KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 151/93 af 23. december 1992 om aendring af forordning (EOEF) nr. 417/85, (EOEF) nr. 418/85, (EOEF) nr. 2349/84 og (EOEF) nr. 556/89 vedroerende anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af specialiseringsaftaler, aftaler om forskning og udvikling, patentlicensaftaler og knowhow-licensaftaler

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2821/71 af 20. december 1971 om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 1,

under henvisning til Raadets forordning nr. 19/65/EOEF af 2. marts 1965 om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af aftaler og samordnet praksis (2), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 1,

efter offentliggoerelse af udkastet til forordning (3),

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og

ud fra foelgende betragtninger:

(1) Kommissionen har i medfoer af forordning (EOEF) nr. 2821/71 befoejelse til ved forordning at anvende Traktatens artikel 85, stk. 3, paa visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som falder ind under artikel 85, stk. 1, og hvis indhold gaar ud paa specialisering, herunder de til dens gennemfoerelse noedvendige aftaler, eller forskning og udvikling af produkter eller fremgangsmaader, indtil disse har naaet stadiet for industriel anvendelse og udnyttelse af resultaterne, heri indbefattet bestemmelser om industriel ejendomsret og hemmelig teknisk viden.

(2) Kommissionen har i medfoer af denne befoejelse udstedt forordning (EOEF) nr. 417/85 af 19. december 1984 vedroerende anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af specialiseringsaftaler (4) og nr. 418/85 af 19. december 1984 vedroerende anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af aftaler om forskning og udvikling (5), begge aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse.

(3) Kommissionen har i medfoer af forordning nr. 19/65 befoejelse til ved forordning at anvende Traktatens artikel 85, stk. 3, paa bestemte kategorier af aftaler, hvori kun deltager to virksomheder, og som indeholder begraensninger, der er paalagt i forbindelse med erhvervelsen eller brugen af industriel ejendomsret - navnlig af patent-, brugs-moenster-, moenster- eller varemaerkerettigheder - eller i forbindelse med rettigheder ifoelge en aftale om overdragelse af eller koncession paa fremstillingsmetoder eller viden om brugen og anvendelsen af fabrikationstekniske fremgangsmaader.

(4) Kommissionen har i medfoer af denne befoejelse udstedt forordning (EOEF) nr. 2349/84 af 23. juli 1984, aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, vedroerende anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af patentlicensaftaler (6) og forordning (EOEF) nr. 556/89 af 30. november 1988, vedroerende anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af knowhow-licensaftaler (7).

(5) Anvendelsesomraadet for disse gruppefritagelsesforordninger boer udvides for at lette produktionsrationaliseringer, udnyttelse af resultaterne af faelles forskning og udvikling samt udbredelse af knowhow.

(6) Forordning (EOEF) nr. 417/85 og (EOEF) nr. 418/85 boer derfor aendres, saaledes at de ogsaa kan finde anvendelse paa faelles salg af de produkter, der indgaar i specialiseringen, eller som er udviklet gennem den faelles forskning og udvikling, paa betingelse af, at de deltagende virksomheders markedsandel ikke overstiger en vis stoerrelsesorden. Markedsandelen boer begraenses til 10 % for samarbejdsaftaler, der udstraekkes til forhandlingsstadiet under hensyn til de mere konkurrencebegraensende virkninger af saadanne aftaler, medens graensen for markedsandelens stoerrelse boer forblive 20 % for andre samarbejdsaftaler. Paa samme betingelse boer licensaftaler indgaaet mellem et joint venture-selskab og dets stiftere ikke laengere vaere udelukket fra fritagelse efter forordning (EOEF) nr. 2349/84 og (EOEF) nr. 556/89, heller ikke selv om stifterne er konkurrenter.

