RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 3899/91

af 16. december 1991

om sjette aendring af forordning (EOEF) nr. 3309/85 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af mousserende vine og mousserende vine tilsat kulsyre

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1734/91 (2), saerlig artikel 72, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra foelgende betragtninger:

Erfaringen har vist, at det boer praeciseres, at etiketten paa mousserende vine og mousserende vine tilsat kulsyre kun maa indeholde de i EF-bestemmelserne fastsatte angivelser med henblik paa at oplyse forbrugerne om produkttypen, som bestemmes ud fra restsukkerindholdet;

af hensyn til forbrugeroplysningen boer det fastsaettes, at emballager, der indeholder flasker med mousserende vin eller mousserende vin tilsat kulsyre, og som udbydes til salg, skal forsynes med en etiket, der opfylder EF-bestemmelserne; saerlige emballager med indhold af smaa maengder af disse vine kan dog undtages fra dette krav;

erfaringen har vist, at det geografiske navn, der betegner et bestemt dyrkningsomraade for en mkvbd, boer vaere tilstraekkeligt noejagtigt til, at enhver mulighed for forveksling udelukkes;

artikel 13, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 3309/85 (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2357/91 (4), indeholder bestemmelser om anvendelsen af maerker i etiketteringen af mousserende vine og mousserende vine tilsat kulsyre; for effektivt at beskytte geografiske navne, der anvendes til betegnelse af et af disse produkter, er det efter disse bestemmelser forbudt ved betegnelse og praesentation af de paagaeldende produkter at anvende maerker, der indeholder ord, som er identiske med et geografisk navn, der anvendes til betegnelse af en anden vin, medmindre den mousserende vin har ret til dette navn; anvendelsen af disse bestemmelser har vist, at der findes almindeligt kendte maerker, der svarer til den oprindelige indehavers identitet eller til identiteten af den person, der oprindeligt har lagt navn til det paagaeldende produkt, og som har vaeret registreret og er blevet anvendt uden afbrydelse i mindst 25 aar paa tidspunktet for producentmedlemsstatens officielle anerkendelse af det paagaeldende geografiske navn; saadanne maerker boer fortsat kunne anvendes -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EOEF) nr. 3309/85 aendres saaledes:

1) Artikel 2, andet led, affattes saaledes:

»- emballage: beskyttelsesindpakning, f.eks. papir og alle former for flaskehylstre, kartoner og kasser, der anvendes ved transport af en eller flere beholdere og/eller ved praesentation med henblik paa salg til den endelige forbruger«.

2) I artikel 5, stk. 3,

a) affattes tredje led i foerste afsnit saaledes:

»- »extra dry«, »extra trocken« eller »extra seco«, naar restsukkerindholdet udgoer mellem 12 og 20 g/l«

b)

indsaettes foelgende som sidste afsnit:

»Med henblik paa angivelse af produkttypen, der bestemmes ud fra restsukkerindholdet, maa der paa etiketten kun anfoeres de angivelser, der er omhandlet i foerste og tredje afsnit.«

3)

Artikel 10, stk. 1, andet afsnit affattes saaledes:

»Den i foerste afsnit, litra a), foerste og andet led, naevnte lukkeanordning maa ikke vaere beklaedt med en kapsel eller en folie, som er fremstillet paa basis af bly.«

4)

Artikel 11, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Naar beholdere, der indeholder et i artikel 1, stk. 1, omhandlet produkt, udbydes til salg til den endelige forbruger i en emballage, skal denne vaere etiketteret efter bestemmelserne i denne forordning.

Efter fremgangsmaaden i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87 fastsaettes der bestemmelser, som skal forhindre for stramme regler med hensyn til saerlige emballager, som udelukkende eller sammen med andre produkter indeholder smaa maengder af de i artikel 1, stk. 1, naevnte produkter.«

5)

Artikel 13 aendres saaledes:

a) i stk. 1 tilfoejes foelgende afsnit:

»Det geografiske navn, der betegner et bestemt dyrkningsomraade for en mkvbd skal vaere tilstraekkeligt noejagtigt, og det skal vaere almindeligt kendt, at det er knyttet til produktionsomraadet, saaledes at det under hensyn til eksisterende forhold kan undgaas at der opstaar mulighed for forveksling.«

b)

foelgende indsaettes som stk. 3:

»3. Uanset stk. 2, litra b), kan indehaveren af et almindeligt kendt maerke, der er registreret for et produkt som omhandlet i artikel 1, stk. 1, og som indeholder ord, der er identiske med navnet paa et bestemt dyrkningsomraade eller med navnet paa en geografisk enhed, der er mindre end et bestemt dyrkningsomraade, selv om han efter stk. 2 ikke har ret hertil, fortsat anvende et saadant maerke, hvis det svarer til dets oprindelige indehavers identitet eller til identiteten af den person, der oprindeligt har lagt navn til det paagaeldende produkt, forudsat at maerket er blevet registreret mindst 25 aar inden producentmedlemsstatens officielle anerkendelse af det paagaeldende geografiske navn i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 823/87 for saa vidt angaar kvbd, og forudsat at maerket faktisk er blevet anvendt uafbrudt siden.

Maerker, som opfylder betingelserne i foerste afsnit, maa ikke hindre brugen af navne paa geografiske enheder, naar navnene anvendes til betegnelse af en kvbd.«

Artikel 2

Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 1, nr. 3), anvendes fra den 1. januar 1993.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. december 1991.

Paa Raadets vegne

H. VAN DEN BROEK

Formand

(1) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 1.

(2) EFT nr. L 163 af 26. 6. 1991, s. 6.

(3) EFT nr. L 320 af 29. 11. 1985, s. 9.

(4) EFT nr. L 216 af 3. 8. 1991, s. 2.