KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2023/232

af 25. juli 2022

om Tjekkiets statsstøtte SA.55208 (2020/C) (ex 2022/NN) til fordel for det tjekkiske postvæsen

(meddelt under nummer C(2022) 5136)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til bestemmelserne, under hensyntagen til disse bemærkninger og

ud fra følgende betragtninger:

1. SAGSFORLØB

(1) Den 18. januar 2018 meddelte de tjekkiske myndigheder på forhånd en kompensation til det tjekkiske postvæsen for opfyldelse af postbefordringspligten i perioden 2018-2022. Den 8. marts 2019 trak de tjekkiske myndigheder denne forhåndsanmeldelse tilbage efter drøftelser forud for anmeldelsen om navnlig net avoided cost-metoden (»NAC«-metoden).

(2) Den 20. august 2019 meddelte de tjekkiske myndigheder igen på forhånd en kompensation til det tjekkiske postvæsen for opfyldelse af postbefordringspligten i perioden 2018-2022 (»foranstaltningen«). I forhold til forhåndsanmeldelsen af 18. januar 2018 blev foranstaltningen ændret med hensyn til beregningen af NAC.

(3) Den 8. og 22. november 2019 modtog Kommissionen to formelle klager fra to konkurrenter til det tjekkiske postvæsen, Zásilkovna s.r.o. (»Zásilkovna«) og První Novinová Společnost a.s. (»PNS«, tidligere »Mediaservis«). Klagerne blev registreret under henholdsvis sagsnummer SA.55686 (2019/FC) og SA.55497 (2019/FC) (1).

(4) Klagerne blev videresendt til de tjekkiske myndigheder den 4. december 2019. De tjekkiske myndigheder svarede ved brev af 31. januar 2020.

(5) Den 28. januar 2020 meddelte de tjekkiske myndigheder en kompensation til det tjekkiske postvæsen for opfyldelse af postbefordringspligten i perioden 2018-2022.

(6) Den 12. marts 2020 sendte Kommissionen de tjekkiske myndigheder en anmodning om yderligere oplysninger, som disse svarede på ved brev af 24. april 2020.

(7) Ved afgørelse af 23. juni 2020 meddelte Kommissionen de tjekkiske myndigheder, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) i forbindelse med støtten (2) (»åbningsafgørelsen«). Kommissionen anmodede de tjekkiske myndigheder om at fremsætte deres bemærkninger og fremlægge alle de oplysninger, der kunne være nyttige for vurderingen af støtten, og opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten.

(8) Kommissionen modtog bemærkningerne til åbningsafgørelsen fra de tjekkiske myndigheder og fra det tjekkiske postvæsen ved brev af 24. juli 2020.

(9) Kommissionen modtog bemærkningerne til åbningsafgørelsen fra Zásilkovna ved brev af 2. oktober 2020 og fra PNS ved brev af 3. oktober 2020.

(10) Kommissionen videresendte bemærkningerne fra alle tredjeparter til de tjekkiske myndigheder den 9. november 2020.

(11) De tjekkiske myndigheder fremsatte deres bemærkninger til bemærkningerne fra tredjeparter ved brev af 3. februar 2021.

(12) Den 9. juli 2021 sendte Kommissionens tjenestegrene et brev til Zásilkovna og PNS med oplysning om, at sag SA.55686 (2019/FC) og SA.55497 (2019/FC) ville blive afsluttet, og at den formelle undersøgelsesprocedure ville blive behandlet under ét under sagsnummer SA.55208 (2020/C). Som følge heraf undersøges bemærkningerne og oplysningerne i forbindelse med klagerne i sag SA.55686 (2019/FC) og SA.55497 (2019/FC) i forbindelse med den formelle undersøgelsesprocedure SA.55208 (2020/C).

(13) Den 12. november 2021 anmodede Kommissionen de tjekkiske myndigheder om yderligere oplysninger. De tjekkiske myndigheder svarede ved brev af 10. december 2021.

(14) Den 2. december 2021 fremsendte Zásilkovna yderligere bemærkninger til Kommissionen.

(15) Den 17. februar 2022 og den 29. marts 2022 anmodede Kommissionen om en nærmere forklaring af de oplysninger, som de tjekkiske myndigheder fremsendte ved brev af 10. december 2021. De tjekkiske myndigheder svarede ved brev af henholdsvis den 16. marts 2022 og den 1. april 2022.

(16) Tjekkiet indvilliger undtagelsesvis i at give afkald på sine rettigheder i henhold til artikel 342 i TEUF sammenholdt med artikel 3 i Rådets forordning nr. 1/1958 (3) og i at få denne afgørelse vedtaget og meddelt på engelsk.

2. DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN/STØTTEN

2.1. Støttemodtager: det tjekkiske postvæsen

(17) Den eneste modtager af foranstaltningen er det tjekkiske postvæsen, som er den største postoperatør i Tjekkiet.

(18) Det tjekkiske postvæsen ejes 100 % af staten og blev grundlagt i 1993 af det tjekkiske økonomiministerium i overensstemmelse med loven om statsejede virksomheder (4). Dets retlige status og ejerskabsforhold er reguleret af loven om statsejede virksomheder (5).

(19) Ud over posttjenester leverer det tjekkiske postvæsen også en række andre tjenester, såsom finansielle tjenesteydelser (banktjenester, kontanttjenester og tjenester i forbindelse med udbetaling af pensioner).

(20) Trods liberaliseringen af det tjekkiske postmarked den 1. januar 2013 udviklede konkurrencen på brevmarkedet sig ikke væsentligt. Det tjekkiske postvæsens vigtigste konkurrenter på brevmarkedet er PNS og Česká distribuční og på pakkemarkedet PPL CZ (Professional Parcel Logistic), Direct Parcel Distribution CZ (DPD), General Logistics Systems Czech Republic (GLS) og Zásilkovna.

2.2. Det tjekkiske postvæsens postbefordringspligt

(21) Ved afgørelse af 12. december 2017 truffet af den nationale posttilsynsmyndighed, det tjekkiske telekommunikationskontor (»CTO«) (6), fik det tjekkiske postvæsen overdraget postbefordringspligten fra den 1. januar 2018 til den 31. december 2022.

(22) Omfanget af det tjekkiske postvæsens postbefordringspligt er fastsat i den nationale lovgivning, dvs. § 3, stk. 1, i loven om posttjenester (7), og omfatter: a) omdeling af postforsendelser på op til 2 kg (indenlands og til udlandet) b) omdeling af postpakker på op til 10 kg (indenlands og til udlandet) c) omdeling af anbefalede forsendelser på op til 2 kg (indenlands og til udlandet) d) omdeling af forsikrede forsendelser på op til 10 kg (indenlands og til udlandet) e) postanvisninger (»PMO«) f) gratis omdeling af postforsendelser på op til 7 kg til blinde og svagtseende (indenlands og til udlandet) g) omdeling af postforsendelser fra udlandet inden for de tjenester, der er nævnt i litra a)-d) og litra f) h) omdeling af postpakker på op til 20 kg fra udlandet i) omdeling af »M-poser« på op til 30 kg (kun til og fra udlandet); denne tjeneste omfatter særlige poser, der indeholder aviser, tidsskrifter, bøger og lignende trykt dokumentation til samme adressat på samme adresse j) international svarordning for erhverv: en tjeneste, der giver mulighed for forudgående opkrævning fra afsenderen af forsendelsesomkostningerne for et svarbrev, der sendes til et andet land; der er ikke tale om en uafhængig posttjeneste, fordi den kun omfatter en anden betalingsmetode for postforsendelser på op til 2 kg inden for rammerne af postbefordringspligten k) internationale svarkuponer: en anden metode til betaling af porto for postforsendelser. Kuponen kan ombyttes til frimærker, der svarer til minimumsportoen for et prioriteret luftpostbrev på op til 20 g, der sendes til en anden medlemsstat i Verdenspostforeningen.

(23) Som befordringspligtig virksomhed er det tjekkiske postvæsen forpligtet til at sikre adgang til alle posttjenester, der er omfattet af postbefordringspligten, til overkommelige priser på hele Tjekkiets område og mindst én gang om dagen.

(24) Retsgrundlaget for opfyldelsen af befordringspligten er følgende: a) lov nr. 29/2000 sml. om posttjenester og ændring af visse love (»lov om posttjenester«) b) CTO's afgørelse af 12. december 2017 (8) om overdragelse af befordringspligten til det tjekkiske postvæsen fra den 1. januar 2018 til den 31. december 2022 c) regeringsbekendtgørelse nr. 178/2015 sml. om fastsættelse af minimumsantallet af arbejdspladser til opfyldelse af postbefordringspligten (9) d) dekret nr. 464/2012 sml. om fastsættelse af specifikationerne for de enkelte tjenester, der er omfattet af befordringspligten, og de grundlæggende kvalitetskrav til leveringen heraf e) dekret nr. 465/2012 sml. om metoden til at føre særskilte regnskaber for omkostninger og indtægter for indehaveren af postlicensen og f) dekret nr. 466/2012 sml. om CTO's metode til beregning af nettoomkostningerne ved opfyldelse af befordringspligten.

2.3. Databoxes Information System (»DBIS«)

(25) Det tjekkiske postvæsen har også fået til opgave at levere databoksinformationssystemet (»DBIS«) i perioden 2018-2022. Den 2. februar 2018 vedtog Kommissionen en afgørelse (10), hvori den konkluderede, at en kompensation på 2,3 mia. CZK (85,1 mio. EUR), der skulle ydes til det tjekkiske postvæsen for leveringen af DBIS i perioden 2018-2022, udgør statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til rammebestemmelserne for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse fra 2012 (SGEI-rammebestemmelserne fra 2012) (11).

(26) DBIS er en elektronisk kanal til intern kommunikation inden for den offentlige forvaltning og til intern kommunikation mellem den offentlige forvaltning og borgere og virksomheder, som i nogle tilfælde erstatter traditionelle posttjenester som f.eks. anbefalet post.

2.4. Den anmeldte foranstaltning og kompensationsordningen for postbefordringspligten

2.4.1. Anmeldelsens omfang og kompensationens størrelse

(27) Den anmeldte foranstaltning vedrører den offentlige finansiering af det tjekkiske postvæsens varetagelse af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder (se betragtning 22) i perioden 2018-2022, der skal ydes på grundlag af loven om posttjenester. I henhold til § 34e, stk. 3, i loven om posttjenester må CTO ikke overføre midler til betaling af foreløbige nettoomkostninger eller nettoomkostninger, der udgør en urimelig økonomisk byrde, før Kommissionen har truffet afgørelse om kompensationens forenelighed med det indre marked.

(28) Den kompensation, der skal ydes til det tjekkiske postvæsen, afhænger af nettoomkostningerne ved postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder og verificeret af CTO og er begrænset til et maksimumsbeløb på 1 500 mio. CZK (55,5 mio. EUR (12)) om året (se betragtning 33).

2.4.2. Procedure for fastsættelse af det beløb, der skal ydes som kompensation

(29) I henhold til § 34c i loven om posttjenester fastsættes størrelsen af kompensationen for postbefordringspligten for hvert år ikke på forhånd, men beregnes og udbetales årligt i tre trin.

Trin 1: Godtgørelse af de foreløbige netværksomkostninger i år t (svarende til 50 % af nettoomkostningerne i år t–1)

(30) For de foreløbige nettoomkostninger i et givet år kan det tjekkiske postvæsen indgive en anmodning om godtgørelse til CTO fra den 1. juli til den 31. december samme år (år t) i overensstemmelse med § 34c i loven om posttjenester. I sådanne tilfælde udsteder CTO en afgørelse, der fastsætter de foreløbige nettoomkostninger til 50 % af de beregnede nettoomkostninger (ved hjælp af den metode, der er beskrevet i afsnit 8.2.8) for det foregående år (år t–1), for hvilket beløbet er blevet verificeret. Senest 30 dage efter den dato, hvor afgørelsen bliver endelig, vil Tjekkiet godtgøre det tjekkiske postvæsen de foreløbige nettoomkostninger via CTO.

Trin 2: Godtgørelse i år t+1 af de resterende netværksomkostninger i år t

(31) For de faktiske nettoomkostninger i et givet år kan det tjekkiske postvæsen indgive en anmodning om godtgørelse til CTO inden den 31. august det efterfølgende år (år t+1) i overensstemmelse med § 34d i loven om posttjenester. CTO verificerer de nettoomkostninger, der er beregnet af det tjekkiske postvæsen, ved hjælp af NAC-metoden. CTO fastsætter ved en afgørelse nettoomkostningerne svarende til de nettoomkostninger, der er verificeret i henhold til § 34b i loven om posttjenester. Ved godtgørelse af nettoomkostninger fratrækker CTO de foreløbige nettoomkostninger, som det tjekkiske postvæsen allerede har fået godtgjort. Hvis de betalte foreløbige nettoomkostninger overstiger nettoomkostningerne i et givet år, tilbagebetaler det tjekkiske postvæsen differencen til staten.

