KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 617/1999 af 23. marts 1999 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover med oprindelse i Indien

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (2), særlig artikel 7,

efter høring af det rådgivende udvalg og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 25. juni 1998 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover med oprindelse i Indien og Republikken Korea (i det følgende benævnt »Korea«). Samme dato indledtes sideløbende hermed en antisubsidieundersøgelse vedrørende Indien og Korea.

(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage, som blev indgivet i maj 1998 af EUROFER (European Confederation of Iron and Steel Industries) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af tråd af rustfrit stål. Klagen indeholdt beviser for dumping af denne vare og for deraf følgende væsentlig skade, hvilket efter konsultationer ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

(3) Kommissionen underrettede officielt de klagende producenter i Fællesskabet, eksporterende producenter, importører, leverandører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt berørte erhvervssammenslutninger og repræsentanterne for eksportlandene. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren. Alle parter, der anmodede om det, indrømmedes en høring.

(4) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og den modtog svar fra et antal selskaber i Fællesskabet og i eksportlandene.

(5) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig fastlæggelse af dumping, skade og Fællesskabets interesser, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Producenter i Fællesskabet

- AB Standvik Steel, Sandviken, Sverige

- Bekaert N.V., Zwevegem, Belgien

- Bridon Wire Special Steel Division, Sheffield, Det Forenede Kongerige

- Fagersta Stainless AB, Fagersta, Sverige

- Gusab Stainless, Mjolby, Sverige

- Hemmings Ltd., Sheffield, Det Forenede Kongerige

- Sprint-Metal, Paris, Frankrig

- Sprint Metal Edelstahlzieherei GmbH, Hemer, Tyskland

- Rigby-Maryland Stainless Ltd, Sheffield, Det Forenede Kongerige

- Rodacciai Sp.a. and Rodasider S.r.l., Bosisio Parrini, Italien

- Societa Italiana Kanthal S.p.a., Cinisello Balsamo, Italien

- Trafilerie Bedini S.r.l., Peschiera Borromeo, Italien

- Winterbottom Wire, Sheffield, Det Forenede Kongerige

b) Eksporterende producenter i de pågældende lande

Indien

- Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd, Mumbai

- Devidayal India Ltd, Mumbai

- Hindustan Stainless Steel Wire Co. Pvt. Ltd, Mumbai

- Indore Wire Co. Ltd, Indore

- Isibars Ltd/Isinox Steels Ltd, Mumbai

- Kei Industries Ltd, New Delhi

- Macro Bars & Wires Pvt. Ltd, Mumbai

- Mukand Ltd, Mumbai

- Triveni Shinton International Ltd, Indore

- Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad

- Venus Wire Industries Ltd, Mumbai

Korea

- Dae Sung Rope MFG. Co. Ltd, Pusan

- Korea Sangsa Co. Ltd, Seoul/Pusan

- Korea Welding Electrode Co. Ltd, Seoul

- Kowel Special MFG Steel Wire Co. Ltd, Pusan

- Seah Metal Products Co. Ltd, Chang Won

- Shine Metal Co. Ltd, Pusan

c) Importører i Fællesskabet forbundet med eksporterende producenter

Indien

- Isibars Europe GmbH, Düsseldorf, Tyskland

- Mukand International Ltd, London, Det Forenede Kongerige

Korea

- Kos Europe GmbH, Düsseldorf, Tyskland

d) Importører i Fællesskabet ikke forbundet med eksporterende producenter

- Trio Handels GmbH, Eppstein, Tyskland

- Bodo Trading GmbH, Dreieich, Tyskland.

(6) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. april 1997 til den 31. marts 1998 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«).

Undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade omfattede perioden fra den 1. januar 1994 til den 31. marts 1998 (i det følgende benævnt »den betragtede periode«).

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(7) Den pågældende vare er tråd af rustfrit stål, med indhold af nikkel på 2,5 vægtprocent og derover, med undtagelse af tråd med indhold af nikkel på 28 vægtprocent og derover, men ikke over 31 vægtprocent, og af chrom på 20 vægtprocent og derover, men ikke over 22 vægtprocent, af diameter 1 mm og derover (i det følgende benævnt »tråd af rustfrit stål«). Denne vare tariferes i øjeblikket i KN-kode ex 7223 00 19.

(8) Denne vare defineres grundlæggende ved sine fysiske aspekter og kvaliteten af det rustfri stål. Tråd af rustfrit stål fremstilles ved formning af valsetråd ved forarbejdningsprocesser, der mindsker valsetrådens tværsnit. Det endelige tværsnit af tråd af rustfrit stål er almindeligvis cirkulært, men kan også være kvadratisk, trekantet eller rektangulært. Der anvendes flere processer for at omforme valsetråd til tråd af rustfrit stål. Alt efter kundernes specfikationer har tråd af rustfrit stål særlige mekaniske egenskaber (diameter, brudstyrke, kvaliteten af det rustfri stål) og overfladeaspekter (skinnende, mat, overtrukket), hvilket resulterer i et stort antal varetyper (i det følgende også benævnt »modeller«).

(9) Trods disse forskelle må alle typer af tråd af rustfrit stål anses for at være én og samme vare. Tråd af rustfrit stål forarbejdes yderligere af brugere, som f.eks. fremstiller filtreringselementer, forstærkningselementer, antivibrationspuder, fjerdre, kabler og tovværk. Disse halvfabrikata anvendes derefter i sådanne sektorer som bilindustrien, den elektromekaniske industri, tekstilindustrien, byggeindustrien osv.

