RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 360/2000

af 14. februar 2000

om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af dødbrændt (sintret) magnesia med oprindelse i Folkerepublikken Kina

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 9 og artikel 11, stk. 2,

under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Gældende foranstaltninger

(1) I december 1993 blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 3386/93(2) indført endelige antidumpingforanstaltninger i form af en variabel told i tilknytning til en mindsteimportpris på 120 ECU pr. ton på importen af dødbrændt (sintret) magnesia (i det følgende benævnt "dødbrændt magnesia") med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt "Kina"). Undersøgelsen omfattede perioden fra den 1. juli 1990 til den 30. juni 1991.

2. Anmodning om en fornyet undersøgelse

(2) Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb af gyldigheden af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina(3) modtog Kommissionen i juni 1998 en anmodning om en fornyet undersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen").

(3) Anmodningen blev indgivet af Eurometaux på vegne af producenter i Fællesskabet, der tilsammen tegner sig for 62 % af produktionen i Fællesskabet af dødbrændt magnesia.

(4) Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis ville medføre, at der igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Kommissionen fastslog efter høring af Det Rådgivende Udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede en fornyet undersøgelse, og den indledte en undersøgelse(4) i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen.

3. Undersøgelse

(5) Kommissionen underrettede officielt de EF-producenter, som havde indgivet anmodningen, eksportørerne og de eksporterende producenter i Kina (i det følgende benævnt "de kinesiske eksportører"), de berørte importører og deres repræsentative organisationer samt repræsentanterne for eksportlandets regering om indledningen af den fornyede undersøgelse. Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle disse parter samt til de parter, som gav sig til kende inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Desuden blev tre kendte producenter i Tyrkiet, der blev valgt som referenceland, underrettet om indledningen af den fornyede undersøgelse og fik tilsendt spørgeskemaer. Kommissionen gav desuden de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt.

(6) Alle de EF-producenter, som havde indgivet anmodningen, besvarede spørgeskemaet. Hverken de kinesiske eksportører og eksporterende producenter eller importørerne besvarede spørgeskemaet. En importør gav imidlertid sine synspunkter til kende skriftligt og en anden gav visse oplysninger. To brugere besvarede spørgeskemaet og en anden gav visse oplysninger.

(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade samt om Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Producenter i Fællesskabet, som havde indgivet anmodningen:

- Grecian Magnesite SA, Athen, Grækenland

- Magnesitas Navarras, Pamplona, Spanien

b) Producent i referencelandet:

- KÜMAS AS, Kütahya, Tyrkiet

c) Brugere i Fællesskabet:

- Sambre et Dyle, Belgien

- Bet-Ker Oy, Finland.

(8) Undersøgelsen af fortsat eller fornyet dumping omfattede perioden fra 1. januar 1998 til 31. december 1998 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af fortsat eller fornyet skade omfattede perioden fra 1. januar 1994 til 31. december 1998 (i det følgende benævnt "skadesundersøgelsesperioden").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(9) Den pågældende vare er naturlig dødbrændt magnesit (dødbrændt magnesia), som fremstilles af magnesit, dvs. naturligt forekommende magnesiumcarbonat. Til fremstilling af dødbrændt magnesia brydes magnesiumcarbonat, som knuses og sorteres, hvorefter den brændes i en ovn ved temperaturer på mellem 1500 og 2000oC. Resultatet er dødbrændt magnesia med et indhold af MgO (magnesiumoxid) på mellem 80 og 98 %. De vigtigste urenheder er SiO2, Fe2O3, Al2O3, CaO og B2O3 (siliciumoxid, jernoxid, aluminiumoxid, calciumoxid og boroxid). Dødbrændt magnesia anvendes fortrinsvis til fremstilling af ildfaste materialer i forskellige former. Der er ingen væsentlige forskelle i den pågældende vares grundlæggende kemiske og fysiske egenskaber, indbyrdes udskiftelighed og anvendelsesformål. Som i den tidligere undersøgelse bør alle kvaliteter af dødbrændt magnesia derfor anses for at være en og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse.

2. Samme vare

(10) Det hævdedes af en bruger af den pågældende vare, at dødbrændt magnesia fra Kina ikke var samme vare som dødbrændt magnesia fremstillet og solgt i Fællesskabet. Denne bruger påstod, at der var forskelle i visse egenskaber, såsom kvaliteten. I denne forbindelse fremgik det af undersøgelsen, at magnesit udvindes og forarbejdes til dødbrændt magnesia på stort set samme måde. Desuden anvendes sidstnævnte til fremstilling af det samme sortiment af ildfaste varer. Der kan være variationer med hensyn til udvindingsmetoder, magniumoxidindholdet i aflejringen og produktionsprocessen, men disse forskelle er ikke af væsentlig betydning for slutproduktet og er ikke tilstrækkelige til at begrunde påstanden om, at dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina og dødbrændt magnesia fremstillet i Fællesskabet er forskellige med hensyn til kemiske og fysiske egenskaber. Dette bekræftes af, at både EF-producenterne og de kinesiske eksportører har en række kunder til fælles.

(11) Dødbrændt magnesia eksporteret til Fællesskabet fra Kina, dødbrændt magnesia fremstillet og solgt af den klagende EF-erhvervsgren i Fællesskabet og dødbrændt magnesia fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Tyrkiet anses derfor for at være samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

C. SANDSYNLIGHEDEN FOR, AT DER FORTSAT VIL FOREKOMME DUMPING

1. Indledende bemærkninger

(12) I overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i grundforordningen er formålet med denne form for fornyet undersøgelse for så vidt angår dumpingaspekterne at fastslå, hvorvidt foranstaltningernes bortfald vil medføre, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted.

