KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 3900/92

af 23. december 1992

om saerlige gennemfoerelsesbestemmelser for Faellesskabets importordning for konserves af visse arter af tunfisk, bonit og sardin og om fastsaettelse af de maengder af samme produkter, der kan indfoeres i 1993

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3759/92 af 17. december 1992 om den faelles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter (1), saerlig artikel 21, stk. 5, og

ud fra foelgende betragtninger:

Ved artikel 21 i forordning (EOEF) nr. 3759/92 er der for indfoersel til Faellesskabet af de varer, der er naevnt i forordningens bilag IV, litra c), fastlagt en ordning, som i en periode paa fire aar fra forordningens ikrafttraedelse begraenser udviklingen i importmaengderne af de paagaeldende varer; ordningen anvendes under overholdelse af Faellesskabets internationale forpligtelser;

importbegraensningen skal fastlaegges ud fra de maengder, der blev indfoert i loebet af referenceaaret, ved hjaelp af en stigningstakt, som beregnes efter metoden i artikel 21, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 3759/92, idet den dog ikke kan vaere mindre end 6 %; det skal derfor ved hjaelp af metoden fastlaegges, hvor store maengder af de paagaeldende varer, der kan indfoeres til Faellesskabet i 1993;

ifoelge artikel 21, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 3759/92 anvendes den saaledes fastlagte importordning efter bestemmelserne i artikel 11 i Raadets forordning (EOEF) nr. 288/82 af 5. februar 1982 om den faelles importordning (2); ved indfoersel af de paagaeldende varer er det derfor noedvendigt at fremlaegge et i henhold til naevnte forordning udstedt importdokument, for at der kan foeres regnskab og kontrol med de tilladte importmaengder;

for at denne importordning kan ivaerksaettes, maa der traeffes foranstaltninger, der baade medfoerer en fornuftig forvaltning af ordningen og en fortsat hensyntagen til de beroerte importoerers interesser; de naermere betingelser for udstedelsen af importdokumentet maa fastsaettes og ogsaa de begraensninger, der skal gaelde for importoerernes indgivelse af ansoegninger; for at undgaa at importoererne misbruger ordningen, maa det vaere en betingelse for udstedelsen af importdokumentet, at der stilles en sikkerhed af en passende stoerrelse;

af hensyn til forvaltningen af ordningen maa der indfoeres et system til udveksling af oplysninger tre gange ugentligt mellem de nationale myndigheder og Kommissionen; saafremt der indgives ansoegninger for en stoerre importmaengde end den, der er til raadighed, boer Kommissionen kunne traeffe de noedvendige beslutninger inden for en passende frist;

Forvaltningskomitéen for Fiskerivarer har ikke, inden for den af formanden fastsatte tidsfrist, vaeret i stand til at fremkomme med en udtalelse vedroerende de i denne forordning fastsatte foranstaltninger -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Ved indfoersel til Faellesskabet af de varer, der er naevnt i artikel 21 i forordning (EOEF) nr. 3759/92, og som har oprindelse i tredjelande, med hvilke Faellesskabet ikke har indgaaet praeferenceaftaler, eller i tredjelande, med hvilke Faellesskabet har indgaaet aftaler, som ikke omfatter de paagaeldende varer, fremlaegges der indtil den 31. december 1996 det importdokument, som er fastsat i artikel 11 i forordning (EOEF) nr. 288/82.

2. For 1993 udstedes det i stk. 1 naevnte importdokument for foelgende maengder: >TABELPOSITION>

Artikel 2

1. Det i artikel 1, stk. 1, omhandlede importdokument udstedes af det ansvarlige organ i importmedlemsstaten paa de betingelser, der er fastsat i artikel 11, stk. 1 og 2, i forordning (EOEF) nr. 288/82.

2. Importdokumentet gaelder kun for de varer, som er anfoert i ansoegningen om samme dokument, og giver ret til at indfoere den tildelte varemaengde i dokumentets gyldighedsperiode. Gyldighedsperioden er seks maaneder fra datoen for importdokumentets udstedelse.

