30.4.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende L 160/98 
            _ _ _  
 
KOMMISSIONENS BESLUTNING 
af 29. april 2004 
om vedtagelse af en generel plan for kr isestyring på fødevare- og foderområdet 
 
(2004/478/EF) 
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆ ISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om opre ttelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Europa-Par lamentets og Rådets forordni ng (EF) nr. 178/2002 af 28. 
januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om  oprettelse af Den 
Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om  procedurer vedrørende fødevaresikkerhed, 
særlig artikel 55, og 
ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til artikel 55 i forordning (EF)  nr. 178/2002 skal Kommissionen i et tæt 
samarbejde med Den Europæis ke Fødevaresikkerhedsautorit et, i det følgende benævnt 
"autoriteten", og medlemsstat erne udarbejde en generel plan for krisestyring på 
fødevare- og fodersikkerhedsområdet.  
(2) Autoriteten er blevet hørt om udkastet til en  generel plan, som også er blevet drøftet 
indgående med medlemsstaterne i Den St ående Komité for Fødevarekæden og 
Dyresundhed — 
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
Ved denne beslutning indføres i overensste mmelse med artikel 55 i ovennævnte forordning 
(EF) nr. 178/2002 en generel pl an for krisestyring på fødeva re- og fodersikkerhedsområdet 
som angivet i bilaget til denne beslutning. 
 2   Artikel 2 
Denne beslutning træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter offentliggørelsen i 
Den Europæiske Unions Tidende . 
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2004. 
 På Kommissionens vegne 
 David BYRNE 
 Medlem af Kommissionen 
 3   BILAG  
GENEREL PLAN FOR KRISESTY RING PÅ FØDEVARE- OG 
FODEROMRÅDET 
1. ANVENDELSESOMRÅDE FOR DEN GENERELLE PLAN FOR KRISESTYRING PÅ 
FØDEVARE - OG FODEROMRÅDET  
Afdeling 3 i kapitel IV i forordning (EF)  nr. 178/2002 indeholder bestemmelser om 
indførelse af nye risikost yringsmetoder på fødevare- og foderområdet: oprettelse 
under Kommissionen af en krisestab, hvori auto riteten deltager, og vedtagelse af en 
generel plan for krisestyring på fødeva re- og foderområdet, hvori det først og 
fremmest præciseres, hvilke praktiske pr ocedurer der er nødvendige for at kunne 
håndtere en krise. Den generelle plan for krisestyring på fødevare- og foderområdet 
benævnes i det følgende "den generelle plan". 
De tre artikler i ovennævnte afdeling er indbyrdes forbundne: I artikel 55 fastsættes det, at Kommissione n i et tæt samarbejde med autoriteten og 
medlemsstaterne skal udarbejde en genere l plan for krisestyring på fødevare- og 
foderområdet, hvori det præciseres, hvad en krisesituation er, samt hvilke praktiske 
procedurer der er nødvendige for at kunne håndtere en kris e, herunder hvilke 
principper vedrørende åbenhed de r skal finde anvendelse, og en 
kommunikationsstrategi. 
Artikel 56 indeholder bestemmelser vedr ørende oprettelse under Kommissionen af 
en krisestab. 
I artikel 57 beskrives kr isestabens opgaver.  
I henhold til artikel 55 skal det i den generelle plan fø rst og fremmest præciseres, 
hvilke slags situationer der indebærer en sådan direkte eller indirekte risiko for menneskers sundhed hidrørende fra fødevarer el ler foder, at det må antages, at den 
ikke kan forebygges, elimineres eller reducer es til et acceptabelt niveau på grundlag 
af de eksisterende bestemmelser elle r alene ved anvendels e af artikel 53 og 54. 
Af artikel 56 fremgår det endvidere, at Ko mmissionen skal oprette en krisestab, " hvis 
den konstaterer, at der foreligger en sit uation, hvor en fødevare eller et foder 
indebærer en alvorlig direkte eller i ndirekte risiko for menneskers sundhed, og 
risikoen ikke kan forebygges, elimineres eller reduceres på grundlag af de eksisterende bestemmelser, eller risikoen ikke i tilstrækkelig grad kan håndteres 
alene ved anvendelse af artikel 53 og 54 ". 