(10) Som led i undersøgelsen er det foreløbigt fastslået, at der er tale om forskelle i fysiske egenskaber og anvendelsesformål mellem på den ene side tråd af rustfrit stål, af diameter 1 mm og derover, og på den anden side tråd af rustfrit stål, af diameter under 1 mm (dvs. fint tråd). Disse forskelle i fysiske egenskaber vedrører hovedsagelig brudstyrke, belægning og strækbarhed. Desuden anvendes fint tråd næsten udelukkende til ultratynde emner i medicinske og kirurgiske instrumenter, fine filtre osv., medens groft tråd hovedsagelig anvendes til byggeri, lejer, i automobilindustrien og til visse mekaniske anvendelser og husholdningsapparater. Der må af disse grunde anses for at være meget begrænsede muligheder for substitution mellem groft og fint tråd hvad angår anvendelsesformål. Det vil imidlertid blive undersøgt nærmere, om der kan fastlægges en klar skillelinje mellem anvendelsesformålene for groft og fint tråd.

2. Samme vare

(11) Det fremgik af undersøgelsen, at tråd af rustfrit stål, der fremstilles i Indien og Korea og sælges på hjemmemarkedet eller til eksport til Fællesskabet, og tråd af rustfrit stål, som fremstilles og sælges i Fællesskabet af de klagende EF-producenter, faktisk har identiske fysiske egenskaber og anvendelsesformål, og der er derfor tale om samme vare som defineret i artikel 1, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).

C. DUMPING

1. Normal værdi

a) Generel metode

(12) Med henblik på at fastsætte den normale værdi undersøgtes det først, for så vidt angår de samarbejdsvillige eksporterende producenter i de lande, der er omfattet af proceduren, om det samlede salg målt i mængde på hjemmemarkedet af den pågældende vare var repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. om dette salg udgjorde mere end 5 % af eksportsalget af den pågældende vare til Fællesskabet.

Det undersøgtes derefter for hver eksporterende producent, om det samlede salg på hjemmemarkedet af hver varetype udgjorde mindst 5 % af de solgte mængder af samme varetype, som eksporteredes til Fællesskabet.

For de varetyper, der opfyldte 5 %-kriteriet, undersøgtes det, om der havde fundet et tilstrækkeligt salg sted i normal handel i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

I de tilfælde, hvor hjemmemarkedssalget pr. varetype til en pris højere end enhedsomkostningerne udgjorde mindst 80 % af salget, fastsattes den normale værdi på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der faktisk var betalt for alt salg på hjemmemarkedet. I de tilfælde, hvor de fortjenstgivende transaktioner pr. varetype udgjorde mindre end 80 %, men ikke under 10 %, af salget, fastsattes den normale værdi på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der faktisk var betalt for det øvrige fortjenstgivende hjemmemarkedssalg.

For de varetyper, hvor hjemmemarkedssalget udgjorde mindre end 5 % af de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet, eller hvor det fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet udgjorde mindre end 10 %, ansås hjemmemarkedet af disse varetyper for at være utilstrækkeligt, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen, og der blev derfor set bort herfra. I disse tilfælde blev den normale værdi fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der opnåedes af andre producenter i det pågældende land for et repræsentativt salg på hjemmemarkedet af tilsvarende varetype og for salg i normal handel, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.

I de tilfælde, hvor salget pr. varetype var utilstrækkeligt, eller hvor andre producenter i det pågældende land ikke kunne opvise et repræsentativt salg, beregnedes den normale værdi på grundlag af den pågældende eksporterende producents produktionsomkostninger for den eksporterede varetype plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G) samt fortjeneste, jf. artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen. SA& G fastsattes på grundlag af det repræsentative hjemmemarkedssalg og fortjenstmargenen på grundlag af det repræsentative salg på hjemmemarkedet i normal handel.

b) Anvendelse af foreliggende oplysninger (Indien)

(13) En af de indiske eksporterende producenter var ikke i stand til at fremlægge tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om den normale værdi, og navnlig forelå der ikke visse oplysninger om produktionsomkostningerne af grunde uden for selskabets kontrol. Den normale værdi for dette selskab fastsattes følgelig delvis på grundlag af foreliggende og efterprøvede oplysninger, som det pågældende selskab havde fremlagt, og i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen delvis på grundlag af oplysninger fra andre samarbejdsvillige indiske producenter.

2. Eksportpris

(14) I de tilfælde hvor eksportsalget til Fællesskabet gik direkte til uafhængige importører, fastsattes eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales af disse importører.

(15) I de tilfælde, hvor eksportsalget gik til importører i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent, beregnedes eksportpriserne i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen på grundlag af de priser, hvortil de importerede varer første gang videresolgtes til uafhængige købere i Fællesskabet. Der blev foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem indførsel og videresalg, herunder en rimelig margen til dækning af SA& G samt fortjeneste. Fortjenstmargenen fastsattes på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige uafhængige importører i Fællesskabet om den fortjeneste, der opnåedes, hvor sådanne oplysninger både ansås for pålidelige og repræsentative.

(16) I den forbindelse anmodede en forbunden koreansk importør i Fællesskabet om nedsættelse af sine SA& G med et beløb svarende til den provision, som importøren modtog fra moderselskabet i Korea. Det konstateredes, at den provision, der betaltes fra Korea til denne forbundne importør i Fællesskabet, faktisk var baseret på salg direkte fra moderselskabet til uafhængige kunder i Fællesskabet, og at den forbundne importør ikke ydede nogen form for service i forbindelse med dette salg. Der blev følgelig ikke taget hensyn til denne provision ved fastsættelsen af den beregnede eksportpris.

3. Sammenligning

(17) For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påberåbtes i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen, og som påvistes at påvirke prissammenligningen. På dette grundlag blev der foretaget justeringer med hensyn til indirekte skatter, importafgifter, transport-, forsikrings-, håndterings-, indladnings-, emballerings- og kreditomkostninger og andre dermed forbundne omkostninger samt omkostninger ved kundeservice og provisioner.

