Berigtigelse til Rådets forordning (EF) nr. 865/2004 af 29. april 2004 om den fælles markedsordning for olivenolie og spiseoliven og om ændring af forordning (EØF) nr. 827/68

( Den Europæiske Unions Tidende L 161 af 30. april 2004 )

Forordning (EF) nr. 865/2004 læses således:

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 865/2004

af 29. april 2004

om den fælles markedsordning for olivenolie og spiseoliven og om ændring af forordning (EØF) nr. 827/68

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og artikel 37, stk. 2, tredje afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

efter høring af Regionsudvalget, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den fælles landbrugspolitik forfølger målene i traktatens artikel 33. For at stabilisere markederne og sikre landbrugssamfundet i sektoren for olivenolie og spiseoliven en rimelig levestandard må der fastsættes bestemmelser om en indkomststøtte til landbrugere for pleje af olivenplantager, om interne markedsforanstaltninger, hvorved priser og leveringsbetingelser kan holdes inden for rimelige rammer, og om aktiviteter, der tager sigte på at påvirke efterspørgslen gennem en forbedring af produkternes kvalitet og af den måde, hvorpå kvaliteten præsenteres for forbrugerne.

(2) Der ydes indkomststøtte til landbrugere for pleje af olivenplantager i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (3) gennem betalingerne til de enkelte bedrifter og en støtte for pleje af olivenplantager.

(3) Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer (4) bør derfor ophæves og afløses af en ny forordning. Ved denne lejlighed bør følgende rådsforordninger i olivenoliesektoren også ophæves: forordning (EØF) nr. 154/75 (5), (EØF) nr. 2754/78 (6), (EØF) nr. 3519/83 (7), (EØF) nr. 2261/84 (8), (EØF) nr. 2262/84 (9), (EØF) nr. 3067/85 (10), (EØF) nr. 1332/92 (11), (EØF) nr. 2159/92 (12), (EØF) nr. 3815/92 (13), (EF) nr. 1414/97 (14), (EF) nr. 1638/98 (15) og (EF) nr. 1873/2002 (16).

(4) Produktionsåret bør tilpasses til alle olivensorters produktionscyklus og bør af hensyn til samordningen afpasses efter produktionsåret for andre landbrugsprodukter.

(5) Betegnelserne og definitionerne på olivenolie og dermed kategorien er en vigtig faktor i markedsstrukturen, idet de skaber grundlag for fastsættelsen af kvalitetsnormer og giver forbrugerne relevante oplysninger om produktet.

(6) Olivenoliens særlige kendetegn bevirker, at forbrugerne har god grund til at interessere sig for produktet til trods for den høje pris for denne olie i forhold til prisen for andre olier og fedtstoffer. For at undgå svindel med kvaliteten og ægtheden af de produkter, forbrugerne præsenteres for, og eventuelle deraf følgende alvorlige forstyrrelser af markedet er der behov for særlige foranstaltninger for at udvikle og beskytte kvaliteten af oliven og olivenolie.

(7) Oplysningerne på mærkningen bør garanteres ved hjælp af tidssvarende analysemetoder og andre foranstaltninger til bestemmelse af de enkelte olivenoliekategoriers karakteristika.

(8) I betragtning af virkningerne af udsving i produktionen og det disponible udbud på verdensmarkedet bør der fastsættes passende foranstaltninger til stabilisering af det indre marked.

(9) Ordningen med støtte til kontrakter om privat oplagring betragtes som et effektivt middel til at regulere udbuddet af olivenolie, idet det virker som et sikkerhedsnet, når der forekommer alvorlige markedsforstyrrelser.

(10) Den indsats, som de erhvervsdrivende i sektoren for olivenolie og spiseoliven yder for at forbedre og sikre kvaliteten af de pågældende produkter og dermed for at udvikle forbrugernes interesse og bevare markedsligevægten, bør fremmes og tilrettelægges ved hjælp af en EF-ordning.

(11) EF-finansiering svarende til den procentdel af den direkte støtte, som medlemsstaterne kan tilbageholde i henhold til artikel 110i, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er påkrævet for at tilskynde godkendte erhvervsorganisationer til at opstille arbejdsprogrammer for forbedring af kvaliteten af produktionen af olivenolie og spiseoliven. Der bør ydes EF-støtte i overensstemmelse med prioriteringen af opgaverne i de pågældende arbejdsprogrammer.

