Kommissionens beslutning

af 17. juli 2002

om den statsstøtte som Italien vil yde Ilva SpA

(meddelt under nummer K(2002) 2595)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2003/107/EKSF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 4, litra c),

under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18. december 1996 om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien(1), særlig artikel 6, stk. 5,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(2), og under hensyntagen til de fremsendte bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 20. december 2001, registreret den 21. december 2001, anmeldte de italienske myndigheder over for Kommissionen en påtænkt støtte til investeringer, som Ilva SpA ville foretage på sin fabrik i Taranto.

(2) Ved brev af 18. februar 2002 meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 6, stk. 5, i Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF (herefter benævnt stålstøttereglerne) over for den pågældende støtte.

(3) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den omhandlede støtte.

(4) Ved brev af 12. april 2002, registreret den 17. april 2002, oplyste de italienske myndigheder Kommissionen om, at Ilva SpA havde besluttet at give afkald på den anden og tredje støtterate, fordi tidsfristen for udbetaling af støtten i henhold til stålstøttereglerne var den 22. juli. Italien oplyste endvidere Kommissionen om, at virksomheden havde besluttet ikke at gennemføre fem af de 13 projekter, der blev nævnt i den oprindelige anmeldelse, og at der derfor ikke var udbetalt nogen støtte til disse projekter. Det drejer sig om de projekter, der er beskrevet i punkt 8, 9, 13, 14 og 16 i beslutningen om at indlede proceduren. I samme brev fremsendte de italienske myndigheder supplerende oplysninger om de øvrige projekter.

(5) I brev af 18. april fremsendte UK Steel Association bemærkninger til støtten, som Kommissionen har videresendt til de italienske myndigheder for at give dem lejlighed til at udtale sig herom. De italienske myndigheders bemærkninger blev fremsendt i brev af 22. maj 2002.

II. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

(6) Ilva SpA er en stålproducent under Riva-koncernen.

(7) Støtten blev ydet af Industri- og Handelsministeriet i henhold til lov nr. 488/92 om støtte i ugunstigt stillede områder (omdannnelse til lov af lovdekret nr. 415 af 22. oktober 1992, om ændring af lov nr. 64 af 1. marts 1986 om forvaltning af den ekstraordinære foranstaltning for Syditalien og normer for styrkelse af produktionen). Støtten blev godkendt den 9. april 2001 under forudsætning af tilladelse fra Europa-Kommissionen.

(8) Efter den delvise tilbagetrækning af anmeldelsen, der er nævnt i betragtning 4, beløber de omkostninger, som de italienske myndigheder betragter som støtteberettigede, sig til 20225000 EUR. Den i henhold til lov nr. 488/92 bevilgede støtte er ikke beregnet på grundlag af en fast procentsats af de støtteberettigede omkostninger, men på grundlag af en procentsats, der er udtrykt i nettosubventionsækvivalent (NSÆ), som ikke overskrider den højeste støtte, der godkendes af Europa-Kommissionen, for den pågældende støtteordning på grundlag af virksomhedens størrelse og produktionsenhedens beliggenhed. I tilfældet Ilva SpA var den procentsats, der blev godkendt af Italien, på 12,25 % NSÆ, hvilket svarer til 3034000 EUR, der udbetales i tre rater. Efter at virksomheden har givet afkald på de sidste to rater, bliver der kun udbetalt en enkelt rate. Den effektive støtte andrager således 980000 EUR og skal gå til nedenstående projekter.

(9) Behandling af biprodukter fra koksanlægget: modernisering af de tre eksisterende produktionslinjer til absorption af ammoniak og afkøling af koksovnsgas. Disse produktionslinjer blev fuldstændig renoveret i 1991, og de har på investeringstidspunktet en resterende levetid på over 15 år. De samlede omkostninger til det nødvendige udstyr beløber sig til 3100000 EUR. Heraf betragtes 800000 EUR som vedligeholdelsesomkostninger, og de støtteberettigede omkostninger er dermed på 2300000 EUR.

