Rådets forordning (EF) nr. 1905/2003

af 27. oktober 2003

om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af furfurylalkohol med oprindelse i Folkerepublikken Kina

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1) ("grundforordningen"), særlig artikel 9,

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

1. Midlertidige foranstaltninger

(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 781/2003(2) ("forordningen om midlertidig told") en midlertidig antidumpingtold på importen af furfurylalkohol ("FA") med oprindelse i Folkerepublikken Kina ("Kina"), udtrykt som en særlig told på mellem 21 EUR og 181 EUR pr. ton og svarende til skadesmargenerne.

2. Efterfølgende procedure

(2) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold modtog parterne oplysning om de kendsgerninger og betragtninger, der var lagt til grund for forordningen om midlertidig told. Flere parter indgav skriftlige bemærkninger. Alle interesserede parter, der anmodede om det, fik lejlighed til at blive hørt af Kommissionen. Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også fastsat en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.

(3) Mundtlige og skriftlige bemærkninger fra interesserede parter blev undersøgt, og der blev i påkommende tilfælde taget hensyn dertil i forbindelse med de endelige undersøgelsesresultater.

(4) Kommissionen fortsatte med at indhente alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på de endelige resultater. I tillæg til de kontrolbesøg, der blev aflagt hos de selskaber, der er nævnt i betragtning 10 og 11 i forordningen om midlertidig told, blev der efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger aflagt besøg hos følgende bruger i Fællesskabet:

- Bakelite AG, Iserlohn-Lethmate, Tyskland.

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

(5) Da der ikke blev modtaget bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes indholdet og de foreløbige konklusioner i betragtning 12 til 17 i forordningen om midlertidig told.

C. DUMPING

1. Markedsøkonomisk behandling

(6) Der blev ikke fremlagt yderligere beviser vedrørende beslutningen om ikke at indrømme de fire samarbejdsvillige kinesiske eksportører markedsøkonomisk behandling. Resultaterne i betragtning 20 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.

2. Individuel behandling

(7) I forordningen om midlertidig told blev tre samarbejdsvillige producenter indrømmet individuel behandling, og en fik afslag. Begrundelsen for at indrømme eller ikke at indrømme individuel behandling afspejlede de betingelser, der er fastlagt i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen. EF-erhvervsgrenen satte spørgsmålstegn ved, om Kommissionen kunne henholde sig til denne artikel, da den først trådte i kraft efter indledningen af den nuværende procedure.

(8) Afgørelsen af spørgsmålet om individuel behandling er baseret på de kriterier, der var gældende, da den nuværende procedure blev indledt. Det er samme kriterier som i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen, og de har været anvendt i flere år. I forordningen om midlertidig told var henvisningen til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen således dokumentation for mangeårig praksis.

(9) I forbindelse med de foreløbige afgørelser nægtede Kommissionen at indrømme en samarbejdsvillig kinesisk eksporterende producent, Henan Huilong Chemical Industry Co. Ltd ("Huilong"), der optrådte både som producent og forhandler af furfurylalkohol, individuel behandling, da det ikke var muligt at fastslå, i hvilket omfang staten greb ind i Huilongs forretningsaktiviteter. Det blev dog nævnt i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told, at spørgsmålet ville blive undersøgt yderligere på det endelige stadium.

(10) Den berørte eksportør hævder, at afgørelsen på det foreløbige stadium ikke var korrekt, og at selskabet burde få individuel behandling. Til støtte for sine argumenter peger den pågældende på, at der ikke forelå noget bevis for direkte statslig indgriben i selskabet, og at den mængde FA, der blev handlet, udgjorde under 5 % af selskabets produktion i undersøgelsesperioden. Desuden blev en del af denne mængde indkøbt hos en anden samarbejdsvillig eksportør, som allerede var blevet indrømmet individuel behandling.

(11) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger er der ikke fremkommet flere oplysninger, som kunne pege på statslig indgriben i Huilongs forretningsaktiviteter. Huilong har indvilget i at standse sin handel med furfurylalkohol, hvis selskabet bliver indrømmet individuel behandling.