(18) Ni selskaber i Indien og seks i Korea anmodede om justering for importafgifter. I henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen afvistes anmodningerne helt for så vidt angår seks selskaber i Indien og ét i Korea, eftersom disse selskaber ikke var i stand til at godtgøre, at der var betalt told ved indførsel af råmaterialerne, og at råvarerne fysisk indgik i den pågældende vare, som solgtes på hjemmemarkedet. For de øvrige selskaber indrømmedes der delvis justering i det omfang det kunne godtgøres, at de materialer, for hvilke der skulle betales importafgifter, fysisk var indarbejdet i de pågældende varer, som solgtes på hjemmemarkedet, og at importafgifterne ikke var blevet opkrævet eller refunderet for den vare, der eksporteredes til Fællesskabet.

(19) Et koreansk selskab anmodede om justering for forskelle i handelsled med den begrundelse, at selskabet på hjemmemarkedet udelukkende solgte direkte til kunderne, medens en del af salget på EF-markedet gik via en med selskabet forbunden importør. Selskabet gjorde gældende, at eftersom alle omkostninger, der påløb hos den forbundne importør, ville blive fratrukket eksportprisen med henblik på sammenligningen, burde de indirekte salgsomkostninger på hjemmemarkedssalget ligeledes trækkes fra hjemmemarkedsprisen.

I denne foreløbige undersøgelse kunne denne anmodning ikke imødekommes, da den pågældende eksporterende producent ikke var stand til at påvise, at den beregnede eksportpris svarede til et andet handelsled end den normale værdi, og at denne forskel påvirkede prisernes sammenlignelighed, som det foreskrives i artikel 2, stk. 10, litra d), i grundforordningen.

4. Dumpingmargener

(20) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10 og 11, i grundforordningen fastsattes dumpingmargenerne på grundlag af en sammenligning pr. varetype mellem det vejede gennemsnit af de normale værdier og det vejede gennemsnit af eksportpriserne beregnet ab fabrik for samme varetype og i samme handelsled.

(21) For de af proceduren omfattede eksporterende producenter, som ikke besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.

For at fastslå i hvor høj grad de eksporterende producenter havde udvist samarbejdsvilje i forbindelse med den foreliggende undersøgelse, blev der foretaget en sammenligning mellem Eurostat-tallene og oplysningerne fra de eksporterende producenter om de mængder, de havde eksporteret til Fællesskabet. Det fremgik, at der for alle de lande, der er omfattet af undersøgelsen, generelt var udvist betydelig samarbejdsvilje. Kommissionen anså det derfor for rimeligt for de ikke-samarbejdsvillige selskaber at fastsætte dumpingmargenen til samme niveau som den højeste individuelle dumpingmargen, der var fastsat for en samarbejdsvillig eksporterende producent i det pågældende land, idet der ikke var grund til at antage, at dumpingmargenen for en ikke-samarbejdsvillig eksporterende producent skulle være lavere end den højeste margen, der var konstateret.

ovennævnte fremgangsmåde ansås også for nødvendig for ikke at belønne manglende samarbejdsvilje og åbne mulighed for omgåelse.

(22) For et indisk selskabs vedkommende fandt Kommissionen, at der ikke udvistes tilstrækkelig samarbejdsvilje. Under disse omstændigheder besluttedes det i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen at fastsætte dumpingmargenen for dette selskab til samme niveau som for ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter.

(23) Udtrykt i procent af prisen, beregnet cif Fællesskabets grænse, udgør dumpingmargenerne følgende:

a) Indien:

>TABELPOSITION>

b) Korea

Det konstateredes, at dumpingmargenerne var de minimis eller meget tæt på at være det.

D. SKADE

1. Definition af erhvervsgren i Fællesskabet

EF-producenter

(24) »Erhvervsgrenen i Fællesskabet« som defineret i artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen omfatter følgende:

- de producenter, på hvis vegne klagen er indgivet, og som medvirkede i undersøgelsen (»samarbejdsvillige klagende parter«)

- de producenter, på hvis vegne klagen er indgivet og som ikke medvirkede i undersøgelsen (»ikke-samarbejdsvillige klagende parter«) og

- andre producenter i Fællesskabet, som ikke er klagende parter, som ikke medvirkede i proceduren, og som ikke gjorde indsigelse herimod.

Erhvervsgren i Fællesskabet

(25) De samarbejdsvillige klagende parter opfylder kravet om repræsentativitet som omhandlet i artikel 5, stk. 4, i grundforordningen, eftersom de tegner sig for mere end 65 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. De anses derfor for at udgøre »erhvervsgrenen i Fællesskabet« som defineret i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

2. Undersøgelsesomfang

(26) Under henvisning til ovenstående undersøgelsesresultater vedrørende dumping for så vidt angår importen fra Korea og de forslag, der er forbundet hermed, anses det i nuværende fase ikke for påkrævet specifikt at fastlægge virkningerne af importen fra Korea. Nedenstående analyse vedrører følgelig udelukkende virkningerne af dumpingimporten fra Indien.

3. Indledende bemærkninger: konkurrenceaspekter

(27) Nogle eksporterende producenter gjorde i løbet af undersøgelsen gældende, at der som følge af den ensartede anvendelse af systemet med »legeringstillæg« ikke kan fæstes lid til alle de data, der er fremlagt af EF-erhvervsgrenen som led i den foreliggende procedure, og at det derfor ikke vil være muligt at gennemføre en nøjagtig skadesanalyse som led i antidumpingproceduren.

