KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 44/2014

af 21. november 2013

om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 for så vidt angår køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af to- eller trehjulede køretøjer samt quadricykler

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (1), særlig artikel 18, stk. 3, artikel 20, stk. 2, artikel 21, stk. 5, artikel 25, stk. 8, artikel 33, stk. 6, artikel 57, stk. 12, samt artikel 65, og

ud fra følgende betragtninger:

Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er sikret. Med henblik herpå finder et omfattende system for EU-typegodkendelse og forbedret markedsovervågning af køretøjer i klasse L og deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder som defineret i forordning (EU) nr. 168/2013 anvendelse.

Betegnelsen »køretøjer i klasse L« dækker en lang række lette køretøjstyper med to, tre eller fire hjul, f.eks. to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler, motorcykler med sidevogn og lette firhjulede køretøjer (quadricykler), som f.eks. on-road-quads, terrængående køretøjer og quadrikøretøjer.

Ved Rådets afgørelse 97/836/EF (2) tiltrådte Unionen overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958, som revideret«).

Fabrikanter ansøger om typegodkendelse for køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter eller separate tekniske enheder hertil i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013. De fleste af forskrifterne i direktiverne om køretøjsdele i EU-lovgivningen er overført fra de hertil svarende FN/ECE-regulativer. FN/ECE-regulativer ændres løbende i takt med den teknologiske udvikling, og den tilsvarende EU-lovgivning skal derfor ajourføres i overensstemmelse hermed. Med henblik på at undgå overlapning har gruppen på højt plan CARS 21 anbefalet at erstatte flere EU-direktiver ved at indarbejde de tilsvarende FN/ECE-regulativer, der er nævnt i bilag I, i EU-lovgivningen og gøre dem obligatoriske.

Muligheden for at anvende FN/ECE-regulativer i medfør af EU-lovgivning er indeholdt i forordning (EU) nr. 168/2013, hvori det fastslås, at disse FN/ECE-regulativer bør indarbejdes i EU-typegodkendelseslovgivningen. I henhold til den nævnte forordning bør typegodkendelse i henhold til FN/ECE-regulativer, hvis anvendelse er obligatorisk, betragtes som EU-typegodkendelse i overensstemmelse med nævnte forordning samt de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne hertil.

FN/ECE-regulativ nr. 10 om elektromagnetisk kompatibilitet (EMC) bør gøres obligatorisk og erstatte kapitel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer (3) , således at køretøjerne kun skal overholde et sæt krav for så vidt angår EMC, der er anerkendt på verdensplan af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958. FN/ECE-regulativ nr. 62 om beskyttelse mod uretmæssig brug bør gøres obligatorisk og erstatte Rådets direktiv 93/33/EØF af 14. juni 1993 om tyverisikring på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (4) med samme mål om gensidig anerkendelse af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958.

Funktionelle sikkerheds- og miljøkrav gør det nødvendigt at opstille begrænsninger for indgreb på visse typer køretøjer i klasse L. Disse begrænsninger bør udelukkende vedrøre indgreb, der i betydelig grad ændrer køretøjets præstationer og emissioner af forurenende stoffer, støjemissioner og dets funktionelle sikkerhed på en skadelig måde, således at begrænsningerne ikke står i vejen for ejerens vedligeholdelse og reparation af køretøjet. Da skadelige indgreb på køretøjet påvirker både dets miljøpræstationer og funktionelle sikkerhed, bør der fastlægges detaljerede bestemmelser for at modvirke indgreb på drivaggregatet og støjbegrænsningssystemet i denne delegerede retsakt om køretøjskonstruktion.

Underklasse L6e-A (lette on-road-quads), L7e-A (tunge on-road-quads) og L7e-B (tunge terrængående quads) er køretøjer med et højt tyngdepunkt i forhold til deres bredde og akselafstand. De kan konfigureres på en række forskellige måder til passagertransport eller lastkapacitet, og de kan anvendes til kørsel i vanskeligt terræn. Der bør fastlægges flere kriterier for siderettet statisk stabilitet, som skal integreres i bilag XI om masser og dimensioner, da det er afgørende at sikre køretøjets stabilitet over for væltning i vanskeligt terræn. Både vippeplatformens vinkel og koefficienten for sidestabilitet anvendes som indikatorer for den statiske stabilitet. Koefficienten for sidestabilitet er et tredimensionalt statisk mål, der anvendes som indikator for køretøjets stabilitet i fladt terræn, mens vippeplatformens vinkel simulerer et køretøj, som kører på en skråning, og prøver dets statiske stabilitet i længderetningen. Køretøjets status under disse statiske prøvninger måles på køretøjer i klasse L6e-A, L7e-A og L7e-B i køreklar stand uden belastning samt under både lastede og ubelastede forhold. Desuden bør køretøjet konstrueres ved at udforme dets masse og dimensioner, så det har en tilstrækkelig grad af hældningsstabilitet. Den tilhørende prøvning bør være repræsentativ for et fuldt lastet køretøj, som kører direkte op eller ned ad en stejl skråning.

Egendiagnosesystemer er afgørende for en effektiv reparation og vedligeholdelse af køretøjer. En præcis diagnose hjælper reparatøren med hurtigt at identificere, hvilken mindste udskiftelige enhed der skal repareres eller udskiftes. Med henblik på at følge med den hurtige tekniske udvikling på området for fremdriftskontrolsystemer bør listen over anordninger, som overvåges for fejl i strømgennemgangen, gennemgås i 2017. Inden den 1. januar 2018 bør det fastslås, om der skal tilføjes yderligere anordninger og fejl til listerne i tillæg 2 til bilag XII, således at medlemsstaterne, køretøjsfabrikanterne, deres leverandører og reparationsindustrien har tilstrækkelig tid til at tilpasse sig inden ikrafttrædelsen af OBD-etape II.

OBD-etape I, der er obligatorisk fra 2016, bør ikke forpligte fabrikanterne til at udskifte hardware til brændstofpåfyldning og bør ikke foreskrive installation af en elektronisk karburator eller elektronisk brændstofindsprøjtning, hvis køretøjet overholder kravene i forordning (EU) nr. 168/2013 og de delegerede retsakter hertil. Overensstemmelse med kravene i OBD-etape I foreskriver, at såfremt brændstoftilførsel, gnistdannelse eller indsugningsluft kontrolleres elektronisk, skal de pågældende indgangs- og/eller udgangskredsløb overvåges, dog kun for så vidt angår de elementer, der er opført på listerne i tillæg 2 til bilag XII. Hvis en motorcykel f.eks. er udstyret med en mekanisk aktiveret karburator, men samtidig med en elektronisk kontrolleret gnistdannelse, skal de primære tændspolekredsløb overvåges. I tilfælde af en mekanisk karburator udstyret med en gasspjældspositionsføler, der giver et kredsløbssignal som input til PCU/ECU for at bestemme motorbelastningen, som derefter anvendes til elektronisk kontrol af gnistdannelsen, er overvågning af dette kredsløb for gasspjældspositionsføleren påkrævet. Ligeledes skal andre sensor- og/eller aktuatorkredsløb, som er omfattet af punkt 3.3.5 og 3.3.6 i bilag XII, overvåges, selv om de ikke direkte anvendes til at kontrollere brændstoftilførsel, gnistdannelse eller indsugningsluft. Et eksempel på et sådant tilfælde ville være kredsløbet for hjulhastighedssensoren, hvis kørehastigheden beregnes i PCU/ECU'en ud fra hjulrotationshastigheden, som derefter anvendes til kontrol af motorcyklens miljøpræstationer eller til at aktivere en standardindstilling, der begrænser drejningsmomentet.

Det er nødvendigt, at der er ubegrænset adgang til reparationsinformationer om køretøjer via et standardiseret format, der kan anvendes til at finde tekniske informationer, samt at der er effektiv konkurrence på markedet for informationstjenester vedrørende vedligeholdelse og reparation af køretøjer for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. En stor del af disse informationer vedrører egendiagnosesystemer (OBD-systemer) og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Der bør fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder skal opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder (SMV'er) adgang på rimelige vilkår. Fælles standarder, som er vedtaget under inddragelse af de interesserede parter, kan lette udvekslingen af oplysninger mellem fabrikanter og tjenesteleverandører. Fabrikanterne bør derfor anvende de tekniske specifikationer i OASIS-formatet, og Kommissionen vil til sin tid anmode Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) om at udvikle dette format til en standard, som kan erstatte OASIS-formatet.

For at sikre yderligere fremskridt i den strategi for harmoniseret adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i alle sektorer af typegodkendelseslovgivningen, som er udstukket i kapitel XV i forordning (EU) nr. 168/2013, og som følger af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 (5) og (EF) nr. 715/2007 (6) , bør bestemmelserne om adgang til de reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som er fastsat i gennemførelsesforordningen til forordning (EF) nr. 595/2009 og (EF) nr. 715/2007, nemlig Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 (7) , overføres til denne forordning, og de bør tilpasses til de særlige kendetegn ved sektoren for køretøjer i klasse L.

Det er især vigtigt at tilpasse de specifikke procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i tilfælde af etapevis typegodkendelse. Der bør desuden vedtages specifikke krav og procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i forbindelse med kundetilpasninger og fremstilling af små mængder.

For at undgå at anvendelsen af bestemmelserne om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer pålægger køretøjsfabrikanterne en for stor byrde på kort sigt for så vidt angår visse systemer, som overføres fra ældre til nye typer køretøjer, bør der indføres en liste over visse begrænsede undtagelser fra de almindelige bestemmelser om adgang til egendiagnosesystemer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som opstilles på en udtømmende liste i denne forordning.

I forbindelse med undersøgelsen af de vigtigste politikområder med indflydelse på den europæiske automobilindustris konkurrenceevne blev CARS 21-ekspertgruppen enig om en række anbefalinger med henblik på at fremme industriens globale konkurrenceevne og beskæftigelse og sikre yderligere fremskridt for så vidt angår sikkerhed og miljøpræstationer, som blev offentliggjort i en rapport fra Kommissionen i 2006 med titlen »CARS 21: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede«. På området for forenkling foreslog ekspertgruppen bl.a. to lovgivningsmæssige foranstaltninger, som skal gøre det muligt for fabrikanterne selv at udføre godkendelsesprøvningerne, dvs. blive udpeget som en teknisk tjeneste (»prøvning i fabrikantregi«), samt muligheden for at anvende computersimulering i stedet for fysiske prøvninger (»virtuel prøvning«). Der bør i denne forordning derfor fastsættes detaljerede betingelser for virtuel prøvning og prøvning i fabrikantregi som fastsat i artikel 32, 64 og 65 i forordning (EU) nr. 168/2013.

Computerstøttede teknikker, især computer aided design, anvendes i stor udstrækning i konstruktionsprocessen til bl.a. skitseprojektering og udformning af komponenter og udstyr samt styrkeanalyser og dynamiske analyser af aggregater og til definition af fremstillingsmetoderne. Der findes software, som gør det muligt at anvende virtuelle prøvningsmetoder baseret på disse teknikker, og indførelsen af disse blev af CARS 21-ekspertgruppen identificeret som en metode til at reducere fabrikanternes omkostninger, idet de ikke længere er forpligtet til at fremstille prototyper med henblik på typegodkendelse. Fabrikanter, som ikke ønsker at udnytte muligheden for virtuelle prøvningsmetoder, bør fortsat have mulighed for at anvende de eksisterende fysiske prøvningsmetoder.

Typegodkendelsesprøvninger udføres af tekniske tjenester behørigt meddelt af medlemsstaternes typegodkendende myndigheder til Kommissionen efter vurdering af deres kunnen og kompetencer i henhold til relevante internationale standarder. Disse standarder omfatter krav, som er nødvendige for, at en fabrikant eller en underkontrahent, der handler på dennes vegne, kan udpeges som en teknisk tjeneste af den godkendende myndighed i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF (8) (rammedirektivet). Med henblik på at forhindre eventuelle interessekonflikter bør de forpligtelser, som påhviler fabrikanterne, dog fastlægges. Desuden bør det fastslås, under hvilke betingelser fabrikanten må lade prøvningerne udføre af en underkontrahent.

Et af de vigtigste elementer i EU-typegodkendelsessystemet er det høje tillidsniveau, der bør være mellem den godkendende myndighed og de tekniske tjenester, som den har udpeget. Det er derfor vigtigt at sikre, at de oplysninger, der udveksles mellem tekniske tjenester og den godkendende myndighed, er transparente og klare.

