*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 24. maj 1989

om den italienske regerings stoette til to statsejede virksomheder i aluminiumsindustrien, Aluminia og Comsal

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(90/224/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med ovennaevnte artikels bestemmelser at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Den 5. december 1984 og den 20. november 1985 besluttede Kommissionen at indlede proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, med hensyn til en stoette til et samlet beloeb paa 1 445 mia. lire, som den italienske regering havde stillet eller agtede at stille til raadighed til omstruktureringen af den statsejede aluminiumsindustri i Italien i perioden 1983 til 1988. En af grundene til, at Kommissionen indledte de paagaeldende procedurer, var, at det planlagte stoettebeloeb forekom at vaere betydeligt stoerre end behovene i henhold til omstruktureringsplanen for den statsejede aluminiumsindustri i den paagaeldende periode og derfor ikke kunne siges at vaere berettiget i henseendet til den faelles interesse.

Den italienske regering fremlagde i tilslutning til sine bemaerkninger som led i de to procedurer efter EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, en raekke aendringer for Kommissionen af naevnte omstruktureringsplan. Den italienske regering paatog sig bl.a. i betragtning af, at Kommissionen var af den opfattelse, at den overdrevne stoette ikke var forenelig med faellesmarkedet, at nedsaette det planlagte stoettebeloeb med 200 mia. lire.

Den 17. december 1986 besluttede Kommissionen at afslutte de to procedurer i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til den stoette, som den italienske regering allerede havde stillet eller agtede at stille til raadighed for den statsejede aluminiumsindustri i Italien. Den nedsatte stoette, som i sidste ende blev godkendt, bestod af et beloeb paa 989 mia. lire i form af ny kapital og et beloeb paa 400 mia. lire i form af et laan med en rentelettelse paa 10 %, begge stillet til raadighed for Efim (Ente participazioni e finanziamenti industrie manifatturiere) til dennes aluminiumsaktiviteter, samt tilskud til et beloeb paa 48,1 mia. lire og et rentelettet laan paa 7,9 mia. lire til det statsejede aluminiumssmelteri i Bolzano.

Kommissionen stillede bl.a. som betingelse for at afslutte de to procedurer efter EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, at den italienske regering ikke laengere ydede nogen form for stoette til den statsejede aluminiumsindustri i Italien indtil udgangen af 1988.

Denne beslutning blev meddelt den italienske regering ved skrivelse af 13. januar 1987.

Den 2. maj 1985 overtog Efim den tabgivende aluminiumsvirksomhed Comsal, som hovedsagelig beskaeftigede sig med produktion af valsede halvfabrikata.

Paa grundlag af artikel 3, stk. 11, i lov nr. 910 af 22. december 1986 (1) bemyndigede den italienske regering Efim til at udstede et obligationslaan paa 150 mia. lire. Renterne paa laanet samt alle andre omkostninger skulle betales af staten. Laanet ville tillige gradvis blive konverteret til egenkapital i takt med indbetalingen af afdragene.

Ved beslutning truffet af CIPE af 18. september 1987 (2) gav de italienske myndigheder Efim instruks om at afsaette et beloeb paa 100 mia. lire af provenuet af det paagaeldende obligationslaan til finansiering af investeringer i to statsejede aluminiumsvirksomheder Aluminia og Comsal.

Den italienske regerings bemyndigelse af Efim til at afsaette naevnte beloeb paa 100 mia. lire til finansiering af investeringer i de to statsejede aluminiumsvirksomheder, Aluminia og Comsal, blev ikke anmeldt til Kommissionen efter EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3.

II

Kommissionen anmodede efter at have erfaret, at den italienske regering havde besluttet at stille midler til raadighed til investeringer i den statsejede aluminiumsindustri paa meget favorable vilkaar ved skrivelse af 27. oktober 1987 om at faa anmeldt denne foranstaltning i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3.

Den italienske regering svarede ved skrivelse af 29. marts 1988 paa denne anmodning. Den italienske regering gav i sin skrivelse udtryk for den opfattelse, at en foroegelse af Efim's midler finansieret ved hjaelp af laanekapital for statens regning ikke indeholdt elementer af statsstoette og derfor ikke skulle anmeldes paa grundlag af EOEF-Trakta

tens artikel 93, stk. 3. I samme skrivelse meddelte den italienske regering Kommissionen, at et beloeb paa 70 mia. lire af provenuet af det af Efim udstedte obligationslaan skulle anvendes til finansiering af investeringer i modernisering og udvidelse af samt spredning af produktionen paa virksomheden Aluminias Protovesme-fabrik og et beloeb paa 30 mia. lire til finansiering af investeringer i modernisering og udvidelse af samt spredning af produktionen paa virksomheden Comsals Portovesme-fabrik. Laanet var forbundet med en afdragsfri periode paa fire aar og skulle tilbagebetales mellem 1991 og 1994.

