*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 341/90

af 5. februar 1990

om godtagelse af tilsagn og om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium med oprindelse i Island, Norge, Sverige, Venezuela og Jugoslavien, bortset fra den import, der finder sted ved salg til eksport til Faellesskabet fra de selskaber, hvis tilsagn er godtaget

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10,

efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Kommissionen godtog i 1983 ved afgoerelse 83/93/EOEF (2) de tilsagn, der blev afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af ferrosilicium med oprindelse i Island, Norge, Sverige, Venezuela og Jugoslavien og afsluttede proceduren.

(2) Efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende i november 1987 (3) af en meddelelse om ophoer af gyldighedsperioden for de gaeldende antidumpingforanstaltninger modtog Kommissionen i december 1987 en anmodning om fornyet undersoegelse af de naevnte foranstaltninger, indgivet af Comité de liaison des industries de ferro-alliages de la Communauté européenne paa vegne af producenter, der tegner sig for naesten hele produktionen i Faellesskabet af ferrosilicium. Klagen indeholdt beviser for, at udloebet af gyldighedsperioden for foranstaltningerne paa ny ville foere til skade eller trussel om skade, der blev anset for tilstraekkelige til at begrunde aabningen af en undersoegelse. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (4) om fornyet undersoegelse af de gaeldende antidumpingforanstaltninger.

(3) En eksportoer gjorde indsigelse mod retsgrundlaget for den nye undersoegelse, da Kommissionen ikke havde givet meddelelse om, at den agtede at foretage en fornyet undersoegelse inden udloebet af femaarsperioden.

Kommissionen oplyser, at artikel 15, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (5), ikke omfattede bestemmelser om, at der skal opfyldes saerlige formaliteter, inden Kommissionen giver meddelelse om, at den agter at foretage en fornyet undersoegelse af foranstaltningerne inden udloebet af den tilsvarende femaarsperiode; i artikel 15, stk. 2, i naevnte forordning bestemmes det derimod, at Kommissionen skal offentliggoere en meddelelse herom, naar antidumpingtolden og tilsagnene falder bort efter en femaarsperiode, regnet fra datoen for ikrafttraedelsen, den seneste aendring eller bekraeftelsen heraf.

Da en beroert part i december 1987 havde fremlagt bevis for, at udloebet af gyldighedsperioden for foranstaltningerne paa ny ville foere til skade, skulle Kommissionen i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 2176/84 ikke offentliggoere en meddelelse om de eksisterende foranstaltningers bortfald, da disse foranstaltninger saaledes forblev i kraft, indtil resultatet af den fornyede undersoegelse forelaa i juni 1988.

Forordning (EOEF) nr. 2423/88 traadte foerst i kraft den 5. august 1988, dvs. to maaneder efter offentliggoerelsen af meddelelsen om genoptagelse af denne procedure.

Paastanden om det manglende retsgrundlag er derfor uholdbar.

(4) Den paagaeldende vare er ferrosilicium med indhold af silicium paa 20 til 96 vaegtprocent, henhoerende under KN-kode 7202 21 10, 7202 21 90 og 7202 29 00.

(5) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt klagerne og gav de beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.

(6) Faellesskabsproducenterne, eksportoererne og visse importoerer tilkendegav deres mening skriftligt.

(7) Visse eksportoerer, importoerer og brugere af ferrosilicium i Faellesskabet anmodede om at faa lejlighed til at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.

(8) Flere eksportoerer anmodede om at blive underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen agtede at henstille, at der indfoeres endelige foranstaltninger, og dette blev imoedekommet.

(9) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige for at fastslaa, om der fandt dumping sted, og om der fandt dumping sted, og om der forvoldtes skade eller forelaa trussel om skade, og den aflagde kontrolbesoeg hos:

- Producenter i Faellesskabet:

Pechiney Electrométallurgie, Frankrig

Industria Elettrica Indel, Italien

Carburos Metalicos SA, Spanien

Uel-Utilizzazioni Elettro-Industriali, Italien

Officine Elettrochimiche Trentine, Italien

- Importoerer i Faellesskabet:

Euroleghe, Italien

Metallia, Italien

- Producenter/eksportoerer i tredjelande:

Elkem A/S, Norge

Bjoelvefossen AS, Norge

Salten Verk, Norge

Icelandic Alloys, Island

Fesil KS, Norge

Finnfjord Smelteverk, Norge

Hafslund Metal AS, Norge

Ila og Lilleby Smelteverker, Norge

Vargoen Alloys, Sverige

CVG-Fesilven, Venezuela

Tovarna Dusika Ruse, Jugoslavien

Jugohrom, Jugoslavien

Elektrobosna, Jugoslavien.