(10) Udskiftning af det eksisterende støvfilteranlæg, der anvender cykloner eller elektrofiltre, med et nyt system, der anvender tekstil. De højest tilladte emissioner er i henhold til de obligatoriske normer på 100 mg/Nmc. Takket være det nye system falder støvkoncentrationen i røgen fra 50 mg/Nmc til 30 mg/Nmc, altså en reduktion på 40 %. Det nuværende system går tilbage til begyndelsen af 1970'erne og har på investeringstidspunktet en resterende levetid på 15 år. De samlede støtteberettigede omkostninger til det nødvendige udstyr beløber sig til 1292000 EUR.

(11) Installering af et system til kontrol med emissioner fra koksværker og sintringsanlæg. Denne installation er blevet pålagt af de regionale myndigheder. Omkostningerne hertil beløber sig til 1033000 EUR.

(12) Installering af et transportbånd til transport af mineraler til homogeniseringsanlægget. Dette system skal erstatte det nuværende transportsystem baseret på lastvogne og vil fjerne emissionerne af støv. De samlede projektomkostninger er på 4700000 EUR. Ifølge de italienske myndigheder indebærer denne investering en årlig besparelse på 312000 EUR. De italienske myndigheder har fratrukket 2500000 EUR i omkostningsbesparelser over en tiårig periode. De italienske myndigheder regner således med støtteberettigede omkostninger på 2200000 EUR.

(13) Installering af et nyt ekstrasystem til regenerering af saltsyre (Ruthner-anlæg). Dette system (lukket kredsløb) skal supplere det eksisterende, der går tilbage til 1978 og på investeringstidspunktet har en resterende levetid på ti år. De højst tilladte emissioner er i henhold til de obligatoriske normer på 60 mg/Nmc. Koncentrationen af saltsyre i røgen falder fra 55 mg/Nmc til 22 mg/Nmc. Da der er tale om et lukket kredsløb, trænger de forurenende stoffer i vandet desuden ikke længere ud i spildevandet. Omkostningerne til dette udstyr beløber sig til 1550000 EUR.

(14) Forbedring af støvfilteranlægget til begrænsning af sekundære emissioner fra højovn nr. 1. Det nuværende anlæg stammer fra 1988 og har på investeringstidspunktet en resterende levetid på 12 år. De højst tilladte emissioner er i henhold til de obligatoriske normer på 100 mg/Nmc. Støvkoncentrationen i røgen falder fra 50 mg/Nmc til 30 mg/Nmc. Omkostningerne til udstyret beløber sig til 1550000 EUR, hvorfra er trukket 500000 EUR i omkostninger, som ikke er direkte forbundet med miljøbeskyttelse. De støtteberettigede omkostninger er derfor på 1050000 EUR.

(15) Udvidelse af losseplads på 300000 m2 til særligt affald. Affaldet bliver i øjeblikket transporteret til særlige lossepladser uden for virksomhedens område. Denne investering skal fjerne risici i forbindelse med affaldstransporten. Ifølge de italienske myndigheder vil omkostningerne til transport og fjernelse af affald takket være denne investering falde fra 70 EUR pr. ton/år til 15 EUR pr. ton/år. Dette nye anlæg har en kapacitet på 60000 tons om året. Investeringen er på 1290000 EUR.

(16) Udskiftning af de 350 nuværende elektriske transformere (køling med PCB) med nye, der køles med luft eller mineralolie. Gældende national lovgivning indebærer demontering af PCB-transformere inden 2010. Transformerne blev installeret i 1960'erne og 1970'erne. De har en resterende levetid på over 20 år. Investeringen indebærer ikke omkostningsbesparelser. Projektomkostningerne er på 9510000 EUR.

III. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

(17) UK Steel Association har stillet spørgsmålstegn ved, om de investeringer, der er omhandlet i punkt 11, 13 og 15, foretages af miljøhensyn. Hvad angår de investeringer, der er omhandlet i punkt 10 og 16, har UK Steel Association anmodet Kommissionen om at sikre sig, at de ikke blot foretages, fordi de eksisterende anlæg er nået op på deres normale driftsmæssige levetid. UK Steel Association påpeger, at de investeringer, der er omhandlet i punkt 9, 12, 14 og 16, kan give besparelser, som burde trækkes fra de støtteberettigede omkostninger.