2. Referenceland

(13) Ved fastsættelsen af den normale værdi blev der taget hensyn til, at den normale værdi for importen fra Kina i denne undersøgelse skulle baseres på oplysninger fra et tredjeland med markedsøkonomi. I denne forbindelse påtænktes det i meddelelsen om indledningen af denne fornyede undersøgelse at anvende Tyrkiet som et passende tredjeland med markedsøkonomi. En importør, der ikke var forretningsmæssigt forbundet med eksportørerne, fremførte, at Tyrkiet var et uhensigtsmæssigt valg, da adgangen til råmaterialer var vanskeligere i Tyrkiet end i Kina: magnesitminerne i Tyrkiet har ikke de samme naturlige fordele som i Kina, og udvindings- og forarbejdningsomkostningerne var derfor større end i kinesiske miner. Den samme importør hævdede desuden, at det tyrkiske hjemmemarked var for lille til at være repræsentativt for det kinesiske marked. Han foreslog imidlertid ikke noget alternativt tredjeland med markedsøkonomi.

(14) Kommissionen undersøgte, om Tyrkiet, der allerede havde været benyttet som tredjeland med markedsøkonomi i den tidligere undersøgelse, stadig var et rimeligt valg. Navnlig fandtes det, at mindst tre tyrkiske selskaber fremstillede og solgte dødbrændt magnesia i Tyrkiet i betydelige mængder og i konkurrence indbyrdes og med eksportører fra andre lande. Spørgsmålet om, hvorvidt der er lettere adgang til råmaterialer i Kina end i Tyrkiet, blev behandlet i den oprindelige undersøgelse, og der blev ikke fremlagt nye beviser, der kunne ændre konklusionen om, at Tyrkiet var et passende tredjeland med markedsøkonomi. For så vidt sådanne forskelle blev påvist, kunne der tages hensyn til disse gennem de nødvendige justeringer i henhold til artikel 2, stk. 10, i grundforordningen (se betragtning 19). I betragtning af ovenstående blev de tre kendte tyrkiske producenter anmodet om at samarbejde, og en af disse imødekom opfordringen.

3. Normal værdi

(15) Med henblik på at fastsætte den normale værdi undersøgtes det først for den eneste samarbejdsvillige tyrkiske producent, om det samlede salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare var repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. om dette salg udgjorde mere end 5 % af eksportsalget af den pågældende vare fra Kina til Fællesskabet. Det pågældende hjemmemarkedssalg fandtes at være repræsentativt.

Det blev derefter undersøgt, om hjemmemarkedssalget i normal handel havde været tilstrækkeligt i henhold til artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. Da de fortjenstgivende transaktioner pr. varetype udgjorde mindre end 80 %, men ikke under 10 %, af salget, fastsattes den normale værdi på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der faktisk var betalt for det fortjenstgivende salg af den pågældende vare.

4. Eksportpris

(16) Da de kinesiske eksportører ikke udviste samarbejdsvilje, måtte eksportprisen baseres på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i grundforordningen. Eurostats tal blev valgt som et passende grundlag for fastsættelse af eksportprisen. De gennemsnitlige Eurostat-prisniveauer blev bekræftet ved hjælp af oplysninger fra den samarbejdsvillige importør.

5. Sammenligning

(17) Den vejede gennemsnitlige normale værdi blev i henhold til artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris på dødbrændt magnesia, idet begge priser beregnedes fob ab havn i produktionslandet.

(18) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. I denne forbindelse blev der foretaget justeringer for omkostninger til land- og søtransport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger og kreditomkostninger.

(19) I den tidligere undersøgelse blev det accepteret, at der var lettere adgang til råmaterialer i Kina end i Tyrkiet. Da der ikke er fremlagt oplysninger, der tyder på nogen ændring af dette forhold, er der indrømmet en justering for at tage hensyn til forskellen mellem de to lande med hensyn til udvindingstakten. Det besluttedes at foretage samme justering af den normale værdi som i den tidligere undersøgelse, dvs. en reduktion af den normale værdi svarende til 20 % af de udvindingsomkostninger, der konstateredes for den samarbejdende tyrkiske producent.

(20) Som i den tidligere undersøgelse fandt Kommissionen endvidere, at den kinesiske råvare har større renhed end den tyrkiske, og der blev derfor foretaget en justering for at tage hensyn til denne forskel.

6. Dumpingmargen

(21) Det fremgik af sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, at der forekom dumping, og at dumpingmargenen svarede til det beløb, hvormed den således fastsatte normale vaerdi lå over prisen ved eksport til Fællesskabet. Den konstaterede dumpingmargen var meget betydelig og udgjorde 50 % af cif-importprisen, Fællesskabets grænse.

(22) Da der har fundet dumping sted i meget betydeligt omfang i hele undersøgelsesperioden, findes det meget sandsynligt, at der fortsat vil forekomme dumping i mindst samme omfang, hvis foranstaltningerne bortfalder.

D. SANDSYNLIGHEDEN FOR, AT DER IGEN VIL FOREKOMME DUMPING

(23) Da der er tale omstore importerede mængder og en meget høj grad af dumping, findes det ikke nødvendigt at undersøge, om der igen vil forekomme dumping, hvis foranstaltningerne ophæves.

E. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

(24) I undersøgelsesperioden var der fire producenter af dødbrændt magnesia i Fællesskabet. Det fremgik af undersøgelsen, at de to EF-producenter, som havde indgivet anmodningen, tegnede sig for 62 % af den samlede produktion af dødbrændt magnesia i Fællesskabet og derfor udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.

