Meddelelse i henhold til artikel 19, stk. 3, i Rådets forordning nr. 17(1)

Sag 34.950 - Eco-Emballages

(2000/C 227/03)

(EØS-relevant tekst)

I. ANMELDELSEN

1. Den 17. december 1993 anmeldte Eco-Emballages SA, beliggende i Levallois-Perret, Frankrig (i det følgende benævnt "Eco-Emballages"), et antal aftaler med henblik på at opnå en negativattest eller sekundært en fritagelse fra kartelforbuddet. Eco-Emballages driver i Frankrig et system for selektiv indsamling og genanvendelse af husholdningsaffald. Systemet er udformet efter kriterierne i det franske emballagedekret. Anmeldelsen vedrører de aftaler, der danner grundlag for systemets drift.

2. Kommissionen har efterfølgende modtaget en række supplerende oplysninger fra Eco-Emballages. Kommissionen har ligeledes modtaget oplysninger fra en konkurrerende virksomhed (Adelphe SA, i det følgende benævnt "Adelphe"). Endelig har Kommissionen indhentet oplysninger og nærmere redegørelser fra generaldirektoratet for konkurrence, forbrugerbeskyttelse og bekæmpelse af svig under det franske økonomi-, finans- og industriministerium.

3. Der er hidtil ikke modtaget nogen formelle klager i forbindelse med det anmeldte system.

4. Eco-Emballages anmodede endvidere i brev modtaget den 12. april 1999 om, at den ansøgte fritagelse måtte får tilbagevirkende kraft.

II. DET FRANSKE EMBALLAGEDEKRET

5. Frankrig vedtog den 1. april 1992 dekret nr. 92-377 om anvendelse på affald fra bortkastet emballage af lov nr. 75-633 af 15. juli 1975, med senere ændringer, om bortskaffelse af affald og genindvinding af materialer (i det følgende benævnt "dekretet")(2).

6. I henhold til dekretets artikel 1 finder dekretet anvendelse på al husholdningsemballage. Efter definitionerne i artikel 2 forstås ved producent enhver, der emballerer eller lader emballere egne produkter i salgs øjemed, og ved emballage enhver form for beholder eller andet medium beregnet til at indeholde et produkt og lette transporten eller salgspræsentationen.

7. I dekretets artikel 4 fastlægges det, at enhver producent eller importør, hvis produkter sælges i emballage eller, hvis producenten eller importøren ikke er nærmere bekendt, den person, der er ansvarlig for produkterne i første salgsled, skal "bidrage eller medvirke til emballageaffaldets bortskaffelse i sin helhed" (i det følgende omfatter begrebet "producenter" samtlige personer, der er omfattet af denne forpligtelse). Det præciseres i artiklen, at producenten enten kan lade en organisation eller virksomhed, der er godkendt af de offentlige myndigheder, forestå bortskaffelsen, eller selv genindvinde emballagen ved at indføre et retursystem eller selv organisere indsamlingssteder med henblik på en sådan genindvinding.

8. Det fremgår af dekretets artikel 6, at en organisation eller virksomhed af de kompetente ministre (under miljøministeriets tilsyn) kan godkendes til denne aktivitet for et tidsrum på højst seks år. Organisationen eller virksomheden indgår så aftaler med producenter og indsamlings-/genbrugsvirksomheder og lokale myndigheder. Ansøgningen om godkendelse skal ledsages af aftalebetingelserne med angivelse af producenternes finansielle bidrag, på grundlag af hvilke organisationen eller virksomheden med en positiv eller neutral kostpris kan videresælge de emballager, der frasorteres i materialeleddet. I aftalebetingelserne skal også indgå beregningsgrundlaget for den godkendte organisations eller virksomheds refundering af de lokale myndigheders eventuelle meromkostninger som følge af deres sortering af affaldet.

9. I henhold til dekretets artikel 8 skal den godkendte organisation eller virksomhed årligt aflægge en aktivitetsberetning for nærmere bestemte offentlige myndigheder med angivelse af de opnåede resultater for genindvinding og genanvendelse af emballageaffald.

10. Dekretet trådte i kraft den 1. januar 1993.

11. Med ministeriel bekendtgørelse af 23. juli 1992 om den af dekretet omfattede godkendelsesprocedure oprettedes et rådgivende godkendelsesudvalg bestående af 33 medlemmer, heraf fem repræsentanter for staten, seks for de lokale myndigheder, syv for repræsentative erhvervssammenslutninger for producenter af de indpakkede varer, fem for repræsentative erhvervssammenslutninger for producenter af emballagematerialer og emballage, to for repræsentative erhvervssammenslutninger for detailhandelen, to for repræsentative erhvervssammenslutninger for renovations- og genbrugsvirksomheder, tre for miljøbeskyttelsesorganisationerne og tre for forbrugersammenslutningerne. Udvalget skal navnlig udtale sig om godkendelsesansøgningerne og meddeles også de godkendte organisationers og virksomheders årlige beretninger.

III. ECO-EMBALLAGES OG VIRKSOMHEDENS SYSTEM FOR INDSAMLING OG GENANVENDELSE AF EMBALLAGEAFFALD

12. Eco-Emballages er et privatretligt aktieselskab stiftet i 1992. Aktionærkredsen består af et finansieringsselskab oprettet til formålet, nemlig Compagnie pour le financement d'Eco-Emballages, i kort form benævnt Ecopar, og dette selskab består af producenterne og deres erhvervssammenslutninger (70 % af kapitalen), de fem materialeindustrier, dvs. stål, aluminium, papir/pap/karton, plast og glas (hver 4 % af kapitalen), virksomheder i distributionsleddet og deres erhvervssammenslutninger, samt virksomhedens bestyrelsesmedlemmer som fastlagt i vedtægterne.