En virtuel prøvning bør give samme tillidsniveau til resultaterne som en fysisk prøvning. Der bør derfor fastlægges relevante betingelser for at sikre, at en fabrikant, der handler som en intern teknisk tjeneste, en underkontrahent, der handler på dennes vegne, eller den tekniske tjeneste er i stand til at foretage en korrekt validering af de anvendte matematiske modeller.

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

GENSTAND OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

1. I denne forordning fastlægges detaljerede tekniske krav til og prøvningsprocedurer for køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013, og der fastlægges en liste over FN/ECE-regulativer og ændringer hertil.

2. Desuden fastlægges præstationsstandarder for tekniske tjenester og proceduren for vurdering af disse tjenester.

Artikel 2

Definitioner

Definitionerne i forordning (EU) nr. 168/2013 finder anvendelse. Derudover finder følgende definitioner anvendelse:

»specialværktøj«: værktøj, der anvendes til anordninger mod ulovlige indgreb, og som køretøjsfabrikanten udelukkende stiller til rådighed for autoriserede distributører og ikke for offentligheden

»gnistdannelse i tændingssystemet«: alle kendetegn ved den gnist, der dannes i tændingssystemet i en motor med styret tænding for at antænde blandingen af luft og brændstof, f.eks. timing, styrke og position

»produktionens overensstemmelse«: evnen til at sikre, at hver serie af fremstillede produkter er i overensstemmelse med specifikations-, præstations- og mærkningskravene i typegodkendelsen

»audit«: indsamling af bevismateriale, som anvendes til at evaluere, hvordan kontrolkriterierne anvendes til at opnå objektivitet, upartiskhed og uafhængighed og håndteres i en systematisk og dokumenteret kontrolproces

»afhjælpende foranstaltninger«: problemløsningsproces i kvalitetsstyringsprocessen med efterfølgende skridt, som tages for at fjerne årsagerne til den manglende overensstemmelse eller uønskede situation, og som er udformet med henblik på at forhindre gentagelse heraf

»certificering«: en attestering foretaget af et nationalt akkrediteringsorgan af, at en organisation opfylder de krav, der er fastsat i de harmoniserede standarder, og i givet fald alle andre supplerende krav, herunder dem, der er fastsat i de relevante sektorordninger for at udføre de specifikke overensstemmelsesvurderingsopgaver

»koblingspunktet«: det punkt, hvor den på et påhængskøretøj monterede kobling går i indgreb med den på et trækkende køretøj monterede kobling

»sekundær kobling«: en tilkoblingsanordning, som, i tilfælde af at hovedkoblingen frakobles, sikrer, at påhængskøretøjet stadig er tilkoblet det trækkende køretøj, og som kan opretholde en vis styring af påhængskøretøjet

»pladekant«: omridset af en plade, som, hvis den var flad og rektangulær, ville have fire klart identificerbare kanter og være af en samlet materialetykkelse på ikke over 10 mm

»skaft«: ethvert fremspring eller en del heraf, som synes at have en rund eller nærmest rund form, herunder bolt- og skruehoveder, med en forholdsvis konstant diameter og med en fri ende, som kan berøres

»lad«: en platform, som er monteret på et køretøj i klasse L, og som er beregnet til at bære last

»standardudstyr«: den grundlæggende konfiguration af et køretøj, der er udstyret med alle de elementer, der kræves i henhold til de retsakter, der er omhandlet i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013/EF, herunder alle elementer, som er monteret, uden at dette gav anledning til nogen yderligere specifikationer af konfiguration eller udstyr

»koblingens masse«: massen af tilkoblingsanordningen og de dele, der er nødvendige for at montere koblingen på køretøjet

»faktisk masse«: den masse for et køretøj i køreklar stand, der henvises til i artikel 5 i forordning (EU) nr. 168/2013, plus førerens masse (75 kg), plus massen af lagringsenhed for alternativt brændstof, hvis en sådan findes, plus massen af eventuelt ekstraudstyr, som er monteret på et bestemt køretøj

»fejl«: fejl i en komponent eller et system, som medfører, at emissionerne overstiger de OBD-grænseværdier, der er fastsat i bilag VI (B) til forordning (EU) nr. 168/2013, eller aktiverer en driftsform, der i væsentlig grad reducerer motorens drejningsmoment, eller medfører, at egendiagnosesystemet ikke kan opfylde de grundlæggende overvågningskrav i bilag XII

»sekundærluft«: luft, der tilføres udstødningssystemet ved hjælp af en pumpe eller indsugningsventil eller på anden måde med det formål at fremme oxideringen af HC og CO i udstødningsgassen

»opvarmningsperiode«: at køretøjet køres således, at kølemidlets temperatur er steget mindst 22 K efter start af motoren og nået op på mindst 343,2 K (70 °C)

»relativ belastning«: den aktuelle lufttilførsel divideret med den maksimale lufttilførsel, idet den maksimale lufttilførsel korrigeres for højden over havets overflade, hvis den kendes. Denne definition giver et dimensionsløst tal, der ikke er motorspecifikt og giver serviceteknikeren et fingerpeg om, hvor stor en del af motorens kapacitet, der udnyttes (idet 100 % er værdien ved helt åbent gasspjæld)

»fast forprogrammeret standardindstilling«: et program, som motorens styreenhed permanent omstiller sig til, når emissionen fra køretøjet på grund af svigt af en komponent eller et system vil komme til at overstige grænserne i bilag VI (B) til forordning (EU) nr. 168/2013, og som er uafhængigt af indgangssignalet fra den/det pågældende svigtende komponent/system

»kraftudtag«: et af motoren drevet udtag, beregnet til at drive tilbehør monteret på køretøjet

»adgang til egendiagnosesystemet«: tilgængeligheden af alle emissions- og sikkerhedsrelaterede egendiagnoseinformationer, herunder alle fejlkoder, der er nødvendige for eftersyn, diagnose, vedligeholdelse eller reparation af dele af køretøjet med indflydelse på emissionspræstationer eller den funktionelle sikkerhed, via den serielle port på standarddatastikket i overensstemmelse med punkt 3.12 i tillæg 1 til bilag XII

»standardiserede data«: at alle datastrømsinformationer, herunder alle anvendte fejlkoder, kun aflæses i overensstemmelse med industristandarder, som gennem en klar definition af deres format og de tilladte muligheder fastsætter størst mulig harmonisering i sektoren for køretøjer i klasse L, og hvis anvendelse udtrykkeligt er tilladt i denne forordning

»ufuldstændighed«: ved et egendiagnosesystem, at driftsegenskaberne ved op til to separate overvågede komponenter eller systemer midlertidigt eller permanent hindrer en ellers effektiv egenovervågning af disse komponenter eller systemer eller ikke opfylder alle de andre detaljerede krav til egendiagnose

»centralstøtteben«: et støtteben, som, når det klappes ned til anvendelsesposition, understøtter køretøjet via en eller flere berøringsflader mellem køretøjet og vejbanen på begge sider af køretøjets midterplan i længderetningen

»anvendelsesposition«: for et støtteben, når det er klappet ned eller drejet ud og sat i den korrekte position med henblik på parkering af køretøjet

»opklappet position«: for et støtteben, når det er klappet op eller drejet ind og sat i position med henblik på kørsel.

KAPITEL II

FABRIKANTERNES FORPLIGTELSER FOR SÅ VIDT ANGÅR KØRETØJSKONSTRUKTION

Artikel 3

Monterings- og påvisningskrav i forbindelse med køretøjskonstruktion

1. For at overholde kravene til køretøjskonstruktion som fastsat i artikel 18 i og bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013 skal fabrikanterne udstyre køretøjer i klasse L med systemer, komponenter og separate tekniske enheder vedrørende den funktionelle sikkerhed og miljøbeskyttelse, som er udformet, konstrueret og samlet således, at køretøjet under normal drift og vedligeholdt i henhold til fabrikantens anvisninger opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer.

2. I henhold til artikel 6 til 20 påviser fabrikanterne ved hjælp af fysisk prøvning over for den godkendende myndighed, at et køretøj i klasse L, som markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen, opfylder kravene til køretøjskonstruktion i kapitel III i forordning (EU) nr. 168/2013 og opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der er fastsat i artikel 6 til 20 i denne forordning.

3. Fabrikanterne sikrer, at reservedele og udstyr, som markedsføres eller ibrugtages i Unionen, opfylder de relevante krav i forordning (EU) nr. 168/2013 som fastsat i de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, som der henvises til i denne forordning. Et godkendt køretøj i klasse L, som er udstyret med sådan en reservedel eller sådant udstyr, skal opfylde de samme prøvningskrav og grænseværdier for ydeevne som et køretøj med en original del eller originalt udstyr, og sådanne reservedele eller sådant udstyr skal mindst opfylde kravene til holdbarhed i artikel 22, stk. 2, og artikel 23 og 24 i forordning (EU) nr. 168/2013.

4. Fabrikanterne sikrer desuden, at typegodkendelsesprocedurer for kontrol af produktionens overensstemmelse følges for så vidt angår de detaljerede krav til køretøjskonstruktion, som er fastlagt i artikel 33 i forordning (EU) nr. 168/2013, og de detaljerede tekniske krav i denne forordning.

5. Hvis det er relevant, forelægger fabrikanterne godkendelsesmyndigheden en beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der er truffet for at forhindre ulovlige indgreb på styringssystemet for drivaggregatet, herunder computere til kontrol af emissioner og den funktionelle sikkerhed.

Artikel 4

Anvendelse af FN/ECE-regulativer

1. De FN/ECE-regulativer og ændringer hertil, der er fastsat i bilag I til denne forordning, gælder for typegodkendelse.

2. Køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed, som er lavere end eller lig med 25 km/h, skal opfylde alle de relevante krav i FN/ECE-regulativer, som gælder for køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed, som er højere end 25 km/h.

3. Henvisninger til køretøjer i klasse L1, L2, L3, L4, L5, L6 og L7 i FN/ECE-regulativerne skal forstås som henvisninger til køretøjer i klasse L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e og L7e i denne forordning, herunder eventuelle underklasser.

Artikel 5

Tekniske specifikationer vedrørende krav til køretøjskonstruktion og prøvningsprocedurer

1. Prøvning af køretøjskonstruktionen foretages i overensstemmelse med de prøvningskrav, der er fastlagt i denne forordning.

2. Prøvningsprocedurerne gennemføres eller bevidnes af godkendelsesmyndigheden eller af den tekniske tjeneste, hvis sidstnævnte er godkendt af godkendelsesmyndigheden.

3. Målemetoderne og prøvningsresultaterne indberettes til godkendelsesmyndigheden i det format for prøvningsrapporten, der er fastlagt i henhold til artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013.

Artikel 6

Krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet

De prøvningsprocedurer og krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet, der er omhandlet i bilag II (C1) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag II til denne forordning.

Artikel 7

Krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurerne

De prøvningsprocedurer og krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurer, der er omhandlet i bilag II (C2) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag III til denne forordning.

Artikel 8

Krav til produktionens overensstemmelse

De prøvningsprocedurer og krav til produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i bilag II (C3) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IV til denne forordning.

Artikel 9

Krav til tilkoblings- og fastspændingsanordninger

De prøvningsprocedurer og krav til tilkoblings- og fastspændingsanordninger, der er omhandlet i bilag II (C4) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag V til denne forordning.

Artikel 10

Krav til tyverisikringsanordninger

De prøvningsprocedurer og krav til tyverisikringsanordninger, der er omhandlet i bilag II (C5) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VI til denne forordning.

Artikel 11

Krav til elektromagnetisk kompatibilitet (EMC)

De prøvningsprocedurer og krav til elektromagnetisk kompatibilitet (EMC), der er omhandlet i bilag II (C6) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VII til denne forordning.

Artikel 12

Krav til udragende dele

De prøvningsprocedurer og krav til udragende dele, der er omhandlet i bilag II (C7) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VIII til denne forordning.

Artikel 13

Krav til lagring af brændstof

De prøvningsprocedurer og krav til lagring af brændstof, der er omhandlet i bilag II (C8) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IX til denne forordning.

Artikel 14

Krav til lad

De prøvningsprocedurer og krav til lad, der er omhandlet i bilag II (C9) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag X til denne forordning.

Artikel 15

Krav til masser og dimensioner

De prøvningsprocedurer og krav til masser og dimensioner, der er omhandlet i bilag II (C10) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XI til denne forordning.

Artikel 16

Krav til funktionelle aspekter ved egendiagnosesystemer

De prøvningsprocedurer og krav til de funktionselle aspekter ved egendiagnosesystemer, der er omhandlet i bilag II (C11) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XII til denne forordning.

