RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 495/98 af 23. februar 1998 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Folkerepublikken Kina, og om ændring af forordning (EF) nr. 2413/95 for så vidt angår antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Ukraine og om afslutning af proceduren for så vidt angår importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien, Sydafrika og Rusland

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Generelt

(1) Ved forordning (EF) nr. 2413/95 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. De indførte foranstaltninger havde form af variabel told, fastsat som forskellen mellem en minimumsimportpris for hvert af de pågældende lande og nettoprisen frit Fællesskabets grænse før told i alle tilfælde, hvor nettoprisen frit Fællesskabets grænse før told er lavere end minimumsimportprisen.

(2) Kommissionen godtog desuden tilsagn (3) afgivet af de sydafrikanske og ukrainske eksportører. Efterfølgende trak en af de sydafrikanske eksportører imidlertid sit tilsagn tilbage hvilket gjorde det nødvendigt ved forordning (EF) nr. 92/96 (4) at ændre de endelige foranstaltninger, som var indført ved forordning (EF) nr. 2413/95, og indføre en variabel told over for den pågældende virksomhed. Medmindre andet er angivet, benævnes den undersøgelse, der førte til indførelse af de ovennævnte foranstaltninger, i det følgende »den oprindelige undersøgelse«.

(3) I forordning (EF) nr. 2413/95 anmodede Rådet Kommissionen om at undersøge fællesskabsmarkedet for ferrosiliciummangan efter indførelsen af foranstaltningerne og om at indlede en fornyet undersøgelse så hurtigt som muligt, hvis omstændighederne berettigede dette. Da de disponible økonomiske indikatorer viste, at markedsprisen for den pågældende vare var faldet med 13 % mellem oktober 1995 og august 1996, besluttedes det at indlede en fornyet undersøgelse af foranstaltningerne for alle de berørte lande.

(4) Med henblik herpå offentliggjorde Kommissionen en 17. december 1996 en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (5) om indledning af en fornyet undersøgelse af forordning (EF) nr. 2413/95 vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine og indledte en undersøgelse, i det følgende benævnt »den fornyede undersøgelse«, i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96, i det følgende benævnt »grundforordningen«.

(5) Samme dato indledtes en sideløbende undersøgelse (6) vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i det følgende benævnt »den nye undersøgelse«, efter indgivelse af en klage fra organisationen EuroAlliages, som repræsenterer fællesskabsproducenterne af ferrosiliciummangan.

(6) Ved forordning (EF) nr. 1778/97 (7), i det følgende benævnt »den midlertidige forordning«, indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

(7) Nærværende forordning indeholder derfor de endelige resultater af både den nye undersøgelse vedrørende Folkerepublikken Kina og den fornyede undersøgelse vedrørende Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. På grund af behovet for en yderligere detaljeret undersøgelse af visse af de spørgsmål, der blev rejst i de to sager, varede undersøgelserne længere end den normale periode på tolv måneder, der er fastsat i artikel 6, stk. 9, og artikel 11, stk. 5, i grundforordningen.

(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse i begge undersøgelser.

2. Fornyet undersøgelse

(9) For så vidt angår den fornyede undersøgelse underrettede Kommissionen officielt de brasilianske, russiske, sydafrikanske og ukrainske eksportselskaber samt de importører, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for de eksporterende lande og klageren i den oprindelige undersøgelse om indledningen af undersøgelsen. De direkte berørte parter fik desuden mulighed for at fremføre deres synspunkter skriftligt og fik, hvis de anmodede herom, lejlighed til at blive hørt mundtligt af Kommissionen. Visse interesserede parter fremsatte skriftlige bemærkninger og tilkendegav deres synspunkter vedrørende undersøgelsesresultaterne.

For så vidt angår den fornyede undersøgelse sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og modtog svar fra to selskaber i Brasilien, to i Sydafrika og to i Ukraine. Kommissionen modtog også et svar fra en importør i Det Forenede Kongerige, der var forbundet med et af de sydafrikanske selskaber.

(10) I forbindelse med den fornyede undersøgelse aflagdes der kontrolbesøg hos:

a) producenter i Fællesskabet (også berørt af den nye undersøgelse):

- Sadaci SA, Belgien

- Dunkerque Electrométallurgie (DEM), Frankrig

- Ferroatlántica SA, Spanien

- Hidro-Nitro SA, Spanien

- Fornileghe SpA, Italien

- Italghisa SpA, Italien

- Elettrosiderurgica Italiana SpA, Italien

b) producenter/eksportører i Brasilien:

- Companhia Paulista de Ferro-Ligas (i det følgende benævnt »CPFL«)

- Sibra Electrosiderurgica Brasileira SA (i det følgende benævnt »Sibra«)

c) producenter/eksportører i Sydafrika:

- Samancor Limited (i det følgende benævnt »Samancor«)

- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited (i det følgende benævnt »Highveld«)

d) importør med tilknytning til en sydafrikansk producent/eksportør:

- Samancor International Ltd, London (i det følgende benævnt »SIL«).

(11) Alle de berørte parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelige foranstaltninger i den fornyede undersøgelse. Alle parter blev indrømmet en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til deres bemærkninger, og konklusionerne er om fornødent blevet ændret i overensstemmelse hermed.

3. Ny undersøgelse

(12) Efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger over for importerede varer fra Folkerepublikken Kina fremsatte visse interesserede parter skriftlige bemærkninger. De parter, der anmodede herom, fik mulighed for at blive hørt mundtligt af Kommissionen.

(13) Alle de berørte parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelige foranstaltninger i den nye undersøgelse vedrørende Folkerepublikken Kina. Alle parter blev indrømmet en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til deres bemærkninger, og konklusionerne er om fornødent blevet ændret i overensstemmelse hermed.

4. Undersøgelsesperiode

(14) For begge undersøgelser studeredes dumpingen i perioden fra 1. januar 1996 til 30. september 1996 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af skade og af sandsynligheden for fornyet skade dækkede perioden fra januar 1993 til udgangen af 1996, idet de faktiske tal for hele året 1996 anvendtes. Dette var ekstraordinært muligt, da undersøgelsen blev indledt meget tæt på udgangen af 1996, og førte til en mere akkurat sammenligning år for år, i stedet for tal ekstrapoleret fra undersøgelsesperioden på ni måneder. De detaljerede beregninger vedrørende underbud og underpriser baseredes imidlertid på oplysninger, der kun var etableret for undersøgelsesperioden.

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(15) Den vare, som er omfattet af begge undersøgelser, er ferrosiliciummangan (i det følgende benævnt »FeSiMn«) henhørende under KN-kode 7202 30 00. FeSiMn benyttes i stålindustrien til desoxydation og som en legering. Varen fremstilles overvejende på grundlag af manganmalm og silicium, der blandes og opvarmes til smeltepunktet i en ovn.

FeSiMn findes i forskellige kvaliteter og sælges i forskellige granulatstørrelser. Trods disse forskelle er alle kvaliteter og størrelser betragtet som én vare, da de vigtigste fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål er de samme.

(16) Som led i undersøgelserne blev det fastslået, at 90 % af forbruget af FeSiMn i Fællesskabet vedrører såkaldt »FeSiMn af standardkvalitet«, som har et indhold af mangan på 65 % eller derover, et indhold af silicium på 16 % eller derover (typisk 17 %), et indhold af kulstof på højst 2 % (typisk 1,8 %), et indhold af phosphor på højst 0,25 % og et indhold af svovl på højst 0,04 %. Granulatstørrelsen for FeSiMn af standardkvalitet varierer mellem 10 og 200 mm. Resten af forbruget i Fællesskabet består af andre (ikke-standard) kvaliteter, herunder »FeSiMn med lavt indhold af kulstof« (dvs. med et indhold af kulstof på højst 0,10 %) og »finkornet FeSiMn« eller »FeSiMn-spåner«, som har en granulatstørrelse på under 10 mm.

a) FeSiMn med lavt indhold af kulstof

(17) Efter indførelsen af midlertidig told i den nye undersøgelse fremførte visse selskaber, at FeSiMn med lavt indhold af kulstof ikke burde være omfattet af foranstaltningerne. I denne forbindelse bemærkes det igen, at omend der eksisterer mindre forskelle inden for de kvaliteter, der udgør den samme vare, kan alle kvaliteter anses for at være én vare, da deres vigtigste fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål er de samme.

b) Udstrækning af definitionen af den pågældende vare

(18) Under forløbet af begge undersøgelser anmodede EuroAlliages om, at definitionen af den pågældende vare udstraktes til at omfatte varer henhørende under KN-kode ex 8111 00 11 (dvs. »ubearbejdet mangan; pulver«). EuroAlliages fandt, at denne vare svarede til FeSiMn importeret under KN-kode 7202 30 00.

(19) For at undersøge dette spørgsmål yderligere blev EuroAlliages opfordret til at tilvejebringe yderligere oplysninger samt fremlægge detaljerede oplysninger om de pågældende to typer varers indbyrdes udskiftelighed. EuroAlliages var imidlertid ikke i stand til at fremlægge beviser til støtte for sin anmodning, der var tilstrækkeligt underbyggede til, at Kommissionen kunne godtage dem.