(25) Det skal bemærkes, at to af de fire EF-producenter, der indgik i erhvervsgrenen i Fællesskabet i den tidligere undersøgelse, indstillede deres aktiviteter i 1991, dvs. i løbet af den tidligere undersøgelse. De to producenter var Magnomin SA, Thessaloniki, Grækenland, og Financial Mining, Industrial & Shipping Corporation (Fimisco), Athen, Grækenland. Fimisco blev likvideret i 1992, og selskabets aktiver blev i 1996 solgt til en græsk producent af ildfaste varer, Viomagn. Skønt Viomagn ikke var med til at indgive anmodningen om den igangværende undersøgelse, støtter selskabet denne. For så vidt angår Magnomin er selskabet endeligt ophørt med sine aktiviteter, da dets minedriftslicens udløb i 1997.

(26) Med hensyn til den østrigske producent Veitsch-Radex, der ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, men heller ikke modsatte sig denne, har undersøgelsen vist, at selskabets produktion udelukkende forbruges internt i det senere produktionsled.

F. ANALYSE AF SITUATIONEN PÅ FÆLLESSKABSMARKEDET

1. Forbruget på fællesskabsmarkedet

(27) Det åbenbare forbrug i Fællesskabet af dødbrændt magnesia blev fastlagt på grundlag af:

- EF-producenternes salg i Fællesskabet

- importen til Fællesskabet af dødbrændt magnesia fra Kina

- importen til Fællesskabet af dødbrændt magnesia fra alle andre tredjelande.

(28) På dette grundlag faldt forbruget i skadesundersøgelsesperioden med 2 % fra omkring 497000 tons i 1994 til ca. 486000 tons i undersøgelsesperioden. Navnlig faldt efterspørgselen løbende efter at have toppet i 1995 (+ 20 % i forhold til 1994) og nåede sit laveste punkt i 1997. Markedet genrejste sig i betydeligt omfang i undersøgelsesperioden, hvor forbruget steg med 13 % i forhold til 1997.

2. Import fra det pågældende land

a) Den pågældende imports mængde og markedsandel i skadesundersøgelsesperioden

(29) Mængden af dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina, som importeredes i skadesundersøgelsesperioden, fulgte ikke udviklingen i forbruget. Mellem 1994 og undersøgelsesperioden steg importen fra Kina med omkring 10 % fra ca. 238000 tons til ca. 261000 tons, mens forbruget i Fællesskabet faldt med 2 %. Endvidere steg den pågældende import mellem 1997 og undersøgelsesperioden med 30 %, mens forbruget kun steg med 13 %. Det skal bemærkes, at den mængde, der importeredes i undersøgelsesperioden (260967 tons), er betydeligt større end den tilsvarende import i undersøgelsesperioden i den tidligere undersøgelse (176000 tons).

(30) De fra Kina importerede varers markedsandel steg fra 48 % i 1994 til 54 % i undersøgelsesperioden. Det er værd at bemærke, at den kinesiske vares markedsandel i undersøgelsesperioden i den tidligere undersøgelse blev fastsat til et indekstal på 85 i forhold til et tal på 100 for 1994.

b) Prisudvikling og prisadfærd for den pågældende importerede vare

i) Prisudvikling

(31) Da ingen kinesiske eksportører samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, er prisudviklingen for de fra Kina importerede varer i skadesundersøgelsesperioden blevet fastsat i henhold til tal fra Eurostat på grundlag af de gennemsnitlige cif-importpriser. Disse priser steg med omkring 10 % i undersøgelsesperioden. Navnlig steg priserne i Fællesskabet på dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina mellem 1994 og 1995, dvs. umiddelbart efter indførelsen af de endelige antidumpingforanstaltninger. Denne stigning udgjorde omkring 16 %. Siden 1996 er disse priser imidlertid hvert år faldet svagt, men konstant. Priserne i skadesundersøgelsesperioden lå hele tiden over mindsteprisen. Det skal bemærkes, at den gennemsnitlige cif-importpris i undersøgelsesperioden i den tidligere undersøgelse var på omkring 90 ECU pr. ton.

(32) Udviklingen i prisen på de fra Kina importerede varer skal ses i lyset af to vigtige forhold, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen. For det første synes Eurostats tal ikke nødvendigvis at være korrekte. De importpriser, der blev verificeret i forbindelse med undersøgelsen på grundlag af faktiske transaktioner, lå faktisk altid under Eurostat-tallene. Da den således kontrollerede import imidlertid ikke kunne anses for at være repræsentativ med hensyn til mængde og værdi, er Eurostats tal blevet anvendt til at fastslå prisudviklingen for den kinesiske import.

(33) For det andet ændrede det varesortiment, som de kinesiske eksportører eksporterede til Fællesskabet, sig i skadesundersøgelsesperioden i forhold til den tidligere undersøgelse. På grundlag af oplysninger fra de interesserede parter, som samarbejdede eller afgav oplysninger til Kommissionens tjenestegrene, konstateredes det, at den vare, som de kinesiske eksportører solgte i Fællesskabet, efter indførelsen af foranstaltninger altid indeholdt mindst 90 % MgO. I sammenligning udgjorde importen fra Kina af dødbrændt magnesia med et MgO-indhold på under 90 % mere end 50 % af den samlede import i undersøgelsesperioden i den tidligere undersøgelse, dvs. at størstedelen var af en lavere kvalitet og således billigere, og mindsteprisen er derfor blevet beregnet på grundlag af denne lavere pris. Det tyder derfor på, at prisstigningen i skadesundersøgelsesperioden kan forklares ved, at de kinesiske eksportører solgte en større andel af dødbrændt magnesia af højere kvalitet.

