KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 981/97 af 29. maj 1997 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (2), særlig artikel 7,

efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Kommissionen offentliggjorde den 31. august 1996 en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3) om indledningen af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet og iværksatte en undersøgelse.

(2) Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 19. juli 1996 af Defence Committee of the Seamless Steel Tube Industry of the European Union på vegne af producenter, som tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en procedure.

(3) Kommissionen underrettede officielt de producenter, eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og klageren, om indledningen af proceduren og gav de berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen.

(4) En række producenter i de berørte lande samt nogle producenter og importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, som anmodede om at blive hørt mundtligt inden for tidsfristen, fik lejlighed til at blive hørt.

(5) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle de parter, den vidste var berørt af sagen, og modtog besvarelser fra de klagende fællesskabsproducenter, andre fællesskabsproducenter, som støttede klagen, visse importører og producenterne i de pågældende lande.

(6) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig fastsættelse af dumping og skade, og aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Klagende producenter i Fællesskabet:

- Voest Alpine, Kindberg, Østrig

- Vallourec Industries, Boulogne-Billancourt, Frankrig

- Benteler AG, Paderborn, Tyskland

- Mannesmannröhren-Werke AG, Mülheim an der Ruhr, Tyskland

- Dalmine SpA, Dalmine, Italien

- Productos Tubulares SA, Valle de Trapaga, Spanien

- Tubos Reunidos SA, Amurrio, Spanien

- Ovako Steel AB Tube Division, Hofors, Sverige

b) Producenter i Fællesskabet, som støttede klagen:

- ESW Röhrenwerke GmbH, Eschweiler, Tyskland

- Rohrwerk Neue Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Tyskland

c) Importører, der ikke er forretningsmæssigt forbundet med eksportører:

- Jannone ARM SpA, Napoli, Italien

- Geminvest SRL, Limbiate, Italien

- Starval, Marly La Ville, Frankrig

- Voest Alpine Stahlhandel AG, Linz, Østrig

d) Importører/handelsselskaber, der er forretningsmæssigt forbundet med eksportører:

- Pipex International AG, Nidau, Schweiz (forbundet med den slovakiske producent)

- Pipex Italia SpA, Milano, Italien (forbundet med den slovakiske producent)

- Topham Eisen- und Stahlhandelsges. mbH, Wien, Østrig (forbundet med to tjekkiske producenter)

Selv om Pipex International AG er etableret i Schweiz og således ikke er en EF-importør, gav selskabet Kommissionen tilladelse til at kontrollere dets bøger på datterselskabets kontorer i Milano.

e) Producenter/eksportører i oprindelseslandene:

Tjekkiet:

- Vítkovice as og Vítkovice Export as, Ostrava

- Nová Hu Ot as, Ostrava

- Válcovny Trub Dioss og Dioss Trading, Chomutov

- Ferromet Long Products Ltd, Prag

Rumænien:

- SC Artrom, SA, Slatina

- SC Silcotub SA, Zal Fau

- SC Petrotub SA, Roman

- SC Republica SA Trade Company, Bukarest

- Intertube Ltd, Bukarest

- SC Metalexportimport SA, Bukarest

- Sota Company, Bukarest

Slovakiet:

- OZeleziarne Podrezová, Podbrezová.

(7) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. september 1995 til 31. august 1996 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra januar 1992 til udløbet af undersøgelsesperioden.

(8) Der erindres om, at der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Kroatien i november 1992 (4), og at gyldighedsperioden blev forlænget i marts 1993 (5). Proceduren blev afsluttet i oktober 1993 (6) med hensyn til importen af varer med oprindelse i Tjekkiet og Slovakiet, efter at Kommissionen havde godtaget tilsagn fra disse lande i form af toldkontingenter (7) for perioden 1. juni 1993 til 31. december 1995.

Med hensyn til importen af varer med oprindelse i Ungarn, Polen og Kroatien indførtes der en endelig antidumpingtold i maj 1993 (8), og Kommissionen godtog ved afgørelse 93/260/EØF (9) tilsagn fra eksportører i disse lande i forbindelse med den pågældende antidumpingprocedure. Disse foranstaltninger er stadig i kraft, men er for øjeblikket omfattet af en fornyet undersøgelse (10).

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Beskrivelse af den pågældende vare

(9) Følgende varekategorier er omfattet af denne procedure:

a) sømløse rør af jern eller ulegeret stål af den slags, der anvendes til olie- og gasledninger, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder

b) sømløse rør, med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, koldttrukne eller koldtvalsede, bortset fra præcisionsrør

c) andre rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, bortset fra gevindrør (med gevind eller til gevindindskæring), med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder.

(10) Disse varer henhører under KN-kode 7304 10 10, 7304 10 30, 7304 31 99, 7304 39 91 og 7304 39 93. I overensstemmelse med den holdning, som Rådet tidligere vedtog, skal alle sømløse rør, der henhører under ovennævnte KN-koder, anses for at være en og samme vare (i det følgende benævnt »sømløse rør«) med henblik på denne procedure, da de har samme grundlæggende fysiske karakteristika og anvendelser.

2. Samme vare

(11) Den type sømløse rør, der indgår i denne procedure, fremstilles ved grundlæggende samme produktionsteknik og anses for at være tilsvarende eller identiske med hensyn til væsentlige fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelser, uanset om de fremstilles i Fællesskabet eller i de lande, der er omfattet af proceduren. Der er visse tekniske forskelle mellem de tre typer rør, men ikke sådanne, at der kan fastsættes klare skillelinjer mellem varerne, da rør, der klassificeres i en kategori, kan anvendes, og nogle gange bliver det, som erstatning for rør, der klassificeres i en anden kategori. Endvidere konstaterede Kommissionen, at der ikke var betydelige forskelle mellem de interne standarder i de pågældende lande og standarderne i Fællesskabet. Alle tre typer anses derfor for at være samme vare som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

(12) Nogle russiske eksportører hævdede, at de varer, de solgte til markedet i Fællesskabet, var af så dårlig kvalitet og fremstillet med så lave tekniske specifikationer, at de ikke kunne og ikke burde sammenlignes med EF-producenternes varer. Kommissionen ser imidlertid ikke nogen grund til, at russiske varer bør udelukkes fra denne procedure, da ingen af selskaberne fremlagde konkrete beviser for deres påstand, og de importerede russiske varer tariferes under samme KN-kode som varerne fra de andre berørte lande.