Det konkluderedes derfor, at en udstrækning af definitionen af varen ikke er rimelig.

(20) Det følger heraf, at den vare, der er omfattet af de foranstaltninger, som er taget op til fornyet undersøgelse, og af den midlertidige forordning, er den samme.

2. Samme vare

(21) Som i den oprindelige undersøgelse fandtes det, at FeSiMn fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Brasilien og Sydafrika eller eksporteret fra disse lande har de samme grundlæggende fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål som FeSiMn fremstillet i Fællesskabet og derfor kan betragtes som samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

(22) Tilsvarende fandtes FeSiMn eksporteret af Rusland, Ukraine og Folkerepublikken Kina til Fællesskabet i tilstrækkelig grad at svare til ikke blot den vare, der fremstilles af erhvervsgrenen i Fællesskabet, men også til den vare, der fremstilles og sælges til forbrug på hjemmemarkedet i Brasilien, der var referenceland med henblik på fastsættelse af den normale værdi for den pågældende eksport fra Ukraine og Folkerepublikken Kina.

C. DUMPING

1. Brasilien

a) Indledende bemærkning

(23) Som i den oprindelige undersøgelse er de to samarbejdende brasilianske selskaber forretningsmæssigt forbundet med hinanden (CPFL er et datterselskab af Sibra) og er derfor blevet betragtet som én retlig og økonomisk enhed.

b) Dumpingmargen

(24) Det blev fastslået, at de to samarbejdsvillige selskaber ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, og der kunne derfor ikke beregnes en dumpingmargen for disse selskaber.

(25) Oplysninger fra Eurostat viste, at der var importeret en forholdsvis lille mængde på 2 019 tons FeSiMn fra Brasilien til Fællesskabet i undersøgelsesperioden (af et samlet forbrug i Fællesskabet på ca. 538 000 tons). Det vides, at der findes en anden producent af FeSiMn i Brasilien, og importen til Fællesskabet er derfor blevet tilskrevet dette selskab. For at fastsætte en dumpingmargen for det ikke-samarbejdende selskab er det i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen nødvendigt at anvende de foreliggende faktiske oplysninger. I dette særlige tilfælde fandtes de mest hensigtsmæssige foreliggende faktiske oplysninger at være de samarbejdsvillige eksportørers hjemmemarkedssalg i Brasilien som grundlag for beregningen af den normale værdi samt de foreliggende importdata fra Eurostat som grundlag for beregningen af eksportprisen. En således foretaget sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen viste ikke tilstedeværelse af dumping.

2. Rusland

(26) Et selskab i Rusland, Promsyrioimport, kontaktede Kommissionen efter indledningen af den fornyede undersøgelse og erklærede, at den ikke havde foretaget nogen eksport af den pågældende vare i undersøgelsesperioden (se betragtning 10). Desuden viste oplysninger fra Eurostat, at der kun var importeret en minimal mængde på 25 tons FeSiMn fra Rusland til Fællesskabet i undersøgelsesperioden (af et samlet forbrug i Fællesskabet på ca. 538 000 tons). I betragtning af denne imports ubetydelige omfang fandtes det hverken nødvendigt eller relevant at beregne, om den var sket til dumpingpriser.

3. Sydafrika

a) Normal værdi

(27) Det fremgik af undersøgelsen, at én producent havde et hjemmemarkedssalg af FeSiMn, der væsentligt oversteg de mængder af FeSiMn, der eksporteredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Kravet i grundforordningens artikel 2, stk. 2, om, at hjemmemarkedssalget skal være repræsentativt i forhold til eksportsalget, var derfor opfyldt.

For så vidt angår priserne ved disse salgshandlinger fandtes det, at en række transaktioner på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden havde fundet sted til priser, der lå under virksomhedens vejede gennemsnitlige enhedsomkostninger i samme periode. Målt i mængde udgjorde dette salg mere end 20 % og mindre end 90 % af dens samlede salg til uafhængige kunder. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i grundforordningen sås der bort fra dette tabsgivende salg ved beregningen af den normale værdi, idet den normale værdi blev fastsat på grundlag af det resterende rentable salg.

(28) For så vidt angår den anden producent fremgik det af undersøgelsen, at dette selskab udelukkende havde eksporteret FeSiMn af ikke-standardkvalitet til Fællesskabet i undersøgelsesperioden (FeSiMn-spåner). Der havde også været et hjemmemarkedssalg af FeSiMn-spåner af samme kvalitet i undersøgelsesperioden, men i mængder som var utilstrækkelige til at opfylde kravet i grundforordningens artikel 2, stk. 2, om, at salgsmængden ved hjemmemarkedssalg skal være repræsentativ i forhold til den eksporterede mængde. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen anvendtes produktionsomkostningerne plus et rimeligt beløb til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger og til fortjeneste derfor som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

b) Eksportpris

(29) Undersøgelsen viste, at et selskabs eksportsalg af FeSiMn til Fællesskabet i den periode, som var dækket af den fornyede undersøgelse, havde fundet sted gennem en forretningsmæssigt forbundet importør i Det Forenede Kongerige. I betragtning af denne forbindelse ansås virksomhedens salgspriser på FeSiMn, der eksporteredes til dens forretningsmæssigt forbundne importør i Fællesskabet, for upålidelige med henblik på at fastsætte eksportprisen i denne undersøgelse. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen beregnedes eksportprisen for dette selskab derfor på grundlag af denne forbundne importørs vejede gennemsnitlige priser ved salg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet.

(30) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen foretoges der justeringer, herunder for transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger samt for en rimelig margen til dækning af alle salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, i det følgende benævnt »SAG-omkostninger«, samt fortjeneste. For så vidt angår justeringen for fortjeneste ansås en fortjenstmargen på 3 % for den forbundne importør for rimelig. Denne margen blev også benyttet til at beregne selskabets eksportpris i den oprindelige undersøgelse.

(31) For så vidt angår det andet selskab fastsattes eksportprisen for dette i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af den pris, der faktisk var betalt eller skulle betales.

c) Sammenligning

(32) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen toges der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen behørigt hensyn i form af justeringer med hensyn til forskelle i faktorer, der påstodes og påvistes at påvirke prissammenligneligheden. Der blev her foretaget justeringer for transport-, paknings- og kreditomkostninger.

(33) I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den normale værdi for hvert selskab med eksportprisen for hvert selskab på grundlag af vejede gennemsnit, ab fabrik og på samme handelstrin.

d) Dumpingmargener

(34) De derved fastsatte dumpingmargener var følgende, udtrykt i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse:

- Samancor Limited: 0,0 %

- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited: 0,0 %

(35) Da der ikke er andre kendte producenter af FeSiMn i Sydafrika og i betragtning af konklusionerne med hensyn til sandsynligheden for, at Sydafrika igen skal forårsage skade (se betragtning 109), fandtes det ikke nødvendigt at beregne en restdumpingmargen.

4. Ukraine

Det skal indledningsvis påpeges, at to ukrainske eksporterende producenter, nemlig Nikopol Ferroalloy Plant, i det følgende benævnt »Nikopol«, og Zaporozhye Ferro Alloys Plant, i det følgende benævnt »Zaporozhye«, besvarede spørgeskemaet. Sidstnævnte selskab erklærede imidlertid, at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

a) Referenceland

(36) De ukrainske myndigheder fremførte, at Ukraine burde behandles som et land med markedsøkonomi i forbindelse med den fornyede undersøgelse. I denne forbindelse bemærkes det, at artikel 2, stk. 7, i grundforordningen sammen med Rådets forordning (EF) nr. 519/94 (8) kræver, at Fællesskabets institutioner opfatter Ukraine som et land uden markedsøkonomi i forbindelse med antidumpingprocedurer generelt og derfor også i forbindelse med denne undersøgelse.

(37) For at beregne dumpingens omfang var det derfor nødvendigt at sammenligne eksportpriserne for ukrainske producenter/eksportører med priserne eller omkostningerne i et tredjeland med markedsøkonomi (»referencelandet«). Med henblik herpå påtænktes det i meddelelsen om indledningen af den fornyede undersøgelse at anvende Brasilien eller USA som et passende referenceland. I denne forbindelse bør det erindres, at Brasilien også benyttedes som referenceland for Ukraine i den oprindelige undersøgelse.

(38) Da det imidlertid ikke var sikkert, at der kunne påregnes samarbejde fra Brasilien eller USA (og for ikke at forsinke undersøgelsen i tilfælde af manglende samarbejde), blev producenter i Norge og Indien også kontaktet for at anmode om deres samarbejde ved beregningen af den normale værdi for Ukraine. Med undtagelse af de to samarbejdsvillige producenter i Brasilien var det imidlertid ikke muligt at opnå et tilstrækkeligt samarbejde i noget andet land.