Disse eksporterende producenter baserede deres påstande på de undersøgelsesresultater, der er omhandlet i Kommissionens beslutning (Sag IV/35.814 »Legeringstillæg«) (4), hvori det konkluderedes, at producenterne i Fællesskabet af flade produkter af rustfrit stål havde ændret »og på samordnet vis anvendt de referenceværdier, de lægger til grund ved beregningen af legeringstillægget, hvilket har haft til formål og til følge at begrænse og fordreje den normale konkurrence på det fælles marked«.

De eksporterende producenter erkendte, at nævnte beslutning vedrørte flade produkter (i modsætning til lange produkter, såsom tråd af rustfrit stål), men de gjorde gældende, at der for det første også var tale om en samordnet praksis for den pågældende vare, og for det andet, at selv om der ikke skulle kunne konstateres en sådan samordnet praksis for den pågældende vare, ville den bestående ulovlige praksis for flade produkter have en synergisk virkning for den pågældende vare eller have følgevirkninger i senere produktionsled.

Da tråd af rustfrit stål af tekniske grunde ikke fremstilles på grundlag af flade produkter, er det tvivlsomt, at den samordnede praksis for flade produkter vil have nogen indvirkning på fremstillingen af tråd af rustfrit stål. Desuden er der heller ikke fundet nogen beviser for, at leverandørerne af råmaterialer til fremstilling af tråd af rustfrit stål skulle have anvendt ovennævnte samordnede praksis. Endvidere er producenterne af flade produkter og af tråd af rustfrit stål i vid udstrækning ikke identiske, og antallet af producenter af tråd af rustfrit stål er betydeligt større end antallet af producenter af flade stålprodukter.

Det skal i den forbindelse anføres, at de pågældende eksporterende producenter indgav en klage (IV/E-1/37.271) til GD IV den 5. oktober 1998, men GD IV har ikke indledt nogen undersøgelse vedrørende den påståede overtrædelse af EF-traktatens artikel 85 for så vidt angår den pågældende vare. Denne klage er således en udvidelse af klagen over stænger af rustfrit blankt stål (ligeledes tilhørende kategorien af lange produkter), som blev indgivet til GD IV den 3. februar 1998 (IV/E-1/36.930), og for hvilken der i henhold til artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 99/63 blev sendt en afvisningsskrivelse til klagende parter den 28. oktober 1998, omend der endnu ikke er truffet endelig beslutning.

I overensstemmelse med ovennævnte beslutning vil anvendelsen af et system med legeringstillæg kun være ulovligt, hvis det anvendes på samordnet vis. Det fremgår imidlertid af den foreliggende undersøgelse, at EF-erhvervsgrenen ikke anvender legeringstillægget på en ensartet måde, nogle selskaber anvender det således over for alle eller nogle kunder, medens andre slet ikke anvendt det.

Det konstateredes endvidere på grundlag af en indbyrdes sammenligning af salgspriserne blandt medlemmerne af EF-erhvervsgrenen, at salgspriserne for identiske referencenumre var forskellige. Endelig kan det fastslås, at selv i de tilfælde, hvor systemet med legeringstillæg anvendes, udgør dette tillæg kun en lille procentdel af den samlede pris for den pågældende vare.

Kommissionen fastslår derfor, at der ikke foreligger bevis for, at der som følge af anvendelsen af »legeringstillægget« ikke skulle kunne fæstes lid til de oplysninger om den forvoldte skade, der er indhentet.

4. Forbrug i Fællesskabet

(28) Kommissionen fastlagde det synlige forbrug i Fællesskabet af tråd af rustfrit stål på grundlag af oplysninger fra EUROFER og EF-erhvervsgrenen om de solgte mængder af den pågældende vare i Fællesskabet. Disse tal er lagt sammen med importtallene, som blev fastlagt på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i de pågældende lande samt Eurostat.

(29) Fra 1994 til undersøgelsesperioden udgjorde det synlige forbrug i Fællesskabet af tråd af rustfrit stål udtrykt i tons 69 212 i 1994, 80 539 i 1995, 70 849 i 1996, 78 576 i 1997 og 82 772 i undersøgelsesperioden. Der var således tale om en stigning på 20 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden.

5. Importens omfang og markedsandel

(30) Importen fra Indien udviklede sig som følger udtrykt i tons: 952 i 1994, 4 513 i 1995, 6 951 i 1996, 8 719 i 1997 og 9 166 i undersøgelsesperioden. Der var således tale om en støt og betydelig stigning i den betragtede periode, nemlig 862 %.

(31) Importen fra Indien tegnede sig for en stadig større markedsandel med en stigning fra 1,4 % i 1994 til 5,6 % i 1995, 9,9 % i 1996, 11,1 % i 1997 og samme niveau, altså 11,1 % i undersøgelsesperioden.

6. Priserne på de importerede varer

a) Prisudviklingen

(32) De gennemsnitlige salgspriser pr. kg (i ECU) for de importerede varer fra Indien steg mellem 1994 og 1995 (fra 1,88 til 2,44), hvorefter de faldt støt i de følgende år (til 2,32 i 1996, 2,10 i 1997 og 2,05 i undersøgelsesperioden).

b) Prisunderbud

Metode

(33) For undersøgelsesperioden blev der foretaget en sammenligning mellem EF-erhvervsgrenens og de eksporterende producenters salgspriser for identiske modeller, beregnet frit leveret kunden. Eksportpriserne frit leveret kunden beregnedes ved sammenlægning af eksportværdien, cif, og et rimeligt beløb til dækning af forsikrings- og forsendelsesomkostninger fra Fællesskabets grænse til den endelige kunde.

