KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1586/97 af 29. juli 1997 om gennemførelsesbestemmelser for anvendelse af udtagne landbrugsarealer med henblik på tilvejebringelse af materialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af 30. juni 1992 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1422/97 (2), særlig artikel 12 og 16,

under henvisning til Rådets afgørelse 93/355/EØF af 8. juni 1993 om indgåelse af et aftalememorandum inden for rammerne af GATT mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder (3), særlig punkt 7 i aftalememorandummet om visse olieafgrøder, og

ud fra følgende betragtninger:

I medfør af artikel 7, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1765/92 kan udtagne landbrugsarealer anvendes til at tilvejebringe materialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug under forudsætning af, at der anvendes effektive kontrolordninger;

erfaringerne viser, at det er nødvendigt at foretage yderligere ændringer af gennemførelsesbestemmelserne for anvendelse af udtagne landbrugsarealer med henblik på tilvejebringelse af materialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug; Kommissionens forordning (EØF) nr. 334/93 af 15. februar 1993 om gennemførelsesbestemmelser for anvendelse af udtagne landbrugsarealer med henblik på tilvejebringelse af materialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2991/95 (5), er blevet ændret flere gange; for at skabe størst mulig klarhed bør nævnte forordning omarbejdes; forordning (EØF) nr. 334/93 bør derfor ophæves, samtidig med at de berettigede forventninger, forordningen har givet anledning til, bevares;

antallet af råvarer og af de slutprodukter, der kan fremstilles af dem, bør begrænses, så de traditionelle markeder beskyttes, uden at adgangen til at finde nye afsætningsmuligheder for råvarerne indskrænkes;

det bør fortsat fastlægges, hvad der kan betragtes som et slutprodukt, der ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug;

ved anvendelsen af ordningen bør der på den ene side tages hensyn til de særlige betingelser, der gør sig gældende i visse medlemsstater, navnlig med hensyn til dyrkningsforhold, kontrol, folkesundhed, miljø og strafferet, men på den anden side bør de forskelle, der skyldes hensynet til sådanne faktorer, begrænses inden for Fællesskabet;

der kan ikke ydes nogen form for EF-støtte, hverken for en råvare, der er dyrket på udtagne landbrugsarealer, eller for et produkt, der er afledt af en sådan råvare;

der bør ved fastsættelsen af gennemførelsesbestemmelser skelnes mellem råvarer, som det er muligt at anvende til konsum eller foderbrug, og råvarer, som det ikke er muligt at anvende hertil;

det er nødvendigt nøje at fastlægge, hvilken funktion de enkelte hovedaktører på markedet har; da der fortsat er behov for regler for handelen på dette marked, bør det defineres, hvad en opkøber er; det er nødvendigt at fastlægge, hvilke råvarer der må dyrkes på udtagne landbrugsarealer, og hvilken slutanvendelse råvarerne kan have, for at landbrugeren kan få gavn af ordningen uden forsinkelse;

det er nødvendigt at skelne klart mellem ansøgerens forpligtelser, der slutter ved leveringen af alle de høstede råvarer, og opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser, der begynder ved leveringen og slutter ved forarbejdningen af råvarerne til det planlagte non-foodslutprodukt; hvis ansøgeren ikke overholder sine forpligtelser, anvendes der sanktioner over for vedkommende i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 (6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2015/95 (7), hvis opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed ikke overholder sine forpligtelser, fortabes hele eller en del af den sikkerhed, der er stillet i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (8), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3403/93 (9);

endvidere er det nødvendigt at indføre en metode, der kan tjene til at fastlægge værdien af dels de produkter, der ikke betragtes som værende bestemt til konsum eller foderbrug, dels de produkter, der er bestemt til disse formål, for at forholdet mellem de to produkttyper kan beregnes, idet værdien af dette forhold bør være det kriterium, ud fra hvilket den primære anvendelse fastslås;

af kontrolhensyn er det nødvendigt at kræve, at der for råvaren indgås en kontrakt mellem den landbrugsproducent, der er støtteansøger, og enten første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber; kontrakten skal være et væsentligt redskab til fremme af afbalancerede markedsforhold; i medfør af artikel 6, stk. 9, i Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 (10), senest ændret ved forordning (EF) nr. 820/97 (11), betragtes denne kontrakt som en del af ansøgningen om arealstøtte, erfaringerne har vist, at kontrakten af kontrolhensyn bør forelægges for de respektive myndigheder af både ansøger og opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, inden er udbetales godtgørelse;

det er en forudsætning for en effektiv kontrol med ordningen, at ansøgeren underretter myndighederne, hvis han ikke kan levere hele eller en del af den råvaremængde, der er anført i kontrakten; det bør tillades, at kontrakten ændres eller annulleres som følge af normale agronomiske forhold; det bør specificeres, under hvilke omstændigheder ændringen kan medføre en reduktion af det areal, kontrakten omfatter, uden at ansøgeren fortaber retten til godtgørelse;

kravet om, at der skal indgås en kontrakt inden første udsåning af råvarerne, skaber logistiske problemer for ansøgeren; kontrollen af ordningen bliver ikke mindre effektiv, hvis blot kontrakten indgås, inden ansøgningen om arealstøtte indgives, dog inden opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed indgiver en genpart af kontrakten;

af kontrolhensyn er det nødvendigt at sikre, at det udbytte, der er anført i kontrakten mellem ansøger og opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, mindst svarer til det forventede udbytte;

det er nødvendigt at sikre, at hele den råvaremængde, som høstes på det areal, der er indgået kontrakt for, leveres til en virksomhed, der foretager den første forarbejdning, eller til en opkøber; for at sikre dette bør såvel ansøger som opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed afgive en erklæring til de respektive myndigheder;

