*****

RAADETS HENSTILLING

af 21. april 1983

om metoder for fastsaettelse af priser og tariffer for naturgas i Faellesskabet

(83/230/EOEF)

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,

som henvises til forslag fra Kommissionen,

som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

som tager foelgende i betragtning:

I konklusionerne af 3. december 1981 og 16. marts 1982 understregede Raadet noedvendigheden af, at medlemsstaterne udvikler en faelles metode for fastsaettelse af energipriser, og det fastlagde de generelle principper for de enkelte medlemsstaters prispolitik paa energiomraadet;

disse principper boer, uden at medlemsstaternes forskellige systemer til fastsaettelse af naturgaspriserne anfaegtes, tilpasses de saerlige forhold paa naturgasmarkedet for at sikre en mere ensartet energiprisdannelse i Faellesskabet;

den relative knaphed paa naturgas og fordelene ved at udnytte denne energikilde goer det noedvendigt at udnytte de forhaandenvaerende ressourcer bedst muligt og sikre en optimal ressourcefordeling gennem en hensigtsmaessig prispolitik;

det er noedvendigt, at naturgaspriserne kan tilpasse sig udviklingen i forsyningsomkostningerne og de skiftende konkurrenceforhold for naturgas;

en prispolitik, der inden for bestemte forbrugsomraader hindrer en rationel udnyttelse af naturgasressourcerne, boer undgaas;

naturgastarifferne boer saa noeje som muligt genspejle strukturen i forsynings- og distributionsomkostningerne for de forskellige kategorier af leverancer;

i betragtning af leverancernes stoerrelse boer det for storindustriens vedkommende vaere muligt at lade omkostningsbesparelserne modsvares af en passende gradvis nedsaettelse af tarifferne;

for at sikre den bedst mulige udnyttelse af transportnettene og mere regelmaessig leverance aaret igennem, boer der kunne fastsaettes saerlige priser i sammenhaeng med forsyningsafbrydelse;

prispolitikken spiller en afgoerende rolle for udviklingen paa naturgasmarkedet, og det er noedvendigt at foelge udviklingen i forbruget med henblik paa at tilpasse naturgaspriserne i overensstemmelse hermed;

forbrugerne kan kun foretage et reelt valg, naar markedet er tilstraekkelig gennemsigtigt -

HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE,

a) at de ved hjaelp af passende foranstaltninger, saafremt dette ikke allerede er sket, soerger for, at priser og tariffer for naturgas i Faelleskabet baseres paa foelgende faelles principper:

1. Fastsaettelsen af naturgaspriser boer tage sigte paa den bedst mulige udnyttelse af de disponible gasressourcer og den bedst mulige fordeling af disse ressourcer under hensyn til omkostningerne ved produktion, indkoeb og distribution. Ved prisfastsaettelsen boer der tages hensyn til en rationel udnyttelse af energien og til naturgassens markedsvaerdi i forhold til priserne for andre energiformer, som konkurrerer med den.

Derfor boer naturgaspriserne i forbrugerleddet ligge saa taet som muligt paa markedsvaerdien i forhold til prisen paa alternative energikilder og sikre en indtaegt, der goer det muligt at daekke omkostningerne ved levering til forbrugerne.

2. Metoderne for fastsaettelse af naturgaspriserne boer udformes saaledes, at gaspriserne kan tilpasses aendringer i konkurrenceforholdene paa markedet og udviklingen i omkostningerne, navnlig gasselskabernes omkostninger ved indkoeb af gas, idet udsving heri hurtigst muligt boer komme til udtryk i salsgstariffer og salgspriser.

3. Priserne boer ikke holdes kunstigt nede i forhold til forholdene paa markedet eller til omkostningerne, saaledes at visse forbrugsklasser eller former for anvendelse stoettes, og/eller der tilskyndes til spild.

4. Toledstarifsystemet med en fast del til daekning af de faste omkostninger, navnlig i forbindelse med permanent tilslutning til nettet, og en del, der saettes i forhold til den leverede gasmaengde, er blandt alle de forskellige tarifsystemer det, der under hensyn til lokale forhold boer anvendes generelt i forbindelse med tarifsystemer for forbrug i husholdninger og i mindre industrier.

Dette boer navnlig vaere tilfaeldet for forbrugerklasser, der med hensyn til anvendelsesformaal, forbrugets omfang og regelmaessighed frembyder faelles traek, og for hvilke tarifferne boer fastsaettes paa grundlag af disse faelles traek.

5. For de stoerste forbrugere, for hvilke der gaelder tariffer, og for hvilke de faste omkostninger kun udgoer en lille del af de samlede omkostninger, boer der normalt anvendes én enhedstarif, men der boer fastsaettes to eller flere satser af degressiv stoerrelse pr. forbrugstranche, for herved at tage hensyn til de transportbesparelser pr. maengdeenhed, der kan opnaas ved stoerre maengder. For at sikre, at omkostningerne fordeles mere korrekt, boer tariffer, der anvendes for et givet omraade, desuden variere efter de omstaendigheder, hvorunder naturgassen aftages, f.eks. efter belastningsfaktor.

6. I tilfaelde af ikke-tarifmaessigt salg til storforbrugere (dvs. kontraktsalg), boer priserne beregnes i forhold til omkostningerne og markedsvilkaarene.

7. Med henblik paa at flytte efterspoergslen bort fra spidsbelastningsperioderne og eventuelt aabne mulighed for aflastning af nettet boer der kunne anvendes saerlige tariffer eller priser i forbindelse med saerbestemmelser om afbrydelse af forsyningerne.

b) at de i naert samarbejde paa faellesskabsplan noeje foelger udviklingen i efterspoergslen efter naturgas inden for de forskellige forbrugssektorer samt den langsigtede udvikling heraf, med det formaal at forbedre tarifstrukturerne yderligere,

c) at de soerger for, at naturgaspriserne kendetegnes ved den stoerst mulige gennemsigtighed, samt at disse priser og omkostningerne for forbrugeren offentliggoeres i videst muligt omfang.

Udfaerdiget i Luxemburg, den 21. april 1983.

Paa Raadets vegne

D. von WUERZEN

Formand

(1) EFT nr. C 96 af 11. 4. 1983, s. 105.