(12) Det konkluderes derfor nu, at statens indgriben i Huilongs forretningsaktiviteter ikke kan være omfattende og på ingen måde er af en sådan art, at det ville give mulighed for at omgå foranstaltningerne. På dette grundlag blev det besluttet at ændre den foreløbige afgørelse og at indrømme Huilong individuel behandling.

3. Referenceland

(13) De eksporterende producenter gjorde indsigelse mod valget af USA som referenceland og hævdede igen, at Thailand ville være et bedre alternativ. Kravet er baseret på argumenter om, at i) produktionsomkostningerne er lavere i Thailand, ii) Thailand er den vigtigste forsyningskilde til den FA, der importeres til EU, og iii) klagerne godtager, at der ikke foreligger bevis for, at den pågældende vare importeres fra Thailand til dumpingpriser.

(14) Som nævnt i betragtning 33 i forordningen om midlertidig told var kun eneproducenten i USA indstillet på at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. Det blev også foreløbigt fastslået, at USA opfyldte de nødvendige kriterier for at være et egnet referenceland.

(15) Der er ingen tegn på, at Thailand eller Sydafrika ville være et bedre alternativ som referenceland. De eksporterende producenter forelagde ikke andre beviser for produktionsomkostningerne for producenterne af FA i Thailand eller Sydafrika end en ekstrapolation ud fra de eksportpriser, der er opført i klagen og hos Eurostat. Den thailandske producent nægtede også at samarbejde i forbindelse med proceduren. Det blev derfor fastslået, at disse lande ikke med rimelighed kunne anvendes til beregningen af den normale værdi, da der ikke fandtes pålidelige beviser, som det var muligt at efterprøve, og som man kunne lægge til grund for undersøgelsesresultaterne.

(16) I overensstemmelse hermed, og da der ikke foreligger nye beviser for det modsatte, bekræftes den foreløbige konklusion i betragtning 33 i forordningen om midlertidig told.

4. Dumping

4.1. Normal værdi

(17) De eksporterende producenter hævdede, at den beregnede normale værdi var for høj til, at den kunne anses for at være rimelig. Til støtte for dette pegede de på de lavere priser på FA fra Thailand, som angiveligt ikke var dumpingpriser, og på den lavere normale værdi, som klagerne havde forelagt inden procedurens iværksættelse.

(18) Den normale værdi blev fastlagt i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, litra a), i grundforordningen, nemlig på grundlag af oplysninger indhentet i referencelandet, dvs. USA. Det bekræftes også, at den beregnede normale værdi blev fastlagt på grundlag af de faktiske priser og omkostninger, der behørigt blev efterprøvet under et besøg på stedet hos den samarbejdsvillige producent af FA i USA.

(19) Det fastslås derfor, at i mangel af efterprøvede oplysninger vedrørende Sydafrika og Thailand er de oplysninger, der foreligger fra producenten af FA i USA, de bedste foreliggende oplysninger til beregningen af den normale værdi. Resultaterne i betragtning 34 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.

4.2. Eksportpris

(20) På grundlag af behørigt dokumenterede bemærkninger blev eksportpriserne justeret en smule for de fragtomkostninger, der var blevet anvendt.

(21) De eksporterende producenter gjorde også indsigelse mod den metode, der var blevet anvendt ved beregningen af eksportprisen for ikke-samarbejdsvillige selskaber, jf. betragtning 36 i forordningen om midlertidig told.

(22) Det skal nævnes, at samarbejdsniveauet ikke var højt i denne sag, og at det derfor var nødvendigt at fastlægge eksportpriserne på grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen. Til forordningen om midlertidig told blev der anvendt priser og mængder for den samarbejdsvillige producent, som ikke blev indrømmet individuel behandling, nemlig Huilong.

(23) Denne producent er nu blevet indrømmet individuel behandling og har fået beregnet sin egen dumpingmargen på grundlag af selskabets eget salg til EU i undersøgelsesperioden. På baggrund af dette var det nødvendigt at foretage en ny beregning af værdien af eksporten for ikke-samarbejdsvillige selskaber. Denne nye beregning blev baseret på en repræsentativ mængde af de fire samarbejdsvillige eksportørers salg til EU. For at sikre, at de anvendte transaktioner kunne betragtes som pålidelige, blev der anvendt en stikprøve på 25 % af mængden. Stikprøven omfattede de fire samarbejdsvillige producenters fakturaer med de laveste gennemsnitspriser for transaktionerne. Det blev anset for hensigtsmæssigt at anvende de laveste transaktionspriser, da der ikke var nogen grund til at antage, at ikke-samarbejdsvillige selskaber ville have solgt deres varer til højere priser end de samarbejdsvillige producenters. Den således beregnede gennemsnitspris blev derefter anvendt ved fastsættelsen af restdumping- og restskadesmargener.

