DA Den Europæiske Unions Tidende L 53/14

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2015/296

af 24. februar 2015

om fastlæggelse af de proceduremæssige ordninger for samarbejde mellem medlemsstaterne om elektronisk identifikation i henhold til artikel 12, stk. 7, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 af 23. juli 2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked og om ophævelse af direktiv 1999/93/EF (1), særlig artikel 12, stk. 7, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Samarbejde mellem medlemsstaterne om interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger er væsentligt for at bidrage til et højt niveau af tillid og sikkerhed, der står i et passende forhold til risikoen ved sådanne ordninger.

(2) Artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014 fastsætter, at den anmeldende medlemsstat skal fremlægge en beskrivelse af ordningen for de andre medlemsstater seks måneder forud for anmeldelsen, således at medlemsstaterne kan samarbejde som beskrevet i artikel 12, stk. 5, i forordning (EU) nr. 910/2014.

(3) Samarbejde mellem medlemsstaterne kræver forenklede procedurer. Interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger kan ikke skabes af procedurer, der gennemføres på forskellige sprog. Brugen af engelsk under samarbejdet vil gøre det lettere at opnå interoperabilitet og sikkerhed i de elektroniske identifikationsordninger, dog bør oversættelsen af eksisterende dokumentation ikke medføre en urimelig byrde.

(4) Adskillige elementer i de elektroniske identifikationsordninger forvaltes af forskellige myndigheder eller organer i medlemsstaterne. For at muliggøre effektivt samarbejde og forenkle de administrative procedurer er det hensigtsmæssigt at sikre, at medlemsstaterne har en »kvikskranke«, hvor det er muligt at få kontakt med de relevante myndigheder og organer.

(5) Udveksling af oplysninger, erfaringer og god praksis mellem medlemsstaterne letter udviklingen af elektroniske identifikationsordninger og tjener som værktøj til at opnå teknisk interoperabilitet. Behovet for denne type samarbejde er særlig berettiget, når der foretages justeringer af allerede anmeldte elektroniske identifikationsordninger eller ændringer af elektroniske identifikationsordninger, som medlemsstaterne er blevet oplyst om forud for deres anmeldelse, og når vigtige udviklinger eller hændelser finder sted, som kan påvirke interoperabiliteten eller sikkerheden i de elektroniske identifikationsordninger. Medlemsstaterne bør også have en metode til at anmode andre medlemsstater om denne type oplysninger vedrørende interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger.

(6) En fagfællebedømmelse (peer review) af elektroniske identifikationsordninger bør opfattes som en gensidig læringsproces, der bidrager til at opbygge tillid mellem medlemsstaterne og sikrer interoperabilitet og sikkerhed i anmeldte elektroniske identifikationsordninger. Dette kræver, at de anmeldende medlemsstater giver tilstrækkelige oplysninger om deres elektroniske identifikationsordninger. Der skal imidlertid også tages hensyn til medlemsstaternes behov for at holde visse oplysninger fortrolige, når dette er kritisk for sikkerheden.

(7) For at sikre at processen med fagfællebedømmelser er effektiv og giver klare og endelige resultater, samt for at undgå at pålægge medlemsstaterne en unødvendig byrde, bør medlemsstaterne i fællesskab gennemføre én enkelt fagfællebedømmelse.

(8) Medlemsstaterne bør tage uafhængige tredjeparters vurderinger i betragtning, hvis disse findes, når de samarbejder om forhold vedrørende elektroniske identifikationsordninger, herunder når de gennemfører fagfællebedømmelser.

(9) For at bidrage til proceduremæssige ordninger, der har til formål at opnå målene i artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014, bør der oprettes et samarbejdsnetværk. Det skal sikre, at der findes et forum, hvor alle medlemsstater kan deltage og engagere sig på en struktureret måde i at samarbejde om det praktiske i forbindelse med vedligeholdelsen af interoperabilitetsrammen.