I den generelle plan beskrives/defineres derfor: – relevante krisesituationer 
– processen, der munder ud i anvendelse af den generelle plan 
– etablering af et netværk af  krisestyringskoordinatorer 
– de praktiske procedurer til håndtering af en krise: 
 4   – krisestabens rolle 
– krisestabens arbejde i praksis (samme nsætning, arbejdsredskaber, aktioner) 
– sammenhængen mellem krisestabens  arbejde og beslutningsprocessen 
– afslutning på krisen 
– procedurer til håndtering af  potentielt alvorlige risici 
– kommunikationsstrategien 
– principperne vedrørende åbenhed.  
De krisestyringsprocedurer, der fastlægges i den generelle plan, skal fungere som 
retningslinjer for medlemsstaterne , autoriteten og Kommissionen.  
2. KRISESITUATIONER  
2.1. Krisesituationer, hvor der er en alvorlig  direkte eller indi rekte risiko for 
menneskers sundhed 
Krisesituationen er karakteris eret ved, at kritiske faktorer gør sig gældende på et 
sådant niveau, at Kommissione n vurderer, at håndteringen af den pågældende risiko 
hidrørende fra fødevarer el ler foder vil være så kompl eks, at risikoen ikke i 
tilstrækkelig grad kan håndteres på grundlag af de eksisterende bestemmelser eller 
alene ved anvendelse af artikel 53 og 54. 
Erfaringen viser, at risikos ituationer normalt kan håndteres tilstrækkelig effektivt 
med de eksisterende procedurer. Det er følg elig yderst sjældent, at man kan tale om 
en krisesituation. 
Med kritiske faktorer menes navnlig følgende: Situationen indebærer en alvorlig direkt e eller indirekte risiko for menneskers 
sundhed og/eller opfattes elle r fremstilles offentligt så ledes og/eller kan opfattes 
og/eller offentligt fremstilles således,  
og 
risikoen spreder sig eller v il kunne sprede sig til en bet ydelig del af fødevarekæden, 
og 
der er stor sandsynlighed for, at risikoen vi l sprede sig til flere medlemsstater og/eller 
tredjelande. 
Den generelle plan omfatter oprettelse af en  krisestab, når den di rekte eller indirekte 
risiko, der er tale om, anses for at være alvorlig . Den generelle plan vil derfor næsten 
altid indebære oprettelse af en krisestab. 
 5   2.2. Krisesituationer med en po tentielt alvorlig risiko 
Det er vigtigt, at der i denne plan tage s højde for tilfælde, hvor den pågældende 
risiko kun er potentiel, men vil kunne udvikle sig til en al vorlig risiko, der ikke kan 
forventes at ville kunne forebygges, eliminer es eller reduceres på grundlag af de 
eksisterende bestemmelser eller alene ve d anvendelse af artikel 53 og 54. I sådanne 
tilfælde oprettes der ikke en krisestab, men det skal være muligt at håndtere denne type situationer effektivt på gr undlag af passende bestemmelser. 
3. 
PROCESSEN , DER MUNDER UD I ANVENDELSE AF DEN GENERELLE PLAN  
Oplysninger, der kan udløse anvendelsen af  den generelle plan for krisestyring på 
fødevare-/foderområdet og om nødvendigt opre ttelse af en krisestab, kan stamme fra: 
– advarselsmeddelelser (systemet for hur tig varsling om fødevarer og foder) 
– oplysninger fra medlemsstaterne (andr e typer meddelelser, informationer 
udvekslet i Den Stående Komité fo r Fødevarekæden og Dyresundhed …) 
– oplysninger fra autoriteten 
– rapporter fra Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret (FVO) 
– oplysninger fra EU-nettet for epidemiologisk overvågning 
– oplysninger fra tredjelande el ler internationale organer 
– oplysninger fra andre kilder (forbruger sammenslutninger, erhvervslivet, andre 
berørte parter, medierne osv.). 