(39) Ved overvejelserne om, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt og ikke urimeligt at anvende Brasilien som referenceland i denne fornyede undersøgelse, blev der taget hensyn til følgende elementer:

- Brasilien er et stort land med markedsøkonomi, hvor fremstillingen og salget af FeSiMn styres af markedskræfterne

- FeSiMn importeredes til Brasilien i ikke ubetydelige mængder i undersøgelsesperioden, hvilket tyder på, at det er et åbent marked

- det fandtes, at betydelige mængder af varen fremstillet i Brasilien var blevet solgt på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, ikke blot af de to samarbejdsvillige selskaber, men også af en anden brasiliansk producent, hvilket også tyder på, at det er et marked med konkurrence

- de mængder, der solgtes på hjemmemarkedet af de samarbejdsvillige producenter i undersøgelsesperioden, var tilstrækkelige til at kunne betragtes som repræsentative i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, når de sammenlignedes med de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet af Ukraine

- de varer, der fremstilles i Brasilien og Ukraine, har ensartede fysiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål

- betingelserne for adgang til råmaterialer i de to lande anses for sammenlignelige.

(40) I betragtning af ovenstående valgtes Brasilien som referenceland. Begge samarbejdende ukrainske virksomheder accepterede, at Brasilien valgtes som et passende referenceland, og ingen af de øvrige parter i den fornyede undersøgelse gjorde indsigelse mod dette valg.

b) Individuel behandling

(41) Nikopol og de ukrainske myndigheder fremførte begge, at det i dette tilfælde var berettiget at indrømme individuel behandling, og at der burde fastsættes en særskilt dumpingmargen for dette selskab. Undersøgelsen forsøgte derfor at konstatere, hvorvidt Nikopol havde en grad af retlig og reel uafhængighed af den ukrainske stat, der var sammenlignelig med den uafhængighed, der ville findes i et land med markedsøkonomi, og for at fastslå dette blev der sendt detaljerede spørgsmål om ejerskab, ledelse, kontrol og fastlæggelse af handels- og forretningspolitikker til selskabet.

(42) På grundlag af de afgivne oplysninger kunne firmaet ikke godtgøre over for Kommissionen, at det var tilstrækkeligt uafhængigt af statens kontrol eller indblanding, og kravet om individuel behandling blev derfor afvist.

c) Normal værdi

(43) Den normale værdi for Ukraine blev derfor fastsat på grundlag af priserne ved salg i normal handel på det brasilianske hjemmemarked.

d) Eksportpris

(44) En undersøgelse af oplysningerne fra Nikopol viste, at selskabets eksport til Fællesskabet kun udgjorde ca. 60 % af Fællesskabets samlede import fra Ukraine i undersøgelsesperioden (baseret på Eurostat). For så vidt angår de resterende 40 % af importen (i det følgende benævnt »restimporten«) bør det erindres, at den anden ukrainske producent af FeSiMn, Zaporozhye, havde erklæret, at den ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

(45) En undersøgelse af de detaljerede eksportdata, der fremlagdes af Nikopol, viste, at selskabet tilsyneladende havde overholdt det tilsagn, der blev afgivet i den oprindelige undersøgelse. Det andet selskab, Zaporozhye, havde regelmæssigt aflagt rapport til Kommissionen om dets salg til Fællesskabet i overensstemmelse med vilkårene i dets tilsagn. Disse rapporter bekræftede, at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden.

(46) I betragtning af de to ukrainske producenters åbenbare overholdelse af tilsagnene konkluderedes det, at selskaber i eller uden for Ukraine, der ikke gav sig til kende under den fornyede undersøgelse, kan have handlet med FeSiMn af ukrainsk oprindelse og eksporteret det til Fællesskabet.

(47) For at fastlægge eksportprisen for FeSiMn med oprindelse i Ukraine anvendtes dels de oplysninger, der var afgivet af Nikopol, og dels - for så vidt angår den betydelige mængde eksport til Fællesskabet af FeSiMn af ukrainsk oprindelse fra ikke-samarbejdende selskaber - måtte eksportprisen fastsættes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvor de mest rimelige ansås for at være de oplysninger, der rapporteredes i Eurostat.

e) Sammenligning

(48) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen toges der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen også behørigt hensyn i form af justeringer med hensyn til forskelle i faktorer, der påstodes og påvistes at påvirke prissammenligneligheden. I denne forbindelse foretoges der justeringer for transport-, forsikrings- og kreditomkostninger og for forskelle i fysiske egenskaber, hvor dette var berettiget.

(49) De justeringer, der var nødvendige for at fastsætte den normale værdi på grundlag af niveauet »fob havn, den brasilianske grænse«, beregnedes ved at benytte gennemsnitstal for fragt- og håndteringsomkostningerne mellem produktionsanlæggene og de brasilianske havne for deres normale eksportsalg.

(50) Da leveringsbetingelserne for de af Nikopol eksporterede varer var leveret Fællesskabets grænse, foretoges der justeringer for fragt og håndtering for at bringe de meddelte salgspriser tilbage til niveauet ab den ukrainske grænse. Da eksportpriserne for restimporten var baseret på cif-prisen, Fællesskabets grænse, som rapporteret af Eurostat, foretoges der en justering for fragt og håndtering for også at bringe disse priser tilbage til niveauet ab den ukrainske grænse. Størrelsen af denne justering fastlagdes i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen på grundlag af oplysninger leveret af Nikopol.

(51) Som i den oprindelige undersøgelse vedrørende Nikopol foretoges der en yderligere justering for at tage hensyn til forskelle i fysiske egenskaber mellem den brasilianske og den ukrainske vare som følge af den ukrainske vares højere indhold af phosphor. I overensstemmelse med den oprindelige undersøgelse dækkede denne justering også et beløb til knusnings- og sigtningsomkostninger, der påløb i referencelandet, men ikke i Ukraine.

(52) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignedes den normale værdi i referencelandet med eksportprisen på grundlag af vejede gennemsnit.

f) Dumpingmargen

(53) Den således fastsatte dumpingmargen for Ukraine som helhed er 10,4 % af cif-prisen, frit Fællesskabets grænse.

5. Folkerepublikken Kina

a) Individuel behandling

(54) Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger krævede et handelsselskab baseret i Hongkong, Glory Profit Development Limited, i det følgende benævnt »Glory Profit«, at det og/eller de producenter i Folkerepublikken Kina, hvormed det var forretningsmæssigt forbundet, skulle indrømmes individuel behandling. Dette krav kunne ikke imødekommes, da hverken Glory Profit eller dets forbundne producenter havde anmodet om individuel behandling inden for de frister, der var fastsat i spørgeskemaerne. Der kan desuden ikke indrømmes individuel behandling til et handelsselskab, der kan købe den pågældende vare fra en hvilken som helst producent i det pågældende land (se betragtning 18 i den midlertidige forordning). De kinesiske producenter af FeSiMn, som er forretningsmæssigt forbundet med Glory Profit, er heller ikke berettiget til individuel behandling, da de ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.

b) Argumenter vedrørende referenceland og normal værdi

(55) Som fastlagt i den midlertidige forordning ansås Brasilien for at være det mest hensigtsmæssige valg af referenceland med markedsøkonomi med henblik på at fastsætte den normale værdi for Folkerepublikken Kina. Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger anfægtede en samarbejdende importør imidlertid brugen af Brasilien som referenceland og fremførte, at de to samarbejdsvillige producenter af FeSiMn i Brasilien, som anvendes til at fastsætte den normale værdi, ejes af et brasiliansk minedriftsselskab, der samtidig er aktionær i en europæisk FeSiMn-producent. Det hævdedes, at beregningen af den brasilianske normale værdi ville blive påvirket af de interne afregningspriser på manganmalm mellem producenterne af FeSiMn og en aktionær.

(56) En sådan situation findes imidlertid ikke at være i modstrid med og påvirker derfor ikke konklusionerne i betragtning 22 i den midlertidige forordning, som detaljeret anfører de forskellige årsager til, at Brasilien anses for at være et passende referenceland for Folkerepublikken Kina. Det bør desuden erindres, at den normale værdi for Brasilien var baseret på de priser, der opnåedes i normal handel ved salg på det brasilianske hjemmemarked. Ved undersøgelsen fandtes der heller ikke bevis for, at den ovennævnte aktiepost ville have påvirket de samarbejdende brasilianske producenters priser eller omkostninger, fordi salget fandt sted til samme priser som for eksterne kunder.

Valget af Brasilien som referenceland for Folkerepublikken Kina og metoden til beregning af den normale værdi findes derfor at være passende, og de bekræftes i forbindelse med de endelige foranstaltninger.

c) Eksportpris

(57) Ingen nye bemærkninger, beviser eller argumenter blev modtaget om dette spørgsmål, og konklusionerne i den midlertidige forordning vedrørende eksportprisen bekræftes derfor.

d) Sammenligning

(58) Det bør erindres, at der i forbindelse med den midlertidige forordning blev foretaget en sammenligning af eksportprisen med den almindelige værdi på samme leveringsbetingelser (dvs. den eksportpris, der var fastsat på niveauet for »fob havn, den kinesiske grænse«, sammenlignedes med den normale værdi, der var fastsat på niveauet for »fob havn, den brasilianske grænse«). Efter indførelsen af den midlertidige forordning stillede samarbejdende kinesiske producenter spørgsmålstegn ved de justeringer, der var foretaget for at bringe de kinesiske eksportpriser til niveauet for fob havn, den kinesiske grænse.

