Kommissionens forordning (EF) nr. 1235/2003

af 10. juli 2003

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af silicium med oprindelse i Rusland

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1) ("grundforordningen"), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1972/2002(2), særlig artikel 7,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 12. oktober 2002 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse ("indledningsmeddelelsen") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af silicium med oprindelse i Rusland.

(2) Antidumpingproceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 30. august 2002 af Euroalliages (ferrolegeringsindustriens forbindelsesudvalg) ("klageren") på vegne af producenter, der repræsenterer 100 % af produktionen af silicium i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Kommissionen underrettede officielt klageren og de eksporterende producenter, importører/forhandlere, leverandører og brugere og deres sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for Rusland om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

(4) Klageren, de eksporterende producenter, importører, leverandører og brugere tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for den pågældende frist, og som påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt.

(5) For at gøre det muligt for eksporterende producenter i Rusland at anmode om markedsøkonomisk eller individuel behandling sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de tre russiske selskaber, der var nævnt i klagen. Alle tre russiske selskaber anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til artikel 2, stk. 7, i grundforordningen eller om individuel behandling, hvis det i forbindelse med undersøgelsen blev fastslået, at de ikke opfyldte betingelserne for markedsøkonomisk behandling.

(6) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget besvarelser fra de klagende EF-producenter, de samarbejdsvillige eksporterende producenter, tre importører, tre leverandører, fem brugere og en brugersammenslutning.

(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, heraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Eksporterende producenter

- OJSC Bratsk Aluminium Plant, Bratsk, Irkutsk-regionen, Rusland (tilhører RUSAL Holding Group)

- SUAL-Kremny-Ural LLC ("SKU"), Kamensk, Ural-regionen, Rusland (tilhører SUAL Holding Group)

- JSC ZAO Kremny, Irkutsk, Irkutsk-regionen, Rusland (tilhører SUAL Holding Group)

b) Importører

- Pultwen Ltd, Maidenhead, Det Forenede Kongerige

c) EF-producenter

- Invensil, Pechiney Group, Paris, Frankrig

- Ferroatlantica, Madrid, Spanien

- R W Silicium, Pocking, Tyskland

d) Producenter i referencelandet

- Fesil ASA, Trondheim, Norge

- Elkem ASA, Oslo, Norge.

(8) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2001 til den 30. september 2002 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1998 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(9) Den pågældende vare er silicium, der i øjeblikket tariferes under KN-kode 2804 69 00 (med indhold af silicium på under 99,99 vægtprocent) og har oprindelse i Rusland.

(10) Silicium fremstilles ved carbotermisk reduktion af kvarts (silica) med forskellige former for kulholdige produkter i en elektrisk lysbueovn med nedsænket elektrode. Det markedsføres i form af klumper, korn, granulat eller pulver ifølge internationalt anerkendte tekniske renhedsspecifikationer. Silicium anvendes først og fremmest i to industrier, nemlig i den kemiske industri til produktion af methylchlorsilaner eller trichlorsilaner og tetrachlorsilicium og i aluminiumsindustrien til produktion af aluminiumslegeringer i primære og sekundære smelteværker med henblik på at fremstille støbelegeringer til forskellige industrier, navnlig til bilindustrien. Silicium med en større renhed, dvs. med indhold af silicium på 99,99 vægtprocent og derover, som hovedsagelig anvendes i industrien for elektroniske halvledere, henhører under en anden KN-kode og er ikke omfattet af denne procedure.

2. Samme vare

(11) Alle de russiske eksporterende producenter, der udviste samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen, hævdede, at det silicium, der fremstilles i Rusland og eksporteres til EF-markedet, ikke kunne sammenlignes med det silicium, der fremstilles i Fællesskabet. De hævdede navnlig, at det silicium, der fremstilles i Rusland, er af en meget ringere kvalitet end det silicium, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, på grund af forskelle i den kemiske sammensætning.

(12) På trods af visse forskelle i den fremstillede vares kemiske sammensætning og renhed anser Kommissionen det silicium, der fremstilles i Fællesskabet, Rusland og i referencelandet (Norge), for i det væsentlige at være samme vare, da de kemiske forskelle vedrører sporstoffer og ikke ændrer varens grundlæggende karakter. Det blev også konstateret, at silicium, der fremstilles i EU, Rusland og Norge, har de samme fysiske egenskaber og sælges til forskellige brugergrupper til forskellige anvendelsesformål. Der blev taget højde for kvalitetsmæssige forskelle, da den eksporterede vare fra de russiske producenter blev sammenlignet med den vare, der fremstilles og sælges på EU-markedet. Kravet afvises derfor foreløbigt.

(13) Det konstateres derfor foreløbigt, at silicium, der fremstilles i Rusland og sælges på hjemmemarkedet eller eksporteres til Fællesskabet, silicium, der sælges på hjemmemarkedet i Norge, og silicium, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen og sælges i Fællesskabet, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og de samme anvendelsesformål. Det konkluderes derfor foreløbigt, at disse varer er en og samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

(14) En af de russiske eksporterende producenter hævdede, at den tabel med varekontrolnumre, der indgik i Kommissionens antidumpingspørgeskema, ikke var tilstrækkeligt detaljeret hvad angår den kemiske sammensætning af forskellige former for silicium, og at det derfor ikke var muligt at foretage en korrekt sammenligning mellem de forskellige kvaliteter af silicium. Dette krav blev underbygget af et konkret forslag, der imidlertid blev indleveret lang tid efter fristen for at besvare spørgeskemaet, og derfor kan Kommissionen ikke på dette trin i proceduren foretage den nødvendige analyse, der ville kunne berettige en ændring af den pågældende tabel i spørgeskemaet. Kommissionen vil imidlertid undersøge dette spørgsmål nærmere på et senere trin i proceduren.

C. DUMPING

1. Normal værdi

a) Markedsøkonomisk behandling

(15) Da den foreliggende undersøgelse blev indledt, inden ændringen af grundforordningen trådte i kraft, dvs. ved forordning (EF) nr. 1972/2002, finder den nye ordning, der blev indført med denne ændring, ikke anvendelse for denne undersøgelse. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, litra b), i grundforordningen blev den normale værdi derfor fastsat i henhold til artikel 2, stk. 1 til 6, for de eksporterende producenter, som kunne påvise, at de opfyldte kriterierne i artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning, dvs. at de markedsøkonomiske principper var fremherskende for dem med hensyn til fremstilling og salg af den pågældende vare.