Laanerenten var variabel og blev aendret hvert halve aar. I de foerste seks maaneder var renten 6,3 %. Samtlige renteudgifter og afdrag ville blive overtaget af staten, og laanet ville dermed blive konverteret til egenkapital for Efim.

Paa grundlag af de oplysninger, som Kommissionen havde indhentet hos den italienske regering og offentlige kilder, skoennede den, at tilraadighedsstillelsen af 100 mia. lire paa meget favorable vilkaar til finansiering af investeringer i modernisering og udvidelse af de statsejede aluminiumsvirksomheder Aluminia's Aluminias og Comsals i Protovesme indeholdt elementer af stoette, som var omfattet af EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

Kommissionen skoennede, at tilraadighedsstillelsen af 100 mia. lire for Aluminia og Comsal til finansiering af deres investeringsprogrammer udgjorde stoetteforanstaltninger omfattet af forbuddet i EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, fordi de to virksomheder ikke skulle betale renter eller afdrag paa de modtagne beloeb. Desuden havde de to virksomheder vaeret tabgivende i flere aar, og eftersom omstruktureringsplanen for den statsejede aluminiumsindustri for saa vidt ikke havde sat virksomhederne i stand til at genskabe deres oekonomiske levedygtighed, kunne konverteringen af de 100 mia. lire til egenkapital ikke betragtes som tilvejebringelse af risikovillig kapital efter saedvanlig selskabspraksis i en markedsoekonomi, og den udgjorde derfor stoette efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

Desuden blev det ved Kommissionens beslutning af 17. december 1986 om stoette til den statsejede aluminiumsindustri i Italien, som de italienske myndigheder fik meddelt den 13. januar 1987, paalagt den italienske regering at afstaa fra at yde yderligere stoette til den statsejede aluminiumsindustri indtil udgangen af 1988. Ydelsen af 100 mia. lire i form af rentefri laan til Aluminia og Comsal, som senere skulle konverteres til egenkapital, var derfor at betragte som en ny stoette, der udgjorde en overtraedelse af beslutning af 17. december 1986.

Kommissionen besluttede derfor at indlede proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, og gav ved skrivelse af 28. september 1988 den italienske regering en frist til at fremsaette sine bemaerkninger hertil.

III

Den italienske regering fremsatte sine bemaerkninger som led i proceduren ved skrivelse af 31. januar og 7. marts 1989. Ved disse skrivelser fremlagde de italienske myndigheder oplysninger vedroerende finansieringen i form af kapitalindskud, laan og tilskud til virksomheder i den offentlige aluminiumsektor i perioden fra den 16. januar 1986 til den 28. juni 1988, og de redegjorde tillige for, hvorledes omstruktureringsplanen for den statsejede aluminiumsektor blev gennemfoert og forklarede grundene til, at maalene i omstruktureringsplanen ikke var blevet virkeliggjort i deres helhed.

Desuden oplyste den italienske regering, at den statsejede aluminiumsindustri, med undtagelse af Comsal, for foerste gang i 1988 forventedes at give et overskud paa 3 mia. lire, medens det forventede resultat for Comsal i samme aar ville vaere et tab paa 4,6 mia. lire.

Hvad angaar Comsal, oplyste de italienske myndigheder, at virksomheden efter instruks fra regeringen var blevet overfoert til Efim-gruppen med henblik paa at forbedre de statsejede aluminiumsvirksomheders effektivitet, og at virksomheden trods de tab, den havde paadraget sig, som for 1985 til 1987 udgoer et samlet beloeb paa 33,7 mia. lire, var paa vej mod en genrejsning, dog under forudsaetning af, at den oegede sin produktion i tilstraekkeligt omfang.