13. Selskabet er godkendt af de kompetente ministre til at behandle affald, der stammer fra bortkastning af brugt emballage hidrørende fra de producenter eller importører af de i husholdningerne forbrugte eller anvendte emballager, som selskabet har indgået aftaler med. Den første aftale blev indgået den 12. november 1992 for en periode på seks år fra og med den 1. januar 1993. Godkendelsen blev forlænget den 30. august 1996 for en periode på seks år fra og med den 1. juli 1996, og igen den 11. juni 1999 for en periode på seks år fra og med den 1. januar 1999.

14. Eco-Emballages ser sig selv som "mellemled" mellem industrien og de lokale myndigheder.

15. Selskabet driver et system, der består af flere aftalekategorier, som kort kan beskrives som følger:

- aftaler om udnyttelse af symbolet og mærket "det grønne punkt"

- "producentaftaler" med de producenter, som ikke selv ønsker at medvirke til emballageaffaldets bortskaffelse, og som har tilsluttet sig Eco-Emballages' system

- aftaler med lokale myndigheder, dvs. kommuner eller kommunesammenslutninger, som i henhold til fransk lov er forpligtet til at forestå bortskaffelsen af husholdningsaffald generelt, og som i denne sammenhæng kan indgå aftale med Eco-Emballages

- "industriaftaler" eller "tilbagetagelsesaftaler" med industrien, som forpligter sig til at genanvende de genindvundne råvarer, herunder "operationelle tilbagetagelsesaftaler", der indgås mellem de udpegede tilbagetagelsesvirksomheder og lokale myndigheder, og

- aftaler om forskning og udvikling.

16. Eco-Emballages finansieres gennem de bidrag, der indbetales af de deltagende producenter. En producent, der tilslutter sig Eco-Emballages, opfylder hermed sine forpligtelser i henhold til dekretet. Producenten får endvidere ret til at bruge symbolet og mærket "det grønne punkt" på sine emballager som garanti herfor.

17. Eco-Emballages indsamler ikke selv de brugte husholdningsemballager. Indsamlingen af husholdningsaffald forestås af de lokale myndigheder, alene eller bistået af en underleverandør. Når de indgår aftaler med Eco-Emballages, får de økonomisk støtte fra Eco-Emballages til indsamlingen og sorteringen af husholdningernes emballageaffald. De sorterede husholdningsemballager afleveres retur til tilbagetagelsesvirksomhederne for at blive genanvendt. Eco-Emballages modtager regelmæssige rapporter fra myndighederne om, hvorvidt denne genanvendelse faktisk har fundet sted.

18. Selskabet havde i 1997 en nettoomsætning på 565,6 mio. FRF, og det samlede driftsresultat efter regulering af tidligere for store hensættelser beløb sig til 1,463 mia. FRF. Nettoomsætningen var i 1998 504,5 mio. FRF og det samlede driftsresultat 790,5 mio. FRF. I 1998 steg udgifterne med 47 %, mest på grund af genforhandlede priser med de lokale myndigheder. Der blev i 1997 indsamlet 1,8 mio. tons emballage, hvoraf ca. 1,3 mio. tons blev genbrugt, og ca. 500000 tons blev udnyttet til energiproduktion inden for systemet. I 1998 blev mere end 2 mio. tons emballage genanvendt. Ved udgangen af 1997 havde Eco-Emballages indgået aftaler med 9664 kommuner, samlet i 281 kommunesammenslutninger, ud af Frankrigs mere end 36000 kommuner og mere end 2000 kommunesammenslutninger. Ved udgangen af 1998 havde selskabet indgået aftaler med 533 kommunesammenslutninger, hvori deltog i alt 13862 kommuner. I 1997 var 9135 producenter tilsluttet systemet, heraf mere end 700 uden for Frankrig, og i 1998 var der i alt 9311 tilsluttede.

19. Siden 1996 har "mere end 90 % af de varer, der forbruges i hjemmet" i Frankrig i henhold til Eco-Emballages været mærket med det "grønne punkt". Producenter tilsluttet Eco-Emballages tegnede sig for 3,3 mio. tons af den samlede mængde husholdningsemballage på 4,6 mio. tons på det franske marked i 1997(3).

20. Eco-Emballages' officielle mål for genanvendelse er i 2002 at nå op på en andel på 75 % af samtlige husholdningsemballager fra de tilsluttede producenter. For øjeblikket indsamles og genanvendes allerede mere end 60 %.

21. Ud over Eco-Emballages findes der enkelte andre virksomheder, som ligeledes organiserer tilbagetagelse og genanvendelse af visse husholdningsemballager.

22. Adelphe fik således den 5. februar 1993 godkendelse til at indsamle og genanvende emballager fra vin- og spiritussektoren. Adelphe og Eco-Emballage havde tidligere en aftale på dette område, hvorefter førstnævntes forpligtelser i forbindelse med andre materialer end glas overførtes til Eco-Emballages. Adelphes godkendelse blev udvidet den 15. oktober 1996, således at selskabet fremover kan "indgå aftaler med producenter, hvis hovedaktiviteter er inden for vin- og spiritussektoren, om genanvendelse af den husholdningsemballage, som er omfattet af aftalerne". Adelphe kan således behandle emballage fra sådanne virksomheder, uanset materiale, og der findes ikke længere nogen overførselsaftale mellem Adelphe og Eco-Emballages. Ved udgangen af 1997 var næsten 12000 producenter tilsluttet Adelphe, heraf fire uden for Frankrig. Andelen af husholdningsemballage fra vin- og spiritussektoren, som i 1997 blev behandlet af Adelphe, var i henhold til virksomhedens egne oplysninger 88 %. Virksomhedens godkendelse blev den 28. februar 2000 forlænget for en periode på seks år fra og med 1. januar 1999, og Adelphe har siden samme dato kunnet indgå aftaler med virksomheder fra samtlige sektorer ligesom Eco-Emballages. For så vidt angår aftaler med de lokale myndigheder koncentrerer Adelphe sig for øjeblikket på departementer, der for størstepartens vedkommende består af landområder.

