Meddelelse fra Kommissionen om ændring af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling (98/C 48/02)

(EØS-relevant tekst)

1. Ifølge EF-traktatens artikel 130, stk. 1, skal Fællesskabet og medlemsstaterne træffe foranstaltninger til at »fremme udnyttelsen af det industrielle potentiale i politikkerne for innovation, forskning og teknologisk udvikling«.

2. Det følger af princippet i EF-traktatens artikel 3, litra g), at sådanne foranstaltninger truffet af medlemsstaterne skal være forenelige med det fælles marked og reglerne for statsstøtte, der er baseret på EF-traktatens artikel 92 og 93.

3. Et af målene med konkurrencepolitikken er at styrke EF-industriens internationale konkurrenceevne og derved bidrage til at virkeliggøre målene i EF-traktatens artikel 130, stk. 1. Konkurrencereglerne må derfor anvendes konstruktivt for at fremme de former for samarbejde, der kan bidrage til udvikling og udbredelse af ny teknologi i medlemsstaterne under overholdelse af reglerne om intellektuel ejendomsret. I forbindelse med kontrol med statsstøtte må der tages hensyn til, at ressourcerne bør tilflyde de sektorer, der kan bidrage til at forbedre EF-industriens konkurrenceevne.

4. Kommissionen har givet udtryk for sin positive holdning til statsstøtte til F& U i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling (1). Ifølge punkt 9 i disse rammebestemmelser kan Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne til enhver til ændre rammebestemmelserne af konkurrencepolitiske årsager eller af hensyn til andre EF-politikker og internationale forpligtelser, hvis der måtte være behov for det.

5. Kommissionen har for nylig i samarbejde med medlemsstaterne taget disse rammebestemmelser op til revision, navnlig hvad angår visse former for forsknings- og udviklingsstøtte i landbruget. Den har konkluderet, at den bedste politik på området vil være ikke at fastholde det absolutte loft på 75 % i de tilfælde (undtagen grundforskning), hvor støtten opfylder betingelserne i traktatens artikel 92, stk. 1, men at tillade satser på op til 100 % under nærmere fastlagte omstændigheder i overensstemmelse med EF's forpligtelser i henhold til WTO. Som bekendt indebærer landbrugsaftalen undtagelser fra aftalen om subsidier, når støtten går til generel forskning i landbruget.

6. For at opfylde dette politiske mål indsættes følgende punkt i rammebestemmelserne:

»5.14

Når det gælder F& U-støtte til produkter, der er anført i EF-traktatens bilag II, vil Kommissionen fravige de lofter for støtteintensitet og supplementer, der er specificeret andetsteds i disse bestemmelser, og, således som det var tilfældet før 1997, tillade bruttostøtteintensiteter på op til 100 % selv i tilfælde, hvor F& U udføres af virksomheder, forudsat at følgende fire betingelser er opfyldt i hvert enkelt tilfælde:

- Den pågældende F& U skal være af generel interesse for den specielt berørte sektor (eller delsektor), uden at den medfører urimelig forvridning af konkurrencen i andre sektorer.

- Der skal offentliggøres oplysninger i relevante dagblade/tidsskrifter, der mindst har landsdækkende distribution, og som ikke er begrænset til medlemmerne af en specifik organisation, så det sikres, at enhver, der måtte være interesseret i arbejdet, umiddelbart kan blive bekendt med, at det udføres eller vil blive udført, og at han har eller på anmodning får adgang til resultaterne. Disse oplysninger må ikke offentliggøres senere end enhver underretning af medlemmer af en specifik organisation.

- Alle interesserede parter, herunder støttemodtageren, skal have lige adgang, både hvad angår omkostninger og tid, til at udnytte resultaterne af det pågældende arbejde.

- Støtten skal opfylde betingelserne i bilag 2, »Indenlandsk støtte: grundlaget for fritagelse for nedsættelsesforpligtelserne«, til landbrugsaftalen indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi (²).

Tilfælde af F& U-støtte til bilag II-produkter, hvor ovenstående betingelser ikke er opfyldt, undersøges efter de normale regler i disse rammebestemmelser.

Ved undersøgelsen af støtteordninger, som medlemsstaterne har meddelt, forbeholder Kommissionen sig ret til at få meddelt væsentlige enkelttilfælde, hvor ordningen anvendes.

(²) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 31.«

(1) EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5.