IV. BEMÆRKNINGER FRA ITALIEN

(18) Eftersom den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for, hovedsagelig skyldtes manglende oplysninger i anmeldelsen, har de italienske myndigheder blot tilvejebragt de manglende oplysninger.

V. VURDERING AF STØTTEN

(19) Ilva SpA fremstiller produkter opført i bilag I til EKSF-traktaten. Der er derfor tale om en virksomhed, som omhandlet i denne traktats artikel 80, og reglerne for støtte til jern- og stålindustrien finder anvendelse herpå.

(20) I henhold til stålstøttereglernes artikel 3 kan stålvirksomheder modtage støtte til miljøinvesteringer. Betingelserne for, at en sådan støtte er forenelig med fællesmarkedet, er fastsat i bilaget til stålstøttereglerne og i fællesskabsrammebestemmelserne om statsstøtte til miljøbeskyttelse(4) (herefter benævnt "miljøstøttebestemmelserne fra 1994").

(21) I henhold til miljøstøtterammebestemmelserne fra 1994 falder støtte, som angiveligt er beregnet på miljøbeskyttende foranstaltninger, men som i virkeligheden er støtte til almindelige investeringer, ikke ind under rammebestemmelserne. De støtteberettigede omkostninger skal begrænses til de ekstra investeringsomkostninger, der er nødvendige for at opfylde miljømålsætningerne(5). I rammebestemmelserne hedder det i øvrigt, at støtte til virksomheder til opfyldelse af nye retligt forpligtende standarder, hvis opfyldelse kræver tilpasning af anlæg og udstyr, der er mindst to år gammelt, kan godkendes for indtil 15 % af de støtteberettigede bruttoomkostninger (punkt A, første punktum), mens støtte til investeringer, der gør det muligt for virksomheden at opnå betydeligt højere grader af niveaubeskyttelse end de fastsatte retligt forpligtende miljøstandarder, eller som foretages, uden at der findes standarder, kan godkendes for indtil 30 % brutto af de støtteberettigede omkostninger (punkt B, første punktum).

(22) I overensstemmelse med bilaget til statsstøttereglerne analyserer Kommissionen det økonomiske og miljømæssige indhold af en beslutning om at udskifte anlæg eller udstyr. Principielt er en beslutning om at foretage en ny investering, som under alle omstændigheder ville have været nødvendig af økonomiske årsager eller på grund af det eksisterende anlægs eller udstyrs alder (resterende levetid under 25 %), ikke støtteberettiget. Endvidere skal enhver fordel i form af lavere produktionsomkostninger fratrækkes.

(23) Hvad angår investeringer i forbindelse med de udskiftninger, der er omhandlet i punkt 10, 13, 14 og 16, fastslår Kommissionen, at der er tale om miljøinvesteringer, især på baggrund af, at de ikke berører produktionsanlæggene, og at det udskiftede udstyrs resterende levetid er på over 25 %.

(24) Kommissionen fastslår, at investeringerne i behandling af biprodukter fra koksanlægget (se betragtning 9) kan have som overordnet formål at reintegrere gasserne i nettet, for at virksomheden kan genanvende dem. De italienske myndigheder fastholder, at investeringerne ikke vil indebære omkostningsbesparelser. Imidlertid er dette i strid med deres forsikring om, at emissionerne vil falde med 20 % både kvantitativt og kvalitativt (hvilket i øvrigt ikke er dokumenteret). Kommissionen kan derfor ikke konkludere, at investeringen vil forbedre miljøbeskyttelsen væsentligt, som det kræves i miljøstøtterammebestemmelserne fra 1994. Endvidere er omkostningsbesparelserne ikke fratrukket de støtteberettigede omkostninger. Derfor er Kommissionens betænkeligheder med hensyn til, om denne støtte kan godkendes som miljøbeskyttelsesstøtte, ikke fjernet.

