RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 738/92 af 23. marts 1992 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af garn af bomuld med oprindelse i Brasilien og Tyrkiet

RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12,

under henvisning til, at Kommissionen den 18. december 1991 rettede henvendelse til Associeringsraadet EOEF-Tyrkiet i medfoer af artikel 47, stk. 1, i tillaegsprotokollen til aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Tyrkiet (2), og at Associeringsraadet ikke inden for den frist, der er anfoert i artikel 47, stk. 2, i naevnte protokol, har truffet nogen afgoerelse i sagen,

efter underretning i Associeringsraadet EOEF-Tyrkiet i medfoer af artikel 47, stk. 2, i ovennaevnte tillaegsprotokol,

under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til ovennaevnte forordning, og

ud fra foelgende betragtninger:

A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

(1) Ved forordning (EOEF) nr. 2818/91 (3) indfoerte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold paa importen til Faellesskabet af garn af bomuld med oprindelse i Brasilien, Egypten og Tyrkiet og afsluttede antidumpingproceduren for saa vidt angaar den paagaeldende vare med oprindelse i Indien og Thailand. Ved forordning (EOEF) nr. 171/92 (4) forlaengede Raadet gyldighedsperioden for denne told med hoejst to maaneder.

B. EFTERFOELGENDE PROCEDURE

(2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold fik de beroerte parter, der anmodede herom, lejlighed til at blive hoert af Kommissionen. De tilkendegav endvidere skriftligt deres synspunkter vedroerende resultaterne af undersoegelsen.

(3) Parterne blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indfoerelse af endelig told og endelig opkraevning af de beloeb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De indroemmedes endvidere en frist, inden for hvilken de kunne goere indsigelse efter at have faaet forelagt ovennaevnte oplysninger.

(4) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemaerkninger, som parterne fremfoerte, og resultaterne af Kommissionens undersoegelse blev om fornoedent aendret i overensstemmelse hermed.

(5) Nogle producenter af bomuldsgarn i de paagaeldende eksportlande gav sig til kende og gjorde gaeldende, at de ikke havde eksporteret bomuldsgarn til Faellesskabet i referenceperioden, men at de havde paabegyndt en saadan eksport sidenhen eller havde til hensigt at goere det. Disse selskaber anmodede Kommissionen om at tage hensyn til deres saerlige situation.

(6) Som foelge af procedurens komplicerede karakter og af de oevrige grunde, der er anfoert i betragtning 11 i forordning (EOEF) nr. 2818/91, kunne undersoegelsen ikke afsluttes inden for den frist, der er anfoert i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

C. DEN PAAGAELDENDE VARE

(7) Som led i den foreloebige undersoegelse (betragtning 4 til 6 i forordning (EOEF) nr. 2818/91) fastslog Kommissionen, at selv om der findes mange forskellige typer bomuldsgarn, som hovedsagelig er forskellige med hensyn til tykkelse, har de fysiske egenskaber, der ligger taet op ad hinanden, og til fremstillingen anvendes der i det vaesentlige samme teknologi og samme type udstyr. Desuden kan de paagaeldende bomuldsgarner i meget vid udstraekning erstatte hinanden i henseende til det endelige anvendelsesformaal. I det vaesentlige har producenterne/eksportoererne ikke stillet spoergsmaalstegn ved disse undersoegelsesresultater. Nogle af dem fremfoerte imidlertid igen den paastand, at visse saerlige typer bomuldsgarn, som de eksporterede til Faellesskabet, var af en anden kvalitet end de varer, der fremstilledes og solgtes af EF-producenterne, og at de derfor ikke burde behandles som samme vare.

(8) Efter igen at have undersoegt denne paastand fastslog Kommissionen, at kvalitetsforskellene ikke i vaesentligt omfang beroerer de forskellige importerede bomuldsgarntypers fysiske egenskaber eller anvendelsesformaal sammenholdt med de i Faellesskabet fremstillede typer.

Raadet bekraefter derfor, at det bomuldsgarn, der fremstilles og saelges af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, skal anses for at vaere »samme vare«, som defineret i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, som baade den vare, der fremstilles og saelges paa hjemmemarkedet i hvert af de beroerte eksportlande, og den vare, som fremstilles i og eksporteres til Faellesskabet fra de paagaeldende lande.

(9) En brasiliansk producent/eksportoer gjorde gaeldende, at det af ham eksporterede bomuldsgarn, som var oplagt paa koniske spoler, og som efter indfoersel i Faellesskabet skulle undergaa yderligere forarbejdning (saasom farvning), ikke burde anses for at vaere omfattet af denne procedure.

Den paagaeldende producent/eksportoer anfoerte, at medens der i klagen henvistes til garn af bomuld, ikke i detailsalgsoplaegninger, var ovennaevnte vare bestemt for salg i detailleddet til hjemmestrikning og var ikke egnet til industriel brug, dvs. til vaevning eller strikning paa industrimaskiner. Endvidere kunne de maskiner, der anvendtes til fremstilling af denne saerlige type bomuldsgarn, ikke uden kostbare aendringer anvendes til fremstilling af bomuldsgarn til industriel brug.

Denne eksportoer anmodede derfor om, at naevnte vare ikke blev omfattet af antidumpingtold.

Efter at have raadfoert sig med et specialiseret institut for at fastslaa det paagaeldende bomuldsgarns noejagtige egenskaber og mulige anvendelsesformaal fandt Kommissionen, at garnet faktisk er egnet til saerlige industrielle anvendelsesformaal, som regelmaessigt forefindes i Faellesskabet. Det konstateredes endvidere, at de maskiner, der anvendes til fremstilling af denne type bomuldsgarn, ogsaa kan anvendes til andre typer uden vaesentlige udgifter til aendringer. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at den paagaeldende vare falder inden for rammerne af den foreliggende procedure. Raadet bekraefter denne konklusion.

D. ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET

(10) Nogle producenter/eksportoerer gjorde gaeldende, at de EF-producenter, der var omfattet af Kommissionens undersoegelse, ikke fuldt ud var repraesentative for bomuldsgarnindustrien i Faellesskabet.