Når Kommissionen på grundlag af en analys e af oplysninger om risici slutter, at 
betingelserne i afsnit 2.1 e ller 2.2 kan være opfyldt, tage r den indledende kontakt til 
den eller de berørte medlemsstater for at undersøge situationen sa mt til autoriteten 
for at blive orienteret om de n risiko, der gør sig gældende. 
Efter at have vurderet alle  tilgængelige relevante opl ysninger afgør Kommissionen, 
om de i afsnit 2.1 eller 2.2 omha ndlede betingelser er opfyldt. 
4. ETABLERING AF ET NETVÆRK AF KRISESTYRINGSKOORDINATORER  
De enkelte medlemsstater, autoriteten og Kommissionen udpege r hver især på 
passende niveau en krisestyringskoor dinator og en suppleant. Navne og 
kontaktoplysninger på de udpegede koordi natorer og supplean ter meddeles til 
Kommissionen. 
Kommissionen afholder møder fo r koordinatorerne, kort efte r at de er udpeget. På 
det første møde uddeler Kommissionen en håndbog, som blandt andet indeholder en 
udtømmende liste over koordina torerne og deres suppleanter samt de relevante 
kontaktoplysninger. Håndbogen indeholde r ligeledes en liste over EF-
referencelaboratorierne. De pr aktiske rammer for arbejdet drøftes, blandt andet for at 
sikre, at de enkelte koordina torer kan kontaktes meget hurti gt i krisesituationer, og 
 6   for at sikre et effektivt samarbejde om risikokommunikationsstrate gien (jf. afsnit 7). 
De berørte parter høres om de resultater af  disse møder, der er af relevans for dem. 
Disse praktiske rammer skulle garantere en hurtig indsats. De praktiske rammer vil i 
det nødvendige omfang blive knyttet til den generelle plan som bilag. 
5. PRAKTISKE PROCEDURER FOR HÅNDTERING AF EN KRISE , HVOR DER ER EN 
ALVORLIG DIREKTE ELLER INDIREKTE RISIKO FOR MENNESKERS SUNDHED  
5.1. Oprettelse af krisestaben 
Når Kommissionen på grundlag af en analys e af oplysninger om risici slutter, at 
betingelserne i afsnit 2.1 kan være opfyldt , og navnlig hvis det er sandsynligt, at 
risikoen er alvorlig, tager Kommissione n indledende kontakt til de berørte 
medlemsstater for at undersøge situationen sa mt til autoriteten for at blive orienteret 
om den risiko, der gør sig gældende. 
Efter at have vurderet alle tilgængelig e relevante oplysninger opretter Kommissionen 
en krisestab, hvis den anser de i afsn it 2.1 omhandlede betingelser for at være 
opfyldt. 
Kommissionen underretter omgående medlemsst aterne og autoritete n om oprettelsen 
af krisestaben. 
Beslutningen om at oprette en krisestab forpligter alle berørte parter (Kommissionen, 
autoriteten og medlemsstaterne) til at bri nge afsnit 5, 7 og 8 i den generelle plan i 
anvendelse. 
5.2. Krisestabens rolle 
Krisestaben er ansvarlig for at indsamle og evaluere alle relevante oplysninger og at 
fastlægge, hvilke muligheder der er for at håndtere krisen. 
Den skal også holde offentligheden underrette t om de pågældende risici og om de 
foranstaltninger, der træffes. 
Der er tale om et supplere nde redskab, som skal sikre en  effektiv håndtering af en 
krise via bedre koordinering og hurtig indsat s. Følgelig må alle medlemmer af 
krisestaben samarbejde om at indsamle og udveksle de relevante oplysninger, der er 
til rådighed; de arbejder ligeledes sammen om at evaluere de indsamlede data og indkredse hensigtsmæssige risikostyringsre dskaber. Medlemmerne af krisestaben 
samarbejder også om kommunikationsar bejdet og om at klarlægge, hvordan 
offentligheden bedst og mest åbent kan holdes informeret.  