(34) Det skal også bemærkes, at priserne i Fællesskabet på dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina altid har været lavere end såvel EF-producenternes som andre tredjelandes producenters priser (se henholdsvis betragtning 35 og 59).

ii) Eksportørernes prisadfærd

(35) Med henblik på at undersøge de kinesiske eksportørers prisadfærd i forhold til EF-erhvervsgrenens i undersøgelsesperioden benyttede Kommissionens tjenestegrene i mangel på samarbejdsvilje fra de kinesiske eksportørers side to metoder. For det første sammenlignedes Eurostats cif-eksportpris med den vejede gennemsnitspris for de EF-producenter, der havde indgivet anmodningen om undersøgelsen, justeret til niveauet ab fabrik og uden hensyntagen til et specifikt MgO-indhold. På dette grundlag fandtes priserne på dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina at være lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

(36) For det andet forekom det i betragtning af den nævnte ændring af varesortimentet (betragtning 33) mere hensigtsmæssigt at sammenligne cif-eksportprisen med de anmodende EF-producenters pris på dødbrændt magnesia med et indhold af MgO på mindst 90 % for at få et realistisk billede af de kinesiske eksportørers markedsadfærd. Denne fremgangsmåde viste, at de kinesiske eksportørers salgspriser faktisk var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

(37) Prisudviklingen for dødbrændt magnesia bør også betragtes i lyset af følgende: På grundlag af oplysninger fra en ikke-forretningsmæssigt forbundet importør, der i 1995 og 1996 tegnede sig for henholdsvis 13 % og 11 % af den samlede import fra Kina til Fællesskabet, syntes den prisstigning, der i forhold til den oprindelige undersøgelsesperiode konstateredes for omkring halvdelen af den importerede mængde, at være kunstig, således som det fremgår af nedenstående. Denne importør købte dødbrændt magnesia fra kinesiske eksportører til en lavere pris end mindsteprisen på 120 ECU pr. ton. For langt størstedelen af denne import foretog den ikke-forretningsmæssigt forbundne importørs kunder (dvs. varens egentlige brugere) derefter fortoldningen på grundlag af den videresalgspris, der betaltes til importøren. Denne tilføjede en vis margen for at dække sine udgifter i Fællesskabet og opnå en fortjeneste. Herved blev forskellen mellem den købspris, der betaltes til den kinesiske eksportør, og mindsteprisen dækket. Denne transaktion medførte, at den endelige pris, som importørens kunde angav til toldmyndighederne, var højere end mindsteprisen, men den metode, der blev benyttet til at nå frem til den endelige pris, viser også, at kinesisk dødbrændt magnesium kunne sælges i Fællesskabet til en pris på under 120 ECU pr. ton. I denne forbindelse skal det også tages i betragtning, at den oprindelige mindstepris blev fastsat til importørernes og forhandlernes købspriser og ikke til de endelige brugeres købspriser. Den ovenfor beskrevne handelsmæssige praksis synes derfor at påvirke foranstaltningernes effektivitet. Den pågældende praksis kan også forklare, hvorfor oplysningerne fra Eurostat viste tal, som var højere end de faktiske priser, som bekræftedes ved undersøgelsen.

3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation

a) Produktion

(38) EF-erhvervsgrenens produktion af dødbrændt magnesia faldt med ca. 33 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at faldet i produktionen var særlig udtalt mellem 1995 og 1996 og faldt sammen med nedgangen i forbruget af dødbrændt magnesia på fællesskabsmarkedet.

(39) Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen i skadesundersøgelsesperioden var tvunget til at ændre sit varesortiment og koncentrere produktionen mere om lavere kvaliteter af dødbrændt magnesia. Den fortsatte imidlertid med at fremstille en betydelig mængde (ca. 20 %) dødbrændt magnesia med et MgO-indhold på mindst 90 %.

b) Produktionskapacitet

(40) I skadesundersøgelsesperioden forblev EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet stabil.

c) Kapacitetsudnyttelse

(41) Kapacitetsudnyttelsen faldt med 34 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden.

d) Salgsmængde

(42) EF-erhvervsgrenens samlede salg faldt med omkring 36 % mellem 1994 og undersøgelsesperioden. Det skal påpeges, at mens EF-erhvervsgrenen i 1995 efter indførelsen af foranstaltningerne kunne drage fordel af den voksende efterspørgsel (og øge salget med ca. 3 %), var dette til trods for en stigning i forbruget på 13 % (se betragtning 28) ikke tilfældet i undersøgelsesperioden, hvor dens salg faldt med ca. 23 %.

e) Markedsandel

(43) EF-erhvervsgrenens markedsandel på fællesskabsmarkedet faldt med 37 % i skadesundersøgelsesperioden. I denne forbindelse skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenens markedsandel i den tidligere undersøgelse faldt fra 30 % i 1988 til 15 % i undersøgelsesperioden i den pågældende undersøgelse, men at den negative udvikling mindskedes efter indførelsen af de antidumpingforanstaltninger, der nu er genstand for den fornyede undersøgelse.

f) Prisudvikling

(44) Undersøgelsen har vist, at den gennemsnitlige salgspris ab fabrik for de EF-producenter, der fremsatte anmodningen om den fornyede undersøgelse, steg med 23 % i løbet af skadesundersøgelsesperioden. Trods denne stigning kunne EF-erhvervsgrenen imidlertid som nævnt i betragtning 46 ikke hæve sine priser til et fortjenstgivende niveau og var kun i stand til at operere med tab.