(59) I denne forbindelse skal det bemærkes, at der for at fastsætte prisen fob havn, den kinesiske grænse, ikke blot blev taget hensyn til de priser og salgsbetingelser, der blev meddelt af de samarbejdende parter, men også til de priser, der blev fastsat for de ikke-samarbejdende producenter/eksportører på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.

(60) Da nogle af de transaktioner, der blev foretaget af de samarbejdsvillige parter, fandt sted til cif-priser, Fællesskabets grænse, foretoges der om fornødent justeringer for transport- og forsikringsomkostninger. Det bemærkedes desuden, at nogle af de transaktioner, der var rapporteret af de samarbejdende parter, havde fundet sted gennem forhandlere i tredjelande. De af disse forhandlere udførte funktioner fandtes at svare til de funktioner, der udføres af forhandlere, som arbejder på grundlag af provision, og det fandtes derfor passende at foretage en justering af disse transaktioner for at tage hensyn til forhandlernes SAG-omkostninger og et rimeligt beløb til fortjeneste og derved nå frem til prisen fob havn, den kinesiske grænse.

(61) Der foretoges endvidere justeringer af de transaktioner, der var tilskrevet de ikke-samarbejdsvillige selskaber. Som det fremgår af den midlertidige forordning blev eksportprisen for ikke-samarbejdsvillige selskaber fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. I denne forbindelse fandtes det rimeligt at beregne eksportprisen på grundlag af et repræsentativt sæt af de lavest noterede importtransaktioner, som var konstateret for de største samarbejdsvillige forhandlere (se betragtning 26 i den midlertidige forordning). Da importtransaktionerne vedrørte priserne ved Fællesskabets grænse, fandtes det rimeligt at foretage en justering for transport- og forsikringsomkostninger samt for den provision, der dækkede forhandlernes SAG-omkostninger og en rimelig fortjeneste.

(62) Efter bemærkninger fra de samarbejdsvillige kinesiske eksportører er spørgsmålet om justering for provisioner blevet taget op til fornyet undersøgelse, da det blev konstateret, at kun en vis del af de kinesiske transaktioner, hvorom de samarbejdsvillige selskaber havde givet oplysninger, havde fundet sted gennem forhandlere i tredjelande. Dette førte til en proportionel korrektion af justeringen, som igen førte til en lidt højere eksportpris, fob havn, den kinesiske grænse.

(63) De samarbejdsvillige kinesiske selskaber anfægtede også fællesskabsinstitutionernes etablerede praksis om at sammenligne den normale værdi med eksportprisen fob, den nationale grænse, i antidumpingundersøgelser, der vedrører lande uden markedsøkonomi. De pågældende selskaber foreslog imidlertid ikke noget alternativ prisniveau eller en anden sammenligningsmetode.

Uanset disse parters bemærkninger findes brugen af bob-prisen ved den nationale grænse normalt at være den bedste metode til at sikre en pålidelig og ikke-diskriminerende sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen, da man derved undgår at skulle fæste lid til (eller anslå) oplysninger om omkostninger i lande uden markedsøkonomi.

Den beregningsmetode, der anvendtes i den midlertidige forordning, bekræftes derfor.

e) Dumpingmargen

(64) I betragtning af ovenstående blev dumpingmargenen for Folkerepublikken Kina beregnet til at være faldet fra et midlertidigt niveau på 26,1 % til en endelig margen på 25,7 %.

D. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

(65) De seks producenter i Fællesskabet, som tilsluttede sig den nye klage og samarbejdede i forbindelse med den fornyede undersøgelse, var identiske (se betragtning 9). Ud over disse producenter vides det, at yderligere to selskaber fremstiller FeSiMn i Fællesskabet. Et af disse tilsluttede sig også klagen og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.

De ovennævnte syv samarbejdsvillige producenter tegner sig for næsten hele produktionen i Fællesskabet af FeSiMn. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i grundforordningen har undersøgelsen af skade derfor været rettet mod disse syv producenters økonomiske situation, og de benævnes i det følgende »erhvervsgrenen i Fællesskabet«.

E. SKADE

1. Indledende bemærkning

(66) Det bør erindres, at Kommissionen i den midlertidige forordning konkluderede, at importen af FeSiMn med oprindelse i Folkerepublikken Kina isoleret set havde forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. For at afspejle, at nærværende forordning angiver de konklusioner, som blev nået i den nye undersøgelse og i den fornyede undersøgelse, angives de konklusioner i den midlertidige forordning, som også er relevante for den fornyede undersøgelse, igen herunder. Alle disse konklusioner bekræftes i forbindelse med den endelige afgørelse, da de ikke er blevet anfægtet af nogen af parterne.

2. Forbruget i Fællesskabet

(67) Det samlede forbrug af FeSiMn i Fællesskabet blev fastlagt på grundlag af den samlede import til Fællesskabet (Eurostats importstatistikker) plus fællesskabserhvervsgrenens samlede salg på fællesskabsmarkedet. Der blev ikke indhentet pålidelige oplysninger fra en producent i Fællesskabet, som ikke støttede klagen. I henhold til de foreliggende oplysninger havde dette selskab dog kun et ubetydeligt salg på fællesskabsmarkedet, når der sammenlignedes med de disponible oplysninger om det samlede forbrug i Fællesskabet, og der sås derfor bort fra dette selskab ved vurderingen af skade.

(68) Mellem 1993 og 1996 steg Fællesskabets forbrug af den pågældende vare målt i vægt med 32 887 tons eller 7 %. I samme periode steg forbruget med 25 % målt i værdi. Forskellen mellem disse to tendenser kan forklares ved, at en type FeSiMn med et lavt indhold af kulstof sælges til højere priser end standardtyper af varen, og at denne type eksporteredes i voksende mængder til fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden, især af Norge.

3. Importen af FeSiMn til Fællesskabet

a) Behovet for kumulation

(69) I den oprindelige undersøgelse konkluderede Kommissionen, at virkningerne af dumpingimporten fra Brasilien, Sydafrika, Rusland og Ukraine burde bedømmes kumuleret i forbindelse med analysen af skade. Det fandtes, at den pågældende vare importeredes fra hvert eksporterende land i betragtelige mængder, havde en betydelig markedsandel og konkurrerede både indbyrdes og med FeSiMn fremstillet af erhvervsgrenen i Fællesskabet.

(70) I den undersøgte periode importeredes der varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Ukraine i betydelige mængder. Eksporten fra Ukraine steg endda i 1996 i forhold til 1995. Spørgsmålet om, hvorvidt importen fra Folkerepublikken Kina og Ukraine bør kumuleres, kan imidlertid lades ubesvaret, da importen fra Kina som nedenfor vist isoleret set har forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, mens der for så vidt angår importen fra Ukraine er stor sandsynlighed for fornyet skade, hvis foranstaltningerne over for denne import ophæves.

For så vidt angår importen af varer med oprindelse i Brasilien, Rusland og Sydafrika forekom en kumulativ analyse af denne import sammen med importen af varer med oprindelse i Ukraine og Folkerepublikken Kina unødvendig i forbindelse med nærværende undersøgelse af skade i betragtning af de ovennævnte konklusioner vedrørende dumping.

b) Mængde, værdi og markedsandel for importen fra Folkerepublikken Kina

(71) Målt i mængde steg dumpingimporten fra Folkerepublikken Kina fra ca. 12 000 tons i 1993 til 75 400 tons i 1996, en stigning på 526 %. I samme periode steg værdien af denne import fra ca. 5,6 mio. ECU til 33,5 mio. ECU - en stigning på 502 %.

Målt i markedsandel på basis af det samlede forbrug var der tale om næsten en seksdobling af mængden af dumpingvarer, der tilførtes markedet fra Kina fra 1993 til 1996, nemlig fra 2,4 % i 1993 til 14 % i 1996, svarende til en stigning på 488 %.

c) Dumpingimportens priser

(72) Med hensyn til fastlæggelsen af prisunderbuddet med hensyn til Folkerepublikken Kina vedrørte de analyserede oplysninger som ovenfor nævnt undersøgelsesperioden. I denne forbindelse sammenlignedes det berørte eksportlands vejede gennemsnitlige salgspriser og de vejede gennemsnitlige salgspriser for den EF-erhvervsgren, der fremstiller FeSiMn.

I den midlertidige forordning fastsattes prisunderbuddet for salg til endelig brugere. Efter bemærkninger fra de samarbejdsvillige importører og producenter/eksportører blev underbudsberegningen revideret, da det var konstateret, at hovedparten af de kinesiske transporttransaktioner fandt sted med forhandlere i Fællesskabet. Idet der blev taget hensyn til, at en betydelig del af fællesskabserhvervsgrenens salg var i samme handelsled, var det disse transaktioner, der anvendtes ved prissammenligningen.

(73) På dette grundlag og ved anvendelse af den metode, der allerede blev benyttet i forbindelse med de midlertidige foranstaltninger, viste sammenligningen en vejet gennemsnitlig underbudsmargen for Folkerepublikken Kina på 6,5 % af salgsprisen. Denne margen er betydelig i betragtning af det prisfald, som erhvervsgrenen i Fællesskabet har oplevet gennem flere år (se betragtning 54 i den midlertidige forordning).