23. Sammenslutningen Cyclamed har en godkendelse til lægemiddelemballage. Selskabet Leclerc har en godkendelse for egne indkøbsposer. Selskabet Verrerie Cristalleries d'Arques havde tidligere en godkendelse for samtlige egne husholdningsemballager, men denne udløb uden at blive fornyet.

IV. DE ANMELDTE AFTALER

24. Anmeldelsen vedrører Eco-Emballages' vedtægter, aftalen om udnyttelse af det "grønne punkt", standardaftalerne for producenter, for lokale myndigheder, for industrierne og for den operationelle tilbagetagelse (bilag til industriaftalerne) samt standardaftalen for forskning og udvikling. Selv om enkelte af de oprindeligt anmeldte standardaftaler er blevet ændret under procedureforløbet, har Eco-Emballages bekræftet, at der ikke er foretaget "nogen væsentlige ændringer i modellerne til de anmeldte aftaler overhovedet".

1. Vedtægterne

25. Eco-Emballages har i henhold til vedtægterne navnlig til formål at organisere systemer til bortskaffelse af affald og genindvinding af materialer, herunder især emballage fra virksomheder, der er omfattet af forpligtelserne indeholdt i ovennævnte lov nr. 75-633, og de ministerielle bekendtgørelser i tilknytning til denne lov.

26. Selskabets aktier kan kun overdrages til tredjemand uden for aktionærkredsen med tilladelse fra selskabet, som ikke behøver begrunde sine afgørelser.

27. I henhold til vedtægterne skal der vælges en bestyrelse bestående af tre til tolv medlemmer, bestyrelsesmedlemmer, som alle skal besidde mindst en aktie. En afgørelse truffet for nylig forøger det maksimale antal af bestyrelsesmedlemmer til 24.

28. Der kan udbetales udbytte til aktionærerne, hvis regnskaberne efter diverse hensættelser udviser en positiv saldo.

2. Aftale om udnyttelse af det "grønne punkt"

29. Eco-Emballages indgik den 3. december 1992 en aftale om sideordning af det franske mærke med det tyske mærke fra det tyske selskab Der Grüne Punkt Duales System Deutschland Gesellschaft für Abfallvermeidung und Sekundärrohstoffgewinnung mbH (i det følgende benævnt "DSD"), hvorefter DSD's "grønne punkt" kan anvendes af Eco-Emballages i Frankrig. Mærket anvendes i Eco-Emballages' system til den lovpligtige identificering af produkter fra de tilsluttede producenter. Denne aftale indgik i den oprindelige anmeldelse.

30. Siden 1995 kontrolleres det "grønne punkt" af Packaging Recovery Organisation Europe eller ProEurope SPRL (i det følgende benævnt "ProEurope"), og siden den 10. december 1996 er det i kraft af Eco-Emballages' aftale ProEurope, som har fået eksklusiv hovedlicens for udnyttelsen af det "grønne punkt" på det franske område og for udstedelsen af underlicenser til de tilsluttede virksomheder. Eco-Emballages er i øvrigt forpligtet til at oplyse sine medlemmer om, at det "grønne punkt" kun kan anvendes uden for Frankrig med tilladelse fra den kompetente part, dvs. den virksomhed, der i importlandet er hovedlicenshaver.

31. Virksomheden er også siden den 4. december 1998 forpligtet til at udstede underlicenser til regionale systemer og/eller systemer for specialmaterialer i Frankrig, for så vidt som disse overholder betingelserne for indsamling og genanvendelse af emballageaffald indeholdt i Europa-Parlamentets o Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald(4) og visse andre allerede fastlagte vilkår. Eco-Emballages har udstedt en ikke-eksklusiv underlicens til Adelphe for udnyttelsen af det "grønne punkt" (på fransk område indtil den 31. december 2002. Aftalen omfatter især mulighed for at indgå trepartsaftaler med de lokale myndigheder, på hvis område Adelphe forestår indsamling og genanvendelse af glasmaterialer og Eco-Emballages indsamling og genanvendelse af de øvrige materialer. Adelphe betaler Eco-Emballages et beløb svarende til sin andel af licensafgifterne til ProEurope

3. Producentaftalerne

32. Med producenterne indgår Eco-Emballages enten en standardtilslutningsaftale eller en forenklet aftale, som især er udformet for mindre bidragsydere, der enten tilslutter sig enkeltvis eller grupperet i fællesorganisationer eller industriforbund, og hvis årlige omsætning efter skat for de emballerede varer, der sælges til husholdninger på fransk område, ikke overstiger 2 mio. FRF.

33. Producenten berettiges til - eller nærmere forpligtes til, da de produkter, der er omfattet af systemet, skal mærkes - at mærke sine emballager med det "grønne punkt". I henhold til standardaftalens artikel 3, stk. 1, gælder denne brugsret samtlige produkter, som producenten fremstiller, importerer, sælger og/eller markedsfører.

34. Producenten skal efterfølgende udfylde en række angivelser, som danner grundlag for udregningen af hans bidrag. Heri angives samtlige emballager mærket med det "grønne punkt" og solgt af producenten selv i Frankrig.

35. Bidragsbeløbet fastlægges efter en prisliste. Beløbet blev efter de regler, der gjaldt før den seneste godkendelse, udregnet enten pr. styk (emballagemængder) eller pr. vægt (materialemængder). Siden januar 1999 består priserne nu af et fast beløb for emballagen og et bidrag udregnet efter vægt for det enkelte materiale. I vægtbidraget for materiale er der taget højde for de omkostninger, der er forbundet med de enkelte materialer, og en del af de uspecificerede udgifter.