I betragtning 7 i forordning (EOEF) nr. 2818/91 redegjorde Kommissionen for den metode, der benyttedes til undersoegelse af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, og der blev givet en begrundelse for den valgte fremgangsmaade. Efter Kommissionens opfattelse sikrer udvaelgelsen af producenterne paa grundlag af stoerrelse og geografisk beliggenhed, at de paagaeldende selskaber er repraesentative.

Raadet bekraefter Kommissionens fremgangsmaade i saa henseende.

E. PRODUCENTER/EKSPORTOERER

(11) For saa vidt angaar Kommissionens udvaelgelse af eksportselskaberne med henblik paa fastsaettelse af den normale vaerdi, er der rejst foelgende indvendinger:

- en samarbejdende tyrkisk producent/eksportoer, der ikke var blevet udvalgt med henblik paa kontrol, gjorde gaeldende, at den af Kommissionen benyttede metode ikke specielt foelger af bestemmelerne i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Selskabet anmodede derfor om, at der blev foretaget en individuel undersoegelse af dets situation med henblik paa fastlaeggelse af dumpingmargenen

- nogle importoerer gjorde gaeldende, at de eksportselskaber, der udvalgtes med henblik paa kontrol, ikke var fuldt repraesentative for de oevrige samarbejdende selskaber.

(12) Kommissionen fastslaar, at det hverken i forordning (EOEF) nr. 2423/88 eller i GATT's antidumpingkode foreskrives, at samtlige producenter/eksportoerer skal have deres forhold undersoegt med henblik paa fastsaettelse af den normale vaerdi. Kommissionen har foelgelig i lighed med myndighederne i andre GATT-medlemsstater, som har undertegnet naevnte kode, i sager, som omfatter et stort antal eksportoerer, udvalgt en raekke selskaber, som tilsammen kan anses for repraesentative. I den foreliggende sag sikres en saadan repraesentativitet ved de udvaelgelseskriterier, som Kommissionen har benyttet, jf. betragtning 8 i forordning (EOEF) nr. 2818/91. Endvidere gav alle de nationale branchesammenslutninger, der optraadte paa vegne af medlemsvirksomhederne, paa forhaand deres tilslutning til den af Kommissionen benyttede metode, og dette gjaldt ogsaa den tyrkiske sammenslutning.

Hvad angaar den tyrkiske producents/eksportoers krav om, at hans situation blev taget op til individuel undersoeglse, erindrer Kommissionen om, at den forud for en raekke kontrolbesoeg i Tyrkiet tilboed alle eksportoerer, der maatte oenske det, et saadant besoeg, herunder ogsaa omhandlede eksportoer, som imidlertid ikke anmodede herom paa det paagaeldende tidspunkt. Naevnte krav blev endvidere forelagt for Kommissionen nogen tid efter vedtagelsen af de midlertidige foranstaltninger og paa et tidspunkt, hvor afslutningen af undersoegelsen ville vaeret blevet unoedigt forsinket, hvis Kommissionen skulle have aflagt et nyt kontrolbesoeg hos denne eksportoer.

Raadet bekraefter under disse omstaendigheder Kommissionens holdning.

F. NORMAL VAERDI

(a) Generelt

(13) Med henblik paa den endelige fastlaeggelse af de faktiske omstaendigheder blev den normale vaerdi generelt fastsat paa grundlag af samme metode, som benyttedes i den foreloebige antidumpingundersoegelse, idet der blev taget hensyn til nye kendsgerninger og argumenter fremfoert af parterne.

(b) Brasilien

(14) To af de brasilianske eksportoerer, som Kommissionen havde aflagt kontrolbesoeg, gjorde gaeldende, at Kommissionen fejlagtigt havde taget hensyn til salg af bomuldsgarn paa hjemmemarkedet i nogle maaneder i 1989, som havde fundet sted med tab. Naevnte eksportoerer rejste indvendinger imod, at Kommissionen havde trukket omkostningerne ved ydelse af kredit til kunderne fra salgsprisen paa hjemmemarkedet ved sammenligningen heraf med produktionsomkostningerne for bomuldsgarn, eftersom finansieringsomkostningerne var indregnet i sidstnaevnte.

For at fastslaa, om hjemmemarkedssalget fandt sted i normal handel, som defineret i artikel 2, stk. 3, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88, maatte Kommissionen undersoege, om dette salg var fortjenstgivende. Med henblik herpaa beregnedes produktionsomkostningerne under hensyntagen til alle omkostningselementer, herunder omkostninger ved finansiering af produktionen. Det derved fremkomne beloeb sammenlignedes derefter med salgspriserne paa hjemmemarkedet, ab fabrik. Da disse priser per definition ikke indbefatter kreditomkostninger, blev de beloeb, der i de faktisk fakturerede priser vedroerte kredit, fratrukket.

Raadet bekraefter, at denne beregningsmetode er korrekt.

(15) For saa vidt angaar de ikke-samarbejdende brasilianske producenter/eksportoerer, fandt Kommissionen, at samarbejdet med henblik paa den foreloebige fastlaeggelse af de faktiske forhold havde vaeret saa beskedent, at resultatet af undersoegelsen ikke kunne anses for repraesentativt. Den normale vaerdi blev derfor fastsat paa grundlag af oplysninger vedroerende produktionsomkostningerne, som blev forelagt af den klagende erhvervsgren i Faellesskabet, plus en rimelig fortjenstmargen.

De paagaeldende brasilianske producenter/eksportoerer gjorde indsigelse herimod, idet de gjorde gaeldende, at fastsaettelse af den normale vaerdi paa grundlag af oplysninger i klagen kun kunne betragtes som en skoensmaessig ansaettelse, og at beregningen burde baseres paa mere neutrale oplysninger, der kunne indhentes fra uafhaengige kilder, saasom offentliggjorte prislister, officielle importstatistikker osv.

(16) Kommissionen har paa baggrund af ovennaevnte bemaerkninger taget situationen op til ny overvejelse og er indforstaaet med at anvende oplysninger vedroerende visse omkostningsposter for brasiliansk bomuldsgarn, der er indeholdt i en specialiseret publikation, som i det foreliggende tilfaelde kan anses for at vaere en paalidelig kilde.

