29. 12. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/1 
I 
(Meddelelser) 
RÅD 
ÅRSBERETNING 
OM DEN  ØKONOMISKE  SITUATION  INDEN  FOR  FÆLLESSKABET 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE  FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fælles-
skab, 
under  henvisning  til Rådets  beslutning  74/120/EØF  af 18.  februar  1974  om  gennem-
førelse  af høj  grad  af overensstemmelse  inden  for  den  økonomiske  politik  i Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskabs  medlemsstater  (1), særlig  artikel  4, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Europa-Parlamentet  (2), 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  (3) — 
VEDTAGET  FØLGENDE  ÅRSBERETNING  OM  DEN  ØKONOMISKE  SITUATION  INDEN 
FOR  FÆLLESSKABET  PÅ GRUNDLAG  AF  HVILKEN  RETNINGSLINJERNE  FOR  DEN 
ØKONOMISKE  POLITIK  I HVER  MEDLEMSSTAT  KAN  FASTLÆGGES  FOR  1976: 
FORORD 
Rådet  vedtager  i henhold  til artikel  4 i beslutning  74/120/EØF  mod  slutningen  af det 
tredje  kvartal  efter  forslag  fra Kommissionen  og efter  høring  af Europa-Parlamentet 
og Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  en årsberetning  om  Fællesskabets  økonomiske 
situation  og fastlægger  de retningslinjer,  som  hver  medlemsstat  skal  følge  i sin øko-
nomiske  politik  i det følgende  år. Så snart  Rådet  har  vedtaget  beretningen,  forelægger 
regeringerne  den  for  de nationale  parlamenter,  således  at der  kan  tages  hensyn  dertil 
ved behandlingen  af finanslovforslagene. 
Retningslinjerne  i denne  beretning  kan  tilpasses  den  økonomiske  udvikling  efter  de 
undersøgelser,  som  Rådet  senere  vil foretage. 
(*) EFT  nr. L 63 af 5. 3. 1974,  s. 16. 
(2) EFT  nr. C 280 af 8. 12. 1975,  s. 44. 
(3) Udtalelse  afgivet  den 29. 10. 1975  (endnu  ikke  offentliggjort  i EFT). 
Nr. C 297/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29. 12. 75 
I. RECESSIONENS  OMFANG  I 1975 
Recessionens  1.1.  Siden  midten  af 1974  og fremfor  alt i første  halvår  af 1975  har  Fællesskabets 
usædvanlige  omfang  medlemsstater  oplevet  den  alvorligste  recession  i efterkrigstiden.  Den  økonomiske 
udvikling  har  været  præget  af tilbagegang  i efterspørgsel  og produktion,  nedgang  i 
kapacitetsudnyttelsesgraden,  stigning  i arbejdsløsheden  samt,  til trods  for  en vis succes 
i inflationsbekæmpelsen,  vedvarende  opgang  i forbrugerpriserne,  om end  med  betydelige 
forskelle  fra land  til land. 
Tegn  på at aktivitetsned-  Konjunkturafmatningen  inden  for  Fællesskabet  viste  sig  først  i forbundsrepublikken 
gangen  er standset  Tyskland  og Italien,  bredte  sig  så til Benelux-landene  og noget  senere  til Frankrig. 
Efter  bestræbelserne  på at indhente  produktionstabet,  som  følge  af strejkerne  i 1974, 
er også  Det  forenede  Kongerige  blevet  ramt  af den  stigende  konjunkturafmatning. 
I de fleste  medlemsstater  var  industriproduktionen  midt  på året  1975  faldet  tilbage  til 
niveauet  i begyndelsen  af 1972.  For  Fællesskabet  under  ét var  den  faldet  med  ca. 11,5  °/o 
på et år (1). I flere  medlemsstater  synes  dog  konjunkturerne  at være  kommet  ud  af 
nedgangsfasen  og det økonomiske  klima  at udvise  en begyndende  bedring. 
1.2. Den  betydeligt  lysere  bedømmelse  af de økonomiske  udsigter  for  1975,  som 
blev  foretaget  ved  udarbejdelsen  af den  foregående  årsberetning  om  den  økonomiske 
situation  inden  for  Fællesskabet  (2) i efteråret  1974,  forekom  plausibel,  på trods  af det 
træk  på medlemsstaternes  ressourcer  som  var  en følge  af de næsten  firdoblede  olie-
priser.  Fejlbedømmelsen  kan  i hovedsagen  forklares  ved  en undervurdering  af: 
— de deflatoriske  og tilpasningsmæssige  virkninger  af energikrisen,  af en forstærket 
inflation  og  af de  politiske  foranstaltninger,  der  er  iværksat  i inflationsbe-
kæmpelsen; 
— indflydelsen  på verdenshandelen  af disse  virkninger,  som  gensidigt  har  forstærket 
hinanden  og ført  til en mindskelse  af efterspørgselen  fra udlandet; 
— omfanget  af lagernedbygningen  og tilbageholdenheden  hos  forbrugerne  samt  hos 
investorerne. Tidligere  undervurdering 
af nedgangstendenserne 
Tilbagegang  i 1.3.  I  1975  vil den  mængdemæssige  udvikling  i verdenshandelen  for  første  gang  i 
verdenshandelens...  efterkrigstiden  aftage  mærkbart  (med  5 til 6 °/o på årsbasis).  Det  drastiske  fald  i 
verdenshandelen  er et udtryk  for  omfanget  af den  verdensomspændende  recession,  som 
— efter  at være  udgået  fra USA  og Japan  — bredte  sig til alle  de industrialiserede  lande 
og til de ikke-olieproducerende  udviklingslande.  Faldet  i den  økonomiske  aktivitet 
medførte  for  Fællesskabet  mellem  andet  halvår  af 1974  og første  halvår  af 1975  et 
mængdemæssigt  fald  i efterspørgselen  fra  de industrialiserede  lande  på næsten  20 °/o. 
Denne  nedgang  blev  ikke  udlignet  af den  stadige  stigning  i OPEC-landenes  import 
(skønnet  til at udgøre  45 % i mængde  i 1975);  for  tiden  udgør  Fællesskabets  eksport 
til disse  lande  således  ikke  mere  end  ca.  10 °/o af Fællesskabets  samlede  eksport  til 
tredjelande. 
... og i Fællesskabets  1.4.  Faldet  i udlandsefterspørgselen  kan  i 1975  for  de enkelte  medlemsstater  føre  til 
eksport  en  mængdemæssig  nedgang  i eksporten  i forhold  til året  før  fra  4 °/o (Det  forenede 
Kongerige)  til 11%  (forbundsrepublikken  Tyskland);  kun  Italien  og Irland  vil stort 
set kunne  opretholde  deres  eksportniveau  målt  i mængde.  I forhold  til prognoserne 
i efteråret  1974,  som  antydede  en næsten  normal  udvikling,  har  medlemsstaternes 
eksport  i 1975  udviklet  sig langt  svagere.  I alt vil dette  tab  udgøre  3 til 5 °/o af brutto-
nationalproduktet  (*). 
Handelen  inden  for  Fællesskabet  er faldet  i endnu  højere  grad  end  efterspørgsel  fra 
gruppen  af tredjelande. 
(x) Jf. tabel  nr. 1 i bilaget. 
(2) Jf. årsberetning  om  den  økonomiske  situation  inden  for  Fællesskabet,  EFT  nr.  C 149 
af 28. 11. 1974,  s. 1. 
29. 12. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/3 
Forbedring  ad 1.5.  Der  er generelt  sket  et mere  udtalt  fald  i importen  end  i eksporten.  Samtidig 
udenrigsbalancen  er  Jer  sket  en bedring  af bytteforholdet  især  som  følge  af fald  i råvarenoteringerne. 
Det kan  forventes,  at fællesskabslandenes  store  løbende  betalingsbalanceunderskud  — 
med undtagelse  af Det  forenede  Kongeriges  — vil være  næsten  helt  afviklet  i 1975. 
For Fællesskabet  vil betalingsbalancens  løbende  poster  udvise  et svagt  overskud  (1). 
Dette  overskud  vil opstå,  selv  om  overskuddet  på den  tyske  betalingsbalances  løbende 
poster  vil falde  med  mere  end  halvdelen  (dvs.  ca. 10 milliarder  DM).  Der  er således 
i 1975  sket  betydelige  fremskridt  henimod  genoprettelsen  af udenrigsøkonomisk  lige-
vægt  for  Fællesskabet.  Genoprejsningen  af Fællesskabets  løbende  betalingsbalance 
skyldes  især  recessionens  uventet  store  omfang  og den  deraf  følgende  mindskelse  af 
importen.  Finansieringen  af underskuddene  har  givet  anledning  til færre  vanskeligheder 
end forudset. 
Recessionens  spredning  1.6.  Som  følge  af den  stærkt  øgede  indbyrdes  handelsmæssige  og  finansielle 
afhængighed,  mellem  industrilandene,  og fremfor  alt mellem  Fællesskabets  lande,  over-
føres  forstyrrelser  (inflatoriske  impulser,  deflations-  og reflationsprocesser),  der  opstår 
i et bestemt  land,  hurtigere  til dets  samhandelslande  og  virker  via  multiplikator-
effekterne  igen  tilbage  på det  land,  hvor  de opstod.  Lignende  multiplikatorvirkninger 
gjorde  sig særlig  stærkt  gældende  i den  verdensomspændende  recession  i 1973/1974.  En 
række  studier  på internationalt  plan  viser,  at et fald  på 1 % i vækstraten  i industri-
landenes  indenlandske  efterspørgsel  under  ét virker  tilbage  på Fællesskabets  lande  med 
dobbelt  effekt  (2). Herved  lades  andre  internationale  overførselsmekanismer  end  han-
delsstrømmene,  såsom  monetære  relationer  og bevægelser  af kapital  og arbejdskraft, 
ude af billedet.  Den  økonomisk-politiske  konklusion  er, at virkningerne  af isolerede 
nationale  foranstaltninger  til bekæmpelse  af inflationen  eller  recessionen  nødvendigvis 
er begrænsede. 
Svækkelse  af investerings-  1.7.  På  trods  af iværksættelsen  af programmer  til stimulering  af den  økonomiske 
tilbøjeligheden  aktivitet  i næsten  alle  medlemslandene  var  der  i efteråret  kun  spredte  tegn  på et 
fornyet  opsving  i den  indenlandske  endelige  efterspørgsel.  Nedgangen  i den  private 
sektors  investeringer  er  fortsat,  selv  om  investeringsincitamenterne  i visse  medlems-
lande  har  været  ret betydelig.  De vigtigste  grunde  til den  forringede  investeringslyst  er: 
en ekstremt  lav  udnyttelse  af produktionskapaciteten  i industrien  (ca.  75 °/o),  stadige 
omkostningsstigninger,  som  særlig  skyldes  mindre  produktivitet  og derved  dårligere 
rentabilitet  i virksomhederne  og  endelig  usikkerheden  omkring  de  økonomiske 
udsigter.  Endvidere  er investeringerne  i boligbyggeriet  meget  tøvende  i visse  medlems-
stater,  og der er fortsat  et stort  antal  ikke  solgte  boliger.  Kun  de offentlige  investeringer 
har siden  midten  af året  vist  en opadgående  tendens  som  følge  af de statslige  investe-
ringsprogrammer. 