36. Det er fastlagt i aftalen, at prislisten justeres i løbet af gyldighedsperioden (artikel 5, stk. 1; og artikel 5, stk. 6, samt punkt A i tillægget til producentaftalen). Eco-Emballages kan højst justere bidraget en gang årligt og kun efter godkendelse fra prislisteudvalget (hvis medlemmer vælges blandt aktionærerne) og prisforvaltningsudvalget (bestående af repræsentanter for producenterne, industrierne og Eco-Emballages, oprettet i forbindelse med sidstnævntes godkendelse). Prisjusteringsforslag forelægges dernæst for Eco-Emballages' bestyrelse. I henhold til godkendelsesbetingelserne fra 1996 og 1999 skal der være en sammenhæng mellem prisjusteringerne og omfanget af den godkendte virksomheds virke for de lokale myndigheder og evalueringen af de omkostninger, der medgår til de enkelte materialer, som fastsat inden for rammerne af dekretets artikel 6, under hensyntagen til såvel økonomiske, tekniske som miljømæssige vilkår, og under ihukommelse af, at sigtet er at fremme en reduktion af mængderne (vægt og antal) ved kilden. Prislisten må ikke "medvirke til ulovlig diskriminering mellem emballagematerialer". De indtægter, der genereres med denne prisliste, skal medvirke til at sikre økonomisk og finansiel balance i systemet, uden at der skabes driftsoverskud ved regnskabernes afslutning. Al økonomisk støtte til de enkelte materialer, herunder andelen af de uspecificerede udgifter, skal dækkes af de indkomne bidrag for samme materiale. De indtægter, der genereres med denne prisliste, skal endvidere sikre en stærk udbygning af indsamlingerne uden øvre grænse og med mærkbar virkning for producenterne på mellemlang sigt.

37. Prislister ændret efter disse principper skal dernæst forelægges for myndighedernes godkendelse.

38. I de aftalebetingelser, som Eco-Emballages indsendte ved ansøgningen om godkendelse i 1999, og som nu er knyttet som bilag til godkendelsen, er endvidere opstillet følgende "principper": "Prislisten for producenter er den samme som for godkendte selskaber: priserne beregnes i forhold til selskabernes samlede bidragsgrundlag. Der kan forekomme økonomiske overførsler mellem godkendte selskaber under hensyntagen til særlige materialemæssige forhold for deres bidragsgrundlag. Sådanne økonomiske overførsler indgår i de godkendte selskabers estimerede aktivitetsplaner med henblik på ved hvert regnskabsårs afslutning at nå en balance (nulsaldo) for de pågældende overførsler."

39. I den oprindeligt anmeldte standardaftale løb tilslutningsaftalerne over tre år med automatisk forlængelse for et år af gangen, hvis ikke aftalen var blevet opsagt seks måneder før udløbet af en automatisk forlænget årlig periode. Ca. 75 % af de aftaler, der var gældende ved udgangen af 1998, var af denne type, svarende til ca. 94 % af bidragene. Under den fornyede godkendelse er gyldighedsperioden forlænget til seks år, som automatisk forlænges med en treårig periode. Standardaftalens artikel 13 gør det muligt at opsige aftalen tidligere i tilfælde af misligholdelse fra en af parternes side.

40. Producentaftalen indeholder endvidere en bestemmelse om, at Eco-Emballages garanterer fuldstændig fortrolighed for samtlige de økonomiske eller salgsmæssige oplysninger, som producenterne måtte meddele Eco-Emballages, eller som virksomheden måtte få kendskab til i forbindelse med aftalens gennemførelse.

4. Aftalerne med de lokale myndigheder

41. I Frankrig forestår de lokale myndigheder bortskaffelsen af husholdningsaffald, herunder emballageaffald. Eco-Emballages tilbyder at bistå dem med hensyn til genindvinding og genanvendelse af dette affald. De midler, som producenterne indbetaler som bidrag, fordeles således på ny til de lokale myndigheder gennem flere forskellige former for aftaler:

- "aftaler om et enkelt materiale" med det formål at fortsætte eller udbygge indsamling af sorteret affald eller "aftaler om tre materialer"

- "aftaler om et varigt program" med det formål at indføre indsamling af flere materialer, dvs. indsamling af affald sorteret i fem materialer

- "formidlingsaftaler" med det formål efter en overgangsperiode på et år at kunne indgå en aftale om et varigt program (indtil udgangen af 1998)

- pilotprojektaftaler, som indgås sideløbende med aftaler om et varigt program med de lokale myndigheder, der udvælges af en uafhængig jury efter en række tekniske, økonomiske og geografiske kriterier. Aftaler af denne type havde til formål at gennemføre demonstrationsprojekter for kollektiv indsamling og sortering af husholdningsaffald. De sidste af de 37 pilotprojektaftaler, der blev indgået efter indhentning af interessetilkendegivelser i 1993, udløb den 31. december 1996.

42. Eco-Emballages skal i henhold til godkendelsen indgå aftale med samtlige lokale myndigheder, der anmoder herom, for indtil en mængde, der svarer til den emballagemængde, som Eco-Emballages har indgået producentaftaler for. Aftalen overholder bestemmelserne i den generelle lovgivning for lokale myndigheder (love) og kommuneloven (administrative bestemmelser).

43. I henhold til godkendelsesbetingelserne fra 1996 kan der efter den 31. december 1996 ikke mere indgås aftaler om et enkelt materiale. Efterhånden som de udløber, skal sådanne aftaler integreres i aftaler om et varigt program eller videreføres i form af toårige aftaler om tre materialer, som en midlertidig foranstaltning forud for en aftale om et varigt program. I modsat fald ville den økonomiske støtte til aftaler om et enkelt materiale blive suspenderet pr. 31. december 1998. Godkendelsen fra 1999 indeholder også en bestemmelse om indgåelse af aftaler om et varigt program som støtte til selektiv indsamling af flere materialer.