(34) Underbudsmargenen for det pågældende eksportland som helhed beregnedes på grundlag af et vejet gennemsnit af de underbudsmargener, der konstateredes for de samarbejdsvillige eksporterende producenter.

Underbudsmargener

(35) For Indien var den vejede gennemsnitlige underbudsmargen 22 % (på grundlag af margener på mellem 13 % og 36 %).

7. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktion

(36) Eftersom producenterne ikke opretholder større lagre, svarer udviklingen i produktionen til nedenstående udvikling i de solgte mængder. Den samlede produktion af den pågældende vare fulgte indtil 1996 markedsudviklingen, idet den steg fra 54 380 tons i 1994 til 59 052 tons i 1995, hvorefter den faldt til 48 196 tons i 1996. Fra 1997 var den mere eller mindre stabil (54 316 tons i 1997 og 55 539 tons i undersøgelsesperioden), medens der var tale om en udvidelse af det samlede marked, hvilket viser, at EF-erhvervsgrenen ikke drog fordel af den stigende tendens på markedet.

b) Kapacitetsudnyttelse

(37) Efter et meget højt niveau i 1995 (86 %) faldt kapacitetsudnyttelsen betydeligt i 1996 (til 65 %). Den steg derefter langsomt frem mod undersøgelsesperioden (75 %), men nåede ikke op på det tidligere niveau.

c) Investeringer

(38) Investeringerne faldt en smule mellem 1994 og undersøgelsesperioden, nemlig fra 3 098 000 ECU i 1994 til 3 591 000 ECU i undersøgelsesperioden.

d) Beskæftigelse

(39) Arbejdsstyrken i EF-erhvervsgrenen faldt støt fra 1995 (fra 798 i 1995 til 727 i undersøgelsesperioden).

e) Salg

(40) EF-erhvervsgrenens salg faldt målt i mængde mellem 1995 (46 278 tons) og 1996 (37 997 tons), men steg derefter igen og nåede op på 45 766 tons i undersøgelsesperioden.

f) Markedsandel

(41) EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt betydeligt i perioden fra 1994 til 1996 (fra 63 % til 53,9 %), og i perioden derefter steg den først lidt (til 56,2 % i 1997) og faldt så igen (til 55,3 % i undersøgelsesperioden).

g) Priser

(42) Beregnet som gennemsnit nåede EF-erhvervsgrenens salgspriser deres højeste niveau i 1995 (3,71 ECU/kg), hvorefter de faldt betydeligt (nemlig til 3,61 i 1996, 3,19 i 1997 og 3,19 i undersøgelsesperioden). EF-erhvervsgrenen var ikke alene udsat for dette pristryk, men havde heller ikke mulighed for at hæve priserne. Som en reaktion på stigende import til lave priser havde EF-erhvervsgrenen således ikke noget andet valg end at indstille produktion og salg af visse standardmodeller og lægge vægt på nicher i markedet, hvor priserne (men også produktionsomkostningerne) var højere, og den direkte konkurrence med dumpingimporten var mindre udtalt. Det kan derfor antages, at prisfaldet ville have været endnu kraftigere, hvis EF-erhvervsgrenen havde fastholdt den samme produktsammensætning i hele den betragtede periode.

h) Rentabilitet

(43) EF-erhvervsgrenens rentabilitet forringedes mellem 1994 og undersøgelsesperioden (fra 6,4% i 1994 til 1,1% i undersøgelsesperioden). Det kan antages, at situationen ville have udviklet sig endnu værre, hvis EF-erhvervsgrenen var blevet ved med at fremstille og sælge de modeller, der var udsat for den mest aggressive prispolitik fra de eksporterende producenters side.

8. Konklusion vedrørende skade

(44) Indtil 1996 fulgte EF-erhvervsgrenens salg og markedsandel samme udviklingstendens som markedet. Men i de følgende år kunne EF-erhvervsgrenen ikke længere drage nytte af det voksende marked. Det lykkedes nok mængdemæssigt at fastholde salget på stort set samme niveau, men på bekostning af rentabiliteten, som i sammenhæng med de meget lave salgspriser forringedes betydeligt. Desuden nåede markedsandelen ikke samme niveau som tidligere.

(45) Af disse grunde konkluderes det foreløbigt, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i form af nedgang i markedsandel, pristryk og manglende mulighed for at hæve priserne, ligesom der har været tale om en betydelig forringelse af rentabiliteten og nedgang i beskæftigelsen.

E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Dumpingimportens følgevirkninger

(46) Den betydelige stigning i dumpingimporten (+862 %) og den dertil svarende markedsandel (fra 1,4 % til 11,1 %) mellem 1994 og undersøgelsesperioden samt de betydelige underbud, der er konstateret, faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens situation i henseende til tab af markedsandele, pristryk og forringelse af rentabiliteten.

(47) I forbindelse med den generelle tilbagegang på markedet i 1996, som fulgte efter en kraftig vækst i 1995, berørtes EF-erhvervsgrenen negativt af den fortsatte stigning i dumpingimporten. Det var således importen fra Indien, der udviste en betydelig stigning i dette år.

(48) Fra 1997 var det hovedsagelig dumpingimporten der begunstigedes af det voksende marked. EF-erhvervsgrenens salg målt i mængde kunne ikke følge med den opadgående udviklingstendens på markedet, og salgspriserne nåede ikke op på deres tidligere niveau. EF-erhvervsgrenen havde tværtimod ikke mulighed for at hæve sine priser og var udsat for et stærkt pristryk, som det fremgår af de underbud, der er registreret. Denne situationen afspejles i forringelsen af rentabiliteten og nedgangen i beskæftigelsen.