Den italienske regering forklarede med hensyn til det af Efim udstedte obligationslaan paa 100 mia. lire, at 70 mia. lire var oeremaerket til investeringer i Aluminia og 30 mia. lire til investeringer i Comsal. Investeringerne i Aluminia ville vaere gennemfoert ved udgangen af 1991, og de samlede omkostninger ville udgoere 84 mia. lire.

Den italienske regering forelagde i sine skrivelser, i hvilke den fremsatte sine bemaerkninger som led i proceduren, ikke noget bevis for, at de rentefri statsgaranterede laan paa 70 mia. lire til Aluminia og 30 mia. lire til Comsal ikke var blevet udbetalt til virksomhederne.

Endelig noterede Kommissionen sig, at de italienske myndigheder i det ledsagende notat til deres skrivelse af 31. januar 1989 ikke bestred, at de paagaeldende foranstaltninger havde karakter af stoette, men forklarede, at deres skrivelse indeholdt den italienske regerings bemaerkninger med hensyn til den paagaeldende stoettes forenelighed med faellesmarkedet.

Som led i hoeringen af andre interesserede parter inden for rammerne af proceduren i henhold til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, fremsatte tre andre medlemsstaters regeringer deres bemaerkninger. IV

Den italienske regerings bemyndigelse af Efim til at udstede et obligationslaan paa 100 mia. lire til finansiering af investeringer i virksomhederne Aluminia og Comsal resulterede i, at visse virksomheder opnaaede en stoette i form af et rentefrit laan. Laanet vil tillige senere blive erstattet med et kapitalindskud til et lignende beloeb.

Statens overtagelse af samtlige renteudgifter er tydeligt et tilfaelde af statsstoette, fordi de to virksomheder derved opnaar de noedvendige finansieringsmidler uden selv at baere nogen af de dermed forbundne omkostninger. I naervaerende sag udgoer den rente, som staten paatager sig i de foerste seks maaneder af laanets loebetid, 4,4 mia. lire for laanet paa 70 mia. lire til Aluminia og 1,9 mia. lire for laanet paa 30 mia. lire til Comsal.

Konverteringen af de to laan paa 70 mia. lire og 30 mia. lire til egenkapital er at betragte som tilraadighedsstillelse af offentlige midler til virksomheder i form af kapitaltegning og kan indeholde elementer af statsstoette. For at undersoege, hvorvidt en saadan tilraadighedsstillelse af offentlige midler udgoer en stoette, i tilfaelde, hvor virksomhederne ejes af de offentlige myndigheder, er det rimeligt i mangel af nogen viden om sociale elementer eller regional- eller sektorpolitiske maalsaetninger at tage stilling til, hvorvidt en privat aktionaer under lignende omstaendigheder ville foretage et saadant kapitalindskud paa samme vilkaar paa grundlag af forventet forrentning.

De paagaeldende to virksomheders finansielle resultater i de seneste aar har vaeret:

Aluminia led tab paa 77,8 mia. lire i 1985, 57,5 mia. lire i 1986 og 98,3 mia. lire i 1987. I samme aar udgjorde virksomhedens samlede gaeld 943,3 mia. lire eller 155 % af omsaetningen i 1985, 989,3 mia. lire eller 153 % af omsaetningen i 1986 og 1 189,8 mia. lire eller 133 % af omsaetningen i 1987.

Comsal led et tab paa 14,2 mia. lire i 1985, 10,2 mia. lire i 1986 og 9,4 mia. lire i 1987. Virksomhedens samlede gaeld udgjorde 53,1 mia. lire eller 125 % af omsaetningen i 1985, 68,2 mia. lire eller 156 % af omsaetningen i 1986 og 72,8 mia. lire eller 142 % af omsaetningen i 1987.

I betragtning af de to virksomheders finansielle resultater i de sidste tre aar og saerligt deres tab og store ophobede gaeld er det Kommissionens opfattelse, at tilraadighedsstillelse af supplerende kapital ved hjaelp af offentlige midler til en virksomhed under saadanne omstaendigheder maa siges at indeholde elementer af statsstoette, jf. Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne af 17. september 1984 (1) vedroerende anvendelsen af EOEF-Traktatens artikel 92 og 93 paa offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i virksomheder.

V

Aluminia fremstiller ubearbejdet aluminium, medens Comsal hovedsagelig fremstiller valsede aluminiumshalvfabrikata og visse maengder ubearbejdet aluminium.