(12) For at overvåge omfanget af samhandelen med olivenolie med tredjelande og med henblik på at opnå en forenkling af de administrative procedurer bør der indføres en ordning med importlicenser med en sikkerhedsstillelse som garanti for, at de transaktioner, som der ansøges om licenser for, gennemføres. Hvis markedsudviklingen gør det påkrævet at følge eksporten af olivenolie fra Fællesskabet nærmere, bør Kommissionen have tilladelse til at indføre en ordning med eksportlicenser.

(13) EF-markedet for olivenolie og spiseoliven indebærer en samhandelsordning med tredjelande, herunder importafgifter. Samhandelsordningen bør baseres på de forpligtelser, der er indgået som led i internationale aftaler.

(14) Tolden for de fleste af de landbrugsprodukter, der er omfattet af Verdenshandelsorganisationens aftaler (WTO-aftalerne), er fastsat i den fælles toldtarif. Kommissionen bør dog have mulighed for helt eller delvis at suspendere denne told for at sikre en tilfredsstillende forsyning af det indre marked med olivenolie.

(15) For at ordningerne med aktiv og passiv forædling kan fungere efter hensigten, bør der i fornødent omfang åbnes mulighed for at regulere adgangen til disse ordninger eller for, når markedssituationen gør det nødvendigt, helt at forbyde adgangen til dem.

(16) På grund af toldordningen kan alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser undværes. I helt specielle tilfælde kan ordningen for det indre marked og toldordningen dog vise sig at være utilstrækkelige. For at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal være forsvarsløst over for eventuelle forstyrrelser, bør Fællesskabet have mulighed for hurtigt at kunne træffe alle nødvendige foranstaltninger. Alle sådanne foranstaltninger bør være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af WTO-aftalerne.

(17) Der er risiko for, at et enhedsmarked, som er baseret på fælles priser, ikke fungerer efter hensigten, hvis der ydes statsstøtte. Derfor bør traktatens bestemmelser om statsstøtte gælde for de produkter, der er omfattet af denne fælles markedsordning.

(18) Da det fælles marked for olivenolie og spiseoliven er i konstant udvikling, bør medlemsstaterne og Kommissionen holde hinanden underrettet om denne udvikling.

(19) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (17).

(20) Da det er nødvendigt at kunne løse praktiske og specifikke problemer, bør Kommissionen bemyndiges til i hastetilfælde at træffe de fornødne foranstaltninger.

(21) De udgifter, som medlemsstaternes påføres på grund af de forpligtelser, der følger af denne forordning, bør finansieres af Fællesskabet efter Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (18).

(22) De produkter, der indgår i den fælles markedsordning, som blev oprettet ved forordning nr. 136/66/EØF, og som ikke er omfattet af den fælles markedsordning for olivenolie og spiseoliven eller af nogen anden fælles markedsordning, bør optages i Rådets forordning (EØF) nr. 827/68 af 28. juni 1968 om en fælles markedsordning for visse varer, der er anført i bilag II til traktaten (19) —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

INDLEDENDE BESTEMMELSER OG KVALITETSKRAV

Artikel 1

Den fælles markedsordning for olivenolie og spiseoliven omfatter følgende produkter:

KN-kode Varebeskrivelse a) 1509 Olivenolie og fraktioner deraf, også raffinerede, men ikke kemisk modificerede 1510 00 Andre olier og fraktioner deraf fremstillet udelukkende af oliven, også raffinerede, men ikke kemisk modificerede, herunder blandinger af disse olier og fraktioner med olier og fraktioner henhørende under pos. 1509 b) 0709 90 31 Oliven, friske eller kølede, ikke til fremstilling af olie 0709 90 39 Andre oliven, friske eller kølede 0710 80 10 Oliven, også kogt i vand eller dampkogte, frosne 0711 20 Oliven, foreløbigt konserverede f.eks. med svovldioxid, i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger, men ikke tilberedt til umiddelbar fortæring ex 0712 90 90 Oliven, tørrede, også snittede, knuste eller pulveriserede, men ikke yderligere tilberedt 2001 90 65 Oliven, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre ex 2004 90 30 Oliven. tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, frosne 2005 70 Oliven. tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne c) 1522 00 311522 00 39 Restprodukter fra behandling af fedtstoffer eller animalsk voks, med indhold af olie, der har karakter af olivenolie 2306 90 112306 90 19 Oliekager og andre restprodukter fra udvinding af olivenolie

Artikel 2

For produkterne i artikel 1 begynder produktionsåret den 1. juli og slutter den 30. juni det følgende år. Produktionsåret 2005/06 begynder dog den 1. november 2005.

