*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 18. juli 1990

om bemyndigelse i en begraenset periode af Spanien til at udelukke indfoert stenkul med oprindelse i et tredjeland, som er overgaaet til fri omsaetning i en anden medlemsstat, fra faellesskabsbehandling

(Kun den spanske udgave er autentisk)

(90/444/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 71, og

ud fra foelgende betragtninger:

Den spanske regering indgav i 1987, 1988 og 1989 en raekke anmodninger til Kommissionen om at maatte udelukke indfoert stenkul med oprindelse i et tredjeland, som var overgaaet til fri omsaetning i en anden medlemsstat, fra faellesskabsbehandling.

Kommissionen gav i medfoer af artikel 71, stk. 3, den spanske regering den relevante bemyndigelse under anvendelse af bestemmelserne vedroerende gensidig hjaelp, i alle tilfaelde for en begraenset periode. En saadan bemyndigelse for 1989 udloeb den 31. december 1989.

Ved skrivelse af 27. november 1989 fornyede den spanske regering sin anmodning om at maatte forlaenge sine restriktive foranstaltninger til kul med oprindelse i et tredjeland, som er overgaaet til fri omsaetning i en anden medlemsstat. Der anmodedes hermed om en tidsmaessigt ubegraenset bemyndigelse.

Den gaeldende spanske lovgivning fastsaetter for kul med oprindelse i tredjelande indfoersel til nulsats af begraensede maengder. For andre typer kul end anthracit vil kontingentet til nulsats i 1990 blive haevet til 12 mio. tons. Kontingentet for anthracit til nulsats skal paa sin side fortsat udgoere 12 000 tons.

For eventuelle indfoerte maengder ud over kontingentet til nulsats vil der kunne opkraeves en told paa op til 14 %.

Ifoelge EKSF-Traktatens artikel 71 overlades kompetencen paa det handelspolitiske omraade inden for kul i princippet til medlemsstaternes regeringer. Dette betyder, at de nationale forskrifter fortsat gaelder ved direkte indfoersel fra tredjelande. Medlemsstaterne yder imidlertid hinanden den noedvendige hjaelp med henblik paa anvendelsen af de forholdsregler, som af Kommissionen findes stemmende med EKSF-Traktaten og med gaeldende internationale aftaler.

Ifoelge EKSF-Traktatens bestemmelser gaelder princippet om fri bevaegelighed ogsaa for varer, som er overgaaet til fri omsaetning i en medlemsstat.

I tilfaelde, hvor forskelle mellem medlemsstaternes handelspolitik kraever foranstaltninger, som indebaerer en afvigelse fra princippet om varers frie bevaegelighed inden for Faellesskabet, kan saadanne foranstaltninger kun tillades undtagelsesvis i en begraenset periode i betragtning af den grundlaeggende karakter af princippet om fri bevaegelighed.

Ifoelge den spanske regerings notifikation sigter de handelspolitiske foranstaltninger, der er truffet i sektoren, paa at beskytte den spanske kulindustri, som befinder sig i en oekonomisk situation kendetegnet ved konkurrence fra kul med oprindelse i tredjelande, samt paa at forbedre branchens produktivitet.

For at afhjaelpe vanskelighederne i kulindustrien har Faellesskabet tillagt sig instrumenter til forbedring af kulindustriens konkurrenceevne, som kan bidrage til at garantere en bedre forsyningssikkerhed og til at loese sociale og regionale problemer i tilslutning til udviklingen i denne erhvervsgren.

Dette er formaalet med Kommissionens beslutning nr. 2064/86/EKSF af 30. juni 1986 om faellesskabsregler for statsstoette til kulindustrien (1), som danner et positivt grundlag for tilpasningen af de europaeiske kulvaerker til de faktiske forhold paa energimarkedet.

Ovennaevnte oekonomiske foranstaltninger giver mulighed for at afstaa fra markedsbeskyttelse og saaledes afskaffe kontrollen med Faellesskabets indre graenser.

En ophaevelse uden overgang af beskyttelsesforanstaltninger over for indfoert kul med oprindelse i et tredjeland, der er overgaaet til fri omsaetning i en anden medlemsstat, vil imidlertid kunne give anledning til vanskelige tilpasningsproblemer paa kort sigt baade af administrativ og oekonomisk art.

Det er derfor hensigtsmaessigt at bemyndige den spanske regering til i en begraenset periode at anvende saadanne beskyttelsesforanstaltninger.

For at saette Kommissionen i stand til at foretage en endelig vurdering af dette spoergsmaal boer det kraeves af den spanske regering, at den indgiver en rapport til Kommissionen om anvendelsen af disse handelspolitiske foranstaltninger -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Spanien bemyndiges til, for indfoert kul med oprindelse i et tredjeland, som er overgaaet til fri omsaetning i en anden medlemsstat, og som overstiger kontingentet til nulsats paa 12 000 tons for anthracitkul eller 12 mio. tons for andre kultyper end anthracit, at anvende en toldsats paa op til 14 %.

Artikel 2

Denne beslutning anvendes indtil den 31. december 1990.

Artikel 3

Den spanske regering forelaegger inden den 31. december 1990 Kommissionen en rapport om anvendelsen af de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. juli 1990.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Naestformand

(1) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1986, s. 1.