44. Aftalen om et varigt program som udformet den 8. juli 1994 indgås for en periode på seks år. I henhold til aftalens artikel 12 skal Eco-Emballages, hver gang virksomhedens godkendelse fornyes, tilbyde de lokale myndigheder en automatisk fornyelse for en periode, der aftales mellem parterne, men som ikke skal overskride gyldigheden af den fornyede godkendelse. I henhold til Eco-Emballages er varigheden på seks år i overensstemmelse med de lokale myndigheders ønsker, idet sidstnævnte i betragtning af de store investeringer ønsker en vis varighed i forholdet. Aftalen kan i henhold til artikel 14 opsiges i tilfælde af misligholdelse fra en af parternes side.

45. Efter den fornyede godkendelse i 1996 har en række lokale myndigheder valgt en ændret aftale (navnlig med hensyn til støtteniveauer), hvorimod andre viderefører aftalen i den tidligere udformning, dog senest indtil udgangen af 2002.

46. Under en aftale om et varigt program garanterer Eco-Emballages over for de lokale myndigheder tilbagetagelsen af indsamlet og sorteret husholdningsaffald af den nødvendige kvalitet (opfyldelse af tekniske mindsteforskrifter, i det følgende benævnt "TMF", så den kan genanvendes. De lokale myndigheder kan frit vælge ikke at bruge denne garanti for visse eller samtlige metaller.

47. Når den lokale myndighed vælger at bruge tilbagetagelsesgarantien, er det fastlagt i aftalen, at den lokale myndighed for hele aftalens varighed skal levere samtlige indsamlede og sorterede tons af et givent materiale efter TMF til de udpegede tilbagetagelsesvirksomheder. I henhold til Eco-Emballages blev dette krav indført for at kunne foretage beregningen af støtten og efterprøve, om al emballagen faktisk bliver genanvendt.

48. Hvis den lokale myndighed imidlertid i løbet af aftalens løbetid finder en ny og innoverende form for genanvendelse, er der mulighed for at fravige princippet om, at den udpegede tilbagetagelsesvirksomhed skal anvendes. Denne fravigelse kan kun forekomme med godkendelse fra den industri, der normalt forestår genanvendelsen.

49. Når den lokale myndighed ikke vælger at bruge tilbagetagelsesgarantien for et eller flere materialer, er det i aftalen fastlagt, at den skal sikre sig, at de tilbagetagelsesvirksomheder, som den anvender, reelt genanvender samtlige mængder sorteret efter TMF, og at disse på kvartalsbasis redegør for genanvendelsen overfor myndigheden og Eco-Emballages. Navnene på de enkelte tilbagetagelsesvirksomheder, som den lokale myndighed vælger, skal anføres i aftalen om et varigt program.

50. Inden for rammerne af en aftale om et varigt program og i henhold til betingelserne for den seneste godkendelse skal Eco-Emballages betale følgende støttebidrag til myndighederne, uanset om disse anvender tilbagetagelsesgarantien eller ej:

- et støttebeløb pr. ton af det enkelte materiale sorteret efter TMF

- et støttebeløb til energimæssig genanvendelse

- et støttebeløb til lokale oplysningstiltag

- midlertidige støttebeløb for særlige forhold: opstart, højhuse, landområde, beskæftigelse af unge i oplysningen om sorteringen osv.

- støtte til containere i tilfælde af centrale steder for indsamling af glas.

51. Under aftalerne for et enkelt materiale og aftalerne om tre materialer er kun nogle af disse støttebeløb relevante.

52. Støttebeløbene er ikke ændret væsentligt med den seneste godkendelse.

53. Aftalerne indeholder en nærmere beskrivelse af metoden for beregning af støttebeløbene. Den tager højde for den faktiske befolkning, der er omfattet af den selektive indsamling.

54. Den mindstetilbagetagelsespris, som den udpegede tilbagetagelsesvirksomhed skal betale til de lokale myndigheder, er fastlagt i aftalen om et varigt program. Såvel under Eco-Emballages' oprindelige godkendelse som under de efterfølgende fornyelser er denne pris med enkelte forbehold positiv for stål, aluminium og glas, hvorimod den for pap/papir/karton og plast er fastsat til nul. Prisforvaltningsudvalget har ansvaret for at foreslå justeringer af de enkelte prislisteelementer, som Eco-Emballages' bestyrelse derefter træffer afgørelse om (se punkt 36 ovenfor). De offentlige myndigheder skal tillige godkende prislistejusteringerne.

55. Hvis den lokale myndighed vælger ikke at anvende tilbagetagelsesgarantien og indgår aftale med en tilbagetagelsesvirksomhed efter eget valg, skal den lokale myndighed som fastsat i Eco-Emballages' godkendelsesansøgning fra 1996 sælge produkterne til markedsprisen. I henhold til den oprindelige godkendelse var det muligt at sælge "på mindre favorable vilkår end fastsat i tilbagetagelsesgarantien". Denne klausul indgår nu kun i tilbagetagelsesaftalen for aluminium, hvilket betyder, at den lokale myndighed for netop at sikre, at materialet faktisk genanvendes, ikke kan acceptere en pris fra den selvvalgte tilbagetagelsesvirksomhed, der er lavere end den pris, som den udpegede tilbagetagelsesvirksomhed giver under tilbagetagelsesgarantien (aftaler om den tidligere prisliste) eller lavere end markedsprisen (aftaler med den nye prisliste).