Krisestaben er derimod ikke ansvarli g for vedtagelsen af beslutninger om 
risikostyring eller for gennemførelse n af lovgivningen (kontrolaspekterne). 
Dens praktiske procedurer afløser/erstatte r ikke de procedurer, der anvendes inden 
for rammerne af Kommissionens, medlemsst aternes eller autoritetens egne 
kompetenceområder. 
 7   Beslutninger vedrørende krisestyring vedt ages således efter allerede eksisterende 
specifikke procedurer (først og fremmest komitéprocedurer). 
De enkelte medlemsstater er fortsat ansvarlige for forvaltningen af offentlige 
kontrolordninger på deres eget område. De systemer, medlemsstaterne har indført til 
koordinering af de nødvendige  hastekontrolprocedurer i kr isesituationer, opretholdes. 
Generaldirektoratet for Sundhed og Forbr ugerbeskyttelse er ansvarligt for om 
nødvendigt at iværksætte ha stekontrolbesøg fra FVO. 
Autoriteten er ligeledes fortsat ansvarlig for forvaltningen af procedurerne for 
afgivelse af videnskabelige  udtalelser som svar på an modninger om hasteudtalelser 
fra den videnskabelige komité el ler et af dens ekspertpaneler. 
5.3. Krisestabens arbejde i praksis 
Sammensætning 
Krisestaben består af kris estyringskoordinatorerne (eller  disses suppleanter) fra 
Kommissionen og autoriteten og fra de medl emsstater, der er direkte berørt, samt 
andre repræsentanter for Kommissionen, auto riteten og den eller de direkte berørte 
medlemsstater. Autoriteten yder den nødvendi ge videnskabelige og tekniske bistand. 
Krisestaben har til opgave at fremme en hur tig og effektiv indsats. Dens medlemmer 
deltager i krisestabens regelmæssige møder og krisemøder, og de skal have stor faglig viden og være engageret i arbejdet. De skal være i stand til at påtage sig 
ansvar, og det er derfor nødvendigt, at der udpeges personer med ansvarsfulde 
stillinger i fødevare -/fodersektoren.  
Vurderer krisestaben, at andre offentlige elle r private aktørers ekspertise er påkrævet 
til håndtering af en krise, kan den anmode disse personer om permanent støtte eller ad hoc-bistand. For eksempel kan eksperte r fra EF-referencelaboratorierne eller 
nationale referencelaboratorie r blive bedt om at deltage i krisestabens arbejde, hvis 
der er behov for deres viden om laboratorieanalyser. 
De personer i Kommissionen og autoriteten, der er ansvarlige for oplysning om 
fødevare- og fodersikkerhed, inddr ages i krisestabens arbejde.  
Praktiske procedurer i forbindelse med krisestabens arbejde 
Krisestaben har Kommissionens krisestyri ngskoordinator (elle r dennes suppleant) 
som formand. Formanden sikrer navnlig sammenhængen mellem krisestabens 
arbejde og beslutningsprocessen . Han/hun bistås af den eller de relevante tekniske 
eksperter i den eller de kompeten te tjenestegrene i Kommissionen. 
Formanden sørger for, at krisestabens arbejdsgange er effektive, og fordeler 
arbejdsopgaverne mellem medlemmerne under hensyntagen til de enkeltes 
kompetence.  
Når der er truffet beslutning om at oprette  en krisestab, indkalder formanden hurtigst 
muligt autoritetens koordinato r samt koordinatorerne fra de medlemsstater, der er 
direkte berørt af kris en, til et første møde i krisesta ben. Koordinatorerne kan ledsages 
af et begrænset antal personer. Formande n kan fastsætte en maksimumsgrænse for 
antallet af ledsagere. 
 8   Autoritetens og medlemsstaternes koordinatore r i krisestaben er ansvarlige for at 
sikre en passende deltagelse i krisestabens møder, idet deltagerne skal være til rådighed samt have den rette ekspertise og et passende ansvarsniveau. Mere konkret 
betyder dette, at krisestyringskoordinatore n og hans/hendes suppleant deltager i alle 
møder og ledsages af sagkyndige. 