(7) Den retlige ramme for samarbejdet mellem virksomheder boer desuden udvides til at omfatte produktion og forhandling. Den i forordning (EOEF) nr. 417/85 fastsatte graense for omsaetningen i forbindelse med specialiseringsaftaler boer derfor haeves til 1 mia. ECU -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EOEF) nr. 417/85 foretages foelgende aendringer:

1) Den indledende saetning i artikel 2, stk. 1, affattes saaledes:

»Artikel 1 finder ogsaa anvendelse paa foelgende konkurrencebegraensninger:«.

2) Artikel 2, stk. 1, litra c), affattes saaledes:

»c) en forpligtelse til at overlade aftaleparter eneretten til forhandling af varer, som er genstand for specialisering med henblik paa videresalg i hele Faellesskabet eller en begraenset del af dette, saafremt mellemhandlere og forbrugere kan skaffe sig aftalevarerne hos andre leverandoerer, og aftaleparterne ikke goer det vanskeligere for dem at skaffe sig disse.«

3) I artikel 2, stk. 1, indsaettes som litra d), e) og f):

»d) en forpligtelse til at overlade eneretten til forhandling af varer, som er genstand for specialisering, til én af aftaleparterne, saafremt denne ikke forhandler varer, der er fremstillet af tredjemand og konkurrerer med de af aftalen omfattede varer

e) en forpligtelse til at overlade eneretten til forhandling af varer, som er genstand for specialisering, til en faelles virksomhed eller en udenforstaaende virksomhed, saafremt disse virksomheder hverken fremstiller eller forhandler varer, som konkurrerer med de af aftalen omfattede varer

f) en forpligtelse til at overlade eneretten til forhandling af varer, som er genstand for specialisering, i hele Faellesskabet eller en begraenset del af dette til faelles eller udenforstaaende virksomheder, som hverken fremstiller eller forhandler varer, der konkurrerer med de af aftaler omfattede varer, saafremt mellemhandlere og forbrugere kan skaffe sig aftalevarerne hos andre leverandoerer, og hverken aftaleparterne eller de faelles eller udenforstaaende virksomheder, der har faaet overladt eneforhandlingen af disse varer, goer det vanskeligere for dem at skaffe sig disse.«

4) Som artikel 2, stk. 2a, indsaettes:

»2a. Artikel 1 finder ikke anvendelse, naar aftaleparterne ved aftale, beslutning eller samordnet praksis paalaegges andre end de i stk. 1 og stk. 2 naevnte konkurrencebegraensninger.«

5) Artikel 3 affattes saaledes:

»Artikel 3

1. Artikel 1 finder kun anvendelse

a) naar de varer, som er genstand for specialisering, og de deltagende virksomheders andre varer, der paa grund af deres egenskaber, pris og anvendelse af forbrugeren anses som vaerende af samme art, ikke i det faelles marked eller i en vaesentlig del af det faelles marked udgoer mere end 20 % af markedet for samtlige disse varer, og

b) naar de deltagende virksomheders samlede omsaetning i et regnskabsaar ikke overstiger 1 mia. ECU.

2. Hvis forhandlingen af varer, som er genstand for specialisering, overlades til én af aftaleparterne, en faelles virksomhed eller en udenforstaaende virksomhed, eller flere faelles eller udenforstaaende virksomheder i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, litra d), e) og f), finder artikel 1 kun anvendelse

a) naar de varer, som er genstand for specialisering, og de deltagende virksomheders andre varer, der paa grund af deres egenskaber, pris og anvendelse af forbrugeren anses som vaerende af samme art, ikke i det faelles marked eller i en vaesentlig del af det faelles marked udgoer mere end 10 % af markedet for samtlige disse varer

b) naar alle de deltagende virksomheders samlede omsaetning i et regnskabsaar ikke overstiger 1 mia. ECU.

3. Artikel 1 finder fortsat anvendelse, naar den i stk. 1 og stk. 2 fastsatte markedsandel og omsaetning inden for to paa hinanden foelgende regnskabsaar ikke overskrides med mere end en tiendedel.