Artikel 17

Krav til håndgreb og fodstøtter til passagerer

De prøvningsprocedurer og krav til håndgreb og fodstøtter til passagerer, der er omhandlet i bilag II (C12) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XIII til denne forordning.

Artikel 18

Krav til plads til montering af nummerplade

De prøvningsprocedurer og krav til plads til montering af nummerplade, der er omhandlet i bilag II (C13) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XIV til denne forordning.

Artikel 19

Krav til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer

De prøvningsprocedurer og krav til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der er omhandlet i bilag II (C14) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XV til denne forordning.

Artikel 20

Krav til støtteben

De prøvningsprocedurer og krav til støtteben, der er omhandlet i bilag II (C15) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XVI til denne forordning.

KAPITEL III

FORPLIGTELSER FOR OG KRAV TIL TEKNISKE TJENESTER

Artikel 21

Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester

Tekniske tjenester skal opfylde de præstationsstandarder og den procedure for vurdering, der er omhandlet i bilag II (C16) til forordning (EU) nr. 168/2013, som skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XVII til denne forordning.

Artikel 22

Tilladelse til prøvning i fabrikantregi

Prøvning i fabrikantregi af en intern teknisk tjeneste som omhandlet i artikel 64, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013 må kun udføres, hvis der er givet tilladelse hertil i henhold til bilag III til denne forordning.

KAPITEL IV

MEDLEMSSTATERNES FORPLIGTELSER

Artikel 23

Typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

I overensstemmelse med artikel 18, 25 og 33 i forordning (EU) nr. 168/2013 og med virkning fra de datoer, der er fastlagt i bilag IV til forordning (EU) nr. 168/2013 skal de nationale myndigheder, hvis der er tale om nye køretøjer, som ikke opfylder bestemmelserne i forordning (EU) nr. 168/2013 og denne forordning, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 43, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013 og skal med begrundelse i emissioner, brændstof- eller energiforbrug eller de gældende krav til den funktionelle sikkerhed eller køretøjskonstruktion forbyde markedsføring, registrering eller ibrugtagning af sådanne køretøjer.

KAPITEL V

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 24

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2016.

(1) EUT L 60 af 2.3.2013, s. 52.

(2) Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958 som revideret«) (EFT L 346 af 17.12.1997, s. 78).

(3) EFT L 226 af 18.8.1997, s. 1.

(4) EFT L 188 af 29.7.1993, s. 32.

(5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 1).

(6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (EUT L 171 af 29.6.2007, s. 1).

(7) Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om ændring af bilag I og III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (EUT L 167 af 25.6.2011, s. 1).

(8) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer og om ophævelse af Rådets direktiv 92/61/EØF (EFT L 124 af 9.5.2002, s. 1).

BILAGSFORTEGNELSE

Bilagsnummer Navn på bilag Side C1 Krav til køretøjskonstruktion og generelle typegodkendelseskrav I Liste over FN/ECE-regulativer, hvis anvendelse er obligatorisk 12 II Krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet 13 III Krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurerne 17 IV Krav til produktionens overensstemmelse 23 V Krav til tilkoblings- og fastspændingsanordninger 35 VI Krav til tyverisikringsanordninger 44 VII Krav til elektromagnetisk kompatibilitet (EMC) 45 VIII Krav til udragende dele 46 IX Krav til lagring af brændstof 53 X Krav til lad 59 XI Krav til masser og dimensioner 60 XII Krav til funktionelle aspekter ved egendiagnosesystemer (OBD) 68 XIII Krav til håndgreb og fodstøtter til passagerer 85 XIV Krav til plads til montering af nummerplade 86 XV Krav til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer 89 XVI Krav til støtteben 96 C2 Krav til tekniske tjenester XVII Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester 102

BILAG I Liste over FN/ECE-regulativer, hvis anvendelse er obligatorisk FN/ECE-regulativ nr. Emne Ændringsserie EUT-henvisning Anvendelse 10 Elektromagnetisk kompatibilitet (EMC) 04 EUT L 254 af 20.9.2012, s. 1 L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e og L7e 62 Tyverisikring 00 EUT L 89 af 27.3.2013, s. 37 L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e og L7e Forklarende bemærkning: At en komponent er medtaget på denne liste, gør det ikke obligatorisk at montere denne komponent. For visse komponenter er der dog fastlagt obligatoriske monteringskrav i andre bilag til denne forordning.

BILAG II Krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet 1. Formål og anvendelsesområde 1.1. Foranstaltningerne mod ulovlige indgreb på drivaggregatet har til formål at modvirke skadelige ændringer af køretøjets drivaggregat med negative virkninger for den funktionelle sikkerhed og/eller miljøet. 1.2. Foranstaltningerne skal omfatte særlige krav til mærkning af køretøjer for så vidt angår maksimal effekt, konstruktivt bestemt maksimalhastighed og støjniveau for holdende køretøj på det foreskrevne skilt, der er omhandlet i artikel 39, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013. Den særlige mærkning af originale og ikke-originale komponenter, separate tekniske enheder, dele og udstyr, som påvirker miljøpræstationer og fremdriftsydelse og den funktionelle sikkerhed, skal være i overensstemmelse med artikel 39, stk. 2, og artikel 39, stk. 3, i forordning (EU) nr. 168/2013, så de håndhævende myndigheder kan kontrollere om dele og udstyr, som er monteret på et anvendt køretøj, er beregnet til det pågældende typegodkendte køretøj. 1.3. Anvendelsesområde Alle køretøjer i klasse L, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EU) nr. 168/2013 med undtagelse af (under)klasse L3e-A3, L4e-A3 og L5e. 2. Generelle krav 2.1. Fabrikanten skal sikre, at godkendelsesmyndigheden og den tekniske tjeneste er i besiddelse af de nødvendige informationer og i givet fald de nødvendige køretøjer, fremdriftsmidler, komponenter og separate tekniske enheder til at kunne kontrollere opfyldelse af kravene i dette bilag. 2.2. Fabrikanten skal i ansøgningen om typegodkendelse erklære, at vedkommende ikke vil markedsføre ombyttelige komponenter, som vil kunne øge den fremdriftsydelse, der gælder for den relevante (under)klasse. 2.3. Ombytning af ikke-identiske dele mellem typegodkendte køretøjer: 2.3.1. Ombytning af følgende dele hver for sig eller i kombination må ikke medføre en øgning af fremdriftsydelsen ud over de værdier, der er målt og indberettet i forbindelse med typegodkendelse, hvilket betyder, at den konstruktivt bestemte maksimalhastighed og/eller motorens maksimale kontinuerlige nominelle effekt og/eller nettoeffekt for den relevante klasse i alle tilfælde skal holdes inden for de grænser for produktionens overensstemmelse, der er fastsat i punkt 4.1.4 i bilag IV: 2.3.1.1. for køretøjer med en totaktsmotor: cylinder/stempel-enheden, karburator eller brændstofindsprøjtning(er), indsugningsmanifold, udstødningssystem 2.3.1.2. for køretøjer med en firetaktsmotor: topstykke, knastaksel, cylinder/stempel-enheden, karburator eller brændstofindsprøjtning(er), indsugningsmanifold, udstødningssystem. 2.4. Den godkendte konstruktivt bestemte maksimalhastighed og/eller motorens maksimale kontinuerlige nominelle effekt og/eller nettoeffekt for den relevante (under)klasse som fastsat i bilag I til forordning (EU) nr. 168/2013 må under ingen omstændigheder overskrides, hvilket betyder at køretøjets fremdriftsydelse i alle tilfælde skal holdes inden for de grænser for produktionens overensstemmelse, der er fastsat i punkt 4.1.4 i bilag IV. 2.5. Hvis der er tale om kæde- eller bæltetræk skal antallet af tænder vises på de drivende hjul. 2.6. Fabrikanten skal erklære, at ændringer af følgende komponenter, som lettes af fabrikanten, ikke vil øge fremdriftsydelsen ud over de grænser for produktionens overensstemmelse, som er fastsat i punkt 4.1.4 i bilag IV: hvis det er relevant, gnistdannelse i tændingssystemet, brændstoftilførsel og brændstoftilførselssystem, luftindsugningssystem, herunder luftfilter (filtre) (ændringer eller fjernelse), konfiguration af fremdrivningsbatteri eller, hvis det er relevant, elektrisk effekt i elmotor(er), fremdriftssystem og de(n) styreenhed(er), som styrer køretøjets drivaggregat. 2.7. Hvis timingen af gnistdannelsen kan justeres, skal fremdriftsydelsen måles med en fortænding på ± 5° af den værdi, hvorved der opnås maksimal motoreffekt. 2.8. Fabrikanten skal sikre, at det godkendte køretøj opfylder følgende bestemmelser vedrørende det elektroniske systems sikkerhed, som begrænser køretøjets miljøpræstationer og fremdriftsydelse. 2.8.1. For et køretøj udstyret med (en) elektrisk(e)/elektronisk(e) anordninger, der begrænser dets fremdriftsydelse, skal fabrikanten fremlægge oplysninger og dokumentation over for den tjeneste, der udfører prøvningen, som godtgør, at ændring eller udkobling af anordningen eller de elektriske tilslutninger ikke øger køretøjets præstationer. 