5. Industriaftaler eller operationelle aftaler om tilbagetagelse

56. Industriaftalerne (eller tilbagetagelsesaftalerne) regulerer forholdet mellem Eco-Emballages og de industrivirksomheder, der påtager sig forpligtelsen til at tilbagetage og genanvende de indsamlede materialer, for så vidt som emballagerne overholder TMF. Som angivet oven for er der tale om fem industrier, nemlig:

- Stål: først og fremmest Sollac SA, hvis rettigheder og forpligtelser i 2000 blev overført til Usinor-Packing SA

- Aluminium: France Aluminium Recyclage SA,

- Pap/papir/karton: Revipac,

- Plast: Valorplast SA, og

- Glas: Chambre syndicale des verreries mécaniques de France eller CSVMF.

57. Uanset om Eco-Emballages ikke måtte være udtrykkeligt forpligtet hertil, mener virksomheden ikke at kunne indgå aftaler med flere virksomheder eller organisationer for et og samme materiale.

58. Efter at være blevet fornyet udløber aftalerne enten den 30. juni 2004 (stål) eller den 31. december 2004 (aluminium, pap/papir/karton, plast og glas). En eventuel beslutning om at videreføre aftalerne efter disse datoer vil under alle omstændigheder senest blive truffet tre måneder før udløbsdatoen.

59. Tilbagetagelsesaftalerne indeholder som bilag en forvaltningsaftale, som fastlægger kompetenceområde, organisation og funktion for de to udvalg, som nedsættes i fællesskab af den pågældende industri og Eco-Emballages, samt opstilling af materialeregnskabet, som er den andel af Eco-Emballages' nettoindtjening, der tildeles det enkelte materiale. De seneste tillægsaftaler indeholder endvidere en metode til korrektion for navnlig uspecificerede udgifter, heterogene resultater og de forskellige genanvendelsesprocenter for det enkelte materiale.

60. De enkelte tilbagetagelsesaftalers særlige karakteristisk er nærmere beskrevet i det følgende.

Tilbagetagelsesaftale for stål

61. Denne tilbagetagelsesaftale blev indgået med Sollac den 18. november 1993. Sollacs rettigheder og forpligtelser er nu overført til Usinor-Packaging, og aftalen er blevet ændret og suppleret senest den 8. marts 2000.

62. Tilbagetagelsesgarantien i aftalen betyder, at industrien forpligter sig til over for enhver lokal myndighed, som har indgået en aftale med Eco-Emballages, at sikre tilbagetagelse og genanvendelse af de mængder, der er sorteret efter TMF. Industrien skal anmode de lokale myndigheder om eneret til sig selv og de udpegede tilbagetagelsesvirksomheder for tilbagetagelsen af samtlige mængder, der sorteres inden for deres respektive områder for hele aftalens løbetid.

63. Fastsættelsen af mindsteprisen for tilbagetagelsen er nærmere forklaret under punkt 54.

64. Industrien skal over for Eco-Emballages hvert kvartal angive de tilbagetagne sorterede mængder og de afviste sorterede mængder.

Tilbagetagelsesaftale for aluminium

65. Denne tilbagetagelsesaftale blev indgået med France Aluminium Recyclage den 8. november 1993 og er senest ændret og suppleret den 23. december 1999.

66. Tilbagetagelsesgarantien under denne aftale betyder, at industrien forpligter sig til over for enhver lokal myndighed, som har indgået en aftale med Eco-Emballages, at sikre tilbagetagelse og genanvendelse af de mængder, der er sorteret efter TMF. Industrien skal anmode de lokale myndigheder om eneret til sig selv og de udpegede tilbagetagelsesvirksomheder for tilbagetagelsen af samtlige mængder, der sorteres inden for deres respektive områder for hele aftalens løbetid.

67. Fastsættelsen af mindsteprisen for tilbagetagelsen er nærmere forklaret under punkt 54.

68. Industrien skal over for Eco-Emballages hvert kvartal angive de tilbagetagne sorterede mængder og de afviste sorterede mængder.

Tilbagetagelsesaftale for pap/papir/karton

69. Denne tilbagetagelsesaftale blev indgået med Revipac den 8. december 1993 og er senest ændret og suppleret den 4. april 2000.

70. Tilbagetagelsesgarantien under denne aftale betyder, at industrien forpligter sig til over for enhver lokal myndighed, som har indgået en aftale med Eco-Emballages, at sikre tilbagetagelse og genanvendelse af de mængder, der er sorteret efter TMF. Industrien skal anmode de lokale myndigheder om eneret for tilbagetagelsen af samtlige mængder, der sorteres inden for deres respektive områder for hele aftalens løbetid.

71. Fastsættelsen af mindsteprisen for tilbagetagelsen er nærmere forklaret under punkt 54.

72. Aftalen indeholder endvidere en bestemmelse om, at Eco-Emballages skal betale et beløb på 100 FRF pr. tilbagetaget ton til industrien som "geografisk kompensation" uanset den lokale myndigheds beliggenhed.

73. Industrien skal over for Eco-Emballages hvert kvartal angive de tilbagetagne sorterede mængder og de afviste sorterede mængder.

Tilbagetagelsesaftale for plast

74. Denne tilbagetagelsesaftale blev indgået med Valorplast den 10. december 1993. Den er senere erstattet af aftale af 12. februar 1997 og dernæst ændret og suppleret den 3. januar og den 27. marts 2000.

75. Tilbagetagelsesgarantien under denne aftale betyder, at industrien forpligter sig til over for enhver lokal myndighed, som har indgået en aftale med Eco-Emballages, at sikre tilbagetagelse og genanvendelse af de mængder, der er sorteret efter TMF. Industrien skal anmode de lokale myndigheder om eneret for tilbagetagelsen af samtlige mængder, der sorteres inden for deres respektive områder for hele aftalens løbetid.