C. DUMPING

1. Generelt

(13) Sømløse rør findes i et bredt udvalg af specifikationer, og det er ikke ualmindeligt, at et selskab fremstiller flere tusinde produkter, der hvert har en særlig specifikation. Med henblik på beregningen af dumpingens omfang blev varerne derfor først klassificeret efter kategori (se betragtning 9) og siden opdelt i varegrupper alt efter deres udvendige diameter og sidernes tykkelse. De normale værdier og eksportpriserne blev derfor fastlagt og sammenlignet på grundlag af en varegruppe.

2. Tjekkiet

a) Samarbejde

(14) Alle de tre producenter, som Kommissionen vidste fremstillede og eksporterede den pågældende vare, samt deres forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber besvarede spørgeskemaet og modtog kontrolbesøg. Under kontrolbesøget hos en af disse producenter konstateredes det imidlertid, at de oplysninger, som selskabet havde forelagt vedrørende eksporten og salget på hjemmemarkedet, ikke kunne kontrolleres, da listerne indeholdt oplysninger om et stort antal salg, som faktisk aldrig havde fundet sted. Det konkluderedes, at selskabets bogføringssystem ikke opfyldte almindeligt anerkendte bogføringsprincipper, og at dets besvarelse af Kommissionens spørgeskema både var vildledende og upålidelig. Desuden var produktionsomkostningerne beregnet på grundlag af oplysninger, som i væsentlig grad vedrørte tiden før undersøgelsesperioden. Kommissionen havde derfor ikke nogen anden mulighed end at anvende artikel 18, stk. 1, i grundforordningen og basere sine resultater på de foreliggende faktiske oplysninger for denne producent.

b) Normal værdi

(15) De to andre producenter, som modtog kontrolbesøg, var forretningsmæssigt forbundne (se betragtning 22). For disse samarbejdende selskaber blev den normale værdi fastlagt på grundlag af de gældende priser på hjemmemarkedet, når samme vare solgtes i tilstrækkeligt store mængder i normal handel.

(16) Det konstateredes, at begge producenters samlede salg af den pågældende vare på hjemmemarkedet var repræsentativt i undersøgelsesperioden, da den samlede solgte mængde oversteg tærskelen på 5 % af eksportsalget som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Salget på hjemmemarkedet af hver varegruppe blev anset for at være repræsentativt, hvis det opfyldte samme kriterie. For at fastslå, om varerne solgtes i tilstrækkelige mængder i normal handel, blev salgsprisen på hjemmemarkedet sammenlignet med samtlige produktionsomkostninger (dvs. produktionsomkostningerne plus salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger). For en af de to producenter blev disse omkostninger erstattet med den forbundne producents, da selskabet ikke var i stand til at fremlægge alle de nødvendige bogføringsdokumenter til støtte for de forelagte tal.

I de tilfælde, hvor de vejede gennemsnitlige salgspriser var de samme eller højere end de vejede gennemsnitlige enhedsomkostninger, og hvor over 80 % af transaktionerne i en bestemt varegruppe gav fortjeneste, blev den normale værdi fastlagt som den vejede gennemsnitlige pris af alle transaktioner. I de fleste varegrupper oversteg det fortjenstgivende salg imidlertid ikke 80 %, og den normale værdi blev derfor fastlagt på grundlag af den vejede gennemsnitlige pris af fortjenstgivende transaktioner alene, eller på grundlag af beregninger for grupper, hvor der ikke var noget salg på hjemmemarkedet eller hvor kun 10 % gav fortjeneste. De beregnede normale værdier blev fastlagt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen på grundlag af produktionsomkostningerne og selskabets gennemsnitlige fortjeneste på alt fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare i andre varegrupper.

(17) Den normale værdi for selskaber, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, blev fastlagt for hver KN-kode på grundlag af de normale værdier, der faktisk konstateredes for de to producenter, der medvirkede ved undersøgelsen. For ikke at belønne manglende samarbejdsvilje anvendtes imidlertid kun den højeste af de normale værdier, der blev fastlagt for de forskellige varegrupper i en bestemt KN-kode, når den normale værdi skulle fastlægges for varer under samme kode, som eksporteredes af ikke-samarbejdsvillige selskaber.

c) Eksportpris

(18) De to samarbejdsvillige selskaber solgte til uafhængige kunder i EF, enten direkte eller via deres forbundne datterselskaber i Tjekkiet, der optrådte som deres forlængede arm i forbindelse med eksportmarketing. Et af de to selskaber solgte også via et forbundet handelsselskab i Østrig, hvori det havde en minoritetsaktiepost på over 5 %. Ved direkte salg eller salg via tjekkiske datterselskaber blev eksportprisen fastlagt på grundlag af de priser, der anvendtes til de første uafhængige kunder i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen. Ved salg via den forbundne østrigske importør måtte eksportprisen beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen. Da importørens besvarelse af Kommissionens spørgeskema ikke indeholdt den nødvendige detaljerede varebeskrivelse i forbindelse med salget til Fællesskabet, blev eksportprisen beregnet ved sammenlægning af importørens bruttomargen og den indkøbspris, der betaltes til leverandøren, og ved fradrag for selskabets egne salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en fortjenstmargen på 4 %. Denne margen blev anset for rimelig, da den almindeligvis blev opnået af uafhængige importører i løbet af undersøgelsen.