Autoriteten er ansvarlig for om nødvendi gt at indhente videnskabelig og teknisk 
bistand, især vedrørende det aktuelle videnskabelige st ade (indsamling og evaluering 
af alle relevante videnskabelige opl ysninger om den pågældende risiko). 
Krisestaben opretholder tæt kontakt til de berørte parter, navnlig når det er 
nødvendigt at udveksle oplysninger. 
Arbejdsredskaber 
Kommissionen varetager sekret ariatsopgaverne i forbindelse med krisestabens møder 
(mødereferater mv.) og stiller alle de menneskelige og materielle ressourcer, der er nødvendige for en effektiv arbejdsgang, ti l rådighed for krisestaben (navnlig 
mødelokaler, kommunikationsmidler osv.). 
Til meddelelse eller formidling af oplysninger, navnlig anmodninger til 
medlemsstater om oplysninger og returneri ng af oplysninger herfra, gør krisestaben 
brug af de tekniske redskabe r, der er til rådighed i nden for rammerne af RASFF-
netværket. 
Krisestabens aktioner 
Krisestabens aktioner er, i overen sstemmelse med artikel 57 i ovennævnte 
forordning, som følger: 
– Aktioner vedrørende indsamling af rele vante videnskabelige data og alle 
videnskabelige oplysninger, der gør de t muligt at håndtere den pågældende 
risiko så effektivt som muligt. Dette indebærer først og fremmest følgende: 
– Udveksling af de tilgængelige videnskabelige oplysninger mellem 
krisestabens forskellige medlemmer. 
– Om nødvendigt får medlemmerne til opgave at indsamle supplerende 
videnskabelige oplysninger. 
– Om nødvendigt koordinering af de aktioner, der gennemføres med 
henblik på at udfylde huller i de t videnskabelige datamateriale. 
– Om nødvendigt får medlemmerne til opgave at kontakte internationale 
organisationer, berørte parter og tredjela nde for at sikre, at alle relevante 
oplysninger bringes til veje og udveksles. 
– Krisestaben kan om nødvendigt anmode om bistand fra EF-
referencelaboratorierne. 
Ved overdragelsen af opgaver vedrørende indsamling af videns kabelige data tages 
der hensyn til autoritetens specifikke eksper tise samt de mekanismer til udveksling af 
 9   videnskabelige data om disse spørgsmål, der allerede er udviklet af autoriteten 
(autoritetens netværk). 
Overdragelsen af opgaver vedrørende inds amling af videnskabelige data kan om 
nødvendigt omfatte bistand fra andre af de  netværk, Kommissionen forvalter, såsom 
systemet for tidlig varsling og reaktion, der anvendes i forbindelse med sygdomme 
hos mennesker, systemet for anmeldelse af dyresygdomme og de netværk, der er 
aktive på forskningsområdet og drives af  Generaldirektoratet for Forskning. 
– Aktioner vedrørende indsamling af andre re levante data (dvs. andre data end de 
videnskabelige data, der er nævnt ovenf or). Dette indebærer først og fremmest 
følgende: 
– Udveksling af alle andre tilgængelig e relevante data (resultater af 
offentlig kontrol, resultater af offici elle laboratoriers analyser, data fra 
tredjelande osv.). 
– Om nødvendigt får medlemmerne til opgave at indsamle supplerende 
data. 
– Om nødvendigt får medlemmerne til opgave at kontakte internationale 
organisationer, berørte parter og tredjela nde for at sikre, at alle relevante 
oplysninger bringes til veje og udveksles. 
– Aktioner vedrørende evaluering af de tilgængelige oplysninger. Dette 
indebærer først og fremmest følgende: 
– Udveksling af resultaterne af medl emmernes og navnlig autoritetens 
evalueringer eller andre tilgæ ngelige evalueringsresultater. 
– Tilrettelæggelse af arbejdet med at evaluere den pågældende risiko under 
hensyntagen til den særlige roll e, autoriteten spiller med sin 
videnskabelige og tekniske bistand til krisestaben, dog uden at muligheden for at anmode om en fo rmel videnskabelig udtalelse fra 
autoriteten udelukkes. 
