ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(8)

Den løbende gennemgang af de tilsyns- og reguleringsmæssige krav, der gælder i de tredjelande og territorier, der er anført i bilagene, bør ikke berøre Kommissionens mulighed for at foretage en særlig gennemgang vedrørende et bestemt tredjeland eller territorium på et hvilket som helst tidspunkt uden for den generelle gennemgang, hvis den relevante udvikling nødvendiggør, at Kommissionen revurderer den anerkendelse, som er blevet tilkendt ved denne afgørelse. En sådan revurdering kan medføre, at anerkendelsen af ækvivalens trækkes tilbage.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 348/25

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE (FUSP) 2016/2352

af 7. december 2016

om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-missionen for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2016/939 (EUTM Mali/2/2016)

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38,

under henvisning til Rådets afgørelse 2013/34/FUSP af 17. januar 2013 om Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) (1), særlig artikel 5, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til artikel 5, stk. 1, i afgørelse 2013/34/FUSP bemyndigede Rådet i overensstemmelse med artikel 38 i traktaten om Den Europæiske Union Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe relevante afgørelser vedrørende den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af EUTM Mali, herunder afgørelser om udnævnelse af de efterfølgende øverstbefalende for EU-missionen.

(2) Den 8. juni 2016 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2016/939 (2) om udnævnelse af brigadegeneral Eric HARVENT til ny øverstbefalende for EU-missionen EUTM Mali.

(3) Belgien har indstillet brigadegeneral Peter DEVOGELAERE som ny øverstbefalende for EU-missionen EUTM Mali som efterfølger for brigadegeneral Eric HARVENT fra den 19. december 2016.

(4) Den 31. oktober 2016 gav EU's Militærkomité sin støtte til indstillingen.

(5) Afgørelse (FUSP) 2016/939 bør derfor ophæves.

(6) I medfør af artikel 5 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Brigadegeneral Peter DEVOGELAERE udnævnes herved til øverstbefalende for EU-missionen for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) fra den 19. december 2016.

Artikel 2

Afgørelse (FUSP) 2016/939 ophæves hermed.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft den 19. december 2016.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. december 2016. På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne W. STEVENS Formand

(1) EUT L 14 af 18.1.2013, s. 19.

(2) Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2016/939 af 8. juni 2016 om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-missionen for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016) (EUT L 155 af 14.6.2016, s. 25).
DA Den Europæiske Unions Tidende L 345/66

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/2316

af 16. december 2016

om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1849 om foranstaltninger til at forhindre indslæbning i og spredning inden for Unionen af skadegørere for så vidt angår visse grøntsager med oprindelse i Ghana

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (1), særlig artikel 16, stk. 3, tredje punktum, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1849 (2) er indførsel på Unionens område af planter, bortset fra frø, af Capsicum L., Lagenaria Ser., Luffa Mill., Momordica L. og Solanum L. bortset fra S. lycopersicum L., med oprindelse i Ghana forbudt.

(2) Forbuddet er tidsbegrænset. Det anvendes indtil slutningen af 2016. Audit gennemført af Kommissionen i Ghana i september 2016 har afsløret, at der fortsat er mangler i det plantesundhedsmæssige eksportcertificeringssystem i det pågældende tredjeland. Forbuddet bør derfor forlænges indtil den 31. december 2017.

(3) Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1849 bør derfor ændres.

(4) Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE BESLUTNING:

Artikel 1

Artikel 2 i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1849 affattes således:

»Artikel 2 Artikel 1 anvendes indtil den 31. december 2017.«

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2016. På Kommissionens vegne Vytenis ANDRIUKAITIS Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1.

(2) Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1849 af 13. oktober 2015 om foranstaltninger til at forhindre indslæbning i og spredning inden for Unionen af skadegørere for så vidt angår visse grøntsager med oprindelse i Ghana (EUT L 268 af 15.10.2015, s. 33).
(6)

Med hensyn til UMTS-systemer konkluderer CEPT imidlertid, at en netkontrolenhed fortsat er nødvendig for at forhindre, at der etableres forbindelse mellem jordbaserede UMTS-net og brugerudstyr om bord på fly. Undersøgelserne har vist, at en sådan forbindelse kan medføre en delvis og midlertidig kapacitetsforringelse for de celler, der etableres forbindelse med på jorden, og deres naboceller. En anden mulighed for at dæmpe de signaler, der sendes fra og modtages i flykabinen, og forhindre uønskede forbindelser, består i at forsyne flyskroget med en tilstrækkelig afskærmning.
(3)