(16) Der blev modtaget krav om markedsøkonomisk behandling fra alle de samarbejdsvillige russiske eksporterende producenter. Kravene blev gennemgået på grundlag af de fem kriterier i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen. Det fremgik af undersøgelsen, at alle tre selskaber opfyldte de nødvendige kriterier.

(17) EF-erhvervsgrenen fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger og satte navnlig spørgsmålstegn ved, om råvarepriserne var markedspriser. Den efterfølgende undersøgelse viste, at priserne på de tre russiske eksporterende producenters vigtigste råvarer lå på linje med verdensmarkedspriserne og også med EF-erhvervsgrenens indkøbspriser. Med hensyn til elektricitetspriserne blev det klart angivet, at der ville blive taget højde for eventuelle forvridninger, der måtte opstå senere i undersøgelsen, ved hjælp af passende justeringer.

(18) Da de samarbejdsvillige russiske eksporterende producenter tegnede sig for 100 % af den russiske produktion af silicium, og alle fik tildelt markedsøkonomisk status, var det ikke nødvendigt at gøre brug af referencelandets data.

b) Fastsættelse af den normale værdi

(19) For så vidt angår fastsættelsen af den normale værdi fastslog Kommissionen først for hver enkelt eksporterende producent, om det samlede hjemmemarkedssalg af den pågældende vare var repræsentativt i forhold til det samlede eksportsalg til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev hjemmemarkedssalget anset for repræsentativt, hvis den mængde, som hver eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet, udgjorde mindst 5 % af det pågældende selskabs samlede eksportsalg til Fællesskabet. Det fremgik af sammenligningen, at hjemmemarkedssalget var repræsentativt.

(20) For hver type, der solgtes af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet og fandtes at være direkte sammenlignelig med den type af den pågældende vare, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastsat, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type af den pågældende vare blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende type, der solgtes på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige type, der eksporteredes til Fællesskabet.

(21) Kommissionen undersøgte efterfølgende, om selskabernes hjemmemarkedssalg kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

(22) Det blev undersøgt, om hjemmemarkedssalget af hver type af den pågældende vare kunne anses for at have fundet sted i normal handel, ved fastsættelse af andelen af fortjenstgivende salg af den pågældende type til uafhængige kunder. I tilfælde, hvor mængden af silicium solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde, og hvor den vejede gennemsnitspris for den pågældende type svarede til eller lå over produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet, der havde fundet sted i undersøgelsesperioden, uanset om disse havde været fortjenstgivende eller ej. I tilfælde, hvor den vejede gennemsnitspris for silicium af den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, eller hvor det fortjenstgivende salg udgjorde mindre end 80 %, men 10 % eller derover af det samlede salg, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af de fortjenstgivende salgstransaktioner.

(23) I tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg af en hvilken som helst type silicium udgjorde mindre end 10 % af det samlede salg, fandt Kommissionen, at denne bestemte type solgtes i utilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen kunne give et passende grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

(24) I alle tilfælde, hvor en beregnet normal værdi blev benyttet, og i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen blev den normale værdi beregnet på grundlag af produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig margen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G-omkostninger) samt fortjeneste.

(25) Hvad angår produktionsomkostningerne, og navnlig energiomkostningerne, blev det konstateret, at den pris, som to siliciumproducenter betalte til deres russiske elleverandører, ikke på rimelig vis afspejlede de omkostninger, der er forbundet med elproduktionen, sammenlignet med repræsentative elproducenters priser i Fællesskabet, referencelandet og Rusland. Som følge heraf blev det konkluderet, at energiomkostningerne ikke var pålidelige for disse to producenter. Det blev derfor besluttet foreløbigt at gøre brug af den elpris, der blev betalt af en anden producent i Rusland.

(26) Beløbene til dækning af SA& G-omkostninger samt fortjeneste blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen fastsat på grundlag af den pågældende eksporterende producents omkostninger.

2. Eksportpris

(27) De tre samarbejdsvillige eksporterende producenter solgte alle hovedsagelig den pågældende vare til importører i EU (Det Forenede Kongerige), Schweiz og De Britiske Jomfruøer. På grundlag af de oplysninger, der var tilgængelige på dette trin i proceduren, blev disse importører anset for at være uafhængige. Eksportpriserne for de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter blev derfor foreløbigt fastsat på basis af deres salgspriser over for disse importører.

3. Sammenligning

(28) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der hævdedes og påvistes at påvirke priserne og dermed prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev foretaget justeringer for forskelle i handelsled, indenlandske fragtomkostninger, søfragt, emballering, kreditomkostninger og andre omkostninger, som f.eks. til håndtering, lastning og toldangivelser. To selskaber anmodede om en justering for forskelle i mængder. Denne justering blev ikke indrømmet, da der blev taget hensyn til disse forskelle i mængder ved at indrømme en justering for handelsled i forbindelse med forskellige kundetyper. Et selskab anmodede om en justering for forskelle i fysiske egenskaber. Det fremgik af den dokumentation, der blev forelagt som støtte for anmodningen, at mere end 95 % af varetyperne blev solgt til såvel EF-markedet som hjemmemarkedet. Der blev derfor foretaget en sammenligning mellem varekodenumre med tilsvarende egenskaber. Ud fra dette grundlag kunne der ikke indrømmes en justering for forskelle i fysiske egenskaber, da dette ikke var tilstrækkeligt underbygget for hver enkelt transaktion.

4. Dumpingmargen

(29) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev dumpingmargenen fastsat på grundlag af en sammenligning mellem et vejet gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne som fastlagt ovenfor. Det fremgik af denne sammenligning, at der forekom dumping. Dumpingmargenen fastsattes foreløbigt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet.

(30) Både SKU LLC og ZAO Kremny tilhører den samme koncern (SUAL), og derfor blev der kun beregnet en enkelt vejet gennemsnitlig dumpingmargen, da det er Kommissionens almindelige praksis at fastlægge en fælles dumpingmargen for forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter for at udelukke risikoen for, at eksporten til Fællesskabet fremover vil blive kanaliseret gennem de selskaber, der har den laveste dumpingmargen.

(31) De foreløbige dumpingmargener er:

>TABELPOSITION>

(32) Da der var 100 % samarbejdsvilje i Rusland, blev den foreløbige restdumpingmargen fastsat til niveauet for det samarbejdsvillige selskab, der havde den højeste dumpingmargen, dvs. 33,4 %.