4.3. Sammenligning

(24) Da der ikke er modtaget bemærkninger, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 37 i forordningen om midlertidig told.

4.4. Dumpingmargen

(25) Dumpingmargenerne, der er blevet ændret på baggrund af ovenstående, er nu følgende (udtrykt i procent af importprisen cif, frit Fællesskabets grænse):

>TABELPOSITION>

D. EF-ERHVERVSGRENEN

(26) De fire samarbejdsvillige eksportører hævdede, at Transfurans Chemicals BVBA ("TFC"), Belgien, og International Furan Chemicals BV, Nederlandene ("IFC") ikke udgør "erhvervsgrenen i Fællesskabet" som omhandlet i artikel 5, stk. 4, og artikel 4, stk. 1, i grundforordningen, da disse selskaber er meget små med hensyn til antal ansatte og ejes af en privatejet virksomhed i Den Dominikanske Republik, Central Romana Corporation ("CRC").

(27) Disse argumenter kunne ikke godtages. For det første er små og mellemstore selskaber klart berettiget til at indgive en klage og kan udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet som omhandlet i artikel 5, stk. 4, og artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

(28) For det andet fremgår det af undersøgelsen, jf. betragtning 43 i forordningen om midlertidig told, at FA produceret af TFC har oprindelse i EF, og at forarbejdningsprocesserne, de teknologiske investeringer og kapitalinvesteringerne i forbindelse med forarbejdningsprocesser og salgsvirksomheden foregår i EF. Det forhold, at TFC, IFC og CRC er forbundet ved fælles ejerskab som omhandlet i betragtning 42 i forordningen om midlertidig told, betyder ikke, at det ikke er muligt at anvende artikel 5, stk. 4, og artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.

(29) De kinesiske eksportrende producenters argumenter blev derfor afvist, og resultaterne i betragtning 44 i forordningen om midlertidig told bekræftes.

E. SKADE

1. Forbruget af FA i EF

(30) Da der ikke foreligger nye oplysninger angående forbruget, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 46, 47 og 48 i forordningen om midlertidig told.

2. Importen af FA til EF

(31) Da der ikke foreligger nye oplysninger angående importen af FA til EF, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 49 til 63 i forordningen om midlertidig told.

3. EF- erhvervsgrenens økonomiske situation

(32) De fire kinesiske eksporterende producenter hævdede, at EF-erhvervsgrenen ikke led skade, da de fleste af de skadesindikatorer (navnlig salgsmængde, salgspriser, lagerbeholdning, rentabilitet, likviditet og investeringer), som Kommissionen havde fastlagt, ikke harmonerede med de offentliggjorte reviderede regnskaber for IFC og/eller TFC. De fremførte, at flere indikatorer som rentabilitet, lagerbeholdning og likviditet i de reviderede regnskaber for IFC og/eller TFC enten viste stigende eller stabile tendenser.

(33) De offentliggjorte reviderede regnskaber for IFC og TFC omfatter også andre aktiviteter end produktionen af den pågældende vare. Disse regnskaber dækker desuden perioden fra oktober 2001 til september 2002, hvorimod den undersøgelsesperiode, der er omhandlet i betragtning 4 i forordningen om midlertidig told, omfattede perioden fra 1. juli 2001 til 30. juni 2002. Som nævnt i betragtning 41 og 44 i forordningen om midlertidig told blev det også konstateret, at TFC er en del af en økonomisk enhed bestående af TFC, IFC og CRC. Med henblik på en informativ vurdering af visse skadesindikatorer var det også nødvendigt at tage hensyn til flere data fra CRC. Desuden er IFC's egne handelsaktiviteter i EF som nævnt i betragtning 105 og 106 i forordningen om midlertidig told ikke omfattet af undersøgelsen, men de udgør en del af IFC's reviderede regnskaber. IFC's eksportsalg, der er nævnt i betragtning 101 til 104 i forordningen om midlertidig told, er medtaget i de reviderede regnskaber, mens undersøgelsen udelukkende omfattede EF-erhvervsgrenens økonomiske situation med hensyn til EF-markedet.