(45) Prisudviklingen skal analyseres under hensyntagen til den nævnte ændring af varesortimentet, der fandt sted i skadesundersøgelsesperioden (se betragtning 39). EF-erhvervsgrenen har gradvis koncentreret sin produktion og sit salg af dødbrændt magnesia om lavere kvaliteter, som er billigere at fremstille og således kan sælges til lavere priser, i stedet for bedre kvaliteter, der kunne give større fortjeneste, men hvor fællesskabserhvervsgrenen ikke kunne konkurrere mod det kinesiske pristryk. Skønt priserne samlet er steget, var det derfor ikke muligt for EF-erhvervsgrenen at nå et tilfredsstillende prisniveau.

g) Rentabilitet

(46) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i procent af nettosalget forbedredes i absolutte tal fra indekstal (- 100) i 1994 til indekstal (- 28) i undersøgelsesperioden, men var negativ i næsten hele skadesundersøgelsesperioden.

h) Beskæftigelse

(47) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt med 31 % i skadesundersøgelsesperioden.

i) Investeringer

(48) De EF-producenter, der indgav anmodningen, øgede deres investeringsrate med omkring 78 % i skadesundersøgelsesperioden. Skønt disse tal ikke udelukkende vedrører den pågældende vare, da det ikke var muligt at udskille investeringerne i forbindelse med dødbrændt magnesia, fandtes det, at investeringerne hovedsagelig var beregnet på at rationalisere produktionen af denne vare yderligere.

j) Konklusion

(49) Efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne i 1993 og i hele skadesundersøgelsesperioden forbedredes EF-erhvervsgrenens situation for så vidt angår nogle af de undersøgte økonomiske indikatorer. Navnlig steg dens gennemsnitlige salgspriser, og dens tab mindskedes. Der blev udfoldet fortsatte bestræbelser for at rationalisere produktionsprocessen, og der blev foretaget nye investeringer, hvilket viser, at erhvervsgrenen stadig er levedygtig og besluttet på at fortsætte sin drift.

(50) De øvrige økonomiske indikatorer udviklede sig imidlertid ikke så gunstigt i skadesundersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenen var ikke i stand til at øge sin produktion, kapacitetsudnyttelse, markedsandel og beskæftigelse eller sit salg til et tilfredsstillende niveau.

(51) Det konkluderes derfor, at EF-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en vanskelig situation.

4. Virkningen af den pågældende import

(52) Udviklingen på markedet efter indførelsen af foranstaltningerne viser, at den mindstepris, der blev fastsat i den tidligere undersøgelse, ikke var af en størrelse, der afskrækkede de kinesiske eksportører fra at sælge på fællesskabsmarkedet. De kinesiske eksportørers markedsandel steg faktisk i skadesundersøgelsesperioden, og deres tilstedeværelse på fællesskabsmarkedet blev samlet stærkere end i undersøgelsesperioden i den tidligere undersøgelse. Desuden skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenen har tabt næsten samme markedsandel, som Kina har vundet.

(53) I overensstemmelse med de indførte foranstaltninger steg de kinesiske eksportpriser i den aktuelle skadesundersøgelsesperiode, og EF-erhvervsgrenens prissituation syntes også at udvikle sig mere positivt. Som ovenfor anført bør der imidlertid ikke lægges for meget vægt på denne prisstigning. Denne prisudvikling skal imidlertid for det første også ses på baggrund af, at de kinesiske eksportører har ændret deres varesortiment fra varer af lavere kvaliteter til de dyrere MgO-kvaliteter. For det andet skal det erindres, at denne ændring af varesortimentet tvang EF-erhvervsgrenen til gradvis at reducere salget og produktionen af de bedre kvaliteter af dødbrændt magnesia. Som anført i betragtning 36 ramte pristrykket fra de pågældende importerede varer navnlig dødbrændt magnesia af højere kvalitet, med hvilke EF-erhvervsgrenen ikke kunne konkurrere (se også betragtning 45).

(54) Desuden synes det relevant at nævne virkningen af den kinesiske licensordning, der blev indført i 1994, og som højst sandsynligt bidrog til stigningen i de kinesiske priser på verdensplan (se betragtning 73, 74 og 75).

(55) Undersøgelsen har endvidere vist, at der i undersøgelsesperioden er betalt antidumpingtold på mindst 7 % af den samlede import af den pågældende vare fra Kina, hvilket betyder, at denne eksport fandt sted til priser, der lå under mindsteprisen.

5. Importen fra andre tredjelande og dens priser

a) Importens mængde og markedsandel

(56) Udtrykt i mængde faldt importen af dødbrændt magnesia fra andre tredjelande i skadesundersøgelsesperioden fra omkring 178500 tons i 1994 til ca. 166500 tons i undersøgelsesperioden. Dette svarer til et fald på ca. 7 %.

(57) Markedsandelen for varer importeret fra andre tredjelande faldt med 2 procentpoint mellem 1994 og undersøgelsesperioden. Dette fald er endnu mere markant mellem 1995 og undersøgelsesperioden, selv om der var en forudgående stigning mellem 1994 og 1995, og lå over udviklingen i forbruget i Fællesskabet (hvis importen fulgte forbruget i EF, ville markedsandelen være konstant).

(58) Ovenstående viser, at de kinesiske eksportører i skadesundersøgelsesperioden kunne konsolidere deres position i Fællesskabet til skade ikke blot for EF-erhvervsgrenen (se betragtning 42), men også for andre tredjelande.

b) Salgspriser på varer importeret fra andre tredjelande

(59) Ifølge Eurostat faldt den gennemsnitlige salgspris på importen fra andre tredjelande med 9 % i skadesundersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige enhedspris var imidlertid altid højere end for både importerede varer med oprindelse i Kina og EF-erhvervsgrenens varer.

