ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne i programmet, er realistisk i 2013-2014, hvor BNP-væksten forventes at blive 3,3 % i gennemsnit. Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 forventer en vækst på 3,5 % i 2013-2014. Estlands samlede budgetunderskud blev 0,3 % af BNP i 2012. Stabilitetsprogrammet bekræfter den forrige mellemfristede målsætning om et strukturelt overskud. Det er mere ambitiøst, end vækst- og stabilitetspagten forlanger. Da der var overskud på Estlands strukturelle saldo i 2012, nåede Estland sin mellemfristede målsætning et år før end forudset i stabilitetsprogrammet for 2012-2015. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet for 2012-2017, har til formål at sikre en holdbar finanspolitik, der fremmer en afbalanceret vækst ved at holde fast i den mellemfristede målsætning, samtidig med at der er tilstrækkelige finanspolitiske stødpuder og skattebyrden på arbejde sættes ned. Det samlede underskudsmål, der er på 0,5 % af BNP i 2013, skal i henhold til stabilitetsprogrammet nedsættes gennem prognoseperioden, således at der bliver balance i 2014 og derefter overskud. Efter en samlet vurdering af den genberegnede strukturelle budgetsaldo, herunder en analyse af stabilitets og vækstpagtens benchmark for udgifter, afviger Estland ikke væsentligt fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2013, men vender tilbage til et strukturelt overskud i 2014. Gældskvoten ligger et godt stykke under 60 % af BNP, og ifølge stabilitetsprogrammet forventes den at falde efter 2013 til ca. 9 % i 2015-2016. Estland påtænker at indføre en regel om strukturel budgetbalance i 2013 som krævet i traktaten om stabilitet, samordning og styring i Den Økonomiske og Monetære Union, undertegnet den 2. marts 2012 i Bruxelles. Så snart reglen om en strukturel budgetsaldo er på plads, bør reglen suppleres med en stramning af de bindende elementer i de flerårige udgiftsmål.
(10)

Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Scenariet, ifølge hvilket der forventes en BNP-vækst på 0,7 % i 2013 og 1,6 % i 2014, svarer stort set til Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013, der opererer med en vækst på 0,7 % og 1,7 %. Konvergensprogrammet skitserer en budgetstrategi, der har til formål at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud og indfri den mellemfristede målsætning om et strukturelt underskud på højst 0,5 % af BNP senest i 2013, hvilket afspejler målene i pagten. Konvergensprogrammet tilstræber et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2013 og 1,8 % af BNP i 2014, hvilket er i overensstemmelse med den frist, som Kommissionen har foreslået under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Den gennemsnitlige finanspolitiske indsats i perioden 2011-2013, som tager udgangspunkt i beregninger af den strukturelle saldo, er i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. I konvergensprogrammet skønnes de diskretionære foranstaltninger netto at føre til en konsolidering, der overordnet set er på linje med henstillingen afgivet i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Der forventes nulvækst i de reale offentlige udgifter (inklusiv diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) i 2013, mens de forventes at stige med 0,4 % i 2014, hvilket betyder, at stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter overholdes i begge år. De offentlige finanser er generelt sunde, og landet har allerede nået sin mellemfristede målsætning. Da landet også har en aldrende befolkning og ambitiøse velfærdsforanstaltninger, er det afgørende, at Danmark opretholder sunde og holdbare rammer for finanspolitikken og holder underskuddet under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.
På grundlag af vurderingen af stabilitetsprogrammet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at Slovakiet har nedbragt det offentlige underskud fra 7,7 % af BNP i 2010 til 4,3 % af BNP i 2012 ved hjælp af en betydelig konsolideringsindsats, og at Slovakiet på basis af gældende forventninger er godt på vej til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet er realistisk. Myndighederne antager BNP-vækstrater i samme størrelsesorden som i Kommissionens prognoser, men med en lidt anden sammensætning. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har som formål at opnå en budgetstilling, der sikrer de offentlige finansers langsigtede holdbarhed. For at nå dertil bekræfter regeringen målet om at bringe det samlede underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP i 2013 i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Den tilpassede gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i 2010-2013 andrager 1,4 % af BNP, hvilket ligger et stykke over den nødvendige indsats på 1 % af BNP, som Rådet har anbefalet. En stor del af udgiftsbesparelserne i 2013 forventes opnået af lokalmyndigheder og andre offentlige instanser, som de centralstatslige myndigheder ikke har nogen direkte indflydelse på. Der kan derfor være risiko for, at målet ikke nås, også i lyset af tidligere konstaterede udgiftsoverskridelser.