(10) Kommissionen aflagde ikke kontrolbesoeg hos foelgende producenter i tredjelande:

Bremanger Smelteverk, Norge

Thamshavn Smelteverk, Norge.

Disse to selskabers samlede produktion eksporteres af Elkem A/S, der gav sit hovedsaede i Oslo de oplysninger om beregninger, som Kommissionen tog hensyn til.

(11) Kommissionen modtog og anvendte oplysninger fra foelgende importoerer:

- Elkem Alloys Ltd, Det Forenede Kongerige

- Elkem Srl, Italien

- Elkem GmbH, Tyskland

- Elkem Danmark, Danmark

- Elkem France, Frankrig

- Intallmet, Frankrig

- Fesil Metaux, Frankrig

- Fesil Legierungshandel, Tyskland

- SA des Minerais, Luxembourg

- Compagnie des Mines et Métaux, Luxembourg.

(12) Kommissionen modtog og anvendte oplysninger fra producenten i Faellesskabet SK Trostberg (Tyskland).

(13) Kommissionens dumpingundersoegelse omfattede tolv maaneder i perioden fra juni 1987 til maj 1988.

B. DUMPING

Norge og Island

a) Normal vaerdi

(14) Ingen af eksportoerernes salg af den tilsvarende vare paa hjemmemarkedet laa over det niveau paa 5 % af omfanget af eksporten af denne vare til Faellesskabet, som Kommissionen havde anvendt i tidligere tilfaelde. Det var derfor noedvendigt at fastsaette den normale vaerdi paa et andet grundlag.

(15) De norske selskaber foreslog med henblik herpaa at anvende eksportpriserne i tredjelande. Kommissionen godtog ikke dette forslag, da den ikke kunne faa bekraeftet, at eksportpriserne paa andre markeder end Faellesskabets ikke var genstand for dumping. Desuden var undersoegelsesperioden praeget af en del valutasvingninger paa verdensplan, hvilket ville have tilfoejet yderligere et element af uvished med hensyn til valget af et eksportmarked i et passende tredjeland til beregningen af den normale vaerdi. (16) Den normale vaerdi blev derfor beregnet paa grundlag af omkostningerne, baade faste og variable, til raastoffer og fremstilling af den standardvare, der eksporteredes til Faellesskabet, plus et beloeb til salgs- og administrationsomkostninger samt andre generalomkostninger. Da de to norske selskaber stod for eksporten til Faellesskabet af naesten al den ferrosilicium, der blev fremstillet i Norge og Island i undersoegelsesperioden af flere producenter, der er forretningsmaessigt forbundet med den ene eller den anden af de paagaeldende eksportoerer, blev den beregnede vaerdi fastlagt paa grundlag af det vejede gennemsnit af omkostningerne til materialer og til fremstilling for hver gruppe producenter, inklusiv generalomkostninger, plus et beloeb for hver eksportoers driftsomkostninger. Der blev desuden taget hensyn til en fortjenstmargen paa 6 %, som ansaas for rimelig.

(17) Produktionsomkostningerne omfattede ogsaa omkostningerne i forbindelse med affald, som ikke kan genanvendes. I tilfaelde hvor visse producenter ikke fremlagde bevis for disse omkostninger, blev de foerste producenters produktionsomkostninger forhoejet med en procentdel, der ansaas for rimelig paa baggrund af alle de finansielle oplysninger, der var blevet kontrolleret i loebet af undersoegelsen hos producenter, som havde fremlagt bevis for de paagaeldende omkostninger.

(18) Den normale vaerdi blev nedskrevet med omkostningerne til et biprodukt, der foelger af produktionen af ferrosilicium. Paa grund af det store antal beroerte producenter og de meget forskellige markedspriser for det paagaeldende biprodukt fandt Kommissionen det rimeligt at beregne de gennemsnitlige produktionsomkostninger for dette biprodukt og traekke disse fra omkostningerne ved produktionen af hovedproduktet.