Kraftig  indvirkning  af Nedgangen  i industriproduktionen  skyldes  i høj  grad  de restriktive  virkninger,  der  i 
lagerreduktionen  1975  var  et resultat  af lagerreduktionen.  I visse  lande  og brancher  synes  nedbringningen 
af ufrivilligt  opståede  lagre  af færdigvarer  for tiden  endnu  ikke  at være  afsluttet.  Det  er 
dog muligt,  at denne  proces  for  råvarer  og mellemprodukter  i visse  tilfælde  nu er 
afsluttet. 
Tøvende  udvikling  i det 1.8.  Stigningen  i det private  forbrug  har mængdemæssigt  kun  været  beskeden.  I nogle 
private  forbrug  medlemsstater  er der  endog  sket  er fald.  Stigningen  i de disponible  indkomster  er 
aftaget  som  følge  af arbejdstidsforkortelser  og en afdæmpning  i lønstigningen.  Samtidig 
i1) Jf. tabel  nr. 2 i blaget. 
(2) De internationale  multiplikatorer  ligger  for  Benelux-landenes,  Danmarks  og  Irlands 
vedkommende  under  2 og for Frankrigs  og Italiens  vedkommende  under  2. 
Nr. C 297/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.12.  75 
er opsparingstilbøjeligheden  overalt  steget  bemærkelsesværdigt  som  følge  af den  usikre 
beskæftigelsessituation  og trangen  til at genoprette  kassebeholdningernes  realværdi. 
Køb af varige  forbrugsvarer  og beklædning  er blevet  ramt  hårdest  af afmatningen  i 
efterspørgselen.  Derimod  er der  ikke  sket  noget  fald  i udgifterne  til turistrejser.  Der 
har i nogle  måneder  vist  sig et fornyet  opsving  i køb  af personbiler,  især  i forbunds-
republikken  Tyskland,  men  også  i Danmark  og Benelux-landene.  Kun  statens  forbrug 
er i stadig  stigning. 
1.9. Forværringen  af arbejdsmarkedssituationen  har  i alle  medlemslande  antaget 
alarmerende  proportioner.  I alle  medlemsstater  er der  i 1975  sket  en betydelig  ind-
skrænkning  af antallet  af lønmodtagere.  Antallet  af arbejdsløse  var i september  1975 
for hele  Fællesskabet  steget  til næsten  5 millioner,  dvs.,  korrigeret  for sæsonbetingede 
svingninger,  ca. 4,5 % af den  erhvervsaktive  befolkning,  hvilket  i forhold  til september 
1974  er en stigning  på ca. 2 millioner  (1). Afkortet  arbejdstid  finder  hyppigere  anven-
delse  i de fleste  medlemslande,  den  effektive  arbejdstid  er indskrænket  og antallet  af 
ledige  stillinger  er gået  ned.  Der  har  siden  slutningen  af sommerferien  været  nogle 
svage  tegn  på en stabilisering  af beskæftigelsessituationen  i visse  medlemsstater;  men 
med fremkomsten  på arbejdsmarkedet  af unge,  der  har  afsluttet  skolegangen,  må en 
yderligere  forværring  af arbejdsmarkedssituationen  befrygtes.  Adskillige  medlemsstater 
har truffet  foranstaltninger  til afjælpning  af beskæftigelsen  i byggesektoren.  Disse 
foranstaltninger  skulle  kunne  forhindre  en yderligere  forværring  inden  for  denne 
sektor. 
Succes  for 1.10.  Takket  være  den  anti-inflatoriske  politik,  faldet  i verdensmarkedspriserne  og 
inflationsbekæmpelsen  svækkelsen  af efterspørgselen,  er inflationspresset  blevet  dæmpet  i alle  medlemslande. 
Opbremsningen  af prisstigningerne  er indtrådt  på forskellige  tidspunkter  og med  varie-
rende  styrke  i de forskellige  lande  (2). Navnlig  Danmark,  forbundsrepublikken  Tysk-
land samt  Italien  og i den  sidste  tid Irland  har  kunnet  opvise  tydelige  forbedringer. 
Vækstraten  for forbrugerpriser,  vurderet  til ca. 12V2  % for  1975  i forhold  til det fore-
gående  år, vil således  næppe  falde  på årsbasis  og for Fællesskabet  under  ét; forskellen 
i inflationsrate  mellem  forbundsrepublikken  Tyskland  (ca.  6 % i 1975)  på den  ene 
side og Irland  samt  Det  forenede  Kongerige  på den  anden  side  (ca.  22—23  °/o) vil vokse 
i 1975  i forhold  til 1974.  I forbrugerleddet  er priserne  for  industriprodukter  trods 
stadig  voksende  lønomkostninger  pr. produceret  enhed  steget  mindre  stærkt  end  pri-
serne  for andre  varer  og tjenesteydelser.  Denne  udvikling  vidner  om  en skærpelse  af 
konkurrencen  og fører  til en forringelse  af virksomhedernes  indtjening.  De kraftigt 
stigende  fødevarepriser  og talrige  takststigninger  inden  for  den  offentlige  og den 
administrative  sektor  samt  energisektoren  har  modvirket  opbremsningen  af pris-
stigningstakten. 
II. DEN  ØKONOMISKE  POLITIK  I 1975 
Gradvis  omlægning  af 2.1.  Den  vedvarende  inflation  og konjunkturnedgangen  har  stillet  regeringerne  over 
den økonomiske  politik...  £or  svære  afgørelser.  Kun  forbundsrepublikken  Tyskland  og Nederlandene  har  siden 
1974  ført  en klart  ekspansiv  økonomisk  politik.  I de fleste  andre  lande  har  myndig-
hederne  i 1975  i betragtning  af indre  uligevægt  og underskud  over  for udlandet,  kun 
gradvis  gjort  deres  politik  vedrørende  regulering  af efterspørgselen  mere  ekspansiv.  Af 
denne  grund  og som  følge  af usmidige  strukturer  og det lange  tidsrum,  der  forløber 
inden  de iværksatte  foranstaltninger  viser  deres  virkninger,  har den  økonomiske  politik 
i vid udstrækning  ikke  ført  til de ønskede  resultater. 
... og af pengepolitikken  2.2.  Siden  efteråret  1974  har  myndighederne  først  i nogle  lande  og siden  i alle 
Fællesskabets  lande  gradvis  opgivet  at følge  en restriktiv  penge-  og kreditpolitik. Forværring  af beskæfti-
gelsessituationen 
(!) Jf. tabel  nr. 3 i bilaget. 
(2) Jf. tabel  nr. 2 og nr. 4 i bilaget. 
29.12.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/5 
Lempelserne  havde  til at begynde  med  kun  til formål  at modvirke  den  begyndende 
afmatning  af konjunkturerne.  Først  i løbet  af 1975  fik penge-  og kreditpolitikken  i 
stigende  grad  et ekspansivt  sigte.  Omfanget  af og tidspunktet  for iværksættelsen  af de 
penge-  og kreditpolitiske  lempelser  har  varieret  fra  land  til land.  I de lande,  hvis 
inflationsniveau  og betalingsbalancesituation  gav  størst  spillerum,  har  lempelserne 
været  størst.  Forbundsrepublikken  Tyskland  gik  foran  i omlægningen  af sin  politik. 
Efter  en vis opbremsning  er der  igen  siden  foråret  sket  en vækst  i pengeforsyningen. 
De kvantitative  begrænsninger  for  bankkreditter  er sideløbende  med  en aftagende 
kreditefterspørgsel  siden  slutningen  af 1974  enten  blevet  lempet  eller  ophævet.  Siden 
efteråret  1974  er rentesatserne  som  følge  af den  stigende  opsparingslyst  og  den 
afdæmpede  kreditefterspørgsel  fra  private  virksomheder  og enkeltpersoner  generelt 
faldet  kraftigt.  Siden  foråret  er de kortfristede  rentesatser  inden  for Fællesskabet  faldet 
konstant,  mens  de igen  begyndte  at stige  i De forenede  Stater.  Disse  forskelle  i udvik-
lingen  såvel  som  de forbedrede  konjunkturer  og den  styrkede  betalingsbalance  i USA 
har medført  en styrkelse  af dollaren.  Kursfaldet  over  for dollaren  af de valutaer,  der 
er tilsluttet  Fællesskabets  slangesamarbejde  androg  ved  udgangen  af september  11 °/o 
i gennemsnit  i forhold  til maksimalniveauet  i første  halvår  af 1975.  De tilsvarende  tal 
for den  italienske  lire og det engelske  pund  andrager  henholdsvis  7 °/o og 14 °/o. 
De langfristede  rentesatser  har  kun  tøvende  fulgt  nedgangen  i de kortfristede  rente-
satser;  i nogle  medlemslande  har  de endog  siden  sommeren  vist  en tendens  til stigning. 
Faktisk  har  sparerne  trods  usædvanligt  stor  opsparingstilbøjelighed  vist  sig  tilbage-
holdende  med  hensyn  til at erhverve  obligationer.  Den  hausse  på aktiemarkedet,  som 
kunne  iagttages  i alle  medlemslandene  indtil  foråret,  er for  øvrigt  blevet  afløst  af en 
afventende  tendens  og endog  af faldende  kurser  på visse  aktier  i løbet  af sommer-
månederne. 
Efterspørgselsfremmende  2.3.  Selv  om budgetterne  i de fleste  medlemsstater  for 1975  blev  udformet  forsigtigt, 
budgetpolitik  ja  endog  restriktivt  på baggrund  af den  meget  uligevægtige  økonomiske  situation 
i efteråret  1974,  er der  lige  siden  begyndelsen  af 1975  foretaget  en tilpasning  af faktisk 
budgetforvaltning  med  henblik  på at stimulere  den  økonomiske  aktivitet.  Sikring  af 
beskæftigelsen  er blevet  prioriteret  i stigende  grad  omend  i forskelligt  omfang  i de 
enkelte  lande  og med  indbyrdes  stridende  målsætninger.  Til en vis grad  var  ændringen 
i retningslinjerne  for de offentlige  finanser  både  hvad  angår  udgifterne  (især  til arbejds-
løshedsunderstøttelse)  og  skatteindtægterne  resultatet  af automatiske  reaktioner  på 
konjunkturtilbageslaget.  Men  de fleste  regeringer  har  dog  gentagne  gange  korrigeret 
deres  statsbudgetter  i løbet  af 1975  med  det  mål  at søge  at støtte  den  effektive  efter-
spørgsel.  Budgetunderskuddene  er således  øget  betydeligt  (*). 
