BILAG

VARESPECIFIKATION FOR EN GARANTERET TRADITIONEL SPECIALITET

»Ziegen-Heumilch«/»Goat’s Haymilk«/»Latte fieno di capra«/»Lait de foin de chèvre«/»Leche de heno de cabra«

EU-nr.: TSG-AT-02290 — 22.2.2017

Østrig

1. Betegnelse, der skal registreres

»Ziegen-Heumilch« (de), »Goat’s Haymilk« (en), »Latte fieno di capra« (it), »Lait de foin de chèvre« (fr), »Leche de heno de cabra« (es).

2. Produkttype

Kategori 1.4. Andre animalske produkter (æg, honning, forskellige mejeriprodukter undtagen smør m.m.)

3. Begrundelse for registrering

3.1. Produktet

— ☒ er resultatet af en produktionsmåde, forarbejdning eller sammensætning, som svarer til den traditionelle praksis for det pågældende produkt eller den pågældende fødevare — ☐ er fremstillet af de råvarer eller ingredienser, der traditionelt har været anvendt

Produktion af hømælk er den mest naturlige form for produktion af mælk. Mælken produceres af dyr i traditionelle bæredygtige mælkebedrifter. Den væsentligste forskel mellem almindelig mælk og hømælk og sidstnævntes traditionelle karakter består i, at der ved produktion af hømælk, lige som det var tilfældet i den oprindelige mælkeproduktion, ikke fodres med fermenteret foder. På grund af industrialiseringen og mekaniseringen har landbruget siden 1960'erne i stigende grad fokuseret på produktion af ensilage (fermenteret foder), hvorved produktion af hø er faldet. Desuden indeholder retningslinjerne for produktion af hømælk et forbud mod brug af dyr og fodermidler, som i henhold til gældende lov skal betegnes som genetisk modificerede. Fodringen er tilpasset årstiderne: I grønfoderperioden fodres dyrene med frisk græs, urter og hø og visse former for hø og tilladte fodermidler, jf. punkt 4.2, og i vinterperioden fodres de med hø eller andre former for tilladte fodermidler, jf. punkt 4.2.

3.2. Betegnelsen

— ☐ har traditionelt været brugt til at betegne det bestemte produkt — ☒ udtrykker produktets traditionelle eller særlige karakter

Produktionen af hømælk fra geder og den videre forarbejdning er lige så gammel som traditionen med hold af geder inden for jordbruget (ca. 11. årh. f. Kr.). Gedeopdræt var vidt udbredt i middelalderen på de såkaldte »Schwaighöfen« (traditionelle gårde) i Foralperne og bjergene i Tyrol, hvor gederne ofte blev ført op i høslætenge i Alperne — med mange uheld til følge, når disse lå langt væk fra alpegræsgange — hvilket gav arbejderne mulighed for at få mælk. Ordet »Schwaig« stammer fra middelhøjtysk og betegner en speciel form for bebyggelse og især bedrift i alpeområdet. »Schwaighöfe« blev ofte opført af jordejerne som permanent bebyggelsesform, og deres husdyrbestand blev fortrinsvis anvendt til mælkeproduktion (især med henblik på osteproduktion). I Tyrol har de eksisteret siden det 12. århundrede. I visse alpeområder, hvor gårdene blev delt, opdrættede små landbrugere geder for at have den nødvendige mælk til de gårde, som lå i dalen.

4. Beskrivelse

4.1. Beskrivelse af det produkt, som betegnelsen i punkt 1 henviser til, herunder dets vigtigste fysiske, kemiske, mikrobiologiske eller organoleptiske kendetegn, som viser produktets særlige egenart (artikel 7, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) 668/2014)

Gedemælk i overensstemmelse med gældende lovgivning.

4.2. Beskrivelse af den fremstillingsmetode for det produkt, som betegnelsen under punkt 1 henviser til, som producenterne skal følge, herunder eventuelt arten og beskaffenheden af de råvarer eller ingredienser, der anvendes, og metoden til fremstilling af produktet (artikel 7, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

Hømælk fra geder produceres i henhold til traditionelle produktionsbetingelser, som er i overensstemmelse med det såkaldte »Heumilchregulativ« (regler for hømælksproduktion). Denne form for mælk adskiller sig fra andre mælketyper ved regler, der forbyder anvendelse af fermenteret foder, f.eks. ensilage, og regler, der forbyder anvendelse af dyr og fodermidler, som i henhold til gældende lov skal klassificeres som genetisk modificeret.

