ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

Portugal er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Portugal fik hverken korrigeret det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2015 eller ydet den finanspolitiske indsats, som Rådet havde efterlyst. I sit stabilitetsprogram for 2016 har regeringen planlagt at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud og nå ned på et samlet underskud på 2,2 % af BNP i 2016. Når der er opnået en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, vil Portugal være underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og overgangsreglerne for gældskriteriet. Den (genberegnede (5)) strukturelle saldo forventes kun at blive forbedret med ca. 0,35 % af BNP pr. år, hvilket er mindre end de krævede 0,6 % af BNP, mellem 2016 og 2020, og den mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt overskud på 0,25 % af BNP — forventes ikke at kunne nås inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde til 124,8 % i 2016 og at fortsætte med at falde til 110,3 % i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er temmelig optimistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at bidrage til virkeliggørelsen af de planlagte underskudsmål for 2017 og fremefter, er desuden endnu ikke tilstrækkeligt specificerede. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 ventes det offentlige underskud at nå ned på 2,7 % af BNP i 2016, hvilket er mindre end traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, og ned på 2,3 % af BNP i 2017. Eftersom det strukturelle underskud ventes at blive en smule større i 2016 og 2017, stemmer den finanspolitiske indsats ikke overens med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det forventes desuden heller ikke, at Portugal opfylder overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2017. På grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Portugal ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overholdelse i 2016 og 2017.
(6)

Selv om forbundsregeringen har vedtaget flere tiltag, som skal øge investeringerne i infrastruktur i de kommende år, lader disse midler stadig hverken til at skabe en stabil stigning i de offentlige investeringer eller opfylde behovet for infrastrukturinvesteringer. De faste nettoinvesteringer er fortsat med at være udpræget negative på kommunalt niveau, hvilket tyder på manglende investeringer. De samlede udgifter til uddannelse og forskning er kun steget lidt over de seneste år og har muligvis ikke nået det nationale mål på 10 % af BNP i 2015. Fortsatte investeringer i uddannelse, forskning og innovation er afgørende for at sikre Tysklands konkurrenceevne i fremtiden. Da budgettet forventes at forblive i balance i nominelle og strukturelle termer i 2016-2017 vil der fortsat være tilstrækkeligt finanspolitisk råderum til at øge de offentlige investeringer uden at overtræde stabilitets- og vækstpagtens bestemmelser og den nationale gældsbremse. En reform af pensionssystemet ville bidrage til at sikre de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt. De nuværende finanspolitiske udligningsmekanismer er komplekse og har tendens til at mindske incitamenterne til at forbedre indtægterne i de enkelte delstater. Den igangværende revision af de finanspolitiske relationer mellem forbundsmyndighederne og delstaterne giver mulighed for at styrke rammerne, bl.a. ved at sikre tilstrækkelige offentlige investeringer på alle forvaltningsniveauer, særligt i kommunerne. Det foreliggende kompromisforslag, som delstaterne er blevet enige om, ville indebære forsimplet horisontal finanspolitisk udligning. Forslaget er dog fortsat vagt med hensyn til yderligere udskillelse af beslutningskompetence vedrørende udgifter og øger ikke autonomien for så vidt angår indtægter. Samtidig anvendes alternativer til traditionel statsfinansiering af transportinfrastruktur, herunder gennem offentlig-private partnerskaber, kun i begrænset omfang. Derudover udgør kompleks fordeling af planlægningsansvaret på tværs af de forskellige forvaltningsniveauer, flaskehalse i den administrative kapacitet og komplicerede godkendelsesprocedurer hindringer for investeringer. En mere effektiv anvendelse af offentlige udbud ville også kunne påvirke investeringerne positivt, fordi antallet af udbud, som offentliggøres i hele EU, fortsat ligger langt under EU-gennemsnittet.
(6)