D. SKADE

1. Definition af EF-erhvervsgrenen

(33) De tre klagende EF-producenter besvarede spørgeskemaet og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. I undersøgelsesperioden tegnede de sig for 100 % af produktionen i Fællesskabet. Det blev konstateret, at en af de tre klagende EF-producenter i undersøgelsesperioden indførte den pågældende vare fra andre tredjelande, navnlig fra Sydafrika. Denne EF-producent indførte hovedsagelig den pågældende vare for at supplere sit vareudvalg. Der var en nedgang i denne import i den betragtede periode, navnlig mellem 1998 og 1999, hvor den faldt til det halve, som følge af at den pågældende producent etablerede nye produktionsanlæg i Fællesskabet og indgik strategiske forpligtelser på EF-markedet for silicium. I undersøgelsesperioden udgjorde mængden af importerede varer kun 2,1 % af EF-erhvervsgrenens siliciumsalg i Fællesskabet (3,5 % af salget for den pågældende producent). I forhold til produktionsmængden udgjorde denne import henholdsvis 1,9 og 3,2 %. I betragtning af den lille andel, der udgøres af denne import, konkluderes det, at den ikke påvirker den pågældende producents status som EF-producent.

(34) På dette grundlag anses de tre klagende EF-producenter for at udgøre EF-erhvervsgrenen, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.

2. Skade

2.1. Forbruget i EF

(35) Forbruget i EF blev fastsat på grundlag af den varemængde, EF-erhvervsgrenen har leveret i EF, importen fra andre tredjelande (ifølge Eurostat) og kontrollerede oplysninger om salget i EF af varer med oprindelse i det pågældende land.

TABEL 1 Forbruget i EF (på grundlag af salgsmængder)

>TABELPOSITION>

Kilde:

Kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet og Eurostat.

(36) Forbruget af silicium i EF toppede i 2000 med næsten 390000 tons, inden det faldt igen i både 2001 og undersøgelsesperioden, hvor det kom ned på 371540 tons. Samlet set steg forbruget med 28 % i hele den betragtede periode.

2.2. Den pågældende import

a) Importens omfang

(37) Mellem 1998 og UP var der følgende udvikling i mængden af indførte varer i EF med oprindelse i Rusland:

TABEL 2 Importmængden

>TABELPOSITION>

Kilde:

Kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(38) Mellem 1998 og 1999 faldt importen af silicium fra Rusland med over 40 % (dvs. med 4526 tons). Fra og med 1999 og i resten af den betragtede periode steg importen i absolutte tal år for år. Importen steg især kraftigt i 2000 (med 7900 tons) og igen i både 2001 (med 2735 tons) og i undersøgelsesperioden (med 1099 tons), selv om forbruget i EU faldt i 2001 og i undersøgelsesperioden. Samlet set steg importen fra Rusland med over 67 % i den betragtede periode.

b) Markedsandelen for den pågældende import

(39) Markedsandelen for varer importeret fra det pågældende land udviklede sig således:

TABEL 3 Markedsandelen for varer importeret fra Rusland (på grundlag af salgsmængde

>TABELPOSITION>

Kilde:

Kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet og Eurostat.

(40) Markedsandelen for importen fra Rusland fulgte en tilsvarende stigning som importmængden, omend i mindre grad, eftersom det øgede forbrug i EU lagde en dæmper herpå. I løbet af den betragtede periode steg dumpingimportens markedsandel med 1,1 procentpoint (eller med næsten en tredjedel).

(41) Mellem 1998 og 1999 mistede de russiske producenter næsten halvdelen af deres markedsandel (fra 3,7 til 1,9 %) som følge af en faldende eksportmængde. Dette tab blev stort set indhentet i det følgende år, og markedsandelen steg derefter yderligere og toppede i undersøgelsesperioden med 4,8 %.

c) Gennemsnitspriser på dumpingimporten

(42) Nedenfor vises udviklingen i priserne (Fællesskabets grænse) på russisk silicium, der solgtes på EF-markedet.

TABEL 4 Gennemsnitspriser på dumpingimporten

>TABELPOSITION>

Kilde:

Eurostat.

(43) I løbet af den betragtede periode faldt gennemsnitsprisen på dumpingimporten med 11 %. Prisfaldet var særlig udtalt (19 %) mellem 2000, hvor gennemsnitsprisen toppede med 1131 EUR pr. ton som følge af en øget efterspørgsel på EF-markedet, og undersøgelsesperioden, hvor prisen var helt nede på 929 EUR pr. ton.

d) Prisunderbud og pristryk

(44) Med henblik på at fastsætte prisunderbuddet undersøgte Kommissionen oplysninger for undersøgelsesperioden. Som nævnt i betragtning 10 er det forskellige former for silicium, der fremstilles og sælges på EF-markedet, både af EF-erhvervsgrenen og af de eksporterende producenter i Rusland. Prisunderbuddet blev fastsat på grundlag af en direkte sammenligning af EF-erhvervsgrenens salgspriser for hver type silicium og de pågældende eksporterende producenters salgspriser. Alle priser blev sammenlignet for hver type efter fradrag af rabatter og nedslag.

(45) For de eksporterende producenter benyttedes salgspriserne, cif Fællesskabets grænse, inkl. told og losningsomkostninger. EF-erhvervsgrenens salgspriser justeredes om nødvendigt til ab fabrik, dvs. med fradrag af transportomkostninger.

(46) Sammenligningen (på grundlag af vejede gennemsnit) viste, at den gennemsnitlige prisunderbudsmargen udtrykt som procentdel af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris var på over 11 % for Rusland.

(47) Dette prisunderbud bør også ses i lyset af, at priserne faldt betydeligt i løbet af den betragtede periode, og at de med tanke på EF-erhvervsgrenens tab må siges at være trykkede.

2.3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation

a) Indledende bemærkning

(48) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og indekser, der havde indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation på hjemmemarkedet.

b) Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

TABEL 5 Produktion

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaerne.

(49) I den betragtede periode steg EF-erhvervsgrenens produktion med 34 %, men faldt imidlertid med 3 % mellem 2001 og undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden udgjorde EF-erhvervsgrenens produktion af silicium 38,7 % af forbruget i Fællesskabet.

TABEL 6 Produktionskapacitet

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(50) Produktionskapaciteten steg for hvert år, bortset fra i undersøgelsesperioden, hvor den faldt en smule. Samlet set steg kapaciteten med 30 % i den betragtede periode som følge af de investeringsbeslutninger, der blev truffet i 1998.