(19) Da en vis maengde ferrosilicium er af anden sortering, trak Kommissionen en procentdel repraesenterende omkostningerne til de materialer, der anvendes til fremstilling af produktet af anden sortering, fra omkostningerne til fremstilling af hovedproduktet og justerede derefter omkostningerne i forbindelse med hovedproduktet med den procentdel, der anvendes til beregning af omkostningerne i forbindelse med produkter af anden sortering.

(20) Kommissionen accepterede ikke de justeringer af produktionsomkostningerne, som flere selskaber anmodede om paa grundlag af de finansielle indtaegter ved kortfristede bankinvesteringer og/eller indtaegterne fra vaerdipapirer, da disse indtaegter er resultat af en finansiel teknik, der er uafhaengig af produktionsprocessen. Kommissionen kunne af samme grund heller ikke tage hensyn til justeringer for fortjeneste eller tab i forbindelse med valutaveksling, da der ogsaa her er tale om en finansiel teknik, der er uafhaengig af produktionsprocessen, og det desuden paa ingen maade vil vaere passende at tage hensyn hertil ved beregningen af den normale vaerdi.

(21) De norske eksportoerer anfaegtede den fortjenstmargen paa 6 %, som Kommissionen anvendte, da de ansaa den for overdreven stor, isaer i betragtning af deres hoeje gaeldsbyrde, som gav dem mulighed for at faa passende indtjening af egenkapitalen med et meget lavere udbytte. De ville endvidere tage hensyn til det forhold, at der anvendtes en fortjenstmargen paa kun 3 % ved den tidligere undersoegelse. Kommissionen deler ikke dette synspunkt, da de to eksportoerers rentabilitet blev bedre i undersoegelsesperioden. Der er derfor intet, der berettiger til at anvende en lav fortjenstmargen, der betragtes som et tilstraekkeligt stort udbytte i en siuation med overdreven stor gaeldsbyrde.

b) Eksportpris

(22) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

I de tilfaelde hvor varerne eksporteredes til datterselskaber i Faellesskabet, blev eksportpriserne beregnet paa grundlag af de priser, hvortil den importerede vare foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber i Faellesskabet, idet der blev taget passende hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg af de paagaeldende varer samt en rimelig fortjenstmargen paa 3 %, beregnet i forhold til uafhaengige importoerers fortjenstmargen paa de paagaeldende varer.

c) Sammenligning

(23) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i hvert enkelt tilfaelde i fornoedent omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, hvor der paa tilfredsstillende maade blev fremlagt beviser herfor; der blev foretaget passende justering navnlig for betalings- og leveringsbetingelser, transport- og forsikringsomkostninger samt de forskellige former for emballage.

Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

d) Dumpingmargen

(24) Det fremgaar af sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne i perioden fra juni 1987 til maj 1988, at der finder dumping sted i forbindelse med importen fra Norge og Island, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den normale vaerdi og priserne ved eksport til Faellesskabet.

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.

(2) EFT nr. L 57 af 4. 3. 1983, s. 20.

(3) EFT nr. C 317 af 28. 11. 1987, s. 4.

(4) EFT nr. C 145 af 2. 6. 1988, s. 4.

(5) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.

Paa grundlag af prisen frit Faellesskabets graense er de vejede gennemsnitlige margener foelgende:

- for Fesil KS, OSLO (der varetager eksporten af varer fra de norske producenter Hafslund, Finnfjord og Ila og Lilleby): 7,75 %;

- for Elkem AS (der varetager eksporten af varer fra de norske producenter Salten Verk, Bjoelvefossen, Thamshavn og Bremanger og fra den islandske producent Icelandic Alloys): 7,84 %.

Sverige

a) Normal vaerdi

(25) Den normale vaerdi blev generelt beregnet pr. maaned og paa grundlag af de priser, der anvendtes paa hjemmemarkedet af producenten Vargõn Alloys AB, som eksporterer til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser.

b) Eksportpris

(26) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk, var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

c) Sammenligning

(27) Varens normale vaerdi blev sammenlignet maaned efter maaned og i hvert enkelt tilfaelde med eksportpriserne for den tilsvarende type vare. Kommissionen tog ved sammenligningen i fornoedent omfang hensyn til de ovenfor naevnte forskelle (betragtning 23), hvor der paa tilfredsstillende maade blev fremlagt beviser herfor.

Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

d) Dumpingmargen

(28) Det fremgaar af sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne i perioden fra juni 1987 til maj 1988, at der finder dumping sted i forbindelse med importen fra Sverige, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den normale vaerdi og priserne ved eksport til Faellesskabet.

Paa grundlag af prisen frit Faellesskabets graense er den vejede gennemsnitlige margen 4,12 % for Vargoen Alloys AB.

Venezuela

a) Normal vaerdi

(29) Den normale vaerdi blev generelt beregnet pr. maaned og paa grundlag af de priser, der anvendtes ved salg i normal handel paa hjemmemarkedet til uafhaengige kunder af producenten CVG-Fesilven, der eksporterer til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser.

b) Eksportpris

(30) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.

c) Sammenligning

(31) Varens normale vaerdi blev sammenlignet for de samme maaneder og i hvert enkelt tilfaelde med eksportpriserne for den tilsvarende type vare. Kommissionen tog ved sammenligningen i fornoedent omfang hensyn til de ovenfor naevnte forskelle (betragtning 23), hvor der paa tilfredsstillende maade blev fremlagt beviser herfor.

Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

d) Dumpingmargen

(32) Det fremgaar af sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne i perioden fra juni 1987 til maj 1988, at der finder dumping sted i forbindelse med importen fra Venezuela, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den normale vaerdi og priserne ved eksport til Faellesskabet.

Paa grundlag af prisen frit Faellesskabets graense er den vejede gennemsnitlige margen 28,1 % for CVG-Fesilven.

Jugoslavien

a) Normal vaerdi

(33) Da salget paa hjemmemarkedet af den vare, der kan sammenlignes med varen solgt til eksport til Faellesskabet, fandt sted til priser, som i normal handel i referenceperioden ikke gav mulighed for daekning af de samlede paaloebne produktionsomkostninger, rimeligt fordelt, blev den normale vaerdi generelt fastsat paa grundlag af den beregnede vaerdi for den paagaeldende vare, idet der blev taget hensyn til omkostningerne, baade faste og variable, til raastoffer og til fremstilling af det standardprodukt, der eksporteres til Faellesskabet, plus et beloeb for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en fortjenstmargen paa 60 %, der blev anset for rimelig. Hvad angaar en eksportoer, der undlod at indgive visse vigtige oplysninger for fastsaettelsen af den beregnede vaerdi, blev den normale maanedlige vaerdi fastsat paa grundlag af de foreliggende kendsgerninger hos andre jugoslaviske producenter/eksportoerer.

b) Eksportpris

(34) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet. c) Sammenligning

(35) Varens normale vaerdi blev sammenlignet for de samme maaneder og i hvert enkelt tilfaelde med eksportpriserne for den tilsvarende type vare. Kommissionen tog ved sammenligningen i fornoedent omfang hensyn til de ovenfor naevnte forskelle (betragtning 23), hvor der paa tilfredsstillende maade blev fremlagt beviser herfor.

Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.

d) Dumpingmargen

(36) Det fremgaar af sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne i perioden fra juni 1987 til maj 1988, at der finder dumping sted i forbindelse med importen af varer fra Jugoslavien, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den normale vaerdi og priserne ved eksport til Faellesskabet.

Paa grundlag af prisen frit Faellesskabets graense er den vejede gennemsnitlige margen:

31,5 % for Jugohrom

37,1 % for Elektrobosna

43,9 % for Tovarna Dusika Ruse.

C. SKADE

(37) Kommissionen skulle i det foreliggende tilfaelde efterproeve, om udloebet af gyldighedsperioden for de gaeldende foranstaltninger paa ny vil foere til skade eller trussel om skade.

I. DEN NUVAERENDE SITUATION

1. Importens omfang og priser

(38) Siden antidumpingforanstaltningerne traadte i kraft, har der vaeret en lettere stigning i eksporten til Faellesskabet fra de paagaeldende fem lande fra 250 000 tons i 1983 til 289 000 tons i 1988.

Den kumulerede markedsandel for landenes dumpingvarer steg fra 56 % i 1983 til 59 % i 1988. Bortset fra Venezuela var der ogsaa en lettere stigning i den faktiske importmaengde og markedsandelen for de importerede varer fra hvert af de fire andre eksportlande, der er omfattet af denne procedure.

(39) Kommissionen fastslog ligeledes, at selv om de gaeldende antidumpingforanstaltninger i referenceperioden havde haft positiv indvirkning paa videresalgspriserne for de importerede varer med oprindelse i de paagaeldende lande, kunne der naevnes flere tilfaelde, hvor disse priser var lavere end faellesskabsproducenternes priser.