I Schrems-dommen præciserede Domstolen, at de nationale tilsynsmyndigheder fortsat har kompetence til at overvåge videregivelsen af personoplysninger til et tredjeland, som har været genstand for en afgørelse fra Kommissionen om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet, og at Kommissionen ikke har kompetence til at begrænse deres beføjelser i medfør af artikel 28 i direktiv 95/46/EF. I henhold til denne artikel besidder myndighederne navnlig beføjelser til at iværksætte undersøgelser, såsom beføjelsen til at indsamle alle de oplysninger, der er nødvendige for at varetage deres tilsynsopgaver, beføjelser til at gribe effektivt ind, såsom beføjelsen til midlertidigt eller definitivt at forbyde en behandling af oplysninger, eller beføjelsen til at indbringe sager for retsinstanserne (4).
(3)

I det digitale samfund bliver standardiseringsprodukter uundværlige, når det gælder om at sikre interoperabilitet mellem udstyr, applikationer, datalagre, tjenester og net. I sin meddelelse »En strategisk vision for europæiske standarder: En indsats for at forbedre og fremskynde bæredygtig vækst i den europæiske økonomi inden 2020« (5) anerkender Kommissionen standardisering af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) som et særligt felt, hvor løsninger, applikationer og tjenester ofte udvikles af globale IKT-fora og -konsortier, der er blevet førende inden for udviklingen af IKT-standarder.
(3)

Den 9. oktober 2015 vedtog FN's Sikkerhedsråd resolution 2240 (2015). Resolutionen styrker beføjelsen til at træffe foranstaltninger mod smugling af migranter og menneskehandel fra Libyens område og ud for landets kyst. Navnlig bemyndiger resolutionen i punkt 7, 8 og 10 medlemsstaterne, der handler nationalt eller gennem regionale organisationer, som er engageret i bekæmpelsen af smuglingen af migranter og menneskehandel, til i et tidsrum på et år »at gennemføre inspektioner på åbent hav ud for Libyens kyst af fartøjer, som de med rimelig grund må formode anvendes til smugling af migranter eller menneskehandel fra Libyen, forudsat at de pågældende medlemsstater og regionale organisationer i god tro bestræber sig på at opnå flagstatens samtykke inden udøvelsen af de i dette punkt omhandlede beføjelser«. Den bemyndiger desuden medlemsstaterne »til at beslaglægge fartøjer, som inspiceres i henhold til beføjelsen i punkt 7, og om hvilke det er godtgjort, at de anvendes til smugling af migranter eller menneskehandel fra Libyen, idet det understreges, at yderligere foranstaltninger med hensyn til sådanne fartøjer, som inspiceres i henhold til beføjelsen i punkt 7, herunder bortskaffelse, vil blive truffet i overensstemmelse med gældende folkeret under behørig hensyntagen til interesser hos eventuelle tredjeparter, der har handlet i god tro« og »til at tage enhver foranstaltning i anvendelse, som står i et rimeligt forhold til de specifikke omstændigheder, ved imødegåelsen af migrantsmuglere eller menneskehandlere, når de gennemfører aktiviteterne i punkt 7 og 8, i fuld overensstemmelse med international menneskerettighedslovgivning, der finder anvendelse«.
(5)

Det fremgår af disse udtalelser, at de biocidholdige produkter, som anvendes til produkttype 1, 6 og 9, og som indeholder PHMB (1600; 1,8), ikke kan forventes at opfylde de krav, der er fastlagt i artikel 19, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 528/2012. For disse produkttyper blev der observeret en uacceptabel risiko i de scenarier, hvor der blev foretaget en vurdering af risikoen for menneskers sundhed og miljøet.
(4)