Kommissionen beregnede saaledes den normale vaerdi for de ikke-samarbejdende brasilianske producenter/eksportoerer ved som raamaterialepriser og fortjeneste at anvende det vejede gennemsnit af tallene for de samarbejdende selskaber, medens alle andre omkostninger er beregnet paa grundlag af oplysningerne i ovennaevnte publikation.

(c) Egypten

(17) Af de grunde, der er omhandlet i betragtning 13 (a) i forordning (EOEF) nr. 2818/91, beregnede Kommissionen den normale vaerdi for egyptisk bomuldsgarn. Alle egyptiske eksportoerer anfaegtede denne beregning og gjorde gaeldende, at den normale vaerdi burde vaere beregnet paa grundlag af de faktiske salgspriser paa hjemmemarkedet.

De anfoerte endvidere, at hvis der skulle anvendes beregnede vaerdier, maatte priserne paa bomuld, som importeres fra tredjelande (faktureres i dollars), beregnes paa grundlag af den saerlige kurs, der var gaeldende for raabomuldstransaktioner i undersoegelsesperioden.

Endelig paastod de egyptiske producenter/eksportoerer, at Kommissionen fejlagtigt havde set bort fra visse omkostningsfaktorer, saasom spildprocenten i forbindelse med produktionsprocessen for bomuldsgarn og vaerdien af dette spild, naar det senere udnyttedes.

(18) Ud over ovenstaaende bemaerkninger anfaegtede en egyptisk producent/eksportoer resultaterne af undersoegelsen paa stedet, idet det blev gjort gaeldende, at den paagaeldendes produktionsstruktur var meget lig andre egyptiske producenters/eksportoerers, for hvilke der var fastsat en lavere dumpingmargen; der haevdedes endvidere, at produktionsomkostningerne var usaedvanligt hoeje i 1989 og var faldet i de foelgende aar, og at eksportpriserne for egyptisk bomuldsgarn var steget siden 1989.

(19) Hvad angaar anvendelsen af en beregnet normal vaerdi for egyptisk bomuldsgarn, var de af de beroerte parter fremfoerte argumenter de samme som i forbindelse med den foreloebige undersoegelse. Raadet bekraefter derfor, at Kommissionens approach som omhandlet i betragtning 13 i forordning (EOEF) nr. 2818/91 er berettiget.

(20) Med hensyn til den vekselkurs, der benyttedes ved beregningen af prisen paa importeret bomuldsgarn, fandt Kommissionen de egyptiske producenters/eksportoerers krav berettiget. Der blev foelgelig foretaget en ny beregning af naevnte pris, og denne aendring foerte til en nedsaettelse af den normale vaerdi.

(21) For saa vidt angaar produktionsomkostningerne for egyptisk bomuldsgarn, gennemgik Kommissionen paa ny beregningerne og foretog de noedvendige justeringer for i fornoedent omfang at tage hensyn til de krav, der vedroerte vaerdien af naevnte spild. Disse aendringer foerte ogsaa til en nedsaettelse af den normale vaerdi.

(22) De indvendinger, der er omhandlet i betragtning 18, finder Kommissionen ubegrundede, eftersom forskellene i de normale vaerdier forklares ved forskelle i produktionsomkostningerne, som er konstateret som led i undersoegelsen. Endvidere kan der ikke ved fastlaeggelse af dumpingmargenen tages hensyn til faktorer, der vedroerer en periode uden for undersoegelsesperioden. Raadet bekraefter denne konklusion.

(d) Tyrkiet

(23) To tyrkiske producenter/eksportoerer paastod, at der var fejl i beregningen af produktionsomkostningerne og fastsaettelsen af fortjenesten. Det konstateredes, at disse paastande var berettigende, og de normale vaerdier blev justeret i overensstemmelse hermed.

(e) Klagerne

(24) Klagerne anfaegtede resultaterne af Kommissionens foreloebige undersoegelse vedroerende den normale vaerdi. De gjorde navnlig gaeldende, at Kommissionen i alle tilfaelde burde have beregnet den normale vaerdi. I de tilfaelde, hvor der fastsattes beregnede vaerdier, stillede de endvidere spoergsmaalstegn ved resultaterne af Kommissionens beregninger paa grundlag af tal hidroerende fra specialiserede publikationer.

Kommissionen kan ikke godtage disse bemaerkninger. Den normale vaerdi kan saaledes alene fastsaettes paa grundlag af den beregnede vaerdi, naar de betingelser, der er fastsat i artikel 2, stk. 3, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 er opfyldt. Denne regel er fulgt i den foreliggende procedure. Endvidere er den normale vaerdi fastsat paa grundlag af omkostningstal, der er efterproevet som led i undersoegelsen, og disse tal maa have forrang for oplysninger, der ikke har vaeret genstand for en tilsvarende efterproevning.

Raadet bekraefter Kommissionens synspunkter vedroerende dette spoergsmaal.

G. EKSPORTPRIS

(a) Generelt

(25) Med undtagelse af punkt (b) nedenfor har ingen af parterne rejst vaesentlige indvendinger vedroerende den foreloebige fastlaeggelse af eksportpriserne. Raadet bekraefter derfor resultaterne af den foreloebige undersoegelse.

(b) Brasilien

(26) De brasilianske eksportoerer fastholdt det krav, der er omhandlet i betragtning 17 i forordning (EOEF) nr. 2818/91. De gjorde fortsat gaeldende, at anvendelsen af den officielle vekselkurs paa 1 Novo Cruzado = 1 US $ i foerste kvartal af 1989 havde presset eksportpriserne nedad med den virkning, at der kunstigt skabtes en situation med dumping, eftersom inflationen samtidigt resulterede i fortsat stigende priser paa det brasilianske marked.

(27) De brasilianske myndigheder stoettede denne holdning og bekraeftede, at vekselkursen mellem Novo Cruzado og US $ var fastfrosset i foerste kvartal af 1989 af hensyn til den indenlandske oekonomiske politik.