2. Andre faktorers følgevirkninger

(49) Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen undersøgt, om andre faktorer end dumpingimporten kan have øvet indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation, herunder med særlig hensyntagen til den betydning, der kan tillægges andre EF-producenter, som ikke har medvirket i undersøgelsen, og import fra andre tredjelande.

a) Andre producenter i Fællesskabet

(50) Nogle interesserede parter har gjort gældende, at de øvrige producenter i Fællesskabet kan have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, i betragtning af deres betydelige markedsandel. Det skal i den forbindelse understreges, at disse øvrige EF-producenters salg har ligget på et stort set uændret niveau mellem 1994 og undersøgelsesperioden, og deres markedsandel faldt kraftigt i perioden efter 1996 (nemlig fra 27,2 % til 23,1 % i undersøgelsesperioden). Generelt set er disse øvrige EF-producenters situation ikke forskellig fra EF-erhvervsgrenens. Hvad angår disse øvrige EF-producenters salgspriser er der ikke som led i undersøgelsen konstateret nogen prisunderbud i forhold til EF-erhvervsgrenens salgspriser. Påstanden bør derfor afvises.

b) Import fra tredjelande

(51) De samme interesserede parter har understreget den betydning, der angiveligt må tillægges import fra andre tredjelande, og navnlig Schweiz, med hensyn til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

(52) For det første steg importen fra Schweiz mængdemæssigt med 25 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden, men markedsandelen herfor var stort set uændret i den betragtede periode (nemlig 6,6 % i 1994 og 6,9 % i undersøgelsesperioden), hvilket tyder på, at importen fra Schweiz til Fællesskabet blot fulgte den opadgående tendens på markedet. Sammenlignes denne import med dumpingimporten mellem 1994 og undersøgelsesperioden, ligger den i hele perioden på et lavere niveau end dumpingimporten, både hvad angår mængde og markedsandel. Der konstateredes ikke i løbet af undersøgelsen prisunderbud i forhold til EF-erhvervsgrenens salgspriser. Påstanden bør derfor afvises.

(53) Hvad for det andet angår import fra andre tredjelande, er der for de enkelte lande tale om langt mindre mængder, og selv om markedsandelen steg mellem 1994 og undersøgelsesperioden (fra 1,8 % til 3,7 %) var den set under ét ret ubetydelig. Der konstateredes ikke i løbet af undersøgelsen prisunderbud i forhold til EF-erhvervsgrenens salgspriser (5). Påstanden bør derfor afvises.

c) Andre faktorer

(54) Kommissionen undersøgte også, om andre end ovennævnte faktorer kan have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, herunder navnlig nedgang i efterspørgslen eller ændringer i forbrugsmønstret, teknologisk udvikling og EF-erhvervsgrenens eksportresultater og produktivitet.

(55) Hvad angår spørgsmålet om nedgang i efterspørgslen eller ændringer i forbrugsmønstret er det tidligere fastslået, at der var tale om en udvidelse af markedet for tråd af rustfrit stål mellem 1994 og undersøgelsesperioden. Det er samtidig konstateret, at EF-erhvervsgrenen ikke kunne udnytte denne udvidelse af markedet, medens de eksporterende producenter øgede deres salg og markedsandel betydeligt.

(56) I forbindelse med udviklingen i EF-erhvervsgrenens teknologi og produktivitet er det fastslået, at EF-erhvervsgrenen mellem 1994 og undersøgelsesperioden opretholdt produktion og investeringer for ikke at forringe sin konkurrencedygtighed. Desuden holdt eksporten sig på et uændret niveau i den betragtede periode, og det har vist sig, at EF-erhvervsgrenens salg var mere rentabel på eksportmarkederne end i Fællesskabet.

(57) Det kan således konkluderes, at andre faktorer end dumpingimporten ikke har haft så stor betydning, at de kan bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt som følge heraf.

3. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng

(58) I betragtning af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten fra Indien har forårsaget væsentlig skade for EF-erhvervsgrenen.

(59) Dette foregriber ikke Kommissionens konklusioner i den hermed sideløbende antisubsidieprocedure mod importen af tråd af rustfrit stål, af diameter 1 mm og derover, med oprindelse i Indien og Korea.

F. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Generelle bemærkninger

(60) I sin undersøgelse af Fællesskabets interesser opstillede Kommissionen to scenarier, nemlig henholdsvis de mest sandsynlige følgevirkninger i tilfælde af, at der træffes antidumpingforanstaltninger, og de mest sandsynlige følgevirkninger i tilfælde af, at der ikke træffes sådanne foranstaltninger. I den forbindelse blev der taget særligt hensyn til de følgevirkninger, som eventuelle antidumpingforanstaltninger ville have for EF-erhvervsgrenen, leverandørerne af råmaterialer og brugerne af den pågældende vare.

2. EF-erhvervsgrenen og andre producenter i Fællesskabet

a) Generelle bemærkninger

(61) EF-erhvervsgrenen har vist sig at være en i strukturel henseende levedygtig erhvervsgren, som er i stand til at tilpasse sit varesortiment til skiftende konkurrencevilkår på markedet og at koncentrere sig om nicher i markedet, hvor konkurrencen fra dumpingimporten er mindre følelig.

