ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Meddelelse fra Kommissionen inden for rammerne af iværksættelsen af Rådets direktiv 89/686/EØF af 21. december 1989 om "personlige værnemidler"(1), ændret ved direktiv 93/68/EØF(2), 93/95/EØF(3) og 96/58/EF(4)

(2001/C 21/02)

(EØS-relevant tekst)

Offentliggørelse af titler og referencer på de europæiske harmoniserede standarder i medfør af direktivet

>TABELPOSITION>

BEMÆRK:

- Oplysninger om, hvorvidt standarder er disponible, kan fås enten hos de europæiske standardiseringsorganer eller hos de nationale standardiseringsorganer, hvor en liste(5) findes som bilag til direktiv 98/34/EF(6), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/48/EF(7).

- Offentliggørelsen af referencerne i De Europæiske Fællesskabers Tidende indebærer ikke, at standarderne findes på alle fællesskabssprog.

- Kommissionen sørger for at ajourføre listen(8).

(1) EFT L 399 af 30.12.1989, s. 18.

(2) EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1.

(3) EFT L 276 af 9.11.1993, s. 11.

(4) EFT L 236 af 18.9.1996, s. 44.

(5) EFT L 32 af 10.2.1996, s. 32.

(6) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

(7) EFT L 217 af 5.8.1998, s. 18.

(8) EFT C 315 af 4.11.2000, s. 24.
Kommissionens udtalelse

af 20. december 2000

om planen for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved ibrugtagningen af Liquid Metal Disposal Plant (LMDP) og Waste Receipt, Assay, Characterisation and Supercompaction Facility (WRACS) ved kernetekniskanlægget Dounreay i Skotland (Det Forenede Kongerige), i henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten

(2001/C 20/03)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

Den 8. juni 2000 modtog Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37 fra Det Forenede Kongeriges regering de almindelige oplysninger om en plan for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved ibrugtagningen af Liquid Metal Disposal Plant (LMDP) og Waste Receipt, Assay, Characterisation and Supercompaction Facility (WRACS).

På grundlag af disse oplysninger og Det Forenede Kongeriges regerings efterfølgende forklaringer af visse aspekter og efter høring af ekspertgruppen har Kommissionen udfærdiget følgende udtalelse:

a) Afstanden mellem anlægget og det nærmeste punkt i en anden medlemsstat, i dette tilfælde Danmark (Færøerne), er ca. 370 km.

b) Under normale driftsforhold vil de væske- og gasformige udslip ikke give anledning til en sundhedsskadelig eksponering af betydning af befolkningen i en anden medlemsstat.

c) Fast lav- og mellemaktivt affald, der fremkommer ved driften af LMDP og WRACS, vil blive oplagret på stedet. Der er for øjeblikket ikke planer om at bringe affaldet uden for anlæggets område.

d) I tilfælde af uforudsete udslip af radioaktive stoffer forårsaget af en ulykke af samme omfang som den, der beskrives i de almindelig oplysninger, vil de doser, som befolkningen i en anden medlemsstat vil kunne blive udsat for, ikke være af betydning ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt.

Kommissionen konkluderer, at iværksættelsen af planen for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved ibrugtagningen af Liquid Metal Disposal Plant (LMDP) og Waste Receipt, Assay, Characterisation and Supercompaction Facility (WRACS), ikke - hverken under normal drift eller i tilfælde af en ulykke af den art og det omfang, der er beskrevet i de almindelige oplysninger - kan antages at ville forårsage nogen sundhedsskadelig radioaktiv kontaminering af betydning af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum.
Rådets resolution

af 14. december 2000

om pædiatriske lægemidler

(2001/C 17/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION

1. ERINDRER OM, at der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter; Fællesskabets indsats, der skal være et supplement til de nationale politikker, skal være rettet mod at forbedre folkesundheden og forebygge sydomme og lidelser hos mennesker samt imødegå forhold, der kan indebære risiko for menneskers sundhed;