– Om nødvendigt udnyttelse af teknisk bistand fra EF-
referencelaboratorierne til analyseopgaver. 
– Aktioner vedrørende indkredsning af  muligheder for at forebygge eller 
eliminere den pågældende risiko for menneskers sundhed eller reducere denne 
til et acceptabelt niveau samt opdatering af disse re dskaber på grundlag af nye 
oplysninger og situationens udvikling. De tte indebærer først og fremmest 
følgende: 
– Medlemmerne af krisestaben samarb ejder om at indkredse relevante 
løsningsmodeller. 
– De udarbejder et fælles dokument om  de forhåndenværende muligheder. 
I dette dokument skal valget af hve r enkelt løsningsmodel begrundes, 
med angivelse af først og fremmest de vigtigste resultater  af evalueringen 
af de tilgængelige data. 
 10   – Aktioner vedrørende tilrettelæggelse af arbejdet med at holde offentligheden 
underrettet om de pågældende risici og  de foranstaltninger, der træffes. 
Denne opgave beskrives nærmere i afsnit 7. Det skal bemærkes, at krisestaben ved udf ørelsen af disse opgaver altid kan anmode 
om permanent støtte eller ad hoc-bistand  fra specifikke personer, hvis ekspertise 
vurderes at være påkrævet. 
5.4. Sammenhæng mellem krisestabens arbejde og beslutningsprocessen 
Krisestyringsaktioner 
Krisestyringsaktioner er a lle aktioner, der er nødvendige for at forebygge, reducere 
eller eliminere en risiko: nogle aktioner vi l falde ind under krisestabens kompetence, 
mens andre vil henhøre under Kommissionen og/eller medlemsstaterne. Det skal nævnes, at gennemførelsen af disse akti oner ikke berører Kommissionens ret i 
medfør af artikel 53, stk. 2, til i krisesituationer midlertidigt at vedtage foranstaltninger efter at have hørt den elle r de berørte medlemsstater og efter at have 
underrettet de øvrige medlemsstater. 
1. trin 
– Kommissionen indkalder krisestaben så hurtigt som mu ligt, efter at 
denne er oprettet. 
– Krisestaben udfører sine opgaver i ov erensstemmelse med afsnit 5, 7 og 
8.  
2. trin 
– De løsningsmodeller, krisestaben når frem til, sendes til Kommissionen, 
som omgående sender dem videre til medlemsstaterne.  
– Kommissionen forbereder de nødve ndige foranstaltninger. Den kan 
desuden anmode autoriteten om en hasteudtalelse, såfremt en formel videnskabelig udtalelse fra autori teten vurderes at være påkrævet. 
3. trin 
– Hvor det er relevant, afholder Den Stående Komité for Fødevarekæden 
og Dyresundhed møde for at behandl e og afgive udtalelse om de 
foranstaltninger, der er foreslået. 
– Om nødvendigt vedtages beredskabsforanstaltninger, først og fremmest 
med udgangspunkt i de procedurer, der er beskrevet i artikel 53 og 54 i 
forordning (EF) nr. 178/2002. 
– I tilfælde af en anmodning om en videnskabelig hasteudtalelse træffer 
autoriteten de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at udtalelsen 
afgives så hurtigt som muligt. 
Faste aktioner, som skal gennemføres under hele krisens forløb 
 11   – Under hele krisens forløb indsamler og evaluerer krisestabe n løbende relevante 
data og tager de foreliggende løsningsmodeller op til fornyet overvejelse. De opdaterede løsningsmodeller sendes til Kommissionen og medlemsstaterne. Kommissionen kan udarbejde forslag til ændrede foranstaltninger og bede Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed tage stilling til disse. 
– Under hele krisens forløb afholder Den Stående Komité for Fødevarekæden og 
Dyresundhed såvel faste møder som krisemøde r for at sikre, at alle relevante 
oplysninger udveksles, navnlig oplysn inger om vedtagelse af nødvendige 
foranstaltninger og om opføl gning af gennemførelsen af 
krisestyringsforanstaltningerne (rapporte r fra de berørte medlemsstater, som er 
henvist til og behandlet i Den Ståe nde Komité for Fødevarekæden og 
Dyresundhed). 