(60) På grundlag af ovenstående finder Kommissionen, at importen af den pågældende vare fra andre tredjelande ikke havde en væsentlig virkning på EF-erhvervsgrenens økonomiske situation.

6. Konklusion

(61) Til trods for de gældende foranstaltninger befandt EF-erhvervsgrenen sig stadig i en vanskelig økonomisk situation som følge af det vedvarende pristryk fra de kinesiske eksportørers side. Dette pristryk forhindrede EF-erhvervsgrenen i at overvinde følgerne af den tidligere og nuværende dumping. I denne forbindelse skal det bemærkes, at to af de fire EF-producenter, der indgik i erhvervsgrenen i Fællesskabet i den tidligere undersøgelse, allerede indstillede deres aktiviteter i løbet af den tidligere undersøgelse, hvilket medførte et betydeligt tab af arbejdspladser. Det fremgik ikke desto mindre af undersøgelsen, at den tilbageværende EF-erhvervsgren, som dens investeringer viser, stadig er levedygtig og ikke villig til at opgive dette produktionssegment.

G. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET DUMPING

1. Analyse af situationen vedrørende Kina

(62) For at vurdere de sandsynlige følger af et udløb af de gældende foranstaltninger og under hensyntagen til, at EF-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en vanskelig økonomisk situation, overvejedes følgende forhold:

a) Reserver, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse og lagre

(63) Da de kinesiske eksportører ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, baseredes analysen på oplysninger indeholdt i klagen samt indhentet fra fagtidsskrifter og markedsundersøgelser.

(64) For så vidt angår reserver af magnesit har Kina ifølge ovennævnte kilder de største kendte reserver for noget enkelt land, svarende til 17,3 % af reserverne på verdensplan.

(65) Ifølge samme kilder har Kinas produktionskapacitet for magnesia i de seneste år ligget på ca. 2500000 tons om året, heraf 1700000 tons dødbrændt magnesia. Dette betyder, at Kina tegner sig for 28 % af den globale produktionskapacitet for dødbrændt magnesia.

(66) Som følge af de kinesiske interesserede parters manglende samarbejdsvilje kunne der ikke fremskaffes pålidelige oplysninger om kapacitetsudnyttelse og lagre.

(67) På grundlag af fagpublikationer og -tidsskrifter og i betragtning af råvarereservernes og produktionskapacitetens størrelse konkluderedes det, at de kinesiske eksportører har betydelige muligheder for at øge deres produktion og eksport til Fællesskabet i fremtiden.

b) Den kinesiske eksport til tredjelande

(68) Endvidere analyserede Kommissionen på grundlag af det amerikanske handelsministeriums handelsstatistikker eksporten af dødbrændt magnesia af kinesisk oprindelse til USA, som er et af Kinas vigtigste eksportmarkeder. Denne import tegnede sig for 77 % af den samlede import af dødbrændt magnesia til USA i 1998.

(69) Den samlede eksport fra Kina til USA steg fra ca. 263000 tons i 1994 til ca. 292000 tons i 1998 (en stigning på 11 %) og nåede et højdepunkt på mere end 320000 tons i 1995. Med hensyn til priser steg cif-salgsprisen fra 88 ECU pr. ton i 1994 til 117 ECU pr. ton i undersøgelsesperioden, dvs. med 33 %.

(70) Undersøgelsen har vist en ensartet kinesisk adfærd i USA og Fællesskabet. På begge markeder var de kinesiske priser generelt blandt de laveste priser i forhold til importen fra alle andre tredjelande, og dette gjaldt for hele skadesundersøgelsesperioden.

(71) Ovennævnte pris på 117 ECU pr. ton i undersøgelsesperioden er 23 % lavere end den kinesiske pris i Fællesskabet i samme periode og 2,5 % lavere end den mindstepris, der blev fastsat for Fællesskabet ved de tidligere foranstaltninger.

(72) Af ovennævnte kan det konkluderes, at de kinesiske priser muligvis ville kunne falde til mindst et niveau, der er sammenligneligt med priserne på importen til USA, hvis der ikke foreligger foranstaltninger.

c) Den kinesiske licensordning

(73) I april 1994 indførte det kinesiske ministerium for udenrigshandel og økonomisk samarbejde og CCCMMC (China Chamber of Commerce of Metals, Minerals and Chemicals Importers and Exporters) en eksportlicensordning for al udførsel af visse mineraler, som svarer til et eksportkontingent- og eksportafgiftssystem. Alle forskellige typer magnesia, herunder dødbrændt magnesia, er omfattet af denne licensordning. I 1997 fik 18 kinesiske selskaber licens til at udføre magnesia med indtil 2 mio. tons inden for den årlige licens og budrunde for mængder. Licensgebyret udgjorde 30 dollars (26,50 ECU) pr. ton i 1997 og steg til 40 dollars (36,60 ECU) pr. ton i 1998. Dette betyder, at hvis mindsteprisen på 120 ECU pr. ton er overholdt, ville den faktiske pris på dødbrændt magnesia ved eksport til Fællesskabet uden licensafgiften være 83,40 ECU pr. ton. Ifølge Eurometaux indførte Liaoning-provinsen, hvor de fleste producenter er beliggende, i 1995 en lokal eksportafgift, som i 1997 udgjorde 15,70 dollars (14,40 ECU) pr. ton. Hvis den lokale afgift også fratrækkes, vil den faktiske salgspris i Fællesskabet derfor være helt nede på 69,40 ECU pr. ton.