De brasilianske myndigheder gav udtryk for det synspunkt, at som foelgende af den usaedvanlige situation ville anvendelsen af de officielle vekselkurser, der var gaeldende i den paagaeldende periode, hindre en rimelig sammenligning mellem den normale vaerdi og eksportprisen. De anmodede om, at vekselkursen blev justeret for i fuldt omfang at afspejle den faktiske nedskrivning af Novo Cruzado i 1989 i overensstemmelse med inflationen i Brasilien.

(28) De kompetente myndigheders fastsaettelse af vekselkursen for et tredjelands valuta er en beslutning, som det ikke tilkommer Faellesskabets institutioner at vurdere som led i en antidumpingprocedure. Det er derfor Kommissionens faste praksis, som er bekraeftet af Domstolens retspraksis, at anvende den officielle vekselkurs, der gaelder for internationale forretningstransaktioner. En justering af denne vekselkurs med henblik paa dumpingberegninger ville vaere ukorrekt og i modstrid med princippet om neutralitet i henseende til valutaaspekterne af en antidumpingsag.

Raadet bekraefter denne holdning og finder foelgelig, at paastanden ikke kan godtages.

H. SAMMENLIGNING

(29) De beroerte parter fremfoerte ingen nye argumenter vedroerende den metode, som Kommissionen benyttede ved sammenligningen mellem den normale vaerdi og eksportprisen, jf. beskrivelsen heraf i betragtning 18 til 20 i forordning (EOEF) nr. 2818/91. Raadet bekraefter derfor denne metode.

I. DUMPINGMARGEN

(a) Samarbejdende producenter/eksportoerer

(30) Ved sammenligningen af de normale vaerdier for bomuldsgarn solgt paa hjemmemarkedet af de samarbejdende producenter/eksportoerer med disses eksportpriser ved salg til Faellesskabet fremgaar det af den endelige fastlaeggelse af de faktiske omstaendigheder, at der finder dumping sted for saa vidt angaar bomuldsgarn med oprindelse i Brasilien, Egypten op Tyrkiet. For de samarbejdende producenter/eksportoerer, som Kommissionen aflagde kontrolbesoeg, blev der fastsat individuelle dumpingmargener paa grundlag af forskellen mellem den normale vaerdi og eksportprisen ved salg til Faellesskabet.

For de samarbejdende producenter/eksportoerer, som Kommissionen ikke aflagde kontrolbesoeg, blev dumpingmargnerne fastsat paa grundlag af den metode, der er beskrevet i betragtning 8 i forordning (EOEF) nr. 2818/91.

(31) Dumpingmargenerne var forskellige alt efter de paagaeldende eksportoerer og udgjorde udtrykt i procent af den samlede cif-vaerdi for omhandlede vare foelgende:

- (i) Brasilien

Fábrica de Rendas Arp SA 7,0 % Fiaçao e Tecelagem Kanebo do Brasil 15,8 % Nisshinbo do Brasil Indústria Têxtil Lda 12,1 %.

Det vejede gennemsnit af de konstaterede dumpingmargener for ovenstaaende selskaber er 12,9 %.

- (ii) Egypten

Misr El Amria Spinning & Weaving Co. 0,4 % Misr Iran Textile Co. »Miratex« 0,1 % Misr Shebin El Kom For Spinning & Weaving (Shebintex) 0,1 % Unirab Spinning & Weaving Co. 0,0 %.

Det vejede gennemsnit af de konstaterede dumpingmargener for ovenstaaende selskaber er 0,1 %. disse margener ligger paa et saa lavt niveau, at de maa anses for ubetydelige.

- (iii) Tyrkiet

Yalova Elyaf ve Iplik Sanayii ve Ticaret AS 5,6 % Ceytas (Ceyhan Tekstil Sanayii AS) 12,1 % Yidas 4,9 % Birko (Birilesik Koyunlulular Mensucat Tic ve San AS) 7,7 % Taris (Tarim Statis Kooperatifleri Birli Keri) 8,6 % Soektas Pamuk ve Tarim Urunerini Degerlendirme Ticaret ve Sanayii As 9,5 %.

Det vejede gennemsnit af de konstaterede dumpingmargener for ovenstaaende selskaber er 9,0 %.

(b) Ikke-samarbejdende producenter/eksportoerer

(32) Som led i den foreloebige undersoegelse vedroerende de brasilianske producenter/eksportoerer, som hverken besvarede Kommissionens spoergeskema eller paa anden maade gav sig til kende, blev dumpingmargenerne fastlagt paa grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

Kommissionen fandt, at den hoejeste dumpingmargen, der var fastlagt, burde anvendes for de ikke-samarbejdende producenter/eksportoerer i Tyrkiet.

Raadet bekraefter dette synspunkt, eftersom der ikke er fremlagt nye oplysninger, hvoraf det fremgaar, at dumpingmargenen for de ikke-samarbejdende producenter/eksportoerer faktisk var lavere end den hoejeste margen, der konstateredes for et samarbejdende selskab.

(33) For de brasilianske ikke-samarbejdende producenter/eksportoerer udgoer dumpingmargenen paa grundlag af den fornyede beregning af den normale vaerdi, som beskrevet i betragtning 16, 16,6 %.

(34) Raadet har ogsaa undersoegt situationen med hensyn til producenter af bomuldsgarn i de paagaeldende eksportlande, som ikke eksporterede bomuldsgarn til Faellesskabet i referenceperioden, men som siden har paabegyndt en saadan eksport eller har til hensigt at goere det (saakaldte »nytilkomne«). Raadet tager til efterretning, at Kommissionen er rede til umiddelbart at indlede en fornyet undersoegelse for eksportoerer, som forelaegger tilstraekkelig dokumentation for Kommissionen for, at de ikke eksporterede bomuldsgarn til Faellesskabet i referenceperioden, at de foerst paabegyndte en saadan eksport efter naevnte periode eller er fast besluttet paa at goere det, og at de ikke er forretningsmaessigt forbundet med eller associeret med nogen af de eksportoerer, der er omfattet af antidumpingtolden.

J. SKADE

(a) Kumulering

(35) Paa grundlag af den foreloebige undersoegelse konkluderede Kommissionen, at virkningerne af dumpingimporten fra Brasilien, Egypten og Tyrkiet maatte vurderes under ét. En raekke eksportoerer og importoerer gjorde indsigelse mod denne konklusion.

