ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende L 144/24

RÅDETS AFGØRELSE

af 5. maj 2009

om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af regulativ nr. 61 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa vedrørende ensartede bestemmelser for godkendelse af erhvervskøretøjer for så vidt angår udragende dele foran bagpanelet på førerhuse

(2009/433/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (Overenskomst af 1958 som revideret) (1), særlig artikel 3, stk. 3, og artikel 4, stk. 2, andet led,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) De ensartede forskrifter i regulativ nr. 61 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa vedrørende ensartede bestemmelser for godkendelse af erhvervskøretøjer for så vidt angår udragende dele foran bagpanelet på førerhuse (regulativ nr. 61) tilsigter at fjerne de tekniske hindringer for samhandelen med motorkøretøjer mellem de kontraherende parter og at opnå en høj grad af sikkerhed og beskyttelse ved anvendelse af sådanne køretøjer.

(2) De kontraherende parter er blevet underrettet om regulativ nr. 61, og regulativet er trådt i kraft for alle de kontraherende parter, som ikke meddelte deres uenighed inden for de tidsfrister, som er angivet i regulativet, som et bilag til den reviderede overenskomst af 1958.

(3) Regulativ nr. 61 bør integreres i systemet for godkendelse af motorkøretøjer og således tilføjes til den gældende fællesskabslovgivning —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

1. Det Europæiske Fællesskab tiltræder regulativ nr. 61 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa vedrørende ensartede bestemmelser for godkendelse af erhvervskøretøjer for så vidt angår udragende dele foran bagpanelet på førerhuse.

2. Teksten til regulativet er knyttet til denne afgørelse (2).

Artikel 2

I henhold til bestemmelserne i artikel 35 og 36 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (3) anerkendes ækvivalensen mellem forskrifterne i regulativ nr. 61 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa og i Rådets direktiv 92/114/EØF af 17. december 1992 om udragende dele foran bagpanelet på førerhuse til motorkøretøjer i klasse N (4).

Udfærdiget i Bruxelles, den 5. maj 2009. På Rådets vegne M. KALOUSEK Formand

(1) EUT L 346 af 17.12.1997, s. 78.

(2) Regulativet offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

(3) EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1.

(4) EFT L 409 af 31.12.1992, s. 17.
(1)

Konventionen om kornhandel af 1995 blev indgået af Fællesskabet ved Rådets afgørelse 96/88/EF (1) og er regelmæssigt blevet forlænget med yderligere perioder på to år. Den blev senest forlænget ved en beslutning truffet af Det Internationale Kornråd i juni 2007 og gælder indtil den 30. juni 2009. Det er i Fællesskabets interesse at forlænge den yderligere. Kommissionen, der repræsenterer Fællesskabet i konventionen om kornhandel, bør derfor bemyndiges til at stemme for en sådan forlængelse —
DA Den Europæiske Unions Tidende L 132/20

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE ATALANTA/4/2009

af 27. maj 2009

om udnævnelse af den øverstbefalende for Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta)

(2009/413/FUSP)

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 25, stk. 3,

under henvisning til Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (1) (Atalanta), særlig artikel 6, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til artikel 3 i fælles aktion 2008/851/FUSP blev viceadmiral Philip Jones udnævnt til øverstbefalende for Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.

(2) Rådet har i medfør af artikel 6, stk. 1, i fælles aktion 2008/851/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe afgørelser om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-operationen.

(3) Det Forenede Kongerige har oplyst, at viceadmiral Peter Hudson vil kunne efterfølge viceadmiral Philip Jones som øverstbefalende for EU-operationen.

(4) EU's Militærkomité har støttet denne indstilling.

(5) I medfør af artikel 6 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Viceadmiral Peter HUDSON udnævnes til øverstbefalende for Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.