(62) Trods denne strukturelt set gunstige baggrund kan det imidlertid ikke udelukkes, at den pågældende erhvervsgren vil indskrænke sine produktionsaktiviteter i Fællesskabet for den pågældende vare, hvis der ikke træffes foranstaltninger mod dumpingimporten. Denne konklusion er begrundet ved varigheden af den forringelse af rentabiliteten, der har fundet sted som følge af dumpingimporten. Træffes der således ingen foranstaltninger, vil dumpingimportens prisdæmpende virkning fortsat gøre alle EF-erhvervsgrenens bestræbelser for at genvinde en tilfredsstillende rentabilitet virkningsløse.

b) Beskæftigelse

(63) Der har været tale om en stadig forværring af EF-erhvervsgrenens situation siden 1995. Hvis denne udviklingslinje fortsætter, vil EF-erhvervsgrenen kunne se sig nødsaget til at indstille produktionen i Fællesskabet, hvorved ca. 700 arbejdspladser i Fællesskabet, som er direkte knyttet til den pågældende vare, vil kunne gå tabt. Derimod vil indførelsen af foranstaltninger gøre det muligt for denne erhvervsgren at opretholde og yderligere udvikle sine aktiviteter i Fællesskabet.

(64) Med vedtagelsen af antidumpingforanstaltninger vil den samlede beskæftigelse i forbindelse med den pågældende vare således kunne sikres og endog forventes at stige.

c) Forskning og udvikling

(65) Den pågældende vare kræver løbende investeringer i forskning og udvikling, hovedsagelig i tilknytning til produktionsprocessen, dvs. til udvikling af en miljøvenlig og energibesparende fremstillingsteknologi. Det kan i den forbindelse ikke udelukkes, at EF-erhvervsgrenen vil være nødsaget til at mindske sine investeringer betydeligt, hvis der ikke træffes foranstaltninger.

3. Uafhængige importører

(66) Uafhængige importører af den pågældende vare i Fællesskabet udviste begrænset samarbejdsvilje. For de samarbejdsvillige selskabers vedkommende var hverken beskæftigelse eller betydelige investeringer direkte knyttet til den pågældende vare.

(67) Dette berettiger den foreløbige konklusion, at eventuelle antidumpingforanstaltninger højst sandsynligt ikke vil have nogen afgørende følgevirkninger for de uafhængige importører.

4. Leverandører

(68) Følgende leverandører medvirkede i undersøgelsen, og Kommissionen efterprøvede de oplysninger, som de indgav:

- Acciaierie Valbruna s.r.l, Vicenza, Italien

- Acciaierie Bolzano s.r.l., Bolzano, Italien

- Cogne Acciai Speciali, Aosta, Italien

- Fagersta Stainless AB, Fagersta, Sverige

- Roldán SA, Madrid, Spanien

- Ugine Savoie Imphy, Ugine, Frankrig.

(69) Kommissionen modtog yderligere to svar fra leverandører til EF-erhvervsgrenen, nemlig Avesta Sheffield Ltd (Sheffield, Det Forenede Kongerige), og Krupp Edelstahlprofile (Siegen, Tyskland). Disse leverandører fremførte det argument, at de både led under direkte konkurrence fra import af valsetråd fra tredjelande, som var steget betydeligt i løbet af de seneste år, og fra virkningerne i senere produktionsled af dumpingimporten af den pågældende vare. Eftersom konkurrencen på markedet for tråd af rustfrit stål var hård, havde EF-erhvervsgrenen søgt at finde billigere leverandører af råmaterialer og som følge heraf købt varer i lande uden for Fællesskabet, dvs. Korea, Indien og Taiwan, og havde dermed presset priserne hos sine leverandører for at sikre lave råmaterialepriser.

(70) Antidumpingforanstaltninger på den pågældende vare vil kunne hjælpe leverandørerne i Fællesskabet af tråd af rustfrit stål med at forbedre deres økonomiske situation og igen opnå rentabilitet, hvilket vil gøre det muligt for dem at foretage de nødvendige investeringer.

5. Brugere

(71) Brugerne er trådforarbejdningsvirksomheder, hvis halvfabrikata efter forarbejdningen anvendes i byggeriet, i automobilindustrien, i boligtilbehør og til medicinske formål osv. Der er udsendt 60 spørgeskemaer, hvoraf Kommissionen kun modtog fire besvarelser:

- Bever GmbH, Kirchhunden, Tyskland

- Tucai SA, Barcelona, Spanien

- Tubiflex, Orbassano, Italien

- Max Rhodius GmbH, Weissenburg, Tyskland.

(72) Den begrænsede samarbejdsvilje, der er udvist berettiger den foreløbige konklusion, at eventuelle antidumpingforanstaltninger højst sandsynligt ikke vil have nogen afgørende følgevirkninger for brugervirksomhederne, enten fordi dette råmateriale ikke er en betydningsfuld omkostningsfaktor for dem, eller fordi deres produktion på grundlag af tråd af rustfrit stål kun tegner sig for en lille del af deres samlede produktion. I betragtning af de forholdsvis moderate toldsatser, der er foreslået for de pågældende eksportører, det store antal konkurrerende producenter i Fællesskabet og det forhold, at der finder import sted fra andre tredjelande, anses det desuden ikke for sandsynligt, at eventuelle foranstaltninger vil føre til en større prisforhøjelse for tråd af rustfrit stål i Fællesskabet.

6. Konkurrence og handelsfordrejende virkninger

(73) Hvad angår eventuelle antidumpingforanstaltningers handelsmæssige virkninger skal det anføres, at selv om EF-erhvervsgrenen eksporterer den pågældende vare til andre tredjelande, eksporteres den ikke til Indien bl.a. på grund af de høje importafgifter, som dette land pålægger tråd af rustfrit stål. Som følge af den nuværende internationale situation er EF-markedet desuden et af de få åbne markeder, hvor efterspørgslen efter stål fortsat er betydelig.

(74) Med hensyn til eventuelle foranstaltningers indvirkning på konkurrencen i Fællesskabet gjorde nogle interesserede parter gældende, at indførelse af told ville medføre, at de pågældende eksporterende producenter vil trække sig ud af EF-markedet, hvilket således vil svække konkurrencen betydeligt og medføre højere priser på tråd af rustfrit stål.

