Det er derfor nødvendigt at fastslå, hvorvidt og i hvilket omfang subsidiebeløbene og dumpingmargenerne er opstået af samme situation.

(128) Der blev i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i antisubsidiegrundforordningen foreslået en midlertidig udligningstold svarende til subsidiebeløbet, der fandtes at være lavere end skadesmargenen. Alle de undersøgte subsidieordninger fandtes at være eksportsubsidier, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i antisubsidiegrundforordningen. Disse subsidier kunne således kun påvirke de indiske eksporterende producenters eksportpris og dermed medføre en højere dumpingmargen. De midlertidige dumpingmargener, der er fastsat for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indien, kan med andre ord delvis tilskrives eksportsubsidierne. Under disse omstændigheder anses det ikke for rimeligt både at indføre udligningstold og antidumpingtold af et omfang, der fuldt ud modsvarer de foreløbigt fastlagte subsidiebeløb og dumpingmargener. Den midlertidige antidumpingtold bør derfor justeres, således at den afspejler den faktiske dumpingmargen, der foreligger efter indførelsen af den midlertidige udligningstold, som udligner virkningerne af eksportsubsidierne. Antidumpingtolden er derfor blevet fastsat til niveauet for dumpingmargenen minus udligningstolden på eksportsubsidierne som angivet i følgende tabel:

>TABELPOSITION>

(129) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af selskaberne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Varer, der er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".

(130) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(17) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Efter behov vil Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

3. Afsluttende bestemmelser

(131) Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det bemærkes, at alle afgørelser, der træffes vedrørende indførelsen af told med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre henhørende under KN-kode 5402 33 00 og med oprindelse i Indien.

2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber:

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for 20 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.

De berørte parter kan inden for en frist på en måned fra datoen for nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til dens anvendelse, jf. artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 2002.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.

(3) EFT C 315 af 9.11.2001, s. 2.

(4) EFT L 145 af 5.6.1997, s. 1.

(5) EFT L 238 af 22.9.2000, s. 1.

(6) EFT L 289 af 12.11.1996, s. 14.

(7) EFT L 149 af 2.6.2001, s. 5.

(8) EFT L 347 af 16.12.1988, s. 10.

(9) EFT L 241 af 26.9.2000, s. 1.

(10) EFT C 135 af 6.6.2002, s. 10.

(11) EFT C 170 af 14.6.2001, s. 2.

(12) EFT C 316 af 10.11.2001, s. 9.

(13) EFT C 316 af 10.11.2001, s. 9.

(14) EFT C 315 af 9.11.2001, s. 5.

(15) EFT C 129 af 31.5.2002, s. 9.

(16) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

(17) Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Handel

Direktorat B

J-79 5/17

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel.