DA Den Europæiske Unions Tidende L 303/1

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1099/2009

af 24. september 2009

om beskyttelse af dyr på aflivningstidspunktet

(EØS-relevant tekst)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

efter høring af Regionsudvalget, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet (3) indeholder fælles minimumsregler for beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet i Fællesskabet. Dette direktiv er ikke blevet væsentligt ændret siden vedtagelsen.

(2) Aflivning kan påføre dyr smerte, psykisk belastning, angst eller anden form for lidelse, selv under de bedst mulige tekniske forhold. Visse aktiviteter i relation til aflivning kan være psykisk belastende for dyrene, og der er ulemper forbundet med enhver bedøvelsesteknik. Virksomhedsledere eller enhver, der er involveret i aflivning af dyr, bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at undgå smerte og mindske psykisk belastning og lidelse hos dyr, der slagtes eller aflives, idet der tages hensyn til bedste praksis på området og til de tilladte metoder i henhold til denne forordning. Derfor bør smerte, psykisk belastning og lidelse betragtes som undgåelige, hvis virksomhedsledere eller enhver, der er involveret i aflivning af dyr, overtræder en af bestemmelserne i denne forordning eller anvender tilladte metoder uden at overveje, om de afspejler den nyeste tekniske viden, og dermed uagtsomt eller forsætligt påfører dyrene smerte, psykisk belastning eller lidelse.

(3) Beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet har været omfattet af fællesskabsretten siden 1974 og blev med direktiv 93/119/EF væsentligt forbedret. Der er imidlertid konstateret store forskelle med hensyn til medlemsstaternes gennemførelse af direktivet, og der er peget på alvorlige dyrevelfærdsproblemer og forskelle, der kan påvirke konkurrenceevne mellem de forskellige virksomhedsledere.

(4) Dyrevelfærden er en fællesskabsværdi, som er nedfældet i protokollen (nr. 33) om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt »protokol nr. 33«). Beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet er et anliggende af offentlig interesse, der påvirker forbrugernes holdning til landbrugsprodukter. En forbedring af dyrs beskyttelse på slagtetidspunktet bidrager desuden til en bedre kødkvalitet og har indirekte en positiv effekt på arbejdssikkerheden på slagterier.

(5) National lovgivning om dyrs beskyttelse på slagte- eller aflivningstidspunktet har indvirkning på konkurrencen og dermed på, hvordan det indre marked for produkter af animalsk oprindelse, der er omfattet af bilag I til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, fungerer. Det er nødvendigt at indføre fælles regler for at sikre en rationel udvikling af det indre marked for disse produkter.

(6) Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (4), har vedtaget to udtalelser om velfærdsaspekterne af de vigtigste systemer til bedøvelse og aflivning af visse dyrearter, nemlig en udtalelse om dyrevelfærdsaspekter af de mest udbredte metoder til bedøvelse og aflivning af de vigtigste kommercielle dyrearter i 2004 og en udtalelse om dyrevelfærdsaspekter af de mest udbredte metoder til bedøvelse og aflivning af kommercielt opdrættede hjortedyr, geder, kaniner, strudse, ænder, gæs og vagtler i 2006. Fællesskabsretten på dette område bør ajourføres for at tage hensyn til disse videnskabelige udtalelser. Henstillinger om udfasning af brugen af kuldioxid til aflivning af svin og af fuglevandbade til bedøvelse af fjerkræ er ikke medtaget i denne forordning, da konsekvensanalysen viste, at sådanne henstillinger i øjeblikket ikke er økonomisk bæredygtige i EU. Det er imidlertid vigtigt at fortsætte denne drøftelse i fremtiden. Kommissionen bør derfor udarbejde en rapport om de forskellige bedøvelsesmetoder for fjerkræ, navnlig bedøvelse i grupper i vandbad, og forelægge den for Europa-Parlamentet og Rådet. Endvidere er der andre henstillinger, der ikke bør indgå i denne forordning, fordi de vedrører tekniske parametre, der bør være en del af gennemførelsesforanstaltningerne eller fællesskabsretningslinjer. Henstillinger om opdrættede fisk er heller ikke inkluderet i denne forordning, fordi der er behov for yderligere videnskabelige udtalelser og økonomisk vurdering på dette område.

(7) I 2007 vedtog Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE) den zoosanitære kodeks vedrørende landdyr, som indbefatter retningslinjer for slagtning af dyr og for aflivning af dyr i forbindelse med dyresygdomsbekæmpelse. Disse internationale retningslinjer indeholder anbefalinger vedrørende håndtering, fastholdelse, bedøvelse og afblødning af dyr på slagterier og aflivning af dyr i tilfælde af udbrud af smitsomme sygdomme. Der bør i denne forordning også tages hensyn til disse internationale standarder.

(8) Siden vedtagelsen af direktiv 93/119/EF er der sket en gennemgribende ændring af Fællesskabets fødevaresikkerhedslovgivning for slagterier, idet Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (6) er blevet vedtaget. I disse forordninger understreges fødevarevirksomhedsledernes ansvar for fødevaresikkerheden. Slagterier er også omfattet af en forhåndsgodkendelsesprocedure, hvor den kompetente myndighed undersøger konstruktion, indretning og udstyr for at sikre, at de er i overensstemmelse med de relevante tekniske regler om fødevaresikkerhed. Dyrevelfærdsaspekter bør integreres bedre på slagterier, og der bør tænkes på dyrevelfærden i forbindelse med slagteriers konstruktion, indretning og udstyr.

(9) Den offentlige kontrol i fødevarekæden er også blevet omorganiseret med vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (7), og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (8).

(10) De forhold, hvorunder dyr, der holdes til landbrugsformål, aflives, har direkte eller indirekte indvirkning på markedet for fødevarer, foderstoffer eller andre produkter og på de berørte virksomhedslederes konkurrenceevne. Derfor bør disse aflivninger være omfattet af fællesskabsretten. Imidlertid kan traditionelle landbrugsdyr såsom heste, æsler, kvæg, får, geder eller svin også holdes til andre formål, f.eks. som selskabsdyr eller som dyr til forevisning, arbejdsformål eller sport. Hvis aflivningen af dyr af disse arter fører til produktion af fødevarer eller andre produkter, bør disse aktiviteter være omfattet af denne forordning. Vilde eller omstrejfende dyr, der aflives for at regulere bestanden, bør derfor ikke være omfattet af denne forordning.

(11) Fisk og landdyr er fysiologisk set meget forskellige, og slagtning og aflivning af opdrættede fisk foregår under meget anderledes forhold, navnlig med hensyn til inspektionsprocessen. Endvidere er der ikke forsket nær så meget i bedøvelse af fisk som i bedøvelse af andre landbrugsdyr. Der bør fastlægges særskilte standarder for beskyttelse af fisk i forbindelse med aflivning. Bestemmelser gældende for fisk bør derfor i øjeblikket begrænses til de centrale principper. Yderligere initiativer fra Fællesskabets side bør bygge på en videnskabelig risikovurdering for slagtning og aflivning af fisk, som foretages af EFSA, under hensyntagen til de sociale, økonomiske og administrative virkninger.

(12) Det er en etisk forpligtelse at aflive produktionsdyr, der gennemgår store lidelser, hvis det ikke er muligt at lindre disse smerter på en økonomisk bæredygtig måde. I de fleste tilfælde kan dyr aflives under ordentlige velfærdsmæssige betingelser. Under ekstraordinære omstændigheder, f.eks. ulykker i fjerntliggende områder, hvor kompetent personale og udstyr ikke kan nå frem til dyrene, kan en overholdelse af optimale velfærdsbestemmelser forlænge deres lidelser. Af hensyn til dyrene er det derfor hensigtsmæssigt at udelukke nødaflivning fra anvendelsen af visse af denne forordnings bestemmelser.

(13) Det forekommer, at dyr kan være farlige for mennesker og bringe menneskeliv i fare, påføre alvorlige skader eller overføre dødelige sygdomme. Man kan normalt undgå disse risici ved at fastholde dyrene på ordentlig måde, men det kan også være nødvendigt at aflive farlige dyr for at eliminere sådanne risici under visse særlige omstændigheder. I sådanne tilfælde kan aflivningen ikke altid udføres under optimale velfærdsbetingelser, fordi der er tale om en nødsituation. Det er derfor nødvendigt at fravige forpligtelsen til at bedøve eller straks aflive dyret i disse tilfælde.

(14) I forbindelse med jagt eller sportsfiskeri er de betingelser, som aflivningen foregår under, meget forskellige fra dem, der gælder for landbrugsdyr, og jagt er underlagt specifik lovgivning. Aflivning i forbindelse med jagt eller sportsfiskeri bør derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(15) I protokol nr. 33 understreges også nødvendigheden af at respektere medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt deres skikke, navnlig med hensyn til religiøse ritualer, kulturelle traditioner og regionale skikke, i forbindelse med fastlæggelsen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker inden for bl.a. landbrug og det indre marked. Kulturelle arrangementer, hvor overholdelse af dyrevelfærdskrav vil have negativ indvirkning på selve arrangementets karakter, bør derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(16) Kulturelle traditioner drejer sig om nedarvede, fastlagte eller sædvanlige mønstre for tænkemåde, handling eller adfærd, som overføres fra generation til generation. De er med til at styrke de langvarige sociale forbindelser mellem de forskellige generationer. Under forudsætning af at disse aktiviteter ikke påvirker markedet for produkter af animalsk oprindelse og ikke er begrundet i produktionsformål, bør aflivning af dyr i forbindelse med disse arrangementer udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(17) Slagtning af fjerkræ, kaniner og harer til privatpersoners eget forbrug finder sted i et omfang, der ikke vil kunne påvirke de kommercielle slagteriers konkurrenceevne. Den indsats, der er nødvendig for, at de offentlige myndigheder kan opspore og kontrollere sådanne aktiviteter, står ikke i rimeligt forhold til de eventuelle problemer, der skal løses. Disse aktiviteter bør derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(18) Ved direktiv 93/119/EF blev der givet undtagelse fra kravet om bedøvelse i forbindelse med rituel slagtning på slagterier. Eftersom fællesskabsbestemmelserne vedrørende rituel slagtning er blevet gennemført forskelligt afhængigt af den nationale kontekst, og i betragtning af at der i nationale bestemmelser tages hensyn til forhold, der går ud over formålet med denne forordning, er det vigtigt at bibeholde undtagelsen fra kravet om, at dyr skal bedøves før slagtning, idet hver medlemsstat dog gives en vis grad af subsidiaritet. Nærværende forordning respekterer følgelig religionsfriheden og retten til at udøve sin religion eller tro gennem gudstjeneste, undervisning, andagt og overholdelse af religiøse skikke som omhandlet i artikel 10 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

(19) Der foreligger tilstrækkelig videnskabelig dokumentation for, at hvirveldyr er følende væsener, som derfor bør være omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Krybdyr og padder er dog ikke dyr, der normalt holdes som landbrugsdyr i Fællesskabet, og det vil derfor ikke være hensigtsmæssigt eller proportionalt at lade dem være omfattet af forordningen.

(20) Mange aflivningsmetoder er smertefulde for dyr. Det er derfor nødvendigt at bedøve dyrene, således at de mister bevidstheden og smerteopfattelsen før eller samtidig med, at de aflives. Det er kompliceret at måle manglende bevidsthed og smerteopfattelse hos et dyr, og det kan kun ske ved hjælp af en videnskabelig godkendt metodologi. Der bør dog foretages overvågning ved hjælp af indikatorer for at vurdere procedurens effektivitet i praksis.

(21) Overvågning af bedøvelsens virkning er hovedsagelig baseret på vurdering af dyrenes bevidsthed og smerteopfattelse. Ved et dyrs bevidsthed forstås først og fremmest dets evne til at føle og kontrollere sine bevægelser. Selv om der er visse undtagelser, som f.eks. elektroimmobilisering eller andre bevidst fremkaldte paralyser, kan et dyr antages at være bevidstløst, når det ikke kan stå oprejst i en naturlig stilling, ikke er vågent eller ikke viser tegn på positive eller negative følelser såsom frygt eller ophidselse. Et dyrs smerteopfattelse er først og fremmest dets evne til at føle smerte. Et dyr antages at være uden smerteopfattelse, når det ikke viser nogen reflekser eller reaktioner over for stimuli som f.eks. lyde, lugte, lys eller fysisk kontakt.

(22) Nye bedøvelsesmetoder udvikles løbende og udbydes på markedet som svar på nye udfordringer inden for landbruget og kødindustrien. Det er derfor vigtigt at give Kommissionen beføjelse til at godkende nye bedøvelsesmetoder, samtidig med at man sikrer et ensartet og højt niveau for dyrebeskyttelse.

(23) Det er nyttigt at have fællesskabsretningslinjer, således at virksomhedsledere og kompetente myndigheder nøjagtigt ved, hvilke parametre de skal anvende for at sikre et højt dyrebeskyttelsesniveau, samtidig med at virksomhedslederne sikres lige vilkår. Det er derfor nødvendigt at give Kommissionen beføjelse til at udarbejde sådanne retningslinjer.

(24) Afhængigt af hvordan de anvendes i slagte- eller aflivningsprocessen, kan visse bedøvelsesmetoder føre til døden, samtidig med at smerte undgås og psykisk belastning eller lidelse mindskes. Andre bedøvelsesmetoder medfører ikke nødvendigvis døden, og dyrene kan komme til bevidsthed eller blive i stand til at føle smerte igen under videre smertefulde procedurer. Sådanne metoder bør derfor suppleres med andre teknikker, der sikrer, at døden indtræffer, inden dyret kommer til bevidsthed. Det er derfor helt afgørende at præcisere, hvilke bedøvelsesmetoder der skal suppleres med en aflivningsmetode.

(25) Mange faktorer bevirker, at betingelserne for bedøvelse af dyr og resultaterne af denne bedøvelse i praksis varierer. Der bør derfor foretages en regelmæssig vurdering af resultaterne af bedøvelse. Med henblik herpå bør virksomhedslederne fastsætte en repræsentativ stikprøve af dyr til kontrol af deres bedøvelsespraksis' effektivitet, idet der tages hensyn til, hvor homogen gruppen af dyr er, og andre vigtige faktorer som f.eks. det anvendte udstyr og det involverede personale.

(26) Nogle af de fremgangsmåder, der anvendes ved bedøvelse, kan muligvis vise sig at være tilstrækkelig pålidelige til, at dyrene uigenkaldeligt aflives under alle omstændigheder, forudsat at der anvendes specifikke nøgleparametre. I sådanne tilfælde forekommer det unødvendigt og urimeligt at kontrollere bedøvelsen. Det er derfor hensigtsmæssigt at give mulighed for at give fritagelse fra forpligtelserne vedrørende kontrol af bedøvelsen, hvor der foreligger tilstrækkelig videnskabelig dokumentation for, at en given fremgangsmåde uigenkaldeligt medfører døden for alle dyr under visse kommercielle vilkår.

(27) Dyrenes velfærd er i vid udstrækning påvirket af de daglige rutiner, og der kan kun opnås pålidelige resultater, hvis virksomhedslederne udvikler overvågningsværktøj til evaluering af deres virkning. Der bør derfor i alle led i produktionen udarbejdes standardprocedurer, som bør være risikobaserede. De bør omfatte klare målsætninger, ansvarlige personer, modus operandi, målelige kriterier samt procedurer for overvågning og registrering. Nøgleparametrene for hver bedøvelsesmetode bør præciseres på en måde, der sikrer reel bedøvelse af samtlige dyr, der gennemgår processen.

(28) Veluddannet og velkvalificeret personale forbedrer de betingelser, som dyr behandles under. Kompetencer på dyrevelfærdsområdet indebærer viden om de grundlæggende adfærdsmønstre og behov hos de pågældende dyr ligesom tegn på bevidsthed og smerteopfattelse. Det indebærer også teknisk ekspertise vedrørende det anvendte bedøvelsesudstyr. Personale, der udfører visse slagteoperationer, og folk, der har tilsyn med den sæsonbestemte aflivning af pelsdyr, bør derfor have et kompetencebevis, der er relevant for de opgaver, de udfører. Et krav om kompetencebevis for andet personale, der afliver dyr, ville imidlertid ikke stå i rimeligt forhold til de tilsigtede mål.

(29) Personale med mange års erfaring kan forventes at have en vis ekspertise. Der bør derfor i denne forordning fastsættes en overgangsbestemmelse vedrørende kravene til kompetencebeviset for så vidt angår et sådant personale.

(30) Bedøvelsesudstyr udvikles og udformes, således at det fungerer effektivt i en specifik sammenhæng. Producenter bør derfor give brugerne detaljerede anvisninger vedrørende de betingelser, hvorunder udstyret bør anvendes og vedligeholdes for at sikre dyrenes velfærd mest muligt.

(31) Bedøvelses- og fastholdelsesudstyr skal vedligeholdes ordentligt, for at det kan fungere effektivt. Det kan være nødvendigt at udskifte visse dele på udstyr, der anvendes intensivt, og selv effektiviteten af udstyr, der kun anvendes lejlighedsvis, kan blive forringet som følge af korrosion eller andre miljøfaktorer. Noget udstyr skal også kalibreres nøjagtigt. Virksomhedslederne eller enhver, der er involveret i aflivning af dyr, bør derfor indføre vedligeholdelsesprocedurer for dette udstyr.

(32) Det er nødvendigt at fastholde dyr af hensyn til personalets sikkerhed og korrekt anvendelse af visse bedøvelsesteknikker. Fastholdelse vil imidlertid som regel være en psykisk belastning for dyrene og bør derfor anvendes i så kort tid som muligt.

(33) Fejl i bedøvelsesprocedurerne kan føre til, at dyr lider. Denne forordning bør derfor indeholde bestemmelser om, at der skal forefindes passende reserveudstyr til bedøvelse for at minimere smerte, psykisk belastning og lidelse hos dyr.

(34) Omfanget af slagtning af fjerkræ, kaniner og harer til direkte levering af små mængder kød til den endelige forbruger eller til lokale detailvirksomheder, der leverer sådant kød direkte til den endelige forbruger som fersk kød, varierer fra medlemsstat til medlemsstat på grund af de nationale bestemmelser, der gælder for denne aktivitet i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3, litra d), og artikel 4 i forordning (EF) nr. 853/2004. Det er imidlertid vigtigt at sikre, at visse minimumskrav til dyrevelfærd også finder anvendelse på disse aktiviteter.

(35) Med hensyn til slagtning af visse andre kategorier af dyr end fjerkræ, kaniner og harer til privatpersoners eget forbrug findes der allerede visse EU-minimumskrav som f.eks. forudgående bedøvelse samt nationale regler. Det er derfor hensigtsmæssigt at sikre, at minimumskrav til dyrevelfærd også fastsættes i denne forordning.

(36) I henhold til forordning (EF) nr. 854/2004 skal der udarbejdes en liste over virksomheder, fra hvilke import til Fællesskabet af bestemte animalske produkter er tilladt. Der bør ved udarbejdelsen af denne liste tages hensyn til de generelle krav og de supplerende krav til slagterier, som er fastsat i nærværende forordning.

(37) Fællesskabet tilstræber at fremme høje velfærdsstandarder i dyrebesætninger i hele verden, navnlig i forbindelse med handel. Det støtter de specifikke standarder og henstillinger vedrørende dyrevelfærd fra OIE, herunder om slagtning af dyr. Sådanne standarder og henstillinger bør tages i betragtning, når der skal sikres overensstemmelse med Fællesskabets krav i henhold til denne forordning med henblik på import.

(38) Retningslinjer for god praksis, der er udarbejdet af virksomhedslederorganisationer, er værdifulde instrumenter, der kan hjælpe virksomhedsledere med at opfylde visse af denne forordnings krav, f.eks. for så vidt angår udarbejdelse og gennemførelse af standardprocedurer.

(39) Slagterier og det udstyr, som anvendes dér, er udformet til bestemte kategorier af dyr og til bestemte kapaciteter. Hvis kapaciteten overskrides, eller udstyret anvendes til andre formål end det tiltænkte, vil det have en negativ indvirkning på dyrenes velfærd. Oplysninger om disse aspekter bør derfor meddeles de kompetente myndigheder og bør indgå i godkendelsesproceduren for slagterier.

(40) Med mobile slagterier mindskes behovet for at transportere dyr over lange afstande, og de kan derfor bidrage til at sikre dyrevelfærden. De tekniske forhold for mobile slagterier adskiller sig dog fra dem, der gælder for stationære slagterier, og det kan derfor være nødvendigt at tilpasse de tekniske regler. Denne forordning bør derfor åbne mulighed for at indføre undtagelser, således at mobile slagterier fritages for kravene vedrørende slagteriers konstruktion, indretning og udstyr. Indtil der vedtages sådanne undtagelser, er det rimeligt at give medlemsstaterne mulighed for at fastsætte eller bibeholde nationale regler for mobile slagterier.

(41) Der sker løbende videnskabelige og tekniske fremskridt med hensyn til slagteriers konstruktion, indretning og udstyr. Det er derfor vigtigt at give Kommissionen beføjelse til at ændre kravene til slagteriers konstruktion, indretning og udstyr, samtidig med at man bibeholder et ensartet og højt niveau for dyrebeskyttelse.

(42) For at sikre et højt dyrebeskyttelsesniveau, samtidig med at virksomhedslederne sikres lige vilkår, er det nyttigt at have fællesskabsretningslinjer for virksomhedsledere og kompetente myndigheder, der indeholder specifikke oplysninger om slagteriers konstruktion, indretning og udstyr. Det er derfor nødvendigt at give Kommissionen beføjelse til at vedtage sådanne retningslinjer.

(43) Slagtning uden bedøvelse kræver et præcist halssnit med en skarp kniv for at minimere dyrenes lidelser. Derudover er der risiko for, at dyr, der ikke fastholdes mekanisk, efter at halssnittet er lagt, afbløder langsommere, og at dyrenes lidelser dermed forlænges unødvendigt. Kvæg, får og geder udgør er de mest almindelige arter, der slagtes efter denne metode. Drøvtyggere, der slagtes uden bedøvelse, bør derfor fastholdes individuelt og mekanisk.

(44) Der sker løbende videnskabelige og tekniske fremskridt med hensyn til håndtering og fastholdelse af dyr på slagterier. Det er derfor vigtigt at give Kommissionen beføjelse til at ændre kravene til håndtering og fastholdelse af dyr før slagtning, samtidig med at man sikrer et ensartet og højt niveau for dyrebeskyttelse.

(45) For at sikre et højt dyrebeskyttelsesniveau, samtidig med at virksomhedslederne sikres lige vilkår, er det nyttigt at have fællesskabsretningslinjer for virksomhedsledere og kompetente myndigheder, der indeholder specifikke oplysninger om håndtering og fastholdelse af dyr før slagtning. Det er derfor nødvendigt at give Kommissionen beføjelse til at vedtage sådanne retningslinjer.

(46) Erfaringer fra visse medlemsstater viser, at udnævnelsen af en særlig kvalificeret person til dyrevelfærdsansvarlig, der koordinerer og følger op på gennemførelsen af dyrevelfærdsprocedurer på slagterier, har været til gavn for dyrevelfærden. Denne foranstaltning bør derfor finde anvendelse i hele Fællesskabet. Den dyrevelfærdsansvarlige bør have tilstrækkelige beføjelser og teknisk kompetence til at kunne give personalet i slagtekæden relevant vejledning.

(47) Små slagterier, der først og fremmest er involveret i direkte salg af fødevarer til forbrugerne, behøver ikke et kompliceret administrativt system for at gennemføre denne forordnings generelle principper. I disse tilfælde står kravet om en dyrevelfærdsansvarlig ikke i rimeligt forhold til de tilsigtede mål, og ved denne forordning bør der indføres en undtagelse fra dette krav for sådanne slagterier.

(48) Sanering indebærer ofte krisestyring med sideløbende prioriteringer, som f.eks. dyresundhed, folkesundhed, miljø eller dyrevelfærd. Det er vigtigt, at dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes i alle faser af saneringsprocessen, men det kan forekomme, at overholdelsen af disse bestemmelser under særlige omstændigheder kan indebære en fare for menneskers sundhed eller forsinke udryddelsen af en sygdom betragteligt og dermed bevirke, at flere dyr bliver syge og dør.

(49) Derfor bør de kompetente myndigheder have tilladelse til at fravige visse bestemmelser i denne forordning i konkrete tilfælde, hvis dyresundhedssituationen nødvendiggør nødaflivning af dyr, og/eller hvis der ikke findes egnede alternativer, som kan sikre dem den bedst mulige velfærd. Sådanne fravigelser bør dog ikke træde i stedet for ordentlig planlægning. Således bør planlægningen forbedres, og dyrevelfærd bør integreres ordentligt i beredskabsplanerne for smitsomme sygdomme.

(50) For så vidt angår procedurerne for anmeldelse af dyresygdomme foretages anmeldelse af sygdomsudbrud i overensstemmelse med direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet (9) gennem systemet for anmeldelse af dyresygdomme (ADNS). På nuværende tidspunkt giver ADNS ikke specifikke oplysninger om dyrevelfærd, men systemet vil kunne videreudvikles til at gøre det i fremtiden. Der bør derfor med henblik på videreudvikling af ADNS gives mulighed for undtagelse fra indberetningspligten vedrørende dyrevelfærd ved sanering.

(51) Moderne bedøvelses- og fastholdelsesudstyr bliver stadig mere komplekst og raffineret og kræver særlig ekspertise og analyse. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at den kompetente myndighed har adgang til tilstrækkelig videnskabelig støtte, som embedsmænd kan henvende sig til, hvis udstyr og metoder til bedøvelse af dyr skal vurderes.

(52) Effektiviteten af de enkelte bedøvelsesmetoder vurderes ud fra kontrol af nøgleparametre og regelmæssig evaluering. Udarbejdelse af retningslinjer for god praksis for overvågningsprocedurer og andre procedurer i forbindelse med aflivning af dyr er derfor vigtig, idet virksomhedsledere dermed får nogle egentlige retningslinjer for dyrevelfærd. Et referencecenter eller -netværk i hver medlemsstat bør derfor udføre denne opgave i samarbejde med de relevante interesserede parter.

(53) Udstedelse af kompetencebeviser bør ske på en ensartet måde. Organer eller enheder, der udsteder kompetencebeviser, bør derfor akkrediteres i overensstemmelse med ensartede standarder, der bør gøres til genstand for en videnskabelig vurdering. Den enhed, der yder videnskabelig støtte i overensstemmelse med artikel 20, bør derfor, hvor det er nødvendigt, afgive udtalelse om evnen og egnetheden hos de organer eller enheder, der udsteder kompetencebeviser.

(54) Forordning (EF) nr. 882/2004 giver den kompetente myndighed mulighed for at træffe visse foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse, navnlig med hensyn til dyrevelfærdsbestemmelser. Det er derfor kun nødvendigt at fastsætte de yderligere foranstaltninger, som skal træffes specifikt med henblik på anvendelse af nærværende forordning.

(55) Ifølge forordning (EF) nr. 178/2002 skal EFSA fremme netværkssamarbejde mellem de organisationer, der arbejder lokalt inden for EFSA's missioner, for at fremme videnskabeligt samarbejde, udveksling af oplysninger, udformning og gennemførelse af fælles projekter samt udveksling af ekspertise og bedste praksis på fødevarelovgivningsområdet.

(56) Udstedelse af kompetencebeviser og afholdelse af kurser bør ske på en ensartet måde. Nærværende forordning bør derfor fastsætte medlemsstaternes forpligtelser i forbindelse hermed og de nærmere bestemmelser om tildeling, suspension eller inddragelse af kompetencebeviser.

(57) Borgerne i Europa forventer, at minimumsregler for dyrevelfærd overholdes ved slagtning af dyr. I nogle områder afhænger holdningen over for dyr også af nationale opfattelser, og der er et krav i nogle medlemsstater om at bibeholde eller vedtage mere omfattende dyrevelfærdsregler end dem, der er vedtaget i Fællesskabet. I dyrenes interesse og forudsat, at det ikke har nogen indvirkning på det indre marked, er det hensigtsmæssigt at give medlemsstaterne mulighed for en vis fleksibilitet til at bibeholde eller på visse specifikke områder vedtage mere omfattende nationale regler. Det er vigtigt at sikre, at sådanne nationale regler ikke anvendes af medlemsstaterne på en måde, der hindrer, at det indre marked fungerer efter hensigten.

(58) På nogle områder, der er omfattet af denne forordning, har Rådet behov for yderligere videnskabelige, samfundsmæssige og økonomiske oplysninger, inden det kan fastsætte nærmere bestemmelser, navnlig i forbindelse med opdrættede fisk og vedrørende fastholdelse af kvæg ved at dreje det om på ryggen. Det er derfor nødvendigt, at Kommissionen giver Rådet disse oplysninger, inden der fremsættes forslag om ændringer af forordningen for så vidt angår disse områder.

(59) Slagteriers konstruktion, indretning og udstyr kræver langsigtet planlægning og investering. Der bør derfor ved denne forordning indføres en passende overgangsperiode, så branchen får tilstrækkelig tid til at tilpasse sig de relevante krav, der er fastsat i denne forordning. I den periode bør de krav i direktiv 93/119/EF, der gælder for slagteriers konstruktion, indretning og udstyr, fortsat finde anvendelse.

(60) Medlemsstaterne bør fastsætte regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og sikre, at de iværksættes. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

(61) Målet for denne forordning, nemlig at sikre en harmoniseret tilgang med hensyn til dyrevelfærdsstandarder på aflivningstidspunktet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af denne forordnings omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, er det for at virkeliggøre det mål nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om aflivning af dyr med henblik på fremstilling af fødevarer, uld, skind, pelsværk eller andre produkter og om dermed forbundne aktiviteter. Denne forordning går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(62) De foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre denne forordning, bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (10) —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes bestemmelser om aflivning af dyr, der avles eller holdes med henblik på fremstilling af fødevarer, uld, skind, pelsværk og andre produkter, samt aflivning af dyr med henblik på sanering og om dermed forbundne aktiviteter.

For så vidt angår fisk, finder dog kun kravene i artikel 3, stk. 1, anvendelse.

2. Kapitel II (med undtagelse af artikel 3, stk. 1 og 2), kapitel III og kapitel IV (med undtagelse af artikel 19) finder ikke anvendelse på nødaflivning uden for et slagteri eller på de tilfælde, hvor overholdelse af disse bestemmelser ville medføre en umiddelbar og alvorlig risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed.

3. Denne forordning finder ikke anvendelse på:

a) dyr, der aflives i) i forbindelse med videnskabelige forsøg udført under tilsyn af en kompetent myndighed ii) i forbindelse med jagt eller sportsfiskeri iii) i forbindelse med kultur- eller sportsarrangementer

b) fjerkræ, kaniner og harer, der slagtes uden for et slagteri af deres ejer til dennes eget private forbrug.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »aflivning«: enhver bevidst fremkaldt proces, som medfører, at et dyr dør

b) »dermed forbundne aktiviteter«: aktiviteter som f.eks. håndtering, opstaldning, fastholdelse, bedøvelse og afblødning af dyr, som finder sted i forbindelse med og på stedet for aflivningen

c) »dyr«: alle hvirveldyr med undtagelse af krybdyr og padder

d) »nødaflivning«: aflivning af tilskadekomne dyr eller dyr, som lider af en sygdom, der er forbundet med store smerter eller lidelser, og hvor der ikke er nogen anden praktisk mulighed for at lindre disse smerter eller lidelser

e) »opstaldning«: anbringelse af dyr i båse, stier, folde eller på overdækkede arealer i forbindelse med eller som en del af et slagteris aktiviteter

f) »bedøvelse«: enhver bevidst fremkaldt proces, som bevirker, at et dyr, uden at det påføres smerter, mister bevidstheden og smerteopfattelsen, herunder enhver metode, som medfører øjeblikkelig død

g) »religiøst ritual«: en række handlinger i forbindelse med slagtning af dyr, som er foreskrevet af en religion

h) »kultur- eller sportsarrangementer«: arrangementer, der altovervejende har tilknytning til veletablerede kulturelle traditioner eller sportsaktiviteter, herunder væddeløb eller andre former for konkurrencer, hvor der ikke finder produktion af kød eller andre animalske produkter sted, eller hvor denne produktion er marginal i forhold til arrangementet som sådan og uden økonomisk betydning

i) »standardprocedurer«: skriftlige instrukser med henblik på at opnå ensartethed i forbindelse med udførelsen af en bestemt funktion eller standard

j) »slagtning«: aflivning af dyr med henblik på konsum

k) »slagteri«: enhver virksomhed, hvor der slagtes landdyr, der er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 853/2004

l) »virksomhedsleder«: enhver fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for et foretagende, der foretager aflivning af dyr eller enhver anden dertil knyttet aktivitet, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde

m) »pelsdyr«: pattedyr af arter, der hovedsagelig opdrættes til produktion af pels, f.eks. mink, ildere, ræve, vaskebjørne, sumpbævere og chinchillaer

n) »sanering«: aflivning af dyr af hensyn til folkesundheden, dyresundheden, dyrevelfærden eller miljøet under tilsyn af den kompetente myndighed

o) »fjerkræ«: opdrættet fjerkræ, herunder fjerkræ, der ikke betragtes som tamfjerkræ, men som opdrættes som tamfjerkræ, med undtagelse af strudsefugle

p) »fastholdelse«: anvendelse på et dyr af enhver procedure, der har til formål at begrænse dets bevægelser for at lette effektiv bedøvelse og aflivning, samtidig med at dyres skånes for enhver undgåelig smerte, frygt eller ophidselse

q) »kompetent myndighed«: den centrale myndighed i en medlemsstat, der har kompetence til at sikre, at kravene i denne forordning overholdes, eller enhver anden myndighed, som den centrale myndighed har overdraget denne beføjelse til

r) »rygmarvsstødning«: ødelæggelse af centralnervevævet og rygmarven ved hjælp af et langt stavformet instrument, der stødes ind i kraniehulen.

KAPITEL II

ALMINDELIGE BETINGELSER

Artikel 3

Generelle krav til aflivning og dermed forbundne aktiviteter

1. Dyr skal skånes for enhver undgåelig smerte, psykisk belastning eller lidelse under aflivning og dermed forbundne aktiviteter.

2. Med henblik på stk. 1 træffer virksomhedslederne navnlig de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at dyr:

a) er sikret fysisk komfort og beskyttelse, navnlig ved at de holdes rene, har det tilstrækkelig varmt og forhindres i at falde eller glide

b) er beskyttet mod skader

c) håndteres og opstaldes under hensyntagen til deres normale adfærd

d) ikke viser tegn på undgåelig smerte eller frygt og ikke udviser unormal adfærd

e) ikke lider under langvarig mangel på foder eller vand

f) er forhindret i undgåelig interaktion med andre dyr, der vil kunne skade deres velfærd.

3. Anlæg, der anvendes til aflivning og dermed forbundne aktiviteter, skal udformes, indrettes, vedligeholdes og anvendes således, at det sikres, at kravene i stk. 1 og 2 er opfyldt under de forventede betingelser for anlæggets aktiviteter hele året.

Artikel 4

Bedøvelsesmetoder

1. Dyr må kun aflives efter bedøvelse i overensstemmelse med metoderne og de specifikke krav, der er knyttet til anvendelsen af disse metoder, i bilag I. Dyret skal forblive bevidstløst og uden smerteopfattelse indtil sin død.

Metoder i bilag I, der ikke medfører øjeblikkelig død (i det følgende benævnt »simpel bedøvelse«), skal så hurtigt som muligt efterfølges af en procedure, der medfører døden, som f.eks. afblødning, rygmarvsstødning, aflivning med elektrisk strøm eller langvarig eksponering for iltmangel.

2. Bilag I kan ændres for at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling, på grundlag af en udtalelse fra EFSA og efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

Enhver sådan ændring skal dog sikre, at niveauet for dyrevelfærd mindst svarer til det niveau, der sikres med de eksisterende metoder.

3. Fællesskabsretningslinjer vedrørende metoderne i bilag I kan vedtages efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

4. I forbindelse med dyr, der slagtes ved særlige metoder, der er foreskrevet af religiøse ritualer, finder kravene i stk. 1 ikke anvendelse, forudsat at slagtningen finder sted på et slagteri.

Artikel 5

Kontrol af bedøvelsen

1. Virksomhedsledere skal sikre, at de personer, der er ansvarlige for bedøvelse, eller andet dertil udpeget personale regelmæssigt kontrollerer, at dyrene ikke viser nogen tegn på bevidsthed eller smerteopfattelse i tidsrummet mellem afslutningen af bedøvelsesprocessen og dødens indtræden.

Denne kontrol udføres på en tilstrækkelig repræsentativ stikprøve af dyr, og hyppigheden fastlægges under hensyntagen til resultatet af tidligere kontrol og alle faktorer, der kan have indflydelse på bedøvelsesprocessens effektivitet.

Når resultatet af kontrollen viser, at et dyr ikke er tilstrækkeligt bedøvet, træffer den ansvarlige for bedøvelsen omgående passende foranstaltninger, jf. de standardprocedurer, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2.

2. Hvis dyr i medfør af artikel 4, stk. 4, aflives uden forudgående bedøvelse, kontrollerer de ansvarlige for slagtningen systematisk, at de ikke viser tegn på bevidsthed eller smerteopfattelse, før de løses fra fastholdelse, og ikke viser tegn på liv, før de behandles eller skoldes.

3. I forbindelse med stk. 1 og 2 kan virksomhedsledere anvende de kontrolprocedurer, der er beskrevet i de retningslinjer for god praksis, der er omhandlet i artikel 13.

4. I betragtning af at visse bedøvelsesmetoder er yderst pålidelige, kan der i givet fald og på grundlag af en udtalelse fra EFSA indrømmes undtagelser fra kravene i stk. 1 efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

Artikel 6

Standardprocedurer

1. Virksomhedslederne planlægger på forhånd aflivning af dyr og dermed forbundne aktiviteter og udfører dem i overensstemmelse med standardprocedurer.

2. Virksomhedslederne udarbejder og gennemfører disse standardprocedurer for at sikre, at aflivning og dermed forbundne aktiviteter udføres i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1.

For så vidt angår bedøvelse, skal standardprocedurerne:

a) tage hensyn til producentens anvisninger

b) på grundlag af tilgængelig videnskabelig dokumentation for hver anvendt bedøvelsesmetode fastsætte de nøgleparametre, der er nævnt i bilag I, kapitel I, og sikre, at de effektivt bedøver dyrene

c) præcisere de foranstaltninger, der skal træffes, når den i artikel 5 omhandlede kontrol angiver, at et dyr ikke er tilstrækkeligt bedøvet, eller, når det drejer sig om dyr, der slagtes i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, at dyret stadig viser livstegn.

3. I forbindelse med stk. 2 kan virksomhedsledere anvende de standardprocedurer, der er beskrevet i de retningslinjer for god praksis, der er omhandlet i artikel 13.

4. Virksomhedslederne stiller efter anmodning standardprocedurerne til rådighed for den kompetente myndighed.

Artikel 7

Kompetenceniveau og kompetencebevis

1. Aflivning og dermed forbundne aktiviteter må kun udføres af personer med det fornødne kompetenceniveau uden at forvolde dyrene undgåelig smerte, angst eller lidelse.

2. Virksomhedslederne sikrer, at følgende slagteoperationer kun udføres af personer med et kompetencebevis til sådanne operationer, jf. artikel 21, der viser deres evne til at udføre dem i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning:

a) håndtering og pasning af dyr inden fastholdelse

b) fastholdelse af dyr med henblik på bedøvelse eller aflivning

c) bedøvelse af dyr

d) vurdering af bedøvelsens virkning

e) ophængning eller ophejsning af levende dyr

f) afblødning af levende dyr

g) slagtning i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4.

3. Uanset kravet i stk. 1 skal aflivning af pelsdyr foregå i tilstedeværelse af og under direkte tilsyn af en person, der har et kompetencebevis, jf. artikel 21, som er udstedt for alle de aktiviteter, der udføres under den pågældende persons tilsyn. Virksomhedslederne på pelsdyrfarme underretter på forhånd den kompetente myndighed om en forestående slagtning af dyr.

Artikel 8

Anvisninger for anvendelse af fastholdelses- og bedøvelsesudstyr

Produkter, der i forbindelse med markedsføring og reklame præsenteres som fastholdelses- eller bedøvelsesudstyr, må kun sælges, hvis de ledsages af passende anvisninger vedrørende brug, således at dyr sikres de bedst mulige velfærdsbetingelser. Producenterne skal også gøre disse anvisninger offentligt tilgængelige via internettet.

Disse anvisninger skal navnlig præcisere:

a) art, kategori, mængde og/eller vægt af de dyr, som udstyret skal anvendes til

b) de anbefalede parametre svarende til de forskellige anvendelsesbetingelser, herunder de nøgleparametre, der er fastsat i bilag I, kapitel I

c) med hensyn til bedøvelsesudstyr en metode til overvågning af udstyrets effektivitet for så vidt angår overholdelse af denne forordnings bestemmelser

d) anbefalinger vedrørende vedligeholdelse og om nødvendigt kalibrering af bedøvelsesudstyret.

Artikel 9

Anvendelse af fastholdelses- og bedøvelsesudstyr

1. Virksomhedslederne sikrer, at alt udstyr, der anvendes til at fastholde eller bedøve dyr, vedligeholdes og kontrolleres i overensstemmelse med producenternes anvisninger af personer, der er uddannet dertil.

Virksomhedslederne fører optegnelser over vedligeholdelsen. De opbevarer sådanne optegnelser i mindst et år og stiller dem til rådighed for den kompetente myndighed på anmodning.

2. Virksomhedslederne sikrer, at der under bedøvelsesprocessen er umiddelbar adgang til passende reserveudstyr, som tages i anvendelse, hvis det først anvendte bedøvelsesudstyr skulle svigte. Reservemetoden kan adskille sig fra den først benyttede metode.

3. Virksomhedslederne sikrer, at dyr ikke placeres i fastholdelsesudstyr, herunder hovedfastholdelsesudstyr, før den person, der er ansvarlig for bedøvelsen eller afblødningen, er klar til at bedøve eller afbløde dyrene så hurtigt som muligt.

Artikel 10

Privatpersoners eget forbrug

Kun kravene i artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, finder anvendelse på slagtning af andre dyr end fjerkræ, kaniner og harer og dermed forbundne aktiviteter uden for et slagteri af deres ejer eller af en person på ansvar og under tilsyn af ejeren til privatpersoners eget forbrug.

Også kravene i artikel 15, stk. 3, og i punkt 1.8-1.11, punkt 3.1 og for så vidt det henviser til simpel bedøvelse punkt 3.2 i bilag III finder anvendelse på slagtning af andre dyr end fjerkræ, kaniner og harer, svin, får og geder uden for et slagteri af deres ejer eller af en person på ansvar og under tilsyn af ejeren til privatpersoners eget forbrug.

Artikel 11

Direkte levering af små mængder kød af fjerkræ, kaniner og harer

1. Kun kravene i artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, finder anvendelse på slagtning af fjerkræ, kaniner og harer på bedriften med henblik på producentens direkte salg af små mængder kød til den endelige bruger eller til lokale detailvirksomheder, der sælger sådant kød direkte til den endelige bruger som fersk kød, forudsat at antallet af dyr, der slagtes på bedriften, ikke overstiger det maksimale antal dyr, der fastsættes i overensstemmelse med proceduren i artikel 25, stk. 2.

2. Kravene i kapitel II og III finder anvendelse på slagtning af sådanne dyr, når deres antal overstiger det maksimale antal, der er nævnt i stk. 1.

Artikel 12

Import fra tredjelande

De krav, der er fastsat i kapitel II og III i denne forordning, finder anvendelse med henblik på artikel 12, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 854/2004.

Det sundhedscertifikat, der ledsager kød indført fra tredjelande, suppleres med en attest som dokumentation for, at krav, der mindst svarer til kravene i kapitel II og III i denne forordning, er overholdt.

Artikel 13

Udarbejdelse og udbredelse af retningslinjer for god praksis

1. Medlemsstaterne tilskynder til udarbejdelse og udbredelse af retningslinjer for god praksis for at lette forordningens gennemførelse.

2. Når der fastlægges sådanne retningslinjer for god praksis, skal de udarbejdes og udbredes af virksomhedslederorganisationer:

a) i samråd med repræsentanter for de ikke-statslige organisationer, de kompetente myndigheder og andre interesserede parter

b) under hensyntagen til videnskabelige udtalelser som omhandlet i artikel 20, stk. 1, litra c).

3. Den kompetente myndighed vurderer retningslinjerne for god praksis for at sikre, at de er udarbejdet i overensstemmelse med stk. 2, og at de overholder Fællesskabets nuværende retningslinjer.

4. Hvis virksomhedslederorganisationerne ikke udsender retningslinjer for god praksis, kan den kompetente myndighed udarbejde og offentliggøre sine egne retningslinjer for god praksis.

5. Medlemsstaterne sender Kommissionen alle de retningslinjer for god praksis, der er valideret af den kompetente myndighed. Kommissionen opretter og fører et register over disse retningslinjer og giver medlemsstaterne adgang til det.

KAPITEL III

SUPPLERENDE KRAV TIL SLAGTERIER

Artikel 14

Slagteriers indretning, konstruktion og udstyr

1. Virksomhedslederne sikrer, at slagteriers indretning og konstruktion og det deri anvendte udstyr overholder bestemmelserne i bilag II.

2. Med henblik på anvendelse af denne forordning forelægger virksomhedslederne efter anmodning mindst følgende for den kompetente myndighed, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 853/2004, i forbindelse med hvert slagteri:

a) det maksimale antal dyr pr. time for hver slagtekæde

b) kategori og vægt af de dyr, som det tilgængelige fastholdelses- eller bedøvelsesudstyr kan anvendes til

c) den maksimale kapacitet af hvert opstaldningsareal.

Den kompetente myndighed vurderer de forelagte oplysninger i overensstemmelse med første afsnit ved godkendelsen af slagteriet.

3. Der kan efter proceduren i artikel 25, stk. 2, vedtages:

a) undtagelser fra bestemmelserne i bilag II for mobile slagterier

b) ændringer, der er nødvendige for at tilpasse bilag II til den videnskabelige og tekniske udvikling.

Indtil de i første afsnit, litra a), omhandlede undtagelser er blevet vedtaget, kan medlemsstaterne indføre eller bibeholde nationale regler for mobile slagterier.

4. Der kan vedtages fællesskabsretningslinjer for gennemførelsen af stk. 2 i denne artikel og bilag II efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

Artikel 15

Håndtering og fastholdelse på slagterier

1. Virksomhedslederne sikrer, at de operationelle bestemmelser for slagterier i bilag III overholdes.

2. Virksomhedslederne sikrer, at alle dyr, der aflives i medfør af artikel 4, stk. 4, uden forudgående bedøvelse, fastholdes individuelt; drøvtyggere fastholdes mekanisk.

Der må ikke anvendes systemer, der fastholder kvæg ved at dreje det om på ryggen eller anbringe det i enhver anden unaturlig stilling, undtagen hvis dyrene slagtes i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, og forudsat at de udstyres med en anordning, der begrænser både den laterale og vertikale bevægelse af dyrets hoved og kan tilpasses dyrets størrelse.

3. Følgende fastholdelsesmetoder er forbudt:

a) ophængning eller ophejsning af dyr, der er ved bevidsthed

b) mekanisk fastlåsning eller sammenbinding af dyrs ben eller fødder

c) overskæring af rygmarven ved hjælp af f.eks. en puntilla eller en dolk

d) anvendelse af elektrisk strøm til immobilisering af dyr, som ikke bedøver eller afliver dyrene under kontrollerede forhold, navnlig enhver anvendelse af elektrisk strøm, der ikke omspænder hjernen.

Litra a) og b) finder dog ikke anvendelse på slagtebøjler til fjerkræ.

4. For at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling, herunder en udtalelse fra EFSA, og efter proceduren i artikel 25, stk. 2, kan bilag III ændres.

5. Der kan vedtages fællesskabsretningslinjer for gennemførelsen af bestemmelserne i bilag III efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

Artikel 16

Overvågningsprocedurer på slagterier

1. Med henblik på anvendelse af artikel 5 indfører og iværksætter virksomhedsledere passende overvågningsprocedurer på slagterier.

2. De overvågningsprocedurer, der er nævnt i stk. 1, skal beskrive, hvordan den i artikel 5 omhandlede kontrol skal udføres, og skal mindst omfatte følgende:

a) navnene på de personer, der er ansvarlige for overvågningsproceduren

b) indikatorer, som kan påvise tegn på bevidstløshed og bevidsthed eller smerteopfattelse hos dyr; indikatorer, som kan påvise manglende livstegn hos dyr, der slagtes i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4

c) kriterier til bestemmelse af, om de resultater, der påvises af de i litra b) nævnte indikatorer, er tilfredsstillende

d) forholdene i forbindelse med og/eller tidspunktet for overvågningens gennemførelse

e) antallet af dyr i hver stikprøve, der skal kontrolleres i forbindelse med overvågningen

f) egnede procedurer til sikring af, at bedøvelses- eller aflivningsprocesserne tages op til revision, hvis de i litra c) nævnte kriterier ikke er opfyldt, for at klarlægge årsagerne til manglerne og de nødvendige ændringer, der skal foretages i disse processer.

3. Virksomhedslederne skal indføre en specifik overvågningsprocedure for hver slagtekæde.

4. Ved fastlæggelsen af kontrollens hyppighed skal der tages hensyn til de vigtigste risikofaktorer, som f.eks. ændringer i type eller størrelse af dyr, der slagtes, eller personalets arbejdsmønstre, således at resultaterne får et højt pålidelighedsniveau.

5. I forbindelse med stk. 1-4 kan virksomhedslederne anvende de overvågningsprocedurer, der er beskrevet i de retningslinjer for god praksis, der er omhandlet i artikel 13.

6. Fællesskabsretningslinjer vedrørende overvågningsmetoder på slagterier kan vedtages efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

Artikel 17

Dyrevelfærdsansvarlig

1. Virksomhedslederne udpeger for hvert slagteri en dyrevelfærdsansvarlig, som skal bistå dem med at overholde bestemmelserne i denne forordning.

2. Den dyrevelfærdsansvarlige er under virksomhedslederens direkte myndighed og rapporterer direkte til virksomhedslederen om forhold vedrørende dyrenes velfærd. Vedkommende kan kræve, at slagteriets personale træffer de nødvendige forholdsregler for at sikre overholdelsen af denne forordnings bestemmelser.

3. Den dyrevelfærdsansvarliges ansvarsområder fastsættes i slagteriets standardprocedurer, og det berørte personale gøres på en effektiv måde opmærksomt herpå.

4. Den dyrevelfærdsansvarlige skal være i besiddelse af et kompetencebevis, jf. artikel 21, som er udstedt for alle de processer, der finder sted på de slagterier, som vedkommende er ansvarlig for.

5. Den dyrevelfærdsansvarlige fører optegnelser over de skridt, der tages til at forbedre dyrevelfærden på det slagteri, hvor vedkommende udfører sine opgaver. Sådanne optegnelser opbevares i mindst et år og stilles til rådighed for den kompetente myndighed på anmodning.

6. Stk. 1-5 finder ikke anvendelse på slagterier, hvor der slagtes under 1 000 husdyrenheder eller 150 000 fugle eller kaniner om året.

Med henblik på første afsnit forstås ved »husdyrenhed« en standardmåleenhed, der gør det muligt at aggregere de forskellige husdyrkategorier, således at de kan sammenlignes.

Når medlemsstaterne anvender første afsnit, bruger de følgende omregningssatser:

a) voksent kvæg som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (11) og dyr af hestefamilien: 1 husdyrenhed

b) andet kvæg: 0,50 husdyrenhed

c) svin med en levende vægt på over 100 kg: 0,20 husdyrenhed

d) andre svin: 0,15 husdyrenhed

e) får og geder: 0,10 husdyrenhed

f) lam, gedekid og smågrise med en levende vægt på under 15 kg: 0,05 husdyrenhed.

KAPITEL IV

SANERING OG NØDAFLIVNING

Artikel 18

Sanering

1. Den kompetente myndighed, der er ansvarlig for en sanering, udarbejder en handlingsplan for at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes, før saneringen påbegyndes.

De planlagte bedøvelses- og aflivningsmetoder og de tilhørende standardprocedurer til sikring af overholdelse af denne forordnings bestemmelser indgår i de beredskabsplaner, som fællesskabsretten om dyresundhed foreskriver, på grundlag af den hypotese, der opstilles i beredskabsplanen, vedrørende omfanget af og stedet for de formodede sygdomsudbrud.

2. Den kompetente myndighed:

a) sikrer, at saneringen gennemføres i overensstemmelse med den i stk. 1 nævnte handlingsplan

b) træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre dyrenes velfærd under de bedst mulige betingelser.

3. Ved anvendelsen af denne artikel og under ekstraordinære omstændigheder kan den kompetente myndighed indrømme undtagelser fra en eller flere af denne forordnings bestemmelser, hvis den finder, at overholdelse af bestemmelserne kan påvirke menneskers sundhed eller forsinke udryddelsen af en sygdom betragteligt.

4. Senest den 30. juni hvert år forelægger den i stk. 1 nævnte kompetente myndighed Kommissionen en rapport om de saneringer, der er udført i det foregående år, og gør den offentlig tilgængelig via internettet.

Denne rapport omfatter navnlig følgende oplysninger om hver sanering:

a) grundene til saneringen

b) antal aflivede dyr og deres art

c) de anvendte bedøvelses- og aflivningsmetoder

d) en beskrivelse af de opståede vanskeligheder og, hvis det er relevant, de løsninger, der er fundet for at lindre eller mindske de berørte dyrs lidelser

e) enhver undtagelse, der er indrømmet i henhold til stk. 3.

5. Der kan vedtages fællesskabsretningslinjer for udarbejdelsen og gennemførelsen af handlingsplaner for sanering efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

6. I givet fald kan der for at tage hensyn til de oplysninger, som er indsamlet gennem ADNS, efter proceduren i artikel 25, stk. 2, vedtages en undtagelse fra rapporteringspligten i stk. 4.

Artikel 19

Nødaflivning

I tilfælde af nødaflivning træffer brugeren af de berørte dyr alle de nødvendige foranstaltninger for at aflive dyrene hurtigst muligt.

KAPITEL V

KOMPETENT MYNDIGHED

Artikel 20

Videnskabelig støtte

1. Hver medlemsstat sikrer ved hjælp af følgende tiltag, at de kompetente myndigheder på anmodning har adgang til tilstrækkelig, uafhængig videnskabelig støtte:

a) videnskabelig og teknisk ekspertbistand i forbindelse med godkendelse af slagterier som omhandlet i artikel 14, stk. 2, og udvikling af nye bedøvelsesmetoder

b) videnskabelige udtalelser vedrørende producenternes anvisninger om anvendelsen og vedligeholdelsen af fastholdelses- og bedøvelsesudstyr

c) videnskabelige udtalelser om retningslinjer for god praksis, der er udarbejdet på medlemsstatens område med henblik på anvendelsen af denne forordning

d) anbefalinger med henblik på anvendelse af denne forordning, især for så vidt angår inspektioner og revision

e) udtalelser om selvstændige organers og enheders evne og egnethed til at opfylde kravene i artikel 21, stk. 2.

2. Videnskabelig støtte kan ydes via et netværk, forudsat at alle de opgaver, der er nævnt i stk. 1, udføres for alle relevante aktiviteter, der finder sted i de berørte medlemsstater.

Med henblik herpå udpeger hver medlemsstat ét kontaktpunkt og gør det offentligt tilgængeligt via internettet. Et sådant kontaktpunkt er sammen med tilsvarende kontaktpunkter og Kommissionen ansvarligt for at udveksle tekniske og videnskabelige oplysninger og bedste praksis vedrørende gennemførelsen af denne forordning.

Artikel 21

Kompetencebevis

1. Med henblik på anvendelse af artikel 7 udpeger medlemsstaterne den kompetente myndighed, der skal være ansvarlig for at:

a) sikre, at der tilbydes kurser til personale, der beskæftiger sig med aflivning og dermed forbundne aktiviteter

b) udstede kompetencebeviser, hvori det attesteres, at indehaveren har bestået en uafhængig afsluttende prøve; emnerne for denne prøve skal være relevante for de berørte dyrekategorier og svare til de operationer, der er nævnt i artikel 7, stk. 2 og 3, og til de emner, der er anført i bilag IV

c) godkende uddannelsesprogrammer for de i litra a) nævnte kurser og form og indhold af den i litra b) nævnte prøve.

2. Den kompetente myndighed kan delegere den afsluttende prøve og udstedelsen af kompetencebeviser til et selvstændigt organ eller en selvstændig enhed, som:

a) har den nødvendige ekspertise samt det nødvendige personale og udstyr med henblik herpå

b) er uafhængig(t) og uden interessekonflikter for så vidt angår den afsluttende prøve og udstedelsen af kompetencebeviser.

Den kompetente myndighed kan også delegere tilrettelæggelsen af kurserne til et selvstændigt organ eller en selvstændig enhed, som har den nødvendige ekspertise samt det nødvendige personale og udstyr med henblik herpå.

Den kompetente myndighed gør nærmere oplysninger om organer og enheder, der har fået pålagt sådanne opgaver, offentligt tilgængelige via internettet.

3. Kompetencebeviser skal indeholde oplysninger om, hvilke dyrekategorier, hvilken type udstyr og hvilke af de operationer/aktiviteter der er anført i artikel 7, stk. 2 eller 3, beviset gælder for.

4. En medlemsstat anerkender kompetencebeviser, der er udstedt i en anden medlemsstat.

5. Den kompetente myndighed kan udstede midlertidige kompetencebeviser, forudsat:

a) at ansøgeren er indskrevet på et kursus som omhandlet i stk. 1, litra a)

b) at ansøgeren skal arbejde i tilstedeværelse af og under direkte tilsyn af en anden person, der er i besiddelse af et kompetencebevis, der er udstedt for den bestemte aktivitet, der skal udføres

c) at gyldigheden af det midlertidige bevis ikke overstiger tre måneder, og

d) at ansøgeren fremlægger en skriftlig erklæring om, at der ikke tidligere er udstedt et sådant midlertidigt kompetencebevis med samme anvendelsesområde til vedkommende, eller til den kompetente myndigheds tilfredshed påviser, at han/hun ikke var i stand til at bestå den afsluttende prøve.

6. Med forbehold af en retlig myndigheds eller den kompetente myndigheds afgørelse om forbud mod håndtering af dyr må der kun udstedes et kompetencebevis, herunder et midlertidigt kompetencebevis, hvis ansøgeren fremlægger en skriftlig erklæring om, at vedkommende ikke har begået en grov overtrædelse af fællesskabsretten og/eller den nationale lovgivning om dyrebeskyttelse i de tre år, der ligger forud for datoen for ansøgningen om et sådant bevis.

7. Medlemsstaterne kan anerkende kvalifikationer, der er erhvervet til andre formål, som ligestillet med kompetencebeviser med henblik på anvendelse af denne forordning, forudsat at de er erhvervet på samme betingelser som dem, der er fastsat i denne artikel. Den kompetente myndighed skal via internettet offentliggøre og ajourføre en liste over kvalifikationer, der anerkendes som ligestillet med kompetencebeviset.

8. Der kan vedtages fællesskabsretningslinjer for anvendelsen af stk. 1 efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

KAPITEL VI

MANGLENDE OVERHOLDELSE, SANKTIONER OG GENNEMFØRELSESBEFØJELSER

Artikel 22

Manglende overholdelse

1. Med henblik på anvendelse af artikel 54 i forordning (EF) nr. 882/2004 kan den kompetente myndighed navnlig:

a) kræve, at virksomhedsledere ændrer deres standardprocedurer og især sætter produktionshastigheden ned eller helt standser produktionen

b) kræve, at virksomhedslederne øger hyppigheden af den kontrol, der er omhandlet i artikel 5, og ændrer de overvågningsprocedurer, der er nævnt i artikel 16

c) suspendere eller inddrage kompetencebeviser, der er udstedt i medfør af denne forordning, fra en person, der ikke længere viser tilstrækkelig kompetence, viden eller opmærksomhed med hensyn til sine opgaver i forbindelse med de aktiviteter, som beviset var udstedt til

d) suspendere eller tilbagekalde den delegering af beføjelser, der er omhandlet i artikel 21, stk. 2

e) kræve ændring af de anvisninger, der er omhandlet i artikel 8, under behørig hensyntagen til de videnskabelige udtalelser, der er afgivet i henhold til artikel 20, stk. 1, litra b).

2. Når en kompetent myndighed suspenderer eller inddrager et kompetencebevis, underretter den den kompetente udstedende myndighed herom.

Artikel 23

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter regler for. hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 1. januar 2013 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og underretter den hurtigst muligt om alle senere ændringer af betydning for bestemmelserne.

Artikel 24

Gennemførelsesbestemmelser

Eventuelle nødvendige gennemførelsesbestemmelser til denne forordning kan vedtages efter proceduren i artikel 25, stk. 2.

Artikel 25

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

KAPITEL VII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 26

Strengere nationale regler

1. Denne forordning forhindrer ikke medlemsstaterne i at bibeholde nationale regler, der har til formål at sikre en mere omfattende dyrebeskyttelse på aflivningstidspunktet, og som er gældende på tidspunktet for forordningens ikrafttrædelse.

Inden den 1. januar 2013 underretter medlemsstaterne Kommissionen om sådanne nationale regler. Kommissionen orienterer de øvrige medlemsstater herom.

2. Medlemsstaterne kan vedtage nationale regler, der har til formål at sikre en mere omfattende dyrebeskyttelse på aflivningstidspunktet end den, der følger af reglerne i denne forordning, for følgende områder:

a) aflivning af dyr og dermed forbundne aktiviteter uden for slagterier

b) slagtning af opdrættet vildt som defineret i bilag I, punkt 1.6, til forordning (EF) nr. 853/2004, herunder rensdyr, og dermed forbundne aktiviteter

c) slagtning af dyr i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, og dermed forbundne aktiviteter.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om sådanne nationale regler. Kommissionen orienterer de øvrige medlemsstater herom.

3. Hvis en medlemsstat på grundlag af ny videnskabelig dokumentation skønner, at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger, der har til formål at sikre en mere omfattende dyrebeskyttelse på aflivningstidspunktet for så vidt angår bedøvelsesmetoder som omhandlet i bilag I, underretter den Kommissionen om de påtænkte foranstaltninger. Kommissionen orienterer de øvrige medlemsstater herom.

Kommissionen forelægger inden en måned efter, at den er blevet underrettet, spørgsmålet for den komité, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, og godkender eller forkaster på grundlag af en udtalelse fra EFSA og i overensstemmelse med proceduren i artikel 25, stk. 2, de pågældende nationale foranstaltninger.

Finder Kommissionen det hensigtsmæssigt, kan den på grundlag af de godkendte nationale foranstaltninger foreslå ændringer til bilag I i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2.

4. En medlemsstat må ikke forbyde eller forhindre, at produkter af animalsk oprindelse fra dyr, der er aflivet i en anden medlemsstat, bringes i omsætning på dens område, fordi de pågældende dyr ikke er aflivet i overensstemmelse med dens nationale regler, der har til formål at sikre en mere omfattende dyrebeskyttelse på aflivningstidspunktet.

Artikel 27

Rapportering

1. Senest den 8. december 2014 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om muligheden for at indføre visse krav vedrørende beskyttelse af fisk på aflivningstidspunktet under hensyntagen til både dyrevelfærdsaspekter, samfundsøkonomiske virkninger og miljøvirkninger. Rapporten ledsages, hvis det er hensigtsmæssigt, af lovgivningsforslag med henblik på ændring af denne forordning ved at medtage specifikke regler om beskyttelse af fisk på aflivningstidspunktet.

Indtil disse foranstaltninger vedtages, kan medlemsstaterne bibeholde eller vedtage nationale regler om beskyttelse af fisk på slagtnings- eller aflivningstidspunktet, og de skal da underrette Kommissionen herom.

2. Senest den 8. december 2012 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om systemer, der fastholder kvæg drejet om på ryggen eller i enhver anden unaturlig stilling. Rapporten skal bygge på resultaterne af en videnskabelig undersøgelse, hvor sådanne systemer sammenlignes med dem, der fastholder kvæg i opretstående stilling, og de skal tage hensyn til både dyrevelfærdsaspekter og samfundsøkonomiske virkninger, herunder accept fra trossamfundenes side og operatørernes sikkerhed. Rapporten ledsages, hvis det er hensigtsmæssigt, af lovgivningsforslag med henblik på ændring af denne forordning vedrørende systemer, der fastholder kvæg drejet om på ryggen eller i enhver anden unaturlig stilling.

3. Senest den 8. december 2013 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om de forskellige metoder til bedøvelse af fjerkræ, navnlig bedøvelse i grupper i fuglevandbad, under hensyntagen til dyrevelfærdsaspekter samt samfundsøkonomiske virkninger og miljøvirkninger.

Artikel 28

Ophævelse

1. Direktiv 93/119/EF ophæves.

Med henblik på anvendelse af artikel 29, stk. 1, i nærværende forordning finder følgende bestemmelser i direktiv 93/119/EF dog fortsat anvendelse:

a) bilag A: i) afsnit I, punkt 1 ii) afsnit II, punkt 1 og punkt 3, andet punktum, samt punkt 6, 7 og 8 og punkt 9, første punktum

b) bilag C, afsnit II, punkt 3.A.2, punkt 3.B.1, første afsnit, punkt 3.B.2 og 3.B.4 samt punkt 4.2 og 4.3.

2. Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til denne forordning.

Artikel 29

Overgangsbestemmelser

1. Indtil den 8. december 2019 finder artikel 14, stk. 1, kun anvendelse på nye slagterier eller enhver ny indretning eller konstruktion eller ethvert udstyr, der er omfattet af bestemmelserne i bilag II, og som ikke er taget i drift inden den 1. januar 2013.

2. Indtil den 8. december 2015 kan medlemsstaterne fastsætte bestemmelser om, at kompetencebeviser, jf. artikel 21, kan udstedes ved en forenklet procedure til personer, som kan dokumentere mindst tre års relevant faglig erfaring.

Artikel 30

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2013.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 2009. På Rådets vegne M. OLOFSSON Formand

(1) Udtalelse af 6.5.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) Udtalelse af 25.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) EFT L 340 af 31.12.1993, s. 21.

(4) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

(5) EUT L 139 af 30.4.2004, s. 1.

(6) EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55.

(7) EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1.

(8) EUT L 226 af 25.6.2004, s. 83.

(9) EFT L 378 af 31.12.1982, s. 58.

(10) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(11) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

BILAG I LISTE OVER BEDØVELSESMETODER OG SPECIFIKATIONER I FORBINDELSE HERMED (jf. artikel 4) KAPITEL I Metoder Tabel 1 — Mekaniske metoder Nr. Navn Beskrivelse Anvendelsesbetingelser Nøgleparametre Særlige krav til visse metoder — kapitel II i dette bilag 1 Penetrerende boltanordning Alvorlig og uoprettelig ødelæggelse af hjernen forårsaget af slaget og boltpistolens penetration. Simpel bedøvelse Alle arter Slagtning, sanering og andre situationer Skuddets placering og retning Boltens hastighed, udgangslængde og diameter skal være tilpasset dyrets størrelse og art Maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning/aflivning (s). Ikke relevant 2 Ikke-penetrerende boltanordning Alvorlig ødelæggelse af hjernen som følge af slaget fra en boltpistol uden penetration. Simpel bedøvelse Drøvtyggere, fjerkræ, kaniner og harer Slagtning udelukkende af drøvtyggere Slagtning, sanering og andre situationer for fjerkræ, kaniner og harer Skuddets placering og retning Boltens hastighed, diameter og form skal være tilpasset dyrets størrelse og art Patronladning Maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning/aflivning (s). Punkt 1 3 Skydevåben med skarp ammunition Alvorlig og uoprettelig ødelæggelse af hjernen forårsaget af slaget og en eller flere projektilers penetration Alle arter Slagtning, sanering og andre situationer Skuddets placering Patronladning og -kaliber Projektiltype Ikke relevant 4 Kværning Øjeblikkelig destruktion af hele dyret Kyllinger på højst 72 timer og æg med embryoner Alle andre situationer end slagtning Øvre grænse for parti Afstand mellem knivene og rotationshastighed Foranstaltning til forebyggelse af overbelastning Punkt 2 5 Dislokation af halsen Manuel eller mekanisk strækning og vridning af halsen, der fører til cerebral iskæmi Fjerkræ med en levende vægt op til 5 kg Slagtning, sanering og andre situationer Ikke relevant Punkt 3 6 Slag i hovedet Hårdt og præcist slag i hovedet, der forårsager alvorlig ødelæggelse af hjernen Pattegrise, lam, gedekid, kaniner, harer, pelsdyr og fjerkræ med en levende vægt op til 5 kg Slagtning, sanering og andre situationer Styrke og placering af slaget Punkt 3

Tabel 2 — Elektriske metoder Nr. Navn Beskrivelse Anvendelsesbetingelser Nøgleparametre Særlige krav i henhold til kapitel II i dette bilag 1 Bedøvelse med elektrisk strøm, der kun ledes gennem hovedet Der ledes strøm gennem hjernen, således at et elektroencephalogram viser en generaliseret epileptiform aktivitet Simpel bedøvelse Alle arter Slagtning, sanering og andre situationer Minimumsstrømstyrke (A eller mA) Minimumspænding (V) Maksimumsfrekvens (Hz) Mindste eksponeringstid Maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning/aflivning (s) Frekvens for udstyrets kalibrering Optimering af strømgennemgangen Forebyggelse af elektrisk stød før bedøvelsen Elektrodernes placering og kontaktoverflade Punkt 4 2 Bedøvelse med elektrisk strøm, der ledes gennem dyret fra hoved til krop Der ledes strøm gennem kroppen, således at et elektroencephalogram viser en generaliseret epileptiform aktivitet, og der samtidig indtræffer fibrillering eller hjertestop Simpel bedøvelse i forbindelse med slagtning Alle arter Slagtning, sanering og andre situationer Minimumsstrømstyrke (A eller mA) Minimumspænding (V) Maksimumsfrekvens (Hz) Mindste eksponeringstid Frekvens for udstyrets kalibrering Optimering af strømgennemgangen Forebyggelse af elektrisk stød før bedøvelsen Elektrodernes placering og kontaktoverflade I tilfælde af simpel bedøvelse: maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning (s) Punkt 5 3 Vandbad Via et vandbad ledes der strøm gennem hele kroppen, således at et elektroencephalogram viser en generaliseret epileptiform aktivitet, og der eventuelt indtræffer fibrillering eller hjertestop Simpel bedøvelse, undtagen hvis frekvensen er lig med eller mindre end 50 Hz Fjerkræ Slagtning, sanering og andre situationer Minimumsstrømstyrke (A eller mA) Minimumspænding (V) Maksimumsfrekvens (Hz) Frekvens for udstyrets kalibrering Forebyggelse af elektrisk stød før bedøvelsen Minimering af smerter ved ophængning Optimering af strømgennemgangen Maksimal varighed af ophængning før vandbad Mindste eksponeringstid for hvert dyr Nedsænkning af fuglene op til vingebasis Maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning/aflivning (s) ved frekvens over 50 Hz (s) Punkt 6

Tabel 3 — Metoder med gas Nr. Navn Beskrivelse Anvendelsesbetingelser Nøgleparametre Særlige krav i henhold til kapitel II i dette bilag 1 Kuldioxid — høj koncentration Dyr, der er ved bevidsthed, eksponeres direkte eller gradvis for en gasblanding, der indeholder mere end 40 % kuldioxid. Metoden kan anvendes i grave, tunneler, kamre eller i på forhånd forseglede bygninger Simpel bedøvelse i forbindelse med slagtning af svin Svin, medlemmer af mårfamilien, chinchillaer, fjerkræ undtagen ænder og gæs Slagtning udelukkende af svin Andre situationer end slagtning, hvor det drejer sig om fjerkræ, medlemmer af mårfamilien, chinchillaer, svin Kuldioxidkoncentration Eksponeringens varighed I tilfælde af simpel bedøvelse: maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning (s) Gassens kvalitet Gassens temperatur Punkt 7 Punkt 8 2 Kuldioxid i to faser Dyr, der er ved bevidsthed, eksponeres først for en gasblanding, der indeholder op til 40 % kuldioxid, efterfulgt af en højere kuldioxidkoncentration, når dyrene er bevidstløse Fjerkræ Slagtning, sanering og andre situationer Kuldioxidkoncentration Eksponeringens varighed Gassens kvalitet Gassens temperatur Ikke relevant 3 Kuldioxid i forbindelse med inaktive gasser Dyr, der er ved bevidsthed, eksponeres direkte eller gradvis for en gasblanding, der indeholder op til 40 % kuldioxid i forbindelse med inaktive gasser, hvilket fører til anoxi. Metoden kan anvendes i grave, sække, tunneler, kamre eller i på forhånd forseglede bygninger Simpel bedøvelse for svin, hvis de eksponeres for minimum 30 % kuldioxid i mindre end 7 minutter Simpel bedøvelse for fjerkræ, hvis de i alt eksponeres for minimum 30 % kuldioxid i mindre end 3 minutter Svin og fjerkræ Slagtning, sanering og andre situationer Kuldioxidkoncentration Eksponeringens varighed I tilfælde af simpel bedøvelse: maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning/aflivning (s) Gassens kvalitet Gassens temperatur Oxygenkoncentration Punkt 8 4 Inaktive gasser Dyr, der er ved bevidsthed, eksponeres direkte eller gradvis for en blanding af inaktive gasser, f.eks. argon eller nitrogen, hvilket fører til anoxi. Metoden kan anvendes i grave, sække, tunneler, kamre eller i på forhånd forseglede bygninger Simpel bedøvelse i forbindelse med slagtning af svin Simpel bedøvelse for fjerkræ, hvis eksponeringen for anoxi varer under 3 minutter Svin og fjerkræ Slagtning, sanering og andre situationer Oxygenkoncentration Eksponeringens varighed Gassens kvalitet I tilfælde af simpel bedøvelse: maksimumsinterval mellem bedøvelse og afblødning/aflivning (s) Gassens temperatur Punkt 8 5 Kulilte (fra en kilde med ren kulilte) Dyr, der er ved bevidsthed, eksponeres for en gasblanding, der indeholder mere end 4 % kulilte Pelsdyr, fjerkræ og pattegrise Andre situationer end slagtning Gassens kvalitet Kuliltekoncentration Eksponeringens varighed Gassens temperatur Punkt 9.1, 9.2 og 9.3 6 Kulilte i forbindelse med andre gasser Dyr, der er ved bevidsthed, eksponeres for en gasblanding, der indeholder mere end 1 % kulilte i forbindelse med andre giftige gasser Pelsdyr, fjerkræ og pattegrise Andre situationer end slagtning Kuliltekoncentration Eksponeringens varighed Gassens temperatur Filtrering af udstødningsgas fra en motor Punkt 9

Tabel 4 — Andre metoder Nr. Navn Beskrivelse Anvendelsesbetingelser Nøgleparametre Særlige krav i henhold til kapitel II i dette bilag 1 Dødelig injektion Tab af bevidsthed og smerteopfattelse efterfulgt af irreversibel død som følge af injektion af veterinærlægemidler Alle arter Andre situationer end slagtning Injektionstype Anvendelse af godkendte lægemidler Ikke relevant KAPITEL II Særlige krav til visse metoder 1. Ikke-penetrerende boltanordning Ved anvendelse af denne metode skal virksomhedsledere drage omsorg for, at kraniebrud undgås. Denne metode må kun anvendes i forbindelse med drøvtyggere med en levende vægt på under 10 kg. 2. Kværning Denne metode skal sikre, at dyrene øjeblikkeligt kværnes og dør omgående. Apparaturet skal indeholde hurtigt roterende mekanisk drevne knive eller polystyrendupper. Apparaturets kapacitet skal være tilstrækkelig til, at alle dyr straks aflives, selv om der er tale om aflivning af et større antal dyr. 3. Dislokation af halsen og slag i hovedet Disse metoder må ikke anvendes rutinemæssigt, men kun hvis der ikke er adgang til andre bedøvelsesmetoder. Disse metoder kun anvendes på slagterier som reservemetode i forbindelse med bedøvelse. En person må højst aflive 70 dyr dagligt ved manuel dislokation af halsen eller slag i hovedet. Manuel dislokation af halsen må ikke anvendes på dyr med en levende vægt på mere end tre kilo. 4. Bedøvelse med elektrisk strøm, der kun ledes gennem hovedet 4.1. Ved bedøvelse med elektrisk strøm, der kun ledes gennem hovedet, skal elektroderne tilpasses dyrets størrelse og anbringes, således at dyrets hjerne omspændes. 4.2. Bedøvelse med elektrisk strøm, der kun ledes gennem hovedet, udføres under anvendelse af de minimumsstrømstyrker, der er anført i tabel 1. Tabel 1 — Minimumsstrømstyrker for bedøvelse med elektrisk strøm, der kun ledes gennem hovedet Dyrekategori Kvæg på mindst 6 måneder Kvæg under 6 måneder Får og geder Svin Kyllinger Kalkuner Minimumsstrømstyrke 1,28 A 1,25 A 1,00 A 1,30 A 240 mA 400 mA 5. Bedøvelse med elektrisk strøm, der ledes gennem dyret fra hoved til krop 5.1. Får, geder og svin Minimumsstrømstyrken for bedøvelse med elektrisk strøm, der ledes gennem dyret fra hoved til krop, skal være 1 ampere for får og geder og 1,30 ampere for svin. 5.2. Ræve Elektroderne skal anbringes på mund og rektum, idet der anvendes en minimumsstrømstyrke på 0,3 ampere og en minimumsspænding på 110 volt i mindst tre sekunder. 5.3. Chinchillaer Elektroderne skal anbringes på øre og hale, idet der anvendes en minimumsstrømstyrke på 0,57 ampere i mindst 60 sekunder. 6. Bedøvelse af fjerkræ i vandbad 6.1. Dyr må ikke ophænges, hvis de er for små til vandbadet, eller hvis der er sandsynlighed for, at ophængningen påfører smerte eller forøger en eksisterende smerte (f.eks. hos synligt tilskadekomne dyr). I disse tilfælde skal de aflives ved en alternativ metode. 6.2. Slagtebøjlerne skal være våde, før de levende fugle ophænges og udsættes for strøm. Fuglene hænges op i begge ben. 6.3. For de dyr, der er nævnt i tabel 2, skal bedøvelse i vandbad foregå under anvendelse af de minimumsstrømstyrker, der er anført tabellen, og dyrene skal udsættes for den pågældende strømstyrke i mindst fire sekunder. Tabel 2 — Elektriske krav til bedøvelse i vandbad (gennemsnitlige værdier pr. dyr) Frekvens (Hz) Kyllinger Kalkuner Ænder og gæs Vagtler < 200 Hz 100 mA 250 mA 130 mA 45 mA 200 til 400 Hz 150 mA 400 mA Ikke tilladt Ikke tilladt 400 til 1 500 Hz 200 mA 400 mA Ikke tilladt Ikke tilladt 7. Kuldioxid i høj koncentration For så vidt angår svin, medlemmer af mårfamilien og chinchillaer anvendes en kuldioxidkoncentration på mindst 80 %. 8. Kuldioxid, anvendelse af inaktive gasser eller en kombination af disse gasblandinger Gasser må under ingen omstændigheder ledes ind i det kammer eller på det sted, hvor dyrene skal bedøves og aflives, på en sådan måde, at der kan opstå forbrændinger eller ophidselse som følge af frysning eller lav luftfugtighed. 9. Kulilte (fra en kilde med ren kulilte eller i forbindelse med andre gasser) 9.1. Dyrene skal til stadighed være under visuel overvågning. 9.2. Dyrene føres ind et ad gangen, og det sikres, at det enkelte dyr er bevidstløst eller dødt, før det næste dyr føres ind. 9.3. Dyrene skal forblive i kammeret, indtil døden er indtrådt. 9.4. Der kan anvendes udstødningsgas fra en motor, der er beregnet til aflivning af dyr, hvis den person, der er ansvarlig for aflivningen, forinden har sikret sig, at den anvendte gas er: a) tilstrækkelig afkølet b) tilstrækkelig filtreret c) fri for alle irriterende stoffer eller gasser. Motoren skal kontrolleres hvert år, inden dyrene aflives. 9.5. Dyrene må først lukkes ind i kammeret, når koncentrationen af kulilte har nået minimumsniveauet.

BILAG II SLAGTERIERS INDRETNING, KONSTRUKTION OG UDSTYR (jf. artikel 14) 1. Alle former for opstaldning 1.1. Ventilationssystemer skal være udformet og indrettet samt vedligeholdes, således at dyrenes velfærd konstant er sikret, idet der tages hensyn til alle forventelige vejrforhold. 1.2. Ved anvendelse af mekanisk ventilation, skal der forefindes en alarm og nødanlæg til brug ved driftsforstyrrelser. 1.3. Opstaldningsfaciliteterne skal udformes og konstrueres således, at risikoen for tilskadekomst af dyrene og forekomsten af pludselige lyde minimeres. 1.4. Opstaldningsfaciliteterne skal udformes og konstrueres med henblik på at lette inspektionen af dyrene. Der skal være tilstrækkelig enten fast eller bærbar belysning til, at inspektion af dyrene kan foretages når som helst. 2. Opstaldning af dyr, der ikke leveres i containere 2.1. Folde, gangarealer og drivgange skal udformes og konstrueres således, at: a) dyrene frit kan bevæge sig i den ønskede retning i overensstemmelse med deres adfærdskarakteristika og uden forstyrrelser b) svin eller får kan gå ved siden af hinanden, undtagen hvis det drejer sig om drivgange, der fører til fastholdelsesudstyret. 2.2. Ramper og broer skal forsynes med beskyttelse i siderne, så dyrene ikke kan falde ned. 2.3. Vandforsyningssystemet i foldene skal udformes, konstrueres og vedligeholdes således, at alle dyr hele tiden har adgang til rent vand, uden at de kommer til skade eller begrænses i deres bevægelser. 2.4. Anvendes der ventefolde, skal disse konstrueres med plant gulv og faste sider mellem opholdsfoldene og drivgangen, der fører til bedøvelsesstedet, og udformes således, at dyrene ikke kan komme i klemme eller trampes ned. 2.5. Gulve skal bygges og vedligeholdes på en sådan måde, at risikoen for, at dyr glider, falder eller beskadiger deres fødder, minimeres. 2.6. Hvis slagteriet har udendørs folde uden naturlig overdækning eller skygge, skal der sørges for passende beskyttelse mod ugunstige vejrforhold. Findes der ikke sådan beskyttelse, må foldene ikke anvendes under ugunstige vejrforhold. Hvis der ikke er adgang til et naturligt vandingssted, sørges der for drikkefaciliteter. 3. Fastholdelsesudstyr og -anlæg 3.1. Fastholdelsesudstyr og -anlæg udformes, konstrueres og vedligeholdes således, at: a) anvendelsen af bedøvelses- eller aflivningsmetoden optimeres b) dyrene undgår læsioner eller kvæstelser c) dyrene kæmper og klager sig mindst muligt, når de fastholdes d) fastholdelsestiden minimeres. 3.2. For så vidt angår kvæg skal bokse til fastholdelse, der anvendes i forbindelse med pneumatiske boltpistoler, udstyres med en anordning, der begrænser både den laterale og vertikale bevægelse af dyrets hoved. 4. Elektrisk bedøvelsesudstyr (bortset fra udstyr til bedøvelse i vandbad) 4.1. Elektrisk bedøvelsesudstyr skal være udstyret med en anordning, der viser og registrerer de elektriske nøgleparametre for hvert dyr, der bedøves. Anordningen skal være placeret således, at den er fuldt ud synlig for personalet, og skal give en advarsel, der tydeligt kan ses og høres, hvis eksponeringstiden er kortere end påkrævet. De registrerede data opbevares i mindst et år. 4.2. Automatisk elektrisk bedøvelsesudstyr, der anvendes i forbindelse med et fastholdelsesanlæg, skal være med konstant strømstyrke. 5. Udstyr til bedøvelse i vandbad 5.1. Slagtebåndet skal udformes og placeres således, at de ophængte fugle ikke møder nogen forhindringer, og dyrene forstyrres mindst muligt. 5.2. Slagtebåndet skal udformes således, at de ophængte fugle ikke er ved bevidsthed i mere end et minut. Ophængte ænder, gæs og kalkuner må dog ikke være ved bevidsthed i mere end to minutter. 5.3. Der skal være nem adgang til hele slagtebåndet indtil indgangsstedet til skoldekarret, i tilfælde af at det bliver nødvendigt at fjerne dyr fra slagtekæden. 5.4. Metalbøjlernes størrelse og form skal passe til benstørrelsen på det fjerkræ, der skal slagtes, så der kan sikres elektrisk kontakt uden at forvolde dyrene smerte. 5.5. Udstyret skal være forsynet med en elektrisk isoleret indgangsrampe, og det skal udformes og vedligeholdes på en sådan måde, at det undgås, at vandet løber over ved indgangen. 5.6. Vandbadet udformes således, at fuglenes nedsænkningsniveau let kan justeres. 5.7. Elektroderne i vandbadet skal strække sig i hele vandbadets længde. Vandbadet udformes og vedligeholdes således, at bøjlerne, når de passerer hen over vandet, hele tiden er i kontakt med en stang, der er forbundet til jord. 5.8. Mellem det sted, hvor fuglene ophænges, og vandbadet skal fuglene beroliges ved hjælp af et system, der er i berøring med fuglenes bryst. 5.9. Der skal være adgang til udstyret, således at fugle, der efter bedøvelsen forbliver i vandbadet, fordi der er opstået driftsforstyrrelser eller forsinkelser i slagtekæden, kan afblødes. 5.10. Udstyr til bedøvelse i vandbad skal være udstyret med en anordning, der viser og registrerer de anvendte elektriske nøgleparametre. De registrerede data opbevares i mindst et år. 6. Udstyr til bedøvelse af svin og fjerkræ ved hjælp af gas 6.1. Udstyr til bedøvelse ved hjælp af gas, herunder transportbånd, udformes og konstrueres således, at: a) bedøvelsen ved hjælp af gas optimeres b) dyrene undgår læsioner eller kvæstelser c) dyrene kæmper og klager sig mindst muligt, når de fastholdes. 6.2. Udstyr til bedøvelse ved hjælp af gas skal være udstyret, så det konstant kan måle, vise og registrere gaskoncentrationen og eksponeringstiden og give en advarsel, der tydeligt kan ses og høres, hvis gaskoncentrationen falder til under det krævede niveau. Anordningen skal placeres således, at den er fuldt ud synlig for personalet. De registrerede data opbevares i mindst et år. 6.3. Udstyr til bedøvelse ved hjælp af gas skal udformes på en måde, så dyrene — selv med den højest tilladte kapacitet — kan lægge sig ned uden at ligge oven på hinanden.

BILAG III OPERATIONELLE BESTEMMELSER FOR SLAGTERIER (jf. artikel 15) 1. Ankomst, flytning og håndtering af dyr 1.1. Velfærdssituationen for hver sending af dyr skal systematisk vurderes ved ankomsten af den dyrevelfærdsansvarlige eller af en person, der rapporterer direkte til denne, således at der kan fastlægges prioriteter; og det navnlig kan fastslås, hvilke dyr der har særlige velfærdsbehov, og besluttes, hvilke foranstaltninger der skal træffes. 1.2. Dyr skal aflæsses så hurtigt som muligt efter ankomsten og derefter slagtes uden unødig forsinkelse. Pattedyr, undtagen kaniner og harer, som ikke straks efter ankomsten føres til slagtestedet, skal opstaldes. Dyr, som ikke er blevet slagtet senest 12 timer efter ankomsten til slagteriet, skal fodres og siden have begrænsede mængder foder med passende mellemrum. I disse tilfælde skal dyrene have tilstrækkelige mængder strøelse eller lignende materiale, som sikrer et komfortniveau, der passer til arten og antallet af dyr. Dette materiale skal sikre passende afløb eller kunne absorbere urin og ekskrementer på tilfredsstillende vis. 1.3. Containere, hvori der transporteres dyr, skal holdes i god stand, behandles varsomt, navnlig hvis de har perforeret eller fleksibel bund, og a) må ikke kastes, slippes eller væltes b) skal om muligt læsses og aflæsses horisontalt og mekanisk. Dyrene skal så vidt muligt aflæsses individuelt. 1.4. Hvis containere stables, skal der træffes nødvendige forholdsregler for at: a) begrænse, at dyr rammes af urin og ekskrementer fra andre dyr, der er anbragt højere oppe b) sikre containernes stabilitet c) sikre, at ventilation ikke forhindres. 1.5. I forbindelse med slagtning skal ikke-fravænnede dyr, lakterende malkedyr, hundyr, der har født under transporten, eller dyr, der leveres i containere, have forrang for andre typer dyr. Hvis dette ikke er muligt, skal der træffes forholdsregler for at afhjælpe deres lidelser navnlig ved at: a) malke malkedyr med højst 12 timers mellemrum b) sørge for passende betingelser for diegivning og det nyfødte dyrs velbefindende, hvis et hundyr har født c) give dyr, der leveres i containere, vand. 1.6. Pattedyr, undtagen kaniner og harer, som ikke straks efter aflæsningen føres til slagtestedet, skal hele tiden have adgang til drikkevand ved hjælp af egnede faciliteter. 1.7. Der skal sikres en konstant tilgang af dyr, der skal bedøves og aflives, for at undgå, at de personer, der håndterer dyrene, bliver nødt til at jage dyrene ud af deres folde. 1.8. Følgende er forbudt: a) at slå eller sparke dyr b) at udsætte særligt følsomme dele af deres krop for trykpåvirkning på en sådan måde, at de påføres undgåelig smerte eller lidelse c) at løfte eller trække dyrene ved hoved, ører, horn, ben, hale eller pels eller håndtere dem på en sådan måde, at de påføres smerte eller lidelse. Forbuddet mod at løfte dyr ved benene gælder dog ikke for fjerkræ, kaniner og harer d) at anvende pigkæppe eller andre spidse redskaber e) at vride, knuse eller brække dyrenes haler eller gribe fat i deres øjenhuler. 1.9. Anvendelse af apparater, der giver elektriske stød, bør så vidt muligt undgås. Under alle omstændigheder må sådanne apparater kun anvendes på voksent kvæg og voksne svin, der ikke vil bevæge sig, og kun når der er plads til, at de kan bevæge sig fremad. Stødene må højst vare et sekund, der skal være passende mellemrum mellem dem, og de må kun gives på bagpartiets muskulatur. Stødene må ikke anvendes gentagne gange, hvis dyret ikke reagerer. 1.10. Dyr må ikke bindes ved hornene, geviret eller næseringen, og deres ben må ikke bindes sammen. Når det er nødvendigt at binde dyr, skal reb eller lignende a) være så stærkt, at det ikke kan briste b) give dyret plads til, om nødvendigt, at lægge sig ned samt til at æde og drikke c) være udformet således, at der ikke er risiko for kvælning eller for, at dyrene på anden måde kommer til skade, og således at dyrene hurtigt kan frigøres. 1.11. Dyr, der er ude af stand til at gå, må ikke trækkes hen til slagtestedet, men skal aflives på det sted, hvor de ligger. 2. Supplerende bestemmelser for opstaldede pattedyr (undtagen kaniner og harer) 2.1. Hvert dyr skal have tilstrækkelig plads til at stå op, lægge sig ned og, bortset fra kvæg, der er opstaldet enkeltvis, vende sig. 2.2. Dyrene skal holdes opstaldet under sikre betingelser, og de skal især forhindres i at undslippe og beskyttes mod rovdyr. 2.3. Ved hver fold angives ankomstdato og -tidspunkt tydeligt på et skilt og, bortset fra kvæg, der er opstaldet enkeltvis, angives det, hvor mange dyr der højst må opstaldes. 2.4. På de dage, hvor slagteriet er i drift, skal der før ankomsten af nye dyr stå separate folde klar til umiddelbar brug for de dyr, der kræver særlig pleje. 2.5. Opstaldede dyrs almene tilstand og sundhedstilstand skal regelmæssigt kontrolleres af den dyrevelfærdsansvarlige eller af en person med passende kompetencer. 3. Afblødning af dyr 3.1. Hvis samme person står for bedøvelse, ophængning, ophejsning og afblødning af dyr, skal vedkommende foretage disse operationer på det enkelte dyr, før de indledes på et andet dyr. 3.2. I forbindelse med simpel bedøvelse eller slagtning i henhold til artikel 4, stk. 4, skal de to halspulsårer eller de blodkar, som de udløber af, systematisk gennembrydes. Der må ikke foretages elektrisk stimulering, før det er konstateret, at dyret er bevidstløst. Der må ikke foretages yderligere behandling eller skoldning, før der er konstateret fravær af livstegn hos dyret. 3.3. Fugle må ikke slagtes ved hjælp af automatisk halsskæring, medmindre det kan kontrolleres, om den automatiske halsskæring har åbnet begge blodårer på en effektiv måde. Hvis halsskæringen ikke har fungeret effektivt, skal fuglene straks slagtes.