Artikel 3

1. Den i artikel 1, stk. 2, anfoerte samlede maengde af hver af de omhandlede varer fordeles saaledes:

a) 85 % til importoerer, der har indfoert samme varer med oprindelse i de i artikel 1, stk. 1, omhandlede tredjelande i de to kalenderaar forud for det paagaeldende kalenderaar

b) 15 % til importoerer, der ikke opfylder betingelsen i litra a).

Ansoeges der ikke om den maengde, der er til raadighed for den i litra a) eller b) omhandlede gruppe importoerer, eller ansoeges der kun om en del af denne maengde, anvendes den del, der er til raadighed, til at imoedekomme ansoegninger fra den anden gruppe importoerer. Denne fordeling finder sted senest den 30. september det paagaeldende aar.

2. a) Ingen ansoegninger om importdokument, der indgives af en af de i stk. 1, litra a), naevnte importoerer, kan pr. halvaar omfatte mere end 60 % af gennemsnittet af den maengde, der aarligt er blevet indfoert af samme importoer i de to kalenderaar forud for det paagaeldende kalenderaar

b) ingen ansoegninger om importdokument, der indgives af en af de i stk. 1, litra b), naevnte importoerer, kan pr. halvaar omfatte mere end 10 % af den maengde, der er til raadighed i henhold til naevnte litra b).

3. De i stk. 1, litra a), naevnte importoerer giver i forbindelse med deres ansoegning om importdokument de nationale myndigheder de oplysninger, der efter disses skoen er noedvendige for at kontrollere, at de i stk. 1, litra a), og stk. 2, litra a), naevnte betingelser er opfyldt.

4. Importdokumentet udstedes, naar der er stillet en sikkerhed paa et naermere fastsat beloeb pr. vaegtenhed for samtlige maengder, for hvilke der er ansoegt om importtilladelse; dette beloeb fastsaettes til 50 ECU pr. ton.

Artikel 4

1. For hver af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede varer giver medlemsstaterne pr. telex eller telefax og efter foelgende tidsplan Kommissionen oplysning om, hvor stor en maengde de enkelte ansoegninger om importdokument vedroerer:

- hver onsdag for ansoegninger, der er indgivet mandag og tirsdag i samme uge

- hver fredag for ansoegninger, der er indgivet onsdag og torsdag i samme uge

- hver mandag for ansoegninger, der er indgivet fredag i den foregaaende uge.

2. Hvis der ansoeges om maengder, der er stoerre end den maengde, der er til raadighed, fastsaetter Kommissionen en enhedsprocentsats for nedsaettelsen af maengderne i de paagaeldende ansoegninger og suspenderer muligheden for medlemsstaternes udstedelse af importdokumenter for efterfoelgende ansoegninger.

3. Importdokumenterne udstedes den femte arbejdsdag efter dagen for ansoegningens indgivelse, saafremt der ikke er truffet saerlige foranstaltninger i mellemtiden.

4. Kommissionen oplyser regelmaessigt medlemsstaterne om, i hvilket omfang de i artikel 1, stk. 2, fastsatte maengder er blevet udnyttet.

5. Medlemsstaterne giver senest den 31. december 1992 Kommissionen oplysning om navn og adresse paa det eller de organer, der skal udstede det i artikel 1, stk. 1, omhandlede importdokument.

Artikel 5

Bestemmelserne i denne forordning finder ikke anvendelse paa de maengder af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede produkter, for hvilke det til de nationale myndigheders tilfredshed kan bevises, at de var under forsendelse til Faellesskabets omraade paa datoen for ikrafttraedelsen af forordning (EOEF) nr. 3759/92 og forudsat, at de naevnte maengder overgaar til fri omsaetning senest den 15. januar 1993.

Artikel 6

Under hensyntagen til de saerlige bestemmelser i naervaerende forordning anvender medlemsstaterne tilsvarende, naar der er behov for det, regler og procedurer som defineret i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3719/88 af 16. november 1988 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for import- og exportlicenser samt forudfastsaettelsesattester for landbrugsprodukter (1).

Artikel 7

Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 1993, bortset fra artikel 4, stk. 5, der anvendes fra ikrafttraedelsestidspunktet.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. december 1992. Paa Kommissionens vegne

Manuel MARÍN

Naestformand