(32) CTO verificerer nettoomkostningernes oprindelse og størrelse på den måde, der er angivet i § 34b i loven om posttjenester. Hvis det efter denne verificering viser sig, at beregningen af nettoomkostningerne er korrekt, er det tjekkiske postvæsen juridisk berettiget til godtgørelse af nettoomkostningerne.

Trin 3: Godtgørelsen kan ikke overstige 1 500 mio. CZK om året

(33) CTO verificerer nettoomkostningerne ved postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder i overensstemmelse med § 34b i loven om posttjenester. Nettoomkostningerne godtgøres op til det maksimale beløb på 1 500 mio. CZK om året, jf. § 34d i loven om posttjenester, på grundlag af analysen af postbefordringspligtens urimelige byrde.

3. KLAGER

3.1. Zásilkovnas klage

(34) Zásilkovna, en konkurrent til det tjekkiske postvæsen, som er aktiv på pakkeleveringsmarkedet, hævder, at det tjekkiske postvæsen har modtaget ulovlig støtte siden »i hvert fald« 2013. Den klage, som Zásilkovna har indgivet, er sammenfattet nedenfor.

(35) Efter Zásilkovnas opfattelse er overdragelsesakten ikke i overensstemmelse med SGEI-rammebestemmelserne, fordi metoden til at fastsætte størrelsen af kompensationen til det tjekkiske postvæsen ikke er objektiv og gennemsigtig. Zásilkovna hævder, at hverken de tjekkiske myndigheder eller det tjekkiske postvæsen har forklaret eller offentliggjort nærmere oplysninger om beregningen af nettoomkostningerne, der lå til grund for fastsættelsen af kompensationen.

(36) Zásilkovna finder også, at det tjekkiske postvæsen har modtaget uforholdsmæssigt store finansielle midler som kompensation for postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder fra 2013 til 2017, og at dette vil være »så meget desto mere« tilfældet for perioden 2018-2022. I denne forbindelse påpeger Zásilkovna, at grænsen for den årlige urimelige byrde for perioden 2018-2022 er blevet tredoblet til 1 500 mio. CZK i forhold til det beløb, der blev accepteret i Kommissionens afgørelse om kompensationen for postbefordringspligten for perioden 2013-2017 (»afgørelsen om postbefordringspligten fra 2018«) (13). Zásilkovna finder, at det tjekkiske postvæsen anvender denne overdrevne kompensation til at krydssubsidiere dets tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, navnlig på pakkemarkedet (14).

(37) Zásilkovna mener, at det tjekkiske postvæsen modtager en uforholdsmæssig stor kompensation, fordi det henfører alle omkostninger ved dets udbringnings- og transportnetværk til postbefordringspligten, og at det derfor ikke korrekt henfører en andel af dets omkostninger til dets »Balíkovna«-tjeneste (udbringningen af pakker til andre afhentningssteder end postkontorer) og dermed krydssubsidierer denne tjeneste med den angiveligt overdrevne kompensation for postbefordringspligten. Ifølge Zásilkovna tilbydes Balíkovna-tjenesten til en pris, der ligger »væsentligt under omkostningerne«. Zásilkovna mener øjensynligt, at det tjekkiske postvæsen har foretaget en forkert fordeling af omkostningerne siden i hvert fald 2013.

(38) Zásilkovna underbygger sit argument vedrørende Balíkovnas priser med henvisning til virksomhedens egne priser og andre private konkurrenters priser for udbringning af pakker til afhentningssteder (som alle angiveligt er højere). Zásilkovna bemærker endvidere, at priserne for det tjekkiske postvæsens levering af pakker til postkontorer, en tjeneste, der ifølge Zásilkovna er meget lig Balíkovna-tjeneste, fordi de begge har høje fællesomkostninger og samme proceseffektivitet, er mellem to og tre gange højere.

3.2. PNS' klage

(39) PNS hævder, at det tjekkiske postvæsen vil blive overkompenseret for opfyldelsen af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder. PNS hævder, at det kontrafaktiske scenarie for NAC ikke er troværdigt, da reduktionen af antallet af postkontorer vil have en betydelig indflydelse på det tjekkiske postvæsens indtægter fra tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten. PNS hævder, at det kontrafaktiske scenarie indebærer tab af alle indtægter fra tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, og som beløber sig til 4,25 mia. CZK (157,3 mio. EUR) om året, hvilket angiveligt ikke fremgår korrekt af de tjekkiske myndigheders og det tjekkiske postvæsens beregninger.

(40) PNS hævder også, at det tjekkiske postvæsen fejlagtigt har kategoriseret visse tjenester som tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, og dermed kunstigt har sænket indtægterne fra postbefordringspligten. Dette fører ifølge PNS til kunstigt højere nettoomkostninger, der skal kompenseres.

(41) PNS bemærker i den forbindelse også, at loven om posttjenester er blevet ændret for at øge grænserne for kompensation for nettoomkostninger betydeligt til 1 500 mio. CZK (55,5 mio. EUR) om året fra oprindeligt 500 mio. CZK (18,5 mio. EUR) om året. PNS påpeger, at de tjekkiske myndigheder i afgørelsen om postbefordringspligten fra 2018 havde anslået nettoomkostningerne ved postbefordringspligten til højst 984 mio. CZK (36,4 mio. EUR) om året, hvilket ligger betydeligt under det hævede loft.

(42) PNS mener også, at det tjekkiske postvæsen har overtrådt gennemsigtighedskravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF (15), særlig bilag I, del C, afsnit 1, samt artikel 7, stk. 5, ved kun at offentliggøre kompensationens størrelse og ikke beregningerne af NAC.

(43) PNS hævder, at beregningen af det tjekkiske postvæsens nettoomkostninger ikke er i overensstemmelse med del B, afsnit 5, i bilag I til direktiv 97/67/EF. Sidstnævnte fastsætter, at beregningen »baseres på de omkostninger, der kan henføres til elementer af de pågældende tjenester, som kun kan udbydes med tab eller på omkostningsbetingelser, der falder uden for almindelige forretningsmæssige standarder«. PNS mener også, at det tjekkiske postvæsen overtræder § 33 i loven om posttjenester, som forpligter det til at tilbyde tjenester, inden for rammerne af postbefordringspligten til omkostningsbaserede priser.

(44) PNS hævder, at det tjekkiske postvæsen tilbyder »enorme« rabatter på op til 60 % til store afsendere, hvilket fører til »ekstraordinært« lave priser, der ligger under omkostningerne. Dette er ifølge PNS resultat af det tjekkiske postvæsens egen prispolitik og bør ikke forstås som betingelser, der falder uden for almindelige forretningsmæssige standarder, jf. direktiv 97/67/EF, dvs. at postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder ikke forpligter det tjekkiske postvæsen til at opkræve priser, der er lavere end omkostningerne. Ved beregningen af det tjekkiske postvæsens kompensation kan der derfor ikke tages hensyn til eventuelle tab som følge af denne praksis.

(45) Til støtte for dette argument har PNS fremlagt et andet eksempel og bemærker, at priserne på hybridpost (16) er steget med næsten 20 % i 2019, hvilket efter PNS' opfattelse betyder, at den nye pris er for høj og overstiger en rimelig fortjenstmargen, eller at den tidligere lavere pris ikke var omkostningsorienteret, da den var for lav til at dække omkostningerne.

4. BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

(46) Den 23. juni 2020 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende kompensationen for postbefordringspligten til det tjekkiske postvæsen for 2018-2022 på grund af tvivl om foreneligheden med det indre.

(47) I åbningsafgørelsen udtrykte Kommissionen først tvivl om omfanget af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder. Det tjekkiske postvæsens postbefordringspligt, jf. betragtning 22, er faktisk mere omfattende end de tjenester, der er beskrevet i artikel 3 i direktiv 97/67/EF. Kommissionen bemærkede navnlig, at postbefordringspligten omfatter postanvisninger, som ikke er opført i nævnte artikel og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/6/EF (17) som yderligere eller supplerende tjenester. Kommissionen fandt desuden, at offentligheden ikke specifikt blev hørt om medtagelsen om medtagelsen af postanvisninger i postbefordringspligtens omfang for den anmeldte periode. Kommissionen konkluderede derfor, at der forelå tvivl med hensyn til, hvorvidt postbefordringspligten som defineret af Tjekkiet i loven om posttjenester (eller i det mindste postanvisninger) opfyldte betingelserne for at være en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse.

(48) For det andet og i forbindelse med tvivlen om omfanget af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder udtrykte Kommissionen også tvivl om foreneligheden med EU's udbudsregler, for så vidt angår den direkte tildeling af postbefordringspligten. Det er faktisk muligt at udpege en befordringspligtig virksomhed i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 97/67/EF, hvis omfanget af de aktiviteter, der udføres af den befordringspligtige virksomhed kan anses for en tjeneste omfattet af befordringspligt som defineret i nævnte direktivs artikel 3.

(49) Kommissionen udtrykte for det tredje tvivl i åbningsafgørelsen om størrelsen af den kompensation, der skulle ydes til det tjekkiske postvæsen. I denne forbindelse udtrykte Kommissionen tvivl om troværdigheden af udformningen af det tjekkiske postvæsens kontrafaktiske scenarie. Kommissionen nærede navnlig tvivl om, hvorvidt det tjekkiske postvæsen under det kontrafaktiske scenarie ville have lukket mere end 1 000 kontorer, som det havde drevet frivilligt frem til udgangen af 2015. Kommissionen bemærkede, at den blotte ikrafttræden af et gennemførelsesdekret i 2016, der forhindrede lukningen af visse postkontorer, ikke i sig selv gjorde driften af disse postkontorer til en byrde, og at det tjekkiske postvæsen kunne have lukket dem på et hvilket som helst tidspunkt før gennemførelsesdekretets ikrafttræden, men valgte ikke at gøre det.

(50) Kommissionen udtrykte desuden tvivl med hensyn til kvantificeringen af virkningen af de ændringer, som det tjekkiske postvæsen foreslog for sin postinfrastruktur og omdelingshyppighed i det kontrafaktiske scenarie. Med hensyn til kvantificeringen af virkningen på efterspørgslen i det kontrafaktiske scenarie af indskrænkningen af infrastrukturen (18) gennemførte de tjekkiske myndigheder en undersøgelse, der bl.a. viste, at 29 % af respondenterne ville ophøre med at bruge det tjekkiske postvæsen til finansielle tjenester, hvis det postkontor, som de aktuelt anvendte, lukkede, mens posttjenesterne også ville blive stærkt påvirket, idet 20 % af respondenterne ville ophøre med at bruge det tjekkiske postvæsen til at sende anbefalede breve. Selv om svarene vedrørende efterspørgsel i undersøgelserne ikke nødvendigvis vil føre til tilsvarende fald i efterspørgslen, ville indtægterne fra tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, ifølge de tjekkiske myndigheder i det kontrafaktiske scenarie falde med kun 4 %, mens efterspørgslen efter anbefalede breve kun ville falde med 1,1 %. I lyset af ovenstående udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt virkningerne af lukningen af postkontorer på efterspørgslen var blevet kvantificeret korrekt.

(51) Med hensyn til kvantificeringen af virkningen på efterspørgslen i det kontrafaktiske scenarie af indskrænkningen af omdelingshyppigheden (19) gennemførte de tjekkiske myndigheder endnu en undersøgelse, hvor en stikprøve på 1 002 borgere, der havde brugt det tjekkiske postvæsen til at sende breve inden for de seneste seks måneder, blev spurgt, om de ville anse det for »acceptabelt«, at breve, som de sendte, ville blive leveret inden for to arbejdsdage i modsætning til næste dag. Ifølge undersøgelsen fandt [70-95] % af respondenterne det acceptabelt, [2,5-15] % af respondenterne fandt det uacceptabelt, og andre [2,5-15] % fandt det hverken acceptabelt eller uacceptabelt. Som følge af den reducerede omdelingshyppighed ville mængden af ikkeanbefalede breve ifølge de tjekkiske myndigheder faldt med [5-15] % i det kontrafaktiske scenarie. I betragtning af ovenstående udtrykte Kommissionen for det første tvivl om, hvorvidt denne undersøgelse gør det muligt at drage faste konklusioner vedrørende de nøjagtige virkninger på efterspørgslen af at reducere omdelingshyppigheden, da spørgsmålet om, hvorvidt en respondent finder en ændring i det tjekkiske postvæsens omdelingshyppighed acceptabel eller ej, ikke nødvendigvis illustrerer, hvordan efterspørgslen vil blive påvirket. Kommissionen var for det andet i tvivl om, hvorvidt de tjekkiske myndigheder havde kvantificeret denne virkning på efterspørgslen korrekt, i betragtning af forskellen mellem resultaterne af undersøgelsen og reduktionen af mængderne.