Artikel 2

Denne afgørelse har virkning fra den 3. juni 2009.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 2009. På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne I. ŠRÁMEK Formand

(1) EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33.
2)

At sikre, at forskningsinstitutter udnytter HFR effektivt inden for en bred vifte af discipliner: forbedring af sikkerheden i eksisterende atomreaktorer, sundhed, herunder udvikling af medicinske isotoper, som dækker behovene inden for lægevidenskabelig forskning, kernefusion, grundforskning og uddannelse, samt affaldsforvaltning, herunder muligheden for at studere sikkerhedsaspekter ved nukleart brændsel med henblik på den nye generation af reaktorsystemer.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 124/64

RÅDETS AFGØRELSE

af 18. maj 2009

om EF's holdning i Det Internationale Sukkerråd for så vidt angår forlængelsen af den internationale sukkeroverenskomst (1992)

(2009/394/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

Den internationale sukkeroverenskomst (1992) blev indgået af Fællesskabet ved Rådets afgørelse 92/580/EØF (1) og trådte i kraft den 1. januar 1993 for en periode på tre år til den 31. december 1995. Siden da er den med regelmæssige mellemrum blevet forlænget for yderligere perioder på to år ad gangen. Overenskomsten blev senest forlænget ved beslutning truffet af Det Internationale Sukkerråd i maj 2007 og gælder til den 31. december 2009. Det er i EF's interesse, at den forlænges igen. Kommissionen, der repræsenterer EF i Det Internationale Sukkerråd, bør derfor bemyndiges til at stemme for en sådan forlængelse —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

Det Europæiske Fællesskabs holdning i Det Internationale Sukkerråd er at stemme for, at den internationale sukkeroverenskomst (1992) forlænges for endnu en periode på op til to år.

Kommissionen bemyndiges til at give udtryk for denne holdning i Det Internationale Sukkerråd.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2009. På Rådets vegne J. KOHOUT Formand

(1) EFT L 379 af 23.12.1992, s. 15.
(68)

Ifølge de spanske myndigheder var foranstaltning 3 ikke blevet anvendt, dvs. at rentegodtgørelsen på 0,5 % ikke var blevet tildelt, og at finansieringen var baseret på almindelige markedsvilkår. Kommissionen bad de spanske myndigheder om information om den faktiske rentesats for de ti modtagere. De spanske myndigheder svarede ved brev af 13. marts 2009. Kun i to tilfælde havde renten været lavere end årets laveste referencesats (et lån på 300 000 EUR og et andet på 100 000 EUR til en rente på 4,114 % i 2007, hvor den laveste referencesats var 4,62 %). Da der er tale om en meget lille forskel mellem de to satser, må Kommissionen konkludere, at statsstøtten ville have været så lille, at den ville være under de minimis-tærsklen. De spanske myndigheder forpligtede sig til først at anvende denne foranstaltning efter planens udløb. Under disse omstændigheder må Kommissionen konkludere, at støttebeløbet var under de minimis-tærsklen, og at der ikke var tale om statsstøtte.
(10)

Der skelnes mellem tre metoder til at måle fordelingen af markedsandele blandt aktive aktører inden for efterforskning: kapitaludgifter, påviste reserver og forventet produktion. Det har flere gange været oppe til overvejelse at bruge kapitaludgifterne som et parameter til evaluering af markedsandele blandt aktører på markedet for efterforskning (6). Kapitaludgifterne er dog fundet uhensigtsmæssige til formålet, bl.a. på grund af de meget varierende investeringsomkostninger i forskellige geografiske områder. Således er større investeringer nødvendige for at udføre olie- og gasefterforskning i Nordsøen end i f.eks. Mellemøsten. To andre parametre er på den anden side blevet anvendt til at vurdere markedsandelene for de økonomiske aktører inden for denne sektor, nemlig deres andel af påviste reserver og af den forventede produktion. (7)
(2)

Gennemgangen af medlemsstaternes nationale reformprogrammer i den fælles beskæftigelsesrapport viser, at medlemsstaterne fortsat bør gøre deres yderste på følgende prioriterede områder: at få flere personer i beskæftigelse og holde dem på arbejdsmarkedet, at øge arbejdskraftudbuddet og at modernisere de sociale beskyttelsessystemer, at forbedre arbejdstageres og virksomheders omstillingsevne og at øge investeringerne i menneskelig kapital gennem bedre uddannelse og kompetenceopbygning.
(9)