TABEL 7 Kapacitetsudnyttelse

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(51) Det fremgår af ovenstående tabel, at kapacitetsudnyttelsen steg med 3 procentpoint i den betragtede periode.

c) Salgsmængde og salgspriser

TABEL 8 Salgsmængde

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(52) EF-erhvervsgrenens salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i EF steg med 57 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. I 2001 faldt EF-erhvervsgrenens salgsmængder, da den forsøgte at fastholde priserne over for de faldende priser på silicium fra Rusland. I undersøgelsesperioden vendte denne udvikling, idet EF-erhvervsgrenen var nødt til at reagere på pristrykket for at fastholde salgsmængden.

(53) Salget til forretningsmæssigt forbundne selskaber forblev stabilt og udgjorde mindre end 6 % af det samlede salg i den betragtede periode.

TABEL 9 EF-erhvervsgrenens salgspriser på silicium

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(54) I perioden fra 1998 til undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris på silicium på EF-markedet med hele 16 %. Udviklingen fra år til år svarede til den for priserne på importen fra Rusland, bortset fra i 2001, hvor de russiske priser faldt, mens EF-erhvervsgrenens priser steg en smule. Gennemsnitspriserne faldt kraftigt i 1999 og nåede helt ned på 1184 EUR pr. ton, inden de igen steg til 1271 EUR pr. ton i 2001. Derefter faldt priserne med 7 % i undersøgelsesperioden og endte på det samme niveau som i 1999.

d) Markedsandel

TABEL 10 Markedsandel

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(55) EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra 29,8 % i 1998 til 36,7 % i undersøgelsesperioden i takt med dens øgede produktion og salgsmængde. En stor stigning fandt sted mellem 1998 og 1999 (+ 5,4 % af markedet), hvor der blev etableret nye produktionsanlæg i EU. Mellem 2001 og undersøgelsesperioden var der en mindre stigning (+ 2,4 procentpoint).

e) Lagerbeholdninger

TABEL 11 Lagerbeholdninger

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(56) Det fremgår af ovenstående tabel, at lagerbeholdningen faldt med 29 % i den betragtede periode. Bortset fra i 2000 lå lagerbeholdningerne på ca. 33000 tons indtil i undersøgelsesperioden, hvor de faldt til lige over 23000 tons.

(57) I 1998 udgjorde de ca. 38 % af EF-erhvervsgrenens salgsmængde på EF-markedet, men i undersøgelsesperioden faldt de til under 17 % af salget. Grunden til denne nedgang er bl.a., at lagerbeholdningerne som regel bygges op ved udgangen af hvert kalenderår for at kunne mindske produktionsmængden i vintermånederne, hvor energiomkostningerne er højest. Undersøgelsesperioden endte i september, dvs. inden opbygningen af lagerbeholdningerne fik sin fulde virkning.

f) Rentabilitet og likviditet

(58) I den betragtede periode udviklede rentabiliteten sig således udtrykt i procent af nettosalgsværdien:

TABEL 12 Rentabilitet

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(59) Bortset fra i 2000 faldt EF-erhvervsgrenens rentabilitet konstant i hele perioden, nemlig fra en fortjeneste på 12,6 % i 1998 til et tab på 2,1 % i undersøgelsesperioden. I 2000 blev afkastet af salget forbedret takket være lavere produktionsomkostninger som følge af øgede investeringer. I 2001 faldt fortjenesten på grund en stigning i produktionsomkostningerne, navnlig i priserne på energi og hjælpematerialer, som ikke blev fulgt op af en tilsvarende stigning i salgspriserne, som kun steg meget lidt. Faktisk steg de gennemsnitlige omkostninger med 80 EUR pr. ton i dette år, hvoraf kun 40 EUR pr. ton kunne overvæltes på kunderne. I undersøgelsesperioden faldt priserne, hvilket gjorde EF-erhvervsgrenen tabsgivende på trods af et lille fald i de gennemsnitlige produktionsomkostninger.

TABEL 13 Likviditet

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(60) Likviditeten faldt med 64 % i den betragtede periode og fulgte en lignende udvikling som rentabiliteten.

g) Investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital

TABEL 14 Investeringer

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(61) Formålet med de betydelige investeringer mellem 1998 og 2000 var navnlig at øge produktionskapaciteten som følge af gunstige vilkår i 1998 og en positiv udvikling i EF-markedet for silicium, som EF-erhvervsgrenen nød godt af på daværende tidspunkt. De forventede forbedringer afspejlede sig i udviklingen i forbruget i EF, der steg med 34 % i denne periode (1998-2000).

(62) Det fremgik af undersøgelsen, at investeringsafkastet, inkl. kumulativ afskrivning, faldt i den betragtede periode i lighed med udviklingen i rentabiliteten.

TABEL 15 Afkast af investeringer og evnen til at rejse kapital

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(63) Selskaberne i EF-erhvervsgrenen er alle en del af en større koncern. Derfor afhænger deres evne til at rejse kapital af disse koncerners økonomiske situation som helhed betragtet. De pågældende koncerner havde generelt set ingen problemer med at rejse kapital i den betragtede periode, men havde dog svært ved at skaffe finansiering til nye projekter i siliciumsektoren. Dette bekræftes af de kontrollerede oplysninger i betragtning 61, hvoraf det fremgår, at investeringerne i undersøgelsesperioden kun var på 22 % af niveauet i 1998.

h) Beskæftigelse, produktivitet og lønninger

TABEL 16 Beskæftigelse

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(64) Det fremgår af ovennævnte tabel, at beskæftigelsen steg med 16 % i den betragtede periode som følge af den øgede produktionskapacitet, men at den ikke steg yderligere i undersøgelsesperioden.

(65) Da den procentvise stigning i produktionen var større end den procentvise stigning i beskæftigelsen, steg produktiviteten med 15 % i den samme periode, som det fremgår af tabellen nedenfor:

TABEL 17 Produktivitet

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(66) I den betragtede periode steg gennemsnitslønningerne for de ansatte i EF-erhvervsgrenen med under 1 % om året, dvs. med mindre end inflationstakten.

TABEL 18 Lønninger

>TABELPOSITION>

2.4. Dumpingmargenens størrelse

(67) Den faktiske dumpingmargen havde på grund af importens omfang og priser en ikke ubetydelig indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation. Det fremgik af undersøgelsen, at importen med oprindelse i Rusland generelt blev solgt til dumpingpriser på EF-markedet i undersøgelsesperioden. Uden dumping ville der have været et mindre eller muligvis slet intet pristryk på EF-priserne.