Østrig er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. I stabilitetsprogrammet for 2016 forventer regeringen, at det samlede underskud vil falde til 1,6 % af BNP i 2016 og derefter gradvis stige til 0,4 % af BNP i 2020. Den mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 0,45 % af BNP indtil 2016, der er blevet revideret til et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP fra 2017 — forventes at blive opfyldt fra og med 2018. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo vil den mellemfristede budgetmålsætning dog først blive opfyldt fra 2019. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at have toppet ved 86,2 % i 2015 og derefter gradvis at falde til 76,6 % i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er imidlertid ikke tilstrækkeligt præciseret. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 er der risiko for en vis afvigelse i 2016. Hvis man imidlertid ser bort fra de yderligere konsekvenser af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge, der i øjeblikket forventes for 2016, ville Østrig forventes at være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2016. Under antagelse af uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra den anbefalede tilpasning i 2017. Den forventede afvigelse i 2017 vil dog ikke længere være væsentlig, hvis der tages hensyn til den yderligere godtgørelse, der eventuelt ydes for 2016 i forbindelse med de budgetmæssige konsekvenser af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge. Østrig forventes at overholde overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2016 og — efter udløbet af overgangsperioden — gældsreduktionsmålet i 2017. På grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Østrig ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2016 og 2017.
(6)

Husholdningernes gæld ligger på et meget højt niveau i Sverige og er vokset med en af de hurtigste vækstrater i Unionen i de seneste ti år. Husholdningernes gæld i forhold til den årlige disponible indkomst udgjorde 175 % i 2015 ifølge Riksbankens beregninger og 87 % i forhold til BNP. Sverige har et af de største skatteincitamenter til at eje fast ejendom i Unionen på grund af de forholdsvis lave ejendomsskatter og den høje rentefradragsret på realkreditlån. Husholdningernes høje gæld udgør en risiko for den makroøkonomiske stabilitet. Regeringen har taget visse skridt til at dæmme op for husholdningernes gældsætning, herunder lovgivning, der pålægger obligatoriske amortiseringskrav i forbindelse med nye realkreditlån, som Rigsdagen vedtog den 23. marts 2016. Vedtagelsen af denne vigtige foranstaltning blev betydeligt forsinket, fordi der blev rejst spørgsmål om Sveriges makroprudentielle myndigheds juridiske mandat til at indføre dette krav. Der er risiko for, at de yderligere foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at tackle Sveriges stigende ubalancer, ligeledes kan blive forsinket, medmindre de juridiske forhold omkring den makroprudentielle myndigheds mandat revideres. Endelig har regeringen ikke taget skridt til at justere de skattemæssige incitamenter ved f.eks. at reducere rentefradragsretten på realkreditlån eller ændre ejendomsbeskatningen.
(6)

En forudsætning for holdbar vækst i Danmark er at sikre et tilstrækkeligt udbud af arbejdskraft, efterhånden som befolkningen bliver ældre. De seneste års omfattende arbejdsmarkedsreformer har især til formål at øge incitamenterne til at arbejde og effektiviteten af den aktive beskæftigelsespolitik. Disse reformer kan bidrage til opfyldelsen af Danmarks beskæftigelsesmål under Europa 2020 og styrke bæredygtigheden af den danske velfærdsmodel. Det nationale Europa 2020-mål for social inklusion, hvor der sigtes mod at nedbringe antallet af personer, som lever i husstande med meget lav arbejdsintensitet, er dog langt fra at være nået. Samtidig ligger der stadig en udfordring i at integrere de svageste grupper på arbejdsmarkedet og forbedre deres beskæftigelsesegnethed. Det gælder navnlig personer med indvandrerbaggrund fra tredjelande, herunder dem, der har boet i Danmark i længere tid, samt unge med et lavt uddannelsesniveau. De foranstaltninger, der er truffet som led i trepartsforhandlingerne i 2016 for at øge integrationen på arbejdsmarkedet, vil kunne sikre bedre forhold for nyankomne flygtninge og migranter. Der bør dog træffes yderligere foranstaltninger med henblik på en mere effektiv integration af andre marginaliserede grupper på arbejdsmarkedet.
At de nødvendige rammer opstilles med henblik på at sikre kontinuitet og udpege ét centralt kontaktpunkt, der er ansvarlig for at understøtte tilmeldte langtidsledige gennem et samordnet tilbud med tjenesteydelser, der involverer mulig beskæftigelse og sociale støttetjenester. Dette kontaktpunkt kan bygge på en ramme for interinstitutionel samordning og/eller udpeges inden for eksisterende strukturer.