Stabilitetsprogrammet bekræfter den tidligere mellemfristede budgetmålsætning på – 0,5 % med måldato i 2018. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger på linje med kravene i stabilitets- og vækstpagten. For så vidt angår årene efter den forventede korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud er den fremskrevne forbedring af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo passende i 2014 og 2015 (hhv. 0,6 og 0,7 procentpoint af BNP), men utilstrækkelig i 2016 (0,3 procentpoint af BNP). Slovakiet forventes af opfylde benchmarket for udgifter i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gæld at holde sig under referenceværdien på 60 % af BNP frem til 2016. Kommissionens tjenestegrenes forårsprognose fra 2013 viser en stigning i gældskvoten til 54,6 % af BNP i 2013 og 56,7 % af BNP i 2014.

For at sikre den store nedbringelse af det samlede budgetunderskud fra 2011 og frem har myndighederne også skåret ned på investeringer, der finansieres af det samlede offentlige budget, hvilket muligvis hverken kan gennemføres eller er ønskeligt på mellemlangt til langt sigt, og truffet engangsforanstaltninger. Fremadrettet må den igangværende konsoliderings- og konvergensproces sikre udgifter i vækstfremmende kategorier som f.eks. uddannelse, innovation og transportinfrastruktur.
(10)

Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at Finlands offentlige finanser generelt er sunde, og at der er truffet foranstaltninger til at øge indtægterne og begrænse udgifterne med henblik på at bevæge sig i retning af den mellemfristede målsætning. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for stabilitetsprogrammets budgetmæssige fremskrivninger, er realistiske. Fremskrivningerne for væksten i 2013 svarer til Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013, hvorimod dem for 2014 ligger 0,6 procentpoint højere end i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013. Hensigten med den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, er at opnå balance i de offentlige finanser og bringe den offentlige gældskvote på nedadgående kurs senest i 2015. Stabilitetsprogrammet omfatter en ændring af den mellemfristede målsætning fra 0,5 % af BNP til – 0,5 % af BNP. Den nye mellemfristede målsætning er i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den mellemfristede målsætning at blive indfriet i 2014 og at blive opretholdt indtil 2017. Med udgangspunkt i den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo på baggrund af oplysningerne i stabilitetsprogrammet, indfriede Finland i 2012 ikke sin tidligere mellemfristede målsætning, og vil ikke indfri den nye mellemfristede målsætning i 2013. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo at forbedres fra – 1 % af BNP i 2012 til – 0,9 % af BNP i 2013. Mellem 2014-2017 vil den ligge mellem – 0,6 % og – 0,7 % af BNP. I 2012 steg Finlands nettoudgifter med 0,4 %, hvilket er under udgiftsbenchmarket i stabilitets- og vækstpagten. Idet væksten i det reale BNP i 2012 var negativ anses den lave strukturelle tilpasning for at være tilstrækkelig. I 2013 vil Finlands (genberegnede) strukturelle budgetsaldo blive forbedret, og nettoudgifterne forventes kun at afvige med 0,1 % af BNP fra udgiftsbenchmarket. I lyset af det store outputgab i Finland anses det for at være passende. I 2014 forventes Finlands (genberegnede) strukturelle budgetsaldo at bedres yderligere, idet den når – 0,6 % af BNP og dermed er tilpas tæt på den mellemfristede målsætning. Desuden forventes Finland i henhold til Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 at nå den i 2014. Overordnet set betyder det, at Finland er i overensstemmelse med den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Den offentlige konsoliderede bruttogæld lå på 53 % af BNP i 2012 og forventes ifølge stabilitetsprogrammet at forblive under 60 % af BNP i løbet af programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes gældsniveauet at falde mellem 2016 og 2017. Den største finanspolitiske udfordring er fortsat bæredygtigheden på lang sigt. Som følge af den aldrende befolkning er der konstateret et holdbarhedsgab i forbindelse med pensioner, sundhed og langtidspleje, som kræver konstant overvågning.
(6)