Pris- og lønpolitik  2.4.  Det  forenede  Kongerige,  Danmark  og Nederlandene  har  i vid  udstrækning 
anvendt  indkomstpolitiske  foranstaltninger.  I flere  andre  medlemsstater  er prisover-
vågnings-  eller  konkurrencepolitik  bragt  i anvendelse.  Således  blev  der  i Belgien  ind-
ført et selektivt  prisstop  og i Frankrig  prisstop  for  visse  varer  samt  kontrol  med 
fortjenstmargenerne. Relativt  højt  niveau  for 
den lange  rente 
III. UDSIGTERNE  FOR  DEN  ØKONOMISKE  UDVIKLING  I 1976 
3.1. Under  den  forudsætning  som  forekommer  mest  antagelig,  nemlig  at virkningerne 
af den  stigende  verdenshandel,  de konjunkturstimulerende  indgreb  fra  det  offentliges 
side og de spontane  opgangs-  og tillidsgenoprettende  faktorer  bliver  gensidige  og 
samtidige,  kunne  konjunkturerne  vende  i begyndelsen  af næste  år. I dette  tilfælde  er 
(*) Jf. tabel  5 i bilaget. 
Nr. C 297/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.12.  75 
for Fællesskabet  som  helhed  en vækstrate  i bruttonationalproduktet  i faste  priser  på 
3 til 3V2  °/o antagelig,  hvorimod  1975  vil udvise  et fald  på 2lh %>. 
Betingelserne  for et 3.2.  Virkeliggørelsen  af denne  hypotese  vedrørende  den  økonomiske  udvikling  i 
opsving  Fællesskabet  i 1976  vil afhænge  af 
— i hvilket  omfang  spontane  opgangsfaktorer  og styrkelsen  af udlandsefterspørgselen 
suppleres  af virkningen  af stimulerende  foranstaltninger; 
— med  hvilken  forsinkelse  virksomhedernes  og forbrugernes  tillid  til den  fremtidige 
økonomiske  udvikling  kan  genoprettes. 
Moderat  bedring  af 3.3.  Omfanget  af det  fornyede  opsving  i efterspørgselen  vil afhænge  af, hvor  dyna-
verdenshandelen  misk  verdenskonjunkturerne  udvikler  sig  i den  nærmeste  fremtid.  En mængdemæssig 
udvidelse  af verdenshandelen  på henved  5 °/o (importmængde,  bortset  fra Fællesskabets 
import)  forekommer  mulig  for 1976  på trods  af den  deflatoriske  virkning  af den  nylige 
10 % forhøjelse  af olieprisen.  En stigning  på ca.  6 °/o i importen  til de industrilande, 
der ikke  er medlemmer  af Fællesskabet  (1975:  — 10%),  er så meget  desto  mere 
sandsynlig,  som  recessionen  i Japan  og USA  har  passeret  sit laveste  punkt  og opsvinget 
siden  har  vist  en fast  tendens  i de to lande.  Men  også  dér  er der  risiko  for  at den  ny 
opblussen  af de inflatoriske  tendenser  hurtigt  ændrer  de økonomiske  beslutningstageres 
forventninger.  OPEC-landenes  import  vil udvise  fortsat  stigning  i 1976,  men  i et mere 
begrænset  tempo  (ca.  20—25  °/o),  medens  de olieimporterende  udviklingslandes  import 
risikerer  at aftage  påny,  navnlig  på grund  af vanskelighederne  med  finansiering  af 
betalingsbalanceunderskuddene.  Statshandelslandenes  import  forventes  i det  mindste 
at tendere  imod  stabilisering. 
Stimulerende  3.4.  De  konjunktur  stimuler  ende  programmer,  der  for  nylig  er vedtaget  i Italien, 
foranstaltninger  forbundsrepublikken  Tyskland,  Frankrig,  Danmark  og  Nederlandene,  skulle  i de 
næste  måneder  få virkning  især  inden  for udstyrsindustrien  og inden  for byggesektoren. 
Dette  vil i endnu  højere  grad  gælde,  hvis  de offentlige  programmer  hurtigt  omsættes 
i faktiske  ordrer,  og hvis  der  sættes  ind  mod  den  tilbageholdenhed  på udgiftsområdet, 
som de kommunale  myndigheder  i nogle  medlemslande  lægger  for dagen. 
Genopbygning  af Genopbygningen  af  lagrene  vil  også  virke  kraftigt  igangsættende  på produktionen, 
lagrene...  Denne  proces  synes  allerede  at være  i gang  i visse  medlemsstater  og vil kunne  bidrage 
med 1 % eller  mere  til væksten  i bruttonationalindkomsten  og  samtidig  stimulere 
importen  af råstoffer. 
... men  fortsat  tilbage-  3.5.  varigt  konjunkturopsving  forudsætter  en normalisering  af husholdningernes 
h°ldenhed  for forbrugstilbøjelighed.  Sålænge  der  fortsat  hersker  usikkerhed  omkring  indkomst-  og 
us oldningerne...  beskæftigelsesudviklingen,  vil husholdningernes  forbrugsefterspørgsel  dog  forblive  mat, 
medens  der  fortsat  vil være  en livlig  opsparingstilbøjelighed.  For  at genoprette  tilliden 
er fremskridt  med  hensyn  til afdæmpning  af inflationen  lige  så nødvendig  som  et 
snævert  samarbejde  mellem  arbejdsmarkedets  parter  for  så vidt  angår  indkomst-, 
beskæftigelses-  og socialpolitikken. 
... og for virksomhederne  3.6.  På  grund  af den  ringe  udnyttelsesgrad  af kapaciteten  er der  ikke  mange  chancer 
for, at private  investeringer  i nævneværdigt  omfang  vil stimulere  efterspørgselen  i løbet 
af de næste  måneder.  Den  tilbageholdenhed,  som  virksomhederne  lægger  for  dagen  i 
deres  investeringsprogrammer,  vil  sandsynligvis  først  forsvinde  i det  øjeblik,  der 
registreres  et fornyet  opsving  i den  endelige  efterspørgsel  og når  der  sker  en bedring 
af virksomhedernes  likviditet,  det vil sige  i det senere  konjunkturforløb. 
29. 12. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/7 
Opsving  i 3.7.  Opsvinget  i produktionen  vil gøre  sig gældende  med  tidsmæssige  forskydninger 
produktionen...  0g  med  forskellig  takt  fra land  til land  (1). At vækstraterne  er forholdsvis  lave  forklares 
blandt  andet  ved: 
— trægheden  hos  de økonomiske  beslutningstagere,  som  er et resultat  af choket  frem-
kaldt  af energikrisen  samt  af den  vedvarende  recession; 
— forringelsen  af produktionsapparatet,  fremkaldt  af den  langvarige  inflation; 
— svækkelsen  af vigtige  sektorer,  som  indtil  nu udøvede  en befordrende  indflydelse 
på den  samlede  økonomi; 
— de dybtgående  ændringer  i det internationale  miljø. 
... fulgt  af bedring  i 
beskæftigelsen 3.8. Stigningen  i aktivitetsniveauet  vil først  og fremmest  føre  til en forlængelse  af 
den effektive  arbejdstid  samt  til mindre  anvendelse  af afkortet  arbejdstid.  Der  vil 
sikkert  først  ske  et fald  i antallet  af egentligt  arbejdsløse  fra  midten  af næste  år. 
I gennemsnit  for 1976  vil antallet  af arbejdsløse  i Fællesskabet  kunne  stige  med  en halv 
million  og nå op på næsten  5 millioner. 
Fortsat  inflationsrisiko 3.9. Skønt  opsvinget  kun  vil  ske  langsomt,  er inflationsrisikoen  fortsat  til stede. 
Der er således  risiko  for,  at lønudviklingen  reagerer  for  hurtigt  på styrkelsen  af kon-
junkturerne.  Virksomhederne  på deres  side  vil være  fristede  til at genoprette  deres 
fortjenstmargener  hurtigere  end  hidtil.  Endelig  vil stigningen  i importpriserne  — især 
råvarefordyrelsen  og i særlig  grad  den  nylige  olieprisstigning  — nødvendigvis  indvirke 
på det  hjemlige  prisniveau.  Det  må  derfor  befrygtes,  at stigningen  i forbrugerpriserne 
inden  for  Fællesskabet  kun  gradvist  vil opbremses.  Denne  opbremsning  er i øvrigt 
betinget  af en fortsat  indsats  fra medlemsstaternes  side. 
Forværring  af 3.10.  Saldoen  på  betalingsbalancens  løbende  poster  i Fællesskabet  såvel  som  i øvrigt 
udenrigsbalancen  de  enkelte  medlemsstater,  vil formentlig  igen  blive  forværret  i 1976.  Især  må  en ny 
forværring  af bytteforholdet  forudses. 
Opsvingets  skrøbelighed 3.11.  Året  1976  vil være  præget  af fortsat  intern  prisinflation  og af den  usikkerhed 
som præger  de internationale  økonomiske  forhold.  Et udbrud  af inflationære  spændin-
ger ville  hurtigt  gøre  det  af med  tilliden  hos  de økonomiske  beslutningstagere,  nød-
vendiggøre  forhastede  restriktive  indgreb  og  fremkalde  en ny  beskæftigelseskrise. 
Derudover  er der  også  en risiko  for  at opsvinget  kvæles  på grund  af udgangsbetin-
gelsernes  skrøbelighed,  navnlig  hvad  angår  virksomhedernes  og  statens  finansielle 
stilling. 
Alt i alt vil situationen  i Fællesskabet  fortsat  være  sårbar  i 1976. 
IV. RETNINGSLINJERNE  FOR  DEN  ØKONOMISKE  POLITIK 
A. Generelle  retningslinjer 
Overensstemmelse  i 
handlingerne  uundværlig 4.1. Trods  regeringernes  og arbejdsmarkedsparternes  anstrengelser  er de alvorlige 
vanskeligheder  og farer,  som  fællesskabslandenes  økonomier  står  overfor,  på ingen 
måde  overvundet.  En  dyb  depression  er imidlertid  undgået.  Den  stigende  grad  af 
indbyrdes  økonomisk  afhængighed  og det  uventede  omfang  af verdensrecessionen  er 
bydende  grunde  til at fortsætte  bestræbelserne  med  henblik  på en styrket  økonomisk 
koordinering  på fællesskabsplan  samt  på internationalt  niveau. 
f1) Jf. tabel  2 i bilaget. 
