DA Den Europæiske Unions Tidende L 192/73

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2016/1162

af 30. juni 2016

om videregivelse af fortrolige oplysninger i forbindelse med strafferetlig efterforskning (ECB/2016/19)

STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —

under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 12.3,

under henvisning til afgørelse ECB/2004/2 af 19. februar 2004 om vedtagelse af forretningsordenen for Den Europæiske Centralbank (1), særlig artikel 23 og 23a, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I forbindelse med oprettelsen af den fælles tilsynsmekanisme (single supervisory mechanism, SSM) kan både Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder modtage anmodninger fra de nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning, om videregivelse af fortrolige oplysninger, som de har oprettet eller modtaget i forbindelse med udførelsen af deres tilsynsopgaver og -ansvar.

(2) Hvis ECB i henhold til artikel 136 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (2) under udførelsen af sine opgaver i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (3) har grund til at nære mistanke om, at der er blevet begået en straffelovsovertrædelse, anmoder ECB den pågældende kompetente nationale myndighed om at henvise sagen til de behørige myndigheder med henblik på efterforskning og eventuel strafferetlig forfølgelse i overensstemmelse med national ret.

(3) Der har længe bestået et samarbejde mellem de kompetente nationale myndigheder og de nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning, vedrørende adgang til fortrolige oplysninger om enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, jf. henholdsvis artikel 2, nr. 20), og artikel 2, nr. 21), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17), i overensstemmelse med national ret. Betingelserne for dette samarbejde og for videregivelse af fortrolige oplysninger til nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning, er i vid udstrækning fastsat i national ret. EU-retten har dog visse indvirkninger på betingelserne, hvorunder fortrolige oplysninger, som de kompetente myndigheder, herunder ECB, besidder inden for SSM, på anmodning kan videregives til nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning. Disse EU-retlige bestemmelser fastsætter for eksempel princippet om loyalt samarbejde, princippet om samarbejde i god tro og forpligtelsen til at udveksle oplysninger inden for SSM, forpligtelsen til at beskytte personoplysninger og tavshedspligten.

(4) Udover at finde anvendelse ved videregivelse af fortrolige oplysninger vedrørende opgaver, som er overdraget til ECB ved forordning (EU) nr. 1024/2013, herunder oplysninger, som en kompetent national myndighed, der bistår ECB i udførelsen af ECB's opgaver i henhold til den forordning, besidder, kan disse betingelser i princippet også anvendes ved videregivelse af fortrolige oplysninger vedrørende pengepolitiske opgaver og andre ESCB/Eurosystem-opgaver.

(5) ECB bør opretholde sin tavshedspligt og sikre sin funktionsmåde og uafhængighed. ECB bør i tillæg hertil fortsat respektere offentlighedens interesse og visse private interesser, herunder afstå fra at videregive visse dokumenter eller oplysninger, hvis denne videregivelse vil kunne undergrave disse interesser. Disse forpligtelser bør dog ikke føre til et absolut forbud mod, at ECB videregiver fortrolige oplysninger, der er omfattet af tavshedspligten, til de nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning.

(6) I henhold til EU-retten er fortroligheden af visse oplysninger eller dokumenter beskyttet, herunder persondata, og med forbehold af visse undtagelser er videregivelse af fortrolige oplysninger eller dokumenter til tredjemand forbudt. I henhold til reglerne om tavshedspligt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (4) må fortrolige oplysninger, der modtages af personer, som arbejder for eller har arbejdet for de kompetente myndigheder i forbindelse med udførelsen af deres opgaver, og revisorer eller eksperter, der handler på vegne af de kompetente myndigheder, kun videregives i summarisk eller aggregeret form, således at de enkelte kreditinstitutter ikke kan identificeres, dog med forbehold af strafferetlige sager.

(7) I henhold til artikel 37.2 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank er personer med adgang til oplysninger, der er omfattet af EU-lovgivning, der pålægger tavshedspligt, underlagt denne lovgivning.