2.5. Vækst

(68) Mellem 1998 og undersøgelsesperioden var væksten på EF-markedet stort set positiv. EF-erhvervsgrenen øgede både sin salgsmængde og sin markedsandel mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Som nævnt ovenfor skyldtes stigningen imidlertid hovedsagelig en strategisk beslutning om at købe mere silicium fra EF i stedet for via tredjelande. Samtidig steg importen fra Rusland betydeligt, nemlig med ca. 8200 tons, og den billige dumpingimports markedsandel steg med 1,1 procentpoint. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg importen fra Rusland med 11700 tons, og dens markedsandel steg med 2,9 procentpoint. Mellem 2000 og undersøgelsesperioden faldt prisen på importen fra Rusland med 18 % på et marked i tilbagegang, og dens mængde og markedsandel fortsatte med at vokse.

2.6. Genrejsning efter tidligere dumping

(69) Der er intet, der tyder på, at der forekom dumping på EF-markedet inden den betragtede periode. Derfor er genrejsning efter tidligere dumping ikke en relevant faktor for den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

2.7. Konklusion vedrørende skade

(70) EF-erhvervsgrenen havde en positiv udvikling med hensyn til produktionsmængde (+ 34 %), kapacitet (+ 30 %), kapacitetsudnyttelse (+ 3 procentpoint), salgsmængde på EF-markedet (+ 57 %), markedsandel (+ 6,9 procentpoint), lagerbeholdninger (- 29 %), beskæftigelse (+ 16 %) og produktivitet (+ 15 %). I modsætning hertil faldt salgspriserne (- 16 %), rentabiliteten blev voldsomt reduceret (- 14,7 procentpoint), likviditeten skrumpede ind (- 64 %), investeringerne faldt (- 78 %), investeringsafkastet blev negativt (- 44,8 procentpoint), og gennemsnitslønningerne steg med mindre end inflationstakten (< 1 % om året).

(71) Det fremgår imidlertid af en nærmere undersøgelse, at den positive udvikling for EF-erhvervsgrenen hovedsagelig fandt sted mellem 1998 og 2000. Fra og med 2000 var der kun en reel forbedring inden for lagerbeholdningerne (- 14 %). Alle andre indikatorer steg enten en smule, stagnerede eller udviste en nedgang i denne periode. Efter Kommissions opfattelse er det i denne periode, at EF-erhvervsgrenen blev påført hovedparten af den væsentlige skade.

(72) Forbedringerne mellem 1998 og 2000 kan direkte tilskrives de beslutninger, som EF-erhvervsgrenen traf i 1998 om at investere i yderligere produktionsanlæg i EF (mellem 1998 og 2000 steg produktionskapaciteten i EU med 26 %, nemlig fra 125000 til 158000 tons). På daværende tidspunkt var antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af silicium fra Folkerepublikken Kina netop blevet forlænget til at gælde i yderligere fem år som følge af en fornyet undersøgelse på grund af foranstaltningernes udløb(4). EF-erhvervsgrenen opnåede også en god fortjeneste på sit salg af silicium i EU (jf. betragtning 58).

(73) I lyset af ovenstående, navnlig nedgangen i EF-erhvervsgrenens rentabilitet og salgspriser i hele den betragtede periode og udviklingen i andre skadesindikatorer fra 2000 til undersøgelsesperioden, konkluderes det foreløbigt, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i overensstemmelse med artikel 3 i grundforordningen.

E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Indledning

(74) Med henblik på den foreløbige konklusion om, hvorvidt der foreligger en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, undersøgte Kommissionen først, hvilke virkninger dumpingimporten fra det pågældende land havde for erhvervsgrenens situation.

(75) Dernæst undersøgte Kommissionen andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EF-erhvervsgrenen skade, for at sikre, at den eventuelle skade, der blev forårsaget af andre faktorer, ikke blev tilskrevet dumpingimporten. Disse andre faktorer var de øgede produktionsomkostninger for EF-erhvervsgrenen, den påståede manglende konkurrence mellem silicium fra EU og silicium fra Rusland, påstanden om, at EF-erhvervsgrenen selv importerede silicium fra Rusland, EF-erhvervsgrenens øgede eksportaktivitet, faldet i forbruget af silicium i EF fra og med 2001, den påståede omgåelse af antidumpingforanstaltningerne over for Kina, enten via Rusland eller andre tredjelande, og importen til EF fra andre tredjelande.

2. Følgevirkningerne af dumpingimporten fra det pågældende land

(76) I den betragtede periode steg dumpingimporten til EF af russisk silicium med 67 %, og dens markedsandel steg med 1,1 procentpoint. Mellem 2000 og undersøgelsesperioden, hvor EF-erhvervsgrenen led størst skade, steg importen med 27 %. Samtidig steg markedsandelen for importen fra Rusland for hvert år, nemlig med 1,7 procentpoint i 2000, 0,9 procentpoint i 2001 og 2,4 procentpoint i undersøgelsesperioden (jf. betragtning 39). De tilsvarende tal for EF-erhvervsgrenen var - 0,9 procentpoint i 2000, 0,0 procentpoint i 2001 og 0,3 procentpoint i undersøgelsesperioden (jf. betragtning 55). Mellem 2000 og undersøgelsesperioden voksede markedsandelen for importen fra Rusland således med 1,2 procentpoint, mens EF-erhvervsgrenen vandt en markedsandel på 2,4 procentpoint.

(77) De russiske priser faldt i alt med 11 % mellem 1998 og undersøgelsesperioden. Mellem 1998 og 2000 steg prisen på importen fra Rusland imidlertid med 8 % som følge af en øget efterspørgsel på silicium i EF. Det kan igen konstateres, at de reelle problemer opstod mellem 2000 og undersøgelsesperioden, hvor priserne på importen fra Rusland faldt med 18 % og endte på deres laveste niveau i forhold til hele den betragtede periode. Denne prisudvikling skal ses på baggrund af den pågældende vares særlige karakter. Silicium er en råvare med gennemsigtige priser, hvis brugere er velunderrettede om markedsudviklingen, og hvor selv små mængder af lavprisimport kan have en betydelig indvirkning på hele markedet. EF-erhvervsgrenens priser fulgte de russiske priser og faldt i den samme periode med 16 %, selv om de i gennemsnit lå 27 % over de russiske priser. Pristrykket underbygges endvidere af det prisunderbud, som de russiske eksporterende producenter udøvede, og af EF-erhvervsgrenens priser, som blev trykket betydeligt i bund i undersøgelsesperioden.

