*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 20. januar 1988

om den franske regerings planlagte stoette til en skibsbygningskontrakt, som vaerfter i forskellige medlemsstater konkurrerer om

(Kun den franske udgave er autentisk)

(88/437/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

under henvisning til Raadets direktiv 87/167/EOEF af 26. januar 1987 om stoette til skibsbygningsindustrien (1), saerlig artikel 3 og artikel 4, stk. 1, jf. artikel 4, stk. 4 og 5,

efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, jf. ovennaevnte artikel, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Den 20. januar 1987 anmodede den britiske regering i henhold til artikel 4, stk. 5, i Raadets direktiv 87/167/EOEF Kommissionen om at intervenere i en konkret stoettesag, hvor vaerfter i flere medlemsstater konkurrerede om en kontrakt om bygning af en bilfaerge paa 36 500 KBRT for det franske kanalrederi Bretagne-Angleterre-Irlande, ogsaa kaldes Brittany Ferries.

Det fremgik, at det var skibsvaerfter i Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige, der deltog i konkurrencen om den paagaeldende kontrakt.

Kommissionen anmodede disse tre medlemsstater om at anmelde den planlagte stoette til deres skibsvaerfter i forbindelse med denne kontrakt, idet den henledte deres opmaerksomhed paa, at saadanne stoetteplaner ikke kunne gennemfoeres, foer Kommissionen endeligt havde godkendt dem.

Den britiske regerings planlagte stoette blev anmeldt sammen med ovennaevnte anmodning af 20. januar 1987 og yderligere specificeret i skrivelse af 27. marts 1987. Den hollandske regerings stoetteplan blev anmeldt ved telex af 9. marts 1987, medens den franske regerings anmeldelse - efter flere rykkerskrivelser - foerst fandt sted den 10. juni 1987.

Den stoetteplan, den franske regering anmeldte, omfattede direkte produktionsstoette til skibsvaerftet paa 28 % af kontraktbeloebet eksklusive stoette samt stoette paa 40 millioner ffr. til det i Frankrig hjemmehoerende rederi, idet den sidstnaevnte stoette ville kunne ydes, uanset hvilket land faergen blev bygget i.

Den britiske regering paataenkte at yde det konkurrende nationale skibsvaerft stoette i form af et tilskud fra Skipbuilding Intervention Fund paa 27,9 % af kontraktbeloebet eksklusive stoette.

Den hollandske regerings planlagte stoette til det konkurrerende nationale skibsvaerft skulle ydes i form af et tilskud paa 13,4 % af kontraktbeloebet eksklusive stoette.

Naar den stoette, der skulle ydes direkte til de nationale skibsvaerfter, blev lagt sammen med den indirekte produktionsstoette til rederiet til bygning af skibet, jf. artikel 4, stk. 4 og artikel 3, stk. 2, i direktiv 87/167/EOEF

oversteg baade den franske og den britiske regerings planlagte stoette den maksimumsgraense for produktionsstoette, som Kommissionen i henhold til direktivets artikel 4, stk. 2, jf. artikel 4, stk. 1, har fastsat til 28 % af kontraktbeloebet eksklusive stoette (1), og dette er i strid med direktivets artikel 4, stk. 5.

Endvidere var det klart, at stoetteintensiteten i baade den franske og den britiske regerings projekt langt oversteg den nederlandske regerings planlagte stoette, som inklusive stoetten til det franske rederi i alt androg 22,8 % af kontraktbeloebet eksklusive stoetten.

I en erklaering, optaget i protokollen over Ministerraadets 1 136. moede den 22. december 1986, fastslog Kommissionen, at naar Kommissionen modtager anmeldelse af stoetteprojekter fra vaerfter i forskellige medlemsstater, som konkurrerer om en bestemt kontrakt, skal den sikre, at den planlagte stoette ikke paavirker samhandelen paa en maade, der strider mod den faelles interesse, jf. direktivets artikel 4, stk. 5; ved anvendelse af EOEF-Traktatens 93 vil Kommissionen i denne forbindelse kun tillade den laveste stoette, medmindre et hoejere stoettebeloeb, som dog ikke maa overstige maksimumsgraensen, er noedvendigt for at sikre, at kontrakten bliver inden for Faellesskabet; Kommissionen vil ikke tillade, at den paagaeldende kontrakt medregnes i grundlaget for tildeling af anden driftsstoette i henhold til artikel 5, stk. 1.

Som foelge heraf besluttede Kommissionen den 15. juli 1987 at ivaerksaette proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, over for den franske og den britiske regerings stoetteprojekter, medens den godkendte den nederlandske regerings stoetteprojekt.

Ved skrivelse af 27. juli 1987 underrettede Kommissionen den franske og den britiske regering om, at den havde indledt proceduren og anmodede dem om at fremsaette deres bemaerkninger hertil. Ved skrivelse af 27. juli 1987 godkendte Kommissionen det nederlandske stoetteprojekt og anmodede samtidig Nederlandene om at fremkomme med bemaerkninger. De oevrige medlemsstater, der ikke var direkte involveret i sagen, blev ved skrivelse af 10. november 1987 opfordret til at fremsaette deres bemaerkninger dertil. Andre interesserede parter blev underrettet ved en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende den 25. november 1987 (2).

Kort efter ivaerksaettelsen af proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, blev det i pressen meddelt, at den paagaeldende ordre var blevet placeret hos et fransk skibsvaerft.

II

Som led i proceduren fremsendte den franske regering sine bemaerkninger ved skrivelse af 9. september 1987, hvori den anfoerte, at stoette til rederier til bygning af skibe burde vaere omfattet af den tilladte maksimumsgraense, hvis denne stoette blev stillet til raadighed for et rederi, uanset i hvilket land dette vaelger at lade skibet bygge.

For saavidt angaar Kommissionens anden grund til at ivaerksaette proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2, haevdede den franske regering, at det konkurrerende stoetteprojekt fra det nederlandske vaerft ikke var et reelt bud, man kunne tage hensyn til, men at det havde til formaal at oedelaegge det oekonomiske grundlag i forbindelse med skibets bygning for vaerftets saedvanlige konkurrenter inden for Faellesskabet.

Ved skrivelse af 28. august og 6. november 1987 nedsatte den britiske regering sin planlagte stoette, saaledes at den sammen med den franske regerings stoette til rederiet ikke oversteg 28 %; senere blev stoetten yderligere nedsat, saaledes at den ikke oversteg den nederlandske regerings planlagte direkte stoette, og den britiske regering tog saaledes fuldt ud de indvendinger til foelge, som Kommissionen havde fremsat, da den indledte proceduren i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2.

To medlemsstater, bl.a. Nederlandene, der var direkte involveret i sagen, fremsatte deres bemaerkninger som led i proceduren.

III

Stoette til skibsbygningsindustrien er underlagt specifikke regler vedtaget af Raadet paa grundlag af EOEF-Traktatens artikel 92, stk. 3, litra d), jf. direktiv 87/167/EOEF.

Direktivet bygger paa den iagttagelse, at der i skibsbygningsindustrien er tale om en grundlaeggende strukturkrise snarere end et konjunkturbetinget efterspoergselsproblem, hvorfor det ville vaere uhensigtsmaessigt at reagere paa den tiltagende krise ved at oege driftsstoetten, som har tendens til at styrke afskaermningen af de nationale markeder og laegge beslag paa medlemsstaternes knappe budgetressourcer uden at medfoere nogen varig forbedring af konkurrencedygtigheden i Faellesskabets skibsbygningsindustri.

I denne situation er det noedvendigt med en stram og selektiv stoettepolitik for at fremme den igangvaerende udvikling henimod produktion af teknologisk hoejtudviklede skibe og for at sikre rimelige og ensartede konkurrencebetingelser inden for Faellesskabet; denne politik er den mest hensigtsmaessige, hvis man vil sikre et fortsat tilstraekkeligt aktivitetsniveau paa de europaeiske skibsvaerfter og dermed ogsaa den europaeiske skibsbygningsindustris overlevelse som en effektiv- og konkurrencedygtig industri.

Med henblik paa gennemfoerelsen af denne politik har Raadet fundet det noedvendigt - for et undgaa enhver form for diskrimination - at fastsaette en faelles maksimumsgraense for alle former for produktionsstoette, idet man samtidig tager hensyn til kompensation af tab og indirekte stoette via tredjemand; da et af hovedformaalene med direktivet er at oege effektiviteten, boer den aarlige revision af maksimumsgraensen for produktionsstoette altid have til formaal gradvis at reducere denne.