(36) Kommissionen anfoerer, at resultaterne af den foreloebige undersoegelse var baseret paa faellesskabsinstitutionernes normale praksis, ifoelge hvilken importen fra flere lande kumuleres, naar de importerede varer konkurrerer med hinanden og med samme vare fremstillet af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, og naar dumpingimporten som saadan ikke er ubetydelig.

Raadet finder, at disse betingelser er opfyldt i den foreliggende sag for saa vidt angaar importen fra Brasilien og Tyrkiet, medens importen fra Egypten, for hvilken der ikke endeligt er konstateret nogen vaesentlig dumpingmargen, ikke boer tages i betragtning ved fastlaeggelse af den forvoldte skade.

(37) De brasilianske eksportoerer gjorde gaeldende, at deres eksport ikke burde kumuleres med eksporten fra andre lande, eftersom den eksporterede maengde i 1989 afveg fra den, der indgik i Kommissionens foreloebige undersoegelse, og der var tale om en saa beskeden maengde, at den maatte anses for ubetydelig. I den forbindelse forelagde de for Kommissionen officielle brasilianske statistikker over eksporten af bomuldsgarn til EOEF, som udviste en samlet eksporteret maengde, som faktisk var lavere end den af Eurostat anfoerte.

(38) Kommissionen har igen undersoegt dette spoergsmaal og bekraefter noejagtigheden af de benyttede data, som svarer til Eurostattallene.

Raadet tilslutter sig denne holdning.

(39) De brasilianske eksportoerer gjorde endvidere gaeldende, at deres markedsandel i 1989 var lavere end den, Kommissionen havde taget i betragtning i den foreloebige undersoegelse. De anfoerte, at paa grundlag af et samlet forbrug i Faellesskabet paa 1 728 571 tons bomuldsgarn i 1989, oversteg den brasilianske markedsandel ikke 1,55 %.

Kommissionen fastslaar, at det samlede forbrug i Faellesskabet som anfoert i betragtning 28 i forordning (EOEF) nr. 2818/91 udgjorde 1 184 000 tons. Under disse omstaendigheder svarede dumpingimporten fra Brasilien i 1989 til en markedsandel paa 2,25 %, som ikke kan anses for ubetydelig.

(40) Raadet bekraefter ovenstaaende undersoegelsesresultater og konkluderer derfor, at virkningerne af importen fra Brasilien og Tyrkiet skal vurderes under ét.

(b) Dumpingimportens volumen og markedsandel

(41) I henhold til konklusionen i betragtning 36 er det ved den endelige fastlaeggelse af dumpingimportens omfang og markedsandel eksporten fra Brasilien og Tyrkiet, der skal tages i betragtning. I perioden fra 1986 til 1989 udgjorde dumpingimporten fra disse to lande henholdsvis ca. 111 305 tons i 1986, 120 682 tons i 1987, 117 824 tons i 1988 og 104 130 tons i 1989. Set under ét udgjorde de brasilianske og tyrkiske eksportoerers markedsandel 9,6 % i 1986, 9,3 % i 1987, 9,8 % i 1988 og 8,7 % i 1989.

Raadet bekraefter disse undersoegelsesresultater.

(c) Prisunderbud paa dumpingimporten

(42) Da de beroerte parter ikke har fremfoert nogen bemaerkninger, bekraefter Raadet Kommissionens undersoegelsesresultater og konklusioner som omhandlet i betragtning 31 og 32 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2818/91.

(d) andre relevante oekonomiske faktorer

(43) Kommissionen fastslog som resultat af den foreloebige undersoegelse (betragtning 33 til 40 i forordning (EOEF) nr. 2818/91), at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet havde lidt vaesentlig skade, hvilket navnlig kom til udtryk i en markant nedgang i salgspriserne, finansielle tab, isaer i 1988 og 1989, manglende afkast af den investerede kapital, lukning af et stort antal fabrikker og en betydelig nedgang i beskaeftigelsen.

(44) Der blev ikke fremlagt nye oplysninger for Kommissionen vedroerende fastlaeggelsen af den forvoldte skade, men de beroerte eksportoerer gjorde gaeldende, at visse relevante faktorer med relation til den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, saasom udviklingen i dens produktion og markedsandel, viste, at denne erhvervsgren ikke blev paafoert vaesentlig skade. Producenterne/eksportoererne paapegede, at de af undersoegelsen omfattede faellesskabsproducenter i perioden fra 1986 til 1989 oegede deres produktion med 5 % og deres markedsandel fra 19,5 % til 20,5 %, medens kapacitetsudnyttelsen forblev uaendret. Endvidere investerede de i loebet af blot to aar 542 mio. ECU.

(45) Kommissionen fastslaar, at de relevante oekonomiske faktorer til fastlaeggelse af skaden som foreskrevet i forordning (EOEF) nr. 2423/88 ikke maa vurderes saerskilt, idet en enkelt eller flere af dem ikke noedvendigvis er udslagsgivende for afgoerelsen. Ved undersoegelsen af disse faktorer erkender Kommissionen, at tallene vedroerende udviklingen i EF-producenternes produktion og markedsandel i det vaesentlige ikke var negative i perioden fra 1986 til 1989. Disse tal skal imidlertid analyseres i snaever sammenhaeng med tallene vedroerende andre vaesentlige faktorer, saasom rentabilitet, investeringer, fabrikslukninger, beskaeftigelse osv.

Som anfoert i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2818/91 faldt faellesskabsproducenternes priser paa bomuldsgarn fra 3,47 ECU pr. kg i 1986 til 3,12 ECU pr. kg i 1989. I samme periode mindskedes rentabiliteten med 14 procentpoint. Navnlig i 1989 registreredes der tab paa indtil 5,7 %, og af samtlige de af undersoegelsen omfattede faellesskabsproducenter opnaaede kun fire fortjeneste.

Denne situation havde betydelige negative foelgevirkninger, isaer i form af tabte arbejdspladser og fabrikslukninger. Alene i de undersoegte faellesskabsvirksomheder faldt antallet af arbejdspladser i perioden fra 1988 til 1989 med 2 149. Betragtes situationen for hele den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, fremgaar det af oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, at alene i 1989 lukkede 29 bomuldsspinderier definitivt med et deraf foelgende tab af 7 263 arbejdspladser.