2. NOTERER SIG, at næsten 20 % af Fællesskabets befolkning, dvs. 75 millioner personer, er mellem 0 og 16 år;

3. KONSTATERER, at børn med hensyn til behandling har særlige karakteristiske træk, der varierer med alderen og bevirker, at børn i de fleste tilfælde ikke kan sidestilles med voksne. Når lægemidler gives til børn, har de en anden farmakokinetik og virkning samt andre bivirkninger. Lægemidler beregnet til børn skal desuden have en tilpasset lægemiddelform, der gør indgivelsen deraf let og sikker;

4. KONSTATERER, at en stor del af de lægemidler, der anvendes til børn, ikke er blevet vurderet specifikt med henblik på pædiatrisk anvendelse og således måske ikke opfylder de krav til kvalitet, sikkerhed og virkning, der gælder for lægemidler til voksne;

5. KONSTATERER, at ordinering af lægemidler til børn således meget ofte sker uden for rammerne af markedsføringstilladelsen; da der desuden kun foreligger få oplysninger vedrørende pædiatrisk lægemiddelovervågning, kan anvendelsessikkerheden i denne befolkningsgruppe ikke dokumenteres med overvågningsundersøgelser efter markedsføringen;

6. ERKENDER, at tilvejebringelsen af pædiatriske lægemidler vanskeliggøres på grund af problemer i forbindelse med den farmaceutiske og kliniske udvikling. De nødvendige forsknings- og udviklingsomkostninger tjenes ikke ind, da kun få børn i hver aldersklasse rammes af de forskellige sygdomme;

7. MENER, at udviklingen af pædiatriske lægemidler og kliniske forsøg, der involverer børn, kan give anledning til specifikke etiske betænkeligheder, og at børn skal nyde særlig beskyttelse;

8. MENER, at alle medlemsstaterne står over for denne problematik, og at en europæisk indfaldsvinkel vil byde på fordele på det epidemiologiske plan, hvad angår folkesundheden og i økonomisk henseende;

9. OPFORDRER DERFOR KOMMISSIONEN TIL snarest muligt at fremsætte passende forslag i form af incitamenter, forskrifter eller andre støtteforanstaltninger med henblik på klinisk forskning og udvikling under hensyn til de etiske aspekter af kliniske forsøg, der involverer børn, for at såvel nye lægemidler som lægemidler til børn, der allerede markedsføres, i fuldt omfang bliver tilpasset denne befolkningsgruppes særlige behov, idet der også tages hensyn til internationalt anerkendte normer for beskyttelse af mindreårige i forbindelsee med lægevidenskabelig forskning.
Kommissionens udtalelse

af 15. december 2000

om en plan for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved den delvise demontering af kernekraftværket Monts d'Arrée i Frankrig, i henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten

(2001/C 11/04)

(Kun den franske udgave er autentisk)

Den 26. april 2000 modtog Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 37 fra den franske regering de almindelige oplysninger om en plan for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved den delvise demontering af kernekraftværket Monts d'Arrée

På grundlag af disse oplysninger og den franske regerings efterfølgende forklaringer af visse aspekter og efter høring af ekspertgruppen har Kommissionen udfærdiget følgende udtalelse.

a) Afstanden mellem anlægget og den nærmeste landegrænse (med Jersey) er 180 km, og afstanden til de nærmeste medlemsstater er 220 km (Det Forenede Kongerige), 510 km (Irland), 530 km (Spanien) og 540 km (Belgien).

b) Under normale driftsforhold vil de gasformige udslip ikke give anledning til en sundhedsskadelig eksponering af betydning af befolkningen i en anden medlemsstat. Spildevand bortskaffes på rensningsanlægget i Saclay (CEA).

c) Fast radioaktivt affald, der fremkommer ved demonteringen, vil blive opbevaret på stedet, indtil det placeres på nationale deponeringssteder (Centraco, Andra og et nationalt deponeringssted for affald med meget lav radioaktivitet, som forventes klart i 2003). De sagkyndige anbefaler, at det sikres, at den kontrol af det konventionelle affald, som udføres som en forholdsregel for at sikre, at affaldet ikke er kontamineret, samtidig er i overensstemmelse med kriterierne for frigivelse i de grundlæggende sikkerhedsnormer (Rådets direktiv 96/29/Euratom).

d) I tilfælde af uforudsete udslip af radioaktive stoffer forårsaget af en ulykke af samme art og omfang som den, der beskrives i de almindelige oplysninger, vil de doser, som befolkningen i en anden medlemsstat vil kunne blive udsat for, ikke være af betydning ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt.