4. Fællesskabserhvervsgrenens situation

(74) For fuldt ud at vurdere udviklingen i de forskellige skadesindikatorer bør det for så vidt angår perioden fra 1994 og fremefter tages i betragtning, at:

- erhvervsgrenen i Fællesskabet stod over for en voksende efterspørgsel på stål, som skulle dækkes gennem øget produktion

- de antidumpingforanstaltninger, der i øjeblikket gælder over for Ukraine, Rusland, Brasilien og Sydafrika, alt efter den berørte producent/eksportør tager form af pristilsagn eller en variabel told baseret på minimumspriser. De særlige virkninger af disse typer foranstaltninger bør erindres ved analysen af visse skadesfaktorer for perioden efter 1994.

a) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(75) Den samlede produktion i Fællesskabet af FeSiMn steg fra omkring 189 600 tons i 1993 til 249 100 tons i 1996, hvilket udgjorde en stigning på 31 %. I undersøgelsesperioden var EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet stabil. På grundlag af et skøn over den kapacitet, som Fællesskabets producenter normalt menes at have til fremstilling af FeSiMn, forblev den installerede kapacitet uændret fra 1993 til 1996. Kapacitetsudnyttelsesgraden voksede derfor fra 48 % til 64 %, hvilket svarer til produktionsforøgelsen. Selv efter denne stigning ligger kapacitetsudnyttelsesgraden fortsat på et meget lavt niveau.

b) Lagre

(76) Lagrene voksede kraftigt fra ca. 29 400 tons i 1993 til 55 300 tons i 1996, dvs. med 88 % (se betragtning 46 i den midlertidige forordning).

c) Salg

(77) Den mængde, som erhvervsgrenen i Fællesskabet afsatte på fællesskabsmarkedet, voksede fra ca. 164 500 tons i 1993 til 199 300 tons i 1996, dvs. med 21 %.

Fællesskabserhvervsgrenens omsætning voksede fra ca. 70,5 mio. ECU i 1993 til 97,4 mio. ECU i 1996, dvs. med 38 %.

(78) Væksten i omsætning og værdi skal ses på baggrund af stigningerne i forbrug og salgspriser. Erhvervsgrenen i Fællesskabet har derfor kunnet drage en vis fordel af denne positive markedssituation. Rentabiliteten er dog stadig negativ (se betragtning 55 i den midlertidige forordning eller betragtning 82 i nærværende forordning).

d) markedsandel

(79) Opgjort på grundlag af mængde voksede markedsandelen fra 32,5 % i 1992 til 37 % i 1996, dvs. med 14 %. Denne stigning fandt sted i 1995-1996, efter at der var truffet foranstaltninger over for import med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika. Det skal dog bemærkes, at denne stigning ikke har gjort det muligt for erhvervsgrenen i Fællesskabet at genvinde den position, den havde, før den skadelige dumpingimport fra de fire lande.

(80) Der blev også foretaget en analyse af markedsandelene opgjort på grundlag af værdi. Mønsteret var nogenlunde det samme som for markedsandelen opgjort på mængde, idet fællesskabserhvervsgrenens markedsandel steg fra 32,6 % til 36,1 %, dvs. med 11 %. Det skal erindres, at markedsandelen for erhvervsgrenen i Fællesskabet i 1995-1996 faldt med 2 % opgjort på grundlag af værdi.

e) Gennemsnitlig salgspris og prisudvikling

(81) Den gennemsnitlige salgspris for FeSiMn solgt af erhvervsgrenen i Fællesskabet steg fra 1993 til 1994 med 12 %, idet det skal erindres, at 1994 var det år, hvor der blev truffet antidumpingforanstaltninger over for import med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika. Fra 1994 til 1995 steg priserne yderligere med 2 %, og de forblev på samme niveau fra 1995 til 1996.

Undersøgelsen har vist, at det nedadgående tryk på priserne, som kan tilskrives dumpingimporten, har forhindret erhvervsgrenen i Fællesskabet i at bringe sine salgspriser på linje med sine relative omkostninger. Trods en stigning på 14 % i den pågældende periode lå disse priser derfor på et særdeles lavt niveau.

f) Rentabilitet

(82) Den vejede gennemsnitlige rentabilitet for erhvervsgrenen i Fællesskabet udtrykt i procent af omsætningen var i 1993 negativ, idet der blev registreret et tab på 27 %, og resultatet i 1994 var et tab på 9 %. Den relative forbedring af den finansielle situation for erhvervsgrenen i Fællesskabet fortsatte i 1995, hvor tabet blev opgjort til 3 %. Rentabiliteten for erhvervsgrenen i Fællesskabet forringedes igen i 1996, hvor tabene voksede (til -7 %) trods højere salgspriser og øget afsætning.

g) Beskæftigelse

(83) Fra 1993 til 1996 aftog beskæftigelsen i erhvervsgrenen i Fællesskabet med 11 %.

5. Endelig konklusion vedrørende skade

(84) Som allerede anført i betragtning 57 i den midlertidige forordning forbedredes fællesskabserhvervsgrenens situation fra 1993 til 1995. Denne positive udvikling skal imidlertid ses i forbindelse med virkningen af de foranstaltninger, der er indført over for importen fra Brasilien, Sydafrika, Rusland og Ukraine.

(85) For så vidt angår situationen for erhvervsgrenen i Fællesskabet steg salget, produktionen og priserne, der vandtes nye markedsandele, og rentabiliteten forbedredes efter meget svære tab (27 %) i 1993 til -3 % i 1995. Fra 1995 til 1996 forværredes fællesskabserhvervsgrenens situation imidlertid igen (rentabilitet på -7 %).

(86) På baggrund af ovenstående konkluderes det i forbindelse med de endelige foranstaltninger, at der er påført erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, jf. artikel 3 og 11 i grundforordningen.

F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Den kinesiske imports virkning

(87) Skønt forbruget i Fællesskabet steg med 7 % fra 1993 til 1996, betød den øgede import fra Folkerepublikken Kina, at dette lands samlede markedsandel steg fra 2,4 % i 1993 til 14 % i 1996, dvs. med 11,6 procentpoint, og nåede et højdepunkt på 21,5 % i 1995.

Heroverfor øgede erhvervsgrenen i Fællesskabet sin markedsandel fra 32,5 % i 1992 til 37 % i 1996, dvs. med 4,5 procentpoint. Denne stigning fandt sted fra 1995 til 1996, altså efter indførelsen af foranstaltninger mod import med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika, og afspejlede under alle omstændigheder ikke den markedsandel, som erhvervsgrenen i Fællesskabet havde haft, før den skadelige dumping påbegyndtes (se betragtning 50 i den midlertidige forordning).

(88) Desuden konstateredes der et betydeligt prisunderbud for Folkerepublikken Kina, mens priserne på importerede varer fra Ukraine nøjagtig svarede til de priser, hvorom der var afgivet tilsagn. Det bør erindres, at Kommissionen i betragtning 75 i den midlertidige forordning foreløbigt konkluderede, at importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina havde forvoldt væsentlig skade.

(89) I denne forbindelse påstod de kinesiske producenter/eksportører, at importen fra Kina ikke havde påført erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. De fremførte endvidere, at de kinesiske importpriser i 1993 lå over priserne på varer fra Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. De bemærkede desuden, at de i et forsøg på at vinde markedsandel på fællesskabsmarkedet havde måttet sænke deres priser for at følge de fire øvrige eksporterende lande. Efter deres opfattelse dikterede importen fra Kina ikke prisudviklingen på fællesskabsmarkedet.

Kommissionen undersøgte på ny sine konklusioner og fastslog, at den kinesiske dumpingimport steg med 260 % fra 1993 til 1994 efter indledningen af den oprindelige undersøgelse vedrørende Brasilien, Rusland, Sydafrika og Ukraine. I 1994 benyttede de kinesiske eksportører sig tilsyneladende af, at nogle brugere var begyndt at lede efter nye og billige leverandører af FeSiMn, da der var usikkerhed om udfaldet af antidumpingundersøgelsen.

Det konstateredes, at prisen på de importerede kinesiske varer allerede i 1994 lå under gennemsnitsprisen på FeSiMn med oprindelse i Sydafrika og Brasilien. Det bør erindres, at den oprindelige midlertidige forordning blev udstedt i december 1994, og at disse foranstaltninger forventedes at føre til resultater i 1995. I 1996 lå prisen på de importerede kinesiske varer under de fire landes priser, hvilket førte til fortsat lave salgspriser for erhvervsgrenen i Fællesskabet.

(90) Fællesskabserhvervsgrenens forventede opsving hæmmedes derved alvorligt af en kombination af en svag stigning i mængden af importerede kinesiske varer til lave dumpingpriser i 1994 og en betydelig stigning i denne import i 1995 og 1996. Markedsandelen for importen fra Kina steg fra 2,4 % i 1993 til 7,9 % i 1994 og 21,5 % i 1995. I 1996 mistede de pågældende varer 7 % af deres markedsandel af de årsager, der er beskrevet i betragtning 72 i den midlertidige forordning.