Nr. C 297/8 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.12.  75 
Denne  koordination  indebærer  ikke,  at medlemsstaterne  skal  føre  samme  økonomiske 
politik,  dertil  er de enkelte  landes  konjunkturmæssige  såvel  som  strukturelle  udgangs-
position  stadigvæk  for  forskellig.  Men  en samordning  af de grundlæggende  målsæt-
ninger  forekommer  nødvendig,  hvis  man  vil bevare  det,  Fællesskabet  allerede  har 
opnået  og gå videre  med  den  europæiske  integration. 
Budgetpolitik  må støtte  4.2.  I  alle  medlemsstaterne  må  budgetpolitikken  i de kommende  måneder  fortsat 
aktiviteten  støtte  den  økonomiske  aktivitet.  I flere  lande  forekommer  en mængdemæssig  udvidelse 
af det  offentliges  samlede  udgifter  ønskværdig  i 1976.  Desuden  må  der  overvejes 
lempelser  i den  direkte  beskatning,  om  ikke  andet,  så for helt  eller  delvis  at neutra-
lisere  den  stigning  i skattebyrden,  der  er et resultat  af prisstigningerne.  Usikkerheden 
med hensyn  til konjunkturudviklingen  nødvendiggør  en stor  smidighed  i finanspolitik-
ken. Selv  om det  først  og fremmest  er det  finanspolitiske  instrument  som  vil kunne 
bremse  nedgangen  i den  økonomiske  aktivitet,  ville  en alt for  kraftig  stimulering  af 
den indenlandske  efterspørgsel  eller  en  uforholdsmæssig  stor  pengeudpumpning 
nemlig  indebære  risiko  for at fremkalde  en ny kraftig  inflation,  som  ville  blokere  et 
begyndende  økonomisk  opsving. 
I tilfælde  af en væsentlig  stigning  i den  økonomiske  aktivitet,  kan  en stabilisering  eller 
en reduktion  af budgetunderskuddet  forudses.  Dette  ville  ikke  genspejle  politiske 
beslutninger,  men  være  resultatet  af en af aktivitetsopsvinget  bestemt  udvikling  i skat-
teindtægterne  og i de konjunkturstimulerende  udgifter.  En sådan  udvikling  på budget-
saldoen  ville  være  i overensstemmelse  med  kravene  til et ikke-inflatorisk  opsving,  som 
ville gøre  det  muligt  at forbeholde  en større  del  af den  samlede  opsparing  til til-
fredsstillelse  af den  private  sektors  voksende  kreditbehov.  Den  bør  være  indledningen 
til den  sanering  af de offentlige  finanser  som  under  alle  omstændigheder  vil være 
uundgåelig  de kommende  år. 
Nødvendigheden  af en 4.3.  I  1975  har medlemsstaterne  i almindelighed  ført  en ekspansiv  penge-  og kredit-
smidig  pengepolitik...  politik.  Til  befordring  af det  økonomiske  opsving  bør  denne  politik  fastholdes  i de 
fleste  medlemsstater.  Den  bør  dog  føres  med  en vis forsigtighed  for at undgå  en ufor-
holdsmæssig  ekspansion,  i pengeforsyningen,  når  der  ved  siden  af det  statslige  finan-
sieringsbehov  sker  en stigning  i den private  sektors  kreditefterspørgsel. 
Det er ligeledes  påkrævet,  at pengepolitikken  søger  at undgå  for store  forskelle  i rente-
satserne  i forhold  til niveauet  på det  internationale  kapitalmarked,  idet  sådanne  for-
skelle  vil kunne  fremkalde  forstyrrende  kapitalbevægelser.  Disse  overvejelser  nødven-
diggør  helt  naturligt  en snæver  koordinering,  dels  mellem  medlemsstaterne  og dels 
mellem  Fællesskabet  og de vigtigste  tredjelande. 
... og samarbejde  mellem  4.4.  Den  mest  påtrængende  opgave  for de forskellige  socio-økonomiske  grupper  og 
de økonomiske  beslut-  de  offentlige  myndigheder  i den  nuværende  konjunktursituation  er at foranledige,  at 
ningstagere  konjunkturopsvinget  inden  for  Fællesskabet  kan  sættes  i gang,  og at der  skabes 
betingelser  for en varig  vækst  og en forbedring  af beskæftigelsessituationen.  Hvis  der 
opstår  sociale  konflikter  eller  nye  inflatoriske  tendenser,  vil det undergrave  det skrø-
belige  fundament  for konjunkturopgangen  og hindre  forbedringen  af beskæftigelses-
situationen. 
Samarbejdet  mellem  arbejdsmarkedets  parter  og de offentlig  myndigheder  er afgørende 
for genoprettelsen  af tilliden  til den  fremtidige  økonomiske  udvikling.  Selve  den  øko-
nomiske  udvikling  er betinget  af en så ligelig  fordeling  som  mulig  af byrden  af de 
økonomiske  vanskeligheder. 
Virksomhedernes...  For  virksomhedernes  vedkommende  er der  grund  til at vente,  at de forbedrer  deres 
finansielle  situation  på basis  af produktivitetsopgangen  og af en højere  kapacitets-
udnyttelsesgrad,  og at de udviser  den  største  tilbageholdenhed  i deres  prispolitik. 
Prisovervågning  samt  en streng  konkurrencepolitik  skulle  bidrage  til at begrænse 
mulighederne  for pres  på priserne. 
29.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/9 
... fagforbundenes  .. En forbedring  af indtjeningen  og en stigende  investeringstilbøjelighed  i virksomhederne 
nødvendiggør  en tilbageholdenhed  med  hensyn  til lønkrav  fra fagforbundenes  side  og, 
for en begrænset  periode,  at der gives  afkald  på så store  stigninger  i reallønnen,  som  de 
der er opnået  i løbet  af de sidste  år. Disse  stigninger  har  oversteget  produktivitets-
stigningerne  og har  ført  til en væsentlig  forøgelse  af lønningernes  andel  af national-
indkomsten.  En sådan  lønpolitik  er dog  kun  tænkelig,  hvis  arbejdstagerne  til gengæld 
i endnu  højere  grad  bliver  inddraget  i fastlæggelsen  af den  økonomiske  politik  og hvis 
der sker  øget  oplysning  om den  økonomiske  situation. 
... og den  offentlige 
sektors  roller Endelig  står  den  offentlige  sektor  over  for den  vanskelige  opgave  at skulle  begrænse 
budgetunderskuddene  og, samtidig  støtte  ikke  blot  det økonomiske  opsving,  men  også 
den mere  langsigtede  tilpasningsproces  gennem  en .dristig  socialpolitik  og en effektiv 
beskæftigelsespolitik. 
B. Retningslinjer  for de enkelte  lande 
I Danmark  skulle  virkningen  på den  indre  efter-
spørgsel  af de stimulerende  foranstaltninger,  som 
blev vedtaget  i september  samt  den  forventede  genop-
livning  af udlandets  efterspørgsel,  muliggøre  et akti-
vitetsopsving  i de kommende  måneder.  Dette  opsving 
vil formentlig  kun  blive  ledsaget  af en langsom  bed-
ring af beskæftigelsen  og antallet  af arbejdsløse  vil 
stadig  være  højt.  Prisstigningstakten  vil sandsynligvis 
fortsat  aftage.  Den  forventede  importudvikling  vil 
kunne  føre  til en klar  forværring  af betalingsbalan-
cens løbende  poster. 
Forlængelsen  af forårets  lønaftaler  har bidraget  til en 
afdæmpning  af pris-  og lønudviklingen;  en nøje 
efterlevelse  af disse  aftaler  vil virke  befordrende  på 
yderligere  fremskridt  i så henseende.  Den  tilveje-
bragte  bedring  vil kunne  stimulere  eksporten  i en 
situation  med  intens  konkurrence  og begrænse  om-
fanget  af underskuddet  over  for udlandet. 
I denne  sammenhæng  bør  budgetpolitikken,  som  har 
fremmet  en mere  moderat  indkomstudvikling,  hoved-
sagelig  sigte  mod  at den  siden  begyndelsen  af 1975 
indledte  lettelse  af skattetrykket  modsvares  af en 
mindre  hurtig  vækst  i de løbende  udgifter,  hvilket 
under  en gunstigere  konjunkturel  udvikling  skulle 
gøre  en mindskelse  af budgetunderskuddet  mulig. 
Pengepolitikken  bør  afbøde  de virkninger,  som  en 
stærk  stigning  i den  interne  likviditet,  som  følge  af 
det store  statsfinansielle  underskud,  vil kunne  få. Det 
vil endvidere  være  hensigtsmæssigt  om de pengepoli-
tiske  myndigheder  bestræber  sig på at skabe  grundlag 
for en betydelig  kapitalimport.  Kreditpolitikken  bør 
modvirke  uligevægtstendensen  særlig  inden  for bygge-
sektoren. 
I forbundsrepublikken  Tyskland  tyder  den  seneste 
konjunkturudvikling  på forbedrede  udsigter  for  et 
økonomisk  opsving. De konjunkturstimulerende  foranstaltninger  som  de 
økonomisk-politisk  ansvarlige  myndigheder  har 
iværksat,  den  ventede  genoplivning  af verdenskon-
junkturerne  samt  en eventuel  styrkelse  af det private 
forbrug  og investeringstilbøjeligheden  burde  sand-
synligvis  medføre  et konjunkturomslag  og påny  en 
gradvis  fremgang  i økonomisk  vækst.  De forhåbnin-
ger, som  stilles  til disse  forskellige  faktorer,  er imid-
lertid  endnu  behæftet  med  stor  usikkerhed.  En eks-
pansion  i verdenshandelen  vil til at begynde  med 
næppe  være  af betydning  for  forbundsrepublikken 
Tyskland,  dels  på grund  af landets  eksportstruktur, 
som hovedsagelig  er rettet  mod  maskiner  og andet 
udstyr  og dels  som  følge  af de forsinkede  virkninger, 
som valutakursændringerne  eventuelt  vil få på den 
tyske  økonomi.  Under  disse  omstændigheder  vil op-
gaven  for den  økonomiske  politik  hovedsagelig  være 
i nødvendigt  omfang  at støtte  de ekspansive  tenden-
ser, således  at der i 1976  kan  opnås  en højere  kapaci-
tetsudnyttelsesgrad. 