erfaringerne har vist, at kravet om, at de berørte myndigheder skal underrettes om sorten af den råvare, ansøgeren har leveret, og opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed har modtaget, ikke er en forudsætning for, at ordningen kan kontrolleres effektivt;

til gengæld for godtgørelsen for pligten til jordudtagningen skal ansøgeren underkaste sig en kontrolordning, der forpligter vedkommende til at anmelde de berørte arealer og høstmængderne;

af kontrolhensyn er det nødvendigt, at der for råvarer, som uden for nærværende ordning er omfattet af en ordning for offentligt interventionsopkøb, og for råvarer, der produceres af bestemte rybs-, raps- og solsikkefrø, fastsættes et repræsentativt individuelt udbytte eller eventuelt et repræsentativt lokalt udbytte; de lokalområder, der anvendes ved beregning af det repræsentative lokale udbytte, kan eventuelt svare til regionerne i regionaliseringsplanen, jf. forordning (EØF) nr. 1765/92; kontrollen af sådanne råvarer bliver mere effektiv, hvis den leverede mængde svarer til disse repræsentative udbytter; i behørigt begrundede tilfælde kan en manko på indtil 10 % af disse udbytter dog godtages; under særlige omstændigheder med unormale agronomiske forhold kan større mankoer være begrundet;

for at undgå spekulation og for at sikre, at råvaren forarbejdes til det planlagte slutprodukt, bør der indføres et kontrolsystem, hvorefter opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed stiller sikkerhed; sikkerheden skal være stor nok til at beskytte mod risikoen for, at råvarerne som slutprodukt anvendes til konsum eller foderbrug; det er tilstrækkeligt med en sikkerhed på 250 ECU pr. hektar, der anvendes til dyrkning af råvaren; sikkerheden bør kunne frigives i forhold til de mængder slutprodukter, der er produceret inden for en bestemt frist; ifølge artikel 12, stk. 4, sidste led, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1068/93 (12), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1482/96 (13), er den udløsende begivenhed for landbrugsomregningskursen for sikkerheden det tidspunkt, hvor sikkerheden får virkning.

når en opkøber, der har stillet sikkerhed, efterfølgende leverer de af en kontrakt omfattede råvarer til første forarbejdningsvirksomhed, er det erfaringsmæssigt første forarbejdningsvirksomhed og ikke opkøberen, som forarbejder råvaren til slutprodukter; det vil derfor være hensigtsmæssigt at tillade, at sikkerheden frigives, hvis første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for myndighederne;

af klarhedshensyn bør det specificeres, at det under ordningen er tilladt at anvende mængder af mellem- og biprodukter svarende til de mængder, der fremstilles af den høstede råvare; hvis der under ordningen anvendes mængder, der svarer til mængden af den høstede råvare eller mængden af mellem- eller biprodukter fremstillet af den høstede råvare, og som har oprindelse i en anden medlemsstat end den, hvori råvaren er høstet, skal medlemsstaterne underrette hinanden herom, så der kan foretages fornøden kontrol;

ordningen vil i højere grad være i overensstemmelse med handelspraksis, hvis det kan tillades, at opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed ændrer de planlagte slutanvendelser, der er anført i kontrakten, efter at ansøgeren har leveret råvaren i henhold til denne forordning, samtidig med at der opretholdes en effektiv kontrol af ordningen;

visse transporter i Fællesskabet af råvarer og heraf afledte produkter bør være omfattet af kontrolsystemer, der sikrer, at råvarernes oprindelse kan spores, og at bestemmelserne i denne forordning er overholdt i den forbindelse; sådanne kontrolsystemer bør omfatte anvendelse af erklæringer og T5-kontroleksemplarer; råvarer, mellemprodukter, eller biprodukter, som er omfattet af en kontrakt i henhold til ordningen, bør ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (14), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1427/97 (15), indtil de i kontrakten anførte slutprodukter er fremstillet;

det er nødvendigt at præcisere, at forarbejdning af råvarerne til et af de støtteberettigede slutprodukter skal ske senest den 31. juli i det andet år efter høsten;

i medfør af forordning (EØF) nr. 1765/92 kan Kommissionen fastsætte betingelser for dyrkning af afgrøder uden godtgørelse på udtagne landbrugsarealer; der bør gives tilladelse til dyrkning af sukkerroer, jordskokker og cikorierødder uden godtgørelse på udtagne landbrugsarealer, hvis dette ikke har skadelig indvirkning på sukkermarkedet; det er dog nødvendigt at sikre, at dyrkningen er i overensstemmelse med reglerne for anvendelse af udtagne landbrugsarealer til dyrkning af non-foodafgrøder; for at undgå spekulation og for at sikre, at råvaren forarbejdes til det planlagte slutprodukt, bør der stilles sikkerhed, selv om der ikke skal udbetales godtgørelse;

for at efterkomme aftalememorandummet mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater inden for rammerne af GATT om visse olieafgrøder må der indføres et overvågningssystem til vurdering af mængderne af biprodukter til konsum eller foderbrug, udtrykt i sojakageækvivalenter, fremstillet af rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø og sojabønner, der er dyrket på udtagne landbrugsarealer til andre formål end konsum eller foderbrug;

for råvarer, der ikke kan anvendes til konsum eller foderbrug, kan der vedtages forenklede bestemmelser; det er tilstrækkeligt, at ansøgeren indgiver en erklæring om markerne med sådanne afgrøder og deres høsthyppighed samt et tilsagn om, at råvarernes slutanvendelse ved anvendelse eller salg ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug;

der bør indføres en konkret kontrolforanstaltning for hver type hovedaktør; det bør fastsættes, at kontrollen skærpes, hvis det konstateres, at bestemmelserne i denne forordning ikke er blevet overholdt;

ordningen bør evalueres med henblik på at sikre, at målene for reformen af den fælles landbrugspolitik er blevet tilgodeset, idet oplysninger om ordningens faktiske anvendelse i medlemsstaterne anvendes hertil;

der er opstået uoverensstemmelser mellem varebeskrivelsen af visse råvarer og deres KN-koder som følge af ændringerne af Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (16), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1195/97 (17); de pågældende KN-koder bør derfor tilpasses;