Den 13. april 2007 indgav Monsanto Europe S.A. i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, artikel 11, artikel 20, stk. 4, og artikel 23 i forordning (EF) nr. 1829/2003 en ansøgning til Kommissionen om forlængelse af tilladelsen til fortsat markedsføring af eksisterende fødevaretilsætningsstoffer, fodermidler og fodertilsætningsstoffer fremstillet af MON 863-majs, der tidligere var anmeldt i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), i samme forordning (i det følgende benævnt »ansøgningen«). Den 30. marts 2010 afgav Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »EFSA«) en positiv udtalelse, jf. artikel 6 og 18 i forordning (EF) nr. 1829/2003, og konkluderede, at de nye oplysninger, der fremgik af ansøgningen om forlængelse, og gennemgangen af videnskabelig litteratur, der var offentliggjort siden EFSA's tidligere videnskabelige udtalelser om MON 863, ikke nødvendiggjorde ændringer af de tidligere udtalelser. EFSA gentog derfor sine tidligere konklusioner om, at det er usandsynligt, at MON 863-majs har skadelige virkninger for menneskers og dyrs sundhed eller for miljøet i forbindelse med de påtænkte anvendelsesformål. EFSA tog i sin udtalelse alle de specifikke spørgsmål og problemstillinger i betragtning, som medlemsstaterne havde rejst under den høring af de nationale kompetente myndigheder, der blev gennemført i henhold til artikel 6, stk. 4, og artikel 18, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1829/2003.
(2)

Regulering af brugen af landbrugseksportstøtte har længe været et ønske hos mange WTO-medlemmer, som er interesserede i at skabe lige vilkår for erhvervsdrivende, og er et centralt element i Doharunden. Det var Unionens mål på WTO's 10. Ministerkonference at opnå et vidtgående og afbalanceret resultat med hensyn til alle former for landbrugseksportstøtte (dvs. eksportsubsidier, eksportkreditter, landbrugsprodukteksporterende statsforetagender og fødevarehjælp), ikke afgrænset til eksportsubsidier alene, i overensstemmelse med WTO's udkast til landbrugsregler (TN/AG/W/4/Rev.4) som opdateret ved fælles forslag af 16. november 2015 afgivet af Unionen og en række lande (JOB/AG/48).
(6)

Rådet besluttede den 18. oktober 2015 ved afgørelse (FUSP) 2015/1863 (2) under hensyntagen til UNSCR 2231 (2015) og bilag B til UNSCR 2231 (2015) at bringe gennemførelsen af alle Unionens atomrelaterede økonomiske og finansielle sanktioner til ophør, samtidig med at IAEA har kontrolleret, at Iran har gennemført de vedtagne atomrelaterede foranstaltninger.
2.

vedtager, at undersøgelsesudvalget skal have til opgave at: — undersøge påstanden om, at Kommissionen ikke har overholdt den forpligtelse, der følger af artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 715/2007, til at overvåge de prøvningscyklusser, der anvendes til emissionsmåling, og tilpasse dem, hvis de ikke længere er tilstrækkelige eller ikke længere afspejler de faktiske emissioner, så de reelt afspejler de emissioner, der frembringes ved faktisk kørsel på vej, til trods for oplysninger vedrørende alvorlige og vedvarende overskridelser af emissionsgrænseværdier for køretøjer under normal brug i strid med de forpligtelser, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2007, herunder Kommissionens Fælles Forskningscenters rapporter fra 2011 og 2013 samt undersøgelser foretaget af International Council on Clean Transportation (ICCT), som blev fremlagt i maj 2014 — undersøge påstanden om, at Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder ikke har truffet passende og effektive foranstaltninger med henblik på at føre tilsyn med håndhævelsen af og at håndhæve det udtrykkelige forbud mod manipulationsanordninger, som er fastsat i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 715/2007 — undersøge påstanden om, at Kommissionen ikke i tide har indført prøvninger, der afspejler faktiske kørselsforhold, og ikke har vedtaget foranstaltninger vedrørende anvendelsen af manipulationsmekanismer som fastsat i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 715/2007 — undersøge påstanden om, at medlemsstaterne ikke har fastsat bestemmelser om effektive, forholdsmæssige og afskrækkende sanktioner mod fabrikanter ved overtrædelser af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 715/2007, herunder anvendelse af manipulationsanordninger, nægtelse af adgang til oplysninger og forfalskning af prøvningsresultater i forbindelse med typegodkendelse eller overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagning, jf. artikel 13, stk. 1 og 2, i denne forordning — undersøge påstanden om, at medlemsstaterne ikke har truffet alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at bestemmelserne om sanktioner ved overtrædelser af forordning (EF) nr. 715/2007 blev gennemført som foreskrevet i artikel 13, stk. 1, i denne forordning — indsamle og analysere oplysninger for at kontrollere, om Kommissionen og medlemsstaterne havde beviser for brugen af manipulationsmekanismer, før meddelelsen om krænkelse blev udsendt af Amerikas Forenede Staters miljøbeskyttelsesagentur (EPA) den 18. september 2015 — indsamle og analysere oplysninger om medlemsstaternes gennemførelse af bestemmelserne i direktiv 2007/46/EF, særlig artikel 12, stk. 1, og artikel 30, stk. 1, 3 og 4 — indsamle og analysere oplysninger for at kontrollere, om Kommissionen og medlemsstaterne havde beviser for brug af manipulationsanordninger ved CO2-emissionsprøvninger — fremsætte de henstillinger, som det måtte finde nødvendige i denne sag;
b)