(10) Samarbejdsnetværket bør undersøge de udkast til anmeldelsesformularer, som medlemsstaterne fremlægger efter artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, og afgive en udtalelse med angivelse af, om ordningerne er forenelige med kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 1 og 2, og artikel 12, stk. 1, i denne forordning, og med den gennemførelsesretsakt, der henvises til i artikel 8, stk. 3, i samme forordning. Det fremgår af artikel 9, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 910/2014, at den anmeldende medlemsstat skal beskrive, hvordan den anmeldte elektroniske identifikationsordning lever op til de krav om interoperabilitet, der er beskrevet i artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014. Udtalelser fra samarbejdsnetværket bør navnlig tages i betragtning af medlemsstaterne, når de forbereder sig på at opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 910/2014, nemlig at beskrive for Kommissionen, hvordan den anmeldte elektroniske identifikationsordning lever op til kravene om interoperabilitet, jf. artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014.

(11) Alle de parter, der er involveret i en anmeldelse, bør anvende samarbejdsnetværkets udtalelse som vejledning for, hvordan der kan opnås de mest fuldstændige samarbejds-, anmeldelses- og interoperabilitetsprocesser.

(12) For at sikre effektivitet i fagfællebedømmelsesprocessen, som gennemføres i henhold til denne afgørelse, bør samarbejdsnetværket stille vejledninger til rådighed for medlemsstaterne.

(13) Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 48 i forordning (EU) nr. 910/2014 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

KAPITEL I

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1

Formål

I henhold til artikel 12, stk. 7, i forordningen fastlægger denne afgørelse de proceduremæssige ordninger, som skal lette samarbejdet mellem medlemsstaterne, og som er nødvendige for at sikre interoperabilitet og sikkerhed i de elektroniske identifikationsordninger, som medlemsstaterne har til hensigt at anmelde, eller har anmeldt, til Kommissionen. Ordningerne omfatter:

a) udveksling af oplysninger, erfaringer og god praksis i forbindelse med elektroniske identifikationsordninger og undersøgelse af relevante udviklingstendenser i sektoren for elektronisk identifikation, som er fastlagt i kapitel II

b) fagfællebedømmelser af elektroniske identifikationsordninger, som er fastlagt i kapitel III, samt

c) samarbejde via samarbejdsnetværket, som er fastlagt i kapitel IV.

Artikel 2

Samarbejdssprog

1. Medmindre andet aftales af de relevante medlemsstater, er samarbejdssproget engelsk.

2. Med forbehold af stk. 1 er medlemsstaterne ikke tvunget til at oversætte de støttedokumenter, der er henvist til i artikel 10, stk. 2, hvis dette medfører en urimelig byrde.

Artikel 3

Kvikskranker

1. For at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne efter artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014, opretter hver medlemsstat en kvikskranke.

2. Hver medlemsstat meddeler de andre medlemsstater og Kommissionen, hvordan de kan komme i kontakt med kvikskranken. Kommissionen offentliggør en liste på internettet over kvikskrankerne.

KAPITEL II

UDVEKSLING AF OPLYSNINGER, ERFARINGER OG GOD PRAKSIS

Artikel 4

Udveksling af oplysninger, erfaringer og god praksis

1. Medlemsstaterne deler deres oplysninger, erfaringer og god praksis i forbindelse med elektroniske identifikationsordninger med andre medlemsstater.

2. Hver medlemsstat informerer på behørig vis de andre medlemsstater om enhver af følgende justeringer, udviklinger eller ændringer, som har forbindelse til ordningens interoperabilitet eller sikringsniveau:

a) udviklinger eller ændringer i medlemsstatens allerede anmeldte elektroniske identifikationsordning, som ikke kræver anmeldelse efter artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014

b) justeringer, udviklinger eller ændringer i beskrivelsen af medlemsstatens elektroniske identifikationsordning, jf. artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, hvis disse finder sted før anmeldelsen.

3. Når en medlemsstat får kendskab til en vigtig udvikling eller hændelse, som ikke har forbindelse til den anmeldte elektroniske identifikationsordning, men som vil kunne påvirke andre anmeldte elektroniske identifikationsordningers sikkerhed, informerer den de andre medlemsstater herom.