(e) Konklusion vedroerende skade

(46) Paa baggrund af ovenstaaende konkluderer Raadet, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet blev paafoert vaesentlig skade som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.

K. AARSAGEN TIL SKADE

(a) Generelt

(47) Paa grundlag af resultaterne af den foreloebige undersoegelse fastslog Kommissionen, at der ikke forelaa andre faktorer, som forvoldte vaesentlig skade for EF-erhvervsgrenen, end dumpingimporten fra Brasilien, Egypten og Tyrkiet. Denne konklusion var hovedsagelig baseret paa det forhold, at forringelsen af rentabiliteten og de oevrige negative oekonomiske omstaendigheder var faldet sammen med de fortsatte prisfald og prisunderbud paa EF-markedet, som kunne tilskrives dumpingimporten.

De paagaeldende eksportoerer gjorde indsigelse herimod, idet de paastod, at EF-erhvervsgrenens vanskeligheder kunne tilskrives andre faktorer end den paagaeldende import af bomuldsgarn. De gjorde gaeldende, at Kommissionen havde undladt at tage foelgende i betragtning:

- EF-erhvervsgrenen havde truffet forkerte forretningsmaessige og finansielle beslutninger ved i hoej grad at investere i automatiserede spinderier og koncentrere sig om den saakaldte open end-teknologi i stedet for at fastholde ring spun-teknologien. Disse investeringer har endvidere haft til foelge, at mange manuelle arbejdsopgaver blev overfloedige.

- En del af EF-producenterne havde frivilligt trukket sig ud af EF-bomuldsmarkedet, fordi de koncentrerede deres produktionsbestraebelser om fremstillingen af viscose og andre blandingsgarner.

- EF-producenternes omkostninger var steget i perioden fra 1986 til 1989 paa grund af en betydelig stigning i rentesatserne.

- Nogle af EF-erhvervsgrenens vanskeligheder kunne tilskrives interne faktorer, saasom den oegede konkurrence mellem EF-producenterne som led i gennemfoerelsen af det indre marked.

(48) Kommissionen finder, at de fleste af de argumenter, der er anfoert i betragtning 47, allerede er besvaret i forordningen om indfoerelse af midlertidig told. Den erkender som anfoert i betragtning 37 i forordning (EOEF) nr. 2818/91, at EF-erhvervsgrenen foretog betydelige investeringer til modernisering af fabriksanlaeg og udstyr, men dette havde den fornuftige begrundelse, at producenterne oenskede at forblive blandt de teknologisk hoejst udviklede spinderier i verden for at fastholde konkurrencedygtigheden.

Hvad angaar endvidere investeringerne i den saakaldte open end-teknologi fremgik det af en sammeligning for perioden fra 1980 til 1989, at EF-producenternes investeringer i denne sektor var lavere end investeringerne i de nordamerikanske spinderier.

Ser man saaledes paa opstillingen af nye maskiner, var der for hver 100 nye spindeler 49 nye rotorer i Nordamerika og kun 21 i Faellesskabet. Dette viser klart, at EF-erhvervsgrenens investeringer i denne sektor ikke var unormalt hoej i den betragtede periode.

Kommissionen noterer sig endvidere, at EF-producenternes betydelige investeringer i omstrukturering netop viser, at de har til hensigt at forblive konkurrencedygtige paa hele markedet for bomuldsgarn, fremfor delvis at traekke sig ud af dette marked eller koncentrere sig om produktionen af specielle typer af bomuldsgarn.

For saa vidt angaar rentesatserne i produktionssektoren for bomuldsgarn konstaterede Kommissionen, at der i EF i perioden fra 1987 til 1989 var tale om en stigning paa blot 0,5 %, hvilket ikke kan anses for at vaere et grundlag for unormalt store stigninger i EF-erhvervsgrenens omkostninger.

Som anfoert i betragtning 43 i forordning (EOEF) nr. 2818/91 er Kommissionen opmaerksom paa, at tabet af arbejdspladser i nogen grad kan tilskrives investeringerne i hoejteknologi, hvorved manuelle arbejdsopgaver blev overfloedige. Desuden kan Kommissionen ikke udelukke, at den interne konkurrence mellem spinderierne i Faellesskabet kan have haft negative virkninger for nogle af dem. Disse faktorer udelukker imidlertid ikke, at dumpingimporten ganske klart var oedelaeggende for EF-producenternes situation, hovedsagelig som foelge af de meget lave priser.

(b) Virkningerne af kvantitative restriktioner

(49) Eksportoererne gjorde gaeldende, at de gaeldende bilaterale aftaler med de beroerte lande, hvorved der er fastsat kvantitative restriktioner for importen af bomuldsgarn, havde til foelge, at den paagaeldende import ikke kan have forvoldt skade for EF-erhvervsgrenen.

Kommissionen gentager i den forbindelse de betragtninger, der fremgaar af betragtning 45 i forordning (EOEF) nr. 2818/91. Kvantitative restriktioner anvendes saaledes til at beskytte EF-erhvervsgrenen mod import af uforholdsmaessigt store maengder, men hindrer ikke, at der kan forvoldes skade som foelge af uretmaessig handelspraksis, saasom dumpingimport til meget lave priser.

(50) Endvidere har de tyrkiske eksportoerer gjort gaeldende, at deres eksport af bomuldsgarn til Faellesskabet ud over de kvantitative restriktioner var omfattet af en ordning med mindstepriser, som anvendtes indtil 1988, og at det heraf fulgte, at der som foelge af den samlede virkning af denne ordning og de kvantitative restriktioner ikke kunne vaere tale om, at den tyrkiske eksport havde forvoldt skade, i det mindste indtil 1988.

Dette argument kan ikke godtages, eftersom ovennaevnte prisordning suspenderedes i 1988 paa Kommissionens anmodning, fordi den var ineffektiv og let kunne omgaas.