(8) Der er i EU-lovgivningen endnu ikke oprettet proceduremæssige rammer for håndteringen af anmodninger fra de nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning, som modtages af ECB, de kompetente nationale myndigheder eller de nationale centralbanker, om fortrolige oplysninger vedrørende opgaver, som er overdraget til ECB ved forordning (EU) nr. 1024/2013, herunder oplysninger, som besiddes af en kompetent national myndighed eller en national centralbank, der bistår ECB i udførelsen af ECB's opgaver i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013, eller vedrørende pengepolitiske opgaver eller andre ESCB/Eurosystem-opgaver. Anvendelsen af nationale proceduremæssige regler, som gælder for sådanne anmodninger, bør dog være konsistent med de generelle EU-retlige principper, navnlig princippet om loyalt samarbejde, princippet om samarbejde i god tro og forpligtelsen til udveksling af oplysninger, jf. artikel 6 i forordning (EU) nr. 1024/2013. I forbindelse hermed og i overensstemmelse med EU-retten ser ECB frem til at blive hørt eller underrettet, alt efter omstændighederne, om anmodninger om fortrolige oplysninger vedrørende opgaver, som er overdraget til ECB ved forordning (EU) nr. 1024/2013, herunder oplysninger, som besiddes af en kompetent national myndighed eller en national centralbank, der bistår ECB i udførelsen af ECB's opgaver i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013, eller vedrørende pengepolitiske opgaver eller andre ESCB/Eurosystem-opgaver, som modtages af en kompetent national myndighed eller en national centralbank fra nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning.

(9) Denne afgørelse bør ikke finde anvendelse på anmodninger om adgang til oplysninger vedrørende personer, som har et ansættelsesforhold ved ECB, eller som har et direkte eller indirekte kontraktforhold med ECB i forbindelse med udførelsen af bygge- og anlægsarbejder eller leveringen af varer eller tjenesteydelser.

(10) Denne afgørelse bør derfor fastlægge de betingelser, der anvendes af ECB i forbindelse med de kompetente nationale myndigheder og de nationale centralbankers videregivelse af fortrolige oplysninger vedrørende opgaver, som er overdraget til ECB ved forordning (EU) nr. 1024/2013 eller vedrørende pengepolitiske opgaver eller andre ESCB/Eurosystem-opgaver, til en national myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning, og de tilhørende proceduremæssige rammer.

(11) ECB's Compliance og Governance-kontor fungerer som koordinator inden for ECB for anmodninger om adgang til dokumenter, der falder inden for anvendelsesområdet for denne afgørelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

a) »fortrolige oplysninger«: alle fortrolige oplysninger, herunder oplysninger, der er omfattet af databeskyttelsesregler, tavshedspligt, reglerne om tavshedspligt i direktiv 2013/36/EU eller dokumenter, der er klassificeret »ECB-CONFIDIENTIAL« eller »ECB-SECRET« i henhold til ECB's fortrolighedsregler, med undtagelse af oplysninger vedrørende personer, som har et ansættelsesforhold ved ECB, eller som har et direkte eller indirekte kontraktforhold med ECB i forbindelse med udførelsen af bygge- og anlægsarbejder eller levering af varer eller tjenesteydelser,

b) »national myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning«: alle nationale myndigheder med kompetence inden for det strafferetlige område,

c) »kompetent national myndighed«: har samme betydning som i artikel 2, nr. 2), i forordning (EU) nr. 1024/2013. Denne definition berører ikke ordninger i henhold til national ret, hvorefter visse tilsynsopgaver overdrages til en national centralbank, der ikke er udpeget som en kompetent national myndighed. For så vidt angår disse ordninger, er en henvisning i denne afgørelse til en kompetent national myndighed også en henvisning til en national centralbank vedrørende de tilsynsopgaver, som er overdraget til denne i henhold til national ret.