(78) Denne udvikling faldt sammen med en meget negativ udvikling i de vigtigste økonomiske indikatorer for EF-erhvervsgrenen, navnlig i salgspriserne, der faldt med 4 %, og rentabiliteten, der faldt fra 5 til - 2,1 %.

(79) Endelig skal det bemærkes, at de eksporterende producenter hævdede, at det silicium, der fremstilles i Rusland og eksporteres til EU, sælges til andre kunder og på andre markeder end det silicium, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen. Det blev hævdet, at russisk silicium hovedsagelig sælges til aluminiumproducenter, mens EF-erhvervsgrenens vigtigste kunder er den kemiske industri. En af de eksporterende producenter hævdede endda, at russisk silicium udelukkende sælges til sekundære aluminiumproducenter.

(80) Denne påstand blev ikke understøttet af de faktiske kendsgerninger. Det blev konstateret, at russisk silicium blev solgt til alle brugergrupper, dvs. såvel til den kemiske industri som til primære og sekundære aluminiumproducenter, og at EF-erhvervsgrenen derfor er udsat for konkurrence inden for alle markedssegmenter.

(81) Det konkluderes derfor foreløbigt, at det silicium, der fremstilles og eksporteres af russiske producenter, konkurrerer med det silicium, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen, at den russiske import fandt sted til dumpingpriser, og at denne import forårsagede skade for EF-erhvervsgrenen. Det konkluderes altså foreløbigt, at dette argument er ubegrundet.

3. Virkninger af andre faktorer

3.1. Øgede produktionsomkostninger for EF-erhvervsgrenen

(82) Det fremgik af undersøgelsen, at de gennemsnitlige produktionsomkostninger for silicium, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, udviklede sig således:

TABEL 19 Gennemsnitlige produktionsomkostninger

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(83) I den betragtede periode faldt EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger realt set med 2 %. Gennemsnitsomkostningerne faldt fra 1250 EUR pr. ton i 1998 til henholdsvis 1160 EUR i 1999 og 1170 EUR i 2000 på grund af stordriftsfordele forbundet med den øgede kapacitet. Omkostningerne steg igen til henholdsvis 1200 EUR pr. ton i 2001 og 1210 EUR pr. ton i undersøgelsesperioden som følge af stigende omkostninger til råmaterialer, især til energi og hjælpematerialer. Hvis salgspriserne var forblevet på niveauet for 2000 (dvs. 1231 EUR pr. ton), ville EF-erhvervsgrenen imidlertid have haft en fortjenstmargen på 1,7 %. Denne margen kunne i virkeligheden have været endnu højere under normale markedsvilkår, hvis salgspriserne havde kunnet tilpasse sig til det dobbelte pres fra stigende råmaterialeomkostninger og den almindelige inflation.

(84) Det kan derfor foreløbigt fastslås, at udviklingen i de gennemsnitlige produktionsomkostninger ikke bidrog i videre omfang til den væsentlige skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen.

3.2. EF-erhvervsgrenens import af russisk silicium

(85) I modsætning til de fremførte påstande blev der ikke fundet dokumentation for, at EF-erhvervsgrenen havde købt og importeret silicium af russisk oprindelse. Der var enkelte eksempler på, at selskaber, der var forretningsmæssigt forbundne med EF-erhvervsgrenen, havde købt den russiske vare til deres eget forbrug, men disse køb blev på ingen måde kontrolleret eller påvirket af EF-erhvervsgrenen.

(86) Det konstateres derfor foreløbigt, at den væsentlige skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen, ikke var selvforskyldt.

3.3. EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet

(87) Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenens eksportaktivitet udviklede sig således:

TABEL 20 EF-erhvervsgrenens eksport

>TABELPOSITION>

Kilde:

EF-erhvervsgrenens kontrollerede besvarelser af spørgeskemaet.

(88) Det er relevant at undersøge EF-erhvervsgrenens eksportresultater, da visse skadesindikatorer kan være påvirket af denne indikator, f.eks. produktion og kapacitetsudnyttelse.

(89) EF-erhvervsgrenens eksport af silicium blev halveret i den betragtede periode og faldt navnlig i undersøgelsesperioden. Der er tale om et fald fra under 4,8 % af det samlede salg i 2001 til under 2,4 % i undersøgelsesperioden. Selv om det mindskede eksportsalg kan have haft en vis indvirkning på EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, vil de begrænsede mængder have gjort enhver indvirkning tilsvarende begrænset. Det skal også påpeges, at den nuværende vurdering af den påførte skade udelukkende var koncentreret om EF-erhvervsgrenens situation på EF-markedet.

(90) Det konstateres derfor foreløbigt, at den væsentlige skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen, ikke var nævneværdigt påvirket af EF-erhvervsgrenens eksportresultater.

3.4. Nedgang i forbruget i EU

(91) Forbruget steg rent faktisk med 81000 tons (28 %) i hele den betragtede periode, selv om det faldt en smule mellem 2000 og undersøgelsesperioden, nemlig med 17000 tons (6 %). Da EF-erhvervsgrenen især led skade med hensyn til dens salgspriser og rentabilitet som følge af den billige dumpingimport fra Rusland, anses denne udvikling i forbruget ikke for at være en betydelig årsagsfaktor for den skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen.

3.5. Omgåelse af foranstaltningerne over for Kina

(92) Det blev hævdet, at den skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen, navnlig var forårsaget af en omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse over for importen af silicium med oprindelse i Kina. Denne omgåelse skulle angiveligt ske ved, at kinesiske varer angives som havende oprindelse i enten Rusland eller andre tredjelande for at undgå at betale antidumpingtold.

(93) Med hensyn til Rusland blev der ikke fundet belæg for denne påstand. De mængder af silicium med russisk oprindelse, som de samarbejdsvillige eksportører angav at have solgt i undersøgelsesperioden, svarede nøjagtigt til, og oversteg endda en smule, salgsmængderne ifølge Eurostat. Der synes således ikke at være nogen import af silicium fra Rusland, som ikke direkte kan tilskrives de samarbejdsvillige eksportører, der tegnede sig for 100 % af produktionen i undersøgelsesperioden.

(94) Det konstateredes på grundlag af de foreliggende oplysninger, at den pågældende import enten fandt sted i mindre omfang, til højere gennemsnitspriser eller i mindre omfang og til højere gennemsnitspriser end importen fra Rusland i undersøgelsesperioden.

