*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 9. juli 1987

om oprettelse af et joint venture mellem Redland plc, AAH Holdings plc og British Coal Corporation

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(87/412/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 66 og 80,

under henvisning til beslutning nr. 24/54 af 6. maj 1954 om en forordning til gennemfoerelse af traktatens artikel 66, stk. 1, vedroerende kontrol med en virksomhed (1),

under henvisning til den anmodning, som British Coal Corporation indgav den 16. december 1986 paa egne vegne og paa vegne af Redland plc og AAH Holdings plc med henblik paa at opnaa tilladelse til at slutte nogle af deres aktiviteter inden for fast og flydende braendsel sammen i et nyt faellesforetagende, British Fuels Limited, der skal ejes af Redland plc med 55 %, af AAH Holdings plc med 25 % og af British Coal Corporation med 20 %,

under henvisning til de bemaerkninger, som Det Forenede Kongeriges regering har fremsat, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

1. AAH Holdings plc (AAH) i Lincoln er et holdingselskab for en koncern, der hovedsagelig er beskaeftiget med distribution af braendsel, byggematerialer og medicinalvarer, fragtkoersel, generel maskinteknik samt praestation af tjenesteydelser inden for miljoe og landbrug. Samtlige aktiviteter udoeves af uafhaengige hel- eller delejede datterselskaber. Et af disse er interessentskabet British Fuel Company (BFC), som AAH ejer sammen med British Coal Corporation (tidligere National Coal Board), og som er beskaeftiget med braendselsdistribution. Ud over sin kapitalandel i BFC har AAH ingen andre interesser inden for braendselsdistribution. AAH er som foelge af sin kapitalandel i BFC og nogle af BFC's datterselskaber, der er beskaeftiget med distribution af fast braendsel, en virksomhed efter EKSF-traktatens artikel 80.

2. British Coal Corporation (British Coal) er Det Forenede Kongeriges foerende producent og leverandoer af fast braendsel og udoever sin virksomhed baade direkte og gennem forhandlere. I 1985/86 androg det britiske kulforbrug 121,4 mio tons, og British Coal havde til sammenligning en afsaetning paa i alt 111,8 mio tons. British Coal er derfor en virksomhed i den i traktatens artikel 80 anvendte betydning. Foruden andre datterselskaber og kapitalinteresser har British Coal en minoritetsandel i BFC.

3. BFC er et interessentskab, der ejes i faellesskab af AAH (50,25 %) og British Coal (49,75 %), og som i en aarraekke har udoevet virksomhed inden for distribution af fast og flydende braendsel (»braendselsaktiviteter«), fragtkoersel, levering af byggematerialer og lignende (»oevrige aktiviteter«). Interessentskabet, der udoever sin virksomhed gennem en raekke datterselskaber, har i de sidste tre aar afsat ca. 3,1 mio tons fast braendsel aarligt.

4. Redland plc er et holdingselskab, der hovedsagelig er beskaeftiget med produktion og leverancer af byggematerialer og praestation af tjenesteydelser inden for bygge- og anlaegsvirksomhed i Det Forenede Kongerige og i udlandet samt med distribution af fast og flydende braendsel i Det Forenede Kongerige. Selskabets braendselsdistribution og de dertil knyttede aktiviteter gennemfoeres af en raekke datterselskaber under Cawoods Holdings Limited (»Cawoods-selskaberne«); der kan bl.a. naevnes: Cawoods Coal Ltd, Cawoods Hargreaves Ltd (et joint venture, der for 50 % vedkommende ejes af Hargreaves Group plc, som nu selv kontrolleres af Coalite Group), Cawoods of Northern Ireland Ltd og en raekke associerede selskaber i Irland. I de sidste tre aar har Redland plc's Cawoods-selskaber afsat ca. 3,2 mio tons fast braendsel aarligt. Som foelge af de aktiviteter, der udoeves gennem Cawoods-selskaberne, er Redland plc en virksomhed efter EKSF-traktatens artikel 80.

5. Det nye selskab, British Fuel Limited (BFL), skal hovedsagelig viderefoere og udvikle den distributionsvirksomhed inden for fast og flydende braendsel, som Cawoods-selskaberne og BFC for oejeblikket udoever hver for sig. Det paagaeldende joint venture til blive dannet ved en fusion mellem BFC (inklusive British Coal's og AAH's nuvaerende interesser inden for braendselsdistribution) og Cawoods-selskaberne. Foerst er det dog noedvendigt at foretage en retlig omstrukturering af virksomhederne, saaledes at det sikres, at de aktiver, der skal fusioneres, udelukkende vedroerer braendelsaktiviteterne. Det er dog ikke denne omstrukturering inden for koncernerne, denne sag

drejer sig om, men det nye selskabs indvirkning paa konkurrenceforholdene, naar dets aktiekapital bliver fordelt paa Redland plc med 55 %, AAH med 25 % og British Coal med 20 %. Foruden BFL vil det efter fusionen kun vaere British Coal, der fortsat er beskaeftiget med braendselsdistribution.

II

6. Oprettelsen af det paagaeldende joint venture medfoerer en virksomhedskoncentration, hvor en koncern kommer til at udoeve kontrol med en virksomhed. Aftalerne om aktieposterne i BFL og administrationen af selskabet betyder, at de tre aktionaerer vil kunne udoeve faelles kontrol med selskabet som omhandlet i beslutning nr. 24/54. Det paagaeldende joint venture vil derfor indgaa i en koncentration med Redland plc, AAH og British Coal samt de virksomheder, de kontrollerer, jf. traktatens artikel 66, stk. 1, uden at der er tale om nogen koncentration mellem de tre moderselskaber.

Virksomhedskoncentrationer af denne art kan tillades, saafremt Kommissionen finder det godtgjort, at de ikke vil medfoere konkurrencebegraensninger.

7. BFC har for oejeblikket en markedsandel paa ca. 85 % af kulmarkedet i Det Forende Kongerige. Denne andel omfatter i kraft af British Coal's deltagelse i interessentskabet British Coal's egen distributionsvirksomhed, idet AAH ikke har andre interesser inden for braendselsdistribution. Den afspejler British Coal's fremtraedende markedsstilling. British Coal er den stoerste producent i Det Forenede Kongerige, og dens afsaetning paa markedet bestaar hovedsagelig i distribution af kul og kulderivater saasom koks og briketter. British Coal afsaetter nemlig ikke blot sine produkter gennem alle interesserede forhandlere, der opfylder de normale krav med hensyn til kreditvaerdighed og indvilliger i at betale paa de i salgsbetingelserne anfoerte tidspunkter, men optraeder ogsaa i vid udstraekning som grossist og afsaetter produkterne direkte til forbrugerne.

8. Den planlagte transaktion medfoerer en aendret distributionsstruktur inden for kulindustrien, idet BFC's hidtidige markedsandel, jf. det foregaaende afsnit, vil blive foroeget med de ca. 3,2 mio tons, som Cawoods-selskaberne aarligt afsaetter. Dette betyder, at det nye selskab vil faa en markedsandel paa ca. 87 % af det britiske kulmarked.

9. Denne andel af markedet kan dog ikke i praksis betragtes som aaben for konkurrence mellem grossister. Der findes en raekke meget store forbrugere, hvis indkoeb tegner sig for stoerstedelen af forbruget af fast braendsel i Det Forenede Kongerige, og som af gode grunde udelukkende koeber direkte hos British Coal. Dette gaelder f.eks. de to britiske elselskaber, Central Electricity Generating Board og South of Scotland Electricity Board, samt staalvaerker, der anvender kokskul i deres koksovne eller hoejovnskul, der fremstilles af et af British Coal's datterselskaber. Selv om der kun er tale om nogle faa, tegner de sig for ca. 91 mio tons af British Coal's afsaetning i 1985/86. AArsagerne til, at de udelukkende handler med producenten, er dels tekniske, dels oekonomiske. For det foerste har de kun i ringe grad brug for service paa lokalt plan. For det andet kan de let skifte over fra British Coal's produkter til enten billigere alternative energikilder eller billigere kul, der tilbydes af producenter i tredjelande. Elselskaberne maatte vise dette under konflikten med kulindustrien i 1984/85, da deres kraftvaerker, som i virkeligheden er indbyrdes forbundne, foroegede deres forbrug af fueloil med 38,2 mio tons kulaekvivalent, og samtidig nedbragte kulforbruget med 39,5 mio tons sammenholdt med det foregaaende aar. Denne tekniske fleksibilitet kombineret med mulighederne for at opnaa billig alternativ energi saasom fueloil, kernekraft, flydende gas og importeret kul saetter disse kunder i en saerdeles staerk forhandlingsposition. For at faa British Coal til saa vidt muligt at tilpasse sine priser efter de laveste priser paa alternativt braendsel, foretraekker de at indgaa kontrakter direkte med British Coal. Det ser derfor ikke ud til, at grossisterne ville kunne sikre sig en tilstraekkelig avance, hvis de forsoegte at gribe ind. Stoerstedelen af de maengder, der leveres paa denne maade, dvs. de maengder, der transporteres til kraftvaerker og staalvaerker med jernbane eller med skib, saelges uden en forhandler som mellemmand, medens forhandlernes rolle i forbindelse med forholdsvis smaa maengder, der transporteres ad landevej og ad kanaler, fortrinsvis bestaar i at varetage transporten, idet de skaffer, og i visse tilfaelde ejer, lastvogne og pramme. I saadanne tilfaelde vil saavel British Coal som forbrugerne, af sikkerhedsmaessige aarsager, ganske vist ofte foretraekke, at produkterne leveres af British Coal til transportfirmaet og videre herfra til forbrugerne, men det er urealistisk at tro, at andre grossister kan paafoere British Coal konkurrence paa markedet for leverancer til kraftvaerker og staalvaerker. Tvaertimod maa al fast braendsel, som British Coal leverer til elselskaberne og staalindustrien, betragtes som et omraade, hvor der ikke er adgang for mellemmaend, og som derfor maa lades ude af betragtning i forbindelse med en yderligere vurdering af BFL's markedsandel.

10. Da kraftvaerker og staalvaerker aftager ca. 99,7 mio tons, er det derfor kun ca. 21,7 mio tons, der leveres under saadanne vilkaar, at der kan vaere tale om konkurrence mellem grossisterne. Denne maengde leveres fortrinsvis til forbrugere inden for industrien i almindelighed og til husholdningerne. Desuden skal der ses bort fra 1,8 mio tons kul fra mineindustrien, idet denne maengde udelukkende distribueres af British Coal og beslaegtede selskaber.

11. Det paagaeldende joint venture vil i kraft af sine forbindelser med British Coal faa en andel paa 52 % af det britiske marked i engrosleddet mod 48 % til alle oevrige konkurrenter. III

12. Med hensyn til British Coal's aktiepost paa 20 % i det paagaeldende joint venture er det i fusionsaftalen og de dertil knyttede aftaler fastsat, at British Coal hverken vil eller kan paalaegge BFL leveringsbetingelser, der medfoerer urimelige praeferencer eller fordele for British Coal's proukter.

Havad angaar de priser, som BFL skal betale for British Coal's produkter, er det i beslutning nr. 30/53 (1), senest aendret ved beslutning nr. 1834/81/EKSF (2), fastsat, at en saelger og de virksomheder, der kontrolleres af denne, skal levere de samme eller tilsvarende produkter paa de samme vilkaar til alle kunder, der konkurrerer indbyrdes. Dette princip gaelder for British Coal's salg til saavel BFL som andre forhandlere.

13. Der findes flere fortilfaelde, hvor Kommissionen har indtaget den holdning, at der ved vurderingen af en virksomheds markedsstilling ikke blot skal tages hensyn til produkterne i den sektor, som virksomheden tilhoerer, men ogsaa substitutionsprodukter, som forbrugerne eventuelt maatte foretraekke. Erfaringsmaessigt bestaar der konkurrence mellem fast braendsel, fyringsolie, gas og el til brug i industrien i almindelighed og til husholdningsbrug. Der er derfor grund til at konkludere, at til trods for en markedsandel paa 52 % mod 41 % til den tidligere BFC vil BFL eller virksomhedens aktionaerer ikke under disse omstaendigheder kunne bestemme priserne, kontrollere eller indskraenke distributionen eller hindre en egentlig konkurrence paa en betydelig del af markedet for disse produkter.

14. Dette skyldes, at BFL vil staa over for skarp konkurrence fra billige alternative energiformer, der har medfoert et fald i forbruget af fast braendsel paa alle markeder. Denne udvikling, der gaar tilbage til midten og slutningen af 1950'erne, er blevet yderligere forvaerret af faldet i oliepriserne siden begyndelsen af sidste aar. Forhandlere af fast braendsel har derfor konstant vaeret noedt til at nedsaette omkostningerne og avancerne til det absolutte minimum for at kunne beholde deres kunder, og den oegede markedsandel vil derfor ikke paa nogen maade give BFL eller dens aktionaerer mulighed for at bestemme priserne.

15. Ved fusionen faar BFL ikke mulighed for at udoeve virksomhed paa markedet paa gunstigere vilkaar end virksomhedens konkurrenter. 52 % er ganske vist en stor markedsandel, men det skal bemaerkes, at der er ca. 60 andre forhandlere til stede paa markedet, og at nogle af disse har markedsandele paa mellem 3 og 6 %. Oprettelsen af det paagaeldende joint venture vil ikke kunne aendre forbrugernes forsyningsvilkaar maerkbart.

16. Desuden maa kan huske paa, at husholdningernes og industriens kulforbrug i almindelighed kun tegner sig for en beskeden del af det samlede braendselsforbrug i Det Forenede Kongerige; forbruget af fast braendsel udgoer kun 15 % af det samlede braendselsforbrug mod 67 % i 1960. Naar man tager samtlige energiformer paa markedet i betragtning, vil den tidligere BFC's overtagelse af Cawood-selskabernes markedsandel hverken begraense forbrugernes valgfrihed med hensyn til leverancer og leverandoerer eller hindre en egentlig konkurrence.

17. Da British Coal deltager i det paagaeldende joint venture som producent, maa det fastslaas, om virksomheden gennem det nye selskab vil faa mulighed for at unddrage sig traktatens konkurrenceregler, navnlig ved at skabe en kunstig fortrinsstilling, som medfoerer en vaesentlig fordel med hensyn til adgangen til markederne.

18. Fra 1948, da den britiske kulindustri blev nationaliseret, og indtil Det Forenede Kongerige tiltraadte De Europaeiske Faellesskaber, havde andre former for braendsel i hoej grad svaekket den faste braendsels betydning paa de to vigtigste markeder. Kulforbruget faldt med ca. 77 mio tons, dvs. med 70 %. Siden har British Coal som stoerste leverandoer maattet nedskaere sin produktion med yderligere 26 % og beskaeftigelsen med over 40 %. Som foelge heraf blev de aktiviteter, der kunne overlades til de uafhaengige forhandlere, indskraenket betydeligt, og for at kunne opretholde driften maatte disse udvide deres aktiviteter til at omfatte oliedistribution, og senere, materialer til bygge- og anlaegsvirksomhed, landbrugsprodukter samt en lang raekke andre omraader. Medens British Coal har en naturlig interesse i at producere og saelge den stoerst mulige maengde kul og braendstoffer afledt deraf, er salget af fast braendsel i vid udstraekning blevet en bibeskaeftigelse for de uafhaengige forhandlere. Naar British Coal derfor, gennem stoerre medvirken i forhandlerleddet, soeger at skabe regelmaessig afsaetning af sine produkter til den endelige forbruger, er der ingen grund til at konkludere, at formaalet hermed skulle vaere at skabe en kunstig fortrinsstilling, som medfoerer en vaesentlig fordel med hensyn til adgangen til markederne. Den planlagte transaktion vil snarere kunne betragtes som et forsoeg fra British Coal's side paa lovligt at stabilisere sin svage stilling paa energimarkedet.

19. Kommissionen skal sikre, at det paagaeldende joint venture's indvirkning paa konkurrencevilkaarene begraenses som omhandlet ovenfor.

Da British Coal er Det Forenede Kongeriges stoerste producent af fast braendsel, er der grund til at tro, at virksomheden vil udnytte sin andel i BFL til at fremme salget af sine egne produkter. For at undgaa uheldige virkninger for konkurrencevilkaarene skal British Coal's leverancer til BFL derfor undergives en raekke betingelser:

Parterne og BFL maa ikke indgaa nogen aftale med British Coal om leverancer til BFL, som bevirker, at braendsel, der leveres af andre EF-producenter, derved stilles ringere i konkurrencen. BFL's aftalemaessige forpligtelser til at aftage produkter fra British Coal boer derfor fastlaegges naermere i maengde. Det synes rimeligt at fastsaette en maksimumsgraense paa 65 % for aftaler, der loeber ud over et aar. British Coal maa heller ikke levere til BFL paa praeferencevilkaar sammenlignet med de vilkaar, British Coal benytter ved leverancer til BFL's konkurrenter, eller gives praeferencebehandling med hensyn til produkter i ringe udbud.

For at tage behoerigt hensyn til ovenstaaende betragtninger maa der knyttes betingelser til en eventuel tilladelse.

20. Saafremt betingelserne under nr. 19 er opfyldt, kan det planlagte joint venture tillades i henhold til traktatens artikel 66, stk. 2 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Der gives tilladelse til oprettelse af British Fuels Limited, London, som er et joint venture mellem Redland plc, AAH Holdings plc og British Coal Corporation.

Artikel 2

Til den i artikel 1 omhandlede tilladelse knyttes foelgende betingelser:

1. BFL og de parter, der har oprettet det paagaeldende joint venture, maa ikke indgaa aftaler af laengere varighed end ét aar om, at BFL skal aftage fast braendsel, der er fremstillet af British Coal eller dettes datterselskaber, til daekning af over 65 % af BFL's rimelige behov for de paagaeldende produkter i aftaleperioden.

2. British Coal og dets datterselskaber anvender ikke praeferencevilkaar for leverancer til BFL. Gennemfoerelsesbestemmelserne vedroerende EKSF-Traktatens artikel 60 gaelder, uanset om British Coal har en aktiepost i BFL og uanset dennes stoerrelse. British Coal og dets datterselskaber maa ikke yde prisnedslag, som tager sigte paa at give BFL urimelige fordele frem for virksomhedens konkurrenter.

3. BFL skal senest den 15. februar hvert aar meddele Kommissionen foelgende oplysninger:

a) den samlede maengde fast braendsel indkoebt det foregaaende kalenderaar;

b) de indkoebte maengder i det foregaaende kalenderaar fra British Coal og dets datterselskaber, fordelt paa produkter og kvalitet, med angivelse af disse leverandoerers priser.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Redland plc, Reigate (Surrey), AAH Holdings plc, Lincoln, og British Coal Corporation, London.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 9. juli 1987.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. 9 af 11. 5. 1954, s. 345/54.

(1) EFT nr. 6 af 4. 5. 1953, s. 109/53.

(2) EFT nr. L 184 af 4. 7. 1981, s. 7.