Artikel 2

Anmodninger, som ECB modtager fra nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning

1. Efter modtagelse af en anmodning fra en national myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning, kan ECB fremsende fortrolige oplysninger, som er i dens besiddelse, vedrørende de opgaver, som er overdraget til ECB ved forordning (EU) nr. 1024/2013, eller vedrørende pengepolitiske opgaver eller andre ESCB/Eurosystem-opgaver, til en kompetent national myndighed eller en national centralbank til videregivelse til den pågældende nationale myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning, under følgende betingelser:

a) den pågældende kompetente nationale myndighed eller nationale centralbank forpligter sig til at handle på vegne af ECB i forbindelse med besvarelsen af en sådan anmodning,

b) der foreligger enten i) en udtrykkelig forpligtelse til at videregive disse oplysninger til en national myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning, i henhold til EU-retten eller national ret, eller ii) de relevante retlige rammer tillader videregivelse af sådanne fortrolige oplysninger, og der er ingen tvingende grunde til at nægte videregivelse af sådanne oplysninger af hensyn til behovet for at sikre Unionens interesser eller for at undgå indgreb i ECB's funktionsmåde og uafhængighed, navnlig ved at bringe udførelsen af dens opgaver i fare,

c) den pågældende kompetente nationale myndighed eller nationale centralbank forpligter sig til at bede den anmodende nationale myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning, om at garantere, at de fremsendte fortrolige oplysninger beskyttes mod offentliggørelse.

2. Stk. 1 berører ikke eventuelle særlige bestemmelser i henhold til EU-retten eller national ret, som vedrører videregivelse af sådanne fortrolige oplysninger.

Artikel 3

Anmodninger, som de kompetente nationale myndigheder eller de nationale centralbanker modtager fra nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning

1. ECB anmoder de kompetente nationale myndigheder og de nationale centralbanker om at acceptere, at de ved modtagelse af en anmodning fra en national myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning, om videregivelse af fortrolige oplysninger vedrørende de opgaver, som er overdraget til ECB ved forordning (EU) nr. 1024/2013, eller vedrørende pengepolitiske opgaver eller andre ESCB/Eurosystem-opgaver, så vidt muligt skal høre ECB om, hvordan anmodningen skal besvares, uanset om ECB eller den pågældende kompetente nationale myndighed eller den nationale centralbank er i besiddelse af de pågældende oplysninger. ECB skal yde rådgivning om, hvorvidt de pågældende oplysninger kan videregives og, alt efter omstændighederne, om, hvorvidt der er tvingende grunde, som vedrører behovet for at sikre Unionens interesser eller for at undgå indgreb i ECB's funktionsmåde og uafhængighed, til at nægte videregivelse af de pågældende fortrolige oplysninger. ECB rådgiver den kompetente nationale myndighed eller nationale centralbank, forudsat at den er blevet hørt i rimelig tid, før den kompetente nationale myndighed eller nationale centralbank træffer en endelig afgørelse og endeligt besvarer anmodningen.

2. ECB anmoder den kompetente nationale myndighed om at acceptere at underrette ECB i rimelig tid, og under alle omstændigheder før myndigheden afgiver et endeligt svar, om anmodninger om fortrolige oplysninger, som er modtaget fra nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning, vedrørende mindre signifikante kreditinstitutter, som den pågældende kompetente nationale myndighed fører direkte tilsyn med i forbindelse med udførelsen af sine tilsynsmæssige opgaver i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013, hvis den kompetente nationale myndighed finder, at de ønskede oplysninger er væsentlige, eller at der er mulighed for, at videregivelse heraf kan påvirke SSM's omdømme negativt. ECB fremsender i videst muligt omfang sit svar inden for den tidsfrist, som den pågældende kompetente nationale myndighed har fastsat, forudsat at den er rimelig, objektivt begrundet og udløber, før den kompetente nationale myndighed træffer en endelig afgørelse og afgiver et endeligt svar til den nationale myndighed, der varetager strafferetlig efterforskning.

3. ECB anmoder de kompetente nationale myndigheder og de nationale centralbanker om at acceptere at underrette ECB regelmæssigt om alle anmodninger fra nationale myndigheder, der varetager strafferetlig efterforskning, hvor ECB ikke er blevet hørt i overensstemmelse med stk. 1, eller ikke er blevet underrettet i overensstemmelse med stk. 2, som følge af årsager uden for deres kontrol, og, hvis det er muligt, om de oplysninger, der er videregivet på grundlag af disse anmodninger.

Artikel 4

Ikrafttrædelse

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 30. juni 2016. Mario DRAGHI Formand for ECB

(1) EUT L 80 af 18.3.2004, s. 33.

(2) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16. april 2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (ECB/2014/17) (EUT L 141 af 14.5.2014, s. 1).

(3) Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).

(4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).