Artikel 3

Denne forordning gælder, uden at de foranstaltninger, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 1782/2003, derved tilsidesættes.

Artikel 4

1. De betegnelser og definitioner på olivenolie og olie af olivenpresserester, der er fastsat i bilag I, skal anvendes ved afsætning af disse produkter i medlemsstaterne samt, så længe de er forenelige med internationale obligatoriske regler, i samhandelen mellem medlemsstaterne og med tredjelande.

2. Kun den i punkt 1, litra a) og b), og punkt 3 og 6 i bilag I omhandlede olie kan afsættes i detailleddet.

KAPITEL II

DET INDRE MARKED

Afdeling 1

Afsætningsnormer

Artikel 5

1. For de i artikel 1, litra a), omhandlede produkter kan der fastsættes bestemmelser om afsætningsnormer, der bl.a. vedrører kvalitetsklassificering, emballage og præsentationsform, under hensyntagen til de tekniske krav i forbindelse med produktion og afsætning samt udviklingen i metoderne til bestemmelse af de fysisk-kemiske og organoleptiske egenskaber ved disse produkter.

Når sådanne normer er fastsat, kan de produkter, de gælder for, kun afsættes i Fællesskabet efter disse normer.

2. Medlemsstaterne foretager en kontrol af overensstemmelsen af produkter, for hvilke der er fastsat afsætningsnormer, og anvender sanktioner, hvis det er relevant. De underretter Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet til gennemførelse af dette stykke.

3. Afsætningsnormerne tillige med gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel og de analysemetoder, der eventuelt skal anvendes, vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2.

Afdeling 2

Markedsforstyrrelser

Artikel 6

1. For at regulere markedet hvis der i nogle regioner af Fællesskabet opstår alvorlige markedsforstyrrelser, kan der efter proceduren i artikel 18, stk. 2, træffes beslutning om at bemyndige organer, der tilbyder tilstrækkelige garantier, og som er godkendt af medlemsstaterne, til at indgå kontrakter om oplagring af den olivenolie, de afsætter.

De i første afsnit nævnte foranstaltninger kan bl.a. iværksættes, når den konstaterede gennemsnitspris på markedet i en repræsentativ periode er på under:

— 1 779 EUR/ton for ekstra jomfruolie eller

— 1 710 EUR/ton for jomfruolie eller

— 1 524 EUR/ton for bomolie med et syretal på 2, idet beløbet reduceres med 36,70 EUR/ton for hver overskydende enhed.

2. Den støtte, der ydes med henblik på opfyldelse af kontrakterne i henhold til stk. 1, kan tildeles ved licitation.

3. Det i stk. 2 nævnte støttebeløb og gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig vedrørende mængden, kvaliteten og oplagringsperiodens varighed, fastsættes efter proceduren i artikel 18, stk. 2, på en sådan måde, at støtten får en væsentlig indvirkning på markedet.

Afdeling 3

Erhvervsorganisationer

Artikel 7

1. I denne forordning forstås ved »erhvervsorganisationer« godkendte producentorganisationer, godkendte brancheorganisationer og andre godkendte erhvervsorganisationer i olivenoliesektoren eller sammenslutninger heraf.

2. I denne afdeling forstås ved »godkendte brancheorganisationer« retlige enheder, der:

— består af repræsentanter for sektorer, som er knyttet til produktionen af og/eller handelen med og/eller forarbejdningen af de i artikel 1 nævnte produkter

— er oprettet på initiativ af alle eller nogle af de organisationer eller sammenslutninger, som de er sammensat af

— er godkendt af den medlemsstat, hvor de udøver deres virksomhed.

Artikel 8

1. De beløb, som medlemsstaterne tilbageholder i henhold til artikel 110i, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal sikre EF-finansieringen af treårige arbejdsprogrammer, som erhvervsorganisationerne udarbejder inden for et eller flere af følgende områder:

a) opfølgning og administrativ forvaltning af olivenolie- og spiseolivensektoren og -markedet

b) miljøforbedrende foranstaltninger i forbindelse med olivendyrkningen

c) kvalitetsforbedrende foranstaltninger i forbindelse med produktionen af olivenolie og spiseoliven

d) foranstaltninger vedrørende sporbarhed, certificering og beskyttelse af kvaliteten af olivenolie og spiseoliven, navnlig overvågning af kvaliteten af olivenolie, der sælges til den endelige forbruger, under de nationale administrationers tilsyn

e) spredning af oplysninger om de aktiviteter, erhvervsorganisationerne gennemfører for at forbedre olivenoliens kvalitet.

