BILAG II.2

RÅDETS HENSTILLING af 30. november 1994 vedrørende et standardudkast til bilateral tilbagetagelsesaftale mellem en medlemsstat og et tredjeland

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -

som henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel K.1, stk. 3,

som erindrer om, at disse politikområder i henhold til traktaten betragtes som spørgsmål af fælles interesse,

som er besluttet på at bekæmpe ulovlig indvandring i medlemsstaterne,

som noterer sig, at fastsættelsen af principper, som skal forekomme i bilaterale og multilaterale tilbagetagelsesaftaler, er omhandlet i den handlingsplan vedrørende retlige og indre anliggender, som Rådet og Det Europæiske Råd godkendte i december 1993,

som erindrer om, at Rådet godkendte disse principper i maj 1994, og at det blev vedtaget at udarbejde en standardtilbagetagelsesaftale på et senere tidspunkt på grundlag af disse principper, og

som tager i betragtning, at standardtilbagetagelsesaftalen skal anvendes smidigt af medlemsstaterne, og at den kan tilpasses de kontraherende parters særlige behov,

HENSTILLER

hermed, at standardaftalen i bilaget med virkning fra den 1. januar 1995 anvendes af medlemsstater som grundlag for forhandlinger med tredjelande om indgåelse af tilbagetagelsesaftaler.

Bilag til bilag II.2

STANDARDUDKAST

AFTALE

mellem regeringen for (medlemsstat)

og

regeringen for (tredjeland)

om tilbagetagelse af personer med ulovligt ophold

(Tilbagetagelsesaftale)

Regeringen for (medlemsstat)

og

regeringen for (tredjeland)

i det følgende benævnt de kontraherende parter, har med henblik på at lette tilbagetagelse af personer, som opholder sig ulovligt på en anden kontraherende parts område, dvs. som ikke eller ikke længere opfylder de gældende indrejse- eller opholdsformaliteter, og befordring af personer i transit, i god samarbejdsånd og på grundlag af gensidighed -

VEDTAGET FØLGENDE:

Artikel 1

Tilbagetagelse af egne statsborgere

1. En kontraherende part tilbagetager efter anmodning fra en anden kontraherende part uden formkrav en person, som ikke eller ikke længere opfylder den anmodende parts gældende indrejse- eller opholdsformaliteter, hvis det påvises eller sandsynliggøres, at vedkommende har den anmodede parts statsborgerskab. Det samme gælder personer, som efter indrejse på den anmodende parts område er blevet frataget den anmodede parts statsborgerskab og ikke i det mindste er blevet sikret naturalisering fra den anmodende stat.

2. Den anmodede part udsteder efter anmodning fra den anmodende part straks den rejselegitimation, som er nødvendig for tilbagesendelse af de pågældende personer.

3. Den anmodende part tilbagetager på ny denne person på de samme betingelser, hvis det af en kontrol fremgår, at vedkommende på tidspunktet for udrejsen fra den anmodende parts område ikke havde den anmodede parts statsborgerskab. Dette gælder ikke, hvis tilbagetagelsespligten skyldes, at den anmodede part har frataget vedkommende statsborgerskabet efter indrejsen til den anmodende parts område uden i det mindste at have fået sikkerhed for naturalisering fra den anmodende part.

Artikel 2

Tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere, som er indrejst over en ydre grænse

1. Den kontraherende part, over hvis ydre grænse en person - som ikke opfylder eller ikke længere opfylder den anmodende parts gældende indrejse- eller opholdsformaliteter - påviseligt eller sandsynligvis er indrejst, tilbagetager efter anmodning fra sidstnævnte uden formkrav den pågældende person.

2. Ved »ydre grænse« forstås i denne artikel den grænse, som først blev passeret, og som ikke danner fælles grænse mellem de kontraherende parter.

3. Der foreligger ikke tilbagetagelsespligt efter stk. 1 med hensyn til en person, som ved indrejsen på den anmodende parts område var i besiddelse af gyldig opholdstilladelse fra denne part, eller som efter indrejsen fik udstedt en opholdstilladelse af denne part.

4. De kontraherende parter bestræber sig på så vidt muligt at tilbagesende statsborgere fra nabolandet til deres hjemland.

Artikel 3

Tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere ved den kontraherende part, der er ansvarlig for indrejsen

1. Har en person, som efter at være indrejst til den anmodende parts område ikke opfyldt dennes gældende indrejse- eller opholdsformaliteter, et gyldigt visum, som er udstedt af den anden kontraherende part, eller en af den anmodede part udstedt gyldig opholdstilladelse, overtager sidstnævnte efter anmodning fra den anmodende part uden formkrav den pågældende person.

2. Har begge kontraherende parter udstedt visum eller opholdstilladelse, er den part ansvarlig, hvis visum eller opholdstilladelse udløber sidst.

3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse i forbindelse med udstedelse af transitvisum.

Artikel 4

Opholdstilladelse

Som opholdstilladelse efter artikel 2, stk. 3, og artikel 3 anses en hvilken som helst opholdstilladelse, som en af de kontraherende parter har udstedt, og som berettiger til ophold på dens område. Hertil regnes ikke en tidsbegrænset tilladelse til ophold på en af de kontraherende parters område med henblik på behandling af en asylansøgning.

Artikel 5

Frister

1. Den anmodede part besvarer straks de anmodninger om tilbagetagelse, den modtager, dog senest i løbet af 15 dage.

2. Den anmodede part tilbagetager straks den person, hvis tilbagetagelse den har godkendt, dog senest i løbet af en måned. Denne frist forlænges efter anmodning fra den anmodende part, så længe der foreligger retlige eller faktiske hindringer.