Den 10. juli 2012 besluttede Rådet i overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (»Rådets henstilling af 10. juli 2012«), at der var truffet virkningsfulde foranstaltninger, men at uventede negative økonomiske forhold havde gjort sig gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af den reviderede henstilling i 2009. Særligt forværringen af vækstperspektiverne og skiftet til en mindre skatteindbringende vækstsammensætning havde haft store negative budgetmæssige konsekvenser. Derfor vedtog Rådet en revideret henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF (»den reviderede henstilling«), hvori det henstillede til Spanien at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2014. For at få det samlede offentlige underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP inden 2014, blev der henstillet til Spanien at sørge for en forbedring af den strukturelle saldo på 2,7 % af BNP i 2012, 2,5 % af BNP i 2013 og 1,9 % af BNP i 2014 på grundlag af Kommissionens opdatering af prognosen fra foråret 2012. Målene for det samlede underskud blev sat til 6,3 % af BNP i 2012, 4,5 % af BNP i 2013 og 2,8 % af BNP i 2014. Det blev også henstillet til Spanien at gennemføre de foranstaltninger, der blev vedtaget i budgettet for 2012 og i de selvstyrende regioners planer for et afbalanceret budget, og vedtage den anmeldte flerårige budgetplan for 2013-14 inden udgangen af juli 2012, herunder en mellemsigtet budgetstrategi, som til fulde præciserede, hvilke strukturelle foranstaltninger der var nødvendige for at nå frem til en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2014.
(7)

I henhold til forordning (EF) nr. 1467/97 skal korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud være gennemført året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. En korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2014 er derfor berettiget. Hvis Malta skal følge en troværdig og holdbar tilpasningssti vil det navnlig kræve, at landet når målet for et offentligt underskud på 3,4 % af BNP i 2013 og 2,7 % af BNP i 2014, hvilket svarer til en årlig forbedring af den strukturelle saldo på 0,7 % af BNP i 2013 og 0,7 % af BNP i 2014. Målsætningen for 2014 sikrer, at forskellen mellem gældskvoten og traktatens referenceværdi på 60 % af BNP som påkrævet nedbringes inden for de to år, der følger efter korrektionen under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. For at nå ovennævnte strukturelle mål vil Malta foruden foranstaltningerne i det oprindelige scenarie skulle vedtage supplerende konsoliderende foranstaltninger svarende til ca. 0,4 % af BNP i 2013 og ca. ¾ % af BNP i 2014. Disse mål tager højde for behovet for at kompensere for den finanspolitiske konsoliderings negative følger for de offentlige finanser på grund af indvirkningen på væksten i BNP. Det scenarie, der danner grundlag for tilpasningen, tager udgangspunkt i fremskrivningerne i Kommissionens forårsprognose fra 2013 frem til 2016 og bygger på standardantagelser om en lukning af outputgabet og budgettets konjunkturfølsomhed; det omfatter dog ikke den ekstra kapitaltilførsel til Air Malta, som ifølge stabilitetsprogrammet for 2013 er planlagt til 2015. Det antages derfor, at kapitaltilførslen ikke vil blive foretaget, eller at den bliver vejet op af andre foranstaltninger.
(11)

I betragtning af advokaternes uafhængighed er forsvarets adfærd i det væsentlige en sag mellem den mistænkte eller tiltalte person eller den eftersøgte person og deres repræsentant. For at sikre, at den juridiske bistand er af høj standard, og at rettergangen bliver retfærdig, bør medlemsstaterne indføre effektive systemer til kvalitetssikring af retshjælpsadvokater. Til det formål bør medlemsstaterne indføre godkendelsesordninger for retshjælpsadvokater. Under alle omstændigheder bør medlemsstaterne sørge for, at der gribes ind, hvis der er en åbenlys fejl i den juridiske bistand eller de bliver gjort tilstrækkeligt opmærksomme herpå.
(7)