Med henblik paa at sikre stoettens totale gennemsigtighed, der er noedvendig for, at en EF-ordning kan fungere tilfredsstillende baade for saa vidt angaar driftsstoette og for saa vidt angaar den faelles indsats i forbindelse med strukturomlaegning, er reglerne for anmeldelse blevet strammet ved direktivet, navnlig saa vidt angaar anmeldelse af stoette til rederier til bygning eller ombygning af skibe.

Af hensyn til den situation, der var baggrund for indfoerelsen af direktiv 87/167/EOEF, mener Kommissionen, at bestemmelserne i direktivets artikel 4, stk. 5, maa fortolkes paa en saadan maade, at Kommissionen, naar den underrettes om stoetteprojekter til fordel for vaerfter i forskellige medlemsstater, der konkurrerer om samme ordre, kun vil kunne tillade den mindste stoette, medmindre det er noedvendigt med en stoerre stoette (som dog ikke maa overstige maksimumsgraensen) for at sikre, at kontrakten bliver inden for Faellesskabet. Kommissionen fremsatte i oevrigt en erklaering herom over for Raadet i forbindelse med vedtagelsen af direktivet den 22. december 1986.

Siden ikrafttraedelsen af direktiv 87/167/EOEF har Kommissionen efter anmodning fra forskellige medlemsstater behandlet 17 andre sager om konkurrence mellem medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 4, stk. 5. Disse sager er alle blevet afsluttet efter ovennaevnte fortolkningskriterier, hovedsaglig ved frivillige aftaler mellem medlemsstaterne.

IV

Eftersom denne beslutning vedroerer individuel stoette, skal det bemaerkes, at stoetten i dette tilfaelde skal ydes til Alsthom-vaerftet i Saint-Nazaire.

Der er tale om en meget stor virksomhed: i de foerste tre kvartaler af 1987 var dens samlede ordrer paa 49 000 KBRT, hvilket svarer til 92,3 % af den franske produktionskapacitet og 3,68 % af Faellesskabets.

I 1986 blev der i alt faerdigbygget en tonnage paa 56 000 KBRT, svarende til 38,8 % af den franske produktion og 2,95 % af Faellesskabets.

Der er staerk konkurrence inden for faergebygningsindustrien; det viser alle de tre bud paa denne kontrakt fra et fransk, et britisk og et nederlandsk vaerft.

Paa baggrund af ovenstaaende betragtninger finder Kommissionen, at den franske regerings planlagte stoette vil kunne paavirke samhandelen og konkurrencen, og at den derfor opfylder de i Traktatens artikel 92, stk. 1, anfoerte betingelser.

Med hensyn til den franske regerings bemaerkninger vil Kommissionen for det foerste anfoere, at erfaringerne har vist, at stoette, der ydes til rederier til bygning eller ombygning af skibe, hovedsagelig benyttes til bygning paa nationale skibsvaerfter, og at den noedvendigvis maa vaere omfattet af maksimumsgraensen, hvis man skal undgaa diskriminering, og hvis denne maksimumsgraense skal have nogen mulighed for at virke som tilsigtet ved at forbedre konkurrencedygtigheden, formindske konkurrencefordrejning inden for samhandelen og fremskynde yderligere strukturomlaegninger. Denne stoettepolitik blev udtrykkeligt fastsat i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 4, i direktiv 87/167/EOEF.

Det forhold, at den indirekte stoette til rederier i det foreliggende tilfaelde ogsaa stilles til raadighed til skibsbygning i andre medlemsstater, er under alle omstaendigheder en betingelse for, at den kan godkendes (jf. direktivets artikel 3, stk. 3) og dermed vaere forenelig med Traktatens artikel 7.

En stoettepolitik, der er baseret paa anvendelsen af en enkelt faelles maksimumsgraense for produktionsstoette til alle skibskategorier, goer det noedvendigt at fastsaette regler om, at stoette inden for denne maksimumsgraense ikke maa overstige det, der er absolut noedvendigt for at holde kontrakten paa et vaerft inden for Faellesskabet; formaalet hermed er at forhindre, at der i alle tilfaelde ydes stoette op til denne maksimumsgraense, og at den normale konkurrence mellem vaerfterne i medlemsstaterne fordrejes paa grund af stoette.