(19) Med hensyn til selskaber, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, baserede Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen sine afgørelser på de foreliggende faktiske oplysninger. Under disse omstændigheder konstateredes det, at de importpriser, der er angivet i Eurostat, var det bedste grundlag for fastsættelse af eksportprisen efter fradrag af tallene for de to samarbejdsvillige selskabers eksport i tallene fra Eurostat. Den således fastlagte vejede gennemsnitlige eksportpris var betydeligt lavere end den, der fastlagdes for samarbejdsvillige producenter/eksportører, hvilket viste, at dumpingmargenerne for ikke-samarbejdende producenter/eksportører var højere end de konstaterede margener for de samarbejdsvillige producenter/eksportører.

d) Sammenligning

(20) I betragtning af det store antal eksporttransaktioner og det store udvalg af varer begrænsede Kommissionen i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen sammenligningen til de vigtigste varegrupper, da disse udgjorde mere end 93 % af de to medvirkende selskabers eksportsalg. Med henblik på en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik blev der behørigt justeret for forskelle, som klagerne påstod og påviste berørte prisernes sammenlignelighed. Disse justeringer blev i påkommende tilfælde foretaget i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen med hensyn til transport-, forsikrings- og kreditomkostninger.

e) Dumpingmargen

(21) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev dumpingmargenen for de to samarbejdsvillige producenter fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem de vejede gennemsnitlige værdier og de individuelle eksportpriser. Dette var nødvendigt for at afspejle hele dumpingens omfang, da der var tale om et eksportprismønster, som var meget forskelligt i de forskellige medlemsstater og tidsrum. Specielt varierede eksportpriserne mellem to medlemsstater så meget som 25 %, og der konstateredes også en betydelig stigning i dumpingen, da de kvantitative restriktioner ophørte med at være i kraft pr. 31. december 1995.

(22) Men da det konstateredes, at de to samarbejdsvillige producenter havde en majoritetsaktiepost i fællesskab (National Property Fund, et regeringsorgan), fastsatte Kommissionen én dumpingmargen for dem. Denne blev for den samlede mængde dumping, der konstateredes for de to selskaber, udtrykt i procent af den samlede værdi af importen, frit Fællesskabets grænse. På dette grundlag er de foreløbige dumpingmargener for de to samarbejdsvillige producenter/eksportører følgende:

>TABELPOSITION>

(23) For de tjekkiske eksporterende producenter eller eksportører, som undlod at besvare Kommissionens spørgeskema, ikke gav sig til kende eller på anden måde ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen (og som tegnede sig for over 40 % af den samlede tjekkiske eksport til Fællesskabet), blev dumpingmargenen fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger som omhandlet i artikel 18, stk. 1, i grundforordningen. Dette blev gjort for ikke at belønne manglende samarbejdsvilje og undgå enhver mulighed for omgåelse. Der blev derfor beregnet en restdumpingmargen ved at sammenligne den normale værdi som fastlagt i betragtning 17 med eksportprisen som fastsat i betragtning 19. Den foreløbige restdumpingmargen er således 46,8 % af den justerede importpris i Eurostat.

3. Rumænien

a) Normal værdi

(24) I undersøgelsesperioden var der en høj inflation på omkring 50 % om året i Rumænien. For at undgå at dette kunne fordreje beregningerne, blev de normale værdier fastlagt for de korteste tidsrum, for hvilke der forelå oplysninger om produktionsomkostningerne. For et selskab blev de normale værdier således fastlagt på månedsbasis, for to selskaber på kvartalsbasis og for det sidste selskab på årsbasis, da det ikke indgav mere detaljerede oplysninger.

(25) Der anvendtes samme fremgangsmåde som omhandlet i betragtning 15 og 16.

De fleste normale værdier blev baseret på hjemmemarkedspriserne, men i de tilfælde, hvor det fortjenstgivende salg udgjorde under 10 % af det samlede salg, eller hvor salget på hjemmemarkedet af en bestemt varegruppe ikke var repræsentativt, blev de fastlagt ved beregning. Denne metode anvendtes, fordi de normale værdier, der konstateredes for andre selskaber, vedrørte andre tidsrum (se betragtning 24) og ville have fordrejet resultatet. Der blev fastlagt beregnede normale værdier ved sammenlægning af produktionsomkostningerne (dvs. inklusive salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger) og enten den vejede gennemsnitlige fortjeneste på hele salget (en eksportør) eller den vejede gennemsnitlige fortjeneste på fortjenstgivende salg alene (to eksportører). I overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i grundforordningen anvendtes eksportørernes egen fortjeneste og salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, da de alle solgte i tilstrækkelige, repræsentative mængder i normal handel på hjemmemarkedet.

b) Eksportpris

(26) De rumænske producenter solgte den samme vare enten direkte eller via agenter i Rumænien til uafhængige kunder på markedet i Fællesskabet. Da disse agenter arbejdede med fast provision, hvilket indgik i en kontrakt mellem producenterne og agenterne, blev eksportpriserne fastlagt på grundlag af de fakturerede priser og betalt af kunderne i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

c) Sammenligning

(27) Med henblik på en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik blev der foretaget behørige justeringer for forskelle, som klagerne påstod og påviste berørte prisernes sammenlignelighed. Disse justeringer blev i påkommende tilfælde foretaget i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen for transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger samt provisioner.

d) Dumpingmargen

(28) Den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varegruppe blev sammenlignet med de justerede individuelle eksportpriser i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen. Dette var nødvendigt for at afspejle dumpingens fulde omfang, da der var tale om et eksportprismønster, som var meget forskelligt for de forskellige kunder og regioner.