Kommissionen konkluderer, at iværksættelsen af planen for bortskaffelse af radioaktivt affald, der fremkommer ved den delvise demontering af kernekraftværket Monts d'Arrée, ikke - hverken under normal drift eller i tilfælde af en ulykke af den art og det omfang, der er beskrevet i de almindelige oplysninger - kan antages at ville forårsage nogen sundhedsskadelig radioaktiv kontaminering af betydning af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum.
Rådets konklusioner

af 14. december 2000

Gennemførelse af Rådets resolution af 24. juni 1999 om forvaltning af aftaler om gensidig anerkendelse

(2001/C 8/02)

1. Rådet ser med tilfredshed på det vigtige arbejde, som er gjort med henblik på gennemførelse af Rådets resolution af 24. juni 1999 om forvaltning af aftaler om gensidig anerkendelse(1). Det noterer sig de dokumenter, som er udarbejdet til formålet: vejledende principper for forberedelse og forhandling af aftaler om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurderinger og vademecum vedrørende aftaler om gensidig anerkendelse.

2. Rådet understreger nytten af disse dokumenter med henblik på at præcisere Fællesskabets strategi i forhold til tredjelande for så vidt angår alle slags aftaler om gensidig anerkendelse. Rådet finder, at dokumenterne bør suppleres og tilpasses på baggrund af erfaringerne, som et bidrag til en styrkelse af Fællesskabets interne organisation og åbenheden med henblik på forberedelse, forhandling og forvaltning af aftaler om gensidig anerkendelse.

3. Rådet fremhæver fællesskabsinstutionernes, medlemsstaternes kompetente myndigheders og erhvervslivets forventninger til information og retssikkerhed. Det opfordrer Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser på at efterkomme disse krav. Rådet fremhæver specielt varslingsmidlernes afgørende funktion i Fællesskabet med henblik på at garantere sikkerheden for alle produkter, der bringes i omsætning på det fælles marked, herunder produkter omfattet af aftaler om gensidig anerkendelse, navnlig i den farmaceutiske sektor.

4. Rådet understreger den betydning, det tillægger, at aftaler om gensidig anerkendelse evalueres både forudgående og efterfølgende, ved bl.a. at høre de forskellige berørte aktører (medlemsstaternes kompetente myndigheder, virksomheder samt overensstemmelsesvurderingsorganer), samt ved at analysere aftalernes virkninger på det indre marked.

5. Endelig understreger Rådet nødvendigheden af at forhindre, at aftaler om gensidig anerkendelse hæmmer det indre markeds funktion, navnlig gennem udveksling af oplysninger mellem udvalg nedsat under aftaler om gensidig anerkendelse og udvalg og grupper med ansvar for det indre marked.

(1) EFT C 190 af 7.7.1999, s. 2.
Meddelelse fra Kommissionen inden for rammerne af iværksættelsen af Rådets direktiv 89/686/EØF af 21. december 1989 om Personlige værnemidler(1), ændret ved direktiv 93/68/EØF(2), 93/95/EØF(3) og 96/58/EF(4)

(2001/C 60/07)

(EØS-relevant tekst)

Offentliggørelse af titler og referencer på de europæiske harmoniserede standarder i medfør af direktivet

>TABELPOSITION>

BEMÆRK:

Oplysninger om, hvorvidt standarder er disponible, kan fås enten hos de europæiske standardiseringsorganer eller hos de nationale standardiseringsorganer, hvor en liste findes som bilag til direktiv 98/34/EF(5), ændret ved Europa-Parlament og Rådets direktiv 98/48/EF(6).

Offentliggørelsen af referencerne i De Europæiske Fællesskabers Tidende indebærer ikke, at standarderne findes på alle fællesskabssprog.

Kommissionen sørger for at ajourføre listen(7).

(1) EFT L 399 af 30.12.1989, s. 18.

(2) EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1.

(3) EFT L 276 af 9.11.1993, s. 11.