Eurometaux hævder, at den kinesiske licensordning for magnesit - og dermed for dødbrændt magnesia - kan blive afskaffet inden længe, og har fremført, at eksporten af dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina som følge heraf ville øges, og at prisen ville falde betydeligt, hvis antidumpingforanstaltningerne ikke videreføres.

(74) I denne forbindelse skal det bemærkes, at analysen af licensordningen understreger, at de kinesiske eksportører i betragtning af de betydelige licensafgifter har mulighed for at sælge dødbrændt magnesia i Fællesskabet til meget lave priser.

(75) Da den ovenfor beskrevne ordning forvaltes autonomt af eksportlandets regering, finder Kommissionen endvidere, at dens eksistens eller afskaffelse ikke kan have nogen indflydelse på EF-institutionernes vurdering af, om der igen vil forekomme skadelig dumping, hvis der ikke forefindes foranstaltninger.

2. Konklusion vedrørende fornyet skade

(76) I betragtning af ovenstående, nemlig følgende faktorer:

- trods de gældende foranstaltninger befinder EF-erhvervsgrenen sig stadig i en vanskelig økonomisk situation

- importen fra Kina har stadig en usædvanlig stærk stilling på fællesskabsmarkedet og sker til lave dumpingpriser

- de kinesiske eksportørers priser kan potentielt være meget lave, hvis der ikke foreligger antidumpingforanstaltninger, dels i betragtning af priserne eksklusive de afgifter, der følger af den kinesiske licensordning, og dels i betragtning af den kinesiske adfærd på det amerikanske marked, hvor priserne altid har været lavere end i Fællesskabet

- de store råvarereserver og den store kinesiske kapacitet til at udnytte råmaterialerne tyder på, at de kinesiske eksportører har mulighed for at øge deres produktions- og/eller eksportmængde

- skønt en mindstepris var i kraft, blev der i flere tilfælde foretaget transaktioner til under denne, hvilket tyder på, at de kinesiske eksportører er i stand til at sænke deres priser,

konkluderes det, at det er sandsynligt, at der igen vil forekomme skade, hvis foranstaltningerne ophæves.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledning

(77) Det blev i henhold til grundforordningens artikel 21 undersøgt, om en forlængelse af de eksisterende antidumpingforanstaltninger ville stride mod Fællesskabets interesser. Fastlæggelsen af Fællesskabets interesser baseredes på en vurdering af alle de forskellige involverede interesser, dvs. EF-erhvervsgrenens, importørernes, forhandlernes og brugernes interesser.

(78) For at vurdere de sandsynlige virkninger af en videreførelse eller ophævelse af foranstaltningerne anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle de ovenfor nævnte interesserede parter. Kommissionen sendte spørgeskemaer til 12 importører og 78 brugere af den pågældende vare. Ingen importører besvarede spørgeskemaet, selv om to gav visse oplysninger. To brugere besvarede spørgeskemaet, og oplysningerne blev kontrolleret.

(79) Det bør erindres, at det i den tidligere undersøgelse fandtes, at indførelse af foranstaltninger ikke var mod Fællesskabets interesser. Det skal desuden bemærkes, at den foreliggende undersøgelse er en fornyet undersøgelse og således analyserer en situation, hvor der allerede er indført antidumpingforanstaltninger. Den nuværende undersøgelses timing og karakter gør det derfor muligt at vurdere enhver utilbørlig negativ indvirkning, som de gældende antidumpingforanstaltninger tidligere måtte have haft på de berørte parter.

(80) På dette grundlag undersøgtes det, om der til trods for konklusionerne om fortsat og fornyet skadelig dumping fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltningerne i dette bestemte tilfælde.

2. EF-erhvervsgrenens interesser

(81) Kommissionen finder, at hvis de antidumpingforanstaltninger, der indførtes efter den tidligere undersøgelse, ikke opretholdes, vil der sandsynligvis igen forekomme skadelig dumping, og EF-erhvervsgrenens situation, der allerede er vanskelig, vil forværres yderligere.

(82) Som påvist ovenfor er EF-erhvervsgrenen blevet påvirket af importen af dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina til lave priser i skadesundersøgelsesperioden. Kommissionen finder derfor, at målet for de antidumpingforanstaltninger, der er genstand for den fornyede undersøgelse, nemlig at genskabe en loyal konkurrence mellem EF-erhvervsgrenen og de kinesiske eksportører på fællesskabsmarkedet, ikke er nået i fuldt omfang.

(83) Skønt EF-erhvervsgrenen i de seneste år har gjort en betydelig indsats for at forbedre sin produktivitet og har forsøgt at nedbringe produktionsomkostningerne og øge konkurrencedygtigheden, har den ikke været i stand til at øge fortjenesten til et rimeligt niveau i skadesundersøgelsesperioden, og desuden faldt beskæftigelsen stærkt. Desuden indstillede to EF-producenter i Grækenland, som deltog i den tidligere undersøgelse, deres aktiviteter.

(84) Undersøgelsen fastslog imidlertid ligeledes, at EF-erhvervsgrenen er levedygtig, hvilket navnlig bekræftedes af dens konsekvente investeringsrate i skadesundersøgelsesperioden. Endvidere viser bestræbelserne for at rationalisere produktionsprocessen, at EF-erhvervsgrenen er besluttet på ikke at opgive dette produktionssegment.

(85) Det forekommer derfor nødvendigt at forlænge de eksisterende foranstaltninger for at afværge de negative følger af dumpingimporten, som kunne bringe EF-erhvervsgrenens eksistens, og dermed et antal arbejdspladser, i fare. Det må også tages i betragtning, at hvis EF-erhvervsgrenen forsvinder, vil dette også have negative følger for aftagerindustrien, da dens antal af leverandører vil blive begrænset betydeligt.