Mistænkte eller tiltalte personer eller deres advokater bør have ret til at anfægte efter national ret vurderingen af deres potentielle sårbarhed i straffesager, navnlig hvis den vil kunne hæmme eller begrænse udøvelsen af deres grundlæggende rettigheder. Denne ret indebærer ikke en forpligtelse for medlemsstaterne til at sørge for en specifik appelprocedure, en separat ordning eller en klageprocedure, hvor en sådan undladelse eller et sådant afslag kan anfægtes.
(8)

En række politikområder, navnlig idræt og sundhed, kan bidrage til at fremme fysisk aktivitet og kan give nye muligheder for, at EU's borgere bliver fysisk aktive. For at dette potentiale kan udnyttes fuldt ud, således at niveauerne for fysisk aktivitet kan hæves, er det nødvendigt med en tværsektoriel strategisk tilgang for fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet, herunder inddragelse af alle relevante ministerier, organer og organisationer, navnlig idrætsorganisationerne, på alle niveauer under hensyn til det eksisterende og fortsatte politiske arbejde. Adgangen til flere oplysninger og bedre data om niveauerne for fysisk aktivitet og politikker for fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet er afgørende elementer, der skal understøtte denne proces og et krav om evaluering af politikkerne, der skal føre til en mere effektiv politikudvikling og -gennemførelse fremover.
(3)

Hvad angår risikoen for dyrs sundhed konkluderede ekspertpanelet, at det må anses for usandsynligt, at den nuværende skønnede eksponering for T-2-toksin og HT-2-toksin blandt drøvtyggere, kaniner og fisk udgør en sundhedsrisiko. Skøn over eksponeringen for T-2-toksin og HT-2-toksin blandt grise, fjerkræ, heste og hunde viser, at risikoen for sundhedsskadelige virkninger er lav. Katte hører til blandt de mest følsomme dyrearter. På grund af de begrænsede data og de alvorlige sundhedsskadelige virkninger ved lave doser har det ikke været muligt at fastsætte noget No Observed Adverse Effect Level (NOAEL) eller Lowest Observed Adverse Effect Level (LOAEL).
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at Den Tjekkiske Republik har nedbragt det samlede underskud med 1,4 % (5) af BNP fra 2009 til 2012 takket være en betydelig konsolideringsindsats og i betragtning af de nuværende forventninger er på vej til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet, er realistisk. Ifølge konvergensprogrammet forventes den reale BNP-vækst at nå henholdsvis 0 % og 1,2 % i henholdsvis 2013 og 2014 sammenlignet med -0,4 % og 1,6 % i henholdsvis 2013 og 2014 ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013. Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, har til formål at holde det offentlige underskud under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Det offentlige underskud på 2,8 % af BNP i 2013 er i tråd med fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, fastsat i Rådets henstilling af 2. december 2009. I Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 forudses det, at det offentlige underskud vil ligge på 2,9 % og 3 % af BNP i henholdsvis 2013 og 2014. Der er risiko for, at budgetresultatet i 2013 bliver ringere end forventet som følge af yderligere korrektioner i refusioner af EU-midler. Til gengæld vil engangsindtægterne i forbindelse med den planlagte auktion af nye frekvensbånd for telekommunikation kunne medføre, at budgetresultatet i 2013 bliver bedre end forventet.

Konvergensprogrammet bekræfter den foregående mellemfristede målsætning om et underskud på 1 % af BNP, som i tilstrækkelig grad afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo forventes at vokse med 0,3 %, 0,2 % og 0,5 % af BNP i henholdsvis 2014, 2015 og 2016; derfor er der i konvergensprogrammet ikke forudset nogen tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning, som ikke er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Vækstraten for de offentlige udgifter er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter i 2014, men afviger med 0,3 % og 0,5 % af BNP i henholdsvis 2015 og 2016, under antagelse af at forbedringer på 0,5 % af BNP i retning af den mellemfristede målsætning vurderes som passende af Kommission. Ifølge konvergensprogrammet forventes gældskvoten fortsat at stige i programperioden, men dog i et langsommere tempo, for at nå 51,9 % af BNP i 2016.
(9)

Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Den økonomiske vækst forventes at falde lidt til omkring 4 % om året i programperioden, mens prisstigningerne forventes at forblive moderate. I 2012 faldt det offentlige underskud til under traktatens referenceværdig på 3 % af BNP, og den mellemfristede budgetmålsætning blev nået det år, hvilket var betydeligt før forudset i Letlands konvergensprogram for 2012-2015. Konvergensprogrammet bekræfter den forrige mellemfristede budgetmålsætning på -0,5 %, hvilket er tilfredsstillende i forhold til stabilitets- og vækstpagtens målsætning. Målsætningen med budgetstrategien i konvergensprogrammet er at fastholde en strukturel budgetstilling, som bygger på den mellemfristede budgetmålsætning, hvor enhver form for afvigelse er begrænset til den gradvist voksende effekt af pensionsreformen. Denne reform indebærer en trinvis stigning i andelen af socialsikringsbidrag, som føres over i en bidragsfinansieret pensionsordning, og gennemføres i 2013, 2015 og 2016. Efter en samlet vurdering med den genberegnede strukturelle saldo som reference, herunder en analyse af de samlede diskretionære foranstaltninger, viser det sig imidlertid, at den strukturelle saldo står til at afvige fra den mellemfristede budgetmålsætning med 1,0 procentpoint af BNP i 2013, hvilket er betydeligt mere end den gradvist voksende effekt af pensionsreformen, og med yderligere 0,2 procentpoint i 2014. Den offentlige gæld forventes at forblive et godt stykke under 60 % af BNP i løbet af hele programperioden med en stigning fra 40,7 % af BNP i 2012 til 44,5 % i 2013, mens regeringen samler finansielle aktiver til tilbagebetalingen af gælden, og et fald fra og med 2014, når tilbagebetalingerne gennemføres, således at gælden udgør 34,6 % ved afslutningen af programperioden. Loven om finanspolitisk disciplin blev godkendt af det lettiske parlament i januar 2013 og trådte i kraft i marts 2013. Hvis den gennemføres effektivt vil den nye lov betyde en markant styrkelse af de finanspolitiske rammer i Letland ved at stille en effektiv mekanisme til rådighed, der kan begrænse væksten i udgifterne i tider med økonomisk fremgang og danne grundlag for regelbaseret flerårig budgetlægning.
Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at Tysklands offentlige finanser generelt har været sunde, og den mellemfristede budgetmålsætning er opnået. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Stabilitetsprogrammets makroøkonomiske fremskrivninger er overordnet set på linje med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013, hvad angår hastigheden og mønstret for den økonomiske vækst i 2013 og 2014, og med Kommissionens estimat for Tysklands mellemfristede potentielle vækstrate. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har til formål at sikre en fortsat opnåelse af den mellemfristede budgetmålsætning. Stabilitetsprogrammet bekræfter den tidligere mellemfristede budgetmålsætning på -0,5 % af BNP. Den mellemfristede budgetmålsætning er på linje med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Tyskland opnåede et strukturelt budgetoverskud og nåede dermed den mellemfristede budgetmålsætning i 2012. Ifølge stabilitetsprogrammet vil den (genberegnede) (5) strukturelle saldo forblive positiv i 2013 og 2014, hvilket overordnet set er på linje med Kommissionens prognose fra foråret 2013, og det vil dermed give de automatiske stabilisatorer frit spil. Tyskland overholdt ligeledes stabilitets- og vækstpagtens benchmark for udgifter i 2012. I henhold til oplysningerne i stabilitetsprogrammet vil vækstraten for de offentlige udgifter, når der tages højde for diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, overstige benchmarket for udgifter i 2013 og overholde det i 2014. Ifølge stabilitetsprogrammet planlægges bruttogælden at falde til 80½ % af BNP i 2013 og derefter at fortsætte i nedadgående retning.

Efter at det uforholdsmæssigt store underskud blev korrigeret i 2011, befinder Tyskland sig i en overgangsperiode, hvad angår overholdelse af gældskriteriet, og landet gjorde tilstrækkelige fremskridt til at opfylde gældskriteriet i 2012. Hvis stabilitetsprogrammet gennemføres som planlagt, vil det også sikre tilstrækkelige fremskridt i retning af at overholde gældskriteriet i 2013, og gældskriteriet vil være opfyldt ved udgangen af overgangsperioden i 2014. Overordnet er underskuds- og gældsmålsætningerne realistiske.