(29) Det konstateredes ved efterprøvningen, at de fire samarbejdende producenter havde en majoritetsaktiepost i fællesskab (State Ownership Fund). Kommissionen fastsatte derfor én dumpingmargen for dem. Denne blev fastlagt for den samlede dumpingmængde, der konstateredes for de fire selskaber, udtrykt i procent af den samlede værdi af den pågældende import, frit Fællesskabets grænse. På dette grundlag er de foreløbige dumpingmargener for de fire samarbejdende producenter/eksportører følgende:

>TABELPOSITION>

(30) Det konstateredes ved kontrolbesøgene, at visse selskaber, som ikke havde givet sig til kende over for Kommissionen og derfor ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, havde eksporteret den pågældende vare fra Rumænien. Dumpingmargenen for disse selskaber blev derfor fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen. Dette blev gjort for ikke at belønne manglende samarbejdsvilje og undgå enhver mulighed for omgåelse. Kommissionens tjenestegrene fandt, at de mest rimelige foreliggende faktiske oplysninger var dem, der fastlagdes i forbindelse med undersøgelsen, og at der ikke var nogen grund til at antage, at en ikke-samarbejdsvillig producent/eksportør ville have solgt til lavere dumpingpriser end det højeste konstaterede niveau, og den højeste dumpingmargen fastlagt for en producent, som havde medvirket ved undersøgelsen, var derfor den bedst egnede til formålet. Den foreløbige restdumpingmargen er 38,2 % af prisen ved import, frit Fællesskabets grænse.

4. Slovakiet

a) Normal værdi

(31) Den normale værdi blev fastlagt efter den fremgangsmåde, der er beskrevet i betragtning 15 og 16. Den slovakiske producent havde et samlet repræsentativt salg af samme vare på hjemmemarkedet og på varegruppebasis.

Med hensyn til de fleste varegrupper udgjorde det fortjenstgivende salg under 80 %, men mere end 10 % af salgsmængden, og den normale værdi blev derfor fastlagt på grundlag af den vejede gennemsnitlige pris i fortjenstgivende transaktioner alene. En varegruppe udgjorde imidlertid mere end 80 % af det fortjenstgivende salg, og den normale værdi for denne gruppe kunne således fastlægges som den vejede gennemsnitlige pris for alle transaktioner.

b) Eksportpris

(32) Hele salget til Fællesskabet af den pågældende vare blev foretaget via et forretningsmæssigt forbundet handelsselskab i Schweiz eller via det datterselskab i Italien, som ejes helt af handelsselskabet. På grund af denne sammenslutning mellem eksportøren og forhandlerne måtte eksportprisen for hver varegruppe beregnes på grundlag af videresalgsprisen til den første uafhængige køber i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen. I den schweiziske importørs tilfælde, hvor selskabets funktioner kan anses for at være de samme som en forhandler, der arbejder på provisionsbasis, blev en justering på 9,5 %, baseret på selskabets egne salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjeneste fratrukket de priser, selskabet tog for varer til uafhængige kunder i Fællesskabet. I det italienske datterselskabs tilfælde blev eksportprisen beregnet ved fradrag af alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, for at opnå en pålidelig eksportpris, frit Fællesskabets grænse. Den fakturerede salgspris blev derfor justeret under hensyn til selskabets egne salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger og en fortjenstmargen på 4 % (se betragtning 18).

c) Sammenligning

(33) I betragtning af det store antal eksporttransaktioner og det brede udvalg af varer, begrænsede Kommissionen i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen sammenligningen til de vigtigste varegrupper, da disse udgjorde 83,9 % af producentens eksportsalg. For at gennemføre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik blev der foretaget behørige justeringer for forskelle, som klagerne påstod og påviste berørte prisernes sammenlignelighed. Følgende justeringer blev godtaget: forskelle i fysiske egenskaber, rabatter, transport-, forsikrings- og kreditomkostninger.

d) Dumpingmargen

(34) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev dumpingmargenen fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem vejede gennemsnitlige justerede normale værdier for hver varegruppe og de justerede individuelle eksportpriser. Dette var nødvendigt for at afspejle dumpingens fulde omfang, da der var tale om et eksportmønster, som var meget forskelligt mellem de to importører og de forskellige tidsrum. Specielt blev der konstateret en betydelig stigning i dumpingen efter de kvantitative restriktioners ophør pr. 31. december 1995. Udtrykt i procent af den samlede værdi af importen, frit Fællesskabets grænse, er den foreløbige dumpingmargen for den eneste samarbejdsvillige producent:

>TABELPOSITION>

(35) Da den eneste kendte producent tegnede sig for næsten hele den slovakiske eksport af den pågældende vare til Fællesskabet, finder Kommissionen, at restdumpingmargenen bør fastsættes på samme niveau.

5. Rusland

a) Samarbejde

(36) Af de seks producenter/eksportører, der fik tilsendt et spørgeskema, undlod fem at svare inden for den i meddelelsen fastsatte frist. Oplysningerne fra det sjette selskab var meget ufuldstændige. Alle selskaber blev advaret om konsekvenserne af manglende vilje til samarbejde og fik yderligere tid til at indsende besvarelser. Trods dette var de oplysninger, de endelig indgav, ikke i den ønskede form og gav ikke Kommissionens tjenestegrene mulighed for at foretage en nøjagtig fastsættelse af hverken den normale værdi eller eksportprisen på grund af grupperingen af de enkelte varer og transaktioner. Kommissionens tjenestegrene konkluderede derfor, at ingen af selskaberne havde forelagt de oplysninger, der blev anset for nødvendige for undersøgelsen, inden for de fastsatte frister og baserede således resultaterne på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 1, i grundforordningen.

b) Normal værdi

(37) I meddelelsen foreslog Kommissionen Tjekkiet som et egnet tredjeland med markedsøkonomi med henblik på fastsættelse af den normale værdi. Ingen af parterne gjorde indsigelse mod dette valg inden for den frist, der er fastsat i artikel 2, stk. 7, i grundforordningen. Der blev imidlertid flere uger senere modtaget en mundtlig indsigelse uden noget bestemt forslag til et andet land med markedsøkonomi fra et selskabs juridiske repræsentant, men det var ikke muligt at tage hensyn dertil på det fremskredne stadium i undersøgelsen. Intet af det, der kom frem i løbet af den efterfølgende undersøgelse, kunne tyde på, at valget af land med markedsøkonomi ikke var hensigtsmæssigt. Valget af Tjekkiet som land med markedsøkonomi bekræftes derfor af følgende grunde: producenterne i Tjekkiet og Rusland anvender samme produktionsproces ved fremstillingen af den pågældende vare, de tjekkiske producenter hører som det store flertal af de russiske producenter til stålgrupper med fuldt integrerede stålværker og har derfor samme slags fordele med hensyn til forsyning med råmateriale; de tjekkiske og russiske producenter dækker hele varesortimentet af den pågældende vare; de tjekkiske og russiske producenter har stordriftsfordele, der er meget tættere på hinanden end producenter i andre lande, og eksportmængden til Fællesskabet fra Tjekkiet og Rusland er af samme omfang.