Artikel 6

Præklusionsfrist for så vidt angår tilbagetagelsespligten

Tilbagetagelsesanmodningen skal fremsættes senest et år efter, at den kontraherende part har konstateret, at en tredjelandsstatsborger er indrejst ulovligt til og opholder sig ulovligt på dens område.

Artikel 7

Transit

1. Uden at artikel 11 derved berøres, tillader de kontraherende parter befordring af tredjelandsstatsborgere i transit gennem deres område, hvis den anden kontraherende part anmoder derom, og der er garanti for overtagelse i eventuelle transitlande og i bestemmelseslandet.

2. Der kræves ikke transitvisum fra den anmodede part.

3. Trods foreliggende tilladelse kan personer, der er overtaget med henblik på transit, sendes tilbage til den anden kontraherende part, hvis der efterfølgende indtræder eller opstår kendskab til omstændigheder, jf. artikel 11, som er til hinder for transit, eller hvis der ikke længere er garanti for vidererejsen eller overtagelsen fra bestemmelseslandets side.

4. De kontraherende parter bestræber sig på at begrænse transit til sådanne udlændinge, hvor direkte udsendelse til hjemlandet ikke er mulig.

Artikel 8

Beskyttelse af oplysninger

Skal der med henblik på aftalens gennemførelse meddeles personoplysninger, må disse udelukkende vedrøre:

1) den person, der skal udleveres, eventuelt dennes familiemedlemmer (efternavn, fornavn, evt. tidligere navn, tilnavn eller pseudonymer, aliasnavne, fødselsdato og -sted, køn, nuværende og eventuelt tidligere statsborgerskab)

2) rejsepas, ID-kort, andre identitets- og rejsedokumenter samt laissez-passer (nummer, gyldighedsfrist, udstedelsesdato, udstedende myndighed, udstedelsessted osv.)

3) øvrige nødvendige oplysninger til identificering af den person, der skal udleveres

4) opholdssteder og rejserute

5) opholdstilladelser eller de visa, der er udstedt af en af de kontraherende parter

6) i de i artikel 7 nævnte tilfælde endvidere oplysning om, hvor der er indgivet asylansøgning og datoen for indgivelse af en tidligere asylansøgning, datoen for indgivelse af den nye asylansøgning, hvor langt man er nået i behandlingen samt indholdet af en eventuel afgørelse.

Artikel 9

Udgifter

1. Udgifterne til befordring af personer, som tilbagetages eller overtages i medfør af artikel 1, 2 og 3, afholdes af den anmodende part indtil den anmodede parts grænse.

2. Udgifterne til transit indtil bestemmelseslandets grænse og eventuelt også udgifterne ved tilbagetransporten afholdes af den anmodende part, jf. artikel 7.

Artikel 10

Ekspertudvalg

1. De kontraherende parter bistår hinanden med aftalens gennemførelse og fortolkning. De nedsætter med henblik herpå et ekspertudvalg, som

a) fører tilsyn med aftalens anvendelse

b) forelægger forslag til løsning af spørgsmål vedrørende aftalens anvendelse

c) foreslår ændringer og suppleringer til aftalen

d) udarbejder og anbefaler egnede foranstaltninger til bekæmpelse af udlændinges ulovlige indrejse.

2. De kontraherende parter forbeholder sig deres tilslutning til sådanne forslag og foranstaltninger.

3. Udvalget består af tre repræsentanter for hver kontraherende part. De kontraherende parter udnævner formanden blandt disse og repræsentanterne; samtidig udnævnes stedfortrædere. Med henblik på konsultationer kan der indkaldes yderligere eksperter.

4. Udvalget holder møde mindst en gang om året på forslag af formanden.

Artikel 11

Konventioner, aftaler mv., som ikke berøres af denne aftale

Denne aftale berører ikke de kontraherende parters forpligtelser i henhold til:

1) konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling som ændret ved protokol af 31. januar 1967 om flygtninges retsstilling

2) mellemstatslige aftaler om udlevering og transit

3) konventionen af 4. november 1950 til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder

4) internationale asylkonventioner, særlig Dublin-konventionen af 15. juni 1990 om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater

5) mellemstatslige konventioner og aftaler om tilbagetagelse af udenlandske statsborgere.

Artikel 12

Ikrafttræden

Denne aftale træder i kraft den første dag i den anden måned efter undertegnelsen. Den finder først anvendelse fra den dag, som de kontraherende parter fastsætter ved brevveksling.

Artikel 13

Suspension, opsigelse

1. Denne aftale indgås for ubestemt tid.

2. En kontraherende part kan efter at have underrettet den anden kontraherende part, af tvingende årsager, navnlig af hensyn til beskyttelsen af statens sikkerhed, den offentlige orden eller folkesundheden, suspendere denne aftale ved notifikation. De kontraherende parter underretter straks hinanden ad diplomatisk vej om ophævelsen af en sådan foranstaltning.

3. En kontraherende part kan af tvingende årsager og efter at have underrettet den anden kontraherende part opsige denne aftale ved notifikation.

4. Suspension eller opsigelse af aftalen træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter den måned, hvor den anden kontraherende part modtog notifikationen.

Udfærdiget i . . ., den . . .

i to originale eksemplarer, på henholdsvis . . . og . . ., idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

For regeringen for (medlemsstat)

For regeringen for (tredjeland)