(c) Andre faktorers indvirkning

(51) Kommissionen undersoegte, om dens konklusioner vedroerende spoergsmaalet om aarsagen til den forvoldte skade, som omhandlet i forordning (EOEF) nr. 2818/91, kunne opretholdes i betragtning af at det konstateredes, at dumpingmargenerne for importen af bomuldsgarn fra Egypten var ubetydelige, og at denne import derfor maatte holdes uden for rammerne af denne procedure.

Under hensyntagen til de brasilianske og tyrkiske eksportoerers betydelige markedsandel i Faellesskabet og den betydelige margen, hvormed EF-producenternes priser underbydes, finder Kommissionen, at dumpingimporten fra Brasilien og Tyrkiet saerskilt betragtet maa anses for at have forvoldt vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.

Raadet bekraefter denne konklusion.

L. FAELLESSKABETS INTERESSER

(52) Som led i den foreloebige undersoegelse undersoegte og afvejede Kommissionen EF-erhvervsgrenens interesser mod andre parters interesser, saasom importoererne af bomuldsgarn, de endelige brugere osv. Af de grunde, der er anfoert i betragtning 42 til 49 i forordning (EOEF) nr. 2818/91, konkluderede Kommissionen, at det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser alt i alt var paakraevet at yde EF-erhvervsgrenen beskyttelse mod illoyal konkurrence fra dumpingimporten.

(53) Efter indfoerelsen af de midlertidige foranstaltninger modtog Kommissionen bemaerkninger fra en raekke importoerer i Faellesskabet og navnlig fra brugere af bomuldsgarn. Det blev i de fremlagte bemaerkninger gjort gaeldende, at en forhoejelse af importpriserne paa bomuldsgarn fra de beroerte lande som foelge af indfoerelsen af antidumpingtold ville have negative virkninger for deres forretningsvirksomhed.

Bomuldsvaeverierne gjorde navnlig gaeldende, at en forhoejelse af prisen paa deres raamateriale ville forringe deres konkurrenceevne over for vaeverier i tredjelande og ville medfoere en foroegelse af eksporten af konfektionerede tekstilvarer til Faellesskabet. Det anfoertes, at resultatet kunne blive tab af arbejdspladser og lukning af fabriksanlaeg i Faellesskabets vaeveindustri, isaer blandt vaeverier, som ikke er integreret med spinderivirksomhed. Nogle vaeverier gjorde gaeldende, at det var vanskeligt at skaffe bomuldsgarn fra et bestemt omraade i Faellesskabet, fordi spinderiindustrien i det paagaeldende omraade allerede var skaaret saa meget ned, at situationen ikke kunne genoprettes.

Andre anfoerte, at det ville have vaeret mere logisk, hvis Faellesskabet, naar det skred ind over for import til urimeligt lave priser, havde sigtet mod en senere etape i produktionsprocessen, hvor der var tale om faerdigforarbejdede beklaedningsgenstande og vaevede stoffer.

(54) Eftersom hovedformaalet med antidumpingtold er at afhjaelpe skade, som dumpingimporten paafoerer en erhvervsgren i Faellesskabet, saaledes at der genskabes en situation med aabne og redelige konkurrencevilkaar paa faellesskabsmarkedet for den paagaeldende vare, skulle der normalt blive tale om hoejere priser paa bomuldsgarn som foelge af indfoerelsen af antidumpingtold paa dumpingimporten. Hvad angaar de endelige brugere af bomuldsgarn, finder Kommissionen, at en fordel i form af lave priser ikke kan berettige uredelig handelspraksis, som er oedelaeggende for Faellesskabets producenter af denne vare, og at importoererne ikke har nogen haevdvunden ret til at opretholde en saadan fordel.

(55) Med hensyn til de paastaaede vanskeligheder med at skaffe bomuldsgarn i bestemte omraader i Faellesskabet, ser Raadet ikke nogen grund til, at indkoebsmulighederne skulle vaere begraenset til et bestemt omraade i det indre marked. Tages Faellesskabets spindeindustri som helhed, maa det anses for ubegrundet, forudsat at der traeffes foranstaltninger mod import til urimeligt lave priser, at paastaa, at situationen i denne industri ikke kan genoprettes.

(56) Raadet fastslaar endvidere, at hvis der ikke traeffes foranstaltninger i form af endelig antidumpingtold, vil antallet af bomuldsgarnspinderier fortsat falde i Faellesskabet med deraf foelgende yderligere tab af arbejdspladser. Udviklingstendenserne for fabrikslukninger som foelge af antidumpingimport peger faktisk i retning af, at den paagaeldende erhvervsgrens fortsatte bestaaen vil vaere bragt i fare, hvis der ikke indfoeres foranstaltninger. Fra 1989 til slutningen af 1991 maatte 87 produktionsenheder for bomuldsgarn i Faellesskabet, heraf tre af de af undersoegelsen omfattede EF-producenter, indstille produktionen med et deraf foelgende tab af 17 423 arbejdspladser. Dette tal indbefatter ikke nedgangen i antallet af arbejdspladser som foelge af omstruktureringen af selskaber, der fortsat udoever virksomhed.

Den Europaeiske Faglige Komité for Tekstiler, Beklaedning og Laeder, som repraesenterer Faellesskabets arbejdstagere i disse erhvervssektorer, gav udtryk for tilsvarende synspunkter.

(57) Raadet fastslaar endvidere, at Eurocoton og naevnte Europaeiske Faglige Komité for Tekstiler, Beklaedning og Laeder repraesenterer producenter og arbejdstagere i baade spinde- og vaeveindustrien i Faellesskabet. Det kan antages, at disse to organisationer, som staerkt stoetter indfoerelsen af endelig antidumpingtold, omhyggeligt har afvejet alle medlemmernes interesser, herunder vaeveriernes.

Saafremt dumpingimportens skadelige virkninger afhjaelpes, skulle Faellesskabets spindeindustri vaere fuldt ud konkurrencedygtig, ikke mindst fordi den har foretaget betydelige investeringer i teknologi, som skulle saette den i stand til at konkurrere med lande med lave arbejdskraftomkostninger og tilpasse sig markedsvilkaarene i Faellesskabet.