(38) For ikke at belønne manglende samarbejdsvilje anvendtes de samme normale værdier fastlagt for ikke-samarbejdsvillige tjekkiske selskaber til fastlæggelsen af den normale værdi for de russiske selskaber (se betragtning 17).

c) Eksportpris

(39) I mangel af bedre oplysninger blev eksportprisen fastlagt på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i grundforordningen. Til dette formål konstateredes det, at importprisen i Eurostat for russiske rør under hver KN-kode udgjorde det bedste grundlag for en fastsættelse af eksportprisen.

d) Sammenligning

(40) For at kunne sammenligne den normale værdi og eksportprisen så nært som muligt på samme niveau (dvs. ab eksportlandets grænse) blev der justeret for fragtomkostninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.

e) Dumpingmargen

(41) Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted. Udtrykt i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse (Eurostat), er den foreløbige dumpingmargen 32,9 % for alle russiske selskaber.

D. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

(42) Undersøgelsen bekræftede, at de klagende EF-producenter tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af samme vare.

(43) Som anført i betragtning 5 samarbejdede alle klagende EF-producenter og to andre selskaber i forbindelse med undersøgelsen. Alle disse selskaber tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet af den vare, der er omfattet af undersøgelsen. Disse vil derfor blive benævnt som EF-erhvervsgrenen i det følgende som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

E. SKADE

1. Indledende bemærkning

(44) Alle data vedrørende skade omfatter perioden 1992 til august 1996 og er angivet i tons pr. måned, da den sidste del af undersøgelsesperioden ikke dækker et helt kalenderår. Det geografiske område er Fællesskabet med femten medlemsstater.

(45) En analyse af den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen, må foretages på baggrund af de eksisterende antidumpingforanstaltninger, der indførtes i 1992 og 1993 (11) over for importen af den pågældende vare fra Ungarn, Polen og Kroatien. Disse foranstaltninger, som består af kvantitative tilsagn og resttold, er for øjeblikket genstand for en fornyet undersøgelse (12).

(46) Importen af sømløse rør (13) med oprindelse i Tjekkiet og Slovakiet var mellem 1993 og 1995 undergivet et toldkontingentsystem, som ophørte med at være i kraft pr. 31. december 1995 (14).

2. Forbruget i Fællesskabet

(47) Forbruget i Fællesskabet blev beregnet ved sammenlægning af den samlede import fra tredjelande og fællesskabsproducenternes samlede leverancer til markedet i Fællesskabet.

(48) Forbruget i Fællesskabet udtrykt i tons pr. måned beløb sig til 89 900 i 1992, 69 700 i 1993, 84 070 i 1994, 92 730 i 1995 og 92 130 i undersøgelsesperioden, dvs. en samlet stigning på 2 % i en periode med svingende efterspørgsel.

3. Dumpingimport

a) Kumulering

(49) Det konstateredes, at de pågældende sømløse rør importeredes i betydelige mængder fra hvert enkelt eksportland, tegnede sig for en betydelig markedsandel og konkurrerede med hinanden og med rør fremstillet af EF-erhvervsgrenen. Følgelig burde virkningerne af al import fra de fire lande, der er omfattet af denne antidumpingprocedure og som det konstateredes solgte varer til dumpingpriser (som anført i betragtning 22, 23, 29, 30, 34, 35 og 41), vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen med henblik på undersøgelsen af skade.

b) Kumuleret mængde og dumpingimportens markedsandel

(50) Den kumulerede import fra Tjekkiet, Rumænien, Rusland og Slovakiet udtrykt i tons pr. måned faldt fra ca. 12 800 i 1992, til 6 330 i 1993 og steg så til 14 000 tons i 1994, 15 930 i 1995 og 18 580 i undersøgelsesperioden, en stigning på 45 % i perioden som helhed.

De tilsvarende markedsandele var på 14,2 % i 1992, 9,1 % i 1993, 16,6 % i 1994, 17,2 % i 1995 og 20,2 % i undersøgelsesperioden.

c) Dumpingpriser og prisunderbud

(51) For at undersøge prisunderbud i undersøgelsesperioden blev der foretaget en sammenligning af de justerede vejede gennemsnitlige priser for importerede varer ved salg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet (frit Fællesskabets grænse) og de justerede fællesskabsproducenters vejede priser, netto, ved salg til uafhængige købere (priser ab fabrik).

Som resultat af denne sammenligning konstateredes følgende vejede gennemsnitlige prisunderbud udtrykt i procent af fællesskabsproducenternes priser:

>TABELPOSITION>

4. Situationen for erhvervsgrenen i Fællesskabet

a) Kapacitet, produktion og udnyttelsesgrad

(52) Mellem 1992 og undersøgelsesperioden standsede elleve anlæg og værker produktionen, hvilket betyder en nedsættelse med omkring en fjerdedel af den samlede produktionskapacitet for sømløse rør i Fællesskabet ved periodens begyndelse.

(53) EF-erhvervsgrenens produktion, udtrykt i tons pr. måned, faldt fra ca. 94 720 i 1992 til 80 440 i 1993, 80 990 i 1994, 83 000 i 1995 og 78 180 i undersøgelsesperioden, dvs. næsten 18 % i den undersøgte periode.