3. Importørernes interesser

(86) Ingen af de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører besvarede spørgeskemaet fra Kommissionen. Manglen på samarbejde er i sig selv et tegn på, at denne sektors økonomiske situation ikke i væsentligt omfang påvirkedes negativt som følge af foranstaltningerne. Dette bekræftes af, at importørerne vedblev med at handle med den pågældende vare og endda øgede den importerede mængde i skadesundersøgelsesperioden.

(87) Det konkluderes derfor, at importørernes økonomiske situation ikke har været påvirket negativt af indførelsen af de i øjeblikket gældende antidumpingforanstaltninger. Det er derfor også usandsynligt, at en videreførelse af foranstaltningerne vil føre til en forværring af deres økonomiske situation i fremtiden.

4. Brugernes interesser

(88) Brugerne af den pågældende vare, dvs. aftagerindustrien, er producenterne af ildfaste varer. Kun to af de 78 brugere, som Kommissionen sendte spørgeskemaer, besvarede disse. Ligesom for importørerne er det begrænsede samarbejde i sig selv et tegn på, at denne sektors økonomiske situation ikke i væsentligt omfang påvirkedes negativt af foranstaltningerne. De to samarbejdsvillige selskaber var kun i begrænset omfang repræsentative for aftagerindustrien, idet det ene kun købte ca. 2 % af den samlede mængde dødbrændt magnesia, der importeredes fra Kina i skadesundersøgelsesperioden, og det andet købte under 1 % fra 1997, men virkningen af de gældende foranstaltninger på deres økonomiske situation undersøgtes alligevel.

(89) I denne forbindelse fastslog undersøgelse, at brugerne vedblev med og i et tilfælde endda begyndte at importere dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina trods de gældende foranstaltninger. Disse foranstaltninger var derfor ikke en hindring for producenterne af ildfaste varer, der fik dem til at ændre forsyningskilder. Skønt dødbrændt magnesia udgør en betydelig del af omkostningerne til ildfaste varer, var stigningen i de kinesiske importpriser åbenbart ikke så store, at de voldte problemer.

(90) Det er værd at bemærke, at importpriserne på dødbrændt magnesia næsten fordobledes for brugeren i Finland efter Finlands tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab. Den pågældende bruger fortsatte imidlertid med at købe dødbrændt magnesia med oprindelse i Kina. Der kan drages to konklusioner af dette:

a) foranstaltningerne har ført til en prisstigning på importen fra Kina

b) den heraf følgende pris var fortsat konkurrencedygtig i forhold til prisen i resten af Fællesskabet.

(91) Det kan derfor udelukkes, at antidumpingforanstaltningerne havde nogen væsentlig negativ indflydelse på omkostningssituationen og på brugernes rentabilitet.

(92) Som det fremgår af betragtning 29 og 30, har de gældende antidumpingforanstaltninger ikke ført til, at fællesskabsmarkedet er blevet lukket for importerede varer, men de har snarere bekæmpet den illoyale handelspraksis og i nogen grad afhjulpet dumpingimportens handelsforvridende virkninger. Som ovenfor nævnt steg importen fra Kina faktisk med 10 % i skadesundersøgelsesperioden.

Da foranstaltningerne har været i kraft i nogen tid og vil blive videreført på samme niveau, kan det konkluderes, at dette ikke ville indebære en forværring af brugernes situation.

5. Konklusion om Fællesskabets interesser

(93) På den ene side vil en videreførelse af de gældende antidumpingforanstaltninger sandsynligvis føre til en stabil pris på dødbrændt magnesia på fællesskabsmarkedet. Hvis EF-erhvervsgrenen ikke beskyttes mod virkningerne af dumpingimporten, vil dens stilling ikke blot blive svækket, men erhvervsgrenen kan muligvis forsvinde. På den anden side synes de eksisterende foranstaltninger ikke tidligere at have haft nogen betydelige negative følger for brugernes og importørernes økonomiske situation. Enhver prisstigning, om nogen, for brugerne som følge af en indførelse af antidumpingforanstaltninger på grundlag af de oplysninger, der er indhentet i forbindelse med den aktuelle undersøgelse, synes ikke at være uforholdsmæssig i forhold til den fordel, det vil være for EF-erhvervsgrenen, at den af dumpingimporten forårsagede handelsforvridning fjernes.

(94) Det konkluderes derfor, at der ikke er nogen tvingende årsager til ikke at forlænge de eksisterende antidumpingforanstaltninger.

I. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

(95) Alle berørte parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for videreførelsen af de gældende antidumpingforanstaltninger. De fik en frist til at gøre indsigelse efter disse meddelelser. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger.

(96) Det følger af ovenstående, at i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen bør den variable antidumpingtold, kombineret med en mindstepris på 120 ECU pr. ton, på importen af dødbrændt magnesia med oprindelse i Folkerepublikken Kina, der indførtes ved forordning (EF) nr. 3386/93 opretholdes -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af dødbrændt (sintret) magnesia henhørende under KN-kode 2519 90 30 med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

2. Tolden fastsættes til forskellen mellem 120 EUR pr. ton og prisen for varen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, hvis denne pris er lavere.

3. Gældende bestemmelser vedrørende told og anden toldpraksis finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2000.

På Rådets vegne

J. GAMA

Formand

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18).

(2) EFT L 306 af 11.12.1993, s. 16.

(3) EFT C 177 af 10.6.1998, s. 5.

(4) EFT C 385 af 11.12.1998, s. 7.