2.8.2. Køretøjer udstyret med elektronisk kontrol skal være således indrettet, at ændringer bortset fra de af fabrikanten tilladte forhindres. Fabrikanten skal tillade ændringer, hvis de er nødvendige af hensyn til diagnose, eftersyn, vedligehold, eftermontering eller reparation af køretøjet. 2.8.3. Der må ikke kunne manipuleres med omprogrammerbare edb-koder eller driftsparametre, som skal udvise et mindst lige så højt beskyttelsesniveau som anført i ISO 15031-7:2001. Det forudsættes, at dataudvekslingen finder sted ved hjælp af de kommunikationsstandarder og standarddatastik, der er foreskrevet i tillæg 1 til bilag XII. 2.8.4. Med henblik på at undgå øgning af fremdriftsydelse må edb-kodede driftsparametre for fremdrift ikke kunne ændres uden brug af specialværktøj og -procedurer, f.eks. loddede eller indkapslede computerkomponenter eller forseglede eller loddede computerindeslutninger. 2.8.5. Udtagelige kalibreringslagerchips skal være indkapslet, anbragt i lukket beholder eller beskyttet ved elektroniske algoritmer og må ikke kunne udskiftes uden brug af specialværktøj og -procedurer. 2.8.6. Fabrikanter, der anvender systemer med programmerbare edb-koder (f.eks. elektrisk sletbart programmerbart læselager, EEPROM), skal forhindre uvedkommende i at ændre programmeringen. Fabrikanterne skal benytte strategier til ekstra sikring og skrivebeskyttelse, som kræver elektronisk adgang til en ekstern computer, der drives af fabrikanten, hvortil uafhængige aktører også skal have adgang inden for rammerne af den beskyttelse, der er fastsat i bilag XV. Metoder med tilstrækkelig beskyttelse mod indgreb, som f.eks. adgang med differentieringsnøgler, såsom Keyword-protokol 2000, skal godkendes af godkendelsesmyndigheden. 2.8.7. Lagrede fejlkoder i egendiagnosesystemet i styreenheden (enhederne) for drivaggregatet eller motoren må ikke slettes ved udkobling af køretøjets computer fra strømforsyningen eller ved afbrydelse eller fejl på køretøjets batteri eller jordforbindelse. 3. Yderligere specifikke krav til køretøjer i (under)klasse L1e, L2e og L6e 3.1. Den acceptable tolerance for køretøjets maksimalhastighed og/eller begrænsning af effekten for køretøjer i klasse L1e, L2e og L6e er ± 5 % af den konstruktivt bestemte maksimalhastighed og/eller nettoeffekt og/eller kontinuerlige nominelle effekt efter klassifikationskriterierne i bilag I til forordning (EU) nr. 168/2013. 3.2. Krav til køretøjer i klasse L1e, L2e og L6e udstyret med en forbrændingsmotor 3.2.1. Indsugningssystem 3.2.1.1. Hver indsugningsmanifold skal være fastgjort med knækbolte eller med bolte, som kun kan aftages med specialværktøj. I manifoldene skal der være en indsnævring, der er markeret på ydersiden, og på dette sted skal manifolden have en godstykkelse på højst 4 mm, dog 5 mm, hvis den er lavet af et bøjeligt materiale som f.eks. gummi. 3.2.1.2. Ved forsøg på at ændre på manifoldens indsnævring skal manifolden ødelægges, eller motoren skal blive ude af stand til at fungere, indtil manifolden igen er sat i korrekt stand. 3.2.1.3. På manifolden skal der være en læselig mærkning med køretøjets klasse(r). 3.2.2. Motor 3.2.2.1. På motorer med lamelventil(er) skal denne (disse) være fastgjort med knækbolte, således at basisdelen ikke kan benyttes igen, eller med bolte, som kun kan aftages med specialværktøj. 3.2.2.2. Tykkelsen af en eventuel toppakning må efter montering ikke være større end 1,3 mm. 3.2.2.3. Stempel (totaktsmotor) Stemplet må i topstillingen ikke dække for nogen del af indsugningsåbningen. For køretøjer med indsugningssystem med lamelventil(er) gælder denne forskrift ikke for de dele af overløbskanalen/skylleporten, der er fælles med indsugningsåbningen. 3.2.2.4. På totaktsmotorer må motorens effekt ikke kunne forøges ved at dreje stemplet 180°. 3.2.3. Udstødningssystem 3.2.3.1. Ingen kunstige hindringer er tilladt i udstødningssystemet. I denne forbindelse anses ventilstyr i en firetaktsmotor ikke for en kunstig hindring. 3.2.3.2. Fjernelse af en eventuel resonatorslange må ikke kunne forøge fremdriftsydelsen. 3.2.3.3. Dele af udstødningssystemet inde i lyddæmperen (dæmperne), som er bestemmende for udstødningsrørets effektive længde, skal være således fastgjort til lyddæmperen (dæmperne) eller ekspansionskammeret (kamrene), at de ikke kan fjernes. 3.5. Kontinuerlig variabel transmission (CVT) 3.5.1. Eventuelle dæksler til CVT-gearkasse skal være fastgjort med mindst 2 knækbolte eller kun kunne aftages med specialværktøj. 3.5.2. CVT-mekanismen, som er beregnet til begrænsning af udvekslingsforholdet ved at begrænse den effektive afstand mellem to skiver, skal være fuldt integreret i den ene eller begge skiver, således at man ikke kan ændre den effektive afstand ud over en grænse, som ville føre til en øgning af køretøjets maksimalhastighed med mere end 10 % af den tilladte maksimalhastighed for det pågældende køretøj, uden at ødelægge skivesystemet. Hvis fabrikanten anvender ombyttelige afstandsringe i CVT-gearkassen til at justere køretøjets maksimalhastighed, må en fuldstændig fjernelse af disse ringe ikke forøge køretøjets maksimalhastighed med mere end 10 %. 4. Yderligere specifikke krav til køretøjer i (under)klasse L3e-A1 og L4e-A1 4.1. Køretøjer i klasse L3e-A1 og L4e-A1 skal opfylde kravene enten i punkt 3.2.1, 3.2.2.1 eller 3.2.3.1 og opfylde kravene i punkt 3.2.3.2 og 3.2.3.3. 4.2. Indsugningssystem Der skal i indsugningskanalen permanent være fastgjort en bøsning. 4.2.1. Er bøsningen anbragt i indsugningsmanifolden, skal denne være fastgjort på motorblokken med knækbolte eller bolte, som kun kan aftages med specialværktøj. 4.2.2. Bøsningen skal have en hårdhed på mindst 60 HRC. I indsnævringen må den højst være 4 mm tyk. 4.2.3. Ved forsøg på at fjerne eller ændre på bøsningen skal bøsningen og den del, den er fastgjort i, ødelægges, eller motoren skal blive ude af stand til at fungere, indtil den igen er sat i korrekt stand. 4.2.4. På bøsningens overflade eller i nærheden af denne skal der være en læselig mærkning med køretøjets klasse(r). 4.2.5. Hver indsugningsmanifold skal være fastgjort med knækbolte eller med bolte, som kun kan aftages med specialværktøj. I manifoldene skal der være en indsnævring, der er markeret på ydersiden, og på dette sted skal manifolden have en godstykkelse på højst 4 mm, dog 5 mm, hvis der anvendes et bøjeligt materiale som f.eks. gummi. 4.2.6. Ved forsøg på at ændre på manifoldens indsnævring skal manifolden ødelægges, eller motoren skal blive ude af stand til at fungere, indtil manifolden igen er sat i korrekt stand. 4.2.7. På manifolden skal der være en læselig mærkning med køretøjets (under)klasse som defineret i artikel 2 og 4 i og bilag I til forordning (EU) nr. 168/2013. 4.2.8. I den del af indsugningskanalen, der befinder sig i topstykket, skal der være en indsnævring. I hele indsugningsportens længde må der ikke findes noget snævrere tværsnit (bortset fra ventilsæderne). 4.2.9. Ved forsøg på et ændre på indsugningskanalens indsnævring skal kanalen ødelægges, eller motoren skal blive ude af stand til at fungere, indtil den igen er sat i korrekt stand. 4.2.10. På topstykket skal der være en læselig mærkning med køretøjets klasse som defineret i artikel 39 i forordning (EU) nr. 168/2013. 4.2.11. Diameteren i den indsnævring, der er omhandlet i punkt 4.2, kan variere alt efter det pågældende køretøjs (under)klasse. 4.2.12. Fabrikanten skal oplyse diameteren (diametrene) af indsnævringen (indsnævringerne) og godtgøre over for godkendelsesmyndigheden og den tekniske tjeneste, at denne indsnævring er bestemmende for luftens passage, og at der ikke findes nogen anden indsnævring, der kan ændres på en sådan måde, at køretøjets fremdriftsydelse øges. 5. Yderligere specifikke krav til køretøjer i andre (under)klasser inden for det i punkt 1.3 definerede anvendelsesområde 5.1. For køretøjer i underklasse L3e-A2 eller L4e-A2 må enhver variant eller version af den samme type ikke have en maksimal nettoeffekt og/eller maksimal kontinuerlig nominel effekt, som overstiger det dobbelte af den pågældende effekt. 5.2. Fabrikanten skal erklære, at ændringer og ombytning af de nedenfor nævnte karakteristika og komponenter ikke medfører: — for køretøjer i underklasse L3e-A2 and L4e-A2, overskridelse af den dobbelte nettoeffekt eller maksimale kontinuerlige nominelle effekt eller — for køretøjer i klasse L7e, overskridelse af den godkendte fremdriftsydelse 5.2.1. gnistdannelse i tændingssystemet, hvis det er relevant 5.2.3. brændstoftilførsel og brændstoftilførselssystem 5.2.4. luftindsugningssystem, herunder luftfilter (filtre) (ændringer eller fjernelse) 5.2.5. fremdriftssystem 5.2.6. styreenhed(er), som styrer drivaggregatets fremdriftsydelse 5.2.7. fjernelse af enhver form for begrænsning (mekanisk, elektrisk, konstruktionsmæssig mv.) af fuld belastning af motoren, som fører til enhver ændring af den fremdriftsydelse, der er godkendt i henhold til bilag II (A) til forordning (EU) nr. 168/2013.