(52) Med hensyn til NAC ved postbefordringspligten udtrykte Kommissionen endelig tvivl om, hvorvidt de tjekkiske myndigheder havde taget korrekt hensyn til nettoomkostningerne ved leveringen af DBIS. Ved beregnet af NAC ved postbefordringspligten skal enhver dobbelttælling af NAC beregnet for DBIS, som det tjekkiske postvæsen har fået overdraget for samme periode (»DBIS-afgørelsen«) (20), undgås. I den foreliggende sag har de tjekkiske myndigheder beregnet NAC (postbefordringspligten+DBIS) til 15,2 mia. CZK (562,6 mio. EUR) for perioden 2018-2022. NAC (DBIS) er beregnet til 5,2 mia. CZK (192,5 mio. EUR) for samme periode (21). Dette giver NAC (postbefordringspligten) på 10,0 mia. CZK (370,1 mio. EUR). De tjekkiske myndigheder konkluderer imidlertid, at NAC (postbefordringspligten) beløber sig til 12,3 mia. CZK (455,3 mio. EUR) eller et gennemsnit på 2,5 mia. CZK (92,5 mio. EUR) om året. Det betyder, at de tjekkiske myndigheder øjensynligt har begået en metodologisk fejl.

(53) I lyset af ovenstående konkluderede Kommissionen, at den var i tvivl om vurderingen af NAC ved befordringspligten for 2018-2022. Kommissionen bemærkede, at usikkerheden ved NAC, trods loftet på 7,5 mia. CZK (277,6 mio. EUR), mens NAC er blevet anslået til 12,3 mia. CZK, var for stor til at udelukke, at NAC potentielt kunne være endnu lavere end det forventede kompensationsloft, og at det tjekkiske postvæsen potentielt kunne blive overkompenseret for postbefordringspligten.

(54) Kommissionen udtrykte for det fjerde tvivl med hensyn til effektivitetsincitamentet. Den maksimale kompensation til det tjekkiske postvæsen for perioden 2018-2022 er fastsat i loven om posttjenester, og dette beløb er fast gennem hele overdragelsesperioden. For så vidt som det tjekkiske postvæsens kompensationsloft er lavere end NAC, ville denne tilgang efter Kommissionens opfattelse være acceptabel for at sikre, at der findes et effektivitetsincitament. I betragtning af den usikkerhed, der er nævnt i betragtning 53 ovenfor, udtrykte Kommissionen imidlertid også tvivl om, hvorvidt postbefordringspligten opfyldte kravet om effektivitetsincitamenter i punkt 39 i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 (22).

(55) Kommissionen udtrykte for det femte tvivl om, hvorvidt gennemsigtighedskravene i punkt 60 i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 var opfyldt. Kommissionen fandt, at den offentlige høring, der er omhandlet i betragtning 47, hvis den havde været nødvendig, burde have været offentliggjort.

5. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

5.1. Zásilkovna

(56) Zásilkovna deler den tvivl, som Kommissionen rejste i åbningsafgørelsen, og har fremsatte yderligere bemærkninger vedrørende foranstaltningens forenelighed.

(57) Zásilkovna er navnlig af den opfattelse, at postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, eller i det mindste pakkeleveringstjenester, kan udføres af private operatører, som det er tilfældet i Tyskland, Nederlandene og Sverige, på et kommercielt grundlag uden nogen form for statsstøtte. Zásilkovna hævder i denne forbindelse, at de nuværende markedsvilkår ikke kan sidestilles med et markedssvigt i forbindelse med opfyldelsen af postbefordringspligten på et kommercielt grundlag, og at postbefordringspligten dermed ikke kan betragtes som en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse.

(58) Zásilkovna forklarer, at dens postpakkenetværk opfylder kravet om mindst 3 200 postkontorer som fastsat i regeringsbekendtgørelse N.178/2015 Coll. Virksomheden forklarer videre, at dens postnetværk opfylder alle grundlæggende kvalitetskriterier for at sikre tilstrækkelig tilgængelighed og langt de fleste kriterier for at sikre tilstrækkelig tæthed. Zásilkovnas postnetværk kunne meget hurtigt også opfylde de resterende kriterier for at blive betragtet som et landsdækkende postnetværk, som det er påkrævet for at opfylde postbefordringspligten i henhold til dekret nr. 464/2012.

(59) Zásilkovna hævder, at afskrivningsperioderne for aktiverne til opfyldelse af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder med henblik på overdragelsesperioden er ubegrundede, da det ikke er klart: hvilke af de aktiver, der er opført i tabel 1 i åbningsafgørelsen, der skal finansieres af kompensationen for postbefordringspligten, hvornår de blev købt, eller hvornår de skal købes, eller om deres afskrivningsperiode er udløbet. Listen indeholder heller ingen dokumentation for, at aktiverne er nødvendige for at opfylde postbefordringspligten. Ifølge Zásilkovnas opfattelse er en sådan liste ikke fuldstændig gennemsigtig og kan ikke anvendes som dokumentation.

(60) Ifølge Zásilkovna er kompensationen for postbefordringspligten ikke i overensstemmelse med de krav om finansiel gennemsigtighed, der er fastsat i SGEI-rammebestemmelserne. Efter Zásilkovnas opfattelse har det tjekkiske postvæsen allerede formelt medtaget en del af kompensationen i årsregnskabet for 2019 inden Kommissionens godkendelse og betaling af kompensationen. Zásilkovna hævder desuden, at det tjekkiske postvæsen frivilligt subsidierer priser, der ligger under kostprisen, for dets tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, med tjenester, der er omfattet af postbefordringspligten, øger dets tab og allokerer dem til aktiviteter, der ikke er omfattet af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder.

(61) Zásilkovna hævder også, at de tjekkiske myndigheder har overtrådt reglerne om offentlige udbud i artikel 4, stk. 2, i direktiv 97/67/EF, eftersom de relevante kriterier blev fastsat af tilsynsmyndigheden (dvs. CTO) på en diskriminerende måde, da de var skræddersyet til det tjekkiske postvæsen. Zásilkovna fremsætter følgende argumenter: i) Postanvisninger var bevidst omfattet af postbefordringspligten, som på denne måde begunstigede det tjekkiske postvæsen, som var den eneste postoperatør, der kunne tilbyde sådanne tjenester (dvs. infrastruktur, netværk, særlig logistik osv.), og ii) evalueringskriterierne/pointene blev fastsat på en måde, der gjorde det muligt for det tjekkiske postvæsen at få tildelt flest point.

(62) Ifølge Zásilkovna fører det anmeldte NAC-beløb til overkompensation af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder af flere årsager, f.eks.: a) det tjekkiske postvæsen er ikke en veldrevet virksomhed, da det ikke præcist forklarer og begrunder alle de omkostninger, der angiveligt er nødvendige for at opfylde postbefordringspligten i det faktiske scenarie b) det tjekkiske postvæsen fratrækker ikke de endelige NAC-tab, som det frivilligt opnår ved at levere tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, til priser, der ligger under kostprisen c) lukningen af 67,1 % af postkontorerne og omdannelsen af 14,4 % af dem til postpunkter i det kontrafaktiske scenarie er fuldstændig urealistisk og er blevet skræddersyet til at begrunde en kompensation for postbefordringspligten, der var valgt på forhånd d) indskrænkningen af omdelingshyppigheden (fra fem dage om ugen til fem dage pr. 14 dage), som var forudsat i det kontrafaktiske scenarie, er den faktiske situation for breve allerede fra 2020, hvor det tjekkiske postvæsen indførte udbringning i to hastigheder, som det tjekkiske postvæsen angiveligt ikke tog i betragtning i det kontrafaktiske scenarie, da det estimerede de respektive omkostningsbesparelser e) indskrænkningen af omdelingshyppigheden ville yderligere mindske det tjekkiske postvæsens rentabilitet i det kontrafaktiske scenarie og NAC, og f) metoden til beregning af nettoomkostningerne ved postbefordringspligten er ikke baseret på omkostningsfordelingsmetoden, som angiveligt generelt ville være mere hensigtsmæssig, forhindre krydssubsidiering og forholdsmæssigt fordele de fælles omkostninger mellem tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse og andre kommercielle aktiviteter.

(63) Endelig er Zásilkovna af den opfattelse, at krydssubsidieringen af rent ikkebefordringspligtige aktiviteter, der er nævnt i betragtning 60 udgør et selvstændigt statsstøttespørgsmål, som Kommissionen bør vurdere særskilt. Ifølge Zásilkovna har det tjekkiske postvæsen krydssubsidieret priserne under kostprisen for dets aktiviteter, der ikke er omfattet af postbefordringspligten. Det tjekkiske postvæsen kan desuden levere disse tjenester til priser under kostprisen ved ikke at fordele omkostningerne til infrastruktur og netværksdrift mellem aktiviteter, der er omfattet af postbefordringspligten, og aktiviteter, der ikke er omfattet af postbefordringspligten.

5.2. PNS (tidligere Mediaservis)

(64) PNS mener, at overdragelsen af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder ikke er i overensstemmelse med punkt 13 i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012, hvorefter medlemsstaterne ikke kan forbinde tjenesteydelser med særlige public service-forpligtelser, hvis de allerede udføres eller kan udføres tilfredsstillende af virksomheder, der drives på markedsvilkår. PNS hævder i den forbindelse, at der er flere konkurrenter, herunder PNS, som ikke blot er parate og villige til at opfylde postbefordringspligten i Tjekkiet, men som faktisk allerede leverer tjenester, der er indbyrdes substituerbare med de tjenester, der er omfattet af postbefordringspligten, i hele Tjekkiet, som kan sikre, at disse tjenester omfattet af postbefordringspligten leveres i samme omfang og i samme kvalitet, på samme måde som det tjekkiske postvæsen og med langt lavere kompensation for nettoomkostninger, hvis nogen overhovedet.

(65) Ifølge PNS ligger postanvisninger uden for definitionen af postbefordringspligten i artikel 3 i direktiv 97/67/EF. Denne bestemmelse i loven om posttjenester er derfor i direkte modstrid med direktiv 97/67/EF. PNS hævder også, at medtagelsen af postanvisninger i postbefordringspligten ikke giver nogen mening i økonomisk henseende, da tjenester vedrørende postanvisninger nemt kan leveres af banker og andre professionelle pengeinstitutter uden yderligere omkostninger og sikkert billigere end af det tjekkiske postvæsen. Med hensyn til NAC ved postanvisninger mener PNS, at det skal udelukkes fra postbefordringspligten, dvs. en reduktion på mindst 200 mio. CZK (ca. 8 mio. EUR) om året (23).

(66) PNS er også af den opfattelse, at overdragelsen af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder til det tjekkiske postvæsen ved direkte tildeling er i strid med udbudsreglerne. PNS gør i denne forbindelse gældende, at udbuddet af postbefordringspligten var diskriminerende over for andre operatører end det tjekkiske postvæsen. Efter PNS' opfattelse var postanvisninger bevidst omfattet af postbefordringspligten, som på denne måde begunstigede det tjekkiske postvæsen, som var den eneste postoperatør, der kunne tilbyde sådanne tjenester (dvs. infrastruktur, netværk, særlig logistik osv.), ligesom evalueringskriterierne/pointene var fastsat på en måde, der gjorde det muligt for det tjekkiske postvæsen at få tildelt flest point.

(67) Ifølge PNS gør den blotte ikrafttræden af et gennemførelsesdekret i 2016, der forhindrede lukningen af visse postkontorer, ikke i sig selv driften af disse postkontorer til en byrde — det tjekkiske postvæsen kunne have lukket dem på et hvilket som helst tidspunkt før gennemførelsesdekretets ikrafttræden, men valgte ikke at gøre det.