Forvaltningskomitéen for Korn har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

Definitioner

Artikel 1

I denne forordning forstås ved:

- »ansøger«: en person, der ansøger om godtgørelse, jf. artikel 2, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1765/92, i det følgende benævnt »godtgørelse«

- »første forarbejdningsvirksomhed«: brugeren af råvarerne, som foretager den første forarbejdning af dem med henblik på fremstilling af et eller flere af de produkter, der er anført i bilag III

- »opkøber«: enhver person, der har underskrevet den i artikel 4 nævnte kontrakt, og som for egen regning opkøber de råvarer, der er anført i bilag I og bestemt til de slutanvendelser, som er nævnt i bilag III

- »opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed«: opkøberen eller efter omstændighederne den første forarbejdningsvirksomhed.

KAPITEL II

Råvarer som skal være omfattet af en kontrakt

Artikel 2

1. Bestemmelserne i dette afsnit gælder for de råvarer, der er anført i bilag I, og i dette afsnit forstås ved »råvarer« sådanne råvarer.

2. Godtgørelse efter artikel 2, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1765/92 udbetales ikke i henhold til den ordning, der er fastsat i nærværende afsnit, for udtagne landbrugsarealer, hvor der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder. Alle bestemmelserne i dette afsnit anvendes imidlertid, når der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder på udtagne landbrugsarealer, på samme måde som de skulle anvendes, hvis der udbetaltes godtgørelse.

Artikel 3

1. Råvarer må kun dyrkes på udtagne landbrugsarealer, hvis deres primære slutanvendelse er fremstilling af et af de produkter, der er anført i bilag III. Den økonomiske værdi af non-foodprodukter, der stammer fra forarbejdningen af disse råvarer, skal være større end værdien af alle øvrige produkter, der er bestemt til konsum eller foderbrug, og som er fremkommet ved samme forarbejdning, jf. vurderingsmetoden i artikel 6, stk. 3.

2. Råvarer, som dyrkes på udtagne landbrugsarealer, skal være omfattet af en kontrakt efter artikel 4.

3. Ansøgeren skal levere alle de høstede råvarer. Opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed skal modtage alle råvarerne og sikre, at en mængde, der svarer til disse råvarer, anvendes til fremstilling i Fællesskabet af et eller flere af de slutprodukter, som er anført i bilag III.

Hvis opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed anvender de pågældende høstede råvarer til fremstilling af mellem- eller biprodukter, kan vedkommende anvende en tilsvarende mængde af sådanne mellem- eller bi-produkter til fremstilling af et eller flere af de produkter, som er omhandlet i første afsnit.

Hvis opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed benytter mulighederne i første eller andet afsnit, skal han underrette de myndigheder, sikkerheden er stillet overfor, herom. Hvis den tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end der, hvor råvarerne er høstet, skal myndighederne i de berørte medlemsstater underrette hinanden herom.

Artikel 4

1. Til støtte for ansøgningen om arealstøtte skal ansøgeren forelægge myndighederne en kontrakt, der er indgået mellem vedkommende og opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed.

2. Ansøgeren skal sikre, at kontrakten indeholder følgende:

a) kontrahenternes navn og adresse

b) kontraktens løbetid

c) de enkelte råvarers art og for hver art størrelsen af det tilsåede areal

d) den forventede råvaremængde for hver art samt alle eventuelle leveringsbetingelser. Mængden skal mindst svare til det udbytte, som myndighederne anser for repræsentativt for den pågældende råvare. Der tages her blandt andet hensyn til det gennemsnitsudbytte, der er fastsat for regionen, hvis et sådant foreligger.

e) tilsagn om, at forpligtelserne i artikel 3, stk. 3, vil blive overholdt

f) oplysning om de vigtigste planlagte slutanvendelser for råvaren; for hver af disse anvendelser skal betingelserne i artikel 3, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, være opfyldt.

3. Ansøgeren påser, at kontrakten indgås så betids, at opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed kan indgive en genpart af kontrakten til myndighederne senest de datoer, der er fastsat i artikel 6, stk. 1.

4. Hvis kontrakten vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 90 eller 1201 00 90, skal ansøgeren sikre, at den foruden de oplysninger, der kræves ifølge stk. 2, indeholder oplysninger om den forventede produktion af biprodukter bestemt til andet end konsum eller foderbrug.

5. Medlemsstaterne kan af kontrolhensyn bestemme, at den enkelte ansøger kun kan indgå én leveringskontrakt pr. råvare.

Artikel 5

1. Ansøgeren skal hvert år i den ansøgning om arealstøtte, der indgives til myndighederne, identificere den eller de marker, hvor råvarerne skal dyrkes. For hver udtagen mark og hver råvare, der dyrkes på den, skal følgende oplyses:

- råvareart og -sort

- det forventede udbytte for hver art og sort.