(95) Det konkluderes derfor foreløbigt, at den væsentlige skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen, ikke er forårsaget af en eventuel omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse over for silicium med oprindelse i Kina.

3.6. Import til EF fra andre tredjelande

(96) Importen af silicium til EF fra andre lande end Rusland og dens gennemsnitspriser udviklede sig således:

TABEL 21 Import til EF fra andre tredjelande

(mængde)

>TABELPOSITION>

Kilde:

Eurostat.

TABEL 22 Import til EF fra andre tredjelande

(gennemsnitspris)

>TABELPOSITION>

Kilde:

Eurostat.

(97) Det blev hævdet, at den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, blev forårsaget af importen til EF fra andre tredjelande, navnlig fra Norge og Brasilien, da denne import var af større omfang og havde en større markedsandel end importen fra Rusland.

(98) Det er korrekt, at importen fra disse to lande var flere gange større end importen fra Rusland i den betragtede periode. Mellem 2000 og undersøgelsesperioden, hvor EF-erhvervsgrenen led størst skade, var der imidlertid en nedgang i importen fra disse lande. Desuden lå gennemsnitsprisen på denne import også betydeligt over de russiske priser (+ 29 % for Norge og + 18 % for Brasilien). Selv om priserne på importen fra en række andre tredjelande, med undtagelse af Norge, underbød EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, er disse prisforskelle forholdsvis beskedne og er blot et udtryk for den højere pris, som EU-fremstillet silicium normalt vil kunne forventes at opnå i sammenligning med importerede varer.

(99) Det blev desuden hævdet, at importen fra Sydafrika og Kina også bidrog til den pågældende skade. Det fremgik imidlertid tydeligt af de foreliggende oplysninger, at importen fra disse lande var mindre og dyrere end den russiske import.

(100) Det fastslås derfor, at importen til EF fra andre tredjelande ikke bidrog væsentligt til den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen.

4. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng

(101) Dumpingimporten, der steg væsentligt i den betragtede periode, især mellem 2000 og undersøgelsesperioden, og det konstaterede prisunderbud og pristryk havde betydelige negative følgevirkninger for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, navnlig hvad angår salgspriser og rentabilitet. Dumpingimportens negative indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation må betegnes som væsentlig i betragtning af det åbne marked med gennemsigtige priser.

(102) I betragtning af ovenstående analyse, hvor der blev skelnet omhyggeligt mellem alle kendte faktorers virkning på EF-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens skadelige virkninger, bekræftes det foreløbigt, at de øvrige faktorer ikke i sig selv ændrer ved det forhold, at der er en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den skade, der blev påført EF-erhvervsgrenen.

F. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledende bemærkninger

(103) Kommissionen undersøgte i henhold til artikel 21 i grundforordningen, om en indførelse af antidumpingforanstaltninger ville være i strid med EF's interesser som helhed. EF's interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de involverede parters interesser, dvs. EF-erhvervsgrenen, de ikke-forbundne importører/forhandlere og brugerne af den pågældende vare, i det omfang disse parter indgav de nødvendige oplysninger.

(104) For at vurdere, hvilken virkning det ville have at indføre foranstaltninger, anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle interesserede parter, som den havde kendskab til. Der blev sendt spørgeskemaer til EF-erhvervsgrenen samt til importører og brugere af den pågældende vare og deres sammenslutninger.

(105) På dette grundlag blev det undersøgt, om der trods konklusionerne om dumping, skade og årsagssammenhæng er tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i EF's interesse at indføre antidumpingforanstaltninger i det foreliggende tilfælde.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

(106) EF-erhvervsgrenen har lidt under den billige dumpingimport af silicium fra Rusland. I betragtning af arten af den skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og som bl.a. har medført et betydeligt fald i salgspriserne og påvirket rentabiliteten, finder Kommissionen, at EF-erhvervsgrenens situation uundgåeligt vil blive yderligere forværret, hvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger. Dette vil sandsynligvis medføre yderligere skade og på mellemlang sigt betyde, at erhvervsgrenen indskrænkes, i betragtning af omfanget af den rentabilitetsforringelse, den har lidt i den betragtede periode.

(107) Hvis der træffes antidumpingforanstaltninger, vil der imidlertid igen blive skabt redelige handelsvilkår. EF-erhvervsgrenens produktion af silicium vil under sådanne vilkår forblive rentabel. EF-erhvervsgrenen beviste tydeligt sin levedygtighed og sit engagement på EU-markedet i årene efter 1997, hvor den investerede i produktionsanlæg og blev mindre afhængig af import. På det tidspunkt havde Rådet grebet ind for at opretholde redelige markedsvilkår ved at fornye antidumpingforanstaltningerne over for silicium fra Kina. Som følge heraf kunne EF-erhvervsgrenen opnå en god fortjeneste og investere i nye produktionsanlæg i EU.

(108) Det vil derfor være i EF-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingforanstaltninger.

3. Ikke-forbundne importørers og brugeres interesse og mulig indflydelse på forbrugerne

(109) Kommissionen sendte spørgeskemaer til to kendte ikke-forretningsmæssigt forbundne importører og 12 brugere af silicium i EF samt til en brugersammenslutning. Ingen af de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører udviste samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen.

(110) Kun fem af de ikke-forretningsmæssigt forbundne brugere og brugersammenslutningen indgav besvarelser. De fem brugere repræsenterede 23 % af EF-importen og 16 % af EF's forbrug af silicium i undersøgelsesperioden. Oplysningerne i deres besvarelser var imidlertid af ringe kvalitet og kunne ikke danne grundlag for en fuld evaluering af, hvor stor en andel silicium udgør af deres omkostninger.

3.1. Mulig indflydelse på importørerne

(111) Da ingen af de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører udviste samarbejdsvilje, konkluderes det foreløbigt, at eventuelle negative virkninger af de foreslåede foranstaltninger for importørerne sandsynligvis vil være minimale.

3.2. Mulig indflydelse på brugerne

(112) Brugerne af den pågældende vare er hovedsagelig producenter af enten siliciumprodukter eller aluminium. Af de fem brugere, der udviste samarbejdsvilje, var den ene producent af siliciumprodukter og de fire andre aluminiumproducenter. Der blev også modtaget en besvarelse fra en sammenslutning af aluminiumproducenter i EF.