Budgetpolitikken  bør  være  fleksibel.  Den  skal  på den 
ene side  følge  de retningslinjer  der er givet  ved  be-
slutningerne  om forbedring  af budgetstrukturen  og på 
mellemlang  sigt  begrænse  budgetunderskuddets  stør-
relse.  På den  anden  side  må den  med  henblik  på det 
økonomiske  opsving  tilrettelægges  med  et underskud 
i 1976  svarende  til indeværende  års.  En eventuel  ned-
gang  i skatteindtægten  bør  ikke  på kort  sigt  føre  til 
nye udgiftsnedskæringer.  Budgetpolitikken  bør  dog 
udformes  således  at konjunkturopsvinget  kan  gen-
nemføres  i det beregnede  omfang.  Det  kan  med  hen-
blik herpå  blive  nødvendigt  at træffe  særlige  foran-
staltninger  til støtte  for konjunkturen. 
Pengepolitikken  bør  tilrettelægges  på en måde  der 
efterlader  tilstrækkelig  handlefrihed  til at gøre  et øko-
nomisk  opsving  muligt,  men  samtidig  forebygge  at 
der opstår  inflationære  spændinger.  Likviditetsrigelig-
hed vil  lette  finansieringen  af underskuddene  og 
modvirke  en uønsket  stigning  i den  langfristede  ren-
te. 
Nr. C 297/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29. 12. 75 
Prisstigningerne  skulle  derimod  fortsat  aftage,  især 
såfremt  der under  de næste  overenskomstforhandlin-
ger indgås  moderate  lønaftaler,  som  kan  mindske 
omkostningsbyrden  for  virksomhederne,  og såfremt 
disse  gennem  bedre  kapacitetsudnyttelse  kan  øge 
produktiviteten. Pengepolitikken  har  ikke  haft  nogen  restriktiv  virk-
ning  under  afmatningen,  idet  bankerne,  som  følge  af 
den spontane  nedgang  i kreditefterspørgselen,  ikke 
fuldt  ud har  udnyttet  de kreditmuligheder  de havde 
til rådighed.  Rentesatserne  er faldet  betydeligt.  I 1976 
vil det  være  tilrådeligt  at overvåge  udviklingen  i de 
pengemæsige  størrelser  for  at undgå  inflationære 
tendenser  sidst  på året. 
I Frankrig  synes  den  konjunkturafmatning,  der  i 
1975  ramte  økonomien,  for  en stor  del  at være  et 
resultat  af en betydelig  lagerreduktion  i forbindelse 
med dårligere  vilkår  for  eksporten.  Næsten  hele 
fremstillingssektoren  har således  stået  over  for alvor-
lige finansieringsproblemer  fremkaldt  af prisudviklin-
gen og fastholdelsen  af et overskud  af arbejdskraft. 
Under  disse  betingelser  har  det  ikke  været  muligt  at 
dele de yderligere  byrder  som  hidrørte  fra den  i 1973 
og 1974  indtrufne  forringelse  af bytteforholdet  med 
andre  økonomiske  sektorer.  Den  påbegyndte  op-
bremsning  af lagerreduktionen  og  virkningerne  af 
programmet  for  udbygning  af offentlige  installatio-
ner skulle  fremkalde  et mærkbart  opsving,  men  en 
mere  vedvarende  ekspansion  vil dog  indebære,  at de 
øvrige  efterspørgselselementer  og især  den  private 
sektors  faste  investeringer  reagerer  positivt  over  for 
støtteforanstaltningerne  og den  forventede  forbedring 
af det økonomiske  klima.  Arbejdsløsheden  vil formo-
dentlig  være  betydelig  i størstedelen  i 1976.  Handels-
balancen,  der i 1975  viser  et stort  overskud,  vil næste 
år nærme  sig ligevægt. 
Afmatningens  omfang  har gjort  indsatsen  imod  infla-
tionen  lettere.  Da opsvinget  nu begynder  at aftegne 
sig, og råvarepriserne  atter  er begyndt  at stige,  bliver 
det yderst  vanskeligt  at opnå  en ny sænkning  af in-
flationstakten.  løvrigt  vil den  store  stigning  i time-
lønningerne  gennem  første  halvår  samt  forhøjelsen  af 
arbejdsgivernes  sociale  ydelser  komme  til udtryk  i 
prisudviklingen. I Irland  vil  et aktivitetsopsving  kunne  vise  sig i de 
følgende  måneder;  fremgangen  vil dog  være  beher-
sket indtil  en bedring  af konjunkturerne  i verden,  og 
navnlig  i Det  forenede  Kongerige,  medfører  en 
stærkere  påvirkning.  Beskæftigelsessituationen  vil ind-
til da fortsat  være  en kilde  til bekymring  og arbejds-
løsheden  vil stadig  være  betydelig.  Nedgangen  i pris-
stigningerne  ventes  at blive  bekræftet.  Betalingsbalan-
cens løbende  poster  skulle  fortsat  bedres  noget  inden 
opsvinget  gør sig klart  gældende. 
Indkomstpolitikken  må  spille  en fremtrædende  rolle 
med henblik  på at forstærke  den  igangværende  ten-
dens  til kraftig  opbremsning  af prisstigningerne  og 
yderligere  mindske  den  omkostningsforøgelse,  der 
truer  med  at undergrave  de irske  produkters  konkur-
rencemæssige  stilling.  For  at opnå  dette,  er det  ikke 
nok,  at der  skabes  en automatisk  sammenhæng  mel-
lem pris-  og lønudvikling:  der  bør  desuden  for  alle 
de sociale  kategoriers  vedkommende  lægges  loft  over 
indkomstfremgangen  og dennes  eftervirkninger. 
En egnet  budgetpolitik  bør  i 1976  gøre  det muligt  at 
bremse  væksten  i det offentlige  forbrug.  Forfølgelsen 
af et sådant  mål  indebærer  navnlig,  at nettofinansie-
ringsbehovet  reduceres  til en procentdel  af brutto-
nationalprodukter,  der  er mærkbart  lavere  end  de 
17 %>, der sikkert  vil blive  nået  i 1975. 
Dersom  opsvinget  i fransk  økonomi  tiltager  gradvis 
i løbet  af det kommende  år, således  som  det  for øje-
blikket  antages,  må  budgetunderskuddet,  som  for 
regnskabsåret  1975  sandsynligvis  nærmer  sig 40 mil-
liarder  francs,  reduceres.  Da de i 1975  allerede  ved-
tagne  udgifter  inden  for  det  konjunkturstimulerende 
programs  rammer  for  en dels  vedkommende  først 
effektueres  i det kommende  år bør  et vist  råderum 
være  til stede  i 1976.  På grund  af usikkerheden  med 
hensyn  til opsvingets  omfang  vil der  eventuelt  kunne 
træffes  beslutning  om nye  skatteændringer. Navnlig  i opsvingsfasen  vil det  være  nødvendigt  at 
føre en forsigtig  pengepolitik  for  at undgå,  at for-
øgelsen  af den  indenlandske  likviditet  — især  som  føl-
ge af tilvæksten  i den  offentlige  sektors  finansierings-
behov  i løbet  af de seneste  to år — skal  fremkalde  et 
nyt inflationspres.  I løbet  af denne  periode  kunne 
myndighedernes  indsats  ligeledes  sigte  på at tilveje-
bringe  de nødvendige  ressourcer  til finansiering  af 
produktive  investeringer  i den  private  sektor. 
29.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/11 
I Italien  er  de siden  udgangen  af 1974  opnåede 
mærkbare  fremskridt,  henimod  en genoprettelse  af 
indre  og ydre  ligevægt,  blevet  ledsaget  af en meget 
udtalt  afmatning  i den  økonomiske  aktivitet.  Myn-
dighederne  har  derfor  bestræbt  sig  på at stimulere 
konjunkturerne  ved  at gennemføre  lempelser  af pen-
gepolitikken  og i endnu  højere  grad  ved  hjælp  af 
budgetmæssige  foranstaltninger.  Den  økonomiske 
fremgang  vil dog  ikke  indtræde  før  det  forventede 
opsving  i verdenshandelen  rent  faktisk  finder  sted, 
og så snart  indgåelsen  af de kollektive  overenskom-
ster i efteråret  vil have  fjernet  den herskende  usikker-
hed navnlig  med  hensyn  til forbedring  af virksomhe-
dernes  rentabilitetsniveau. 
I denne  sammenhæng  bør  regeringen  gøre  alt for  at 
fremskynde  gennemførelsen  af de vedtagne  konjunk-
turstimulerende  foranstaltninger,  idet  en forsinkelse  i 
så henseende  inden  for  en relativ  nær  fremtid  ville 
kunne  sætte  vilkårene  for en afbalanceret  vækst  over 
styr.  Budgetpolitikken  bør  sigte  mod  at fjerne  de fak-
torer,  der  gør  de offentlige  udgifter  usmidige,  og i 
fornødent  omfang  tilpasse  skatteindtægterne  til de 
store  behov,  for  så vidt  angår  infrastruktur  og of-
fentlige  tjenesteydelser.  Mere  intensive  kontrolforan-
staltninger  med  henblik  på at reducere  mulighederne 
for skatteunddragelser  er i denne  henseende  et vigtigt 
mål.  Desuden  bør  der  tilstræbes  en større  fleksibilitet, 
for så vidt  angår  anticykliske  indgreb,  navnlig  ved 
forenkling  af de  administrative  procedurer,  ved 
fremskyndet  gennemførelse  af de statsligt  finansiere-
de investeringsprogrammer  og — om  nødvendigt  — 
ved tilpasning  af den  eksisterende  lovgivning.  For  øv-
rigt må det  befrygtes,  at en bevarelse  på mellemlang 
sigt af et stort  underskud  på den  offentlige  admini-
strations  løbende  budget  vil medføre  alvorlige  van-
skeligheder,  hvad  angår  finansieringen  af investerin-
ger og derfor  vil have  ugunstige  eftervirkninger  på 
ligevægten  indadtil  og udadtil.  En sådan  udvikling 
ville  føre  til gentagne  opbremsninger  af væksten,  og 
disse  opbremsninger  ville  uvægerligt  have  alvorlige 
bivirkninger. 
Ved at nedsætte  kreditomkostningerne  bestræber  pen-
gepolitikken  sig med  rette  på at genoplive  den  priva-
te sektors  efterspørgsel  efter  kredit.  En sådan  politik 
bør imidlertid  føres  med  forsigtighed  for  ikke  at 
mindske  tiltrækningen  ved  kapitalplaceringer  i Italien 
og for at mindske  den  begrænsning  i handlefriheden 
som betalingsbalancesituationen  medfører.  Desuden 
løber  man  en risiko  for at udsigterne  til et opsving  i 
den økonomiske  aktivitet  og til en råvarefordyrelse 
tilskynder  til  spekulationsopkøb,  som  vil  kunne 
forværre  betalingsbalancesituationen.  En agtpågiven-
de holdning  hos  de valutapolitiske  myndigheder  vil 
derfor  kunne  blive  nødvendig  i en snarlig  fremtid, 
navnlig  hvad  angår  en vurdering  af de egentlige  kre-
ditbehov. 