Artikel 5

Anmodning om oplysninger om interoperabilitet og sikkerhed

1. Når en medlemsstat finder, at den for at sikre interoperabiliteten mellem elektroniske identifikationsordninger har behov for flere oplysninger, som ikke allerede er blevet fremlagt af den medlemsstat, der har anmeldt den elektroniske identifikationsordning, kan førstnævnte medlemsstat anmode sidstnævnte herom. Den anmeldende medlemsstat afgiver disse oplysninger, medmindre:

a) den ikke er i besiddelse af oplysningerne, eller det ville medføre en urimelig administrativ byrde at skaffe dem

b) oplysningerne vedrører den offentlige eller nationale sikkerhed

c) oplysningerne vedrører forretnings-, erhvervs- eller virksomhedshemmeligheder.

2. For at forbedre sikkerheden i de elektroniske identifikationsordninger kan en medlemsstat, som er bekymret for et sikkerhedsproblem, der påvirker en ordning, som er blevet anmeldt eller er ved at blive anmeldt, anmode om yderligere oplysninger vedrørende dette sikkerhedsproblem. Den medlemsstat, der modtager anmodningen, sender efterfølgende alle medlemsstater de relevante oplysninger, der er blevet anmodet om, så de kan afgøre, om der har fundet et sikkerhedsbrud sted, jf. artikel 10 i forordning (EU) nr. 910/2014, eller om der er en reel risiko for, at et sikkerhedsbrud vil kunne finde sted, medmindre:

a) den ikke er i besiddelse af disse oplysninger, eller det ville medføre en urimelig administrativ byrde at skaffe dem

b) oplysningerne vedrører den offentlige eller nationale sikkerhed

c) oplysningerne vedrører forretnings-, erhvervs- eller virksomhedshemmeligheder.

Artikel 6

Udveksling af oplysninger via kvikskranker

Medlemsstaterne udveksler oplysninger i henhold til artikel 4 og 5 via kvikskrankerne og afgiver hurtigst muligt de relevante oplysninger, der er anmodet om.

KAPITEL III

FAGFÆLLEBEDØMMELSER

Artikel 7

Principper

1. Fagfællebedømmelse er en samarbejdsordning for medlemsstaterne, som skal sikre interoperabilitet og sikkerhed i anmeldte elektroniske identifikationsordninger.

2. Det er frivilligt for de bedømmende medlemsstater at deltage. De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordninger skal fagfællebedømmes, må ikke nægte nogen af de bedømmende medlemsstater at deltage i fagfællebedømmelsen.

3. Hver medlemsstat, som deltager i fagfællebedømmelsen, bærer selv de omkostninger, den pådrager sig ved at deltage i en fagfællebedømmelse.

4. Oplysninger, som fremkommer i forbindelse med en fagfællebedømmelse, anvendes kun til dette formål. Repræsentanter fra medlemsstaterne, som deltager i en fagfællebedømmelse, må ikke afsløre følsomme eller fortrolige oplysninger, som de er kommet i besiddelse af i denne forbindelse, for tredjeparter.

5. De bedømmende medlemsstater oplyser om enhver eventuel interessekonflikt, som de repræsentanter, der er blevet udpeget til at deltage i fagfællebedømmelsen, måtte have.

Artikel 8

Indledning af fagfællebedømmelsesprocessen

1. En fagfællebedømmelse kan indledes på to måder:

a) En medlemsstat anmoder om at få foretaget en fagfællebedømmelse af sin elektroniske identifikationsordning.

b) En eller flere medlemsstater udtrykker ønske om at fagfællebedømme en anden medlemsstats elektroniske identifikationsordning. I anmodningen angiver de årsagerne til, at de ønsker at gennemføre en fagfællebedømmelse, og de forklarer, hvordan den kan bidrage til interoperabilitet og sikkerhed i medlemsstaternes elektroniske identifikationsordninger.

2. En anmodning, der indgives efter stk. 1, skal meddeles til samarbejdsnetværket i henhold til stk. 3. Enhver medlemsstat, der har til hensigt at deltage i fagfællebedømmelsen, skal oplyse samarbejdsnetværket herom inden for en måned.

3. De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordning skal fagfællebedømmes, stiller følgende oplysninger til rådighed for samarbejdsnetværket:

a) den elektroniske identifikationsordning, der skal fagfællebedømmes

b) de bedømmende medlemsstater

c) en tidsplan for, hvornår et resultat kan fremlægges for samarbejdsnetværket, samt

d) en redegørelse for, hvordan fagfællebedømmelsen gennemføres, jf. artikel 9, stk. 2.