BILAG III Krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurerne 1. Typegodkendelsesprocessen 1.1. Når godkendelsesmyndigheden modtager en ansøgning om typegodkendelse af et køretøj, skal den: 1.1.1. kontrollere, at alle de EU-typegodkendelsesattester, der er udstedt i henhold til gældende retsakter vedrørende typegodkendelse af køretøjer, omfatter den pågældende køretøjstype og svarer til de fastsatte krav 1.1.2. ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der findes i oplysningsskemaet vedrørende køretøjet, også indgår i informationspakken og i EU-typegodkendelsesattesterne i henhold til de relevante retsakter 1.1.3. i de tilfælde, hvor et punkt i oplysningsskemaet ikke findes i informationspakken vedrørende en af retsakterne, kontrollere, at den pågældende del eller egenskab svarer til oplysningerne i informationsmappen 1.1.4. på stikprøver af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og systemer for at kontrollere, at køretøjet/køretøjerne er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i den informationspakke, der er godkendt for så vidt angår de relevante EU-typegodkendelsesattester 1.1.5. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder 1.1.6. foretage eller lade foretage den nødvendige kontrol af, at der forefindes de anordninger, som er foreskrevet i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013 1.1.7. foretage eller lade foretage den nødvendige kontrol for at sikre, at kravene til gasbrændstofsystemer er opfyldt, hvis sådanne findes. 2. Kombination af tekniske specifikationer 2.1. Der skal til inspektionen indleveres tilstrækkeligt mange køretøjer til, at der kan ske passende kontrol af de forskellige kombinationer, der skal typegodkendes, efter følgende kriterier: 2.1.1. køretøjstype, varianter og versioner 2.1.2. køretøjs- og fremdriftsfamilie 2.1.3. transmission 2.1.4. karrosseriform 2.1.5. antal døre 2.1.6. antal siddepladser. 3. Særlige bestemmelser 3.1. Hvis der ikke foreligger typegodkendelsesattester i henhold til de relevante retsakter, skal godkendelsesmyndigheden: 3.1.1. sørge for den prøvning og kontrol, som hver enkelt af de relevante retsakter foreskriver 3.1.2. kontrollere, at køretøjet svarer til oplysningerne i informationsmappen og opfylder de tekniske krav i alle de relevante retsakter 3.1.3. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder 3.1.4. om nødvendigt foretage eller lade foretage den nødvendige kontrol af, at der forefindes de anordninger, som er foreskrevet i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013 3.1.5. foretage eller lade foretage den nødvendige kontrol for at sikre, at kravene til gasbrændstofsystemer er opfyldt, hvis sådanne findes. 4. Bestemmelser om konvertering af motorcykler i underklasse (L3e/ L4e)-A2 og (L3e/L4e)-A3 4.1. Generelt Bestemmelser om konvertering finder udelukkende anvendelse på motorcykler i underklasse (L3e/L4e)-A2 og (L3e/L4e)-A3 med og uden sidevogn og konvertering den anden vej. 4.2. Konvertering af en motorcykel i underklasse (L3e/L4e)-A2 til en motorcykel i underklasse (L3e/L4e)-A3 og den anden vej er tilladt på følgende kontrollerede betingelser: 4.2.1. Typegodkendelse Fabrikanten skal udføre de typegodkendelsesspecifikke prøvninger af motorcykelkonfigurationerne (L3e/L4e)-A2 og (L3e/L4e)-A3 og godtgøre over for den tekniske tjeneste og til godkendelsesmyndighedens tilfredshed, at motorcyklen i underklasse L3e er i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 4 og særskilt indberette om opfyldelsen af følgende krav: 4.2.2. kravene til miljøpræstationer og fremdriftsydelse i kapitel III i forordning (EU) nr. 168/2013 og de prøvninger, der er omhandlet i bilag II, V, VI og VII til forordning (EU) nr. 168/2013 4.2.2.1. miljøprøvningstype I, II, V, VII, VIII og IX som omhandlet i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013 4.2.2.2. krav til fremdriftsydelse og de prøvninger, der er omhandlet i bilag II (A2) til forordning (EU) nr. 168/2013 4.2.2.3. definitioner af køretøjs/fremdriftsfamilie skal bestemmes særskilt og indberettes for motorcykelkonfigurationerne (L3e/L4e)-A2 og (L3e/L4e)-A3 4.2.3. Funktionelle sikkerhedskrav: Der skal udføres prøvninger, og de tilhørende krav skal være opfyldt i henhold til punkt (B2), (B4), (B14), (B17) og (B18) i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013. 4.2.4. Der skal udføres prøvninger af køretøjskonstruktionen, og de tilhørende krav skal være opfyldt i henhold til punkt (C1) og (C10) i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013 for (L3e/ L4e)-A2-konfigurationen. 4.2.5. Alle andre typegodkendelseskrav, som ikke er omhandlet i punkt 4.1.1.1, men som er fastsat i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013, skal anses for at være fælles og ens for motorcykelkonfigurationerne (L3e/L4e)-A2 og (L3e/L4e)-A3 og skal derfor kun prøves og indberettes en gang for begge præstationskonfigurationer. For de systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr på køretøjet, som ikke er påvirket af konverteringen, er det tilladt at anvende de samme prøvningsrapporter. 4.2.6. Der skal udstedes en EU-typegodkendelse for hele køretøjet for L3e-A2-motorcyklen med et specifikt EU-typegodkendelsesnummer. Et særligt afsnit i oplysningsskemaet og i typegodkendelsesattesten skal indeholde oplysninger om typebetegnelse, typegodkendelsesnummer, tekniske data for det konverterede køretøj samt beskrivelse af de dele, software mv., der er anvendt til at konvertere køretøjet til en L3e-A3-konfiguration. 4.2.7. Der skal udstedes en fuldstændig EU-typegodkendelse for L3e-A3-motorcyklen, som har et specifikt EU-typegodkendelsesnummer. Det særlige afsnit i oplysningsskemaet som omhandlet i punkt 4.1.2 skal føjes til typegodkendelsesdokumenterne for L3e-A3-køretøjet. 4.2.8. Hvis alle oplysningerne om konverteringen ikke er tilgængelige på tidspunktet for typegodkendelse, kan de fuldstændige oplysninger indføres ved hjælp af en udvidelse af EU-typegodkendelsen for hele køretøjet. Hvis der kun mangler et nummer på EU-typegodkendelsen for hele køretøjet, kan det tilføjes ved hjælp af en revision af EU-typegodkendelsen for hele køretøjet. 4.2.9. Elektroniske informationer i (L3e/L4e)-A2- eller A3-motorcykler Fabrikanten skal programmere den pågældende motorcykelunderklasse »L3e-A2« eller »L3e-A3« i motorcyklens PCU/ECU-hukommelse, når den konverteres enten fra en (L3e/L4e)-A2-konfiguration til en (L3e/L4e)-A3-konfiguration eller omvendt. 4.2.9.1. De elektroniske informationer skal efter anmodning stilles til rådighed i et format, der kan læses med en almindelig scanner, og opfylde bestemmelserne i bilag XII. 4.2.9.2. De elektroniske informationer skal være beskyttet mod ulovlige indgreb i overensstemmelse med punkt 2.8 i bilag II. 4.2.9.3. På anmodning af motorcykelfabrikanten kan køretøjet blive undtaget for opfyldelse af kravene i punkt 4.2.9.1 og 4.2.9.2 indtil den 1. januar 2020, forudsat at der tilføjes en omfattende teknisk begrundelse herfor til informationsmappen. 4.2.10. Typeattesten skal udelukkende indeholde oplysninger om den pågældende køretøjskonfiguration, enten (L3e/L4e)-A2 eller (L3e/L4e)-A3, ved afslutningen af fabrikkens produktionslinje, når den endelig indstilles til den ene af de to mulige konfigurationer. 4.2.11. Der udstedes kun ét køretøjsidentifikationsnummer for de (L3e/L4e)-A2- og -A3-motorcykeltyper, som kan konverteres fra underklasse (L3e/ L4e)-A2 til (L3e/L4e)-A3 eller omvendt. Det foreskrevne skilt, som er fastgjort til køretøjet, skal indeholde dette identifikationsnummer for køretøjet og de to EU-typegodkendelsesnumre med en klar angivelse af det foreskrevne støjniveau og motoreffekt i begge konfigurationer. 4.3. Konvertering Konvertering af (L3e/L4e)-A2- til (L3e/L4e)-A3-konfigurationen eller omvendt må udelukkende udføres og kontrolleres af motorcykelfabrikanten. 4.3.1. Fabrikanten skal efter anmodning fra ejeren af køretøjet udstede en erklæring med de nødvendige oplysninger om konverteringen, som er knyttet til køretøjets identifikationsnummer og typeattesten i henhold til modellen i bilaget til typeattesten som fastsat i artikel 38, stk. 2, i forordning (EU) nr. 168/2013, og erklære, at den godkendte L3e-motorcykel fra et teknisk synspunkt kan konverteres til præstationsniveauer for (L3e/L4e)-A2- eller (L3e/L4e)-A3-konfigurationen. 4.3.2. Fabrikantens erklæring skal indeholde: numrene på EU-typegodkendelserne for hele køretøjet, de ændrede oplysninger (med henvisning til de af typeattesten omfattede typegodkendelsesnumre), en kort beskrivelse af de dele og det udstyr, der er ændret, og software-identifikationsnumre samt kalibreringskontrolnumre for begge konfigurationer. Et eksemplar af fabrikantens erklæring skal indføjes i informationsmappen. 4.4. Første registrering Medlemsstater kan ikke afslå første registrering og kan ikke kræve yderligere prøvning med henblik på den første registrering af en ny (L3e/L4e)-A2- eller (L3e/L4e)-A3-motorcykel, hvis den nye (L3e/L4e)-A2-motorcykel konverteres til præstationsniveauer for en (L3e/L4e)-A3-motorcykel eller omvendt på følgende betingelser: 4.4.1. læsningen med den almindelige scanner som omhandlet i punkt 4.2.9 angiver en korrekt (L3e/L4e)-A2- eller (L3e/L4e)-A3-konfiguration, og en visuel undersøgelse giver anledning til at konkludere, at alle dele af motorcyklen, som er nødvendige for konverteringen, er blevet ændret og/eller monteret 4.4.2. ejeren af køretøjet fremlægger en gyldig typeattest med den erklæring fra fabrikanten, der er omhandlet i punkt 4.3.1, som bilag. 5. Procedurer, som skal anvendes ved etapevis EU-typegodkendelse 5.1. Generelt 5.1.1. For at proceduren for etapevis EU-typegodkendelse kan fungere tilfredsstillende, er en samlet indsats af alle berørte fabrikanter nødvendig. Med dette for øje skal de typegodkendende myndigheder, inden de udsteder typegodkendelse i anden eller en følgende etape, påse, at de pågældende fabrikanter har truffet passende arrangementer til at udlevere og udveksle dokumenter og information, således at den færdigopbyggede køretøjstype opfylder de tekniske krav i alle bestemmelserne i forordning (EU) nr. 168/2013. Sådan information omfatter oplysninger om relevante godkendelser af systemer, komponenter og separate tekniske enheder samt om køretøjsdele, der indgår i det delvis opbyggede køretøj, men endnu ikke er godkendt. 5.1.2. I henhold til punkt 5 udstedes der typegodkendelse af køretøjstypen baseret på dens aktuelle opbygningsstadie, og typegodkendelsen skal omfatte alle godkendelser, der er udstedt i tidligere etaper. 5.1.3. Den enkelte fabrikant i en etapevis EU-typegodkendelse er ansvarlig for godkendelse af de systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som fabrikanten fremstiller eller tilføjer til det foregående opbygningsstadie, og for denne produktions overensstemmelse. Fabrikanten er ikke ansvarlig for det, der er godkendt i en tidligere etape, undtagen i de tilfælde, hvor fabrikanten foretager så omfattende ændringer på de pågældende dele, at den tidligere udstedte godkendelse bliver ugyldig. 5.2. Procedurer Godkendelsesmyndigheden skal: 5.2.1. kontrollere, at alle EU-typegodkendelsesattester udstedt i henhold til de retsakter, som finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer, omfatter køretøjstypen på dens opbygningsstadie og svarer til de fastlagte krav 5.2.2. kontrollere i overensstemmelse med artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 168/2013, at det typegodkendte køretøj i den sidste etape opfylder alle de på dette tidspunkt gældende tekniske krav. Dette omfatter en dokumentkontrol af alle krav henhørende under en typegodkendelse for et ikke-færdigopbygget køretøj, som er givet i løbet af en etapevis procedure, selv hvis denne er givet for et køretøj fra en anden klasse eller (under)klasse 5.2.3. sikre i overensstemmelse med artikel 25, stk. 7, i forordning (EU) nr. 168/2013, at valget af godkendelsesprocedure ikke berører de gældende væsentlige krav, som den godkendte køretøjstype skal opfylde på det tidspunkt, hvor der meddeles typegodkendelse for hele køretøjet 5.2.4. sørge for, at alle data, der er relevante for køretøjets aktuelle opbygningsstadie, findes i informationsmappen 5.2.5. ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der kræves i del I i informationsmappen vedrørende køretøjet, også indgår i informationspakken og i EU-typegodkendelsesattesterne i henhold til de relevante retsakter og i tilfælde af et færdigopbygget køretøj, hvor et punkt i del I i informationsmappen ikke findes i informationspakken vedrørende en af retsakterne, kontrollere, at den pågældende del eller egenskab svarer til oplysningerne i informationsmappen 5.2.6. på en udvalgt stikprøve af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og -systemer og dermed kontrollere, at køretøjet (køretøjerne) er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i den godkendte informationspakke i henhold til de relevante retsakter 5.2.7. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder. 5.3. Der skal til inspektionen under punkt 4.2.4 udtages tilstrækkelig mange køretøjer til, at der under hensyntagen til køretøjets opbygningsstadie og kriterierne i punkt 2.1 kan ske behørig kontrol af de forskellige kombinationer, der skal EU-typegodkendes. 6. Specifikke krav til virtuelle prøvningsmetoder og retsakter, i forbindelse med hvilke en fabrikant eller en teknisk tjeneste kan anvende virtuelle prøvningsmetoder og/eller prøvning i fabrikantregi 6.0. Målsætninger og anvendelsesområde 6.0.1. I dette punkt 6 fastlægges passende bestemmelser vedrørende virtuelle prøvningsmetoder i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 168/2013. Bestemmelserne finder ikke anvendelse på artikel 32, stk. 3, andet afsnit, i nævnte forordning. 6.0.2. I dette punkt 6 fastsættes det desuden, for hvilke krav prøvning i fabrikantregi er tilladt i henhold til artikel 64, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013. 6.1. Liste over delegerede retsakter og bilag hertil Tabel 3-1 Oversigt over krav som anført i forordning (EU) nr. 168/2013 vedrørende virtuel prøvning og prøvning i fabrikantregi Krav som anført i forordning (EU) nr. 168/2013 Virtuel prøvning og/eller prøvning i fabrikantregi Emne Begrænsninger/Bemærkninger Afsnit A2 i bilag II Prøvning i fabrikantregi Prøvningsprocedurer vedrørende køretøjets konstruktivt bestemte maksimalhastighed Udelukkende for køretøjer i underklasse L3e-A3, L4e-A3 og L5e, og de omfatter ikke andre prøvninger af fremdriftsydelse. Afsnit B1 i bilag II Prøvning i fabrikantregi Akustiske alarmanordninger Udelukkende montering Afsnit B7 i bilag II Prøvning i fabrikantregi Førerbetjente betjeningsorganer, herunder identificering af betjeningsorganer, kontrollamper og indikatorer Udelukkende speedometer Afsnit B8 i bilag II Virtuel prøvning Montering af lygter og lyssignaler Udelukkende dimensioner Afsnit B9 i bilag II Virtuel prøvning Udsyn bagud Udelukkende montering, udelukkende i henhold til FN/ECE-regulativ nr. 81 Afsnit B14 i bilag II Virtuel prøvning Montering af dæk Udelukkende hvor frihøjden er over 10 mm Afsnit C13 i bilag II Prøvning i fabrikantregi og virtuel prøvning Plads til montering af nummerplade Afsnit C15 i bilag II Prøvning i fabrikantregi Støtteben Udelukkende punkt 2.5 vedrørende systemer til tilbageholdelse af støtteben Artikel 39 i forordning (EU) nr. 168/2013 Prøvning i fabrikantregi Det foreskrevne skilt og EU-typegodkendelsesmærke 7. Generelle krav til virtuelle prøvningsmetoder 7.1. Model for virtuel prøvning Følgende skema skal anvendes som grundstruktur for beskrivelse og gennemførelse af virtuel prøvning: 7.1.1. formål 7.1.2. strukturmodel 7.1.3. ekstreme betingelser 7.1.4. belastninger 7.1.5. beregning 7.1.6. vurdering 7.1.7. dokumentation. 7.2. Grundlæggende elementer i computersimulering og -beregning 7.2.1. Matematisk model Fabrikanten skal levere den matematiske model. Denne skal afspejle kompleksiteten af den køretøjskonstruktion, det system eller de komponenter, der skal prøves, sammenholdt med retsaktens krav og ekstreme betingelser. De samme bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på prøvning af komponenter eller tekniske enheder uafhængigt af køretøjet. 7.2.2. Proces for validering af den matematiske model Den matematiske model skal valideres ved sammenligning med de faktiske prøvningsbetingelser. Der skal gennemføres en fysisk prøvning for at sammenligne resultaterne fra anvendelsen af den matematiske model med resultaterne fra en fysisk prøvning. Det skal påvises, at prøvningsresultaterne er sammenlignelige. Fabrikanten eller den tekniske tjeneste skal udarbejde en valideringsrapport og fremsende denne til godkendelsesmyndigheden. Enhver ændring i den matematiske model eller den anvendte software, der vil kunne ugyldiggøre valideringsrapporten, skal meddeles til godkendelsesmyndigheden, som kan kræve, at der gennemføres en ny validering. Rutediagram for valideringsprocessen findes i figur 3-1. 7.2.3. Dokumentation Fabrikanten skal stille de data og hjælperedskaber til rådighed, der er anvendt til simuleringen og beregningen, og disse skal dokumenteres på passende vis. 7.2.4. Værktøjer og hjælp På anmodning af den tekniske tjeneste skal fabrikanten levere eller give adgang til de nødvendige værktøjer, herunder relevant software. 7.2.5. Fabrikanten skal desuden yde behørig støtte til den tekniske tjeneste. 7.2.6. At give adgang for og yde støtte til en teknisk tjeneste, fritager ikke den tekniske tjeneste for nogen af dens forpligtelser med hensyn til dens personales kompetence, betaling af licensrettigheder og overholdelse af tavshedspligten. 8. Valideringsproces for virtuel prøvning 8.1. Figur 3-1 Rutediagram for valdieringsproces for virtuel prøvning