(25) Kommissionen fastslår, at investeringen i installation af et system med transportbånd (se betragtning 12) foretages af økonomiske årsager, da der er tale om omkostningsbesparelser, og da investeringen har begrænset betydning for miljøet. Derfor kan den ikke betragtes som støtteberettiget. Under alle omstændigheder ville man komme til samme konklusion, selv hvis man trak omkostningsbesparelserne som følge af investeringen fra, nemlig at den ikke er støtteberettiget.

(26) Hvad angår investeringen i udvidelsen af lossepladsen til særligt affald (se betragtning 15), bemærker Kommissionen, at dette ikke vil mindske forureningen, men snarere medfører en begrænsning af omkostningerne ved bortskaffelse af affald. Omkostningsbesparelserne vil faktisk mere end opveje investeringen. Derfor fastslår Kommissionen, at investeringen overvejende foretages af økonomiske årsager, og at den derfor ikke er støtteberettiget. Under alle omstændigheder ville man komme til samme konklusion, selv hvis man trak omkostningsbesparelserne som følge af investeringen fra, nemlig at den ikke er støtteberettiget.

(27) Hvad angår investeringen i installering af et system til kontrol med emissioner fra koksværker og sintringsanlæg (se betragtning 11), bemærker Kommissionen, at selv om der er tale om at opfylde de regionale myndigheders krav, skal systemet ikke reducere eller fjerne forurening og gener eller tilpasse produktionsmetoderne (som det kræves i punkt 3.2.1 i miljøstøtterammebestemmelserne fra 1994), men blot måle det faktiske forureningsniveau. Under disse omstændigheder kan investeringen ikke godkendes som miljøbeskyttelsesstøtte.

(28) Med hensyn til investeringen i udskiftning af de elektriske transformere (se punkt 16) bemærker Kommissionen, at det nye udstyr skal opfylde nye lovfæstede krav, og at det vil mindske eller eliminere forureningen. I henhold til punkt 3.2.A i miljøstøtterammebestemmelserne fra 1994 er den højst tilladte støtte til denne type investering 15 % af de støtteberettigede omkostninger, hvilket svarer til 1426500 EUR.

(29) Hvad angår de investeringer, der er omhandlet i punkt 10, 13 og 14, bemærker Kommissionen, at formålet hermed er at nå op på miljøbeskyttelsesniveauer, der er langt højere, og at omkostningsbesparelserne som følge af investeringerne er trukket fra. I henhold til punkt 3.2.B i miljøstøtterammebestemmelserne fra 1994 er den højst tilladte støtte til denne type investering 30 % af de støtteberettigede omkostninger, hvilket svarer til 1167600 EUR.

(30) Nedenstående tabel giver et overblik over støtteberettigede omkostninger og støttelofter i henhold til miljøstøtterammebestemmelserne fra 1994:

>TABELPOSITION>

(31) Eftersom støtten kun består af den første rate af det godkendte beløb, nemlig 980000 EUR (se betragtning 8), overholder støtteintensiteten stålstøttereglerne.

VI. KONKLUSION

(32) På baggrund af ovenstående betragtninger er den statsstøtte på 980000 EUR, Italien påtænker at yde Ilva SpA i henhold til lov 488/92 i forbindelse med de projekter, der er nævnt i betragtning 30, forenelig med fællesmarkedet. For så vidt angår den øvrige anmeldte støtte, indstilles den procedure, der blev indledt den 18. februar 2002, som følge af anmeldelsens tilbagetrækning (se betragtning 4) -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte på 980000 EUR, som Italien vil yde Ilva SpA i henhold til lov 488/92 til gennemførelse af projekter på fabrikken i Taranto, er forenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Republikken Italien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2002.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42.

(2) EFT C 71 af 20.3.2002, s. 6.

(3) Jf. fodnote 2.

(4) EFT C 72 af 10.3.1994, s. 3.

(5) Se rammebestemmelsernes punkt 3.2.1.