2. Virkning for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet

Kommissionen noterede sig foelgende oplysninger:

a) Kapacitet og produktion i Faellesskabet

(40) Fra 1983 til 1988 faldt produktionskapaciteten i Faellesskabet fra 370 000 tons til 230 000 tons; faellesskabsindustrien reducerede kapaciteten og koncentrerede sig delvis om saerlige produkter paa omraadet for at begraense tabene som foelge af de pristryk, der udoevedes af tredjelande paa standardprodukter fra Faellesskabet.

(41) Produktionen i Faellesskabet var naesten stabil; den steg fra 180 000 tons i 1983 til 184 000 tons i 1988.

b) Markedsandel og forbrug

(42) Mellem 1983 og 1988 laa faellesskabsproduktionens markedsandel stabilt paa omkring 32 %, medens forbruget i Faellesskabet steg fra 450 000 tons i 1983 til 491 000 tons i 1988; forbrugsstigningen paa 9 % var tydeligt nok til gavn for importen af varer med oprindelse i de lande, der er omfattet af undersoegelsen.

c) Pris

(43) I naesten alle tilfaelde var videresalgspriserne for de importerede dumpingvarer i referenceperioden lavere end de priser, der var noedvendige for at give faellesskabsproducenterne daekning for deres omkostninger og give dem en rimelig fortjeneste; i et forsoeg paa at opretholde salget og markedsandelen i Faellesskabet blev faellesskabsproducenterne tvunget til at saelge deres varer til stadigt lavere priser og solgte saaledes til priser under omkostningsniveauet.

d) Fortjeneste

(44) Mellem 1985 og 1987 havde den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet negative finansielle resultater. Foerst i 1988 opnaaede et vist antal virksomheder en mindre fortjeneste. Denne relative forbedring er blevet ved med at vaere ret beskeden trods et opsving i jern- og staalindustrien, der er den vigtigste aftager af den undersoegte vare, og trods virkningerne af omstruktureringsforanstaltningerne, der har gjort det muligt at opretholde en hoejere, men dog ikke tilfredsstillende kapacitetsudnyttelse. Samtidig har virkningen af de eksisterende antidumpingforanstaltninger bremset virksomhedernes tab i en periode med faldende priser.

3. Kumulering

(45) For at fastslaa, hvilke virkninger dumpingimporten havde for erhvervsgrenen i Faellesskabet, undersoegte Kommissionen, om det var hensigstmaessigt at kumulere hele importen af varer med oprindelse i de lande, der er omfattet af undersoegelsen.

Kommissionen fastslog, at de importerede varer kan sammenlignes med hensyn til fysiske egenskaber og priser, og at de baade konkurrerer indbyrdes og med tilsvarende varer fra faellesskabsindustrien.

Paa baggrund af disse kendsgerninger konkluderede Kommissionen, at hele den ferrosiliciumimport, der er omfattet af proceduren, boer kumuleres. Raadet bekraefter denne konklusion.

4. Tilfaeldige omstaendigheder og andre faktorer

(46) Sammenfaldet mellem udviklingen i den omfattende import fra de paagaeldende fem lande, foroegelsen af importvarernes markedsandel, pristrykket fra disse varer og forvaerringen af situationen for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet trods faellesskabsproducenternes omstruktureringsbetraebelser viser, at den paagaeldende import trods de eksisterende antidumpingforanstaltninger fortsat paafoerer den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade.

(47) Kommissionen har undersoegt, om der er foraarsaget den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade af andre faktorer saasom importen af varer med oprindelse i andre tredjelande.

Kommissionen fastslog i denne forbindelse, at de andre tredjelandes markedsandel faldt fra 12 % i 1983 til 9 % i 1988. Der foreligger endvidere ikke bevis for, at denne import finder sted til dumpingpriser.

(48) Kommissionen har derfor paa grundlag af ovennaevnte oplysninger konkluderet, at importen af varer med oprindelse i de lande, der er omfattet af denne procedure, saerskilt betragtet maa anses for at paafoere den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade paa trods af de eksisterende antidumpingforanstaltninger. Raadet bekraefter denne konklusion.