(58) Der blev ikke fremsat bemaerkninger af forbrugere i Faellesskabet af varer fremstillet af bomuldsgarn. Raadet er af den opfattelse, at forbrugerne paa mellemlang sigt vil drage fordel af en situation med redelige konkurrencevilkaar, hvor antallet af leverandoerer af bomuldsgarn ikke mindskes paa grund af uredelig handelspraksis.

(59) Paa baggrund af ovenstaaende bekraefter Raadet resultaterne af Kommissionens undersoegelse, ifoelge hvilken det er i Faellesskabets interesse at indfoere antidumpingforanstaltninger for at afhjaelpe de skadelige virkninger af importen af bomuldsgarn med oprindelse i Brasilien og Tyrkiet.

M. TILSAGN

Efter at vaere blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indfoerelse af en endelig told, afgav baade de tyrkiske og brasilianske myndigheder paa vegne af de beroerte eksportoerer en form for tilsagn.

For Tyrkiets vedkommende svarede dette tilsagn ikke til bestemmelserne i artikel 10 i forordning (EOEF) nr. 2423/88, navnlig hvad angaar muligheden for at indfoere told i tilfaelde af misligholdelse eller tilbagetraekning som omhandlet i stk. 6 i samme artikel. Kommissionen vurderer endvidere, at det ikke vil vaere praktisk muligt at sikre en effektiv overvaagning af, at de paagaeldende virksomheder overholder et saadant tilsagn.

For saa vidt angaar det brasilianske tilsagn, som omfatter frivillige kvantitative eksportrestriktioner, fandt Kommissionen det ikke godtgjort, at en godtagelse heraf ville afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger.

Raadet tager til efterretning, at begge disse tilsagn er blevet afvist af de anfoerte grunde og efter konsultationer.

N. TOLDSATS

(60) Den midlertidige antidumpingtold indfoertes med en sats svarende til de fastlagte dumpingmargener med undtagelse af én brasiliansk eksportoer, for hvilken tolden fastsattes til en sats, som ansaas for tilstraekkelig til at afhjaelpe den forvoldte skade. Paa grundlag af resultaterne af den endelige undersoegelse er denne situation uaendret.

O. OPKRAEVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD

(61) I betragtning af de dumpingmargener, der er fastlagt, og den vaesentlige skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, finder Raadet, at det er noedvendigt, at de beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, med undtagelse af tolden paa import af egyptisk bomuldsgarn, opkraeves endeligt i et omfang svarende til den endelige told, der indfoeres -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

(1) Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af garn af bomuld henhoerende under KN-kode 5205 11 00 til 5205 45 90 og 5206 11 00 til 5206 45 90 og med oprindelse i Brasilien og Tyrkiet.

(2) Tolden, som beregnes af nettoprisen, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, fastsaettes til:

a) 16,6 % for garn af bomuld med oprindelse i Brasilien, Taric-tillaegskode 8551, med undtagelse af importen af garn af bomuld, der fremstilles af foelgende selskaber, for hvilken tolden fastsaettes til nedenanfoerte satser:

Toldsats Taric- tillaegs-kode Fábrica de Rendas Arp. SA 7,0 % 8552 Nisshinbo do Brasil Indústria Têxtil Lda 12,1 % 8553 Fiaçao e Tecelagem Kanebo do Brasil 11,2 % 8554 Filobel SA Indústrias Têxteis do Brasil 12,9 % 8555 Toyobo do Brasil Indústria Têxtil Lda 12,9 % 8555 Indústria Têxtil Tsuzuki Lda 12,9 % 8555 SA Têxtil Nova Odessa 12,9 % 8555 Cotonifício de Sao Bernardo 12,9 % 8555 Companhia Brasileira de Fiaçao 12,9 % 8555

b) 12,1 % for garn af bomuld med oprindelse i Tyrkiet, Taric-tillaegskode 8562, med undtagelse af importen af garn af bomuld, der fremstilles af foelgende selskaber, for hvilke tolden fastsaettes til nedenanfoerte satser:

Toldsats Taric- tillaegskode Birko (Birlesik Koyunlulular Mensucat Tic ve San AS) 7,7 % 8563 Ceytas (Ceyhan Tekstil Sanayii AS) 12,1 % 8564 Soektas Pamuk ve Tarim Urunerini Degerendirme Ticaret ve Sanayii AS 9,5 % 8565 Taris (Tarim Satis Kooperatifleri Birli keri) 8,6 % 8566 Yalova Elyaf ve plik Sanayil ve Ticaret AS 5,6 % 8567 Yidas 4,9 % 8568 Soennez Pamuklu Sanayii AS 9,0 % 8569 Cukurova Sanayii isletmeieri TAS 9,0 % 8569 Akip Tekstil 9,0 % 8569 Karsu (Tekstil Sanay ve Tic AS) 9,0 % 8569 Trakya Iplik Sanayii AS 9,0 % 8569 Bisas Bursaplik Sanayii AS 9,0 % 8569 Meptas Manisali Errensel Pazadama ve Ticaret AS 9,0 % 8569 Hateks (Hatay Tekstil Isletmeieria AS) 9,0 % 8569

3. Den i stk. 2 omhandlede pris frit Faellesskabets graense anses som nettoprisen, hvis betaling i henhold til betalingsbetingelserne skal finde sted senest 30 dage efter varernes ankomst til Faellesskabets toldomraade. Prisen forhoejes med 1 % for hver maaned, betalingsfristen forlaenges.

4. Er det eksporterende selskab ikke det samme som det producerende selskab, anvendes den toldsats, der er gaeldende for import af den paagaeldende vare fra det producerende selskab.

5. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.

Artikel 2

De beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EOEF) nr. 2818/91 for saa vidt angaar importen fra Brasilien og Tyrkiet, opkraeves endeligt med en sats svarende til den endelige told, der indfoeres. Sikkerhedsstillelse, som overstiger satsen for den endelige told, frigives.

Artikel 3

Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. marts 1992. Paa Raadets vegne

Carlos BORREGO

Formand

(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. (2) EFT nr. L 293 af 29. 12. 1972, s. 4. (3) EFT nr. L 271 af 27. 9. 1991, s. 17. (4) EFT nr. L 18 af 25. 1. 1992, s. 33.