Baade ubearbejdet aluminium (NIMEXE kode 76.01-11) og valsede aluminiumshalvfabrikata (NIMEXE kode 76.02-12) er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne. I 1985 eksporterede Italien 13 178 tons ubearbejdet aluminium og 2 789 tons valsede aluminiumshalvfabrikata til de ni andre medlemsstater samt Spanien og Portugal, i 1986 eksportede Italien 9 194 tons ubearbejdet aluminium og 3 964 tons valsede halvfabrikata til de 11 andre medlemsstater, medens Italiens eksport i 1987 til de oevrige medlemsstater var paa 6 480 tons ubearbejdet aluminium og 4 902 tons valsede halvfabrikata. Italiens import fra de oevrige medlemsstater samt Spanien og Portugal var paa 214 718 tons ubearbejdet aluminium og 6 998 tons valsede aluminiumsprodukter i 1985, 183 655 tons ubearbejdet aluminium og 8 323 tons valsede aluminiumsprodukter i 1986 og 211 595 tons ubearbejdet aluminium og 7 372 tons valsede aluminiumsprodukter i 1987.

Der bestaar konkurrence mellem producenter af saavel ubearbejdet aluminium som valsede aluminiumshalvfabrikata. I sektoren for ubearbejdet aluminium findes der 16 stoerre producenter i syv medlemsstater med en installeret kapacitet paa ca. 2,3 mio tons. Aluminia er den stoerste producent af ubearbejdet aluminium i Italien og havde ved udgangen af 1988 den tredjestoerste installerede kapacitet i Faellesskabet.

I sektoren for valsede aluminiumshalvfabrikata findes der 42 virksomheder i Faellesskabet, som i 1987 producerede mellem 2 og 2,2 mio. tons valset aluminium. Af disse producenter er syv etableret i Italien, og deres produktion i 1987 var paa 275 000 tons.

Naar finansiel bistand fra staten bevirker en styrkelse af visse virksomheders stilling i forhold til andre virksomheder, som konkurrerer med dem i Faellesskabet, maa denne bistand antages at paavirke disse andre virksomheder.

Den stoette, som den italienske regering har besluttet at yde til Aluminia og Comsal, vil saaledes paavirke samhandelen mellem medlemsstater og fordreje eller true med at fordreje konkurrencen efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1.

De paagaeldende stoetteforanstaltninger er uforenelige med faellesmarkedet, fordi de er i strid ikke blot med det generelle forbud mod stoetteydelse uden forhaandsanmeldelse til Kommissionen og forudgaaende godkendelse fra Kommissionens side, som fastsat i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3, men ogsaa med det specifikke forbud for den italienske regering mod at yde yderligere stoette af enhver art til den statsejede aluminiumsindustri indtil udgangen af 1988 som fastsat i beslutning af 17. december 1986. Ved denne beslutning tillod Kommissionen en maksimumsstoette paa 1 445 mia. lire til den statsejede aluminiumsindustri i Italien og skoennede, at al yderligere stoette ud over det af

Kommissionen godkendte beloeb indtil udgangen af 1988 ikke ville vaere berettiget og dermed ville vaere uforenelig med faellesmarkedet. Den italienske regering har aldrig anfaegtet Kommissionens beslutning. Beslutningen er derfor endelig, og forbuddet mod ydelse af stoette indtil udgangen af 1988 skal fuldt ud overholdes af den italienske regering.

Under henvisning til det ovenfor anfoerte boer den italienske regering ophaeve de elementer af stoette, som de rentefri laan til Aluminia og Comsal indeholder. Laanene maa af samme grund ikke konverteres til egenkapital -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den stoette i form af rentefrie laan paa 70 mia. lire og 30 mia. lire, som senere skal konverteres til egenkapital, og som den italienske regering har stillet til raadighed for virksomhederne Aluminia og Comsal, er uforenelig med faellesmarkedet efter EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 1, idet stoetten er ydet i strid med bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3, og med betingelserne i Kommissionens beslutning af 17. december 1986. Stoetten skal derfor ophaeves og tilbagekraeves hos stoettemodtagerne. Den italienske regering maa ikke konvertere disse to laan til egenkapital.

Artikel 2

Den italienske regering underretter inden to maaneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger den har truffet til at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. maj 1989.

Paa Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Naestformand

(1) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana nr. 301 af 30. december 1986, supplemento ordinario nr. 1.

(2) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana nr. 245 af 20. oktober 1987, s. 35.

(1) EF-Bull. 9-1984.