Hvis samme arter eller sorter på samme bedrift også dyrkes på marker, der ikke er udtaget af produktion, skal der gives oplysninger om disse arter eller sorter og det forventede høstudbytte, samt om de berørte marker, deres beliggenhed og deres matrikelreference.

2. Hvis parterne ændrer eller annullerer kontrakten, efter at ansøgeren har ansøgt om arealstøtte, kan ansøgeren kun anmode om godtgørelse, hvis

- han giver myndighederne meddelelse om ændringen eller annulleringen, så der kan foretages fornøden kontrol

- han giver denne meddelelse senest på den dato, der er sat som sidste frist for ændring af ansøgningen om arealstøtte i den pågældende medlemsstat.

Hvis ansøgeren meddeler myndighederne, at han på grund af særlige omstændigheder ikke kan levere hele eller en del af den råvaremængde, der er anført i kontrakten, kan myndighederne uanset første afsnit, når de har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de særlige omstændigheder, tillade, at kontrakten ændres i behørigt omfang eller ophæves. Hvis ændringen af kontrakten medfører en reduktion af det areal, der er omfattet af kontrakten, eller hvis kontrakten ophæves, skal ansøgeren for at bevare sin ret til godtgørelse

- på en måde, som er godkendt af myndighederne, på ny braklægge de udtagne landbrugsarealer

- miste retten til at sælge, forære væk eller i øvrigt anvende den råvare, som ikke længere omfattes af kontrakten.

Uanset første afsnit kan opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed ændre de vigtigste planlagte slutanvendelser for råvaren, jf. artikel 4, stk. 2, litra f), efter at den råvare, der er omfattet af kontrakten, er leveret til opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og betingelserne i stk. 4, første afsnit, og i artikel 6, stk. 4, første afsnit, er opfyldt. Ændringen af slutanvendelserne skal være i overensstemmelse med betingelserne i artikel 3, stk. 1, og artikel 6, stk. 3. Opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed underretter myndighederne forud, for at den fornødne kontrol kan foretages.

3. For råvarer, som uden for nærværende ordning er omfattet af en ordning for offentligt interventionsopkøb, og for rybs- og rapsfrø henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, undtagen sorter med højt erucasyreindhold, samt solsikkefrø henhørende under KN-kode 1206 00 90 fastlægger medlemsstaterne hvert år inden høsten de repræsentative udbytter, der skal opnås i praksis. De repræsentative udbytter skal fastlægges

- individuelt for de enkelte bedrifter, eller

- lokalt. Medlemsstaterne udpeger de lokalområder, der skal anvendes ved beregning af disse udbytter, og som evt. kan svare til regionerne i deres regionaliseringsplan, jf. forordning (EØF) nr. 1765/92.

Hver år inden høsten, dog senest

- den 31. juli for råvarer, som uden for nærværende ordning er omfattet af en ordning for offentligt interventionsopkøb, og for rybs- og rapsfrø som omhandlet i første afsnit

- den 31. august for solsikkefrø som omhandlet i første afsnit giver medlemsstaterne de berørte ansøgere meddelelse om de repræsentative udbytter.

4. Ansøgeren underretter myndighederne om den samlede høstede mængde råvarer for hver art og anfører, hvor meget han har leveret, og hvem han har leveret råvaren til.

For de råvarer, der er anført i stk. 3, skal den mængde, ansøgeren faktisk leverer til opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, mindst svare til det repræsentative individuelle udbytte eller i givet fald det repræsentative lokale udbytte, som medlemsstaterne har fastlagt for de pågældende marker i henhold til stk. 3.

Der gælder dog følgende:

- i behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne undtagelsesvis godtage en manko på indtil 10 % af udbyttet, eller

- i tilfælde, hvor myndighederne har tilladt, at kontrakten ændres eller annulleres, jf. stk. 2, andet afsnit, kan myndighederne i behørigt omfang nedsætte den mængde, ansøgeren har pligt til at levere ifølge første afsnit i nærværende stykke.

Hvis ansøgeren ikke leverer den mængde af en given råvare, der kræves efter denne forordning, anses han i medfør af artikel 9, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3887/92 for ikke at have opfyldt alle sine forpligtelser vedrørende marker, der er lagt brak med henblik på non-foodformål, for et areal, der beregnes ved, at det samlede udtagne landbrugsareal, der er anvendt til at producere råvaren ifølge ordningen i nærværende forordning, multipliceres med den del, mankoen udgør.

5. For landbrugsarealer, der er taget ud af produktion på de i forordning (EØF) nr. 1765/92 fastsatte betingelser, kan godtgørelsen udbetales til ansøgeren, inden råvaren forarbejdes. Udbetalingen kan dog kun ske, hvis den mængde råvarer, der skal leveres i henhold til nærværende forordning, er blevet leveret til opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) der skal være indgivet erklæring efter stk. 4

b) en genpart af kontrakten skal være indgivet til opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds myndigheder, betingelserne i artikel 6, stk. 2, skal være opfyldt, og den i artikel 6, stk. 4, første afsnit, nævnte oplysning skal være meddelt af opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed

c) myndighederne skal have modtaget bevis for fuldstændig sikkerhedsstillelse efter artikel 7, stk. 2

d) de myndigheder, der varetager udbetalingen af godtgørelsen, skal for hver enkelt ansøgning have kontrolleret, at betingelserne i artikel 4 er opfyldt.

Artikel 6

1. Opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed skal indgive en genpart af kontrakten til deres respektive myndigheder

- senest den 31. december i det pågældende år, for så vidt angår råvarer, der udsås mellem den 1. juli og den 31. december, eller

- senest på den dato, der er sat som sidste frist for indgivelse af ansøgningen om arealstøtte i det pågældende år i den pågældende medlemsstat, for så vidt angår råvarer, der udsås mellem den 1. januar og den 30. juni.