(4) EFT L 236 af 18.9.1996, s. 44.

(5) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

(6) EFT L 217 af 5.8.1998, s. 18.

(7) EFT C 315 af 4.11.2000, s. 24.

EFT C 21 af 24.1.2001, s. 2.
Ændring af forpligtelse til offentlig tjeneste vedrørende ruteflyvning i Italien mellem Cagliari, Olbia eller Alghero på den ene side, og Rom eller Milano på den anden

(2001/C 49/02)

I henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet, og i betragtning af den beslutning, der blev truffet på mødet mellem de berørte myndigheder i Cagliari den 19. december 2000, har Italien besluttet at ændre forpligtelsen til offentlig tjeneste vedrørende ruteflyvning mellem Cagliari, Olbia eller Alghero på den ene side og Rom eller Milano på den anden, som blev offentliggjort på side 16 i De Europæiske Fællesskabers Tidende C 284 af 7. oktober 2000, for så vidt angår punkt 1.3 om billetpriserne, hvis indhold erstattes af følgende:

1.3. BILLETPRISER

Prisklasserne på samtlige berørte ruter skal omfatte en fuldprisbillet i økonomiklasse uden begrænsninger og en billet til reduceret pris. Ingen af disse billetpriser må overstige nedenstående priser på en enkeltrejse, inklusive moms og eksklusive lufthavnsafgifter:

>TABELPOSITION>

Italiens regering justerer hvert år disse maksimumspriser på grundlag af det foregående års inflation, som beregnes ud fra ISTAT's forbrugerprisindeks. Justeringen meddeles de luftfartsselskaber, som beflyver de berørte ruter, og meddeles Europa-Kommissionen med henblik på offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

I tilfælde af procentvise udsving på over 5 % i gennemsnittet af vekselkursen italienske lire/US-dollar og/eller brændstofprisen, justeres billetpriserne i forhold til den indtrufne ændring.

Sådanne justeringer gælder udelukkende fuldprisbilletter.

En eventuel justering af billetpriserne foretages halvårligt af ministeriet for transport og søfart i samråd med præsidenten for den autonome region Sardinien på grundlag af en undersøgelse foretaget af et paritetisk teknisk udvalg, der består af en repræsentant udpeget af ENAC og af en repræsentant udpeget af den autonome region Sardinien; udvalget hører de luftfartsselskaber, der beflyver de pågældende ruter.

En eventuel justering får virkning fra det følgende halvår.

Justeringen meddeles alle de luftfartsselskaber, der beflyver de pågældende ruter og meddeles Europa-Kommissionen med henblik på offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

De ovennævnte reducerede billetpriser skal mindst gælde følgende personer:

- personer med fast bopæl på Sardinien

- sardinske emigranter

- personer med fast bopæl på Sardinien, der opholder sig uden for Sardinien

- handicappede

- børn og unge mellem 2 og 25 år

- personer over 70 år

- universitetsstuderende til og med 27 år.

Der er ikke ændringer i resten af indholdet af forpligtelsen til offentlig tjeneste som anført i de øvrige punkter i meddelelsen offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende C 284 af 7. oktober 2000.
Det Europæiske Erhversuddannelsesinstituts budget for regnskabsåret 2001

(2001/C 46/08)

Instituttets budget for 2001 udgør 16,8 mio. EUR, hvoraf 10,7 mio. EUR er afsat til instituttets personaleudgifter, 1,4 mio. EUR til ejendomme, udstyr og forskellige driftsudgifter og 4,6 mio. EUR til udgifter i forbindelse med arbejdsprogrammets gennemførelse. Desuden forvalter instituttet midler til Phare- og Tacis-programmerne til et samlet beløb på 260,5 mio. EUR.