I Nederlandene  er  den  indenlandske  efterspørgsel 
blevet  kraftigt  støttet  og bliver  det  fortsat.  I forbin-delse  med  budgettet  for 1976  har  regeringen  yderlige-
re forstærket  sin  konjunkturstimulerende  politik. 
Ifølge  budgetforslaget  vil statens  nettofinansieringsbe-
hov blive  på 14,5  milliarder  gylden  inklusive  afdrag 
på offentlig  gæld. 
Til trods  for  en stærkt  ekspansiv  budgetpolitik,  vil 
beskæftigelsessituationen  endnu  ikke  forbedres 
væsentligt  i det kommende  år. Selv  om den  forvente-
de stigning  i den  udenlandske  efterspørgsel  hurtigt 
skulle  vise  sig,  vil den  nemlig  ikke  få indvirkning  på 
arbejdsløsheden  før  på relativt  langt  sigt.  En afskaf-
felse  af den  strukturelle  arbejdsløshed  vil kræve  såvel 
en samlet  indsats  som  en selektiv  aktion. 
Udsigterne  for 1976  for så vidt  angår  pris-  og lønom-
kostningsudviklingen  er ikke  opmuntrende  selv  om 
de synes  gunstigere  end  i 1975.  Udsigten  til en vis 
produktivitetsfremgang  gør  det  sikkert  muligt  at 
håbe  på en mere  moderat  stigning  i lønomkostnin-
gerne  pr.  produceret  enhed,  og regeringens  beslut-
ning  om ikke  at øge  de nuværende  satser  for præmier 
til sociale  sikringsordninger  vil i denne  situation  bi-
drage  væsentligt  til en opbremsning  af inflationen. 
Men  det  er vigtigt,  at denne  foranstaltning  følges  op 
af en lignende  indsats  hos  arbejdsmarkedets  parter 
for at begrænse  stigningen  i de nominelle  indkomster 
og for at nå det af regeringen  foreslåede  mål.  (lønstig-
ninger  på under  10 °/o). 
Pengepolitikken  vil  i 1976  spille  en særlig  betyd-
ningsfuld  rolle.  Da  en finansiering  af budgetunder-
skuddet  for  1976  ved  mellem-  og langfristede  lån vil 
kunne  medføre  visse  problemer,  vil det  ikke  være 
muligt  at undgå  anvendelsen  af kortfristet  finansie-
ring,  hvilket  for  øvrigt  kunne  bidrage  til at holde 
renteniveauet  relativt  lavt. 
I Belgien  vil  aktivitetsopsvinget  kunne  udvise  en vis 
forskyndning  i forhold  til det forventede  konjunktur-
opsving  hos  de vigtigste  handelspartnere. 
Efter  sidste  år at have  været  restriktiv,  er den  økono-
miske  politik  siden  begyndelsen  af 1975  blevet  gjort 
mere  smidig.  På det  budgetmæssige  område  vil den 
belgiske  regerings  beslutning  om  at  fremskynde 
iværksættelsen  af de offentlige  investeringsprogram-
mer hovedsagelig  få virkning  i 1976.  Stigningstakten 
i skatteindtægterne  vil desuden  blive  betydelig  mind-
re end  i 1975,  hvor  antiinflationspolitikken  delvis  var 
baseret  på en forøgelse  af beskatningen.  Disse  to fak-
torer  alene  risikerer  at medføre  en betydelig  forøgel-
se af kasseunderskuddet  i 1976.  Yderligere  bestræbel-
ser, navnlig  omfattende  en lettelse  af indkomstbe-
skatningen  og i givet  fald  en tilskyndelse  til bolig-
byggeri,  navnlig  ved  tilskud  til boliger  og forbedring 
af den  eksisterende  boligmasse  synes  dog  i betragt-
ning  af de nuværende  konjunkturperspektiver  at være 
påkrævet.  Det  er dog  nødvendigt  samtidig  at fortsæt^ 
Nr. C 297/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.12.  75 
te de bestræbelser,  der sigter  mod  at mindske  tenden-
sen til vækst  i den  offentlige  administrations  løbende 
udgifter  og overførsler. 
Pengepolitikken  vil kunne  få en væsentlig  betydning 
som konjunkturel  støtte  gennem  en kreditudvidelse 
og en sænkning  af rentesatserne.  Den  smidiggørelse 
af pengepolitikken,  der  for  nylig  har  fundet  sted  i 
nabolandene,  har  åbnet  muligheder  for  lignende 
initiativer  fra de belgiske  myndigheders  side.  Det  vil 
især være  ønskeligt  at sikre  at reduktionen  i basisren-
ten vil få virkning  på debitrenten. 
Hvorom  alting  er  kan  beskæftigelsessituationen 
næppe  forbedres  uden  en begrænsning  af lønstignin-
gerne.  I denne  forbindelse  bør  man  fastholde  en 
skarp  kontrol  med  fortjenstmargenerne  i handels-
leddet. i faste  priser  har  ganske  vist  medvirket  til at be-
grænse  nedgangen  i den  samlede  efterspørgsel.  Men 
arbejdsløsheden  har  nået  det  højeste  niveau  siden 
krigen,  og inflationstakten  er, til trods  for nogle  tegn 
på forbedring,  der har  vist  sig i den  seneste  tid,  sta-
digvæk  meget  høj.  Hvad  betalingsbalancens  løbende 
poster  angår,  er den  væsentlige  forbedring,  der  har 
kunnet  konstateres  i første  halvår,  blevet  afløst  af en 
svag  tendens  til forringelse. 
Der er ikke  grund  til at regne  med  en mærkbar  stig-
ning  i efterspørgsel  og produktion  før  foråret  1976. 
På dette  tidspunkt  vil inflationen  sikkert  være  blevet 
betydeligt  mindsket,  hvilket  vil medføre  en ændring 
af husholdningernes  nuværende  forbrugstendens  og 
en øget  tillid  hos  virksomhedslederne.  Påvirkningen 
fra de offentlige  udgifter,  vil ikke  desto  mindre  kun-
ne blive  formindsket  på grund  af den  reduktion  i ud-
gifterne,  der i april  bebudedes  i budgettet. 
I Luxembourg  vil  husholdningernes  og den  offentlige 
sektors  efterspørgsel  kunne  fortsætte  med  at stige  re-
lativt  stabilt,  mens  eksporten  navnlig  af jern-  og stål-
varer  kun  vil stige  gradvis,  som  følge  af den  forven-
tede styrkelse  af den  udenlandske  efterspørgsel.  Efter 
de sidste  års overophedning  vil byggeriet,  hvis  tilba-
gegang  i 1975  er mindsket  ved  udvidelsen  af de of-
fentlige  arbejder,  tendere  mod  at finde  sit normale 
leje i 1976  først  og fremmest  på grund  af den  fortsat 
svagere  efterspørgsel  i boligsektoren.  Statens  under-
skud  (nettofinansieringsbehovet),  skulle  stadig  blive 
betydeligt  i 1976.  Således  vil omkostningerne  ved  de 
foranstaltninger,  der er nødvendige  for at neutralise-
re virkningere  af det  økonomiske  tilbageslag  (ned-
gang  i beskæftigelsen  og tilskud  til jernbanerne),  fort-
sat være  høje,  mens  indtægterne  fra den  direkte  be-
skatning,  og særlig  fra selskabsbeskatningen  fortsat 
vil være  påvirket  af de dårlige  konjunkturer. 
Da beskæftigelsen  og den  almindelige  aktivitet  for 
størstedelen  er afhængig  af eksportudviklingen,  bør 
den økonomiske  politik  søge  fra nu af selektivt  at 
støtte  den private  sektor. 
I Det forenede  Kongerige  er den  økonomiske  tilbage-
gang  blevet  accentueret  i 1975  og det ser ud, som  om 
den kan  blive  af længere  varighed  end  forudset  af 
myndighederne  sidste  forår,  da budgettet  forelagdes. 
Mængdemæssigt  påvirkes  det private  forbrug  i stedse 
højere  grad  af nedgangen  i husholdningernes  reelle 
købekraft.  De private  investeringer  i industrien,  hvad 
enten  der  er tale  om  faste  investeringer  eller  lager-
investeringer,  er gået  klart  tilbage.  Stigningen  i de of-
fentlige  udgifter  og forbedringen  af handelsbalancen Til trods  for disse  utilfredsstillende  perspektiver  for 
produktion  og  beskæftigelse  vil mulighederne  for 
vedtagelse  af støtteforanstaltninger  fortsat  være  be-
grænsede,  sålænge  inflationstakten  er for høj.  De an-
svarlige  myndigheder  bør  som  følge  heraf  sørge  for, 
at regeringens  antiinflationspolitik  bliver  nøjagtigt 
gennemført  som  beskrevet  i hvidbogen  af juli 1975. 
Udviklingen  i underskuddet  over  for  udlandet  vil 
også  kunne  begrænse  de virkemidler,  der  står  til de 
offentlige  myndigheders  disposition.  Såfremt  virknin-
gen af det  forventede  opsving  i verdenshandelen 
skulle  blive  forsinket,  bør myndighederne  helt  undla-
de væsentlige  ændringer  i den  økonomiske  politik  og 
især samlede  støtteforanstaltninger.  Deres  indgriben 
bør da indskrænke  sig  til enkelte  foranstaltninger 
med begrænset  omfang,  med  henblik  på at løse  de 
mest  akutte  vanskeligheder. 
For at vende  den  nuværende  stærke  tendens  til stig-
ning  i det offentliges  nettofinansieringsbehov  bør stig-
ningstakten  i de offentlige  udgifter  straks  fra begyn-
delsen  af regnskabsåret  1976—1977  formindskes  be-
tydeligt,  således  at den  kan  komme  ned  under  den 
værdimæssige  stigningstakt  for  bruttonationalpro-
duktet.  I dette  øjemed  er det  især  vigtigt,  at den 
norm,  der  for  nylig  blev  fastsat  for lønstigningerne, 
nøje  overholdes  i hele  den  offentlige  sektor,  herunder 
de nationaliserede  virksomheder.  Denne  budgetpoli-
tik bør  videreføres  under  det forventede  konjunktur-
opsving,  således  at man  kan  opnå  en formindskelse 
af nettofinansieringsbehovet,  desto  mere  mærkbar,  jo 
kraftigere  konjunkturopsvinget  bliver. 
29.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/13 
De nuværende  retningslinjer  for pengepolitikken  bør 
fastholdes  i 1976,  og udvidelsen  af pengemængden 
skulle  ikke  hindre  gennemførelsen  af det mål,  der er 
fastsat  for inflationstakten  i hvidbogen  fra juli.  Den-
ne politik  bør  suppleres  med  foranstaltninger  der til-sigter  at holde  den  kortfristede  rente  på et niveau, 
tilstrækkeligt  højt  til at fremme  ikke-spekulative  ka-
pitalbevægelser  i et omfang,  der svarer  til betalings-
balancesituationen  i Det forenede  Kongerige. 