(34) Disse kendsgerninger er til hinder for, at skadesindikatorerne kan udledes af de offentliggjorte reviderede regnskaber for IFC og TFC sådan som de fire kinesiske eksporterende producenter har foreslået. Det skal også nævnes, at Kommissionens resultater ligger på linje med oplysningerne i de filer, som interesserede parter har indgivet til kontrol.

(35) De kinesiske eksporterende producenters argumenter blev derfor afvist, og resultaterne og konklusionen i betragtning 86 til 91 i forordningen om midlertidig told bekræftes.

F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

(36) De fire kinesiske eksporterende producenter fremførte, at der ikke var nogen årsagssammenhæng, da der ikke blev forvoldt skade. Hvis der forekom skade, var det ikke importen fra Kina, men importen fra Thailand, som bidrog til EF-erhvervsgrenens økonomiske situation.

(37) De kinesiske eksporterende producenter forelagde ikke nye beviser til støtte for deres påstand. I betragtning 107 til 111 i forordningen om midlertidig told og i overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen desuden den samlede import af FA til EF fra andre tredjelande med hensyn til spørgsmålet om andre kendte faktorer end dumpingimporten. Analysen omfattede også importen fra Thailand med hensyn til mængder og priser.

(38) Importen fra Thailand udgør ca. 96 % af importen af FA fra tredjelande. Importmængden af FA til EF fra Thailand steg på linje med den udvikling, der er beskrevet i betragtning 109 i forordningen om midlertidig told. Det blev også konstateret, at importpriserne fra Thailand lå langt over de kinesiske eksporterende producenters prisniveau (over 24 % i undersøgelsesperioden) og endog over EF-erhvervsgrenens (over 6 % i undersøgelsesperioden).

(39) De kinesiske eksporterende producenters argumenter blev derfor afvist, og resultaterne og konklusionerne i betragtning 92 til 113 i forordningen om midlertidig told bekræftes.

G. EF'S INTERESSER

(40) De kinesiske eksporterende producenter og en sammenslutning hævdede, at de midlertidige foranstaltninger havde større virkning for brugerne og støberierne end Kommissionens resultater viste. Navnlig hævdedes det, at brugernes interesse burde være fremherskende i betragtning af den lave beskæftigelse i EF-erhvervsgrenen i forhold til den høje beskæftigelse i støberierne.

(41) Hvad angår de kinesiske eksporterende producenters krav, bør det noteres, at disse producenter ikke forelagde nye beviser, som ville have været relevante i forbindelse med undersøgelsen af EF's interesser. Under alle omstændigheder kan de kinesiske eksporterende producenter ikke optræde som en interesseret part med henblik på bestemmelsen af EF's interesser.

(42) Sammenslutningens krav blev undersøgt til trods for, at den ikke udviste samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelse og ikke forelagde nye beviser til støtte for sine argumenter. Kommissionen aflagde et ekstra kontrolbesøg hos en tysk bruger. Denne mere indgående undersøgelse bekræftede resultatet af analysen på det foreløbige stadium, jf. betragtning 126 i forordningen om midlertidig told, og bekræftede også, at de overordnede virkninger af de foreslåede endelige foranstaltninger vil være ubetydelige.

(43) De kinesiske eksporterende producenters og sammenslutningens argumenter blev derfor afvist, og undersøgelsesresultaterne og konklusionerne i betragtning 114 til 133 i forordningen om midlertidig told bekræftes.

H. ENDELIGE FORANSTALTNINGER

(44) På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og EF's interesser bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger for at forhindre, at der forvoldes EF-erhvervsgrenen yderligere skade som følge af dumpingimport fra Kina.