(68) Ifølge PNS er kompensationen for postbefordringspligten baseret på et urealistisk kontrafaktisk scenarie med lukkede postkontorer, som ikke afspejler en almindelig markedsaktørs normale eller markedsorienterede adfærd, idet antallet af lukkede postkontorer bevidst er valgt for at støtte den nye nettoomkostningskompensation, der blev fastsat fra 2018, så den er højere end den foregående for 2013-2017. Lukningen af postkontorer er i strid med markedstendensen, da de fleste konkurrenter til det tjekkiske postvæsen, f.eks. PNS og Zásilkovna, hver især driver over 3 000 postkontorer uden postbefordringspligt.

(69) Ifølge PNS er NAC ved postbefordringspligten konstrueret og beregnet forkert uden hensyntagen til: i) en korrekt kvantificering af de nettoomkostninger, der følger af driften af kontorer, der skal lukkes i det kontrafaktiske scenarie, ii) de besparelser, der opnås som følge af det tjekkiske postvæsens nye og mindre hyppige udbringningsordning, og iii) de frivillige tab på det tjekkiske postvæsens tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, som skal fratrækkes NAC-beløbet.

(70) PNS hævder også, at det tjekkiske postvæsen ikke adskiller dets regnskaber korrekt, og at det fejlagtigt fordeler omkostningerne i forbindelse med tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, til tjenester, der er omfattet af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, og derefter kræver kompensation for sådanne kunstigt øgede nettoomkostninger ved postbefordringspligten, mens det krydssubsidierer tabene på tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten. PNS anfører, at tilsynsmyndigheden, CTO, almindeligvis konkluderer, at det tjekkiske postvæsen opfylder den nationale lovgivnings krav om særskilte regnskaber, men at den rent faktisk ikke undersøger, om fordelingsnøglerne er materielt korrekte. Efter PNS' opfattelse bekræfter revisoren kun, at det tjekkiske postvæsen korrekt har indsat tal i de udarbejdede tabeller, mens der ikke er blevet foretaget en materiel evaluering af metoden i de særskilte regnskaber, hverken af CTO eller af en revisor, siden CTO indførte denne metode med særskilte regnskaber for mere end syv år siden.

(71) PNS påpeger, at flere forhold tyder på, at det tjekkiske postvæsen ikke opfylder sin postbefordringspligt på en effektiv måde som en veldrevet virksomhed. Nonprofitorganisationen Hlídač státu (»statens vagthund«), hvis formål er at kaste lys over og skabe gennemsigtighed omkring den tjekkiske regerings funktionsmåde og enhver håndtering af offentlige finanser, har f.eks. placeret det tjekkiske postvæsen på andenpladsen på en sortliste over de angiveligt mindst gennemsigtige enheder, og det tyder på, at risikoen for korruption er ekstremt høj. PNS mener også, at det tjekkiske postvæsens finanser anvendes urimeligt, formålsløst og ineffektivt. Alle udgifter af denne type skal derfor udelukkes fra beregningen af NAC, da disse omkostninger er irrelevante for både opfyldelsen af postbefordringspligten og leveringen af tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, da de bruges unødvendigt (24).

(72) Endelig henleder PNS Kommissionens opmærksomhed på kontrakten mellem det tjekkiske postvæsen og det tjekkiske statistiske kontor (Český statistický úřad) vedrørende folketællingen i 2021, som blev tildelt det tjekkiske postvæsen uden offentligt udbud, selv om denne kontrakt har en værdi af 876 859 000 CZK (ca. 33 mio. EUR). PNS opfordrer indtrængende Kommissionen til nøje at vurdere denne kontrakt, der er tildelt det tjekkiske postvæsen, da vederlaget til det tjekkiske postvæsen i henhold til denne kontrakt faktisk kan være ikke-anmeldt statsstøtte til det tjekkiske postvæsen, hvilket er i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF.

5.3. Det tjekkiske postvæsen

(73) Det tjekkiske postvæsen er af den opfattelse, at medtagelsen af postanvisninger i postbefordringspligten var genstand for en offentlig høring, og mener, at den høring, der blev gennemført — selv hvis Kommissionen ikke anser den for en »egentlig offentlig høring« — udgør »[et andet] hensigtsmæssigt instrument«, hvormed det blev verificeret, at medtagelsen af postanvisninger i postbefordringspligten var nødvendig af hensyn til brugernes interesser. Det tjekkiske postvæsen mener, at offentligheden generelt blev hørt om postbefordringspligten, herunder postanvisninger, ved hjælp af følgende instrumenter: a) CTO foretog en gennemgang med henblik på at verificere, om kvaliteten af de (grundlæggende) befordringspligtige tjenester var i overensstemmelse med offentlighedens behov, og om CTO igen skulle pålægge en forpligtelse til at levere de enkelte befordringspligtige tjenester, selv om sådanne relevante forpligtelser ikke gjorde sig gældende, på en måde, der kunne sammenlignes med kravene til befordringspligten. Som led i gennemgangen blev en række enheder (25) kontaktet, og der blev bestilt en undersøgelse i form af en offentlig opinionsundersøgelse. b) CTO gennemført efterfølgende en offentlig høring i 2016 om dens hensigt om at pålægge en forpligtelse til at opfylde postbefordringspligten (herunder postanvisninger) i en periode på fem år. c) I 2016 var omfanget af postbefordringspligten genstand for en undersøgelse, som specifikt omhandlede medtagelsen af postanvisninger i postbefordringspligten, som specifikt blev betegnet som en offentlig tjeneste. d) Ud over undersøgelsen i 2016 havde processen med at vedtage ændringen af loven om posttjenester, som omfatter postanvisninger, også karakter af en offentlig høring, hvor der blev afholdt adskillige høringer, arbejdsgrupper og bilaterale forhandlinger med de berørte enheder. e) Debatten om forslaget til loven om posttjenester under lovgivningsprocessen i det nationale parlament er åben for offentligheden, idet offentligheden kan deltage i seminaret og dermed har endnu en mulighed for at indhente yderligere oplysninger og eventuelt fremsætte forslag til lovforslaget ved denne lejlighed (26).

(74) Ifølge det tjekkiske postvæsen har tjenesten vedrørende postanvisninger en positiv indvirkning på nettoomkostningerne ved postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder (dvs. den sænker disse omkostninger). Tjenesten vedrørende postanvisninger dækker dermed dens egne omkostninger og bidrager til at dække omkostningerne ved andre dele af postbefordringspligten. Det tjekkiske postvæsens levering af tjenesten vedrørende postanvisninger kræver således ingen betalinger med offentlige midler. Betingelserne i SGEI-rammebestemmelserne (herunder kravet om en offentlig høring) skal derfor ikke nødvendigvis opfyldes i forbindelse med denne tjeneste, da det tjekkiske postvæsen ikke modtager statsstøtte til den.

(75) Det tjekkiske postvæsen er uenig i Kommissionens påstand om, at indførelsen af en yderligere eller supplerende tjeneste som omhandlet i betragtning 30 til direktiv 2008/6/EF udelukker direkte tildeling i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 97/67/EF, da det var blevet behørigt verificeret, at der forelå en offentlig interesse i at sikre, at forpligtelsen til at levere tjenester vedrørende postanvisninger blev pålagt den befordringspligtige virksomhed, og da det samtidig gennem proceduren omhandlet loven om posttjenester var blevet verificeret, at det tjekkiske postvæsen var den eneste enhed, der kunne opfylde postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder.

(76) For så vidt angår den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for med hensyn til det kontrafaktiske scenarie (betragtning 107 til åbningsafgørelsen), fremførte det tjekkiske postvæsen, at der — selv om der ikke var nogen formel forpligtelse til at opretholde et vist (højere) antal postkontorer indtil 2016 — på grundlag af de foreliggende oplysninger om den politiske drøftelse på daværende tidspunkt ikke var tvivl om, at den teoretiske mulighed for at nedbringe antallet af postkontorer til 2 100 kun var midlertidig, da det tjekkiske postvæsen i henhold til loven skulle genåbne alle de postkontorer, det havde lukket. En sådan procedure ville være absolut urationel i økonomisk henseende. Det tjekkiske postvæsen gør endvidere gældende, at der ikke kan udledes noget af dette i forhold til det kontrafaktiske scenarie, hvor der er tale om en situation, hvor det tjekkiske postvæsen ikke var bundet af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, og lukningen af visse postkontorer derfor ikke kun var midlertidig.

(77) Det tjekkiske postvæsen hævder, at Kommissionens tvivl med hensyn til kvantificeringen af virkningen på efterspørgslen af at lukke postkontorer i det kontrafaktiske scenarie er ubegrundet, fordi: a) det procentvise indtægtstab for alle postkontorer, der skulle lukkes i det kontrafaktiske scenarie, var det samme som for de postkontorer, der skulle lukkes i det kontrafaktiske scenarie, som afgørelsen om befordringspligten fra 2018 var baseret på (27), og b) det procentvise fald i efterspørgslen som helhed er mindre som følge af de meget højere indtægter, der opnås på de postkontorer og depoter, der opretholdes.

(78) Det tjekkiske postvæsen hævder også, at Kommissionens tvivl med hensyn til kvantificeringen af virkningen på efterspørgslen af indskrænkningen af omdelingshyppigheden i det kontrafaktiske scenarie er ubegrundet af to grunde. For det første handler det fra kundens synspunkt kun om, at der er lavere sandsynlighed for, at deres forsendelse vil blive leveret den følgende dag, mens de i langt de fleste tilfælde ikke vil bemærke ændringen af leveringsmåden, medmindre de udtrykkeligt informeres herom. For det andet antages det i det kontrafaktiske scenarie, at der ikke tilbydes et andet egnet erstatningsprodukt (28) for postforsendelser med en garanteret leveringstid, hvilket kan bidrage til tilsvarende indtægtstab.

(79) Det tjekkiske postvæsen er af den opfattelse, at det langt fra kompenseres for de samlede omkostninger ved postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, og derfor konstant motiveres til at øge effektiviteten af de tjenester, der er omfattet af postbefordringspligten.

(80) Endelig hævder det tjekkiske postvæsen, at punkt 60 i SGEI-rammebestemmelserne vedrørende gennemsigtighedskrav også blev overholdt. Med henblik herpå fremfører det tjekkiske postvæsen følgende: i) resultaterne af CTO's undersøgelse i 2016 (29) og den offentlige høring, som CTO afholdt i 2016, blev offentliggjort på CTO's websted (30), ii) resultaterne af den offentlige høring, der blev gennemført i forbindelse med udarbejdelsen og vedtagelsen af ændringen af loven om posttjenester i 2011 og 2012, blev offentliggjort som en del af begrundelsen for ændringen (31) i det offentlige eKLEP-bibliotek (32) og på Deputeretkammerets websted, og iii) resultaterne af de enkelte faser af lovgivningsprocessen er tilgængelige sammen med de stenografiske referater af hvert af de møder i Deputeretkammeret og senatet, hvor udkastet til ændring af loven om posttjenester blev drøftet (33).

6. BEMÆRKNINGER FRA TJEKKIET

6.1. Tjekkiets bemærkninger til åbningsafgørelsen

(81) De tjekkiske myndigheder mener, at tjenesten vedrørende postanvisninger kan betragtes som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse og derfor bør være omfattet af postbefordringspligten. De mener for det første, at der ikke findes tjenester svarende til postanvisninger, der leveres på et kommercielt grundlag (34). For det andet har postanvisninger karakter af en offentlig tjeneste, der har til formål at opfylde offentlighedens behov (navnlig sårbare befolkningsgrupper). Omfanget af postbefordringspligten var for det tredje genstand for drøftelser og høringer med deltagelse af offentligheden og interesserede parter i forbindelse med udarbejdelsen af ændringen af loven om posttjenester i 2012. Endelig var hensigten om at pålægge postbefordringspligten, herunder postanvisninger, for perioden 2018-2022 baseret på konklusionerne fra en omfattende undersøgelse af kvaliteten og den måde, hvorpå postbefordringspligten blev opfyldt, og dens generelle tilgængelighed blev sikret på Tjekkiets område, der blev udført af tilsynsmyndigheden, CTO. Det blev konkluderet, at både posttjenester og tjenester vedrørende postanvisninger, der er omfattet af postbefordringspligten, ikke kunne leveres af markedet.