Stk. 3, første afsnit, affattes således: »Det maksimale årlige beløb til godtgørelse af faktisk afholdte rejseudgifter i forbindelse med rejser foretaget af udvalgs- og underudvalgsformændene for at deltage i konferencer eller arrangementer vedrørende et emne af europæisk karakter, der henhører under deres udvalgs eller underudvalgs sagsområde, og som har en parlamentarisk dimension, er 4 286 EUR. Deltagelsen kræver forudgående tilladelse fra Parlamentets formand, efter at det er blevet kontrolleret, at der er midler til rådighed inden for rammerne af det ovennævnte maksimale beløb«.
(3)

Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/702/EU (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen. Tætheden af radioforbindelser i nærheden af lufthavne på Island og i Norge, og intensiteten af brugen af disse, er højere end i EU. For at undgå skadelig interferens med mobiloperatørers radioforbindelser bør Island og Norge fritages fra at tillade brugen af 6,0-8,5 GHz-båndet for udstyr, der benytter ultrabredbåndsteknologi, om bord på luftfartøjer.
»18z6.

32015 R 0359: Kommissionens forordning (EU) 2015/359 af 4. marts 2015 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1338/2008 for så vidt angår statistikker om udgifter til og finansiering af sundhedspleje (EUT L 62 6.3.2015, s. 6). Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger: a) Liechtenstein er fritaget for at indberette separate data om kurativ behandling af dagpatienter (HC.1.2), revalidering af dagpatienter (HC.2.2) og langtidspleje (sundhed) af dagpatienter (HC.3.2), som inkluderes i data om henholdsvis kurativ behandling af ambulante patienter (HC.1.3), revalidering af ambulante patienter (HC.2.3) og langtidspleje (sundhed) af ambulante patienter (HC.3.3). b) Liechtenstein er fritaget for at indberette data om virksomhedsfinansierede ordninger (HF.2.3). Denne fritagelse tages op til revision af Det Blandede EØS-Udvalg, hvis tal fra Liechtenstein viser, at udgifterne til virksomhedsfinansierede ordninger i Liechtenstein ikke længere er ubetydelige.«
(1)

I henhold til Kommissionens afgørelse (EU) 2015/512 (1) er Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender ansvarligt for de opgaver, der er forbundet med forberedelsen af Kommissionens initiativer med hensyn til lovgivning og andre retsforskrifter med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri og til støtte for området gennem uddannelse og teknisk bistand. For at sikre en effektiv og ensartet beskyttelse af euroen har Kommissionen behov for at kunne konsultere specialister i en rådgivende ekspertgruppe.
(9)

For at fremme en ensartet anvendelse af forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 er den administrative kommission derfor enig i, at der bør fastsættes klarere tidsfrister for udveksling af data med henblik på tildeling og beregning af familieydelser i henhold til forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009, og den mener desuden, at der bør være klarere regler for udbetaling af det forskelsbetingede supplement (herunder på et foreløbigt grundlag). Beslutningen i sagen er truffet i henhold til de i artikel 71, stk. 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 fastsatte betingelser —
(9)

På baggrund af en analyse af den dokumentation, der blev fremlagt af de spanske myndigheder, og af de dokumenter, der blev leveret af distributøren, blev det fastslået, at højtryksrenseren har dobbelt anvendelse, hvilket vil sige, at den ikke udelukkende kan anvendes som bærbart apparat, som erklæret af distributøren, men også som håndholdt apparat, som påpeget af de spanske myndigheder. Selv hvis det lægges til grund, at højtryksrenseren er et bærbart apparat, vil dens anvendelse som håndholdt apparat imidlertid kunne betragtes som »forkert brug, der med rimelighed kan forudses«, jf. principperne for integrering af sikkerheden i punkt 1.1.2 og 1.7.4.1 i bilag I til direktiv 2006/42/EF, som foreskriver, at producenten skal tage hensyn til den tilsigtede brug og enhver forkert brug af maskinen, der med rimelighed kan forudses. Derfor bør højtryksrenseren under alle omstændigheder opfylde de højere tekniske sikkerhedskrav til håndholdte apparater.
2.