At der fremmes en smidig og sikker videregivelse af relevante oplysninger vedrørende tilmeldte langtidslediges tidligere støtteforløb og individuelle vurderinger mellem relevante udbydere af tjenesteydelser i overensstemmelse med databeskyttelseslovene, hvorved der opnås kontinuitet i tjenesteydelserne.

At der sikres en bedre formidling af alle relevante oplysninger om ledige stillinger og uddannelsestilbud til de involverede tjenesteudbydere, og at det sikres, at disse oplysninger når ud til langtidsledige.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 39/59

RÅDETS HENSTILLING (EU) 2016/210

af 12. februar 2016

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,

som henviser til finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. den 31. december 2014 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9., 10. og 11. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter, vedrørende regnskabsåret 2014, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning (5), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2014 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2014.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2016. På Rådets vegne J.R.V.A. DIJSSELBLOEM Formand

(1) EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

(2) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

(3) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

(4) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

(5) EUT C 373 af 10.11.2015, s. 289.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 39/61

RÅDETS HENSTILLING (EU) 2016/212

af 12. februar 2016

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF) for regnskabsåret 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Fællesskabets bistand under den flerårige finansielle ramme for perioden 2008-2013 i overensstemmelse med AVS-EF-partnerskabsaftalen og om tildelingen af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Tiende Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF), særlig artikel 11, stk. 8,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 142-144,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2014 vedrørende transaktionerne under tiende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9., 10. og 11. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter, vedrørende regnskabsåret 2014, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning (5), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 11, stk. 8, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af tiende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under tiende EUF i regnskabsåret 2014 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under tiende EUF for regnskabsåret 2014.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2016. På Rådets vegne J.R.V.A. DIJSSELBLOEM Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27.

(3) EUT L 247 af 9.9.2006, s. 32.

(4) EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

(5) EUT C 373 af 10.11.2015, s. 289.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 39/60

RÅDETS HENSTILLING (EU) 2016/211

af 12. februar 2016

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (niende EUF), særlig artikel 32, stk. 3,

som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2014 vedrørende transaktionerne under niende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9., 10. og 11. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter, vedrørende regnskabsåret 2014, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning (5), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af niende EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under niende EUF i regnskabsåret 2014 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under niende EUF for regnskabsåret 2014.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2016. På Rådets vegne J.R.V.A. DIJSSELBLOEM Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27.

(3) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

(4) EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

(5) EUT C 373 af 10.11.2015, s. 289.
DA Den Europæiske Unions Tidende L 39/62

RÅDETS HENSTILLING (EU) 2016/213

af 12. februar 2016

om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (11. EUF) for regnskabsåret 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), som senest ændret,

som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse (2) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den 11. Europæiske Udviklingsfond (11. EUF), særlig artikel 11, stk. 7,

som henviser til Rådets forordning (EU) 2015/323 af 2. marts 2015 om finansforordningen for den 11. Europæiske Udviklingsfond (3), særlig artikel 43-45,

som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2014 vedrørende transaktionerne under 11. EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9., 10. og 11. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter, vedrørende regnskabsåret 2014, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning (4), og

som tager følgende i betragtning:

(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 11, stk. 7, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af 11. EUF efter henstilling fra Rådet.

(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under 11. EUF i regnskabsåret 2014 har været tilfredsstillende,

HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under 11. EUF for regnskabsåret 2014.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2016. På Rådets vegne J.R.V.A. DIJSSELBLOEM Formand

(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

(2) EUT L 210 af 6.8.2013, s. 1.