(82) De tjekkiske myndigheder forklarer, at forpligtelsen til at levere og sørge for postbefordringspligten er pålagt i henhold til § 22 i loven om posttjenester på grundlag af en udbudsprocedure. Betingelserne i denne udbudsprocedure var fastsat, så enhver part, der var interesseret i at opfylde postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, kunne deltage, og så de gældende krav om gennemsigtighed, ligebehandling og ikkeforskelsbehandling ville blive overholdt. Før udbudsbekendtgørelsen var CTO uformelt blevet underrettet om, at flere operatører ville være interesseret i at deltage. Der var dog kun én kandidat, der i sidste ende tilmeldte sig udbudsproceduren — det tjekkiske postvæsen. Da en af betingelserne for at deltage i udbudsproceduren ikke var opfyldt, blev ansøgningen imidlertid afvist.

(83) Med henblik på at sikre fortsat opfyldelse af befordringspligten i overensstemmelse med de gældende kvalitetskrav på hele Tjekkiets område pålagde de tjekkiske myndigheder det tjekkiske postvæsen postbefordringspligten, da det bedst opfyldte evalueringskriterierne. I denne forbindelse anvendte de tjekkiske myndigheder den procedure, der er fastsat i § 22, stk. 9, i loven om posttjenester, hvorefter CTO i medfør af en afgørelse om tildeling af en postlicens kan pålægge den operatør, der bedst opfylder evalueringskriterierne, forpligtelsen til at levere og sørge for de befordringspligtige tjenester, som er fastsat i udbudsbekendtgørelsen. CTO indledte derfor på eget initiativ en administrativ procedure med det tjekkiske postvæsen vedrørende tildeling af en postlicens for perioden fra den 1. januar 2018 til den 31. december 2022, da det tjekkiske postvæsen bedst opfyldte kriterierne i udbudsbekendtgørelsen. I lyset af ovenstående betragtning 81 og 82 var alle de gældende krav om gennemsigtighed, proportionalitet, ligebehandling og ikkeforskelsbehandling ifølge de tjekkiske myndigheder overholdt i forbindelse med pålæggelsen af forpligtelsen til at opfylde postbefordringspligten, da de udspringer af direktiv 97/67/EF og udbudsreglerne og dermed også opfylder kravene i punkt 19 i SGEI-rammebestemmelserne.

(84) Med hensyn til troværdigheden af det kontrafaktiske scenarie præciserer de tjekkiske myndigheder, at modtagelse og udbringning af anbefalede breve og pakker tilbydes på både postkontorer og postpunkter under dette scenarie sammen med udbringning af eksprespakker, som på nuværende tidspunkt ikke er omfattet af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder (f.eks. tjenesterne Balík Do ruky, Balík Na poštu, Balík Do balíkovny), og gennem Balíkovna-netværket (dvs. et netværk af afhentningssteder, der kun tilbyder én tjeneste »pakke til afhentningssted«, på tjekkisk »Balík do Balíkovny«), ved at tilføje tredjepartsfilialer og dermed etablere et eksternt netværk af afhentningssteder, der drives på samme måde som konkurrenternes netværk på det tjekkiske pakkemarked. Det tjekkiske postvæsen vil således tilbyde posttjenester gennem postpunkter og Balíkovna-netværket, men vil ikke tilbyde kommercielle tjenester, der ikke er posttjenester (f.eks. banktjenester og salg af lotterisedler) på disse steder. Endelig forklarer de tjekkiske myndigheder, at det, som andre udbydere betragter som »postkontorer« i deres egne filialnetværk, kun er salgssteder (f.eks. aviskiosker) og afhentningssteder (kommissionsbaserede tredjepartsservicesteder), som ikke kan sidestilles med postkontorer i henhold til loven om posttjenester, da de ikke opfylder de relevante krav om udbud af alle befordringspligtige tjenester. Det tjekkiske postvæsens postkontorer tilbyder flere tjenester og er derfor dyrere end konkurrenternes salgssteder og afhentningssteder.

(85) Ifølge de tjekkiske myndigheder blev forpligtelsen til at sikre tilgængeligheden af de befordringspligtige tjenester på mindst 3 200 postkontorer allerede pålagt før udpegelsen af den befordringspligtige virksomhed for den anmeldte periode (2018-2022). Denne forpligtelse gælder for enhver befordringspligtig virksomhed, der udpeges i Tjekkiet. De tjekkiske myndigheder mener derfor, at antallet af postkontorer, hvor det tjekkiske postvæsen tilbød sine tjenester i perioden 2013-2015, er irrelevant for vurderingen af, om det kontrafaktiske scenarie er plausibelt med hensyn til lukningen af postkontorer. De tjekkiske myndigheder forklarer imidlertid, at det var økonomisk fornuftigt for det tjekkiske postvæsen frivilligt at opretholde 1 118 (ikke-obligatoriske) tabsgivende postkontorer i perioden 2013-2015, da man på forhånd vidste, at disse kontorer skulle genåbnes i 2016.

(86) De tjekkiske myndigheder forklarer også, at de anslåede indtægtstab som følge af lukningen af postkontorerne i det kontrafaktiske scenarie ifølge de finansielle data ville være begrænsede, da de lukkede postkontorer kun genererer en lille brøkdel ([15-35] %) af hele postnetværkets samlede indtægter, mens nogle af indtægterne fra de postkontorer, der skulle lukkes, ville blive overført til postpunkterne. Indtægtstabet fremgår ikke kun af resultaterne af en relevant undersøgelse, men også af andre forhold, f.eks. afstanden til det nærmeste postkontor og tilgængeligheden af en tilsvarende tjeneste på markedet.

(87) For så vidt angår den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for med hensyn til anvendelsen af undersøgelsesresultaterne til kvantificering af virkningen på efterspørgslen af indskrænkningen af postkontornetværket i det kontrafaktiske scenarie, forklarede de tjekkiske myndigheder, at de tog hensyn til undersøgelsesresultaterne (35), der viste, at 23 % af respondenterne ville ophøre med at anvende det tjekkiske postvæsen til finansielle tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, hvis det postkontor, de anvender i øjeblikket, lukkes. Denne procent for tab af efterspørgsel blev anvendt på indtægterne fra finansielle tjenester, der kun blev realiseret på lukkede postkontorer i det kontrafaktiske scenarie (ikke på alle indtægter fra finansielle tjenester, der blev realiseret på alle det tjekkiske postvæsens postkontorer). Finansielle tjenester er imidlertid kun en marginal forretningsaktivitet for det tjekkiske postvæsen, da indtægterne fra finansielle tjenester udgør under [5-20] % af det tjekkiske postvæsens samlede indtægter. Tabet af efterspørgsel i det kontrafaktiske scenarie ville derfor også være marginalt. Den tabte efterspørgsel efter anbefalede breve blev beregnet på samme måde. Da kun omkring [20-45] % af de anbefalede breve sendes af kunder fra postkontorer, forventes der i det kontrafaktiske scenarie kun et ret begrænset efterspørgselstab.

(88) Med hensyn til kvantificeringen af den tilbageværende efterspørgsel, der flyttede fra de lukkede kontorer til de tilbageværende i det kontrafaktiske scenarie, forklarede de tjekkiske myndigheder, at de ikke antog, at den tilbageværende efterspørgsel for de lukkede kontorer procentvis ville være den samme for alle lukkede kontorer og for alle typer posttjenester (dvs. uanset nærheden til det tilbageværende postkontor og tilstedeværelsen af konkurrence). Det procentvise tab af indtægter fra breve afhænger navnlig af kundens afstand til det nærmeste postkontor (f.eks. for standardbreve op til 3 km, [0,5-2] %, op til 5 km [1-3] %, op til 10 km [2-6] % og over 10 km [3-8] %). Der blev anvendt en anden fremgangsmåde for pakker, hvor de tjekkiske myndigheder anvendte en anden procentdel (dvs. [30-55]%) af tabet af efterspørgsel uanset afstanden mellem det lukkede kontor og det nærmeste tilbageværende åbne postkontor. Denne tilgang var baseret på, at pakkemarkedet er meget konkurrencepræget i Tjekkiet, og at konkurrenternes tjenester er tilgængelige i hele landet. De mente derfor ikke, at afstanden til det nærmeste postkontor ville påvirke efterspørgslen. Efter deres opfattelse simulerer overførslen af den tilbageværende efterspørgsel til de nærmeste tre postkontorer mest nøjagtigt den faktiske flytning af kunderne til de tilbageværende postkontorer på grundlag af sandsynligheden for kundebevægelser. Endelig forklarede de tjekkiske myndigheder, at de udførte en målrettet undersøgelse for at kvantificere ovennævnte antagelser.

(89) Med hensyn til virkningen af indskrænkningen af postkontornetværket i det kontrafaktiske scenarie på det tjekkiske postvæsens samlede drift forklarede de tjekkiske myndigheder, at det tjekkiske postvæsen foretager en indsamling fra postkasser, sortering og omdeling uafhængigt af postkontorer. En reduktion af antallet af postkontorer medfører derfor ikke en stigning i sorteringsomkostningerne.

(90) I modsætning til den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for i betragtning 114 til åbningsafgørelsen., hævder de tjekkiske myndigheder, at virkningen på efterspørgslen af indskrænkningen af omdelingshyppigheden er blevet kvantificeret korrekt, da CTO tog hensyn til tilbuddet om substitutionstjenester, der kunne have påvirket ændringen i efterspørgslen, sammen med den markedsundersøgelse, der er nævnt i betragtning 113 til åbningsafgørelsen (»markedsundersøgelsen«). De tjekkiske myndigheder forklarer, at det tjekkiske postvæsen ændrede omdelingshyppigheden i februar 2020 og tilbyder »økonomiforsendelser« med D+n-levering (36) og »prioriterede forsendelser« med D+1-levering (37). Økonomiforsendelser er 7 CZK billigere end prioriterede forsendelser (denne forskel gælder for både standardbreve og anbefalede breve). Data (38) svarende til en begrænset periode fra februar til maj 2020 tyder på, at virkningen på efterspørgslen af indskrænkningen af omdelingshyppigheden ville være temmelig begrænset i det kontrafaktiske scenarie.

(91) De tjekkiske myndigheder forklarede endvidere, at de havde estimeret den sandsynlige yderligere kapacitet, der var nødvendig for, at det tjekkiske postvæsen kunne fortsætte driften i det kontrafaktiske scenarie. De estimerede for det første, hvor stor kapacitet der kræves til overførslen fra hvert lukket postkontor, da de omregnede den mængde (i arbejdstimer), der var flyttet til de tilbageværende postkontorer, og endelig testede de tilbageværende postkontorers nye kapacitet. De tjekkiske myndigheder forklarede, at den alt for store kapacitet på de kommercielle (39) postkontorer vedrører postbefordringspligten, fordi efterspørgslen efter tjenester er fordelt på alle obligatoriske postkontorer. Disse postkontorer udnyttes derfor ikke fuldt, og de er ikke rentable (efterspørgslen efter posttjenester stiger ikke proportionalt med antallet af postkontorer, dvs. at flere postkontorer ikke nødvendigvis fører til højere indtægter). Den lave arbejdsbyrde på sådanne kommercielle postkontorer skyldes også perioder med flest og færrest kunder i åbningstiden. Det tjekkiske postvæsen ændrer fleksibelt antallet af åbne kasser for at tilpasse sig antallet af kunder, men der er grænser for en sådan tilpasning på grund af medarbejdernes arbejdstid.

(92) Med hensyn til Kommissionens synspunkt i betragtning 115 til åbningsafgørelsen om, at de tjekkiske myndigheder kan have begået en metodologisk fejl i beregningen i NAC, antager de tjekkiske myndigheder, at dette er en misforståelse, og fastholder deres synspunkt om, at de har taget behørigt hensyn til NAC ved DBIS i beregningen af NAC ved postbefordringspligten. Efter deres opfattelse afveg de ikke væsentligt fra de beregningsprincipper, der blev anvendt for perioden 2013-2017, men omdefinerede blot det kontrafaktiske scenarie, så det afspejler den nuværende situation på det tjekkiske postmarked.

(93) Med hensyn til Kommissionens tvivl om, hvorvidt kravet i punkt 39 i SGEI-rammebestemmelserne er opfyldt, anfører de tjekkiske myndigheder, at fastsættelsen af et maksimalt tilladt beløb til dækning af nettoomkostningerne er et fælles redskab til at sikre befordringspligtige virksomheders effektivitet, som derfor er motiveret til at reducere omkostningerne og forbedre tilrettelæggelsen af arbejdet med henblik på at reducere de omkostninger, der ikke vil blive kompenseret for. De tjekkiske myndigheder mener også, at CTO's kontrol (40) af postbefordringspligten kan betragtes som et andet tilgængeligt instrument til at udelukke overkompensation og sikre en effektiv opfyldelse af postbefordringspligten.