»Heumilchregulativ« (regler for hømælksproduktion)

Hømælk fra geder er gedemælk, der produceres af geder, som er i malkeperioden, på mælkeproducerende brug, der har forpligtet sig til at efterleve følgende kriterier. Brugen af dyr og fodermidler, som i henhold til gældende lov skal betegnes som genetisk modificerede, er forbudt.

Hele landbrugsbedriften skal drives i overensstemmelse med reglerne for produktion af hømælk.

Tilladte fodermidler

— Der fodres hovedsagelig med frisk græs, bælgplanter og urter i grønfoderperioden og med hø i vinterperioden.

— Følgende fodermidler regnes og er tilladt som supplerende grovfoder: grønraps, grønmajs, grønrug og foderroer samt hø-, lucerne- og majspiller og lignende typer foder.

— Grovfoderet skal udgøre minimum 75 % af tørstoffet i den årlige foderration.

— Korntyper som hvede, byg, havre, triticale, rug og majs er tilladt som foderafgrøder, enten i den form, de normalt markedsføres i, eller i blandinger med klid, foderpiller osv.

— Hestebønner, markærter, olieholdige frugter, ekstraheret skrå og ekstraherede foderkager kan også anvendes som fodermidler.

Forbudte fodermidler

— Anvendelse af følgende typer foder er forbudt: ensilage (fermenteret foder), fugtigt hø og fermenteret hø.

— Fodring med biprodukter fra bryggerier, brænderier, mosterier og andre biprodukter fra fødevareindustrien som for eksempel våd mask eller vådt afskåret materiale er forbudt, med undtagelse af tørt foder i udskårne stykker, melasse som biprodukt fra sukkerproduktion og tørt proteinfoder fra restprodukter fra kornforarbejdning.

— Husdyr, som er i malkeperioden, må ikke fodres med vådfoder.

— Der må ikke fodres med foder af animalsk oprindelse (mælk, valle, kød- og benmel osv.), med undtagelse af unge dyr, som må fodres med mælk og valle.

— Fodring med haveaffald, nedfaldsfrugt, kartofler eller urea er forbudt.

Gødningsbestemmelser

— Spildevandsslam, produkter af spildevandsslam og kompost fra kommunale rensningsanlæg, med undtagelse af grøn kompost, må ikke tilføres på arealer, som mælkeproducenten udnytter i jordbrugsmæssig henseende.

— Mindst tre uger skal forløbe mellem spredning af staldgødning på mælkeproducenternes jordbrugsareal og anvendelse heraf til afgræsning.

Anvendelse af kemiske hjælpestoffer

— Kun selektiv anvendelse af kemisk-syntetiske plantebeskyttelsesmidler under faglig vejledning fra landbrugskonsulenter og punktbekæmpelse på alle mælkeproducentens grønfoderarealer er tilladt.

— Anvendelse af tilladte sprøjtemidler til bekæmpelse af fluer i stalde til malkegeder må kun foregå, når de mælkegivende geder ikke er til stede.

Leveringsforbud

— Levering af hømælk fra geder må tidligst ske ti dage efter læmning.

— Hvad angår geder, som fodres med ensilage (fermenteret foder), skal en ventetid på mindst 14 dage overholdes.

— Dyr på alpebrug, som på bedriften normalt fodres med ensilage (fermenteret foder), skal omstilles til ensilagefri fodring 14 dage, før de drives op i alpegræsgangene. I modsat fald kan mælken først anvendes som hømælk efter 14 dages græsning på alpegræsgange (som tilhører hømælksleverandøren). På alpegræsgangene må der hverken produceres eller fodres med ensilage.

Forbud mod genetisk modificerede fødevarer og fodermidler

— For at sikre at hømælkens traditionelle karakter bibeholdes, må der ikke anvendes dyr eller fodermidler, som i henhold til gældende lovgivning skal klassificeres som genetisk modificeret.

Andre bestemmelser

— Produktion og lagring af ensilage (fermenteret foder) er forbudt.

— Produktion og opbevaring af rundballer indpakket i plastfolie er forbudt.

— Produktion af fugtigt hø eller fermenteret hø er forbudt.

4.3. Beskrivelse af de centrale elementer til dokumentation for produktets traditionelle egenart (artikel 7, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

Hømælk fra geder adskiller sig fra almindelig gedemælk på grund af de specielle produktionsbetingelser, som er fastlagt i det såkaldte »Heumilchregulativ«, jf. punkt 4.2.