Af ovennævnte årsager må disse argumenter afvises.

(91) Det konkluderes derfor, at importen fra Kina havde en negativ virkning på fællesskabserhvervsgrenens situation, der må anses for væsentlig.

2. Virkningen af andre faktorer

Norge

(92) De kinesiske producenter/eksportører fremførte også, at den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, skyldtes importen af FeSiMn med oprindelse i Norge og ikke importen fra Folkerepublikken Kina.

Det skal i denne forbindelse bemærkes, at for så vidt angår importen af FeSiMn fra Norge faldt denne imports markedsandel fra 34,4 % i 1993 til 29,1 % i 1996, og at de gennemsnitlige importpriser på fællesskabsmarkedet for FeSiMn af norsk oprindelse ifølge Eurostat fra 1993 til 1996 konstant lå over de priser, varen solgtes til af Kina, alle øvrige eksporterende lande samt erhvervsgrenen i Fællesskabet (se betragtning 69 og 70 i den midlertidige forordning).

Under disse omstændigheder findes det ikke sandsynligt, at importen fra Norge har forårsaget den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, og disse argumenter og påstande må derfor afvises.

3. Konklusion

(93) Da der ikke efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger blev fremført yderligere argumenter vedrørende den skade, der var forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, og på baggrund af ovenstående betragtninger, konkluderes det, at skønt andre faktorer kan have bidraget til den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, har dumpingimporten af FeSiMn med oprindelse i Folkerepublikken Kina isoleret set forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade. Navnlig tager denne konklusion også hensyn til analysen af virkningen af den import, der har oprindelse i de lande, som er omfattet af de fornyede undersøgelser, og som er angivet i betragtning 68 i den midlertidige forordning.

G. SANDSYNLIGHED FOR GENOPTAGELSE AF DUMPING OG FORNYET SKADE (FOR SÅ VIDT ANGÅR DE LANDE, DER ER OMFATTET AF DEN FORNYEDE UNDERSØGELSE)

1. Indledende bemærkning

(94) Det skal indledningsvis påpeges, at de endelige foranstaltninger, der tidligere indførtes ved forordning (EF) nr. 2413/95, normalt ville have afhjulpet virkningen af den skadelige dumping for erhvervsgrenen i Fællesskabet. For så vidt angår import med oprindelse i Ukraine, må der, uanset om der rent faktisk er konstateret skade som følge af denne import, også foretages en begrundet vurdering af, hvad der vil ske, hvis de nuværende foranstaltninger over for dette land ophæves eller ændres. Det samme gælder for importen fra Brasilien, Sydafrika og Rusland, hvor der ikke er konstateret dumping.

2. Brasilien

(95) En analyse af de afgivne oplysninger viste, at de to samarbejdende eksportører:

- i undersøgelsesperioden havde en meget høj kapacitetsudnyttelsesgrad for produktionen af FeSiMn (og derfor begrænset overskudskapacitet)

- havde øget salget på hjemmemarkedet (med 11 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden)

- havde øget eksporten til andre markeder end Fællesskabet betydeligt (der konstateredes en stigning på over 40 % mellem 1995 og undersøgelsesperioden).

(96) På baggrund af ovenstående er det klart fra resultaterne af nærværende undersøgelse, at begge brasilianske selskaber efter Fællesskabets indførelse af antidumpingforanstaltninger efter den oprindelige undersøgelse har etableret sig på markeder uden for Fællesskabet, hvor de kan få en højere pris for deres vare end den, der kan opnås for FeSiMn i Fællesskabet. Det fandtes desuden, at salgspriserne ved denne eksport til tredjelande var højere end de gældende produktionsomkostninger pr. enhed for disse producenter i undersøgelsesperioden.

EuroAlliages anfægtede imidlertid størrelsen af den ledige kapacitet og fremførte, at producenterne vil omlægge produktionen fra siliciummetal til FeSiMn, hvis der ikke gælder foranstaltninger. Det bør erindres, at Kommissionens vurdering var baseret på faktiske oplysninger om produktionen af FeSiMn, der kontrolleredes ved besøg hos selskaberne. Skønt der altid er en teoretisk mulighed for, at en producent vil omlægge produktionen fra en vare til en anden, blev der ikke i dette særlige tilfælde fremlagt beviser for eller konstateret tegn på, at det er sandsynligt, at de brasilianske producenter vil opgive deres siliciummetalkunder for at øge deres markedsandel for den pågældende vare på fællesskabsmarkedet, især i betragtning af de priser der opnås på andre markeder for FeSiMn. Det argument, som EuroAlliages fremførte, kunne derfor ikke accepteres.

(97) Der toges også hensyn til, at USA i december 1994 indførte en antidumpingtold på 64,93 % på importen af FeSiMn fra de to samarbejdsvillige brasilianske selskaber. Efter en fornyet undersøgelse af disse foranstaltninger hævede de amerikanske myndigheder i januar 1997 denne told til 80,54 %. I betragtning af denne høje told fandtes det også nødvendigt at overveje, hvorvidt der ville forekomme en omledning til Fællesskabet af FeSiMn, der tidligere eksporteredes til USA, hvis Fællesskabets nuværende foranstaltninger ophæves eller ændres.

(98) I denne forbindelse skal det bemærkes, at de amerikanske foranstaltninger oprindeligt blev indført i samme måned som Fællesskabets midlertidige foranstaltninger, nemlig december 1994. Da den antidumpingtold, der blev indført af USA, var næsten dobbelt så høj som den told, Fællesskabet indførte, kunne det have været forventet, at en vis mængde FeSiMn, der tidligere solgtes til USA, ville være blevet omledt til Fællesskabet allerede på dette tidspunkt. Undersøgelsen har imidlertid vist, at dette ikke skete.

(99) I stedet viste undersøgelsen, at de samarbejdsvillige selskaber slet ikke eksporterede til Fællesskabet, efter at dette havde indført foranstaltninger. De foretog endvidere intet eksportsalg til USA i 1994 og 1996 og solgte kun en mindre mængde i 1995. I betragtning af den høje kapacitetsudnyttelsesgrad og det øgede og rentable salg i Brasilien og forskellige tredjelande er det ikke urimeligt at konkludere, at den antidumpingtold, som USA har indført over for de to samarbejdsvillige producenter, ikke udgør en væsentlig trussel mod Fællesskabet for så vidt angår risikoen for omledning af handelen.

(100) Det er derfor konkluderet, at det ikke er sandsynligt, at de to samarbejdsvillige brasilianske producenter genoptager den skadelige dumping, jf. artikel 11, stk. 3, i grundforordningen, hvis de foranstaltninger, som Fællesskabet indførte i den oprindelige undersøgelse, ophæves.

(101) For så vidt angår den ledige kapacitet i ikke-samarbejdsvillige brasilianske selskaber fremførte EuroAlliages, at disse selskaber ville eksportere betydelige mængder FeSiMn til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne ophæves.

(102) Det bør erindres, at de ikke-samarbejdsvillige brasilianske producenter kun eksporterede en begrænset mængde FeSiMn til Fællesskabet til ikke-dumpede priser i undersøgelsesperioden (svarende til 0,4 % af det samlede forbrug i Fællesskabet).

Under disse særlige omstændigheder og i betragtning af disse selskabers adfærd konkluderes det, at det ikke er sandsynligt, at den skadelige dumping genoptages, hvis de resterende antidumpingforanstaltninger, der i øjeblikket gælder for Brasilien, også ophæves.

3. Rusland

(103) For at vurdere, om det er sandsynligt, at der igen vil forekomme skadelig dumping, hvis de gældende foranstaltninger over for Rusland ophæves, må handelsmønsteret mellem Rusland og Fællesskabet i undersøgelsesperioden og tiden op til denne tages i betragtning.

I denne forbindelse bør det erindres, at der kun importeredes 25 tons russisk FeSiMn til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, og at denne vares markedsandel derfor var ubetydelig.

(104) På grundlag af disse oplysninger og i mangel af andre oplysninger om mulige økonomiske tendenser, der kunne tyde på det modsatte, konkluderes det, at det ikke er sandsynligt, at der igen vil forekomme skadelig dumping som følge af eksport fra Rusland, hvis de nuværende foranstaltninger ophæves i henhold til artikel 11, stk. 3, i grundforordningen.

4. Sydafrika

(105) Det skal først erindres, at det konstateredes, at ingen af de to sydafrikanske producenter havde foretaget dumping i undersøgelsesperioden. Der er foretaget en analyse af hvert selskabs produktions- og handelsmønster samt en overordnet vurdering af, om det er sandsynligt, at der igen vil blive tilført sydafrikansk FeSiMn til Fællesskabet i betydelige mængder til skadelige dumpingpriser.