(3) EUT L 58 af 3.3.2015, s. 17.

(4) EUT C 373 af 10.11.2015, s. 289.
(17)

I Rådets og Kommissionens fælles rapport om gennemførelsen af strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET 2020) blev der inden for voksenuddannelse bl.a. givet prioritet til at sikre læse-, skrive- og regnefærdigheder og digitale kompetencer og give tilstrækkeligt med nye chancer til at få en anerkendt EQF-kvalifikation til dem, der ikke har EQF-kvalifikationer på niveau 4. I den nævnte fælles rapport opstilles der også resultatmål på mellemlang sigt for erhvervsuddannelser, herunder at give øget adgang til kvalifikationer for alle gennem mere fleksible systemer for erhvervsuddannelse, hvor det er muligt at skifte mellem forskellige retninger, navnlig ved at tilbyde effektive og integrerede vejledningstjenester og ved at gøre validering af ikkeformel og uformel læring mulig.
1)

Grækenland bør fortsat bestræbe sig på at sikre, at modtagelsesfaciliteterne er tilstrækkelige til at rumme alle ansøgere om international beskyttelse på landets område, og at modtagelsesforholdene i alle disse modtagelsesfaciliteter opfylder standarderne i EU-lovgivningen. Grækenland bør prioritere højt at: a) sikre, at der er etableret et tilstrækkeligt antal åbne modtagelsesfaciliteter, som kan rumme alle de ansøgere, der søger om international beskyttelse, som landet modtager eller sandsynligvis vil modtage, og de personer, de har forsørgelsespligt over for, under hele asylprocessen b) sikre, at alle disse faciliteter som minimum lever op til standarderne i direktiv 2013/33/EU om fastlæggelse af standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse, herunder i forbindelse med sårbare ansøgere og i vinterperioden c) beslutte hurtigst muligt, hvilke faciliteter på fastlandet der skal opgraderes, og hvilke der skal lukkes d) beslutte hurtigst muligt, hvordan modtagelseskapaciteten på øerne øges e) skabe de nødvendige yderligere indlogeringspladser til uledsagede mindreårige for at sikre, at alle uledsagede mindreårige, der ansøger om asyl, straks indlogeres under passende forhold og ikke holdes under forhold, der ikke lever op til standarderne, eller frihedsberøves, og sikre, at disse faciliteter opretholdes f) sørge for, at ansøgere får den nødvendige lægebehandling, som mindst skal omfatte akut lægehjælp og absolut nødvendig behandling af sygdom og alvorlige mentale forstyrrelser g) sikre effektiv og løbende centraliseret forvaltning og koordinering af alle modtagelsesfaciliteter og sikre et system til konstant overvågning af de materielle standarder i disse faciliteter og de tjenester, som ydes i dem, herunder i hotspotcentrene, og sikre, at de ansvarlige myndigheder får tilstrækkelige ressourcer til dette formål. Grækenland bør også sikre, at der ud over de permanente faciliteter er et passende antal midlertidige åbne modtagelsesfaciliteter til rådighed, eller at de kan stilles til rådighed med kort varsel for indlogering af uventede strømme af ansøgere om international beskyttelse og de personer, de har forsørgelsespligt over for, under passende forhold. De græske myndigheder bør foretage en omfattende behovsvurdering af den samlede krævede modtagelseskapacitet og arten af denne kapacitet samt løbende ajourføre denne vurdering i lyset af, hvordan situationen udvikler sig.
(3)

Forskelle i anvendelsesområdet for generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne, for så vidt angår hvilke forsvarsrelaterede produkter der er omfattet, og de forskellige betingelser, der gælder for overførsel af disse produkter, kan hindre gennemførelsen af direktiv 2009/43/EF og opnåelsen af dets målsætning om forenkling. Harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for overførsler i henhold til de generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne, er vigtige for at sikre, at disse licenser er attraktive og bruges.