2. EF-finansieringen af de i stk. 1 nævnte arbejdsprogrammer svarer højst til den del af støtten, som tilbageholdes af medlemsstaterne. Denne finansiering vedrører de støtteberettigede omkostninger og udgør:

— op til 100 % for aktiviteterne i de områder, der er nævnt i stk. 1, litra a) og b)

— op til 100 % for investeringerne i anlægsaktiver og op til 75 % for de andre aktiviteter inden for det område, der er nævnt i stk. 1, litra c)

— op til 75 % for de arbejdsprogrammer, der gennemføres i mindst tre tredjelande eller ikke-producerende medlemsstater af godkendte erhvervsorganisationer fra mindst to producentmedlemsstater inden for de områder, der er nævnt i stk. 1, litra d) og e), og op til 50 % for de andre aktiviteter inden for disse områder.

Medlemsstaterne sørger for supplerende finansiering op til 50 % af de omkostninger, der ikke dækkes af EF-finansieringen.

3. Medlemsstaten kontrollerer, om betingelserne for EF-finansiering er overholdt. Med henblik herpå foretager de en revision af arbejdsprogrammerne og gennemfører en kontrolplan i form af en stikprøve, som fastlægges på grundlag af en risikoanalyse og mindst omfatter 30 % pr. år af producentorganisationerne samt alle andre erhvervsorganisationer, der modtager EF-finansiering efter denne artikel.

Artikel 9

Efter proceduren i artikel 18, stk. 2, fastlægges følgende enkeltheder:

a) betingelserne for godkendelse af erhvervsorganisationer og sammenslutninger heraf

b) aktiviteterne, der kan komme i betragtning for programmerne inden for de områder, der er nævnt i artikel 8, stk. 1, litra a)-e)

c) procedurerne for medlemsstaternes godkendelse af programmer

d) foranstaltningerne vedrørende kontrol og sanktioner og revisionen af arbejdsprogrammerne

e) enhver anden foranstaltning, der måtte være nødvendig for gennemførelsen af denne afdeling.

KAPITEL III

SAMHANDEL MED TREDJELANDE

Artikel 10

1. Ved import til EF af produkter henhørende under KN-kode 1509, 1510 00, 0709 90 39, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 og 1522 00 39 skal der fremlægges en importlicens.

Medlemsstaterne udsteder importlicens til enhver, der ansøger herom, uanset hvor i EF-ansøgeren er etableret.

2. Importlicensen er gyldig i hele Fællesskabet. Licensudstedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre importen inden for licensens gyldighedsperiode. Sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis importen ikke eller kun delvis gennemføres inden for nævnte periode, undtagen i tilfælde af force majeure.

3. Hvis det er nødvendigt for at kunne følge markedsudviklingen, kan det efter proceduren i artikel 18, stk. 2, besluttes, at de i artikel 1, litra a), nævnte produkter kun kan eksporteres fra EF mod fremlæggelse af en eksportlicens.

4. Licensens gyldighedsperiode og andre gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2.

Artikel 11

1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.

2. Uanset stk. 1 kan der, hvis markedsprisen for olivenolie i Fællesskabet ligger betydeligt over 1,6 gange over gennemsnitspriserne i henhold til artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i en periode på mindst tre måneder, for at sikre en tilstrækkelig forsyning af EF-markedet med olivenolie ved import fra tredjelande efter proceduren i artikel 18, stk. 2, træffes beslutning om:

— helt eller delvis at suspendere anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif for olivenolie og fastlægge bestemmelserne for denne suspension

— at åbne et kontingent for import af olivenolie med nedsættelse af toldsatserne i den fælles toldtarif og fastlægge bestemmelserne for dette kontingents forvaltning.

Disse foranstaltninger anvendes i den nødvendige minimumsperiode, som under alle omstændigheder højst må vare indtil udgangen af det pågældende produktionsår.

Artikel 12

1. Ved tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning, gælder de almindelige regler for fortolkning af den kombinerede nomenklatur og de nærmere regler for dens anvendelse. Den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, indarbejdes i den fælles toldtarif.

2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller i bestemmelser, som er vedtaget i henhold til denne forordning, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:

a) opkrævning af afgifter med samme virkning som told

b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.

Artikel 13

I det omfang det er nødvendigt for, at den fælles markedsordning for olivenolie og spiseoliven kan fungere efter hensigten, kan anvendelse af proceduren for aktiv forædling af de i artikel 1, litra a) og b), nævnte produkter helt eller delvis forbydes efter proceduren i artikel 18, stk. 2.