Hvis ansøger og opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed ændrer eller ophæver kontrakten inden den dato, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, første afsnit, andet led, skal opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed indgive en genpart af den ændrede eller ophævede kontrakt til myndighederne senest på ovennævnte dato i det pågældende år.

2. De i stk. 1 nævnte myndigheder kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 1. Er betingelserne ikke opfyldt, skal ansøgerens myndigheder underrettes.

For at kontrollen kan foretages, skal opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed give de pågældende myndigheder alle fornødne oplysninger om den pågældende forarbejdningsproces, navnlig priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der tjener til bestemmelse af mængden af de slutprodukter, som kan opnås. Disse koefficienter skal være de i artikel 9, stk. 2, omhandlede.

3. For at kontrollere, at artikel 3, stk. 1, er overholdt, sammenligner myndighederne på grundlag af de i stk. 2 nævnte oplysninger summen af værdierne for hvert non-foodprodukt med summen af værdierne for alle andre produkter, der er bestemt til konsum eller foderbrug, og som er fremkommet ved samme forarbejdning.

Hver værdi er resultatet af den respektive mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, som er konstateret i det foregående produktionsår.

Er disse priser ikke til rådighed, fastlægger myndighederne passende priser, navnlig på grundlag af de i stk. 2 nævnte faktorer.

4. Den opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, der har modtaget råvarer fra ansøgeren, underretter myndighederne om den modtagne mængde råvarer med angivelse af art samt navn og adresse på den kontrahent, der har leveret råvaren, og leveringssted og en henvisning til kontrakten inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaterne, så det sikres, at godtgørelsen kan udbetales i den periode, der er omhandlet i artikel 10 i forordning (EØF) nr. 1765/92.

Opkøberen underretter myndighederne om navn og adresse på den virksomhed, som foretager første forarbejdning af den modtagne råvare, senest 40 arbejdsdage efter leveringen af råvaren til denne første forarbejdningsvirksomhed. Første forarbejdningsvirksomhed underretter myndighederne om navn og adresse på den opkøber, der har leveret råvaren, mængde og art af den modtagne råvare og leveringsdato senest 40 arbejdsdage efter, at den har modtaget råvaren.

Er leverancen af råvaren til første forarbejdningsvirksomhed ikke foretaget direkte af opkøber, skal denne meddele myndighederne navn og adresse på de parter, der indgår i leveringskæden, herunder navn og adresse på første forarbejdningsvirksomhed. Meddelelsen skal gives senest 40 arbejdsdage efter, at første forarbejdningsvirksomhed har modtaget råvaren.

Hver part, der indgår i leveringskæden, skal for sit vedkommende inden for en frist på 40 arbejdsdage underrette myndighederne om navn og adresse på råvarens køber samt den solgte mængde.

Hvis første forarbejdningsvirksomheds myndighed og myndigheden for de enkelte parter, der indgår i leveringskæden for råvaren, jf. tredje afsnit, er forskellig fra opkøbers myndighed, underrettes denne om de mængder, der er leveret til første forarbejdningsvirksomhed.

Hvis opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds medlemsstat er en anden end den, hvor råvaren er dyrket, skal den berørte myndighed senest 40 arbejdsdage efter modtagelsen af den i første og tredje afsnit omhandlede meddelelse underrette ansøgers myndighed om den samlede mængde råvare, der er leveret.

5. Uden at det tilsidesætter stk. 1-4, skal de i stk. 1 omhandlede myndigheder hurtigst muligt og senest den 31. maj i det år, hvor råvaren skal høstes, underrette Kommissionen om den forventede samlede mængde biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, som er omfattet af de i artikel 4 omhandlede kontrakter, hvis disse kontrakter vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 90 eller 1201 00 90.

Myndighederne beregner den forventede mængde således:

a) den forventede samlede produktion af alle biprodukter fremstillet af rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 90 eller 1201 00 90 beregnes ved hjælp af følgende koefficienter:

- 100 kg rybsfrø og/eller rapsfrø henhørende under KN-kode 1205 00 90 svarer til 56 kg biprodukter

- 100 kg solsikkefrø henhørende under KN-kode 1206 00 90 svarer til 56 kg biprodukter

- 100 kg sojabønner henhørende under KN-kode 1201 00 90 svarer til 78 kg biprodukter

b) den forventede produktion af biprodukter som omhandlet i artikel 4, stk. 4, trækkes fra den forventede samlede produktion af alle biprodukter beregnet efter litra a).

6. Kommissionen beregner på grundlag af oplysningerne efter stk. 5 den forventede samlede produktion af biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug udtrykt i sojakageækvivalenter.

Artikel 7

1. Opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed skal stille den i stk. 2 nævnte sikkerhed over for myndighederne senest på den dato, der er sat som sidste frist for indgivelse af ansøgningen om arealstøtte i det pågældende år i den pågældende medlemsstat.

2. Sikkerheden beregnes for hver råvare med en sats på 250 ECU pr. ha multipliceret med det samlede landbrugsareal, der er udtaget i henhold til nærværende ordning, og som er omfattet af en kontrakt underskrevet af den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af den pågældende råvare.

3. Er kontrakten blevet ændret eller ophæves, jf. artikel 5, stk. 2, første og andet afsnit, tilpasses sikkerheden i forhold hertil.