(94) Endelig hævder de tjekkiske myndigheder, at postbefordringspligtens omfang opfylder kravet om gennemsigtighed som fastsat i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012, da den blev pålagt efter en passende høring som forklaret i betragtning 81 ovenfor, herunder offentliggørelse af resultaterne af høringen.

6.2. Bemærkninger fra Tjekkiet til bemærkningerne fra interesserede parter

6.2.1. Tjekkiets bemærkninger til Zásilkovnas bemærkninger

(95) Tjekkiet anser Zásilkovnas argumentation, hvor virksomheden anvender aktuelle data om markedssituationen til at imødegå CTO's konklusioner om behovet for at pålægge postbefordringspligten ved afslutningen af 2016-undersøgelsen, for grundløs, da markedssituationen i 2020 adskiller sig fra den situation, på grundlag af hvilken postbefordringspligten blev pålagt. Beslutningen om at pålægge befordringspligtforpligtelser er baseret på resultatet af den undersøgelse, der blev udført i 2016. Ved vurderingen af den formelle rigtighed af den tilgang, som Tjekkiet har valgt, når det besluttes, om det er nødvendigt at pålægge disse forpligtelser, er det nødvendigt at vurdere situationen på det tidspunkt, hvor en sådan afgørelse blev truffet, og ikke situationen, som den er i dag.

(96) Med hensyn til Zásilkovnas påstand om, at postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder ikke bør betragtes som en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, da den kan udføres af private operatører på kommercielt grundlag uden nogen form for støtte, hævder Tjekkiet, at det handlede i overensstemmelse med kravene i loven om posttjenester, som gennemfører direktiv 97/67/EF, da det pålagde postbefordringspligten. Denne procedure bekræftede, at tjenester, der er omfattet af postbefordringspligten, fortsat er et objektivt offentligt behov, som skal pålægges som en forpligtelse. Hensigten om at pålægge en forpligtelse til at levere tjenesten vedrørende postanvisninger var omfattet af den offentlige høring, der indgik i undersøgelsen, og blev også fremlagt på en workshop med interessenter, som blev afholdt den 5. januar 2017. Zásilkovna gjorde imidlertid ikke brug af sin ret til at fremsætte bemærkninger og gjorde ikke indsigelse mod denne hensigt under den offentlige høring.

(97) Med hensyn til Zásilkovnas påstand om, at afskrivningsperioderne for aktiver, der anvendes til opfyldelse af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder i overdragelsesperioden, er ubegrundede, hævder Tjekkiet, at den forventede afskrivningsperiode for det tjekkiske postvæsens aktiver blev forelagt Kommissionen i forbindelse med anmeldelsen af statsstøtte for perioden 2018-2022. Denne oversigt er i overensstemmelse med den forventede levetid for aktiverne i den finansielle del af det tjekkiske postvæsens årsregnskab, som kontrolleres af en revisor, mens revisionserklæringen indgår i årsregnskabet. CTO mener, at de aktiver, der er opført på listen, er nødvendige for at opfylde postbefordringspligten, og anser deres forventede afskrivningsperioder for rimelige.

(98) Med hensyn til Zásilkovnas argument om den påståede overtrædelse af reglerne om finansiel gennemsigtighed for offentlige virksomheder hævder Tjekkiet, at bogføringen af anslåede aktiver og passiver er i overensstemmelse med de regnskabsregler, der gælder i Tjekkiet, mens det tjekkiske postvæsens regnskaber er blevet kontrolleret af et kompetent organ (uafhængig revisor). Efter Tjekkiets opfattelse giver det forhold, at en del af kompensationen for postbefordringspligten blev registreret i regnskabet for 2019, ikke anledning til mistanke om overtrædelse af gennemsigtigheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og offentlige virksomheder, men snarere viser, at Zásilkovna har misforstået oplysningerne i årsregnskabet.

(99) Med hensyn til Zásilkovnas påstand i betragtning 61 om, at reglerne for offentlige udbud blev overtrådt, har Tjekkiet gjort gældende, at: i) udbudsproceduren blev annulleret af objektive lovlige grunde og på en måde, der er fastsat ved lov, idet ingen af deltagerne opfyldte kriterierne for at deltage i udbuddet; ii) Zásilkovna meddelte ikke på noget tidspunkt sin interesseret i at deltage i udbudsproceduren; iii) inden indgivelsen af bud gav CTO alle potentielle ansøgere mulighed for at stille spørgsmål om udbudsbetingelser og -omfang med henblik på at sikre størst mulig gennemsigtighed og give alle mulighed for at indhente alle de oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde deres bud; og iv) CTO begyndte at vurdere buddene efter fristens udløb i overensstemmelse med almindelig praksis. Udbudsproceduren blev udformet på en måde, der gjorde det muligt for en række ansøgere at deltage, selv om de ikke leverer hele porteføljen af befordringspligtige tjenester som defineret af de tjekkiske myndigheder, og gav også mulighed for at tildele en række licenser til forskellige befordringspligtige tjenester til forskellige befordringspligtige virksomheder. Det var derfor ikke nødvendigt at sikre, at en enkelt operatør leverede alle de tjenester, der var omfattet af postbefordringspligten. I betragtning af ovenstående var udbudsproceduren efter Tjekkiets opfattelse ikke diskriminerende, men var tværtimod udformet på en måde, der gjorde det muligt for enhver postvirksomhed at ansøge om at blive udpeget som postbefordringspligtig virksomhed.

(100) Med hensyn til Zásilkovnas påstand om, at det kontrafaktiske er urealistisk og kun er blevet udarbejdet med henblik på at skabe en tilstrækkelig buffer til at begrunde nettoomkostningerne på 10 mia. CZK for perioden 2018-2022, anfører Tjekkiet, at: i) den NAC-metode, der anvendes til beregning af nettoomkostningerne, ikke fastsættes af postlicenshaveren, men er fastsat i loven om posttjenester; ii) priserne på det tjekkiske postvæsens tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, anse betragtes på samme niveau i både de faktiske og kontrafaktiske scenarier, og omkostningsrelaterede forpligtelser finder ikke anvendelse på dem, i modsætning til priserne på de tjenester, der er omfattet af postbefordringspligten; iii) godtgørelsen af nettoomkostninger er begrænset til det økonomiske tab fra postbefordringspligten, der er opført i de særskilte regnskaber over omkostninger og indtægter; iv) forpligtelsen siden 2016 er blevet udvidet til 3 200 postkontorer, selv om der kun blev anvendt 2 108 obligatoriske postkontorer til beregning af nettoomkostningerne under det faktiske scenarie, inden regeringsbekendtgørelse nr. 178/2015 blev udstedt; og v) det kontrafaktiske scenarie er plausibelt og korrekt kvantificeret (se betragtning 82-89), og det tjekkiske postvæsen opererer i overensstemmelse med markedstendenserne. Tjekkiet mener, at det eksisterende kompensationsloft er et effektivt incitament til at opnå omkostningseffektivitet, mens påstanden om, at det kontrafaktiske scenarie blev ændret, så det svarer til den forhøjede grænse, af ovennævnte årsager er uberettiget.

(101) For så vidt angår Zásilkovnas påstand om, at det tjekkiske postvæsen overvurderede NAC ved ikke i det kontrafaktiske scenarie at tage behørigt hensyn til lanceringen af økonomiforsendelse D+n, hævder Tjekkiet, at dette faktisk blev taget i betragtning, som det fremgik af den detaljerede dokumentation, der blev fremsendt til Kommissionen den 18. januar 2020.

(102) Endelig bestrider Tjekkiet Zásilkovnas påstande om, at det tjekkiske postvæsen krydssubsidierer rent kommercielle aktiviteter ved at etablere 781 Balíkovna-afhentningssteder og efterfølgende omdirigere pakker og tilhørende indtægter fra mindre rentable postkontorer til disse 781 afhentningssteder for kunstigt at oppuste NAC og igen overkompensere det tjekkiske postvæsen. Tjekkiet hævder, at dette ikke er tilfældet, med følgende begrundelser: i) det tjekkiske postvæsen skal søge efter metoder til at strømline dets drift og gøre dets tjenester mere attraktive for kunderne; og ii) ved beregningen af NAC tages der behørigt hensyn til Balíkovnas nettoomkostninger, i både det faktiske og det kontrafaktiske scenarie. Balíkovnas tjenester fører derfor ikke til overkompensation, så der ikke er tale om krydssubsidiering af de tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten.

6.2.2. Tjekkiets bemærkninger til PNS' bemærkninger

(103) I lighed med Tjekkiets holdning i betragtning 95 med hensyn til Zásilkovnas bemærkninger er Tjekkiet af den opfattelse, at den argumentation, hvori PNS anvender aktuelle data om markedssituationen til at imødegå CTO's konklusioner om behovet for at pålægge forpligtelsen efter afslutningen af 2016-undersøgelsen, er fuldstændig grundløs.

(104) I lighed med Tjekkiets holdning i betragtning 96 med hensyn til, om postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder kan udføres af private operatører på kommercielt grundlag uden nogen form for støtte, hævder Tjekkiet, at det handlede i overensstemmelse med kravene i loven om posttjenester, som gennemfører direktiv 97/67/EF, da det pålagde postbefordringspligten. Under den offentlige høring, som CTO gennemførte i forbindelse med 2016-undersøgelsen, gav PNS (dvs. Mediaservis s.r.o. på daværende tidspunkt) udtryk for, at pålæggelsen af postbefordringspligten på daværende tidspunkt stadig var nødvendig, da markedet ikke kunne levere sådanne tjenester. Tjekkiet tilføjer, at ingen andre operatører i forbindelse med 2016-undersøgelsen blev identificeret som værende i stand til på et kommercielt grundlag at sikre varetagelsen af posttjenester på en måde, der er i overensstemmelse med opfyldelsen af postbefordringspligten.

(105) Med hensyn til PNS' påstand om, at tjenesten vedrørende postanvisninger kan udføres af finansielle institutioner på samme måde, men billigere i forhold til det tjekkiske postvæsen, og derfor bør udelukkes fra omfanget af postbefordringspligten, hævder Tjekkiet, at det i 2016-undersøgelsen, hvor PNS ikke modsatte sig medtagelsen af postanvisninger i omfanget postbefordringspligten, konkluderes, at: i) tjenesten vedrørende postanvisninger udgør et objektivt offentligt behov, ii) ingen anden markedstjeneste kan træde i stedet for en postanvisning, og iii) der var behov for at medtage en sådan tjeneste i omfanget af postbefordringspligten. Tjekkiet forklarer endvidere, at tjenesten vedrørende postanvisninger på grundlag af oplysninger fra særskilte regnskaber over omkostninger og indtægter ikke var tabsgivende i 2018 og 2019 (rentabiliteten i begge år oversteg [5-25] %), og at der ikke påløber yderligere nettoomkostninger ved leveringen af denne tjeneste, som det tjekkiske postvæsen også gør gældende i sit brev til Kommissionen af 21. juli 2020 (punkt [18.])

(106) I lighed med Tjekkiets synspunkt i betragtning 99 om, hvorvidt udbudsreglerne blev overtrådt, eftersom kriterierne for deltagelse i et udbud med henblik på udvælgelse af en postlicenshaver angiveligt var udformet på en diskriminerende måde, er Tjekkiet af den opfattelse, at udbudsproceduren ikke var diskriminerende, men tværtimod var udformet på en måde, der gjorde det muligt for enhver postbefordrende virksomhed at ansøge om at blive udpeget som postbefordringspligtig virksomhed.

(107) Med hensyn til PNS' påstand om, at det tjekkiske postvæsen overkompenseres, eftersom antallet af postkontorer, som ikke ville blive drevet af det tjekkiske postvæsen, hvis der ikke blev pålagt nogen forpligtelse, bevidst var blevet ændret for at resultere i en højere NAC i forbindelse med den forhøjede kompensationsgrænse siden 2018, anfører Tjekkiet i sine forklaringer i betragtning 100, at: i) ændringen i antallet af postkontorer, der skal lukkes i det kontrafaktiske scenarie, følger af ændringen i forpligtelsen til at drive et større antal postkontorer; ii) lukningen af postkontorer er blevet korrekt kvantificeret i det kontrafaktiske scenarie; og iii) den overordnede drift og udvikling af det tjekkiske postvæsens netværk er i overensstemmelse med markedstendenserne.