Artikel 14

1. Hvis Fællesskabets marked for et eller flere af produkterne i artikel 1 på grund af import eller eksport bliver eller risikerer at blive udsat for alvorlige forstyrrelser, som kan bringe målene i traktatens artikel 33 i fare, kan der træffes relevante foranstaltninger for samhandelen med lande, der ikke er medlemmer af WTO, indtil forstyrrelsen eller risikoen herfor er ophørt.

2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation opstår, træffer Kommissionen de fornødne foranstaltninger på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ. Medlemsstaterne underrettes om sådanne foranstaltninger, der straks iværksættes. Hvis Kommissionen modtager en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter modtagelsen.

3. Enhver medlemsstat kan indbringe de af Kommissionen trufne foranstaltninger for Rådet senest tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen. Rådet træder straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning senest en måned efter, at den blev indbragt for det.

4. Bestemmelser, der vedtages i henhold til denne artikel, anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300, stk. 2.

KAPITEL IV

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 15

Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes traktatens artikel 87, 88 og 89 på produktion af og handel med produkterne i artikel 1 i denne forordning.

Artikel 16

Foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne for at forhøje prisen for andre vegetabilske olier i forhold til prisen for olivenolie for at sikre en afsætningsmulighed for nationalt fremstillet olivenolie, er uforenelige med anvendelsen af denne forordning.

Artikel 17

Medlemsstaterne og Kommissionen sender hinanden alle de oplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning og for at opfylde de internationale forpligtelser med hensyn til olivenolie og spiseoliven.

De nærmere regler for fastlæggelse af, hvilke oplysninger der er nødvendige, og for meddelelse og videregivelse af disse oplysninger vedtages efter proceduren i artikel 18, stk. 2.

Artikel 18

1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Olivenolie og Spiseoliven (i det følgende benævnt »komitéen«).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 19

Foranstaltninger, der i en hastesituation er både nødvendige og berettigede for at løse praktiske og specifikke problemer, vedtages efter proceduren i artikel 18. Sådanne foranstaltninger kan fravige visse bestemmelser i denne forordning, men kun i det strengt nødvendige omfang og tidsrum.

Artikel 20

Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne hertil er gældende for medlemsstaternes udgifter i forbindelse med opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af denne forordning.

KAPITEL V

OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 21

Forordning nr. 136/66/EØF ændres således:

1) Artikel 5, stk. 2, affattes således: »2. Fra produktionsåret 1998/99 fastsættes enhedsbeløbet for den i stk. 1 omhandlede produktionsstøtte til 1 322,5 EUR pr. ton.«

2) I artikel 20d, stk. 1, ændres »for produktionsårene 1998/99-2003/04« til »fra produktionsåret 1998/99«.

Artikel 22

I forordning (EØF) nr. 1638/98 udgår artikel 5, stk. 1.

Artikel 23

Forordning (EF) nr. 1873/2002 ændres således:

1) I artikel 2 ændres »for produktionsårene 2002/03 og 2003/04« til »fra produktionsåret 2002/03«.

2) I artikel 3 ændres »for produktionsårene 2002/03 og 2003/04« til »fra produktionsåret 2002/03«.

Artikel 24

1. Forordning nr. 136/66/EØF, (EØF) nr. 154/75, (EØF) nr. 2754/78, (EØF) nr. 3519/83, (EØF) nr. 2261/84, (EØF) nr. 2262/84, (EØF) nr. 3067/85, (EØF) nr. 1332/92, (EØF) nr. 2159/92, (EØF) nr. 3815/92, (EF) nr. 1414/97, (EF) nr. 1638/98 og (EF) nr. 1873/2002 ophæves pr. 1. november 2005.

De bestemmelser, der er nødvendige for at forvalte og kontrollere produktionsstøtten, er dog fortsat gældende med henblik på forvaltning og kontrol af produktionsstøtten vedrørende produktionsårene indtil produktionsåret 2004/05.

Henvisninger til den ophævede forordning nr. 136/66/EØF betragtes som henvisninger til nærværende forordning.

2. Der kan vedtages overgangsforanstaltninger efter proceduren i artikel 18, stk. 2.

Artikel 25

Bilaget til forordning (EØF) nr. 827/68 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.

Artikel 26

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra produktionsåret 2005/06. Artikel 21-23 anvendes dog fra den 1. november 2004.