Artikel 134 affattes således:

»Artikel 134

Bevismidler

(Finansforordningens artikel 93 og 94)

1. Ansøgere og bydende skal fremlægge en behørigt underskrevet og dateret erklæring på tro og love om, at de ikke befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93 eller 94.

Når der er tale om begrænsede udbud, konkurrencepræget dialog og procedurer med forhandling efter offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, hvor den ordregivende myndighed begrænser antallet af ansøgere, der skal opfordres til at forhandle eller afgive et bud, skal alle ansøgere dog fremlægge de attester, som er nævnt i stk. 3.

2. Den bydende, som kontrakten skal indgås med, skal inden for en frist, som fastsættes af den ordregivende myndighed, inden indgåelsen af kontrakten fremlægge de i stk. 3 omhandlede bevismidler til bekræftelse af den i stk. 1 nævnte erklæring i følgende tilfælde:

a) i forbindelse med aftaler, som institutionerne indgår for egen regning, og hvis værdi er lig med eller større end de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 158

b) i forbindelse med aftaler vedrørende foranstaltninger udadtil, hvis værdi er lig med eller større end de beløbsgrænser, som er fastsat i artikel 241, stk. 1, litra a), artikel 243, stk. 1, litra a), eller artikel 245, stk. 1, litra a).

I forbindelse med kontrakter, hvis værdi ligger under de beløbsgrænser, der er omhandlet i litra a) og b), kan den ordregivende myndighed, når den er i tvivl om, hvorvidt den bydende, som kontrakten skal indgås med, befinder sig i en af udelukkelsessituationerne, kræve, at han fremlægger de i stk. 3 nævnte bevismidler.

3. Den ordregivende myndighed godkender som tilstrækkeligt bevis for, at ansøgeren eller den bydende, som kontrakten skal indgås med, ikke befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra a), b) eller e), fremlæggelse af en straffeattest af nyere dato eller eventuelt et tilsvarende dokument, som for nylig er udstedt af en kompetent retslig eller administrativ myndighed i hjemlandet eller opholdslandet, hvoraf det fremgår, at disse krav er opfyldt. Den ordregivende myndighed godkender som tilstrækkeligt bevis for, at ansøgeren eller den bydende ikke befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra d), en attest af nyere dato udstedt af den kompetente myndighed i den pågældende stat.

Hvis det dokument eller den attest, der er nævnt i første afsnit, ikke udstedes af det pågældende land, og i de andre tilfælde af udelukkelse, som er nævnt i finansforordningens artikel 93, kan dokumentet eller attesten erstattes af en erklæring afgivet under ed eller eventuelt af en højtidelig erklæring, der af vedkommende afgives for en kompetent retslig eller administrativ myndighed, for en notar eller for en kompetent faglig organisation i hjemlandet eller et senere opholdsland.

4. I overensstemmelse med den nationale lovgivning i det land, hvor ansøgeren eller den bydende er etableret, vedrører de i stk. 1 og 3 nævnte dokumenter juridiske og/eller fysiske personer, herunder, hvis den ordregivende myndighed finder det nødvendigt, virksomhedsledere eller enhver anden person, der har beføjelse til at repræsentere eller kontrollere ansøgeren eller den bydende eller til at træffe beslutninger på dennes vegne.

5. De ordregivende myndigheder kan, hvis de er i tvivl om, hvorvidt ansøgerne eller de bydende befinder sig i en af udelukkelsessituationerne, selv henvende sig til de kompetente myndigheder, der er nævnt i stk. 3, for at indhente de oplysninger om den pågældende situation, som de finder nødvendige.

6. Den ordregivende myndighed kan undlade at kræve, at en ansøger eller bydende skal fremlægge den dokumentation, som er omhandlet i stk. 3, hvis en sådan dokumentation allerede er forelagt for den i forbindelse med en anden procedure for indgåelse af aftaler, forudsat at dokumenterne ikke er mere end ét år gamle, og at de stadig er gyldige.

I sådanne tilfælde skal ansøgeren eller den bydende erklære på tro og love, at dokumentationen allerede er fremlagt i forbindelse med en tidligere procedure for indgåelse af aftaler, og bekræfte, at der ikke er sket ændringer i hans situation.«