(54) Den tilsvarende kapacitetsudnyttelse steg fra 63,5 % i 1992 og 61,1 % i 1993 til 69,2 % i 1994 og 75,9 % i 1995 og faldt igen til 71,2 % i undersøgelsesperioden.

b) Salgsmængde og markedsandel

(55) Fællesskabsproducenternes gennemsnitlige månedlige salg til markedet i Fællesskabet var 67 650 tons i 1992, 57 470 tons i 1993, 63 110 tons i 1994 og 66 890 tons i 1995, og faldt så til 62 090 tons i undersøgelsesperioden.

EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra 75,2 % i 1992 til 82,4 % i 1993 og faldt til 75,1 % i 1994, 72,1 % i 1995 og med yderligere 4,7 % til 67,4 % i undersøgelsesperioden.

c) Salgspriser

(56) De gennemsnitlige enhedspriser for den pågældende vare solgt af fællesskabsproducenterne på markedet i Fællesskabet udtrykt i ECU pr. ton var 576 i 1992, 504 i 1993, 509 i 1994, 578 i 1995 og steg så til 593 i undersøgelsesperioden.

d) Fortjeneste

(57) EF-erhvervsgrenen havde finansielle tab mellem 1992 og 1994. Der var i gennemsnit tale om tab på 8 %. Så fulgte en forbedring i udbyttet af salget i 1995 (-2,1 %), og nulpunktet blev nået i de første otte måneder af 1996 som følge af dels prisstigninger, dels gældende foranstaltninger i denne sektor (som nævnt i betragtning 8). Denne begrænsede forbedring i rentabiliteten var imidlertid ikke tilstrækkelig til at skabe det indtægtsniveau, der var nødvendigt, for at EF-erhvervsgrenen kunne dække de stigende produktionsomkostninger og de høje investeringer i omstrukturering, opnå en rimelig fortjeneste, indhente de tidligere års tab og sikre sig levedygtighed på lang sigt.

e) Beskæftigelse

(58) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt fortsat med ca. 35 % mellem 1992 og august 1996 og omfattede i absolutte tal et tab på ca. 2 800 arbejdspladser.

5. Konklusion

(59) I den pågældende periode forsøgte EF-erhvervsgrenen at stabilisere en situation, som allerede var svækket efter tidligere dumping (se betragtning 45), og opnå positive finansielle resultater igen. Men trods disse bestræbelser, de gældende foranstaltninger i sektoren for sømløse rør og en forbedring af priserne i 1996, kunne erhvervsgrenen ikke opnå en tilfredsstillende fortjeneste i det pågældende år. Den mistede fortsat markedsandele efter 1993 og havde mellem 1995 og 1996 yderligere nedgang i produktion og kapacitetsudnyttelse. På baggrund af denne udvikling og med henblik på en foreløbig afgørelse konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen blev påført væsentlig skade og stadig befinder sig i en sårbar situation.

F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Virkningen af den kumulerede dumpingimport

(60) Efter det indtil 31. december 1995 gældende toldkontingentsystem for importen af den pågældende vare med oprindelse i Tjekkiet og Slovakiet (se betragtning 46) var der en stigning på 13,5 % i lofterne mellem 1994 og 1995. Den russiske og rumænske import var ikke omfattet af kvantitative restriktioner i den undersøgte periode.

(61) Efter toldkontingentsystemets ophævelse var importen af alle sømløse rør fra Tjekkiet og Slovakiet betydelig større i de første otte måneder af 1996 end det niveau, der blev nået i den tilsvarende periode i 1995, og udgjorde 29,3 % for Tjekkiets vedkommende og 34,5 % for Slovakiets vedkommende.

(62) Medens forbruget i Fællesskabet stadig var forholdsvis stabilt, øgedes den samlede markedsandel for den kumulerede import fra Tjekkiet, Rumænien, Rusland og Slovakiet med ca. 6 % fra 14,2 % i 1992 til 20,2 % i undersøgelsesperioden, medens EF-erhvervsgrenen mistede ca. 7,8 % i markedsandele, fra 75,2 % til 67,4 % i samme periode. Der blev konstateret betydelige prisunderbud for hvert eksportland, og stigningen i markedsandelen for den pågældende import faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens situation, som tog fart mellem 1995 og 1996 (se betragtning 59), og det konkluderes derfor, at importen fra de fire berørte lande, betragtet under ét, havde negative virkninger for EF-erhvervsgrenens situation.

2. Virkningerne af andre faktorer

a) Importen fra Ungarn, Polen og Kroatien

(63) Som anført i betragtning 45 var importen fra Ungarn, Polen og Kroatien i den pågældende periode undergivet antidumpingforanstaltninger i form af kvantitative tilsagn, som for øjeblikket er omfattet af en fornyet undersøgelse. Resultaterne af den fornyede undersøgelse vil blive meddelt, når undersøgelsen er afsluttet.

b) Anden import

(64) Med hensyn til importen fra andre lande, der hverken er omfattet af denne procedure eller af den igangværende fornyede undersøgelse, var der en lettere forhøjelse af markedsandelen i perioden fra 4,2 % i 1992 og 3,3 % i 1993 til 4,3 % i 1994, 6,5 % i 1995 og 7,7 % i undersøgelsesperioden.

Selv om importmængden øgedes, konstateredes det, at den også blev solgt til priser, som tydeligt var højere end priserne på den dumpingimport, der er omfattet af denne undersøgelse.

Det konkluderes derfor, at den pågældende import ikke havde nogen betydelig indvirkning, om overhovedet nogen, på EF-erhvervsgrenens situation.

c) Den generelle økonomiske situation

(65) Forbruget i Fællesskabet faldt i 1993 på grund af den generelle økonomiske tilbagegang i verden, som specielt berørte brugerne af den pågældende vare (bilindustrien, byggeindustrien osv.). I det pågældende år lå den pågældende import på et lavt niveau, og EF-erhvervsgrenen opnåede sine dårligste resultater med hensyn til salg på markedet i Fællesskabet, priser og fortjeneste.