4. Sikkerheden frigives for hver råvare i forhold til de mængder af råvaren, der er forarbejdet til det planlagte primære non-foodslutprodukt, forudsat at det over for opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds myndighed er godtgjort, at den pågældende mængde råvarer er blevet forarbejdet i overensstemmelse med betingelserne i artikel 4, stk. 2, litra f), i givet fald under hensyntagen til eventuelle ændringer i henhold til artikel 5, stk. 2, tredje afsnit.

Hvis opkøber har stillet sikkerhed, frigives den, når råvaren er leveret til første forarbejdningsvirksomhed, hvis opkøberens myndigheder har fået bevis for, at første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for sine myndigheder, jf. dog første afsnit.

Artikel 8

1. Myndighederne i den medlemsstat, hvor forarbejdning finder sted, træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at forarbejdningsvirksomhederne på medlemsstatens område frembyder fuld sikkerhed, for at de indgåede forpligtelser opfyldes.

2. Det er et primært krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85, at råvaremængderne hovedsageligt forarbejdes til et af de slutprodukter, der er anført i kontrakten.

Forarbejdning til et eller flere af de slutprodukter, der er anført i bilag III, skal ske senest den 31. juli i det andet år efter det år, hvor råvaren blev høstet af ansøgeren.

3. Følgende forpligtelser, der påhviler opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, udgør hver især et underordnet krav, som omhandlet i forordning (EØF) nr. 2220/85:

- forpligtelsen til at modtage hele den råvaremængde, ansøgeren leverer, jf. artikel 3, stk. 3

- forpligtelsen til at indgive en genpart af kontrakten, jf. artikel 6, stk. 1

- forpligtelsen til at give meddelelse, artikel 6, stk. 4, første, andet og tredje afsnit

- forpligtelsen til at stille sikkerhed, jf. artikel 7, stk. 1.

4. Hvis opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed sælger eller på anden måde afstår råvarer eller mellemprodukter og/eller biprodukter, der er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 4, til en forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, skal produktet ledsages af et kontroleksemplar T5, der udstedes efter Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93. Rubrik 104 i kontroleksemplaret forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:

- Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el artículo 4 del Reglamento (CE) n° 1586/97 de la Comisión

- Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1586/97

- Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1586/97 der Kommission zu verwenden

- ÐñÝðåé íá ÷ñçóéìïðïéçèåß ãéá ìåôáðïßçóç Þ ðáñÜäïóç óýìöùíá ìå ôï Üñèñï 4 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÊ) áñéè. 1586/97 ôçò ÅðéôñïðÞò

- To be used for processing or delivery in accordance with Article 4 of Commission Regulation (EC) No 1586/97

- À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 4 du règlement (CE) n° 1586/97 de la Commission

- Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 4 del regolamento (CE) n. 1586/97 della Commissione

- Te gebruiken voor verwerking of levering overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1586/97 van de Commissie

- A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 4º do Regulamento (CE) nº 1586/97 da Comissão

- Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1586/97 mukaisesti

- Används till bearbetning eller leverans i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1586/97.

Denne procedure gælder for ethvert efterfølgende salg til forarbejdningsvirksomheder i andre medlemsstater, indtil det i kontrakten fastsatte slutprodukt fremstilles.

For biprodukter gælder dette krav kun, hvis der kan ydes eksportrestitution til produktet, når det er fremstillet af råvarer, som er dyrket uden for denne ordning.

5. Hvis råvarens levering til første forarbejdningsvirksomhed delvis eller i sin helhed ikke foretages af en opkøber, der er etableret i en anden medlemsstat end første forarbejdningsvirksomhed, skal opkøber udfærdige et kontroleksemplar T5, der i rubrik 104 under »Anden« forsynes med følgende oplysninger:

a) den mængde, som opkøberen har leveret direkte til første forarbejdningsvirksomhed

b) navn og adresse på første forarbejdningsvirksomhed

c) navn og adresse på andre parter, der indgår i leveringskæden, også selv om de er bosat i den medlemsstat, hvor den første forarbejdning finder sted

d) de mængder, som er leveret af de andre parter, der indgår i leveringskæden.

6. De parter, der indgår i leveringskæden, jf. stk. 5, litra c), og som ikke er etableret i samme medlemsstat som første forarbejdningsvirksomhed, skal udfærdige et kontroleksemplar T5 og i rubrik 104 anføre opkøbers navn og adresse samt de oplysninger, der er nævnt i stk. 5, litra a) og b).

7. Hvis et eller flere slutprodukter, mellemprodukter eller biprodukter, som er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 4, er bestemt til eksport til tredjelande, skal de under transport inden for Fællesskabet ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt af myndighederne i den medlemsstat, hvor disse produkter er fremstillet.

En af følgende angivelser skal være anført i rubrik 104 i kontroleksemplar T5:

- Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CEE) n° 729/70 del Consejo (18)

- De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 (19) kan ikke anvendes på dette produkt

- Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 729/70 des Rates (20) in Betracht

- Ôï ðñïúüí áõôü äåí ìðïñåß íá åðùöåëçèåß áðü ôá ìÝôñá ðïõ ðñïâëÝðïíôáé óôï Üñèñï 1 ðáñÜãñáöïò 2 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÏÊ) áñéè. 729/70 ôïõ Óõìâïõëßïõ (21) 7

- This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1 (2) of Council Regulation (EEC) No 729/70 (22)- Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article 1er paragraphe 2 du règlement (CEE) n° 729/70 du Conseil (23)- Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CEE) n. 729/70 del Consiglio (24)- Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen als bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EEG) nr. 729/70 van de Raad (25)- O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do nº 2 do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 729/70 do Conselho (26)- Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (27) 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä

- De åtgärder som avses i artikel 1.2. i rådets förordning (EEG) nr 729/70 (28) kan inte användas för denna produkt.