II. TRUSSEL OM SKADE

(49) De beroerte eksportlande tegner sig med en samlet produktionskapacitet paa ca. 800 000 tons for en meget stor andel af produktionskapaciteten paa verdensplan.

Deres kumulerede produktion omfatter for tiden ca. 700 000 tons, og det interne forbrug ca. 100 000 tons. Denne forskel betyder, at der er omfattende maengder til raadighed til eksport.

Paa grund af udviklingen af nye produktionsenheder eller foroegelse af de eksisterende, bl.a. i Norge og Venezuela, er det realistisk at forvente, at yderligere maengder af varer med oprindelse i de to lande vil blive solgt til Faellesskabet, selv om der er tale om kapacitet til det amerikanske og japanske marked, saadan som visse eksportoerer fra landene kan bekraefte. Den nuvaerende produktion vil desuden om noedvendigt kunne udvides ved oeget anvendelse af de eksisterende anlaeg.

(50) Med hensyn til muligheden for, at disse lande begynder at foere en mere aktiv eksportpolitik, hvis antidumpingforanstaltningernes gyldighedsperiode udloeber, boer det understreges, at Faellesskabet er et attraktivt marked paa grund af prisniveauet; desuden er der for de fleste af de beroerte eksportoerers vedkommende tale om markedet i et naboland.

(51) Kommissionen er derfor naaet til den konklusion, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet paa ny vil blive paafoert vaesentlig skade, hvis de eksisterende antidumpingforanstaltninger ophaeves. Raadet bekraefter denne konklusion.

D. FAELLESSKABETS INTERESSE

(52) Repraesentanter for de forarbejdende industrier i Faellesskabet og individuelle selskaber har anfoert det argument, at det ikke vil vaere i Faellesskabets interesse at opretholde de gaeldende beskyttelsesforanstaltninger, fordi det vil goere dem mindre konkurrencedygtige i forhold til importen af faerdigvarer med oprindelse i tredjelande.

(53) Som det er tilfaeldet i forbindelse med alle raastoffer, vil en prisforhoejelse sandsynligvis have indvirkning paa forarbejdningsindustriens omkostninger. Intet selskab har imidlertid givet Kommissionen tilfredsstillende bevis for, hvordan en forhoejelse af ferrosiliciumprisen vil virke paa produktionsomkostningerne, og der er ikke fremlagt bevis for, hvordan en forhoejelse af forarbejdningsvirksomhedernes priser vil virke paa det samlede salg. Kommissionen finder, at der kun vil vaere tale om en mindre virkning i betragtning af den lille procentdel ferrosilicium, der anvendes til fremstilling af et ton staal. Efter at have hoert forarbejdningsindustriens repraesentanter og under hensyntagen til det forhold, at de nuvaerende markedspriser paa ferrosilicium ligger paa et hoejere niveau end det, der vil blive resultatet af de foreslaaede foranstaltninger (betragtning 54), er det desuden Kommissionens opfattelse, at disse foranstaltninger ikke vil bidrage til en egentlig prisforhoejelse. Efter omhyggeligt at have sammenlignet de argumenter, der er naevnt, og de saerligt alvorlige vanskeligheder, som den paagaeldende ferrosiliciumindustri i Faellesskabet befinder sig i, og som kan skyldes den omhandlede import, er Kommissionen naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse at opretholde foranstaltninger imod dumpingimporten. Raadet bekraefter denne konklusion.

E. TILSAGN

(54) Repraesentanterne for producenter/eksportoerer i Norge, Sverige, Island, Jugoslavien og Venezuela - dvs. selskaberne Elkem A/S, Bjoelvefossen AS, Salten Verk, Fesil KS, Finnfjord Smelteverk, Hafslund Metal AS, Ila og Lilleby Smelteverker, Bremanger Smelteverk og Thamshavn Smelteverk for Norge, Icelandic Alloys for Island, Vargoen Alloys for Sverige, CVG-Fesilven for Venezuela, Tovarna Dusika Ruse, Jugohrom og Elektrobosna for Jugoslavien - er blevet underrettet om resultaterne af undersoegelsen og har fremsat bemaerkninger hertil. De afgav derefter tilfredsstillende tilsagn, der indebaerer, at de undersoegte importpriser i Faellesskabet for ferrosilicium med oprindelse i disse lande haeves til det niveau, der er noedvendigt for at afhjaelpe den skade, der blev konstateret ved undersoegelsen i forbindelse med eksporten af varer med oprindelse i Jugoslavien og Venezuela, hvor margenen for den forvoldte skade var lavere end de fastsatte dumpingmargener, og for at fjerne den dumping, der blev konstateret i forbindelse med eksporten af varer med oprindelse i Norge, Island og Sverige.