(113) En fremskrivning af de ufuldstændige oplysninger fra de samarbejdsvillige brugere tyder på, at siliciumomkostningerne gennemsnitligt udgjorde 10 % (mellem 8 og 12 %) af deres samlede omsætning i undersøgelsesperioden. Der blev kun indgivet sparsomme oplysninger om den gennemsnitlige fortjenstmargen for disse brugere. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at foranstaltningerne vil have en negativ indvirkning på brugerne. I værste fald, dvs. hvis tolden overvæltes helt og medfører tilsvarende prisstigninger over hele markedet, vil de foreslåede foranstaltninger kunne øge brugernes omkostninger med ca. 2,5 %. Dette tal skal imidlertid tages med et vist forbehold med tanke på de sparsomme tilgængelige oplysninger.

(114) I betragtning af det begrænsede samarbejde fra brugernes side og med tanke på niveauet af de foreslåede foranstaltninger konkluderes det, at den eventuelle negative indvirkning på brugerne ikke kan opveje de fordele, som foranstaltningerne vil medføre for EF-erhvervsgrenen.

3.3. Mulig indflydelse på forbrugerne

(115) Da der er tale om en vare til industrielt brug, forekommer det usandsynligt, at de foreslåede foranstaltninger vil få indflydelse på den enkelte forbruger.

4. Konkurrence og handelsforvridende virkninger

(116) Nogle parter hævdede, at foranstaltningerne ville begrænse brugernes valgmuligheder og indskrænke mængden af silicium på EF-markedet. Det er korrekt, at EF-erhvervsgrenen ikke er i stand til at dække efterspørgslen på EF-markedet på egen hånd. Formålet med foranstaltningerne er imidlertid at genetablere redelige og effektive konkurrenceforhold på EF-markedet ved at rette op på de negative følgevirkninger af de russiske eksporterende producenters skadevoldende dumpingpraksis. Der vil højst sandsynligt stadig være russisk silicium til rådighed på EF-markedet. Desuden vil der stadig være adgang til de store importmængder fra andre tredjelande. Brugerne vil fortsat kunne vælge mellem de konkurrerende produkter, omend ikke til dumpingpriser/skadevoldende priser. Omvendt ville denne valgmulighed sandsynligvis forsvinde, hvis EF-erhvervsgrenen fortsatte med at lide skade, fordi der ikke blev indført antidumpingforanstaltninger, og dermed til sidst ophørte med at levere den pågældende vare.

(117) Hvis der ikke indføres foranstaltninger i det foreliggende tilfælde, vil konkurrenceforvridningen blive opretholdt og forstærket, hvilket vil medføre en yderligere forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Hvis EF-erhvervsgrenen indskrænkes, bliver konkurrencen mindre, og brugerne på EF-markedet får færre valgmuligheder.

5. Konklusion om EF's interesser

(118) Det konkluderes foreløbigt på baggrund af ovenstående kendsgerninger og betragtninger, at der ikke er nogen tvingende årsager til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af silicium med oprindelse i Rusland.

G. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

1. Foreløbig skadestærskel

(119) Da det er fastslået, at den pågældende dumpingimport har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, og at der ikke er tvingende årsager til ikke at træffe foranstaltninger, bør der indføres en told på et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den pågældende skade, uden at de konstaterede dumpingmargener overskrides.

(120) Udgangspunktet for beregningen af, hvilket afgiftsniveau der er påkrævet for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, var, at foranstaltningerne skulle give EF-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af den samme vare, der svarede til, hvad den ville have kunnet få, hvis der ikke havde fundet dumping sted. For at kunne vurdere denne mulige fortjeneste undersøgte Kommissionen, hvilken fortjeneste EF-erhvervsgrenen havde haft mellem 1998 og 2000, dvs. før den mærkede de fulde virkninger af importen fra Rusland.

(121) På dette grundlag blev det konstateret, at en fortjenstmargen på 6,5 % af den samlede omsætning måtte anses for at være et passende minimum, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at få i en situation uden skadelig dumping.

(122) Det blev hævdet, at denne fortjenstmargen var for høj, og at en margen på 2-3 % ville være mere passende for selskaber i denne sektor set i forhold til den gennemsnitlige fortjeneste, som selskaber i den kemiske sektor havde opnået i de seneste år. Det skal bemærkes, at EF-erhvervsgrenen i 1998, dvs. inden den mærkede virkningerne af den skadelige dumpingimport fra Rusland, opnåede en sund fortjenstmargen på 12,6 %. Dette viser, at siliciumproducenterne er i stand til at opnå bedre resultater end andre selskaber i den kemiske sektor. Set på baggrund af ændringerne på siliciummarkedet i EF mellem 1998 og undersøgelsesperioden er det imidlertid ikke sandsynligt, at EF-erhvervsgrenen ville have været i stand til at opnå en sådan fortjeneste, selv ikke uden dumpingimporten. En fortjenstmargen på 6,5 % skønnes dog at være rimelig set i lyset af udviklingen i rentabiliteten i den betragtede periode. Denne fortjenstmargen ville også give EF-erhvervsgrenen mulighed for at foretage de nødvendige langsigtede investeringer.

(123) Skadestærsklen blev derfor fastsat til forskellen mellem EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger forhøjet med den ovenfor nævnte fortjenstmargen på den ene side og den justerede faktiske nettosalgspris på importeret silicium på anden side. Forskellen blev derefter udtrykt i procent af cif-importprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. Beregningerne førte til en skadesmargen på henholdsvis 25,6 og 25,2 %.

2. Foreslået midlertidig antidumpingtold

(124) I lyset af ovenstående og i overensstemmelse med reglen om mindste told i artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør den midlertidige antidumpingtold fastsættes på et niveau svarende til skadestærsklen eller til dumpingmargenen, alt efter hvad der er lavest. Der bør derfor indføres følgende told:

>TABELPOSITION>

H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(125) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal desuden bemærkes, at alle afgørelser, der træffes vedrørende indførelsen af told med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af silicium med indhold af silicium på under 99,99 vægtprocent henhørende under KN-kode 2804 69 00 og med oprindelse i Rusland.

2. Den midlertidige told fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende producenter:

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

4. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

1. Uden at dette berører bestemmelserne i artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96, kan interesserede parter fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en frist på en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.

2. I henhold til artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan berørte parter fremsætte bemærkninger til anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned fra dens ikrafttræden.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2003.

På Kommissionens vegne

Pascal Lamy

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 305 af 7.11.2002, s. 1.

(3) EFT C 246 af 12.10.2002, s. 12.

(4) Rådets forordning (EF) nr. 2496/97 (EFT L 345 af 16.12.1997, s. 1).