Det samlede budget, stillingsfortegnelsen og andre relevante oplysninger er tilgængelige på Internettet på følgende adresse:

http://www.etf.eu.int

Besvarede skriftlige forespørgsler, der er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende C 46 E

(2001/C 46/09)

Teksterne er tilgængelige i:

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

EUDOR: http://eudor.eur-op.eu.int

CELEX: http://europa.eu.int/celex
DA Den Europæiske Unions Tidende C 216/6

GENERALFORSAMLINGENS BESLUTNING

af 30. november 2007

om ændring af vedtægterne for Den Europæiske Investeringsfond så det geografiske målområde for Fondens forretninger svarer til målområdet for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation

2009/C 216/05

DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSFONDS GENERALFORSAMLING HAR —

ud fra følgende betragtninger:

Den ændring af vedtægterne for Den Europæiske Investeringsfond, der blev undertegnet den 14. juni 1994, trådte i kraft den 19. juni 2000.

Generalforsamlingen kan med hjemmel i vedtægternes artikel 12, stk. 2, 8), og artikel 34 ændre Fondens vedtægter på forslag fra bestyrelsen,

og under henvisning til bestyrelsens forslag af 29. oktober 2007 –

TRUFFET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 23 i vedtægterne for Den Europæiske Investeringsfond, der fastlægger det geografiske målområde for Fondens forretninger, affattes således:

»Artikel 23 Geografisk målområde Fonden kan gennemføre sine forretninger på Fællesskabets medlemsstaters områder, i kandidatlande og potentielle kandidatlande i forhold til Fællesskabet samt i Den Europæiske Frihandelssammenslutnings medlemslande (EFTA-landene).«
1.

Medlemmerne af Det Almindelige Råd, Styringskomitéen, Det Rådgivende Tekniske Udvalg og Det Rådgivende Videnskabelige Udvalg (herefter kollektivt benævnt «de rådgivende udvalg») i Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) skal iagttage de højeste standarder for etisk handlemåde i overensstemmelse med de principper, som gælder for dem i henhold til reglerne i de institutioner, hvorfra de kommer. De forventes at tage hensyn til den offentlige karakter af deres funktion og at forholde sig på en sådan måde, at offentlighedens tillid til ESRB bevares og styrkes. De forventes at optræde redeligt, uafhængigt, upartisk og udelukkende i hele Unionens interesse, under udøvelse af diskretion og uden hensyntagen til personlige interesser samt at undgå enhver situation, som måtte kunne give anledning til personlige interessekonflikter. Interessekonflikter opstår, hvor medlemmerne har private eller personlige økonomiske eller ikke-økonomiske interesser, som kan have indflydelse eller synes at have indflydelse på deres upartiske og objektive udøvelse af deres pligter. Med medlemmernes private eller personlige interesser menes enhver eventuel fordel for dem selv, deres familiemedlemmer, deres øvrige pårørende eller medlemmer af deres venne- eller bekendtskabskreds.
(2)

Europols Styrelsesråds afgørelse om bestemmelser for udvælgelse af, forlængelse af embedsperioden for og afskedigelse af direktøren og vicedirektørerne for Europol (3) fastsætter særbestemmelser for proceduren for udvælgelse af Europols direktør og vicedirektører.
(2)

I henhold til artikel 30.3 i ESCB-statutten og artikel 4, stk. 1, i afgørelse 2011/23/EU (ECB/2010/34) skal ECB med virkning fra den 1. januar 2011 kreditere Eesti Pank med en fordring denomineret i euro, der svarer til den samlede modværdi i euro af Eesti Panks bidrag i valutareserveaktiver, med forbehold af de nærmere bestemmelser i artikel 3 i nævnte afgørelse. ECB og Eesti Pank er enige om, at den fordring, hvormed ECB skal kreditere Eesti Pank, sættes til et beløb svarende til 103 115 678,01 EUR for at sikre, at forholdet mellem værdien i euro af den fordring, hvormed Eesti Pank er krediteret, og den samlede værdi i euro af de fordringer, hvormed de øvrige nationale centralbanker i de medlemsstater, der har indført euroen, (herefter »de øvrige nationale centralbanker«) er krediteret, svarer til forholdet mellem Eesti Panks vægt i fordelingsnøglen for kapitalindskud i ECB og de øvrige deltagende nationale centralbankers samlede vægt i fordelingsnøglen.
(2)

I henhold til resolutionen skal ERM II bidrage til at sikre, at medlemsstater uden for euroområdet, der deltager i ERM II, lægger deres politik an på stabilitet, bidrager til at skabe konvergens og dermed støtter medlemsstaterne uden for euroområdet i deres bestræbelser på at indføre euroen.
Kommissionen noterer sig udvalgets ønske om at deltage i gennemførelsen af borgernes initiativret.