4. En elektronisk identifikationsordning bliver ikke fagfællebedømt igen de første to år efter, en fagfællebedømmelse er afsluttet, medmindre samarbejdsnetværket bliver enig herom.

Artikel 9

Forberedelse af fagfællebedømmelsen

1. De bedømmende medlemsstater skal forsyne den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bliver bedømt, med navne og kontaktoplysninger på de repræsentanter, der gennemfører bedømmelsen, senest to uger efter at de bedømmende medlemsstater har oplyst, at de agter at deltage i bedømmelsen, jf. artikel 8, stk. 2. De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordninger skal fagfællebedømmes, kan nægte en repræsentant at deltage, hvis der foreligger en interessekonflikt.

2. Under hensyntagen til den vejledning, som samarbejdsnetværket har fremlagt, skal den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning fagfællebedømmes, og de medlemsstater, der forestår bedømmelsen, blive enige om følgende:

a) omfang og gennemførelse af fagfællebedømmelsen på grundlag af anvendelsesområdet i artikel 7, litra g), eller artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014 og på grundlag af den interesse, som de bedømmende medlemsstater har udtrykt i den indledende fase

b) en tidsplan for aktiviteterne i fagfællebedømmelsen samt en slutfrist, som ikke må være senere end tre måneder efter, at de bedømmende medlemsstater har fremsendt navn og kontaktoplysninger på deres repræsentanter, jf. stk. 1

c) andre organisatoriske forhold i forbindelse med fagfællebedømmelsen. De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordning skal fagfællebedømmes, informerer samarbejdsnetværket om aftalen.

Artikel 10

Fagfællebedømmelsen

1. De involverede medlemsstater gennemfører fagfællebedømmelsen i fællesskab. Medlemsstaternes repræsentanter vælger en iblandt dem til at koordinere bedømmelsen.

2. Den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bedømmes, giver de bedømmende medlemsstater en udgave af den anmeldelsesformular, der blev indsendt til Kommissionen, eller en beskrivelse af ordningen efter artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, hvis den pågældende elektroniske identifikationsordning endnu ikke er blevet anmeldt. Alle støttedokumenter og yderligere relevante oplysninger stilles også til rådighed.

3. Bedømmelsen kan omfatte, men er ikke begrænset til, en eller flere af følgende aktiviteter:

a) vurdering af relevant dokumentation

b) undersøgelse af processerne

c) tekniske seminarer, samt

d) hensyntagen til uafhængige tredjeparters vurdering.

4. De bedømmende medlemsstater kan kræve yderligere dokumentation i forbindelse med anmeldelsen. Den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bedømmes, skal stille disse oplysninger til rådighed, medmindre:

a) den ikke er i besiddelse af disse oplysninger, eller det ville medføre en urimelig administrativ byrde at skaffe dem

b) oplysningerne vedrører den offentlige eller nationale sikkerhed

c) oplysningerne vedrører forretnings-, erhvervs- eller virksomhedshemmeligheder.

Artikel 11

Resultat af fagfællebedømmelsen

De bedømmende medlemsstater forbereder og fremlægger senest en måned efter bedømmelsens afslutning en rapport for samarbejdsnetværket. Medlemmerne af samarbejdsnetværket kan anmode om yderligere oplysninger eller afklaringer fra den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bedømmes, eller fra de bedømmende medlemsstater.

KAPITEL IV

SAMARBEJDSNETVÆRKET

Artikel 12

Etablering og arbejdsmetoder

Der etableres hermed et netværk, som skal fremme samarbejdet, i henhold til artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014 (»samarbejdsnetværket«). Samarbejdsnetværket udfører sine opgaver via en kombination af møder og skriftlige procedurer.

Artikel 13

Udkast til anmeldelsesformular

Når den anmeldende medlemsstat indgiver en beskrivelse af sin elektroniske identifikationsordning, jf. artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, sender den samarbejdsnetværket et behørigt udfyldt udkast til anmeldelsesformular og al den nødvendige ledsagende dokumentation, som angivet i artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014 og i den gennemførelsesretsakt, der henvises til i artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 910/2014.