Endvidere finder Kommissionen ikke kritikken af det nederlandske bud berettiget. Den nederlandske regerings energiske og gentagne reaktioner giver ikke anledning til at tro, at det nederlandske vaerft blot fremsatte et fiktivt bud, da den nederlandske regering anmeldte sit stoetteprojekt i marts 1987.

Det argument, som den franske regering stoetter sine paastande paa i denne forbindelse, er ikke relevant. Det henviser til det forhold, at det paagaeldende nederlandske vaerft i begyndelsen af 1985 mistede en kontrakt om en faerge, som var bestilt af et britisk rederi, og som i stedet gik til et tredjeland, fordi der ikke blev ydet en minimumsstoette paa 100 mio hfl., selv om denne stoette blev anset for at vaere noedvendig til daekning af omkostningerne. De franske myndigheder antager, at kontrakten i det foreliggende tilfaelde vil kraeve samme minimumsstoette paa 100 mio hfl. og tilpasser derfor kostprisen efter de to skibes kompenserede bruttovaegt og konkluderer, at vaerftets indtaegter i dette tilfaelde vil blive ca. 100 mio ffr. lavere end omkostningerne. I dette argument er det ikke taget i betragtning, at hver eneste skibsbygningskontrakt er forskellig fra alle andre, og at omkostningsstrukturen derfor varierer betydeligt, at 1985-buddet, som danner grundlag for sammenligningen, vedroerte bygning af en ny krydstogtfaergemodel til det ekspanderende luksuskrydstogtmarked, at vaerfternes produktivitet kan stige ca. 10 % om aaret, og at det beroerte vaerft har gennemgaaet en betydelig strukturomlaegning i 1985 og 1986. Under alle omstaendigheder maa buddet fra det nederlandske vaerft anses for at opfylde kontraktkriterierne, idet det er sammenligneligt med de to andre fremsatte bud; udtrykt i franske francs androg det britiske bud 394 mio, det nederlandske 429 mio og det franske 450 mio.

Det er i denne forbindelse vaesentligt, at medlemsstaterne som et resultat af Kommissionens ovennaevnte erklaering til protokollen over Raadets moede den 22. december 1986 blev underrettet om, at der ikke kan ydes stoette til daekning af tab, som skyldes, at der i forbindelse med bestemte kontrakter er fremsat bud, der er lavere end omkostningerne, da en saadan stoette ikke vil blive medtaget i grundlaget for tildeling af anden driftsstoette i henhold til direktivets artikel 5, stk. 1 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den stoette, som den franske regering anmeldte den 10. juni 1987, og som den agtede at yde til bygning af en bilfaerge paa 36 500 KBRT til det franske kanalrederi Brittany Ferries i form af direkte tilskud til det ordremodtagende vaerft paa 28,1 % af kontraktbeloebet eksklusive stoette og som investeringsstoette paa 40 mio ffr. til rederiet, kan ikke anses for at vaere forenelig med Faellesmarkedet.

Artikel 2

Den franske regering maa ikke gennemfoere disse planlagte stoetteforanstaltninger.

Den skal inden to maaneder efter meddelelsen af naervaerende beslutning oplyse Kommissionen om, hvilke foranstaltninger den har truffet for at ophaeve disse planer eller aendre dem paa en saadan maade, at stoetten bringes ned paa det laveste beloeb, som en anden medlemsstat agter at yde i forbindelse med den paagaeldende skibsbygningskontrakt, dvs. 22,8 % af kontraktbeloebet eksklusive stoette som defineret i artikel 1, litra e), i direktiv 87/167/EOEF, heri indregnet den anmeldte skibsbygningsstoette paa 40 mio ffr. der skulle ydes til det paagaeldende rederi.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. januar 1988.

Paa Kommissionens vegne

Peter SUTHERLAND

Medlem af Kommissionen

(1) EFT nr. L 69 af 12. 3. 1987, s. 55.

(1) EFT nr. C 27 af 5. 2. 1987, s. 12.

(2) EFT nr. C 313 af 25. 11. 1987, s. 2.