Ifølge de oplysninger, de polske myndigheder har fremlagt, ønskede Odlewnia Śrem at udnytte mulighederne i den ændrede lov af 30. oktober 2002 om statsstøtte til virksomheder af særlig betydning for arbejdsmarkedet, som udvidede mulighederne for afskrivning af offentligretlig gæld (kapitel 5a), men som også indførte yderligere krav til virksomheden, såsom aftale om overdragelse af ejerskabet af en del af virksomhedens aktiver til en uafhængig »operatør«. »Operatøren« skulle være et selskab, der var fuldstændigt ejet af ARP eller staten. Operatørens indtægter fra salget af disse aktiver skulle dække mindst en del af de offentligretlige forpligtelser hos den virksomhed, der var under omstrukturering, og de resterende forpligtelser skulle afskrives, når omstruktureringen var fuldendt. Fristen for gennemførelsen af omstruktureringen i henhold til kapitel 5a i loven af 30. oktober 2002 udløb den 19. marts 2006, uden at operatøren havde gennemført salget af aktiverne. Dette til trods erklærede formanden for ARP i sin beslutning af 27. juni 2006, at omstruktureringen var gennemført, da Odlewnia Śrem havde genvundet sin rentabilitet, og alt hvad der behøvedes for fuldendelsen af omstruktureringen kun var Kommissionens godkendelse af, af virksomheden afviklede sine offentligretlige forpligtelser i rater. Efter den utilfredsstillende gennemførelse af proceduren i henhold til kapitel 5a kontaktede virksomheden sine fem offentligretlige kreditorer med henblik på henstand med betalingerne på baggrund af skattelovgivningens mere generelt anvendte bestemmelser, hvilket var mindre fordelagtigt for virksomheden end løsningen i henhold til kapitel 5a.
(5)

Frankrig har underrettet Kommissionen og de øvrige medlemsstater om sin beslutning af 27. februar 2009 om midlertidigt at tillade omsætning af biocidholdige produkter, der indeholder malathion, under produkttype 18 som defineret i bilag V til direktiv 98/8/EF (insekticider, acaricider og produkter til bekæmpelse af andre leddyr). Der blev meddelt tilladelse for en periode på 120 dage fra den 3. marts 2009 og kun til smittebærerbekæmpelse, som udføres af det offentlige i departementet Fransk Guyana. Ifølge Frankrigs oplysninger var midlertidig tilladelse af biocidholdige produkter med malathion påkrævet som følge af den denguefeberepidemi, der var under hurtig udvikling i Fransk Guyana. De lokale myndigheder havde ikke rådighed over andre effektive insekticider til en bredt dækkende indsats mod voksne myg.
(10)

I overensstemmelse med Kommissionens afgørelse 2005/436/EF af 13. juni 2005 om EF's samarbejde med FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation, navnlig om Europa-Kommissionens foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge (4), indgik Kommissionen aftalen »Implementing Agreement MTF/INT/003/EEC911100 (TFEU970089129) on EC Funded Permanent Activities carried out by the FAO European Commission for the Control of Foot and Mouth Disease«, som blev underskrevet den 1. september 2005 og løb fra den 1. januar 2005 til den 31. december 2008.
(4)

Ved brev af 26. september 2003 fremsatte ministeren for landbrug, vinavl og udvikling af landdistrikter i Storhertugdømmet Luxembourg en begæring om dispensation fra at anvende TSE-rammebestemmelserne (punkt 38 og 39) for dermed at gøre det muligt for landets regering at finansiere 50 % af omkostningerne ved behandling af slagteriaffald efter den 31. december 2003.
(1)

Tillægsprotokollen til aftalen om handel, udvikling og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Sydafrikanske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »tillægsprotokollen«) blev undertegnet på Fællesskabets og dets medlemsstaters vegne den 10. oktober 2007 i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2008/74/EF af 9. oktober 2007 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af en tillægsprotokol til aftalen om handel, udvikling og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Sydafrikanske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union (2).
(6)

I betragtning af den udbredte brug af MP3-afspillere og mobiltelefoner med musikafspilningsfunktion og det stigende antal personer, der kontinuerligt er eksponeret for lydniveauer over grænseværdierne for arbejdspladsen (80 dB), har Europa-Kommissionen anmodet Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (i det følgende benævnt »VKNNIS«) om at vurdere de potentielle sundhedsrisici. VKNNIS konkluderede i sin udtalelse (4), at lytterne risikerer at pådrage sig både høreskader og skader, der ikke er relateret til hørelsen. Især risikerer lytterne varige høreskader, hvis de anvender en MP3-afspiller i over 40 timer om ugen ved et højt lydniveau (over 89 dB(A)) i mindst fem år. Sådanne brugsmønstre er nu blevet ret almindelige, især blandt børn og unge.
(56)

Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om statsmidler, har Domstolen bemærket, at de økonomiske midler, der anvendes til en foranstaltning, kan være statsmidler, uanset om de til stadighed er en del af den offentlige sektors formue. Den omstændighed, at disse midler hele tiden kan kontrolleres af det offentlige og således står til rådighed for de kompetente nationale myndigheder, er tilstrækkelig til at karakterisere dem som statsmidler (30). I henhold til Domstolens praksis (31) er der desuden ikke tale om statsmidler, hvis de offentlige myndigheder på intet tidspunkt har eller får kontrol over de midler, hvormed den pågældende økonomiske fordel finansieres. Det skal derfor undersøges, om staten udøver direkte eller indirekte kontrol over de pågældende midler, selv om disse midler ikke stammer direkte fra statsbudgettet. I PreussenElektra-sagen blev leveringstarifferne finansieret direkte af private elforsyningsvirksomheder, der skulle købe elektricitet hos producenter af grøn el til en pris, der var højere end markedsprisen for elektricitet. I den foreliggende sag pålagde staten i perioden fra januar 2001 til december 2008 forbrugerne et obligatorisk bidrag, som distributørerne opkrævede og videregav til producenterne af grøn el. Den udligningsfond, som den luxembourgske stat har oprettet, sørger i øvrigt for udligningen mellem distributørerne. I dommen i Stardust Marine-sagen (32) fastslog Domstolen, at midler, der på et vist tidspunkt er under statens kontrol, stadig er statsmidler. Kommissionen mener derfor, at støtten direkte eller indirekte er ydet ved hjælp af statsmidler.
(85)

For fuldstændighedens skyld har Kommissionen undersøgt, om rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder kunne finde anvendelse i den foreliggende sag. Den første betingelse for at være berettiget til støtte til redning eller omstrukturering er, at den pågældende virksomhed kan betragtes som kriseramt i henhold til rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (40). Det fremgår ikke af de oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, at virksomheden var kriseramt i henhold til ovennævnte rammebestemmelser på det tidspunkt, hvor støtteforanstaltningen blev anmeldt. Det eneste tegn på krise, der er kendskab til, var behovet for en rekapitalisering på grund af en betydelig gæld i 2003. De private aktionærer skred imidlertid ind og tilførte virksomheden kapital i december 2003, hvorved enhver offentlig omstruktureringsstøtte blev overflødig. Desuden har virksomheden allerede tidligere modtaget omstruktureringsstøtte, som Kommissionen godkendte i 1999 (41). Hvis omstruktureringsperioden er afsluttet for mindre end ti år siden, vil en ny omstruktureringsstøtte ikke kunne godkendes, jf. princippet om engangsstøtte i punkt 3.2.3 i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering. Under alle omstændigheder vil Kommissionen gerne understrege, at det påhviler den pågældende medlemsstat at samarbejde med Kommissionen og forelægge alle oplysninger, der gør det muligt for Kommissionen at kontrollere, om betingelserne for at fravige reglerne er opfyldt (42). I den foreliggende sag har de italienske myndigheder på intet tidspunkt påberåbt sig anvendelsen af rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering eller fremsendt dokumenter, der ville sætte Kommissionen i stand til at undersøge sagen i lyset af disse rammebestemmelser, trods Kommissionens henvisning hertil i betragtning 44 i åbningsskrivelsen.
Det fremgår endvidere af section 75 i pensionsloven af 1995, at hvis værdien af aktiverne på tidspunktet for selskabets insolvens er mindre end værdien af ordningens forpligtelser, skal et beløb svarende til forskellen betragtes som gæld, som arbejdsgiver skylder ordningens bestyrelse eller administratorer. Det fremgår imidlertid af reglerne om erhvervspensionsordninger fra 1996 (Occupational Pension Schemes (Deficiency on Winding up) Regulations), at:

»section 75 ikke finder anvendelse […] på erhvervspensionsordninger, over for hvilke ministeren har stillet en garanti eller truffet anden foranstaltning til at sikre, at aktiverne i ordningen kan dække forpligtelserne« (understregning tilføjet).
(6)

For så vidt angår Tyrkiet, blev der udvalgt fire virksomheder eller virksomhedsgrupper ud af de 13 virksomheder eller virksomhedsgrupper, som havde besvaret stikprøvespørgsmålene. En af virksomhederne i stikprøven fremlagde dog ingen oplysninger vedrørende to forretningsmæssigt forbundne tyrkiske producenter i forbindelse med stikprøveundersøgelsen, men fremlagde disse oplysninger på et langt senere tidspunkt. De to forretningsmæssigt forbundne virksomheder fik dog en yderligere mulighed for at indsende fuldt besvarede spørgeskemaer. De oplysninger, som de forretningsmæssigt forbundne virksomheder indsendte, var så ufuldstændige, at det var umuligt at foretage en dumpingberegning. Derfor blev denne virksomhed udelukket fra stikprøven. Endnu en tyrkisk producent var ikke blevet udtaget til den oprindelige stikprøve, men havde anmodet om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3, og indsendte et fuldt besvaret spørgeskema inden fristens udløb. Virksomheden blev derfor udtaget til at indgå i stikprøven. For så vidt angår eksportmængde, tegnede de fire virksomheder i stikprøven sig for 63 % af den samlede eksport til Fællesskabet af hulprofilrør fra Tyrkiet i undersøgelsesperioden. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev de berørte parter hørt og gjorde ikke indsigelse.
Den irske tonnageskat, der blev indført i 2002, er en »skatteordning, der finder anvendelse på virksomheder, der er aktive inden for søtransport. De virksomheder, der opfylder betingelserne for at være omfattet af ordningen, kan vælge at få deres søfartsaktiviteter beskattet på baggrund af deres flådes nettotonnage frem for deres egentlige overskud. Virksomheder, der opfylder betingelserne for at være omfattet af ordningen, har mulighed for at tilslutte sig denne ordning indtil tre år efter lovgivningens ikrafttræden. Virksomheder, der har tilsluttet sig tonnageskatteordningen, forbliver under ordningen i ti år (tonnageskatteperioden).

Hvis flere irske virksomheder, der opfylder betingelserne for at være omfattet af ordningen, tilhører den samme koncern, skal alle disse virksomheder tilslutte sig tonnageskatteordningen. Forretningsmæssige aktiviteter, der ikke er omfattet af tonnageskatten, vil blive beskattet på grundlag af de normale bestemmelser for selskabsbeskatning.

Under […] tonnageskatteordningen fastsættes størrelsen på skatten for virksomheder, der opfylder betingelserne for at være omfattet af ordningen, på grundlag af alle berettigede skibes nettotonnage. For hvert skib, der er berettiget til at være omfattet af tonnageskatten, fastsættes de skattepligtige fortjenester fra aktiviteter, der falder under ordningen, som et fast beløb, der udregnes ud fra skibets nettotonnage efter følgende beregninger og dette per 100 nettoton (NT) og per påbegyndt døgn, uanset om skibet er i drift eller ej.

Til og med 1 000 nettoton 1,00 EUR per 100 NT Mellem 1 001 og 10 000 nettoton 0,75 EUR per 100 NT Mellem 10 001 og 25 000 nettoton 0,50 EUR per 100 NT Mere end 25 000 nettoton 0,25 EUR per 100 NT

De fortjenester, der således fastlægges, bliver herefter beskattet i henhold til den normale irske selskabsskat på 12,5 %« (5).
(1)

I punkt B.IV, stk. 1, i bilag V til forordning (EF) nr. 1234/2007 er det fastsat, at klassificeringen af svinekroppe sker ved bestemmelse af indholdet af magert kød ved hjælp af statistisk afprøvede metoder, der er baseret på fysisk måling af en eller flere anatomiske dele af svinekroppen. Godkendelsen af klassificeringsmetoderne er betinget af overholdelsen af en maksimumstolerance for statistiske fejl ved bestemmelsen. Denne tolerance er defineret i artikel 23, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1249/2008 af 10. december 2008 om gennemførelsesbestemmelser til EF-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe af voksent kvæg, svin og får og for indberetning af priser (2).