Paa dette grundlag, og da omstaendighederne ved sagen berettiger anvendelsen af saadanne foranstaltninger, finder Kommissionen, at de tilsagn, der er afgivet af ovennaevnte producenter/eksportoerer, kan godtages, og at undersoegelsen foelgelig kan afsluttes, uden at der indfoeres antidumpingtold paa importen af varer med oprindelse hos de naevnte producenter/eksportoerer i disse fem tredjelande. Raadet bekraefter denne konklusion.

F. TOLDSATS

(55) For at forhindre, at tolden omgaas, og at de omstaendigheder, der foerte til indledning af denne fornyede undersoegelse, genopstaar, boer der indfoeres en antidumpingtold paa importen af de varer, der saelges til Faellesskabet af andre eksportoerer end de ovennaevnte; tolden anvendes paa al import af de paagaeldende varer med oprindelse i Island, Norge, Sverige, Venezuela og Jugoslavien, der finder sted som salg til eksport til Faellesskabet fra andre selskaber end de selskaber, hvis pristilsagn er godtaget.

For at lette toldbehandlingen finder Kommissionen, at tolden boer indfoeres i form af en vaerditold. Raadet bekraefter denne konklusion.

(56) De toldsatser, der indfoeres for de paagaeldende lande, er fastsat paa grundlag af den hoejeste dumpingmargen, der er konstateret i forbindelse med importen af varer med oprindelse i Norge, Sverige og Island, da dumpingmargenen var lavere end skadesmargenen for disse tre lande, og paa grundlag af den mest omfattende skade, der er konstateret i forbindelse med importen af varer med oprindelse i Jugoslavien og Venezuela, da skadesmargenen var lavere end dumpingmargenen for disse to lande. Skadesmargenen er blevet beregnet under hensyn til de gennemsnitlige produktionsomkostninger for de mest effektive faellesskabsproducenter, forhoejet med en rimelig fortjenstmargen paa 6 %. Disse beloeb er i intet tilfaelde stoerre end de konstaterede dumpingmargener.

Udtrykt i procent af prisen netto frit Faellesskabets graense, ufortoldet, fastsaettes toldsatserne til foelgende:

- Sverige 4,1 %

- Norge 7,8 %

- Island 7,8 %

- Venezuela 27,1 %

- Jugoslavien 33,2 %.

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af ferrosilicium, henhoerende under KN-kode 7202 21 10, 7202 21 90 og 7202 29 00, med oprindelse i Norge, Sverige, Island, Jugoslavien og Venezuela.

2. Tolden, udtrykt i procent af prisen netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, fastsaettes til foelgende:

- Sverige 4,1 %

- Norge 7,8 %

- Island 7,8 %

- Venezuela 27,1 %

- Jugoslavien 33,2 %.

Priserne frit Faellesskabets graense anses som nettopriser, hvis betaling i henhold til betalingsbetingelserne skal finde sted 30 dage efter afsendelsestidspunktet. De forhoejes eller nedsaettes med 1 % for hver maaned, hvormed betalingsfristen henholdvis forlaenges eller afkortes. 3. Tolden finder ikke anvendelse paa de i stk. 1 omhandlede varer, der fremstilles og/eller eksporteres direkte til Faellesskabet af:

Elkem A/S, Norge

Bjoelvefossen AS, Norge

Salten Verk, Norge

Icelandic Alloys, Island

Fesil KS, Norge

Finnfjord Smelteverk, Norge

Hafslund Metal, Norge

Thamshavn Smelteverk, Norge

Ila og Lilleby Smelteverker, Norge

Bremanger Smelteverk, Norge

Vargoen Alloys, Sverige

CVG-Fesilven, Venezuela

Tovarna Dusika Ruse, Jugoslavien

Jugohrom, Jugoslavien

Elektrobosna, Jugoslavien,

hvis pristilsagn er blevet godtaget ved Kommissionens afgoerelse.

4. Undersoegelsen i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende de selskaber, der er naevnt i stk. 3, afsluttes.

5. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. februar 1990.

Paa Raadets vegne

G. COLLINS

Formand