Apparatet udstyres med 16 transducere indkapslet i et batteri af rustfrit stål. Målingerne, der bruges i modellerne, består af en generel størrelsesvurdering og data fra to udvalgte tværsnit. De to udvalgte tværsnit lægges ved det tyndeste spæklag i kammen og ved skæringspunktet mellem kam og skinke. Apparatet sender lydbølger gennem vævet. Ekkoene fra knogler, muskler og spæk bruges til at skabe et billede af kroppens indre, ud fra hvilket der skabes et digitalt billede og foretages dataanalyse.
(3)

For at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning og for hurtigt at få oplysninger om de foranstaltninger til bekæmpelse af skadegørere, som medlemsstaterne har gennemført, bør der fastsættes datoer for, hvornår medlemsstaterne skal indsende deres ansøgninger om tilskud og betalingsanmodninger, og de oplysninger, der skal afgives, bør specificeres. Navnlig bør der leveres indledende og opdaterede skøn for de udgifter, medlemsstaterne har haft.
For både livs- og skadesforsikringsselskaber kan tilsynsmæssige indgreb udløses ved tre forskellige tærskler defineret som forskellige »solvensmargenkvotienter« (»Solvency Margin Ratios« (SRM)) udtrykt som en procentdel af det dobbelte af kapitalgrundlaget divideret med et kapitalkrav benævnt »risiko i alt«. Tallet for »risiko i alt« omfatter forsikringsrisici, rente- og markedsrisici, operationelle risici og katastroferisici. Der accepteres interne modeller hvad angår katastrofe- og minimumsgarantirisici. JFSA har beføjelse til at pålægge visse afhjælpende foranstaltninger, selv hvis den højeste tærskel for tilsynsmæssige indgreb (SRM over 200 %) ikke overstiges, f.eks. ved at kræve, at forsikringsselskaberne træffer foranstaltninger med henblik på at forbedre deres rentabilitet, kreditrisiko, stabilitet eller likviditetsrisiko. Hvis SRM er under 0 %, kan JFSA foreskrive hel eller delvis suspension af virksomheden.
(124)

Desuden påstod klageren, at en analyse fra år til år (dvs. udviklingen i dumpingimporten over for forværringen i resultaterne på årsbasis) ikke var nøjagtig på et råvaremarked, og foreslog, at analysen skulle baseres på tendenserne mellem 2011 og UP, og foreslog følgende metode. Først beregnede klageren det (efter klagerens mening) faktiske forbrug af siliciummangan i Unionen som en procentdel af stålproduktionen i Unionen (ud fra den antagelse, at der er brug for en konstant mængde siliciummangan til at producere et ton stål), og anførte, at det faktiske forbrug var forholdsvis stabilt i hele perioden fra januar 2011 til april 2013. Derefter beregnede klageren det åbenbare forbrug af siliciummangan i Unionen som forbruget på hjemmemarkedet plus importen minus eksporten for samme periode og anførte, at det åbenbare forbrug steg markant som følge af importen fra Indien. Endvidere mente klageren, at forskellen mellem det faktiske forbrug og det åbenbare forbrug skyldtes lagerforøgelser af importerede varer fra Indien fra 2011 til april 2013. Endelig mente klageren, at den overskydende lagerforøgelse blev markedsført i Unionen efter april 2013, hvilket førte til overforsyning med et deraf følgende nedadgående tryk på priserne, selv om importen fra Indien faldt på dette tidspunkt.
(1)

AVS-EU-Ministerrådet besluttede på sit 39. møde den 19. og 20. juni 2014 i Nairobi, Kenya, i en fælles erklæring, at gå videre med den ordnede lukning af Centret for Virksomhedsudvikling (»CVU«) og at ændre bilag III til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater (AVS-EU-partnerskabsaftalen) og med henblik herpå at give AVS-EU-Ambassadørudvalget beføjelse til at gå videre med dette spørgsmål med henblik på at få truffet de nødvendige afgørelser.