1. Skadestærskel

(45) Der erindres om, at det på det foreløbige stadium blev fastslået, at en fortjenstmargen på 10 % af den samlede omsætning på FA måtte anses for at være et passende minimum, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at få i en situation uden skadelig dumping. Denne fortjenstmargen ville også give EF-erhvervsgrenen mulighed for at foretage de nødvendige langfristede investeringer.

(46) EF-erhvervsgrenen hævdede, at den fortjenstmargen på 10 %, der er omhandlet i betragtning 136 i forordningen om midlertidig told, ikke afspejlede det udbytte, som den med rimelighed kunne forvente at få i en situation uden skadelig dumping, og anmodede om en fortjenstmargen på mindst 23,15 % af omsætningen, baseret på erhvervsgrenens resultater i de foregående år.

(47) For at undersøge dette blev der foretaget en meget indgående analyse af alle foreliggende oplysninger om den fortjenstmargen, der kunne anses for at være et passende minimum, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at få i en situation uden skadelig dumping. Den fortjeneste, der var opnået i årene forud for undersøgelsesperioden, blev undersøgt igen. Det blev konstateret, at fortjenstraterne i de foregående år rent faktisk var meget højere end 10 %. Det konkluderedes derfor, at det var rimeligt at forvente en fortjenstmargen på 15,17 % baseret på gennemsnittet af den faktiske fortjeneste i de tre år, der gik forud for undersøgelsesperioden, med henblik på udviklingen i EF-erhvervsgrenens rentabilitet og situationen med dumpingimport på EF-markedet. Det er en fremgangsmåde, der ligger helt på linje med eksisterende retspraksis, navnlig dommen i sagen EFMA mod Rådet(3).

(48) EF-erhvervsgrenens krav om en fortjenstmargen på 23,15 % blev derfor afvist. Kommissionen ændrede således sine beregninger på grundlag af den ændrede fortjenstmargen.

(49) Bortset fra denne ændring i fortjenstmargenen blev skadestærskelen beregnet efter samme metode som beskrevet i betragtning 137 i forordningen om midlertidig told. På dette grundlag blev der fastsat et ikke-skadevoldende prisniveau, som kunne dække EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger og give mulighed for en rimelig fortjeneste i en situation uden dumpingimport fra det berørte land. Som resultat af de reviderede beregninger blev der konstateret skadesmargener fra 8,9 % til 32,1 %.

2. Den endelige tolds form og størrelse

(50) I overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen skal den endelige told fastsættes på et niveau svarende til skadesmargenen, da disse var lavere end de dumpingmargener, der konstateredes for alle eksporterende producenter.

(51) EF-erhvervsgrenen anmodede om, at der blev truffet endelige foranstaltninger i form af en kombination af en særlig told (fast beløb i EUR pr. ton) og en variabel told (svarende til forskellen mellem importprisen og en forudfastsat minimumspris) eller som en variabel told i form af en minimumsimportpris. Erhvervsgrenen fremførte også, at forskellen mellem de toldbeløb, der var indført for eksportørerne, var så stor, at der var yderligere risiko for omgåelse i form af kompensationsordninger eller absorption.

(52) Til undersøgelse af denne påstand blev der foretaget en indgående analyse af de forskellige former for foranstaltninger. Da det var nødvendigt at sikre, at foranstaltningerne er effektive, blev det fastslået, at hverken en kombination af en særlig told (fast beløb i EUR pr. ton) og en variabel told eller en variabel told alene ville være tilstrækkelig til at fjerne den skade, der forvoldtes ved dumping. Førstnævnte form anvendes kun undtagelsesvis, når de særlige omstændigheder ved en sag kræver det som f.eks. tydelige tegn på prismanipulation, mens sidstnævnte er behæftet problemer i forbindelse med håndhævelsen. Som angivet i forordningen om midlertidig told bør tolden indføres i form af et særligt beløb i EUR pr. ton for at sikre, at foranstaltningerne er effektive, og for at mindske risikoen for, at den pågældende vare bliver erstattet med varer inden for samme generelle varekategori (som f.eks. furfural), navnlig fordi der er blevet konstateret prismanipulationer i forbindelse med tidlige procedurer vedrørende furfural(4).