(106) Det skal bemærkes, at ca. 80 % af den samlede sydafrikanske produktion af FeSiMn traditionelt eksporteres. For så vidt angår salg på hjemmemarkedet viste analysen, at den solgte mængde FeSiMn for begge producenter faldt med 18 % mellem 1993 og undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden var der dog et opsving i den mængde, der solgtes på hjemmemarkedet. Det fremgik også af de forelagte oplysninger, at den mængde FeSiMn, som de to selskaber eksporterede til Fællesskabet, mellem 1993 og undersøgelsesperioden år for år faldt til et så lavt niveau, at de pågældende selskabers markedsandel blev ubetydelig (fra 3 % i 1993 til 0,4 % i undersøgelsesperioden).

(107) Samtidig steg den mængde sydafrikansk FeSiMn, der eksporteredes til tredjelande, med 11,3 % fra 1993 til undersøgelsesperioden. Det konkluderes derfor, at de faldende mængder FeSiMn, der tidligere solgtes på det sydafrikanske hjemmemarked og til Fællesskabet, er blevet erstattet af et øget salg til andre markeder. For så vidt angår salgspriser konstateredes det, at begge selskabers gennemsnitlige salgspriser på alle markeder samlet steg mellem 1993 og undersøgelsesperioden. De gennemsnitlige salgspriser udviste en beskeden samlet forbedring på det sydafrikanske hjemmemarked, men der konstateredes mere betydelige prisstigninger ved salg til Fællesskabet og andre eksportmarkeder. I nogle tilfælde var den gennemsnitlige prisstigning på over 50 % fra 1993 til undersøgelsesperioden. Hvad blot angår undersøgelsesperioden bemærkedes det også, at selskaberne eksporterede til tredjelandes markeder til gennemsnitlige priser, der både var rentable og højere end salgsprisen for deres eksport af FeSiMn til Fællesskabet.

(108) Det konstateredes endvidere, at selskaberne havde en så høj kapacitetsudnyttelse i undersøgelsesperioden, at de kun ville have forholdsvis begrænset ledig kapacitet til fremstilling af et (potentielt) yderligere salg af FeSiMn til Fællesskabet.

I denne forbindelse anfægtede EuroAlliages på baggrund af en fagpublikation den konklusion, at de to sydafrikanske producenters ledige kapacitet var forholdsvis begrænset. Det skal imidlertid bemærkes, at de afgivne oplysninger om kapacitet verificeredes af Kommissionen, og at vurderingen deraf var baseret på faktiske oplysninger for undersøgelsesperioden.

(109) Når alle ovennævnte faktorer tages i betragtning, anses det for usandsynligt, at disse to sydafrikanske producenter vil eksportere betydelige mængder af FeSiMn til Fællesskabet til skadelige dumpingpriser, hvis foranstaltningerne ophæves. Det konkluderes derfor, at det ikke er sandsynligt, at de to eneste sydafrikanske eksportører genoptager den skadelige dumping, hvis de foranstaltninger, som Fællesskabet indførte i den oprindelige undersøgelse, ophæves.

5. Ukraine

(110) Det bør indledningsvis erindres, at Fællesskabets import af FeSiMn fra Ukraine i undersøgelsesperioden tegnede sig for ca. 4 % af det samlede forbrug i Fællesskabet, hvilket er en ikke ubetydelig markedsandel. I den periode, hvor antidumpingforanstaltningerne var i kraft, fandt importen fra Ukraine desuden sted til dumpingpriser, omend prisniveauet ikke var skadeligt.

(111) En undersøgelse af de to samarbejdsvillige ukrainske selskabers besvarelse af Kommissionens spørgeskema viste, at de tilsammen har en årlig produktionskapacitet på over 1 300 000 tons FeSiMn, og at de ved det nuværende produktionsniveau har en kæmpemæssig ledig kapacitet til fremstilling af FeSiMn. De afgivne oplysninger viste, at mens den installerede ukrainske kapacitet var forholdsvis stabil mellem 1993 og undersøgelsesperioden, faldt den faktiske produktion fra over 700 000 tons i 1993 til omkring 557 000 tons i undersøgelsesperioden. Den samlede kapacitetsudnyttelse i Ukraine er derfor meget lav og lå i undersøgelsesperioden på ca. 42 %.

(112) For så vidt angår den solgte mængde viser en undersøgelse af de oplysninger, der er afgivet af de to eksportører, at deres salg på hjemmemarkedet faldt med over 37 % fra 1993 til undersøgelsesperioden. Mængdemæssigt faldt eksportsalget til Fællesskabet med næsten 60 % i samme periode, og salget til tredjelande faldt med lige over 17 %. Den samlede tilbagegang i salget på alle markeder (hjemme- og eksportmarkederne) var på ca. 23 %.

(113) I betragtning af denne situation har de ukrainske producenter et åbenbart behov for at bringe deres kapacitetsudnyttelse tilbage til det tidligere niveau gennem en betydelig forøgelse af deres produktion og følgelig deres salg. I betragtning af den faldende efterspørgsel på deres hjemmemarked i de seneste år synes den bedste udvej for dem at være at øge eksportsalget yderligere. Skønt det er muligt, at de ukrainske eksportører kan øge eksporten til markeder i tredjelande (sådan som det fandtes at være tilfældet for de brasilianske og sydafrikanske eksportører), anses det for at være mere sandsynligt, at de vil forsøge at genvinde tabte markedsandele i Fællesskabet, hvis de ikke længere er omfattet af antidumpingforanstaltninger. Denne konklusion underbygges både af Ukraines geografiske nærhed til fællesskabsmarkedet og af, at Fællesskabet traditionelt har været aftager af ukrainsk FeSiMn.

(114) I betragtning af ovennævnte faktorer konkluderes det, at der er stor sandsynlighed for, at der igen vil forekomme skadelig dumping, hvis de gældende foranstaltninger ophæves.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSE

1. Indledning

(115) Da den nye antidumpingundersøgelse og den fornyede undersøgelse begge vedrører samme marked, nemlig fællesskabsmarkedet for FeSiMn, undersøgtes spørgsmålet om Fællesskabets interesse samlet for de to undersøgelser. Formålet med denne analyse var at fastslå den mulige virkning af foranstaltninger samt konsekvenserne af, at der ikke indføres foranstaltninger, for alle parter, der er berørt af begge procedurer. Det skal desuden bemærkes, at i betragtning af tidspunktet for den fornyede undersøgelse kunne enhver faktisk virkning af de antidumpingforanstaltninger, der har været gældende siden 1995 over for import med oprindelse i Brasilien, Sydafrika, Rusland og Ukraine, konstateres i den fornyede undersøgelse under forudsætning af de interesserede parters samarbejde.

(116) Der skal i denne forbindelse mindes om, at betragtning 76 ff. i den midlertidige forordning indeholdt en analyse af alle de forskellige parters interesser, herunder erhvervsgrenen i Fællesskabet, importørerne og forhandlerne samt aftagerindustrierne. På grundlag af de oplysninger, der forelå på tidspunktet for den midlertidige forordning, konkluderede Kommissionen, at der ikke var nogen tvingende årsager til ikke at afhjælpe de handelsfordrejende virkninger af den skadelige dumping. Det konkluderedes navnlig, at enhver mulig virkning på brugerindustrien kun kunne være minimal.

2. Interesserne for erhvervsgrenen i Fællesskabet

(117) Efter offentliggørelsen af den midlertidige forordning er der ikke modtaget nogen bemærkninger fra nogen berørt part, der gør konklusionerne deri ugyldige.

3. Virkninger for brugerne

(118) Som anført i betragtning 81 i den midlertidige forordning er den vigtigste bruger af den pågældende vare stålindustrien. Efter udstedelsen af den midlertidige forordning blev der modtaget bemærkninger fra to brugerorganisationer og en bruger, der erklærede, at en indførelse af foranstaltninger over for Folkerepublikken Kina ville medføre betydelige stigninger af omkostningerne ved stålproduktion. Da disse påstande imidlertid ikke var underbygget, var det ikke muligt at foretage en yderligere detaljeret analyse af virkningerne for brugerne af en indførelse af foranstaltninger eller en udeladelse heraf.

(119) Konklusionerne i den midlertidige forordning, der fastslog, at en told på 10 % på dumpingimporten ville føre til en begrænset stigning i brugernes produktionsomkostninger, nemlig med 0,1 %, bekræftes i forbindelse med de endelige foranstaltninger.

(120) Det hævdedes desuden, at fællesskabserhvervsgrenen for rustfrit stål ville miste konkurrenceevne på verdensmarkedet, hvis der indførtes endelige antidumpingforanstaltninger over for FeSiMn. Kommissionen undersøgte denne påstand og nåede frem til den konklusion, at FeSiMn, som er nødvendigt til eksportformål, kan indføres i Fællesskabet uden told i henhold til ordningen for aktiv forædling. En bruger benytter faktisk denne ordning og importerer FeSiMn fra Sydafrika.

(121) En bruger hævdede, at det er mod Fællesskabets interesser at indføre en endelig antidumpingtold på importen af FeSiMn fra Kina, da erhvervsgrenen i Fællesskabet ikke kan forsyne fællesskabsmarkedet med tilstrækkelige mængder.