76. Tilbagetagelsesaftalen indeholder som bilag en standardmodel for Eco-Emballages' aftaler med en lokal myndighed. I denne aftale er det navnlig fastlagt, at tilbagetagelsen sker gratis fra sorteringscentret, og at den udpegede tilbagetagelsesvirksomhed betaler et fast beløb til de lokale myndigheder i tilfælde af transport af materialet.

77. Aftalen indeholder bestemmelser om salg af de sorterede mængder. Industrien skal søge at afsætte enten de "ubearbejdede baller" eller "det forarbejdede produkt" (efter yderligere sortering) fortrinsvis i Frankrig (for at mindske transportomkostningerne), eller hvis dette ikke er muligt, i EU. Alt salg uden for EU kan kun ske med forudgående tilladelse fra Eco-Emballages. For så vidt angår salgsprisen skal industrien søge at finde den bedste pris i forhold til omkostningerne via indhentning af tilbud.

78. Industrien skal over for Eco-Emballages hver måned angive ikke blot tilbagetagne sorterede mængder og de afviste sorterede mængder, men også salgspriser og købernes navne, de mængder, der har undergået en yderligere sortering og omkostningerne herved, transportomkostninger og lagerbeholdninger, lagerværdien og lagerudgifter.

Tilbagetagelsesaftale for glas

79. Denne tilbagetagelsesaftale blev indgået med Chambre syndicale des verreries mécaniques de France eller CSVMF den l. december 1993. Den er senere erstattet af en aftale af 26. november 1999.

80. Tilbagetagelsesgarantien under denne aftale betyder, at industrien forpligter sig til over for enhver lokal myndighed, som har indgået en aftale med Eco-Emballages, at sikre tilbagetagelse og genanvendelse af de mængder, der er sorteret efter TMF af de deltagende franske glasfabrikker. Industrien skal anmode de lokale myndigheder om eneret til de udpegede tilbagetagelsesvirksomheder for tilbagetagelsen af samtlige mængder, der sorteres inden for deres respektive områder for hele aftalens løbetid.

81. Fastsættelsen af mindsteprisen for tilbagetagelsen er nærmere forklaret under punkt 54.

82. I aftalen er det fastlagt, at glasmaterialet i princippet skal leveres til fabrikken klar til anvendelse, og at det generelt ikke kan være dyrere end nye råvarer. Glasfabrikkerne forpligter sig til at betale mindst 150 FRF pr. ton glas til de lokale myndigheder, når disse selv tillige forestår transporten til behandlingsstedet.

83. Listen over udpegede tilbagetagelsesvirksomheder kan til enhver tid ændres af industrien.

84. Vilkårene for Eco-Emballages' betaling til de lokale myndigheder af støtteafgiften pr. sorteret ton og støtten til de perifere områder afhænger af, hvem der forestår indsamlingen og transporten. Hvis det er den lokale myndighed, udbetales beløbet direkte til myndigheden. Hvis det derimod er glasfabrikken eller dennes repræsentant, der forestår indsamlingen og transporten, udbetales støtten til den af glasfabrikken udpegede tjenesteyder. Hvis indsamlingen forestås af den lokale myndighed og transporten af glasfabrikken eller dennes repræsentant, udbetales førstnævnte støttebeløb direkte til den lokale myndighed og det andet til den virksomhed, der forestår transporten.

85. Industrien skal over for Eco-Emballages hvert kvartal angive de tilbagetagne sorterede mængder og de indsamlede sorterede mængder samt tilbagetagelsesvilkårene.

Operationelle aftaler om tilbagetagelse

86. Den egentlige tilbagetagelse inden for rammerne af en tilbagetagelsesgaranti udføres ikke af disse industrier, men af virksomheder, der udpeges af de enkelte industrier, og betegnes "Udpegede tilbagetagelsesvirksomheder". Eco-Emballages erklærer ikke at have nogen indflydelse på valget af udpegede tilbagetagelsesvirksomheder. De aftaler, der indgås mellem de udpegede tilbagetagelsesvirksomheder og de lokale myndigheder, de såkaldte operationelle aftaler om tilbagetagelse, følger dog en standard "for ikke at udvande den garanti, som industrierne giver". Standardmodellen for hver af disse aftaler, bortset fra plast, er således udarbejdet af Eco-Emballages.

87. For så vidt angår stål, pap/papir/karton, plast og glas indgås den operationelle aftale for samme varighed som tilbagetagelsesaftalen.

88. For så vidt angår aluminium, løber den operationelle aftale over tre år.

6. Aftaler om forskning og udvikling

89. Eco-Emballages' deltagelse i forsknings- og udviklingsarbejdet er hovedsagelig af økonomisk karakter. Til gengæld forpligter medkontrahenten sig til at bringe den pågældende proces i industriel anvendelse eller give Eco-Emballages mulighed for at gøre det. Aftalerne regulerer spørgsmål om industriel ejendomsret.

V. DE OFFENTLIGE MYNDIGHEDERS MEDVIRKEN I NAVNLIG PRISFASTSÆTTELSEN

90. Kommissionen er blevet bekendt med, at det seneste forslag til ændring af prislisterne for hver af organisationerne er udarbejdet på grundlag af en uafhængig undersøgelse af omkostningerne ved selektiv indsamling af husholdningsaffald og af forvaltningen af systemet. Til de omkostninger, der således anslås pr. materiale, men uden differentiering af de enkelte lokale myndigheder kommer organisationens strukturelle udgifter. Som allerede nævnt forelægges prislisteforslaget med henblik på en udtalelse fra det rådgivende udvalg, som samtlige interesserede partnere deltager i, herunder også forbrugerne, før organisationen fremlægger en kravspecifikation for systemet med henblik på de kompetente ministres godkendelse. De offentlige myndigheder kontrollerer overholdelse af en række forudbestemte generelle kriterier og kan desuden opstille yderligere betingelser i forhold til godkendelsesansøgningen eller vælge ikke at følge forslagene i ansøgningen.