(75) I betragtning af de pågældende eksporterende producenters stilling på markedet, den forholdsvis lave told, der foreslås, det store antal producenter i Fællesskabet samt markedets gennemsigtighed, kan det konkluderes, at producenterne i Fællesskabet fortsat vil have et betydeligt antal stærke konkurrenter på EF-markedet. Brugerne vil således også i fremtiden kunne udnytte fordelen ved at vælge mellem forskellige leverandører af den pågældende vare.

(76) Endelig gjorde nogle interesserede parter gældende, at det ikke kunne være i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i betragtning af ovennævnte påstående praksis i forbindelse med beregning af legeringstillægget. Der henvises i den forbindelse til de bemærkninger, der er fremført i betragtning 27.

7. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser

(77) På baggrund af ovenstående fastslås det foreløbigt, at der ikke er nogen tvingende grund til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger.

G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

1. Skadestærskel

(78) I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at dumpingimporten forårsager yderligere skade for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.

(79) Ved fastsættelse af tolden er der taget hensyn til de dumpingmargener, der er fastlagt, og den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. Den nødvendige prisforhøjelse fastsattes på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der anvendtes med henblik på beregning af underbud, og den »ikke-skadevoldende pris« for de forskellige varetyper (eller modeller), som EF-erhvervsgrenen solgte på EF-markedet. Nævnte ikke-skadevoldende pris beregnedes ved fra EF-erhvervsgrenens salgspris at fratrække dens gennemsnitlige faktiske fortjenstmargen og i stedet tillægge en fortjenstmargen på 5 %. Denne fortjenstmargen svarer til den margen, der i tidligere sager er fastlagt som det minimum, der er nødvendig i tilsvarende erhvervsgrene. Den forskel, der fremkom som resultat af denne sammenligning, udtryktes derefter som en procentdel af den samlede importværdi, beregnet cif.

2. Midlertidige foranstaltninger

a) Indien

(80) På baggrund af ovenstående fastslås det, at der bør indføres en midlertidig antidumpingtold svarende til de fastlagte dumpingmargener, men tolden bør i henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen ikke være højere end skadestærsklen.

(81) Hvad angår den antisubsidieprocedure, der gennemføres sideløbende med nærværende procedure, skal det anføres, at udligningstolden i henhold til artikel 12, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 bør svare til subsidiebeløbet, medmindre skadestærsklen er lavere.

(82) I henhold til artikel 24, stk. 1, i ovennævnte forordning (EF) nr. 2026/97 og artikel 14, stk. 1, i grundforordningen må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Da der bør indføres antidumpingtold på importen af den pågældende vare, er det nødvendigt at afgøre, om og i hvilket omfang subsidier og dumping kan tilskrives samme situation.

(83) I den pågældende sag er det fastslået, at alle de subsidieordninger, der er undersøgt, udgør eksportsubsidier som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i forordning (EF) nr. 2026/97. Subsidierne kan således kun påvirke de indiske eksporterende producenters eksportpriser og dermed medføre større dumpingmargener. De dumpingmargener, der er fastlagt, kan med andre ord helt eller delvis tilskrives eksportsubsidierne. Under disse omstændigheder anses det ikke for rimeligt både at indføre udligningstold og antidumpingtold af et omfang, der fuldt ud modsvarer de subsidier og dumpingmargener, der er fastlagt. Antidumpingtolden må derfor justeres, således at den afspejler de faktiske dumpingmargener, der foreligger efter indførelsen af udligningstold, som udligner virkningerne af eksportsubsidierne.

(84) På grundlag af ovenstående udgør den midlertidige told udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet, og under hensyntagen til resultaterne af antisubsidieproceduren følgende:

>TABELPOSITION>

I betragtning af den betydelige samarbejdsvilje, der er udvist, bør satsen for den højeste selskabsspecifikke antidumpingtold, der er fastlagt, anvendes for de øvrige eksporterende producenter. Denne sats er for Indiens vedkommende 55,6 %.

b) Korea

(85) Da de dumpingmargener, der er fastlagt, er de minimis eller meget tæt på at være det, indføres der ikke midlertidig antidumpingtold.

H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(86) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal endvidere anføres, at alle undersøgelsesresultater med henblik på denne forordning er foreløbige og eventuelt skal tages op til yderligere undersøgelse med henblik på indførelse af endelig told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af tråd af rustfrit stål, af diameter 1 mm og derover, med indhold af nikkel på 2,5 vægtprocent og derover, med undtagelse af tråd med indhold af nikkel på 28 vægtprocent og derover, men ikke over 31 vægtprocent, og af chrom på 20 vægtprocent og derover, men ikke over 22 vægtprocent, henhørende under KN-kode 7223 00 19 (Taric-kode: 7223 00 19 90) og med oprindelse i Indien.

2. Denne antidumpingtold er blevet justeret, således at den afspejler de faktiske dumpingmargener, som foreligger efter indførelsen af den midlertidige udligningstold, der er fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 618/1999 (6).

3. Tolden fastsættes til følgende beregnet af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

4. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

5. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden for en frist på femten dage fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt af Kommissionen, jf. dog artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96.

I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en frist på en måned fra nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning gælder i en periode på seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 1999.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.

(2) EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18.

(3) EFT C 199 af 25. 6. 1998, s. 8.

(4) Kommissionens beslutning 98/247/EKSF (EFT L 100 af 1. 4. 1998).

(5) I betragtning af de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende dumpingmargener og de forslag, der er forbundet hermed, anses det for Koreas vedkommende ikke for påkrævet på nuværende tidspunkt nærmere at analysere årsagssammenhængen mellem importen fra Korea og den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.

(6) Se side 25 i denne Tidende.