Dette krav gælder kun, hvis der for det i bilag III nævnte slutprodukt, mellemproduktet eller biproduktet, som er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 4, kan ydes eksportrestitution, når det er fremstillet af råvarer, som er dyrket uden for denne ordning.

Artikel 9

1. Medlemsstaterne fastsætter, hvilke bøger den enkelte opkøber og forarbejdningsvirksomhed skal føre. Bøgerne skal mindst angive følgende:

a) for opkøbere:

- mængderne af alle råvarer, der er købt og solgt til forarbejdning under denne ordning

- navn og adresse på efterfølgende købere/forabejdningsvirksomheder.

b) for forarbejdningsvirksomheder, for et nærmere bestemt tidsrum, der fastsættes af myndighederne:

- mængderne af alle råvarer, der er købt til forarbejdning

- de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet af dem

- svind ved forarbejdningen

- mængder, der er blevet ødelagt, og grunden hertil

- mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller på anden måde afstået, og de opnåede priser

- navn og adresse på efterfølgende købere/forarbejdningsvirksomheder.

2. Opkøberens myndigheder og myndighederne i de medlemsstater, hvor forarbejdning har fundet sted, gennemfører kontrol, herunder besigtigelser og undersøgelse af handelsdokumenter, for at sikre følgende:

- for så vidt angår opkøberen: at der er sammenhæng mellem opkøbet af råvarer og de respektive leverancer; for så vidt angår forarbejdningsvirksomheden: at der er sammenhæng mellem leverancen af råvarer, slutprodukter og biprodukter.

Denne forbindelse skal navnlig kontrolleres for de pågældende råvarer på grundlag af tekniske forarbejdningskoefficienter.

Hvis sådanne koefficienter i forbindelse med eksport eksisterer i EF-bestemmelserne, skal de anvendes. Eksisterer de ikke, men er der andre koefficienter i EF-bestemmelserne, anvendes disse. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte i den pågældende forarbejdningsindustri

- korrekt slutanvendelse af råvarer og biprodukter

- overholdelse af artikel 3, stk. 1, og artikel 6, stk. 3.

Kontrollen skal omfatte mindst 10 % af de transaktioner og forarbejdningsprocesser, der finder sted i medlemsstaten, og myndighederne foretager udvælgelsen på grundlag af risikoanalyse og et vist repræsentativt udsnit af de indgivne kontrakter.

3. Hvis der konstateres

- uregelmæssigheder, som vedrører 3 % eller derover af den kontrol, der er nævnt i stk. 2

- afgivelser fra en forarbejdningsvirksomheds tidligere kapacitet

- forarbejdningsprocesser, hvor der er

i) misforhold mellem mængderne eller værdierne af slutprodukter og biprodukter, når de i stk. 2, første afsnit, nævnte koefficienter anvendes

ii) misforhold ved sammenligning med de kriterier for den økonomiske udnyttelse af produkterne, som er omhandlet i artikel 3, stk. 1, og artikel 6, stk. 3

skærper medlemsstaterne den i stk. 2 nævnte kontrol og underretter straks Kommissionen.

KAPITEL III

Råvarer, som ikke skal være omfattet af en kontrakt

Artikel 10

Bestemmelserne i dette afsnit gælder for de råvarer, der er anført i bilag II, og i dette afsnit forstås ved »råvarer« sådanne råvarer.

Artikel 11

Råvarer må dyrkes på udtagne landbrugsarealer, hvis deres slutanvendelse er fremstilling af et af de produkter, der er anført i bilag III.

Artikel 12

1. For at opnå ret til godtgørelse skal en ansøger, som ønsker at anvende de udtagne landbrugsarealer til dyrkning af råvarer, ved indgivelsen af ansøgningen om arealstøtte til myndighederne i sin medlemsstat også indgive skriftligt tilsagn om, at eventuel anvendelse eller salg af de pågældende råvarer sker til de i bilag III fastsatte formål.

2. Ansøgeren skal hvert år i den ansøgning om arealstøtte, han indgiver til myndighederne, oplyse, hvilke marker der omfattes af jordudtagning i henhold til dette kapitel, hvilke afgrøder der dyrkes på disse marker, hvor lang dyrkningscyklen er, og hvilken høsthyppighed der forventes.

KAPITEL IV

Almindelige bestemmelser

Artikel 13

Medlemsstaterne kan udelukke råvarer, der er anført i bilag I eller bilag II, fra den ordning, der er fastsat i denne forordning, hvis de forårsager vanskeligheder med hensyn til dyrkningsforholdene, kontrollen, folkesundheden eller miljøet, eller med hensyn til medlemsstatens straffelovgivning. I så fald underretter medlemsstaten Kommissionen om, hvilken eller hvilke råvarer den agter at udelukke, og oplyser grundene hertil. Har Kommissionen ikke reageret senest 20 arbejdsdage efter at være blevet underrettet, kan medlemsstaten foretage den påtænkte udelukkelse.

Artikel 14

1. Råvarer, der er anført i bilag I, og som er dyrket på udtagne landbrugsarealer, samt slutprodukter, mellemprodukter eller biprodukter, der er afledt heraf, og råvarer, der er anført i bilag II, og som er dyrket på udtagne arealer, samt produkter, der er afledt heraf, og arealer, der anvendes til produktion af sådanne råvarer, kan ikke

- være omfattet af foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen i henhold til artikel 1, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70 eller

- modtage EF-støtte, der ydes efter Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (29) og (EØF) nr. 2080/92 (30).

2. Udtagne landbrugsarealer, der anvendes til dyrkning af de i bilag I eller bilag II anførte råvarer, er omfattet af bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 762/94 (31).