KONKLUSIONER: 
På grundlag  af de oplysninger,  der  foreligger  i begyndelsen  af oktober,  synes  det 
økonomiske  tilbageslag  nu at have  passeret  sit lavpunkt  i Frankrig,  i forbundsrepublik-
ken Tyskland  samt  i Danmark  og at være  på nippet  hertil  i de fleste  andre  medlems-
stater. 
Dersom  tendensen  til genopbygning  af lagrene  i forbindelse  med  voksende  efterspørg-
sel fra udlandet  og normalisering  af forbrugernes  efterspørgsel  i løbet  af de kommende 
måneder  vinder  stærkere  frem,  synes  der  gennem  1976  at være  udsigt  til en moderat 
produktionsfremgang  udtrykt  i mængder.  Industriens  produktionskapacitet  vil dog 
stadig  ikke  være  fuldt  udnyttet  og  beskæftigelsessituationen  bedres  kun  meget 
langsomt. 
På baggrund  af usikkerheden  vedrørende  de økonomiske  adfærdsmønstre  kan  man 
næppe  være  forvisset  om  omfanget  og varigheden  af det  forventede  økonomiske 
opsving.  Konjunkturudviklingen  bør  derfor  følges  med  største  opmærksomhed  i for-
bindelse  med  hyppige  rådslagninger  og en snæver  samordning  mellem  medlems-
staterne. 
Fællesskabet  bør  ikke  i den  nærmeste  fremtid  nære  særlige  forventninger  til konjunk-
turstimulerende  påvirkninger  fra  tredjelande.  Dets  vægt  i international  handel  for-
pligter  det til selv  at bidrage  til et opsving  for verdenskonjunkturerne.  Et tilsvarende 
ansvar  påhviler  medlemsstaterne  inden  for Fællesskabets  rammer. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 18. december  1975. 
På Rådets  vegne 
M. TOROS 
Formand 
Nr. C 297/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.12.  75 
O 
5 C 
_o 
.2 3 *T3 
O 
3 H3 C 
"O t3 tfj o S 
sc 5P JP 
Tf <S ON (N LO o\ (S r\ VD 
1 7 \0 
1 2 O 
7 K "3" 
1 " 
Tf VD LO Tf lo CTN O 
1 i 1 <N 
+ 1 n-
1 vo 
7 1 
o ro ro OO vo O ro OO 
1 1 O 
1 Tf 
1 1 Tf 
1 LO 
1 
OO OO ro K \o 00 r—l <N 
1 ro 
1 <N 
1 7 ro 
1 Tj-
1 ON 
1 O 
ro t\ O t\ r-H T-H <N ro 
1 ro (N 
1 7 7 1 O 
1 
O T|-hv T—1 rH o o cN 
1 (N 
1 (S 
1 7 + cN 
1 7 7 
i\ ro •^h ON LO T—1 OO ON o O O T—l (N r-1 
+ + l + 1 + 1 + 
o o Tf ro LO *o rN o <N V£> O ro Tf LO 
1 + + + + + + 1 
ro ON 1 vo Tf K Tf T-H O i-n O (N i O (N 
1 + 1 + + + + 1 
ro CT\ ro vo ro <N 00 o\ O ON ON O ro 
S <N 00 Os 
o\ 
(N l\ OO ON ro Tf r\ ON vo rS vo <N ro rN T|-CS o ro oo rM CT\ 
o 
Tf <N O ro (N t\ LO 
O <T\ O o O ro O ro I\ ON ON 
CO o ro Tf O ro 
O s LO ro O s O åg o 
O tN K vo ro 00 vo LO o LO o l\ cN o o 
(N fS Lo 00 vo ro ro r-f (N ro rM (N (N OO (N fN (N ON |\ 
O 
r\ fS (N ON ON VD OO ro o rS on ro 
S LO O 
OO t\ 7—H l\ LO Tf Lo *o o 2 o ro O 2 ON 
2 rN O o 
C 
C fi 
H -T3 
£ tUD C 
O 
Q + 
29.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/15 
TABEL  2 
Udviklingen  i de vigtigste  aggregerede  makro-økonomiske  størrelse 
inden  for Fællesskabet,  i De forenede  Stater  og i Japan  (a) 
BNP  (mængde)  (b) Forbrugerpriser  for 
privatforbrug  (c) 
Stigning  i %> i forhold  til foregående 
årsgennemsnit Arbejdsløshedsprocent 
(d) (i °/o af samlet 
arbejdsstyrke) Saldo  på betalings-
balancens  løbende  poster 
(i % af BNP) 
1974 1975 1976 1974 1975 1976 1974 1975 1976 1974 1975 1976 
Danmark 1,6 — 1,0 4,0 15,0 9,5 8,0 2,4 4,5 3,7 — 3,5 -1,1 — 2,1 
Tyskland 0,6 — 3,5 4,0 7,3 6,0 5,5 2,2 4,5 4,6 + 2,4 + 0,9 + 0,8 
Frankrig 3,8 — 2,0 5,0 13,7 11,6 9,0 2,3 3,9 4,0 — 2,5 + 0,1 — 0,6 
Irland 0,4 — 3,6 2,5 17,3 21,5 16,0 5,7 8,4 10,1 — 10,4 -1,7 -1,6 
Italien 3,4 — 3,0 3,0 19,6 17,0 12,0 2,9 3,7 3,9 — 5,3 -0,7 -0,7 
Nederlandene 2,8 -2,1 2,8 10,0 10,5 10,0 3,0 4,4 5,2 + 2,4 + 1,7 + 2,4 
Belgien 3,9 -1,9 2,5 12,3 12,4 
O 
O 2,7 4,8 5,6 + 1,5 + 1,7 + 1,0 
Luxembourg 4,5 -7,5 4,0 9,5 10,5 8,5 0 0,7 0,7 + 4,4 -9,5 — 8,8 
Det forenede  Kongerige 0,7 — 0,7 ±0 15,2 21,5 15,5 2,4 3,6 (5,3) - 4,6 -1,3 -1,2 
EØF 2,0 -2,4 3,3 12,5 12,4 9,6 2,5 4,1 4,6 - 1,4 + 0,1 — 0,1 
USA -2,1 -4,0 5,0 11,5 8,5 8,5 5,6 8,5 8 — 0,3 + 0,5 -0,1 
Japan -1,8 + 1,5 6,0 21,7 11,0 6,0 1,4 - 1,1 + 0,2 — 0,2 
(a) 1974:  faktiske  tal;  1975:  skønnede  tal;  1976:  overslag  udarbejdet  af Kommissionens  tjenestegrene  for  medlemsstaterne,  Fællesskabet  og  de 
nævnte  tredjelande. 
(b) Bruttonationalprodukt;  De  forenede  Stater  og  Japan:  bruttonationalindkomst. 
(c) I nationalregnskabssammenhæng. 
(d) Da der  ikke  foreligger  helt  ensartede  definitioner,  kan  arbejdsløshedsprocenterne  ikke  sammenlignes  landene  imellem. 
TABEL  3 
Udviklingen  i arbejdsløsheden  (* 
(i %) 
1974 1975 
I II III IV i il Juli August September 
Danmark 0,7 1,6 2,5 2,8 3,9 4,3 3,8 4,5 4,6 
Tyskland 1,8 2,1 2,6 3,1 3,6 4,6 4,7 4,8 4,8 
Frankrig 1,9 2,1 2,5 3,0 3,3 3,8 3,9 4,0 4,0 
Irland 5,8 6,1 6,7 8,0 9,2 8,9 8,9 9,0 9,1 
Italien 2,7 2,9 3,1 2,8 3,1 — — — — 
Nederlandene 2,7 2,9 3,2 3,5 3,9 4,3 4,5 4,7 4,7 
Belgien 2,7 2,9 3,2 3,6 4,3 5,1 5,2 5,3 5,6 
Luxembourg — — — 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1 0,2 
Det forenede  Kongerige 2,3 2,5 2,7 2,8 3,0 3,8 4,4 4,8 4,9 
Fællesskabet (2,2) (2,4) (2,8) (3,0) (3,4) (4,1) (4,4) (4,7) (4,5) 
(') Antal  arbejdsløse  i forhold  til samlet  civil  arbejdsstyrke,  i %;  sæsonkorrigerede  tal  for  sidste  måned  i hvert  kvartal.  Da  der  ikke  foreligger 
helt ensartede  definitioner,  kan  arbejdsløshedsprocenterne  ikke  sammenlignes  landene  imellem. 
Kilde:  procenten  beregnet  på grundlag  af tal  fra  SKEF. 
Nr. C 297/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.12.  75 
TABEL  4 
Udviklingen  i forbrugerpriserne  i Fællesskabet  siden  1973 
December 
1973 1974 December 
1974 Marts 
1975 1975 September 
1974 
1974 December 
1974 1975 September 
1975 Maj Juni Juli August September September 
1975 
Halvårlig  stigning  i °/o Stigning  i forhold  til foregående  måned °/o Stigning 
i °/o 
Danmark 7,0 7,0 3,4 4,0 1,3 0,6 0,5 0,3 0,9 8,7 
Tyskland 3,5 2,0 4,1 2,5 0,6 0,7 0,0 -0,1 0,5 6,1 
Frankrig 8,4 6,3 5,1 4,7 0,7 0,8 0,7 0,7 0,8 10,7 
Irland  C1) 10,5 8,7 14,6 5,2(2) 6,1 — 0,8 18,9(3) 
Italien 10,9 12,8 6,0 4,9 0,8 0,8 0,4 0,6 0,8 13,0 
Nederlandene 5,5 5,0 4,7 4,9 0,7 0,2 0,4 1,0 1,3 10,2 
Belgien 8,3 6,8 5,3 5,0 0,8 0,4 0,9 0,7 0,9 10,9 
Luxembourg 5,8 5,0 5,7 4,7 0,6 0,7 0,9 0,4 0,8 10,9 
Det forenede  Kongerige 10,8 7,5 17,3 13,1 4,2 2,0 1,0 0,6 0,9 26,7 
Fællesskabet 7,8 6,4 7,5 5,8 1,5 1,0 0,5 0,4 0,8 13,1 
De forenede  Stater 6,1 5,8 3,3 3,7 0,4 " 0,8 1,1 0,3 0,5 7,8 
Canada 6,6 5,4 4,7 5,5 0,9 1,5 1,4 1,0 0,2 10,6 
Japan 12,5 8,7 4,7 4,8 0,7 0,1 0,2 -0,2 1,9 10,3 
(') Irland:  Kvartalsvis  ændring. 