91. Det fremgår, at i Frankrig fastsættes prislisterne såvel i forudgående led (dvs. bidragene for de producenter, der tilslutter sig systemerne for selektiv indsamling og genanvendelse af husholdningernes emballageaffald) som i efterfølgende led (dvs. støttebeløbene til de lokale myndigheder) på ensartet vis af de offentlige myndigheder for organisationer, der er godkendt til samme formål. I henhold til de franske myndigheder vil forskellige prislister i det efterfølgende led foranledige, at de lokale myndigheder anvender den højeste prisliste, hvilket kan fremme en forhøjelse af prislisten for det forudgående led og dermed forbrugerpriserne. Til gengæld vil forskellige prislister i det efterfølgende led foranledige, at producenterne tilslutter sig den organisation, hvis prisliste er lavest. Differentiering af prislisterne vil således i henhold til de franske myndigheder være skadelig for systemernes økonomiske rentabilitet, resultater og varighed. De bekræfter, at opretholdelsen af to eller flere godkendte organisationer med samme aktivitetsområde således fører til ensartede prislister, hvilket ikke udelukker differentiering, navnlig af kvaliteten af ydelserne og den service, som de lokale myndigheder får, og ansporingen til at foreslå mere effektive metoder eller nyskabende løsninger ved genforhandlingen af godkendelser.

VI. ECO-EMBALLAGES' TILSAGN

92. Eco-Emballages har afgivet følgende tilsagn:

93. Eco-Emballages præciserer i fremtidige tilslutningsaftaler, at retten til at udnytte det "grønne punkt" gælder samtlige produkter, der fremstilles, importeres, sælges og/eller markedsføres på det marked, som kontrahenten har angivet for emballagen, således at det tydeliggøres, at kontrahenten kan vælge at tilslutte sig systemet for udelukkende visse typer materialer og for samtlige eller kun en del af emballagerne i det pågældende materiale. For så vidt angår de gældende aftaler, vil Eco-Emballages pr. brev oplyse de tilsluttede om denne præcisering. Eco-Emballages meddeler ligeledes de nuværende eller fremtidige deltagere i systemet, at ifald en deltager i sin angivelse har opført produkter, der ikke burde have været opført, f.eks. produkter, der er blevet eksporteret, vil Eco-Emballages refundere det tilsvarende bidrag efter dokumentation.

94. Eco-Emballages giver enhver producent mulighed for årligt at kunne opsige sin aftale uden nogen form for erstatning. Enhver ny aftale vil endvidere indeholde en klausul om en sådan mulig årlig opsigelse.

95. Eco-Emballages præciserer følgende i de fremtidige aftaler om et varigt program: målsætningerne for indførelsen af selektiv indsamling og sortering af tre og senere fem materialer omfatter materialer omfattet af en aftale med en anden godkendt organisation. Eco-Emballages oplyser de lokale myndigheder, der allerede er indgået aftale med, herom. Eco-Emballages kan også angive, at støttebeløbet og tilbagetagelsesgarantien vedrører de af aftalen omfattede materialer.

96. Eco-Emballages gør de lokale myndigheder, den allerede har indgået aftale med, opmærksom på, at en lokal myndighed til enhver tid ensidigt kan opsige sin aftale om et varigt program uden forpligtelse til at betale nogen erstatning, og Eco-Emballages indføj er denne klausul i fremtidige aftaler. Det er således kun Eco-Emballages, der er bundet af den aftalemæssige varighed på seks år for disse aftalers vedkommende.

97. Hvis en lokal myndighed, der påtænker at opsige en aftale, anmoder Eco-Emballages herom, vil Eco-Emballages tilvejebringe samtlige nødvendige oplysninger vedrørende sit tilbud, således at det bliver muligt at sammenligne tilbud fra forskellige organisationer for de enkelte materialer. Eco-Emballages forpligter sig endvidere til fortsat at indgå aftale med en lokal myndighed, der opsiger sin aftale delvis for et eller flere materialer, om de øvrige materialer på samme vilkår som hidtil.

98. Eco-Emballages forpligter sig til at udstede underlicens for udnyttelse af det "grønne punkt" til enhver organisation, der i Frankrig er godkendt af de offentlige myndigheder som omhandlet i dekretet, og som forpligter sig til at overholde dels de indsamlings- og genanvendelseskrav for emballageaffald, der gælder efter ovennævnte direktiv 94/62/EF, dels de regler, der opstilles for hovedlicenshaveren fra ProEurope's side.

99. Eco-Emballages træffer samtlige nødvendige foranstaltninger for, at de aftalemæssige ændringer og andre forpligtelser som beskrevet ovenfor træder i kraft og får virkning fra datoen for offentliggørelsen af nærværende meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

VII. KOMMISSIONENS VIDERE FORANSTALTNINGER

100. Kommissionen har ikke til hensigt at gøre indsigelse efter EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 over for de anmeldte aftaler. Inden Kommissionen træffer afgørelse i sagen, opfordrer den de interesserede parter til inden en måned efter offentliggørelsen af denne meddelelse at fremsætte deres bemærkninger til sagen. Bemærkningerne bedes under henvisning til "34.950 - Eco-Emballages" sendt til: Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Konkurrence

Direktorat D - Tjenesteydelser

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel Fax (32-2) 295 30 80.

(1) EFT 13 af 21.2.1962, s. 204/62.

(2) Medlemsstaterne har også en række fællesskabsforpligtelser på området i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10).

(3) Tallene (for 1997) fordeler sig på materialer som følger: 1,24 ud af 2,3 mio. tons glas, 0,81 ud af 0,9 mio. tons plast, 0,89 ud af 1,0 mio. tons pap/papir og 0,36 ud af 0,4 mio. tons metal bidrager til Eco-Emballages.

(4) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.