– Under hele krisens forløb holder kris estaben offentligheden og de berørte 
parter underrettet i overensstemmelse me d den kommunikationsstrategi, der er 
omhandlet i afsnit 7, og med princippe rne vedrørende åbenhed i afsnit 8. 
Sammenhæng mellem krisestabens arbejde og beslutningsprocessen 
– Praktiske mekanismer skal sikre, at  der er en passende sammenhæng mellem 
krisestabens arbejde og beslutningsprocessen. Førs t og fremmest holdes den 
stående komité løbende orienteret om krisestabens arbejde, og autoriteten indbydes til den stående komités møder. Krisestaben holdes løbende orienteret 
om de foranstaltninger, der træffes via beslutningsprocessen med henblik på at 
samordne oplysningerne om dette spørgsmål. 
5.5. Afslutning på krisen 
Ovenfor beskrevne procedurer anvendes,  indtil krisestaben opløses. Kommissionen 
kan - efter samråd med kris estaben og i tæt samarbejde med medlemsstaterne inden 
for rammerne af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed - opløse 
krisestaben, når den vurderer, at risikoen er under kontrol, og stabens arbejde dermed 
fuldført. 
5.6. "Efter krise"-vurdering 
Der foretages en overordnet "efter krise" -vurdering, som omfatter de berørte parter. 
Krisestyringskoordinatorern e afholder efter krisens af slutning et møde med det 
formål at forbedre effektiviteten i praksis af  de forskellige redskaber, der anvendes til 
håndtering af en krise, idet de tager udgangspunkt i "efter kris e"-vurderingen og de 
erfaringer, der er gjort.  
6. P
ROCEDURER TIL HÅNDTERING AF POTENTIELT ALVORLIGE RISICI  
Når analysen af oplysninger om risici lade r slutte, at betingelserne i afsnit 2.2 kan 
være opfyldt, etablerer Kommissionen en første kontakt til den eller de berørte 
medlemsstater for at undersøge situationen sa mt til autoriteten for at blive orienteret 
om den risiko, der gør sig gældende. 
Hvis Kommissionen på grundlag af vurde ringen af alle tilgængelige relevante 
oplysninger slutter, at de i afsnit 2.2 omhandlede betinge lser er opfyldt, underretter 
 12   den omgående medlemsstaterne og autoriteten om, at afsn it 6, 7 og 8 i den generelle 
plan finder anvendelse. 
Så hurtigt som muligt efter beslutningen om at  lade denne del af den generelle plan 
finde anvendelse sørger Kommissionen for følgende: 
– Den etablerer de nødvendige kontakter til den eller de direkte berørte 
medlemsstater og til autoriteten me d anmodning om, at deres interne 
krisestyringssystemer aktiveres. Om nødve ndigt aktiveres de mekanismer til 
udveksling af videnskabelige data, som au toriteten har udviklet (autoritetens 
netværk) til brug i krisesituationer. 
– Om nødvendigt anmodes de kompetente laboratorier om bi stand, ligesom 
resultaterne af deres analyser videreformidles. 
– De nødvendige kontakter til eller møder med den eller de direkte berørte 
medlemsstater og autoriteten etableres/afhol des for at sikre, at alle relevante 
oplysninger udveksles (videnskabelig e data, kontrolre sultater osv.).  
– Der træffes kommunikationsforanstalt ninger (jf. afsnit 7). Principperne 
vedrørende åbenhed i afsnit 8 finder anvendelse.  
Dette arbejde fortsættes, indtil risikoen er blevet analyseret mere tilbundsgående. 
Anses den pågældende risiko for alvor lig, og vurderer Komm issionen, at de i 
afsnit 2.1 omhandlede betingelser  er opfyldt, oprettes en krisestab, og procedurerne i 
afsnit 5, 7 og 8 bringes i anvendelse.  