(53) For yderligere at mindske risikoen for omgåelse på grund af den høje grad af manglende samarbejdsvilje (40 %) og den store forskel i toldbeløb blev det fastslået, at det i denne sag er nødvendigt med særlige bestemmelser, der kan sikre, at antidumpingtolden anvendes korrekt. Disse særlige bestemmelser består i, at der for toldmyndighederne i medlemsstaterne skal forelægges en gyldig handelsfaktura, som skal opfylde de krav, der er fastsat i bilaget til denne forordning. Kun importerede varer, der ledsages af en sådan faktura, kan angives under de Taric-tillægskoder, der gælder for den pågældende producent. Importerede varer, der ikke ledsages af en sådan faktura, er omfattet af den restantidumpingtold, der gælder for alle andre eksportører. De pågældende selskaber er også blevet opfordret til at forelægge rapporter for Kommissionen med jævne mellemrum for at sikre, at der kan følges op på deres salg af FA til EF. Hvis der ikke indgives rapport, eller hvis rapporten viser, at foranstaltningerne ikke er tilstrækkelige til at afhjælpe virkningerne af den skadelige dumping, kan det blive nødvendigt at indlede en fornyet undersøgelse i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i grundforordningen.

(54) Beregningen af skadestærskelen i forhold til importprisen cif resulterer i toldbeløb på mellem 84 EUR og 250 EUR pr. ton.

(55) Ændringen af dumping- og skadesmargenerne havde ingen virkninger for anvendelsen af reglen om den laveste told. Derfor bekræftes den metode, der anvendtes til at fastsætte antidumpingtolden i betragtning 138 i forordningen om midlertidig told. Den endelige told fastsættes til følgende:

>TABELPOSITION>

I. ENDELIG OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD

(56) På grund af størrelsen af de dumpingmargener, der konstateredes for de eksporterende producenter i Kina, og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. Da den endelige told er højere end den midlertidige told, foretages der kun endelige opkrævning af beløb svarende til den midlertidige told.

(57) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i påkommende tilfælde blive ændret i overensstemmelse dermed ved en ajourføring af listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser -

UDSTEDT DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af furfurylalkohol, henhørende under KN-kode ex 2932 13 00 (Taric-kode 2932 13 00 90 ) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende for varer, der har oprindelse i Folkerepublikken Kina:

>TABELPOSITION>

3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er anført for de fire selskaber i stk. 2, er betinget af, at der over for toldmyndighederne i medlemsstaterne fremlægges en gyldig handelsfaktura, der opfylder kravene i bilaget. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes toldsatsen for alle andre selskaber.

4. I tilfælde, hvor varerne er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelsen af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(5), bør den antidumpingtold, der er beregnet på grundlag af stk. 2, nedsættes med en procentdel svarende pro rata til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.

5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

Artikel 2

De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 781/2003 om import af furfurylalkohol, henhørende under KN-kode ex 2932 13 00 (Taric-kode 2932 13 00 90 ) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, opkræves endeligt i overensstemmelse med stk. 2.

De beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives. I tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige, bør kun beløb, der er stillet som sikkerhed svarende til den midlertidige told, opkræves endeligt.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Luxembourg, den 27. oktober 2003.

På Rådets vegne

A. Matteoli

Formand

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1972/2002 (EFT L 305 af 7.11.2002, s. 1).

(2) EUT L 114 af 8.5.2003, s. 16.

(3) Dom afsagt af Retten i Første Instans af 28. oktober 1999 i Sag T-210/95.

(4) EFT L 328 af 22.12.1999, s. 1.

(5) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1335/2003 (EUT L 187 af 26.7.2003, s. 16).

BILAG

Den gyldige handelsfaktura, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, i denne forordning, skal omfatte en erklæring, der er underskrevet af en funktionær i selskabet og have følgende form:

1) Navnet på den funktionær i selskabet, der har udstedt handelsfakturaen.

2) Følgende erklæring:

"Undertegnede bekræfter, at den [mængde] furfurylalkohol, henhørende under KN-kode ex 2932 13 00 (Taric-kode 2932 13 00 90 ), der er solgt til eksport til Det Europæiske Fællesskab, og som er omfattet af denne faktura, blev fremstillet af [selskabets navn og adresse] i Folkerepublikken Kina. Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte."

3) Dato og underskrift