(108) Med hensyn til PNS' påstand om, at det tjekkiske postvæsens system med udbringning i to hastigheder (prioriteret D+1 og økonomi D+n), der blev indført i februar 2020, er i strid med forpligtelsen til at garantere postudbringning hver arbejdsdag, anfører Tjekkiet, at: i) det tjekkiske postvæsen fortsat er forpligtet til at garantere udbringning til en hvilken som helst adresse hver arbejdsdag, hvis kunderne ønsker det; ii) kunderne udtrykker dette ønske ved at betale for prioriteret postforsendelse, hvorefter forsendelsen udbringes som en D+1-forsendelse; og iii) ændringen af de tjenester, som det tjekkiske postvæsen tilbyder efter et system med udbringning i to hastigheder, og de deraf følgende omkostningsbesparelser blev taget behørigt i betragtning ved fastlæggelsen af nettoomkostningerne i forbindelse med denne anmeldelse.

(109) Med hensyn til PNS' påstand om, at det tjekkiske postvæsen misbruger kompensationen for postbefordringspligten til at krydsfinansiere de tjenester, det leverer uden for postbefordringspligten, og tilbyde tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten til ekstremt lave priser, anfører Tjekkiet, at eksemplet med prissammenligning mellem to tjenester, »almindelig økonomiforsendelse« i forhold til »direkte forsendelse«, som PNS har fremlagt for at illustrere denne påstand, ikke er hensigtsmæssigt. Tjenesten »almindelig økonomiforsendelse« (obyčejné psaní) er tilgængelig for alle og kan sendes fra ethvert af det tjekkiske postvæsens postkontorer eller ved at lægge den i en postkasse, og der er ingen mindstemængde for de enkelte postforsendelser (41), mens tjenesten »direkte forsendelse« (obchodní psaní) er henvendt til afsendere af masseforsendelser, som hver indeholder mindst 500 stk. af samme størrelse, og kan kun sendes på grundlag af en kontrakt med det tjekkiske postvæsen og kun fra udvalgte postkontorer. Sådanne postforsendelser skal forbehandles (sorteres og bundtes) i henhold til de krav, der på forhånd er fastsat i kontrakten. Disse postforsendelser må desuden kun indeholde aviser, magasiner, bøger, brochurer, kataloger eller tryksager, der udelukkende har karakter af reklame, information til medlemmer af kunde- og loyalitetsklubber samt kommunikation, der har til formål at skaffe midler eller andre ressourcer til aktiviteter, der udføres i offentlighedens interesse af organisationer eller enkeltpersoner. Forskellen mellem priserne på de to tjenester afspejler de ovennævnte kvalitetsforskelle og de ressourcer, som virksomheden bruger til levering af hver enkelt tjeneste. Tjekkiet minder desuden om Rettens dom i sagen První novinová společnost (42), hvori det konkluderes, at SGEI-rammebestemmelserne på ingen måde er til hinder for, at en befordringspligtig operatør frit kan fordele den kompensation, der er betalt til dette formål, til andre tjenester.

(110) Tjekkiet afviser PNS' påstande om, at: i) omkostningerne ved tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten, er fejlagtigt henført til postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder for at give indtryk af, at opfyldelsen af postbefordringspligten udgør en betydelig finansiel byrde for det tjekkiske postvæsen; ii) reglerne for fordeling af omkostninger og indtægter med henblik på at føre særskilte regnskaber er helt op til postlicenshaveren; og iii) CTO undersøger ikke på nogen måde, om fordelingsreglerne (nøglerne) er faktuelt korrekte. Tjekkiet hævder, at postlicenshavere i Tjekkiet skal forelægge deres fordelingsregler for CTO til godkendelse i henhold til § 33a, stk. 4, i loven om posttjenester, som også fastsætter CTO's kompetence til at undersøge og godkende disse regler. De godkendte fordelingsregler omfatter en detaljeret beskrivelse af princippet for fordeling af omkostninger og indtægter fra regnskaber til det detaljeringsniveau, der er nødvendigt for særskilt registrering af omkostninger og indtægter som krævet af postlicenshavere i henhold loven om posttjenester og i overensstemmelse med dekret nr. 465/2012, som gennemfører denne lov. I betragtning af ovenstående er det tjekkiske postvæsens regnskaber efter Tjekkiets opfattelse korrekt adskilt mellem postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder og tjenester, der ikke er omfattet af postbefordringspligten.

(111) Med hensyn til PNS' påstande i betragtning 71 om, at det tjekkiske postvæsens finanser anvendes »urimeligt, formålsløst og ineffektivt« i forbindelse med »tvivlsomme kontrakter, transaktioner og omstændigheder«, anfører Tjekkiet, at det forhold, om det tjekkiske postvæsens udgifter er effektive og virkningsfulde, overvåges af dets grundlægger, dvs. indenrigsministeriet, at det tjekkiske postvæsen parallelt hermed har indført sit eget interne program til bekæmpelse af korruption og andre overtrædelser (43), og at ethvert tilfælde, hvor der trods alle de gældende foranstaltninger er tvivl med hensyn til unfair praksis ved tildelingen af en bestemt kontrakt, behandles af de kompetente myndigheder, f.eks. byretten i Prag.

7. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN

7.1. Forekomst af støtte

(112) I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.

(113) Det følger heraf, at følgende fire kumulative kriterier skal være opfyldt, for at en foranstaltning kan betragtes som statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF: i) foranstaltningen skal kunne tilregnes medlemsstaten og være finansieret ved hjælp af statsmidler, ii) den skal give virksomhederne en økonomisk fordel, iii) fordelen skal være selektiv, og iv) foranstaltningen skal fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstater.

7.2. Støtte, der kan tilregnes staten, og eksistensen af statsmidler

(114) For at en foranstaltning kan anses for statsstøtte, skal den kunne tilregnes staten og være ydet direkte eller indirekte ved hjælp af statsmidler.

(115) Kompensationen for opfyldelsen af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder betales af Tjekkiet fra dets eget budget og administreres af CTO. CTO fastsætter kompensationsbeløbet efter den procedure, der er fastsat i loven om posttjenester (se afsnit 8.2.2).

(116) Kompensationen til det tjekkiske postvæsen for opfyldelsen af postbefordringspligten kan derfor tilregnes staten og ydes ved hjælp af statsmidler.

7.3. Støtte til en virksomhed

(117) Ydelsen af offentlige midler kan kun kategoriseres som statsstøtte, hvis modtageren er en virksomhed i overensstemmelse med artikel 107, stk. 1, i TEUF. EU-Domstolen har konsekvent defineret virksomheder som enheder, udøver økonomisk virksomhed (44). Om en enhed betegnes som en virksomhed, afhænger derfor af arten af dens aktiviteter, uafhængigt af enhedens retlige status og dens finansieringsmåde (45). En aktivitet skal generelt betragtes som værende af økonomisk karakter, når den består i at tilbyde varer eller tjenesteydelser på et givet marked (46). En enhed, som udøver både økonomiske og ikke-økonomiske aktiviteter, skal kun betragtes som en virksomhed for så vidt angår førstnævnte aktiviteter (47).

(118) I den foreliggende sag tilbyder det tjekkiske postvæsen posttjenester mod betaling på det tjekkiske postmarked og i konkurrence med andre udbydere. Tilbuddet af posttjenester på dette marked udgør derfor en økonomisk aktivitet. Staten kompenserer det tjekkiske postvæsen for leveringen af visse tjenester (postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder) og kompenserer derfor for en økonomisk aktivitet. Med hensyn til de aktiviteter, der finansieres med de omhandlede foranstaltninger, anses det tjekkiske postvæsen følgelig for en virksomhed.

7.4. Fordel

(119) Enhver økonomisk fordel, som en virksomhed ikke kunne have opnået under normale markedsvilkår, dvs. uden statslig indgriben, udgør en fordel i den i artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten omhandlede forstand (48). Det er kun foranstaltningens indvirkning på virksomheden, der er relevant, det er derimod hverken årsagen til eller formålet med statens indgriben (49). Hver gang en virksomheds finansielle situation forbedres som følge af statslig indgriben, er der tale om en fordel.

(120) Kompensationen for postbefordringspligten skal dække alle eller en del af de nettoomkostninger, som det tjekkiske postvæsen pådrager sig i forbindelse med opfyldelsen af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder. Uden statslig indgriben skulle det tjekkiske postvæsen selv bære disse omkostninger. Den omhandlede foranstaltning fritager det tjekkiske postvæsen for nogle af omkostningerne ved dets økonomiske aktiviteter og forbedrer det tjekkiske postvæsens finansielle situation. Uden at det berører spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningen opfylder de betingelser, som Domstolen fastsatte i sin dom i sag C-280/00, Altmark (50), giver den undersøgte foranstaltning derfor umiddelbart det tjekkiske postvæsen en fordel.

Opfyldelse af Altmark-betingelserne

(121) Kompensation for offentlig tjeneste ydet til en virksomhed, der opfylder de fire kriterier i Altmark-dommen, anses ikke for at give en økonomisk fordel og udgør derfor ikke statsstøtte. Disse fire kumulative kriterier er følgende: a) Den pågældende virksomhed skal faktisk være pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser skal være klart defineret. b) De kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen, skal være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde. c) Kompensationen må ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne. d) Når udvælgelsen af den virksomhed, der skal overdrages en forpligtelse til offentlig tjeneste, i et konkret tilfælde ikke gennemføres inden for rammerne af en procedure for tildeling af offentlige kontrakter, som giver mulighed for at udvælge den ansøger, der kan levere de pågældende ydelser til de laveste omkostninger for samfundet, skal størrelsen af den nødvendige kompensation fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en veldrevet og veludstyret gennemsnitsvirksomhed i samme sektor ville have ved at opfylde forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste.

(122) Med hensyn til kompensationen til det tjekkiske postvæsen i den undersøgte periode anerkender de tjekkiske myndigheder, at det fjerde Altmark-kriterium ikke er opfyldt. Kommissionen er også af den opfattelse, at det fjerde Altmark-kriterium ikke er opfyldt, eftersom de tjekkiske myndigheder i mangel af en offentlig udbudsprocedure, der gør det muligt at udvælge den tilbudsgiver, der er i stand til at levere tjenesteydelsen til de laveste omkostninger for samfundet (51), ikke har godtgjort, at kompensationens størrelse blev fastsat på grundlag af en analyse af omkostningerne for en veldrevet virksomhed inden for samme sektor under hensyntagen til indtægterne og en rimelig fortjeneste.

(123) På grund af den kumulative karakter af de fire Altmark-kriterier vil kompensationen, hvis et eller flere af disse kriterier ikke er opfyldt, blive anset for at udgøre en fordel som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Da mindst ét af de fire Altmark-kriterier ikke er opfyldt i den foreliggende sag, konkluderer Kommissionen, at kompensationen for at opfylde postbefordringspligten giver det tjekkiske postvæsen en fordel.

7.5. Selektivitet

(124) I henhold artikel 107, stk. 1, i TEUF betragtes en foranstaltning som statsstøtte, når visse virksomheder eller visse produktioner begunstiges. Kommissionen bemærker, at kompensationen for postbefordringspligten kun vil blive ydet til det tjekkiske postvæsen. Da den foreliggende sag vedrører en individuel støtteforanstaltning, er identificeringen af den økonomiske fordel (se betragtning 119-123) tilstrækkelig til at underbygge formodningen om, at foranstaltningen er selektiv (52). Det ser under alle omstændigheder ikke ud til, at andre virksomheder i samme eller andre sektorer, der befinder sig i en sammenlignelig faktisk og retlig situation, nyder samme fordel. Foranstaltningen er således selektiv som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.

7.6. Påvirkning af samhandelen og konkurrencefordrejning

(125) Offentlig støtte til virksomheder udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1, hvis den »fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene«, og i det omfang den »påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.

(126) Med hensyn til konkurrencefordrejning anses en foranstaltning, der ydes af en medlemsstat, for at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, hvis det er sandsynligt, at den vil forbedre modtagerens stilling i konkurrencen i forhold til andre virksomheder, som den konkurrerer med (53). Af praktiske grunde antages der således at være tale om konkurrencefordrejning, når staten giver en virksomhed en økonomisk fordel i en liberaliseret sektor, hvor den er eller kan være i konkurrence.

(127) Med hensyn til påvirkning af samhandelen har EU-Domstolen fastslået, at støtte, som begunstiger virksomheder, der er aktive på det indre marked, kan påvirke samhandelen mellem medlemsstater (54). I henhold til statsstøttereglerne udelukker den lokale eller regionale karakter af en leveret tjeneste ikke på forhånd, at samhandelen kan være påvirket. Der er ikke fastsat en streng grænseværdi eller en procentsats, hvorunder samhandelen mellem medlemsstater ikke anses for at blive påvirket, men det begrænsede omfang af økonomisk aktivitet, som f.eks. dokumenteres ved en meget lille omsætning, reducerer sandsynligheden for en påvirkning af samhandelen.