Dog

- anses dyrkning af sådanne råvarer for at være i overensstemmelse med disse bestemmelser

- er det ikke nødvendigt at braklægge de pågældende arealer fra den 15. januar, uanset artikel 3, stk. 4, andet led, i forordning (EØF) nr. 762/94

på betingelse af, at betingelserne i nærværende forordning overholdes.

Artikel 15

Medlemsstaterne meddeler senest tre måneder efter hvert produktionsårs afslutning Kommissionen alle fornødne oplysninger til vurdering af den ordning, der er fastsat i denne forordning.

Meddelelserne skal navnlig omfatte følgende oplysninger:

a) vedrørende kapitel II:

- arealerne for de enkelte arter af råvarer, de forventede udbytter, jf. artikel 4, stk. 2, litra d), og de repræsentative udbytter, jf. artikel 5, stk. 3

- mængderne af de enkelte arter af råvarer, som ikke er blevet solgt af opkøberne

- mængderne af de enkelte typer slutprodukter og biprodukter, der er fremstillet, med angivelse af den anvendte type råvarer

b) vedrørende kapitel III: størrelsen af det udtagne landbrugsareal for de enkelte afgrøder, der er blevet dyrket på det.

Artikel 16

1. Medlemsstaterne udpeger de i denne forordning omhandlede myndigheder.

2. Medlemsstaterne kan træffe alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne forordning, idet de underretter Kommissionen herom.

Artikel 17

Forordning (EØF) nr. 334/93 ophæves, men gælder fortsat for kontrakter, der er indgået inden nærværende forordnings ikrafttrædelse.

Artikel 18

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 1997.

På Kommissionens vegne

Franz FISCHLER

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 12.

(2) EFT nr. L 196 af 24. 7. 1997, s. 18.

(3) EFT nr. L 147 af 18. 6. 1993, s. 25.

(4) EFT nr. L 38 af 16. 2. 1993, s. 12.

(5) EFT nr. L 312 af 23. 12. 1995, s. 9.

(6) EFT nr. L 391 af 31. 12. 1992, s. 36.

(7) EFT nr. L 197 af 22. 8. 1995, s. 2.

(8) EFT nr. L 205 af 3. 8. 1985, s. 5.

(9) EFT nr. L 310 af 14. 12. 1993, s. 4.

(10) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 1.

(11) EFT nr. L 117 af 7. 5. 1997, s. 1.

(12) EFT nr. L 108 af 1. 5. 1993, s. 106.

(13) EFT nr. L 188 af 27. 7. 1996, s. 22.

(14) EFT nr. L 253 af 11. 10. 1993, s. 1.

(15) EFT nr. L 196 af 24. 7. 1997, s. 31.

(16) EFT nr. L 256 af 7. 9. 1987, s. 1.

(17) EFT nr. L 170 af 28. 6. 1997, s. 11.

(18) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.

(19) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 85.

(20) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 96.

(21) EFT nr. L 90 af 7. 4. 1994, s. 8.

BILAG I

RÅVARER, DER ER OMHANDLET I KAPITEL II

>TABELPOSITION>

BILAG II

RÅVARER, DER ER OMHANDLET I KAPITEL III

>TABELPOSITION>

BILAG III

Slutprodukter, der er fremstillet af de i bilag I og II anførte råvarer, og som betragtes som tilladte anvendelser, undtagen til konsum eller foderbrug

Alle produkter i den kombinerede nomenklatur:

a) eksklusive:

- alle produkter henhørende under kapitel 1-24 i den kombinerede nomenklatur bortset fra:

- produkter, der henhører under kapitel 15, og som er bestemt til anden anvendelse end konsum eller foder

- KN-kode 2207 20 00 til direkte anvendelse i motorbrændstof eller til forarbejdning til anvendelse i motorbrændstof

- emballeringsmateriale henhørende under KN-kode ex 1904 10 og ex 1905 90 90, på betingelse af at der foreligger bevis for, at produkterne er blevet anvendt til non-foodformål som fastsat i artikel 7, stk. 2, i denne forordning

- mycelium henhørende under KN-kode 0602 91 10

- schellak o.lign., vegetabilske carbohydratgummier, naturharpikser, gummiharpikser og balsamer henhørende under KN-kode 1301

- safter og ekstrakter af opium henhørende under KN-kode 1302 11 00

- safter og ekstrakter af pyrethrum eller af planterødder indeholdende rotenon henhørende under KN-kode 1302 14 00

- andre planteslimer og gelatineringsmidler henhørende under KN-kode 1302 39 00

b) inklusive:

- alle landbrugsprodukter, der er anført i bilag I, og produkter afledt heraf ved en mellemliggende forarbejdningsproces, og som forbrændes i kraftværker til energi

- alle produkter, der er anført i bilag II, og forarbejdede produkter afledt heraf til energiformål

- alle produkter, der er nævnt i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1722/93 (1), forudsat at de ikke er fremstillet af korn eller kartofler, der er dyrket på udtagne landbrugsarealer, og ikke indeholder produkter, der er afledt af korn eller kartofler, som er blevet dyrket på udtagne landbrugsarealer

- alle produkter, der er nævnt i Rådets forordning (EØF) nr. 1010/86 (2), forudsat at de ikke er fremstillet af sukkerroer, der er dyrket på udtagne landbrugsarealer, og ikke indeholder produkter, der er afledt af sukkerroer, som er blevet dyrket på udtagne landbrugsarealer.

(1) EFT nr. L 159 af 1. 7. 1993, s. 112.

(2) EFT nr. L 94 af 9. 4. 1986, s. 9.