Kommissionens forordning (EF) nr. 519/2004

af 19. marts 2004

om fravigelse af forordning (EF) nr. 800/1999 for så vidt angår udførsel af mælk og mejeriprodukter

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(1), særlig artikel 31, stk. 10, tredje led, og artikel 31, stk. 14, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 31, stk. 10, tredje led, i forordning (EF) nr. 1255/1999 kan restitutionen, hvis der er tale om en differentieret restitution, ydes, når det godtgøres, at produkterne har nået den destination, der er anført på licensen, eller en anden destination, for hvilken restitutionen var fastsat. Der kan gøres undtagelser fra denne bestemmelse på visse betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.

(2) Hvis der er tale om en differentieret restitution, udbetales der ifølge artikel 18, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter(2) en del af restitutionen, når der er ført bevis for, at produktet har forladt Fællesskabets toldområde, og denne del beregnes ved anvendelse af den laveste restitutionssats, jf. artikel 18, stk. 2.

(3) Der er i Kommissionens forordning (EØF) nr. 776/78 af 18. april 1978 om anvendelse af laveste restitutionssats ved udførsel af mejeriprodukter og om ophævelse eller ændring af visse forordninger(3) fastsat undtagelser for fastlæggelsen af den laveste restitutionssats. Artikel 1 i nævnte forordning var baseret på foranstaltninger, der blev truffet inden for rammerne af de særlige ordninger ved udførsel af visse oste til Schweiz, jf. Kommissionens forordning (EØF) nr. 1953/82 af 6. juli 1982 om særlige betingelser for udførsel af en række oste til visse tredjelande(4). Siden har ophævelsen af disse særlige ordninger ved Kommissionens forordning (EF) nr. 823/96 og fastsættelsen af restitutionen til nul for ost udført til flere andre destinationer overflødiggjort artikel 1 i forordning (EØF) nr. 776/78.

(4) Hvad angår udførslerne til USA, findes der tilfælde, hvor restitutionen ikke fastsættes for visse mejeriprodukter. I artikel 2 i forordning (EØF) nr. 776/78 er der fastsat en undtagelse for fastlæggelsen af den laveste restitutionssats, da de i USA indførte foranstaltninger oprindelig garanterede, at de fællesskabsprodukter, der havde nydt godt af en restitution for andre destinationer, ikke kunne indføres i USA. Selv om indførsel uden for kontingentet fra Fællesskabet oprindelig ikke var tilladt i USA, så medførte indgåelsen af landbrugsaftalen inden for rammerne af GATT-aftalerne i 1995, at det blev muligt at indføre mejeriprodukter i USA inden for rammerne af udvidede kontingenter og ud over disse kontingenter. Da der ikke længere er de fornødne garantier, som kan forhindre fællesskabseksport med restitution til USA, og da dataene vedrørende udførslerne fra Fællesskabet af visse mejeriprodukter henhørende under KN-kode NC 0401, 0402, 0403, 0404 og 0405 til USA er lavere end dataene vedrørende de mængder af samme produkter, der indføres i USA fra Fællesskabet til konsum, har artikel 2 i forordning (EØF) nr. 776/78 ikke længere nogen berettigelse.

(5) Forordning (EØF) nr. 776/78 bør derfor ophæves.

(6) Konsekvensen af denne ophævelse er, at der ved anvendelsen af artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 800/1999 skal tages hensyn til ikke-fastsættelsen af en restitution for de pågældende produkter bestemt for USA, at der ikke udbetales nogen del af restitutionen, når produktet har forladt Fællesskabets toldområde, og at restitutionens udbetaling sker på betingelse af, at de supplerende betingelser, der er fastlagt i artikel 15 og 16 i nævnte forordning, er overholdt.

(7) Da det indebærer en betydelig administrativ ændring for såvel de nationale myndigheder som for de erhvervsdrivende, når restitutionernes udbetaling gøres afhængig af en overholdelse af betingelserne i artikel 15 og 16 i forordning (EF) nr. 800/1999, har det konsekvenser på det administrative plan, som medfører betydelige finansielle byrder. Det kan i visse lande være forbundet med store administrative vanskeligheder at fremskaffe det bevis, der omhandles i artikel 16 i nævnte forordning.

(8) I artikel 16 i forordning (EF) nr. 800/1999 opregnes de forskellige dokumenter, der kan udgøre et bevis for afslutning af toldformaliteterne for indførsel i et tredjeland i tilfælde af differentiering af restitutionssatsen efter destinationen. Ifølge denne bestemmelse kan Kommissionen i visse særlige tilfælde beslutte, at det bevis, der omhandles i nævnte artikel, betragtes som ført ved hjælp af et særskilt dokument eller på anden måde.

(9) For at mindske de finansielle og administrative byrder, der er lagt på de erhvervsdrivende, der har indgået kontrakter inden den nye ordnings ikrafttræden, og for at gøre det muligt for myndighederne og de erhvervsdrivende at indføre dette nye system for de berørte produkter og at indføre de nødvendige procedurer for en korrekt gennemførelse af alle de formaliteter, der skal afsluttes, er det nødvendigt at fastsætte en overgangsperiode, hvorunder det bør være lettere at føre bevis for afslutning af toldformaliteterne for indførsel.

(10) Kommissionens forordning (EF) nr. 351/2004 af 26. februar 2004 om fastsættelse af eksportrestitutioner for mælk og mejeriprodukter(5) har indført en differentiering af restitutionerne efter destinationen for alle mejeriprodukter med virkning fra den 27. februar 2004. Det er nødvendigt, at nærværende forordnings bestemmelser om bevis for afslutning af toldformaliteterne for indførsel i et tredjeland anvendes fra samme dato.

(11) Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF) nr. 776/78 ophæves.

Artikel 2

For udførsler af produkter henhørende under KN-kode 0401 - 0405, der er gennemført i overensstemmelse med artikel 31 i forordning (EF) nr. 1255/1999, og for hvilke eksportøren ikke kan fremlægge de beviser, der omhandles i artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999, anses produktet for at være indført i et tredjeland efter fremlæggelsen af en kopi af transportdokumentet eller af et af de dokumenter, der omhandles i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 800/1999.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 2 anvendes for udførselsangivelser, der antages i perioden fra den 27. februar 2004 til den 31. december 2004.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2004.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 186/2004 (EUT L 29 af 3.2.2004, s. 6).

(2) EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2010/2003 (EUT L 297 af 15.11.2003, s. 13).

(3) EFT L 105 af 19.4.1978, s. 5. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2931/95 (EFT L 307 af 20.12.1995, s. 10).

(4) EFT L 212 af 21.7.1982, s. 5. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 3337/94 og ophævet ved forordning (EF) nr. 823/96 (EFT L 111 af 4.5.1996, s. 9).

(5) EUT L 60 af 27.2.2004, s. 46.