BILAG IV Krav til produktionens overensstemmelse 0. Mål 0.1. Proceduren vedrørende produktionens overensstemmelse har til formål at sikre, at hvert køretøj, hvert system, hver komponent, hver separat enhed og alt udstyr, der fremstilles, er i overensstemmelse med den godkendte type. 0.2. Procedurerne omfatter, som uadskillelige elementer, vurdering af kvalitetsstyringssystemer, som nedenfor benævnes »den indledende vurdering«, samt verificering og produktrelateret kontrol, som nedenfor benævnes »sikring af produkternes overensstemmelse«. 1. Indledende vurdering 1.1. Inden der meddeles typegodkendelse, skal godkendelsesmyndigheden kontrollere, at fabrikanten har etableret tilfredsstillende ordninger og procedurer for effektiv kontrol, således at de køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der fremstilles, er i overensstemmelse med den godkendte type. 1.2. Vejledning for udførelse af vurderingen kan findes i standarden EN ISO 19011:2011 — Guidelines for quality and/or environmental management systems auditing (retningslinjer for audit af kvalitetsstyringssystemer og af miljøledelsessystemer). 1.3. Kontrol af, om kravet i punkt 1.1 er opfyldt, foretages af den myndighed, der meddeler typegodkendelse. Godkendelsesmyndigheden skal godkende den indledende vurdering og sikringen af produkternes overensstemmelse, jf. punkt 2 nedenfor, i overensstemmelse med en af de i punkt 1.3.1 til 1.3.3 nedenfor beskrevne ordninger eller en kombination af disse ordninger eller dele deraf. 1.3.1. Den indledende vurdering og/eller kontrol af sikringen af produkternes overensstemmelse udføres af den myndighed, der meddeler typegodkendelse, eller af en teknisk tjeneste, der er udpeget til at handle på den typegodkendende myndigheds vegne. 1.3.1.1. Ved fastlæggelse af omfanget af den indledende vurdering kan godkendelsesmyndigheden tage hensyn til tilgængelige oplysninger vedrørende: 1.3.1.1.1. fabrikantens certificering, jf. punkt 1.3.3 nedenfor, som ikke er kvalificeret eller anerkendt i henhold til nævnte punkt 1.3.1.1.2. hvis der er tale om typegodkendelse af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, oplysninger om vurdering af kvalitetssikringssystemer, som køretøjsfabrikant(er) har udført hos fabrikanten af systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i henhold til en eller flere af denne industrisektors specifikationer, som opfylder kravene i standarden EN ISO 9001:2008 eller ISO/TS16949:2009. 1.3.2. Den indledende vurdering og/eller kontrol af sikringen af produkternes overensstemmelse kan udføres af en anden medlemsstats godkendelsesmyndighed eller en teknisk tjeneste, som godkendelsesmyndigheden har udpeget dertil. 1.3.2.1. I sådanne tilfælde skal den anden medlemsstats godkendelsesmyndighed afgive en overensstemmelseserklæring med angivelse af, hvilke områder og produktionsfaciliteter med relevans for de(t) pågældende produkt(er), der er omfattet, og efter hvilke EU-forordninger disse produkter skal typegodkendes. 1.3.2.2. Når godkendelsesmyndigheden i en medlemsstat modtager en anmodning fra den myndighed i en anden medlemsstat, som meddeler typegodkendelse, om en overensstemmelseserklæring, skal den straks fremsende en sådan erklæring eller meddele, at den ikke kan levere en sådan erklæring. 1.3.2.3. Overensstemmelseserklæringen skal mindst indeholde følgende: 1.3.2.3.1. koncern eller virksomhed (f.eks. XYZ automobilfabrik) 1.3.2.3.2. nærmere angivelse af organisationen (f.eks. regional afdeling) 1.3.2.3.3. fabrik/produktionsanlæg (f.eks. motorfabrik 1 (i land A) — køretøjsfabrik 2 (i land B)) 1.3.2.3.4. køretøjs-/komponentsortiment (f.eks. alle modeller i klasse LXe) 1.3.2.3.5. områder, som er vurderet (f.eks. motorsamling, presning og samling af karrosseri, samling af køretøj) 1.3.2.3.6. gennemgåede dokumenter (f.eks. virksomhedens og produktionsanlæggets kvalitetshåndbog og arbejdsprocedurer) 1.3.2.3.7. dato for vurderingen (f.eks. audit foretaget fra den dd/mm/åååå til den dd/mm/åååå). 1.3.2.3.8. planlagt overvågningsbesøg (f.eks. mm/åååå) 1.3.3. Godkendelsesmyndigheden kan også acceptere fabrikantens certificering i henhold til den internationale standard EN ISO 9001:2008 eller ISO/TS16949:2009 (denne certificering skal i påkommende tilfælde omfatte de(t) produkt(er), der skal godkendes) eller en tilsvarende certificeringsstandard, som opfylder kravene til den indledende vurdering i punkt 1.1, forudsat at produktionens overensstemmelse faktisk er omfattet af kvalitetsstyringssystemet. Fabrikanten skal oplyse alle enkeltheder om certificeringen og forpligte sig til at underrette godkendelsesmyndigheden om eventuelle ændringer i certificeringens gyldighed eller omfang. 1.4. Når der er tale om typegodkendelse af køretøjer, er det ikke nødvendigt at gentage de indledende vurderinger, der er foretaget som led i typegodkendelsen af køretøjets systemer, komponenter og separate tekniske enheder; der foretages kun en vurdering af de lokaliteter og aktiviteter, som relaterer til samlingen af hele køretøjet, og som førnævnte vurderinger ikke har omfattet. 2. Foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse 2.1. Hvert køretøj, hvert system, hver komponent, hver separat teknisk enhed, hver del og alt udstyr skal i medfør af de FN/ECE-regulativer, der er knyttet som bilag til den reviderede overenskomst af 1958, og i medfør af forordning (EU) nr. 168/2013 fremstilles i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder kravene i dette bilag, de nævnte FN/ECE-regulativer og forordning (EU) nr. 168/2013. 2.2. Inden der meddeles typegodkendelse i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013 og et FN/ECE-regulativ, der er knyttet som bilag til den reviderede overenskomst af 1958, skal godkendelsesmyndigheden kontrollere, at der findes passende foranstaltninger og dokumenterede kontrolplaner, som fastlægges i samråd med fabrikanten for hver enkelt godkendelse, og som består i, at der med bestemte tidsintervaller gennemføres sådanne prøvninger og tilhørende kontroller, at overensstemmelse med den godkendte type til stadighed kontrolleres; prøvningerne kan omfatte prøvninger, som er specificeret i forordning (EU) nr. 168/2013 og det nævnte FN/ECE-regulativ. 2.3. Indehaveren af typegodkendelsen skal navnlig: 2.3.1. sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol med, at produkterne (køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr) er i overensstemmelse med den godkendte type, og at procedurerne følges 2.3.2. have adgang til det udstyr, der er nødvendigt for at kunne kontrollere overensstemmelsen med hver godkendt type 2.3.3. sørge for, at prøveresultater og kontroldata arkiveres, og at tilhørende dokumenter er tilgængelige i et tidsrum på op til 10 år, der fastsættes i samråd med godkendelsesmyndigheden 2.3.4. analysere resultaterne af alle prøvningstyper og dermed kontrollere og sikre, at produktets egenskaber er stabile inden for en industriproduktions normale variation 2.3.5. sikre, at der for hver produkttype mindst gennemføres den kontrol og de prøvninger, som er foreskrevet i forordning (EU) nr. 168/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne hertil samt det FN/ECE-regulativ, som der henvises til heri 2.3.6. sørge for, at der, hvis der ved en given prøvning er tegn på manglende overensstemmelse, foretages en ny prøveudtagning og prøvning. Der skal træffes alle de nødvendige foranstaltninger for at genoprette produktionsprocessen for at sikre overensstemmelse med den godkendte type. 2.4. Hvis der er tale om trinvise, blandede eller etapevise typegodkendelser, kan den myndighed, som typegodkender hele køretøjet, anmode om specifikke oplysninger vedrørende opfyldelse af kravene til produktionens overensstemmelse som fastsat i dette bilag fra alle de myndigheder, som har typegodkendt ethvert relevant system, komponent eller separat teknisk enhed. 2.5. Hvis den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, ikke anser de indberettede oplysninger som omhandlet i punkt 2.4 for fyldestgørende og har meddelt dette skriftligt til den pågældende fabrikant og til den myndighed, der typegodkender systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, skal den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, anmode om supplerende audit eller kontrol af produktionens overensstemmelse på fabrikantens (fabrikanternes) anlæg af de pågældende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, og resultaterne af denne audit eller kontrol skal straks meddeles den pågældende godkendelsesmyndighed. 2.6. Hvis punkt 2.4 og 2.5 finder anvendelse, og den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, ikke anser den supplerende audit eller kontrol for tilfredsstillende, skal fabrikanten ved afhjælpende foranstaltninger og så hurtigt som muligt sikre, at produktionens overensstemmelse genoprettes i et omfang, som kan godtages af den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, og den myndighed, der typegodkender systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed. 3. Løbende kontrol 3.1 Den myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse, kan når som helst og ved periodiske auditter inspicere de metoder, der anvendes til kontrol af produktionens overensstemmelse på de enkelte produktionsanlæg. Fabrikanten skal i denne forbindelse give adgang til produktions-, inspektions- og prøveanlæg samt lagerfaciliteter og distributionsanlæg og skal fremlægge alle de nødvendige oplysninger for så vidt angår dokumentation og rapporter vedrørende kvalitetsstyringssystemet. 3.1.1. Normalt vil sådanne periodiske auditter bestå i overvågning af, at de procedurer, der er fastlagt i punkt 1 og 2 (indledende vurdering og sikring af produkternes overensstemmelse), faktisk følges til stadighed. 3.1.1.1. Tilsynsaktiviteter, der udføres af de tekniske tjenester (akkrediterede eller anerkendte som anført i punkt 1.3.3) skal anses for at tilfredsstille kravet i punkt 3.1.1 for så vidt angår de procedurer, der er fastlagt ved den indledende vurdering. 3.1.1.2. Hyppigheden af godkendelsesmyndighedens efterprøvning (fraset tilsyn som omhandlet i punkt 3.1.1.1) fastsættes således, at de relevante kontroller af produktionens overensstemmelse, jf. punkt 1 og 2, efterprøves gennem et tidsrum, der er tilpasset den tillid, indehaveren af typegodkendelsen nyder hos godkendelsesmyndigheden. 3.2. Ved hver inspektion skal rapporter om prøvninger og kontrol samt produktionsjournaler, især rapporter om de prøvninger eller den dokumenterede kontrol, som er påkrævet i henhold til punkt 2.2, være tilgængelige for inspektøren. 3.3. Inspektøren kan udvælge stikprøveemner, som prøves i fabrikantens laboratorium eller i den tekniske tjenestes anlæg; i givet fald udføres der udelukkende fysiske prøvninger. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes ud fra resultaterne af fabrikantens egen kontrol. 3.4. Hvis omfanget af kontrollen ikke synes at være tilfredsstillende, eller hvis det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de prøvninger, der er udført i henhold til punkt 3.2, skal inspektøren udvælge stikprøveemner, som sendes til den tekniske tjeneste med henblik på fysisk prøvning i henhold til kravene vedrørende produktionens overensstemmelse som fastsat i punkt 4 og i de FN/ECE-regulativer, der henvises til i forordning (EU) nr. 168/2013 og i de delegerede retsakter hertil. 