(2) Irland:  Februar  1975—august  1974. 
(3) Irland:  August  1975—august  1974. 
Kilde:  Kommissionens  tjenestegrene. 
TABEL  5 
Statens  udgifter,  indtægter  og nettosaldo 
Udgifter Indtægter Nettosaldo 
Ændring  i °/o Værdi  (') i °/o og BNP 
1974 1975 1974 1975 1974 1975 1974 1975 
Danmark  (2) + 23,0 + I6V2 + 10,0 — V2 0,4 10,6 — 0,2 - 5,2 
Tyskland + 13,3 + 18 + 6,8 — 1 — 16,8 — 64,5 - 1,7 — 6,2 
Frankrig + 14,9 + 23 + 20,0 — V2 + 5,7 — 35,0 + 0,4 - 2,4 
Irland + 27,6 + 37 + 18,5 + 191/2 — 335,7 — 616 — 11,6 -17,4 
Italien + 17,3 + 32 + 27,5 + 31 — 6 912 — 9 300 - 7,1 — 8,3 
Nederlandene + 16,3 + 25 + 8,1 + 14 — 2,7 — 8,7 - 1,5 - 4,3 
Belgien + 15,5 + 22 + 19,0 + 21 — 76,5 — 99,0 — 3,6 - 4,3 
Luxembourg + 22,7 + 22V2 + 23,4 — 2V2 + 3,0 — 2,4 + 3,6 - 3,1 
Det forenede  Kongerige  (2) + 32,9 + 28V2 + 24,0 + 25V2 — 5 111 — 7 910 — 6,3 - 7,8 
(3) + 34,6 + 33 + 24,0 + 25 V2 1621 4 810 — 2,0 — 4,7 
t1) Mrd.  Dkr.;  DM;  ffr.;  Mio.  £; Mrd.  lire;  fl.;  bfr.;  lfr.;  Mio.  £. 
(2) 1974/1975,  1975/1976. 
(3) Endelige  udgifter  (dvs.  samlede  udgifter  minus  udlån  og  nettoforskud)  og  saldo  på  endelige  operationer  (dvs.  nettofinansieringssaldo  uden 
saldo  på udlån  og forskud). 
Kilde:  Kommissionens  tjenestegrene. 
29.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/17 
(50 
.C 
3 
*T3 
5 ^ ^ ^ ^ T °\ 
N oo"  o" ro o" M 
t "V  "V H, 
ly-T oC cT \D  ri" (J\ 
'i, h, °°« "i t, o„ 
N oC ijT fO N oC 
"o^ rj^ 
t-h N ON  ri 
"l ®i,  "5, ®, 
0\" 00 H H N N 
«/^ oo^ 
» H H M OO 00 
CT\ lO 00 00^ 
o" Tf Tf" VD 
'-i, ^  "1 'O, 
<f 00 oo" lo oo" lo 
rH rH  t—I Ol CN 
o\ ^ oo^ o\ iq^ 
ro i/-T O rj" (~C Tf 
\£> rH 
VO ro "I, °\ 
Tf" co vo" cT 
00^ ro^ (S^ rr^ ro^ 
ro cT oC Tf O Os 
°Y °°^  ri 
oo" >o" o Tf 
lo1 o" 
0\ ro_ 
io" o >o" <o cT (S <s o\ 
oo ro 
© 
oC t^T 
K r4~ 
•o* co" 
©^ oo^ 
a\" vo 
»o„ 
(C oC 
>0„ ON 
Tf" tC 
VD uo 
ro" oo 
(N Tf" 
v-( <S 
t\ ro K ro O 
fN 
s <N ro 
<N (N 
(N S r5 
o OO »O <N T^f 
o a\ TJ-
(N O oo Tf 
"w 
bC 
d 
o JO 
B c 
o 
sra 
3 O 
a d 
rt 
Q ~2 bO 
l I 
H S, cl 
U r%  ^ 
C ho-; 
~d 
Cl ja 
*5 e 
s ® 
ola bt> 
C 
O 
u 
4J 
c § c s 
® -3^ 
•°» D-S 01 
& 2 ">"2 
I »il 
1 
S S ! Et3 S 
O« «q C gfl «Q 
M 
S 3 « S0M13 
S « o o-e 
Æ C MB c e 
V, g 
S gg|2|  | 
m "« S 
"S " rt  a  .H. 
£. "S ^ rt S! S " 
| ^SM  § 
"tJ "3 u"" 2 2 c 
£P to-o Sf-O'O  o s rt 2 c g •$, 
O« "T3 "?? ^ "*  "* 
u §&§^  S 
S • 3 g S s a 
g £"0 mT3 et) o 
•^-Qgrtg 
•• u>J? C --T 3) §) 
u-g u-= 3 3 ra 
Nr. C 297/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.12.  75 
TABEL  7 
Udviklingen  i medlemsstaternes  handelsbalancer  1973,  1974  og 1975  (*) 
Mio EMRE  — månedligt  gennemsnit 
År Tyskl. 
(BRD) Frankrig Italien dene  (2) B.L.O.U. Det 
forenede 
Kongerige Irland (;1) Danmark 
Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 — 101 
— 152 
— 77 — 53 
— 109 
— 16 + 62 
+ 82 
+ 102 __ 11 
— 36 
— 21 — 92 
— 136 
— 104 — 6 
— 9 
— 4 — 49 
— 55 
— 45 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 104 
+ 167 
+ 96 — 64 
— 103 
— 47 + 33 
+ 58 
+ 53 + 34 
+ 34 
— 2 — 49 
— 66 
— 70 — 1 
— 8 
— 5 — 7 
— 7 
— 7 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 23 
+ 97 
— 24 + 56 
+ 93 
+ 34 + 33 
+ 42 
+ 31 + 17 
+ 10 
— 6 — 20 
— 35 
— 24 — 1 
— 3 
— 1 __ 9 
+ 5 
+ 8 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 — 61 
— 45 
— 78 — 19 
— 34 
— 33 — 26 
— 27 
— 20 — 30 
+ 3 
+ 35 — 50 
— 36 + 0 
2 
+ 2 — 12 
— 23 
— 21 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 12 
+ 43 
+ 27 — 13 
— 12 
+ 18 — 21 
— 16 
0 — 34 
— 24 + 29 
+ 38 
+ 16 -1- 1 
+ 0 
-1- 2 — 13 
— 16 
— 12 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 82 
+ 125 
+ 92 + 36 
+ 43 
+ 61 + 10 
+ 22 
+ 14 -1- 44 
+ 80 
+ 65 — 27 
— 13 
— 2 — 17 
— 19 
— 24 + 22 
+ 36 
4* 35 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 6 
+ 8 
+ 1 — 0 
+ 6 
-|- 2 + 1 
+ 2 
+ 1 4- 2 
+ 4 
+ 3 — 1 
+ 1 
+ 0 + 16 
+ 31 
+ 25 + 2 
+ 2 
+ 1 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden . 1973 
1974 
1975 + 48 
+ 57 
+ 42 + 5 
+ 4 
+ 4 — 9 
— 7 
— 9 + 13 
+ 22 
+ 21 + 11 
+ 12 
+ 12 — 24 
— 20 
— 27 — 2 
— 2 
— 1 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 214 
-1- 452 
+ 156 — 36 
— 52 
+ 9 — 162 
— 238 
— 77 + 153 
+ 285 
+ 251 — 7 
+ 11 
+ 16 — 190 
—• 224 
— 207 — 26 
— 43 
— 31 — 66 
— 78 
— 41 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 72 
+ 87 
— 46 — 94 
— 128 
— 143 — 27 
— 54 
— 86 — 85 
— 110 
— 128 + 1 
— 23 
— 46 — 17 
— 117 
— 136 + 1 
— 0 
— 5 — 5 
— 10 
— 7 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 — 21 
— 12 
— 23 — 8 
— 32 
— 45 — 6 
— 8 
— 11 — 12 
— 16 
— 21 — 5 
— 8 
— 17 — 28 
— 44 
— 62 — 1 
2 
— 1 — 8 
— 11 
— 5 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 — 95 
— 288 — 109 
— 372 — 139 
— 451 — 129 
— 284 — 35 
— 138 — 47 
— 491 — 4 
— 16 — 14 
— 58 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 675 
+ 1094 + 154 
+ 120 — 37 
+ 43 + 32 
+ 110 — 97 
+ 60 — 436 
— 157 — 15 
— 18 — 29 
+ 12 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 631 
+ 881 
+ 865 — 57 
— 412 
— 66 — 209 
— 470 
— 228 — 194 
— 300 
— 273 — 136 
—109 
— 175 — 528 
— 809 
— 588 — 19 
— 36 
— 22 — 56 
— 67 
— 91 Inden  for EØF 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
BLØU 
Det forenede  Kongerige 
Irland 
Danmark 
EØF  i alt 
Uden  for EØF 
USA 
Japan 
OPEC  (4) 
Andre 
Uden  for EØF  i alt 
Hele  verden 1973 
1974 
1975 + 845 
+ 1333 
+ 1021 — 93 
— 464 
— 57 — 371 
— 708 
— 305 — 41 
— 15 
— 22 — 143 
— 98 
— 159 — 718 
— 1033 
— -795 — 45 
— 79 
— 53 — 122 
— 145 
— 132 
(') 1975:  januar—juni. 
(2) 1975:  Nederlandene:  januar—maj. 
(3) 1975:  Irland:  efter  de nationale  statistikker  omregnet  til  RE. 
(J) OPEC  omfatter  Algeriet,  Bahrain,  Ecuador,  Gabon,  Indonesien,  Iran,  Kuwait,  Libien,  Nigeria,  Saudi-Arabien  og  Venezuela. 
: ikke  disponibel. 
Kilde:  SKEF. 
29.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 297/19 
Diagram  A 
Udenrigshandel  og produktion  inden  for  Fællesskabet  og i resten  af Verden  siden  1961  (*) 
(procentvis  ændring  i mængde  i forhold  til foregående  år) 
Handel  inden  for Fællesskabet  •——— 
Verdenshandelen  (import)  (1) —  —  —• 
BNP  — EØF 
BNP—  USA  —  —  — 
% 
20 
15 
10 
5 
0 
— 5 
-10 
1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976 
i1) Bortset  fra statshandelslandene. 
Nr. C 297/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29. 12. 75 
Diagram  B 
Vejet  revaluering  eller  devaluering  og medlemslandenes  valutaer  i ®/o 
(Reference  periode:  »Smithsonian  Aftale«,  decembre  1971;  vejet  i overensstemmelse  med 
udenringshandelens  sammensætning) 
19*73 1914 Deutschland 
France 
Italia 
Nederland 
U.E.B.L.-B.L.E.U. 
• • United  Kingdom 
Ireland 
Danmark