I henhold til forordning (EU) nr. 211/2011 skal initiativtagerne under Kommissionens tremåneders refleksionsperiode i forbindelse med et vellykket borgerinitiativ have mulighed for at fremlægge initiativet på en offentlig høring, der arrangeres sammen med Europa-Parlamentet og »i givet fald sammen med andre EU-institutioner eller -organer, som måtte ønske at deltage«. I denne forbindelse agter Kommissionen at foreslå Europa-Parlamentet, at udvalget inviteres til disse høringer i de relevante tilfælde.

Kommissionen gør opmærksom på, at udvalget på ethvert givent tidspunkt kan vælge at afgive en udtalelse på områder, hvor det mener at have den nødvendige kompetence og sagkundskab og kan tilføre en merværdi.
10.

Kommissionen bifalder, at Regionsudvalget spiller en mere proaktiv rolle via perspektivudtalelser om den fremtidige EU-politik, før der skrides til handling på EU-plan og på områder, hvor Regionsudvalget råder over de fornødne lokale informationskilder. Sådanne høringsanmodninger meddeles af den næstformand, der har ansvaret for forbindelserne til Regionsudvalget. Anmodninger om perspektivudtalelse ledsages af et præcist mandat og en integreret handlingsramme, der etableres ved fælles aftale. Meddelelsen om høringsanmodningen skal være Regionsudvalgets formand i hænde mindst en måned før høringen. Kommissionens arbejdsprogram, lejlighedsvis suppleret af det rullende program, er det vigtigste redskab til at indkredse de emner, der kan være genstand for denne form for høring. Politisk opfølgning af perspektivudtalelser kan sikres ved, at et medlem af Kommissionen er til stede på Regionsudvalgets plenarforsamling, eller ved, at højtstående tjenestemænd i Kommissionen er til stede på et møde i det kompetente underudvalg.
(10)

Den makroprudentielle myndigheds opgaver og beføjelser bør være klart definerede. Under hensyn til den virkning, som den igangværende EU-reform af regelsættet for kapitalkrav til kreditinstitutter (3) kan have, bør procedurerne for tildeling af instrumenter til de makroprudentielle myndigheder tillade — inden for principperne i de relevante lovgivningsmæssige rammer — en rettidig justering af de politiske instrumenter som reaktion på innovationer og ændringer i det finansielle system og på, at risiciene for den finansielle stabilitet kan ændre sig. Den makroprudentielle myndighed skal på forhånd redegøre for behovet for visse instrumenter og have initiativretten til at anmode om tildeling af disse. Disse instrumenter bør omfatte både instrumenter, der kan påvirke de konjunkturmæssige risici, f.eks. uholdbar gearing, løbetidsmismatch og vækst i kreditgivningen, og instrumenter, der kan påvirke markedsstrukturerne. Der kan eventuelt foretages en institutionel opdeling mellem ikke-bindende og bindende instrumenter.
2.6.

Ud fra et makroprudentielt synspunkt er det at foretrække, at ikke-finansielle selskaber clearer deres derivater gennem CCP’er ved at betale marginer, frem for at de betaler en bank et gebyr for samme ydelse. Der er en risiko for, at bankgebyrer (der reelt er et aktiv, og som forlader det ikke-finansielle selskab) medfører, at risikoen ikke prissættes korrekt, både set fra bankernes og de ikke-finansielle selskabers synspunkt.
1.1.

I henhold til artikel 46, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1) skal Den Europæiske Værdipapirtilsynsmyndighed (ESMA) høre Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) og andre relevante myndigheder i forbindelse med udarbejdelsen af udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for belånbarheden af sikkerhed for centrale modparter (central counterparties, CCP’er). Høringen vedrører nærmere bestemt følgende tre områder: a) den type belånbar sikkerhed, som kan anses for at være højlikvid, b) de haircuts, der finder anvendelse i forhold til aktivernes værdi og c) de betingelser, hvorpå forretningsbankgarantier kan accepteres af CCP’er som sikkerhed.