3.5. Findes der utilfredsstillende resultater ved en inspektion eller ved et efterprøvningstilsyn, skal godkendelsesmyndigheden påse, at der træffes foranstaltninger til hurtigst muligt at genoprette produktionens overensstemmelse. 3.6. Hvis der i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013 eller de delegerede retsakter hertil kræves overensstemmelse med FN/ECE-regulativer, kan fabrikanten vælge at anvende bestemmelserne i dette bilag som et ækvivalent alternativ til kravene om produktionens overensstemmelse for så vidt angår de pågældende FN/ECE-regulativer. Hvis punkt 3.5 eller 3.6 finder anvendelse, skal alle de særskilte krav til produktionens overensstemmelse i FN/ECE-regulativerne imidlertid opfyldes i et omfang, der godtages af godkendelsesmyndigheden, indtil denne myndighed fastslår, at produktionens overensstemmelse er blevet genoprettet. 4. Prøvningskrav for produktionens overensstemmelse, hvis omfanget af kontrollen af produktionens overensstemmelse ikke er tilfredsstillende som omhandlet i punkt 3.4 4.1. Krav til miljøpræstationer og fremdriftsydelse 4.1.1. Prøvningstype I vedrørende emissioner efter koldstart, prøvningstype II vedrørende emissioner ved forhøjet tomgang og prøvningstype III vedrørende måling af CO2-emissioner, brændstofforbrug, elektrisk energiforbrug og elektrisk rækkevidde 4.1.1.1. Køretøjer skal fremstilles i overensstemmelse med det typegodkendte køretøj. 4.1.1.2. Der skal foretages passende kontrol af produktionens overensstemmelse for at sikre overholdelse af betingelserne i punkt 4.1.1.1. 4.1.1.3. Køretøjer, som udelukkende drives af en forbrændingsmotor: 4.1.1.3.1. Som en generel regel kontrolleres de forholdsregler, som skal sikre produktionens overensstemmelse med hensyn til udstødningsemissioner og CO2-emissioner fra køretøjer, på baggrund af beskrivelsen i typegodkendelsesattesten svarende til modellen i artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) nr. 168/2013. Kontrollen af produktionens overensstemmelse er baseret på godkendelsesmyndighedens vurdering af fabrikantens kontrolprocedure for at sikre det fremstillede køretøjs overensstemmelse med hensyn til udstødningsemissioner og CO2-emissioner. Hvis godkendelsesmyndigheden ikke er tilfreds med standarden af fabrikantens kontrolprocedure, kan den kræve, at verifikationsprøvninger udføres på køretøjer i produktion. 4.1.1.3.1.1. Måling af udstødningsemissioner og CO2-emissioner på en køretøjstype, som har fået én eller adskillige udvidelser, skal gennemføres på det/de køretøj(er), som er tilgængelige på prøvningstidspunktet (køretøj(er) beskrevet i det første dokument eller i efterfølgende udvidelser). 4.1.1.3.1.1.1. Køretøjets overensstemmelse ved prøvningstype I, udstødningsemissioner efter koldstart, og prøvningstype VII, CO2-emissioner 4.1.1.3.1.1.1.1. Der udvælges tre tilfældige køretøjer fra serierne, som prøves i henhold til kravene i artikel 23 og 24 i forordning (EU) nr. 168/2013. Der anvendes forringelsesfaktorer på gennemsnittet af resultaterne af prøvningstype I vedrørende forurenende emissioner på følgende måde: 4.1.1.3.1.1.1.1.1. Hvis den holdbarhedsprøvning, der er fastsat i artikel 23, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 168/2013, finder anvendelse, beregnes forringelsesfaktorerne fra emissionsresultaterne af prøvningstype I til og med det fulde kilometertal, der er omhandlet i bilag VII (A) til forordning (EU) nr. 168/2013 og i overensstemmelse med den lineære ligning, der er omhandlet i punkt 4.1.1.3.1.1.1.1.2, og som angiver hældnings- og begyndelsesværdier for hver emissionsbestanddel. For så vidt angår produktionens overensstemmelse beregnes resultatet af forurenende emissioner med følgende ligning: Ligning 4-1: hvor: a = hældningsværdi bestemt i henhold til prøvningstype V i overensstemmelse med bilag V (A) til forordning (EU) nr. 168/2013 b = begyndelsesværdi bestemt i henhold til prøvningstype V i overensstemmelse med bilag V (A) til forordning (EU) nr. 168/2013 x = prøveresultat for hver emissionsbestanddel af forurenende emissioner (HC, CO, NOx, NMHC og PM, hvis det er relevant) fra et »degreened« køretøj (der maksimalt har akkumuleret 100 km efter den første koldstart ved produktionslinjens ophør), angivet i mg/km y = resultat af emissioner for så vidt angår produktionens overensstemmelse for hver emissionsbestanddel, angivet i mg/km. Det gennemsnitlige resultat for produktionens overensstemmelse skal være lavere end emissionsgrænseværdierne for forurenende stoffer som fastsat i bilag VI (A) til forordning (EU) nr. 168/2013. 4.1.1.3.1.1.1.1.2. Hvis den holdbarhedsprøvning, der er fastsat i artikel 23, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 168/2013, finder anvendelse, består forringelsesfaktorerne af hældnings- og begyndelsesværdien for hver emissionsbestanddel, som er beregnet med henblik på overensstemmelse med prøvningstype V i henhold til bilag V (A) til forordning (EU) nr. 168/2013. Ligning 4-1 anvendes til at beregne emissionsresultater for så vidt angår produktionens overensstemmelse for hver emissionsbestanddel (y). 4.1.1.3.1.1.1.1.3. Hvis den holdbarhedsprøvning, der er fastsat i artikel 23, stk. 3, litra c), i forordning (EU) nr. 168/2013, finder anvendelse, anvendes de faste forringelsesfaktorer, som er fastsat i bilag VII (A) til forordning (EU) nr. 168/2013, som hældningsværdier med begyndelsesværdien 0. Ligning 4-1 anvendes til at beregne de gennemsnitlige emissionsresultater for så vidt angår produktionens overensstemmelse for hver emissionsbestanddel (y). 4.1.1.3.1.1.1.1.4. De gennemsnitlige resultater af prøvningstype I (CO2-emissioner, brændstofforbrug/energiforbrug og elektrisk rækkevidde, hvor det er relevant) skal være lavere end eller lig med de værdier, som fabrikanten har angivet ved typegodkendelse. 4.1.1.3.1.1.1.1.5. Hvis de gennemsnitlige emissioner fra de to første køretøjer opfylder kravene i punkt 4.1.1.3.1.1.1.1, anses produktionens overensstemmelse for at være tilfredsstillende. 4.1.1.3.1.1.1.2. Hvis de gennemsnitlige emissioner fra de to første køretøjer ikke opfylder disse krav, fortsætter proceduren vedrørende produktionens overensstemmelse som følger: 4.1.1.3.1.1.1.2.1. Hvis myndigheden er tilfreds med produktionsstandardafvigelsen angivet af fabrikanten, udføres prøvningerne i henhold til punkt 4.1.1.3.2. 4.1.1.3.1.1.1.2.2. Hvis myndigheden ikke er tilfreds med produktionsstandardafvigelsen angivet af fabrikanten, udføres prøvningerne i henhold til punkt 4.1.1.3.3. 4.1.1.3.1.1.1.3. Produktionen af en serie anses for at være overensstemmende eller ikke-overensstemmende på basis af prøvninger af de tre udtagne køretøjer, når der er truffet en afgørelse om godkendelse eller nægtelse af godkendelse for udstødningsemissioner og CO2-emissioner, ifølge de prøvningskriterier, som er anført i den relevante tabel. Hvis der ikke er truffet afgørelse om godkendelse eller nægtelse af godkendelse for udstødningsemissioner og CO2-emissioner, udføres en prøvning på yderligere et køretøj (se figur 4-1). 4.1.1.3.1.1.1.4. Når det drejer sig om periodisk regenererende systemer, skal resultaterne multipliceres med Ki-faktoren opnået på det tidspunkt, hvor der blev meddelt typegodkendelse. På fabrikantens anmodning kan prøvningen udføres straks efter fuldendt regenerering. Figur 4-1 Kriterier for godkendelse/forkastelse for prøvningstype I, II og VII 4.1.1.3.1.1.2. Uanset miljøkravene i artikel 23 og 24 i forordning (EU) nr. 168/2013 udføres prøvningerne på køretøjer, som har kørt højst 100 km efter den første start ved produktionslinjens ophør. 4.1.1.3.1.1.2.1. På fabrikantens anmodning vil prøvningerne imidlertid blive udført på køretøjer, som er kørt til over maksimalt 1 000 km. I dette tilfælde vil tilkøringsproceduren blive udført af fabrikanten, som forpligter sig til ikke at foretage justeringer på disse køretøjer. 4.1.1.3.1.1.2.2. Hvis fabrikanten beder om at gennemføre en tilkøringsprocedure (»x« km, hvor x ≤ 1 000 km), kan den udføres som følger: Udstødningsemissioner og CO2-emissioner måles ved maksimalt 100 km efter den første start ved produktionslinjens ophør og ved »x« km på det første prøvede køretøj (som også kan være det typegodkendte køretøj). Evolutionskoefficienten (EC) for emissionen mellem 100 km og »x« km beregnes som følger: Ligning 4-1: Værdien af EC kan være mindre end 1. De følgende køretøjer underkastes ikke tilkøringsproceduren, men deres emissioner ved 100 km tilpasses i henhold til EC. I så fald benyttes følgende værdier: værdien ved »x« km for det første køretøj værdierne ved maksimalt 100 km ganget med evolutionskoefficienten for de følgende køretøjer. 4.1.1.3.1.1.2.3. Som alternativ til denne procedure kan køretøjsfabrikanten anvende en fastlagt EC på 0,92 og gange alle værdier for udstødningsemissioner og CO2-emissioner, der er målt ved nul km, med denne faktor. 4.1.1.3.1.1.2.4. Prøvning af produktionens overensstemmelse kan foretages med et kommercielt brændstof, hvis C3/C4-forhold ligger mellem de referencebrændstoffer, der er omhandlet i bilag II (A1) til forordning (EU) nr. 168/2013, for så vidt angår LPG, eller hvis Wobbe-indeks ligger mellem de to referencebrændstoffer for så vidt angår NG eller H2NG. I så fald skal der fremlægges en brændstofanalyse for godkendelsesmyndigheden. 4.1.1.3.2. Produktionens overensstemmelse når fabrikantens statistiske data foreligger 4.1.1.3.2.1. I de følgende punkter beskrives den procedure, der skal anvendes til at verificere produktionens overensstemmelse med hensyn til udstødningsemissioner og CO2-emissioner, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse igen er tilfredsstillende. 4.1.1.3.2.2. Med en mindste stikprøvestørrelse på tre gennemføres prøveudtagningsproceduren således, at sandsynligheden for, at en produktionsbatch består prøven ved en fejlprocent på 40 % i produktionen, er 0,95 (fabrikantens risiko = 5 %), mens sandsynligheden for, at en batch bliver godkendt ved en fejlprocent på 65 % i produktionen, er 0,10 (forbrugerens risiko = 10 %). 4.1.1.3.2.3. Følgende procedure anvendes (se figur 4-1): Lad L være den naturlige logaritme for grænserne for udstødningsemissioner som fastsat i bilag VI (A) til forordning (EU) nr. 168/2013 og den angivne værdi for CO2-emissioner ved typegodkendelse: xi = den naturlige logaritme af målingen for det i’te køretøj i stikprøven s = et estimat for produktionens standardafvigelse (efter beregning af den naturlige logaritme af målingerne) n = den pågældende stikprøvestørrelse. 4.1.1.3.2.4. Beregn for prøven den prøvningsstatistik, som kvantificerer summen af standardafvigelserne for grænsen, og defineret som: Ligning 4-2: 4.1.1.3.2.5. Hvorefter: 4.1.1.3.2.5.1. hvis prøvningsstatistikken er større end godkendelsesgrænsen for den pågældende stikprøvestørrelse angivet i tabel 4-1, godkendes serien 4.1.1.3.2.5.2. hvis prøvningsstatistikken er mindre end forkastelsesgrænsen for den pågældende stikprøvestørrelse angivet i tabel 4-1, forkastes serien 4.1.1.3.2.5.3. ellers prøves yderligere et køretøj i henhold til bilag II (A) til forordning (EU) nr. 168/2013, og proceduren anvendes på stikprøvestørrelsen med én ekstra enhed. 