(128) For så vidt angår den foreliggende sag bemærker Kommissionen, at det tjekkiske postvæsen opererer på det tjekkiske postmarked, som har været liberaliseret siden den 1. januar 2013. Det tjekkiske postvæsen konkurrerer derfor med andre udbydere.

(129) Visse konkurrenter til det tjekkiske postvæsen, navnlig konkurrenter, der leverer pakkeleveringstjenester, er en del af internationale koncerner, som også opererer i andre medlemsstater (f.eks. DPD).

(130) Der er derfor samhandel mellem medlemsstaterne i postsektoren, og den kompensation for offentlig tjeneste, der ydes til det tjekkiske postvæsen, styrker dets stilling i forhold til andre postvirksomheder, der konkurrerer på EU's indre marked.

(131) Kommissionen konkluderer, at den kompensation, der ydes til det tjekkiske postvæsen for opfyldelsen af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, kan påvirke samhandelen og fordreje konkurrencen.

7.7. Konklusion

(132) På grundlag af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den kompensation, der blev ydet til det tjekkiske postvæsen for opfyldelsen af postbefordringspligten i perioden 2018-2022, opfylder kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, og at foranstaltningen derfor udgør statsstøtte i henhold til denne bestemmelse.

7.8. Lovligheden af de støtteforanstaltninger, der er anmeldt til Kommissionen

(133) I henhold til § 34c og 34d i loven om posttjenester har det tjekkiske postvæsen ret til at modtage en årlig kompensation svarende til nettoomkostningerne (dog højst 1,5 mia. CZK, hvis nettoomkostningerne overstiger 1,5 mia. CZK), når CTO har verificeret det tjekkiske postvæsens nettoomkostninger. I § 34c, stk. 3, i loven om posttjenester bestemmes det således, at »staten gennem [CTO] godtgør postlicenshaverens foreløbige nettoomkostninger (…)«. Desuden hedder det i artikel 34d, stk. 4, i loven om posttjenester, at »staten gennem [CTO] betaler et beløb svarende til forskellen mellem [de foreløbige nettoomkostninger og de endelige nettoomkostninger, der udgør en urimelig byrde] til postlicenshaveren (…)«.

(134) Efter CTO's verifikation af det tjekkiske postvæsens nettoomkostninger har det tjekkiske postvæsen allerede bogført den årlige kompensation for årene 2018-2022 i dets regnskaber, selv om denne kompensation endnu ikke er betalt (55).

(135) Kommissionen mener derfor, at kompensationen for postbefordringspligten udgør ulovlig støtte i henhold til artikel 1, litra f), i procedureforordningen.

8. VURDERING AF FORENELIGHEDEN

8.1. Forenelighed i henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF

(136) For så vidt som kompensationen for postbefordringspligten til det tjekkiske postvæsen udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1, skal dens forenelighed med det indre marked vurderes.

(137) De tjekkiske myndigheder mener, at kompensationen for postbefordringspligten udgør en kompensation for udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. En sådan kompensations forenelighed med det indre marked skal derfor vurderes på grundlag af artikel 106, stk. 2, i TEUF.

(138) Artikel 106, stk. 2, TEUF bestemmer: »Virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, er underkastet denne traktats bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem. Udviklingen af samhandelen må ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse.«

(139) I overensstemmelse med denne bestemmelse kan Kommissionen erklære kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse for forenelig med det indre marked, hvis visse betingelser er opfyldt. Kommissionen har fastsat de betingelser, hvorefter den anvender artikel 106, stk. 2, i TEUF, i SGEI-afgørelsen fra 2012 (56) og SGEI-rammebestemmelserne fra 2012.

(140) De tjekkiske myndigheder har anmeldt kompensation på op til et maksimalt årligt beløb på 1 500 mio. CZK (55,5 mio. EUR). I det omfang den kompensation, der skal ydes til det tjekkiske postvæsen, overstiger 15 mio. EUR om året, falder denne kompensation ikke ind under anvendelsesområdet for SGEI-afgørelsen fra 2012, jf. artikel 2 heri.

(141) Statsstøtte, der ikke er omfattet af SGEI-afgørelsen fra 2012, kan erklæres forenelig med artikel 106, stk. 2, i TEUF, hvis den er nødvendig for udførelsen af den pågældende tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse og ikke påvirker udviklingen af samhandelen i et sådant omfang, at det strider mod Unionens interesse (57). I den forbindelse indeholder SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 retningslinjerne for vurdering af foreneligheden af kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

8.2. Overholdelse af SGEI-rammebestemmelserne fra 2012

(142) For at vurdere foreneligheden af kompensationen for postbefordringspligten til det tjekkiske postvæsen beskriver SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 de relevante betingelser, der skal opfyldes. Disse betingelser er anført nedenfor.

8.2.1. Ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse som omhandlet i artikel 106 i TEUF

(143) Som anført i punkt 46 i Kommissionens meddelelse om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (58) har medlemsstaterne vide skønsbeføjelser med hensyn til arten af de tjenesteydelser, der kan klassificeres som tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Kommissionens kompetence er begrænset til at tjekke, at skønsbeføjelserne er anvendt uden en åbenlys fejl med hensyn til definitionen af tjenesten som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, og til at vurdere den statsstøtte, der måtte indgå i kompensationen. Punkt 56 i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 bekræfter medlemsstaternes vide skønsbeføjelser til at definere tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

(144) For at påvise, at kompensationen ydes for en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, »bør medlemsstaterne [når de yder kompensation i henhold til SGEI-rammebestemmelserne (59)] vise, at de har taget et rimeligt hensyn til behovet for offentlige tjenester ved at høre offentligheden eller anvende andre passende instrumenter med henblik på at tage hensyn til brugeres og leverandørers interesser«.

(145) Befordringspligten som defineret i artikel 3 i direktiv 97/67/EF anerkendes som en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (60). Medlemsstaterne behøver derfor ikke vise, at de har taget et rimeligt hensyn til behovet for offentlige tjenester ved at høre offentligheden eller anvende andre passende instrumenter, når de overdrager befordringspligten til en leverandør som defineret i nævnte artikel 3.

(146) Det tjekkiske postvæsens postbefordringspligt, jf. betragtning 22, er imidlertid mere omfattende end de tjenester, der er beskrevet i artikel 3 i direktiv 97/67/EF. Postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder omfatter navnlig posttjenester (»posttjenesten af almindelig økonomisk interesse«) som defineret i denne bestemmelse samt tjenester vedrørende postanvisninger, som ikke er nævnt i denne bestemmelse og er omhandlet i direktiv 2008/6/EF som yderligere eller supplerende tjenester, der kan stilles til rådighed på nationalt plan.

(147) De tjekkiske myndigheder forklarede, at medtagelsen af tjenester vedrørende postanvisninger i postbefordringspligten omfang ikke øger nettoomkostningerne, eftersom disse tjenester er rentable, men tværtimod har en positiv indvirkning på nettoomkostningerne ved postbefordringspligten (den sænker dem). De tjekkiske myndigheder forklarede også, at tjenester vedrørende postanvisninger ikke udgør en eneret. Der er tale om tjenester, der er nødvendige for at opfylde offentlighedens og myndighedernes behov i forbindelse med visse betalinger. Ud fra loven om posttjenester er tjenester vedrørende postanvisninger en del af postbefordringspligten, men forpligtelsen til at levere tjenester vedrørende postanvisninger kan pålægges særskilt eller sammen med andre grundlæggende posttjenester.

(148) Efter Kommissionens opfattelse er tjenester vedrørende postanvisninger ikke omfattet af postbefordringspligten som defineret i artikel 3 i direktiv 97/67/EF. Ifølge betragtning 30 til direktiv 2008/6/EF kan medlemsstaterne dog beslutte at stille yderligere eller supplerende tjenester til rådighed for offentligheden på deres nationale område, såsom postanvisninger, undtagen tjenester, som er omfattet af befordringspligten som defineret i direktiv 97/67/EF. Medlemsstaterne kan pålægge den befordringspligtige virksomhed forpligtelser til at levere sådanne tjenester.

(149) Kommissionen bemærker, at CTO besluttede at klassificere posttjenesterne og tjenesterne vedrørende postanvisninger, som er omfattet af postbefordringspligten, som ægte tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse i 2016 i forbindelse med den almindelige femårige undersøgelse under hensyntagen til markedsforholdene på det pågældende tidspunkt, dvs. i 2016. Endvidere har hverken Zásilkovna eller PNS i forbindelse med 2016-undersøgelsen gjort indsigelse mod det offentlige behov for sådanne posttjenester og tjenester vedrørende postanvisninger. De anfægtede heller ikke CTO's beslutning om at pålægge disse tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse på grundlag af et markedssvigt.

(150) Med hensyn til Zásilkovnas påstande i betragtning 57 og 58 og PNS' påstande i betragtning 64 og 65 om, at der på grundlag af de nuværende markedsvilkår ikke er tale om et markedssvigt for hverken posttjenester eller tjenester vedrørende postanvisninger, bemærker Kommissionen, at de tjekkiske myndigheder har skønsbeføjelser med hensyn til at organisere og sikre leveringen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Med henblik herpå har de tjekkiske myndigheder foretaget en almindelig femårig undersøgelse af både posttjenesterne og tjenesterne vedrørende postanvisninger, på grundlag af hvilken de vurderer offentlighedens behov sammen med markedsvilkårene på tidspunktet for undersøgelsen. Undersøgelsen af behovet for at indføre en forpligtelse for begge tjenester i den nuværende periode 2018-2022 blev gennemført i 2016 og konkluderede, at der var et markedssvigt for både posttjenester og tjenester vedrørende postanvisninger. De nuværende markedsvilkår og den mulige fremtidige udvikling blev taget i betragtning i 2021-undersøgelsen vedrørende perioden 2023-2027.

(151) Som anført i betragtning 4-8 til direktiv 2008/6/EF anerkendes befordringspligten som defineret på grundlag af artikel 3 i direktiv 97/67/EF som en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (61). Da de posttjenester, der er omfattet af postbefordringspligten som defineret af de tjekkiske myndigheder, og som er overdraget til det tjekkiske postvæsen, opfylder kravene i direktiv 97/67/EF, finder Kommissionen, at Tjekkiet ikke behøver vise, at landet har taget hensyn til behovet for offentlige tjenester ved at høre offentligheden eller anvende andre passende instrumenter. Kommissionen finder derfor, at punkt 14 i SGEI-rammebestemmelserne er overholdt for så vidt angår disse tjenester.

(152) Med hensyn til tjenester vedrørende postanvisninger finder Kommissionen, at Tjekkiet har vist, at det har taget hensyn til behovet for offentlige tjenester ved at høre offentligheden eller anvende andre passende instrumenter, jf. betragtning 73, 81, 95, 96 og 103-105. På grundlag af de oplysninger, der blev fremlagt under undersøgelsesproceduren, finder Kommissionen, at tjenesten vedrørende postanvisninger leveret af det tjekkiske postvæsen udgør en ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk (»tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse vedrørende postanvisninger«). De tjekkiske myndigheder forklarede navnlig, at lignende tjenester på markedet ikke opfyldte kravene med hensyn til levering, geografisk rækkevidde eller overkommelige priser. I lyset af ovenstående finder Kommissionen, at kravet i punkt 14 i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 for så vidt angår postanvisninger er opfyldt.

8.2.2. Behovet for en overdragelsesakt, der præciserer forpligtelserne til offentlig tjeneste og principperne for beregning af kompensation

(153) Som anført i punkt 15 i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 skal leveringen af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, jf. artikel 106 i TEUF, overdrages til den pågældende virksomhed ved en eller flere officielle akter. I henhold til punkt 16 i SGEI-rammebestemmelserne fra 2012 skal disse overdragelsesakter navnlig anføre: a) indholdet og varigheden af forpligtelserne til offentlig tjeneste b) virksomheden og eventuelt det berørte territorium c) arten af enerettigheder, som den bevilgende myndighed har indrømmet virksomheden d) en beskrivelse af kompensationsmekanismen og parametrene for beregning, kontrol og revision af kompensationen e) de foranstaltninger, der er truffet for at undgå og sikre tilbagebetaling af en eventuel overkompensation.

(154) Det tjekkiske postvæsen blev udpeget som befordringspligtig virksomhed fra den 1. januar 2018 til den 31. dec