For så vidt angår de konkurrencemæssige forhold på fællesskabsmarkedet har brugerne og andre erhvervsdrivende altid haft adgang til et bredt udvalg af forsyningskilder, der supplerer erhvervsgrenen i Fællesskabet. Selv efter en indførelse af endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af FeSiMn med oprindelse i Kina vil brugere i Fællesskabet fortsat have adgang til leveringskilder i tredjelande. Desuden er import med oprindelse i Kina ikke udelukket fra fællesskabsmarkedet. De indførte antidumpingforanstaltninger vil blot afhjælpe fordrejninger af markedet, der hidrører fra skadelig dumping, og de vil gøre det muligt for producenter i Fællesskabet at konkurrere på lige vilkår med denne import.

(122) På dette grundlag bekræfter Rådet den konklusion, at da brugerne ikke har gjort underbyggende indsigelser, vil den samlede virkning på brugerne være ubetydelig.

4. Konklusion

(123) På baggrund af ovenstående bekræftes den foreløbige afgørelse i betragtning 85 i den midlertidige forordning om, at det er i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger.

I. ENDELIGE FORANSTALTNINGER

1. Skadestærskel

(124) Med henblik på at fastsætte størrelsen af den told, der vil være tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, er det først nødvendigt at fastsætte et prisniveau for erhvervsgrenen i Fællesskabet, der gør det muligt for den at dække sine omkostninger og opnå en rimelig fortjeneste, i det følgende benævnt »skadestærskelen«.

Fastsættelsen af skadestærskelen undersøgtes på ny for så vidt angår den midlertidige fastsættelse, og det fandtes, at ud over fællesskabserhvervsgrenens vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger ansås en fortjeneste på 5 % af omsætningen for rimelig i forbindelse med den endelige fastsættelse, især i betragtning af det begrænsede behov for nye investeringer, varens forholdsvis ukomplicerede natur og de lave forsknings- og udviklingsomkostninger.

Skadestærskelen, der behørigt var justeret for forskelle i distributionskanaler, sammenlignedes derefter med de vejede gennemsnitlige cif-eksportpriser på FeSiMn fra hvert af de pågældende eksporterende lande ved Fællesskabets grænse og efter told.

(125) Sammenligningen viser følgende skadesmargener udtrykt i procent af eksportpriserne, frit Fællesskabets grænse:

a) Ukraine

Undersøgelsen har bekræftet, at i betragtning af de gældende antidumpingforanstaltninger er de ukrainske eksportpriser ikke på et skadeligt niveau.

b) Folkerepublikken Kina

Den således fastsatte skadesmargen er 14,2 %.

(126) Da der ikke er modtaget yderligere bemærkninger i denne forbindelse, bekræfter Rådet ovenstående fastsættelse af skadestærskelen.

2. Endelig told

a) Ukraine

(127) I betragtning af den skadestærskel, der blev fastsat i betragtning 124, bør minimumsprisen i de tilsagn, der tidligere er afgivet af de to samarbejdsvillige ukrainske eksportører, forblive uændret og fortsat anses for gældende. Disse tilsagn vedrørte imidlertid kun FeSiMn fremstillet, eksporteret og faktureret direkte af de to selskaber til den første uafhængige kunde i Fællesskabet. Andre former for eksport til Fællesskabet af FeSiMn af ukrainsk oprindelse vil derfor være omfattet af den resttold, der i øjeblikket er gældende.

(128) For så vidt angår denne resttold må denne foranstaltning i betragtning af den manglende samarbejdsvilje (se betragtning 44 ff.) opretholdes, men ændres til en specifik told. Denne form for foranstaltning findes at ville bidrage til at stabilisere markedet. På dette grundlag bliver restforanstaltningen for Ukraine en specifik told på 150 ECU pr. ton af varen.

b) Folkerepublikken Kina

(129) Da skadesmargenen efter revisionen af skadestærskelen stadig er lavere end den fastsatte reviderede dumpingmargen (se betragtning 64 og 127 i denne forordning), bør der indføres en endelig antidumpingtold på grundlag af skadesmargenen. For så vidt angår den endelige tolds form findes det, at strukturen i en statskontrolleret økonomi giver de kinesiske eksportører betydelige muligheder for at sænke deres eksportpriser. Af samme årsager som angivet for Ukraine og også for at mindske risikoen for, at de kinesiske eksportører opsuger tolden, anses en specifik told (nemlig et fast beløb pr. ton) i dette tilfælde for at være mere hensigtsmæssigt end en værditold eller en variabel told.

Størrelsen af en sådan told er beregnet på grundlag af den ovennævnte skadesmargen og udgør 58,30 ECU pr. ton af varen.

3. Tilsagn

(130) De ukrainske eksportører underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale en opretholdelse af endelige antidumpingforanstaltninger over for import med oprindelse i Ukraine. Som allerede konstateret i Kommissionens afgørelse 95/418/EF (9) fandtes det endvidere i forbindelse med den fornyede undersøgelse, at vilkårene i tilsagnet vedrørende eksport fra Ukraine og navnlig prisniveauet stadig ville være passende i henhold til artikel 8, stk. 1, i grundforordningen, da disse tilsagn fortsat ville afhjælpe de skadelige virkninger af dumping. I betragtning af, at de ukrainske myndigheder har indført et licenssystem, findes det desuden, at overholdelsen af sådanne tilsagn kan kontrolleres effektivt.

(131) Kommissionen opfordrede derfor de pågældende to producenter/eksportører til at bekræfte, om de stadig ønskede at være bundet af betingelserne i de eksisterende tilsagn. Begge selskaber bekræftede, at de ønskede at opretholde deres tilsagn. Disse tilsagn bør derfor forblive i kraft.

(132) På et sent tidspunkt i proceduren forespurgte et selskab baseret i Hongkong (Glory Profit) også om mulighederne for at afgive tilsagn. Dette selskab fandtes imidlertid ikke at være berettiget til at afgive tilsagn, da det er et handelsselskab. Selskabet underrettedes følgelig om denne afgørelse. Desuden kunne tilbud om tilsagn fra de kinesiske producenter, der var forretningsmæssigt forbundet med Glory Profit, ikke godtages, da disse selskaber ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.

J. KONKLUSION VEDRØRENDE ENDELIGE FORANSTALTNINGER

(133) Ovennævnte faktorer viser klart, at det er berettiget at indføre endelige foranstaltninger over for både Folkerepublikken Kina og Ukraine. Af de ovenfor anførte årsager bør disse foranstaltninger have form af endelig told, undtagen for så vidt angår de eksisterende tilsagn.

(134) For så vidt angår Brasilien, Rusland og Sydafrika har undersøgelsen vist, at der ikke længere er behov for foranstaltninger, og at proceduren bør afsluttes for disse lande. For at undgå enhver mulighed for omgåelse vil Kommissionen dog nøje følge udviklingen i statistikkerne vedrørende importen til Fællesskabet af FeSiMn med oprindelse i de pågældende lande.

K. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD FOR SÅ VIDT ANGÅR FOLKEREPUBLIKKEN KINA

(135) I betragtning af omfanget af den dumping, der konstateredes for de eksporterende producenter, og den alvorlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, finder Rådet det passende endeligt at opkræve den midlertidige antidumpingtold på den pågældende vare importeret fra Folkerepublikken Kina med 58,30 ECU pr. ton af varen, hvilket er baseret på den fastsatte skadesmargen. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed gennem de midlertidige antidumpingforanstaltninger, og som overstiger dette beløb, bør frigives -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig antidumpingtold på 58,30 ECU pr. ton af varen på importen af ferrosiliciummangan for øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

2. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina, indført i henhold til forordning (EF) nr. 1778/97, opkræves endeligt med 58,30 ECU pr. ton af varen. Beløb for hvilke der er stillet sikkerhed gennem den midlertidige antidumpingforanstaltning, og som overstiger dette beløb, frigives.

Artikel 2

Artikel 1 i forordning (EF) nr. 2413/95 affattes således:

»Artikel 1

Der indføres en endelig antidumpingtold på 150 ECU pr. ton af varen på importen af ferrosiliciummangan for øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med oprindelse i Ukraine (Taric-tillægskode 8848).

Tolden pålægges ikke importen af den vare, der er defineret i denne artikel, og som fremstilles og eksporteres til Fællesskabet af nedenstående selskaber (Ukraine - Taric-tillægskode 8847):

- Nikopol Ferro Alloy Plant

- Zaporozhye Ferro Alloy Plant.«

Artikel 3

Proceduren vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Brasilien, Sydafrika og Rusland afsluttes.

Artikel 4

Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

Artikel 5

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. februar 1998.

På Rådets vegne

R. COOK

Formand

(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (EFT L 317 af 6. 12. 1996, s. 1).

(2) EFT L 248 af 14. 10. 1995, s. 1.

(3) EFT L 248 af 14. 10. 1995, s. 56.

(4) EFT L 18 af 24. 1. 1996, s. 1.

(5) EFT C 381 af 17. 12. 1996, s. 5.

(6) EFT C 381 af 17. 12. 1996, s. 4.

(7) EFT L 252 af 16. 9. 1997, s. 6.

(8) EFT L 67 af 10. 3. 1994, s. 89.

(9) EFT L 248 af 14. 10. 1995, s. 56.