Artikel 14

Opgaver

Samarbejdsnetværket har mandat til:

a) at lette samarbejdet mellem medlemsstaterne om interoperabilitetsrammens oprettelse og funktion i henhold til artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014 via udveksling af oplysninger

b) at indføre metoder til effektivt at udveksle oplysninger i forbindelse med sager, der vedrører elektronisk identifikation

c) at undersøge relevante udviklinger inden for sektoren for elektronisk identifikation samt drøfte og udvikle god praksis inden for interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger

d) at vedtage udtalelser om udviklinger, som vedrører den interoperabilitetsramme, der henvises til i artikel 12, stk. 2-4, i forordning (EU) nr. 910/2014

e) at vedtage udtalelser om udviklinger, som vedrører de tekniske minimumsspecifikationer, standarder og procedurer vedrørende sikringsniveauer, der er fastlagt i den gennemførelsesretsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 910/2014, og den vejledning, der ledsager gennemførelsesretsakten

f) at vedtage vejledninger om fagfællebedømmelsernes omfang og gennemførelse

g) at undersøge resultaterne af fagfællebedømmelserne i henhold til artikel 11

h) at undersøge det udfyldte udkast til anmeldelsesformularen

i) at vedtage udtalelser om, hvorvidt en elektronisk identifikationsordning, der skal anmeldes, og som der blev givet en beskrivelse af i henhold til artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, lever op til kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 1 og 2, og artikel 12, stk. 1, i denne forordning, samt i den gennemførelsesretsakt, der henvises til i artikel 8, stk. 3, i samme forordning.

Artikel 15

Medlemskab

1. Medlemsstaterne og landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde er medlem af samarbejdsnetværket.

2. Repræsentanter for tiltrædende lande inviteres af formanden til at deltage som observatører i samarbejdsnetværkets møder fra datoen for tiltrædelsestraktatens underskrivelse.

3. Formanden kan efter høring af samarbejdsnetværket invitere eksperter, som ikke er en del af samarbejdsnetværket, og som har specifikke kompetencer inden for et område på dagsordenen, til at deltage i arbejdet i samarbejdsnetværket eller i en undergruppe på ad hoc-basis. Endvidere kan formanden efter høring af samarbejdsnetværket give enkeltpersoner eller organisationer observatørstatus.

Artikel 16

Forretningsorden

1. Samarbejdsnetværkets møder ledes af Kommissionen.

2. Samarbejdsnetværket kan efter aftale med Kommissionen oprette undergrupper, der skal undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et mandat, som samarbejdsnetværket definerer. Sådanne undergrupper opløses, når deres mandat er opfyldt.

3. Medlemmerne af samarbejdsnetværket samt de indbudte eksperter og observatører skal overholde reglerne om behandling af fortrolige oplysninger, som følger af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil, samt Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede oplysninger i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (2). Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe alle relevante foranstaltninger.

4. Samarbejdsnetværket afholder sine møder i Kommissionens lokaler. Sekretariatsopgaverne varetages af Kommissionen.

5. Samarbejdsnetværket offentliggør de vedtagne udtalelser på et dertil indrettet websted i henhold til artikel 14, litra i). Hvis en udtalelse indeholder fortrolige oplysninger, vedtager samarbejdsnetværket en ikke-fortrolig version af udtalelsen, som kan offentliggøres.

6. Samarbejdsudvalget vedtager sin forretningsorden med simpelt flertal.

Artikel 17

Mødeudgifter

1. Kommissionen betaler ikke dem, som er involveret i samarbejdsnetværkets aktiviteter, for deres tjenester.

2. Rejseudgifter, som deltagerne pådrager sig i forbindelse med samarbejdsnetværkets møder, kan blive godtgjort af Kommissionen. Godtgørelse finder sted i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i Kommissionen og inden for grænserne af de disponible bevillinger, der er tildelt Kommissionens tjenestegrene som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.

Artikel 18

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2015. På Kommissionens vegne Jean-Claude JUNCKER Formand

(1) EUT L 257 af 28.8.2014, s. 73.

(2) Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1).