(66) Bortset fra den usædvanlige situation i 1993 var forbruget imidlertid almindeligvis stabilt i de andre år af den pågældende periode (1992 og 1994 til undersøgelsesperioden). Den generelle økonomiske situation kan derfor ikke betragtes som en faktor, der hele tiden var ansvarlig for den sårbare situation, som EF-erhvervsgrenen stadig befandt sig i de pågældende år. I betragtning af fællesskabsproducenternes store bestræbelser for rationalisering og omstrukturering og de gældende handelsbeskyttelsesforanstaltninger i denne periode, burde EF-erhvervsgrenen have indhentet tabene i større omfang og opnået mere tilfredsstillende resultater i 1995 og 1996.

d) Konklusion

(67) Den økonomiske tilbagegang i verden i 1993 havde negative virkninger for EF-erhvervsgrenens produktion i det pågældende år, og importen fra andre lande kan også til en vis grad have bidraget til at forværre erhvervsgrenens situation. Af alle ovennævnte grunde og med henblik på en foreløbig afgørelse måtte det konkluderes, at virkningerne af de lave priser og den bratte stigning i mængden af dumpingimport fra de fire berørte lande, særskilt betragtet og på et kumuleret grundlag, forvoldte EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.

G. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Bemærkning om produktionen i verden af sømløse rør

(68) Både på verdensplan og europæisk plan, ja selv på EU-plan, er der kronisk overkapacitet.

EF-erhvervsgrenen har som nævnt i betragtning 52 været i gang med en betydelig omstrukturering for at løse problemet med overkapacitet.

2. Erhvervsdrivende, der er omfattet af denne analyse

a) EF-erhvervsgrenen

(69) EF-erhvervsgrenen for sømløse rør består af mellemstore og store virksomheder, der helliger sig produktionen af den vare, der er omfattet af undersøgelsen, samt andre nært beslægtede rørprodukter.

Produktionsteknikken består i at omdanne stålsingots eller stålaffald (som nu udgør ca. to tredjedele af råmaterialet) til sømløse rør.

b) Importører/forhandlere

(70) Hovedparten af sømløse rør sælges gennem forhandlere. Det anslås, at salget af varer direkte til brugerne udgør mindre end 5 % af hele salget.

Markedet i Fællesskabet er karakteriseret ved, at der findes flere store forhandlere med salgsorganisationer over hele Fællesskabet. Disse store forhandlere sælger en stor del af de pågældende sømløse rør videre til mindre forhandlere, som sælger inden for mere begrænsede geografiske områder. Forhandlerne af sømløse rør er højt specialiserede i handelen med stålprodukter generelt, og markedet er meget gennemsigtigt.

c) Brugerindustrier på efterfølgende trin i produktionskæden

(71) Der er flere brugerindustrier på efterfølgende trin i produktionskæden, dvs. maskinindustrien, transport af flydende varer (olie, gas, vand osv.), den kemiske og den petrokemiske industri, kraftværker (også atomkraftværker), automobilindustrien og byggeindustrien.

Kommissionen har i løbet af undersøgelsen ikke modtaget oplysninger om, hvilken andel af salget hver enkelt brugerindustri tegner sig for.

3. Forventede virkninger for EF-erhvervsgrenen, hvis der indføres antidumpingforanstaltninger

(72) Efter toldens indførelse kan det forventes, at priserne på den importerede samme vare stiger. Denne prisstigning vil vise sig i et fald i importmængden og således føre til en formindskelse af markedsforsyningerne, hvilket vil give EF-erhvervsgrenen mulighed for at øge produktionen. Der kan forventes en vis stigning i EF-erhvervsgrenens priser, men helt sikkert ikke til noget i retning af toldens niveau i betragtning af overkapaciteten og gennemsigtigheden på markedet. Stigningerne i mængde vil imidlertid kunne nedbringe enhedsomkostningerne og sætte EF-erhvervsgrenen i stand til at klare den utilfredsstillende finansielle situation.

4. Virkningerne for EF-erhvervsgrenen, hvis der ikke indføres foranstaltninger

(73) Indføres der ikke midlertidige foranstaltninger, vil EF-erhvervsgrenen fortsat blive påført skade og det vil true dens kapacitet til at producere hele varesortimentet til konkurrencedygtige omkostninger.

Den pågældende sektor er afhængig af en rimelig kapacitetsudnyttelse, som kun kan opnås ved et tilfredsstillende produktionsniveau for standardiserede handelsrør eller olieledninger, som konkurrerer direkte med dumpingvarerne. Et fald i produktionen af disse standardrør vil ødelægge produktionen af varekategorier af højere kvalitet og generelt svække sektoren for sømløse rør og tvinge nogle selskaber ud af produktionen af visse eller alle varekategorier.

5. Virkningerne af foranstaltninger for importører/forhandlere

(74) Generelt gør manglen på samarbejde fra importørernes side i forbindelse med undersøgelsen af Fællesskabets interesser det vanskeligt at vurdere med sikkerhed, hvordan de vil reagere, hvis der indføres foranstaltninger. Det er imidlertid velkendt, at kun en lille del af deres produktion består af de pågældende sømløse rør. I betragtning af det brede udvalg af de varer de sælger, kan det forventes, at foranstaltninger kun vil få minimal indvirkning på deres generelle situation.

6. Virkningerne af foranstaltninger for industrielle brugere

(75) Ingen brugere tilkendegav deres synspunkter vedrørende virkningen af antidumpingforanstaltninger. Kommissionen har alligevel anslået den sandsynlige virkning på grundlag af de foreliggende oplysninger.