4. Overskrides ogsaa de i stk. 3 fastsatte graenser, gaelder artikel 1 fortsat i endnu seks maaneder, regnet fra udgangen af det regnskabsaar, hvori overskridelsen fandt sted.«

6) I artikel 4, stk. 1, aendres »artikel 3, stk. 1, litra b), og stk. 2« til »artikel 3, stk. 1, litra b), stk. 2, litra b), og stk. 3«.

7) I artikel 6, foerste punktum, indsaettes », og stk. 2, litra b),« mellem »litra b)« og »laegges«.

8) I artikel 6, andet punktum, indsaettes »eller salg« mellem »fremstilling« og »medregnes ikke«.

9) Indledningen til artikel 7 affattes saaledes:

»Ved deltagende virksomheder forstaas i artikel 3, stk. 1 og stk. 2, samt artikel 6«.

Artikel 2

I forordning (EOEF) nr. 418/85 foretages foelgende aendringer:

1) I artikel 2 udgaar litra e).

2) Som artikel 3, stk. 3a, indsaettes:

»3a. Har en af aftaleparterne, en faelles virksomhed eller en udenforstaaende virksomhed eller flere faelles eller udenforstaaende virksomheder i henhold til artikel 4, stk. 1, litra g), h) eller i), faaet overladt eneretten til forhandling af de af aftalen omfattede produkter, finder fritagelsen efter artikel 1 kun anvendelse paa betingelse af, at de af aftaleparterne fremstillede produkter, der er omhandlet i stk. 2 og 3, ikke inden for det faelles marked eller en vaesentlig del heraf udgoer mere end 10 % af markedet for samtlige disse varer.«

3) Artikel 3, stk. 4 og 5, affattes saaledes:

»4. Fritagelsen efter artikel 1 finder fortsat anvendelse, naar den i stk. 3 og 4 fastsatte markedsandel inden for to paa hinanden foelgende regnskabsaar ikke overskrides med mere end en tiendedel.

5. Overskrides ogsaa den i stk. 5 fastsatte graense, gaelder fritagelsen efter artikel 1 fortsat i endnu seks maaneder, regnet fra udgangen af det regnskabsaar, hvori overskridelsen fandt sted.«

4) Som artikel 4, stk. 1, litra fa), fb) og fc), indsaettes:

»fa) forpligtelsen til at overlade eneretten til forhandling af de af aftalen omfattede produkter til én af aftaleparterne, saafremt denne ikke forhandler produkter, der er fremstillet af tredjemand og konkurrerer med de af aftalen omfattede produkter

fb) forpligtelsen til at overlade eneretten til forhandling af de af aftalen omfattede produkter til en faelles virksomhed eller en udenforstaaende virksomhed, saafremt disse virksomheder hverken fremstiller eller forhandler produkter, der konkurrerer med de af aftalen omfattede produkter

fc) forpligtelsen til at overlade eneforhandlingen af de af aftalen omfattede produkter i hele Faellesskabet eller en begraenset del af dette til faelles eller udenforstaaende virksomheder, som hverken fremstiller eller forhandler produkter, der konkurrerer med de af aftalen omfattede produkter, saafremt mellemforhandlere og forbrugere kan skaffe sig aftaleprodukterne hos andre leverandoerer, og hverken aftaleparterne eller de faelles eller udenforstaaende virksomheder, der har faaet overladt eneforhandlingen af disse produkter, goer det vanskeligere for dem at skaffe sig disse.«

5) Artikel 6, litra b), affattes saaledes:

»g) paalaegger hinanden forbud mod at give tredjemand licens paa fremstilling af de af aftalen omfattede produkter eller anvendelse af de af aftalen omfattede produktionsmetoder, skoent parterne ikke har truffet aftale om egen udnyttelse af resultaterne af den faelles forskning og udvikling, eller de ikke selv udnytter disse resultater.«

Artikel 3

I forordning (EOEF) nr. 2349/84 foretages foelgende aendringer:

1) Artikel 5, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Denne forordning finder dog anvendelse paa

a) de i stk. 1, nr. 2, omhandlede aftaler, hvorved et faellesforetagende af et af dets stiftende selskaber faar meddelt en patentlicens, saafremt aftaleprodukterne og de af de deltagende virksomheders andre produkter, som paa grund af deres egenskaber, pris og anvendelse af forbrugerne anses som vaerende af samme art, ikke udgoer mere end

- 20 %, naar licensen kun omfatter produktion

- 10 %, naar licensen omfatter saavel produktion som afsaetning

af markedet for samtlige disse produkter inden for det faelles marked eller en vaesentlig del heraf

b) de i stk. 1, nr. 3, omhandlede gensidige licenser, saafremt aftaleparterne ikke inden for det faelles marked er underlagt nogen omraadebegraensning med hensyn til produktion, anvendelse og markedsfoering af aftaleprodukterne eller anvendelse af licensmetoderne.«

2) Som artikel 5, stk. 3, indsaettes:

»3. Denne forordning finder fortsat anvendelse, dersom de i stk. 2, litra a), anfoerte markedsandele inden for to paa hinanden foelgende regnskabsaar ikke overskrides med mere end en tredjedel. Overskrides ogsaa denne graense, gaelder forordningen fortsat i endnu seks maaneder, regnet fra udgangen af det regnskabsaar, hvori overskridelsen fandt sted.«

Artikel 4

I forordning (EOEF) nr. 556/89 foretages foelgende aendringer:

1) Artikel 5, stk. 2, affattes saaledes:

»a) de i stk. 1, nr. 2, omhandlede aftaler, hvorved et faellesforetagende af et af de stiftende selskaber faar overdraget knowhow, saafremt aftaleprodukterne og de af de deltagende virksomheders andre produkter, der paa grund af deres egenskaber, pris og anvendelse af forbrugerne anses som vaerende af samme art, ikke udgoer mere end

- 20 %, naar licensen udelukkende omfatter produktion

- 10 %, naar licensen omfatter saavel produktion som afsaetning

af markedet for samtlige disse produkter inden for det faelles marked eller en vaesentlig del heraf,

b) de i stk. 1, nr. 3, omhandlede gensidige licenser, saafremt aftaleparterne ikke inden for det faelles marked er underlagt nogen omraadebegraensning med hensyn til produktion, anvendelse og markedsfoering af aftaleprodukterne eller anvendelse af den overdragne knowhow.«

2) Som artikel 5, stk. 3, indsaettes:

»3. Denne forordning finder fortsat anvendelse, dersom de i stk. 2, litra a), anfoerte markedsandele inden for to paa hinanden foelgende regnskabsaar ikke overskrides med mere end en tiendedel. Overskrides ogsaa denne graense, gaelder forordningen fortsat i endnu seks maaneder, regnet fra udgangen af det regnskabsaar, hvori overskridelsen fandt sted.«

Artikel 5

1. Denne forordning traeder i kraft den 1. april 1993.

2. Forordning (EOEF) nr. 417/85, (EOEF) nr. 418/85, (EOEF) nr. 2349/84 og (EOEF) nr. 556/89 finder anvendelse i den ved naervaerende forordning aendrede affattelse med tilbagevirkende kraft fra det tidspunkt, hvor betingelserne for gruppefritagelsen var opfyldt.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. december 1992.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

(1) EFT nr. L 285 af 29. 12. 1971, s. 46.

(2) EFT nr. 36 af 6. 3. 1965, s. 533/65.

(3) EFT nr. C 207 af 14. 8. 1992, s. 11.

(4) EFT nr. L 53 af 22. 2. 1985, s. 1.

(5) EFT nr. L 53 af 22. 2. 1985, s. 5.

(6) EFT nr. L 219 af 16. 8. 1984, berigtiget i EFT nr. L 280 af 22. 10. 1985, s. 32.

(7) EFT nr. L 61 af 4. 3. 1989, s. 1.