4.1.1.3.2.5.4. Tabel 4-1 Afgørelse om godkendelses/forkastelse afhængigt af stikprøvestørrelsen; produktionens overensstemmelse når fabrikantens statistiske data foreligger Stikprøvestørrelse (kumulativt antal prøvede køretøjer) Godkendelsesgrænse Forkastelsesgrænse (a) (b) (c) 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,79 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,12 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112 4.1.1.3.3. Produktionens overensstemmelse, når fabrikantens statistiske data stadig er utilfredsstillende eller ikke foreligger. 4.1.1.3.3.1. I de følgende punkter beskrives den procedure, der skal anvendes til at verificere produktionens overensstemmelse med hensyn til udstødningsemissioner og CO2-emissioner, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse enten er utilfredsstillende eller ikke foreligger. 4.1.1.3.3.2. Med en mindste stikprøvestørrelse på tre gennemføres prøveudtagningsproceduren således, at sandsynligheden for, at en produktionsbatch består prøven ved en fejlprocent på 40 % i produktionen, er 0,95 (fabrikantens risiko = 5 %), mens sandsynligheden for, at en batch bliver godkendt ved en fejlprocent på 65 % i produktionen, er 0,10 (forbrugerens risiko = 10 %). 4.1.1.3.3.3. Målingen af udstødningsemissioner og CO2-emissioner betragtes som den logaritmiske normalfordeling og omformes først ved at bestemme deres naturlige logaritmer. Lad mo og m betegne henholdsvis den minimale og maksimale stikprøvestørrelse (mo = 3 og m = 32), og lad n betegne det pågældende antal stikprøver. 4.1.1.3.3.4. Hvis den naturlige logaritme af målingen i rækken er x1, x2, …, xj, og L er den naturlige logaritme af emissionsgrænseværdierne for forurenende stoffer som fastsat i bilag VI (A) i forordning (EU) nr. 168/2013 og den angivne værdi for CO2-emissioner ved typegodkendelse, da defineres: Ligning 4-3: 4.1.1.3.3.5. Tabel 4-2 nedenfor viser godkendelses- (An) og forkastelsesgrænser (Bn) i forhold til antallet af stikprøver. Prøvningsstatistikken er forholdet , som anvendes til at bestemme, om rækken er godkendt eller forkastet som følger: for mo ≤ n ≤ m: 4.1.1.3.3.5.1. serien godkendes, hvis 4.1.1.3.3.5.2. serien forkastes, hvis 4.1.1.3.3.5.3. der udføres endnu en prøve, hvis Tabel 4-2 Afgørelse om godkendelses/forkastelse afhængigt af stikprøvestørrelsen; produktionens overensstemmelse, når fabrikantens statistiske data stadig er utilfredsstillende eller ikke foreligger Stikprøvestørrelse (kumulativt antal prøvede køretøjer) Godkendelsesgrænse An Forkastelsesgrænse Bn (a) (b) (c) 3 –0,80380 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876 4.1.1.3.3.6. Bemærkninger Følgende rekursive formler er nyttige ved beregning af prøvningsstatistikkens successive værdier: Ligning 4-4: (n=2, 3, …; ; v1=0) 4.1.1.3.4. Myndigheder, der har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid efterprøve de metoder, der anvendes i de enkelte produktionsanlæg. 4.1.1.3.5. Ved enhver inspektion skal rapporter om prøvninger og produktionsovervågning forelægges for den besøgende inspektør. 4.1.1.3.6. Inspektøren kan udtage tilfældige stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes på baggrund af resultaterne af fabrikantens egen kontrol. 4.1.1.3.7. Når kvalitetsstandarden ikke synes tilfredsstillende, eller når det synes nødvendigt at verificere validiteten af de prøvninger, der er udført under punkt 9.4.2.2, skal inspektøren indsamle prøver, der sendes til den tekniske tjeneste, som udførte godkendelsesprøvningerne. 4.1.1.3.8. De typegodkendende myndigheder kan udføre alle de prøvninger, der er beskrevet i dette bilag. 4.1.1.4. Køretøjer, der drives af et hybridt elektrisk fremdriftssystem Som en generel regel kontrolleres de forholdsregler, som skal sikre produktionens overensstemmelse med hensyn til udstødningsemissioner og CO2-emissioner, elektrisk energiforbrug og elektrisk rækkevidde for hybride elkøretøjer, på baggrund af beskrivelsen i typegodkendelsesattesten svarende til modellen i artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) nr. 168/2013. Kontrollen af produktionens overensstemmelse er baseret på godkendelsesmyndighedens vurdering af fabrikantens kontrolprocedure for at sikre køretøjstypens overensstemmelse med hensyn til udstødningsemissioner og CO2-emissioner, elektrisk energiforbrug og rækkevidde. Hvis godkendelsesmyndigheden ikke er tilfreds med standarden af fabrikantens kontrolprocedure, kan den kræve, at verifikationsprøvninger udføres på køretøjer i produktion. Overensstemmelse med hensyn til udstødningsemissioner og CO2-emissioner kontrolleres ved anvendelse af den statistiske metode, der er beskrevet i punkt 4.1.1.3.1 til 4.1.1.3.3. Køretøjer prøves efter proceduren i bilag II (A) til forordning (EU) nr. 168/2013. 4.1.1.5. Forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger 4.1.1.5.1. For at prøve den påkrævede overensstemmelse udtages der en stikprøve af forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger fra produktionslinjen for det typegodkendte køretøj. 4.1.1.5.2. Produktionen betragtes som overensstemmende med bestemmelserne i dette bilag, hvis et repræsentativt stamkøretøj udstyret med en forureningsbegrænsende anordning, der er udvalgt tilfældigt fra produktionslinjen, opfylder kravene i artikel 23 i forordning (EU) nr. 168/2013 vedrørende miljøpræstationer. Fremdriftsydelsen for den anordning, der er monteret på det repræsentative stamkøretøj, måles i henhold til bilag II (A) til forordning (EU) nr. 168/2013 og må ikke overstige fremdriftsydelsen for den originale forureningsbegrænsende anordning, som den erstatter. 4.1.1.6. Foranstaltninger, der skal træffes i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse Hvis der under en inspektion observeres manglende overensstemmelse, skal godkendelsesmyndigheden påse, at der træffes alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionens overensstemmelse genetableres hurtigst muligt. 4.1.1.7. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse 4.1.1.7.1. Den godkendelse, der er meddelt for en køretøjstype, kan inddrages, hvis kravene i punkt 4.1.1.1 ikke er opfyldt. 4.1.1.7.2. Hvis en medlemsstat inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de andre medlemsstater. 4.1.2. Produktionens overensstemmelse for så vidt angår prøvningstype IV, fordampningsemissioner I forbindelse med den afsluttende rutinemæssige produktionskontrol kan fabrikanten påvise produktionens overensstemmelse ved at udtage køretøjer til kontrol, der skal opfylde nedenstående krav. Alternativt skal den fuldstændige prøvningsprocedure som beskrevet i dette bilag gennemføres. På fabrikantens anmodning kan der anvendes en alternativ prøvningsprocedure, såfremt den som led i typegodkendelsesproceduren er forelagt for og godkendt af den tekniske tjeneste til godkendelsesmyndighedens tilfredshed. 4.1.2.1. Tæthedsprøvning 4.1.2.1.1. Emissionsbegrænsningssystemets ventilationskanaler til atmosfæren isoleres. 4.1.2.1.2. Brændstofsystemet påføres et tryk på 3,7 kPa ± 0,1 kPa (370 ± 10 mm af H2O). 4.1.2.1.3. Trykket stabiliseres, inden brændstofsystemet isoleres fra trykkilden. 4.1.2.1.4. Efter isolering af brændstofsystemet må trykket ikke falde med mere end 0,5 kPa (50 mm H2O) på fem minutter. 4.1.2.2. Ventilationsprøvning 4.1.2.2.1. Emissionsbegrænsningssystemets ventilationskanaler til atmosfæren isoleres. 4.1.2.2.2. Brændstofsystemet påføres et tryk på 3,7 kPa ± 0,1 kPa (370 ± 10 mm af H2O). 4.1.2.2.3. Trykket stabiliseres, inden brændstofsystemet isoleres fra trykkilden. 4.1.2.2.4. Emissionsbegrænsningssystemets ventilationskanaler til atmosfæren bringes på ny til at virke på normal måde. 4.1.2.2.5. Trykket i brændstofsystemet skal falde til under 1,0 kPA (100 mm af H2O) på to minutter. 4.1.2.3. Udluftningsprøvning 4.1.2.3.1. Apparatur til måling af en luftgennemstrømningshastighed på 0,25 l/min. tilsluttes udluftningsindgangsstudsen, og en trykbeholder med tilstrækkelig kapacitet til at have en målelig virkning på udluftningssystemet tilsluttes udluftningsindgangsstudsen via en omskifter, eller 4.1.2.3.2. fabrikanten kan benytte en strømningsmåler efter eget valg, hvis dette kan accepteres af godkendelsesmyndigheden. 4.1.2.3.3. Køretøjet køres på en sådan måde, at konstruktionsbetingede begrænsninger i udluftningssystemets effektivitet afsløres, og omstændighederne i forbindelse hermed noteres. 4.1.2.3.4. Mens motoren kører på den ovenfor beskrevne måde, bestemmes luftstrømningshastigheden ved enten: 4.1.2.3.4.1. at tilslutte apparaturet, så der indtræffer en tryksænkning fra atmosfærisk tryk til et niveau, der angiver, at 0,25 l luft er strømmet ind i fordampningsemissionsbegrænsningssystemet på et minut, eller 4.1.2.3.4.2. ved at aflæse en luftstrømningshastighed på mindst 0,25 l/min., hvis der benyttes en anden strømningsmåler. 4.1.2.3.4.3. På fabrikantens anmodning kan der anvendes en alternativ udluftningsprøvning, såfremt den er forelagt for og godkendt af den tekniske tjeneste som led i typegodkendelsesproceduren. 4.1.2.4. Kontrolmetoder 4.1.2.4.1. Den myndighed, som har meddelt typegodkendelse, kan til enhver tid undersøge de metoder, der anvendes til kontrol af hver fremstillet enhed. 4.1.3. Prøvningstype VIII vedrørende støjniveau 4.1.3.1. Køretøjets overensstemmelse for så vidt angår støjniveau Alle fremstillede køretøjer skal stemme overens med en godkendt køretøjstype og skal være udstyret med en lyddæmper, som er godkendt til denne køretøjstype, samt opfylde kravene i artikel 23 i bilag VI (D) til forordning (EU) nr. 168/2013 for den pågældende køretøjstype. 4.1.3.1.1. Med henblik på kontrol af ovenstående overensstemmelseskrav udtages der fra produktionslinjen et køretøj af den type, der er typegodkendt efter dette punkt 4.1.3. Produktionen anses for at stemme overens med dette punkts bestemmelser, hvis støjniveauet, målt efter den i bilag VI (D) til forordning (EU) nr. 168/2013 anførte metode, hverken overskrider den ved typegodkendelsen målte værdi med mere end 3 dB (A) eller den i dette punkt fastsatte grænseværdi med mere end 1 dB (A). 4.1.3.2. Produktionens overensstemmelse med hensyn til ikke-originale reserveudstødningssystemer 4.1.3.2.1. Alle fremstillede udstødningssystemer skal stemme overens med den type, der er typegodkendt efter dette punkt, og opfylde kravene i bilag VI (D) til forordning (EU) nr. 168/2013 for den køretøjstype, de er beregnet til. 4.1.3.2.2. Med henblik på kontrol af ovenstående overensstemmelseskrav udtages der fra produktionslinjen et køretøj af den type, der er typegodkendt efter dette punkt 4.1.3. 4.1.3.2.3. Produktionen anses for at stemme overens med dette punkt 4.1.3, hvis kravene i bilag VI (D) til forordning (EU) nr. 168/2013 er opfyldt, og hvis støjniveauet, målt efter den i nævnte bilag anførte metode, ikke overskrider den ved typegodkendelsen målte værdi med mere end 3 dB(A). 4.1.4. Krav til produktionens overensstemmelse med hensyn til konstruktivt bestemt maksimalhastighed, maksimalt drejningsmoment, maksimal kontinuerlig nominel effekt og maksimal spidseffekt 4.1.4.1. Målingstolerance for konstruktivt bestemt maksimalhastighed under prøvning af produktionens overensstemmelse Ved kontrollen af produktionens overensstemmelse må den konstruktivt bestemte maksimalhastighed afvige med ± 5 % fra den værdi, der er fastsat under typegodkendelsesprøvningen. 4.1.4.2. Tolerancer