Såfremt risikoen ikke udvikl er sig til at blive betrag tet som alvorlig, anvendes de 
almindelige gældende bestemmels er vedrørende risikostyring. 
7. KOMMUNIKATIONSSTRATEGI  
Krisestaben udvikler sin ko mmunikationsstrategi i overensstemmelse med behovene 
i hvert enkelt tilfælde med henblik på at holde offentligheden underrettet om den pågældende risiko og de fora nstaltninger, der træffes. 
Kommunikationsstrategien skal dække i ndholdet af oplysningerne og timingen af 
meddelelsen om det pågældende problem og blandt andet omfatte en hensigtsmæssig plan for offentliggørelsen. 
I strategien tages der hensyn til krisestabens enkelte medlemmers kompetence og 
særlige ansvarsområder, så staben kan tilrettelægge en koordineret, 
sammenhængende og gennemskuelig oplysnings indsats i forhold til offentligheden. I 
den forbindelse finder navnlig følgen de praktiske principper anvendelse: 
– Kommissionens ansvarlige for oplysni ng om fødevare- og fodersikkerhed og 
autoritetens kommunikationsansvarlige inddrages i krises tabens arbejde. 
– De medlemsstater, der er direkte berørt af krisen og i kraft deraf er medlemmer 
af krisestaben, bestræber sig på at sikr e, at deres oplysning sindsats er i tråd 
med den kommunikationsstrategi, der koordineres af krisestaben. 
 13   – Ligeledes inddrages medlemsstater, der ikke er medlem af krisestaben, via 
deres krisestyringskoordinatorer i den stra tegi, krisestaben k oordinerer, så der 
sikres en sammenhænge nde risikokommunikation. 
Krisestabens strategi skal omfatte afdækni ng af, hvilke informationskanaler der i det 
pågældende tilfælde er be hov for at udvikle med Europa-Parlamentet samt berørte 
tredjelande og andr e berørte parter. 
Krisestabens kommunikationsindsats skal om fatte de nødvendige første kontakter til 
de berørte parter, navnlig hvor der offentliggøres oplysninger om specifikke varemærker eller handelsnavne. 
Der skal med kommunikationsstrategien tages hensyn til den særlige rolle, som 
udfyldes af de organisationer, der repræsen terer de berørte parter på EU-niveau i 
forbindelse med formidling af oplysninger. 
Kommunikationsstrategien skal omfatte udvi kling af hensigtsmæ ssige, koordinerede 
kontakter til berørte tredjelande, så di sse har adgang til klare, nøjagtige og 
sammenhængende informationer. Kommu nikationsstrategien skal endvidere 
indbefatte en passende mekaniske til underretning af de pågældende tredjelande om, at krisen er afsluttet. 
Den udviklede kommunikationsstrategi skal sikre, at oplysningerne er 
gennemskuelige, jf. principperne i afsnit 8. 
Der skal desuden sikres den nødvendige sammenhæng i oplysninger, der gives i 
overensstemmelse med afsnit 6 i den genere lle plan. I forbindelse med kontakter og 
møder i henhold til dette afsnit skal  der om nødvendigt fastlægges en 
kommunikationsstrategi, som skal udvikles i overensstemmelse med dette afsnit. 
8. P
RINCIPPER VEDRØRENDE ÅBENHED  
Krisestaben bestræber sig på inden fo r rammerne af principperne vedrørende 
information af offentligheden i artikel 10 i forordning (EF) nr. 178/2002 at sikre, at 
dens kommunikation er gennemskuelig.  
De almindelige regler om tavshedspligt finder anvendelse. Derudover gælder de 
særlige regler om tavshedspligt i arti kel 52 i forordning (EF) nr. 178/2002 for 
udveksling af oplysninger inden fo r rammerne af RASFF-netværket. 
Når krisestaben meddeler resultaterne af arbejde, som autoriteten har udført for 
krisestaben, finder principperne om åbenhe d og tavshedspligt i artikel 38 og 39 i 
forordning (EF) nr. 178/2002 for så vidt angår resultaterne af autoritetens aktiviteter 
anvendelse.