Det anslås, at 85 % af dumpingimporten fra de pågældende lande solgtes til store forhandlere, som tilsyneladende fik fordel af dumpingpriserne og forbedrede fortjenstmargenerne. Da forhandlerne justerer margenerne for at tage hensyn til nogle eller alle virkninger af foranstaltningerne, kan det forventes, at de ikke vil blive fuldt ud afspejlet i deres salgspriser.

(76) Desuden er Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger og med henblik på en foreløbig afgørelse af den opfattelse, at omkostningerne til rør som en del af omkostningerne til de produkter, der fremstilles af brugerindustrierne, er forholdsvis små, og virkningerne af prisstigninger på de pågældende rør vil derfor stadig være begrænsede for disse industrier.

Det er også sandsynligt, at prisvirkningerne af tolden vil blive afbødet, fordi der findes andre forsyningskilder, og markedet er meget konkurrencedygtigt.

7. Konklusion

(77) På grundlag af ovenstående elementer er der ingen tvingende grund til ikke at afhjælpe de fordrejende virkninger af den skadelige dumping. Det konkluderes derfor med henblik på en foreløbig afgørelse, at det er i Fællesskabets interesse at træffe beskyttelsesforanstaltninger.

H. MIDLERTIDIG TOLD

(78) Med henblik på fastsættelsen af den midlertidige told blev der taget hensyn til den konstaterede dumpingmargen og den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, der påføres EF-erhvervsgrenen.

(79) Da skaden hovedsagelig bestod i tab af markedsandele, og navnlig finansielle tab, vil en sådan skade kunne afhjælpes ved, at der fastsættes et ikke-skadevoldende prisniveau, som vil sætte EF-erhvervsgrenen i stand til at dække sine omkostninger og opnå en rimelig fortjeneste.

(80) Kommissionen har beregnet den pris, ab fabrik, der må anses for nødvendig til at fjerne skaden, på grundlag af de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger for EF-erhvervsgrenen plus en fortjeneste på 5 % på udbyttet, hvilket anses for et passende minimum, idet der tages hensyn til nødvendigheden af langsigtede investeringer og ganske særlig det udbytte, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente, hvis der ikke forekom skadelig dumping. Dette niveau blev så sammenlignet med eksportørernes vejede gennemsnitlige salgspris, frit Fællesskabets grænse, med justeringer for forskelle i distributionskanaler som angivet i betragtning 51.

De således fastlagte margener for afhjælpning af skade er følgende:

>TABELPOSITION>

(81) Da de nødvendige margener til afhjælpning af skade alle er højere end de konstaterede dumpingmargener, bør antidumpingtolden fastlægges på grundlag af den midlertidigt fastsatte dumpingmargen i henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen.

Den midlertidige antidumpingtold bør derfor svare til de dumpingmargener, der er beregnet for samarbejdsvillige og ikke-samarbejdsvillige producenter eller eksportører som anført i betragtning 22, 23, 29, 30, 34, 35 og 41.

I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE

(82) Med henblik på en god administration bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter, som vides berørt af sagen, kan tilkendegive deres synspunkter og anmode om at blive hørt mundtligt. Det skal endvidere anføres, at alle afgørelser, der er truffet i forbindelse med denne forordning, er midlertidige og eventuelt kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på en endelig told, som Fællesskabet måtte foreslå -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af følgende varer med oprindelse i Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet:

a) sømløse rør af jern eller ulegeret stål af den slags, der anvendes til olie- og gasledninger, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder (henhørende under KN-kode 7304 10 10 og 7304 10 30)

b) sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, koldttrukne eller koldtvalsede, bortset fra præcisionsrør (henhørende under KN-kode 7304 31 99)

c) andre rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, bortset fra gevindrør (med gevind eller til gevindindskæring), med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder (henhørende under KN-kode 7304 39 91 og 7304 39 93).

2. Den midlertidige told fastsættes til følgende i procent af prisen, netto, frit Fællesskabets grænse, ved import af de pågældende varer, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser for told og anden toldpraksis finder anvendelse.

4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige antidumpingtold.

Artikel 2

Parterne kan i henhold til artikel 20, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96 tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en frist på en måned fra tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse.

I overensstemmelse med artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter fremsætte bemærkninger om anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned fra tidspunktet for dens ikrafttrædelse.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning anvendes for en periode på seks måneder, medmindre Rådet vedtager endelige foranstaltninger inden udløbet af denne periode, jf. dog artikel 7, 9, 10 og 14 i forordning (EF) nr. 384/96.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. maj 1997.

På Kommissionens vegne

Leon BRITTAN

Næstformand

(1) EFT nr. L 56 af 6. 3. 1996, s. 1, benævnt »grundforordningen«.

(2) EFT nr. L 317 af 6. 12. 1996, s. 1.

(3) EFT nr. C 253 af 31. 8. 1996, s. 26, benævnt »meddelelsen«.

(4) EFT nr. L 328 af 14. 11. 1992, s. 15.

(5) EFT nr. L 58 af 11. 3. 1993, s. 1.

(6) EFT nr. L 252 af 9. 10. 1993, s. 39.

(7) EFT nr. L 180 af 23. 7. 1993, s. 1.

(8) EFT nr. L 120 af 15. 5. 1993, s. 34.

(9) EFT nr. L 120 af 15. 5. 1993, s. 42.

(10) EFT nr. C 253 af 31. 8. 1996, s. 25.

(11) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3296/92 af 12. 11. 1992 (EFT nr. L 328 af 14. 11. 1992, s. 15) og Rådets forordning (EØF) nr. 1189/93 af 14. 5. 1993 (EFT nr. L 120 af 15. 5. 1993, s. 34).

(12) Meddelelse offentliggjort den 31. august 1996 (EFT nr. C 253 af 31. 8. 1996, s. 25).

(13) Hele KN-kode 7304, derfor også den pågældende vare.

(14) Rådets forordning (EØF) nr. 1968/93 af 19. 7. 1993 (EFT nr. L 180 af 23. 7. 1993, s. 1).