RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 443/97 af 3. marts 1997 om foranstaltninger på området bistand til hjemstedsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 C (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Flygtninges retsstilling er fastlagt ved konventionen vedtaget den 28. juli 1951 af De Forenede Nationers konference om flygtninges og statsløses retsstilling samt New York-protokollen vedtaget den 31. januar 1967 og ved andre resolutioner, som De Forenede Nationer har vedtaget om flygtningepolitik;

(2) der må tages hensyn til verdenserklæringen om menneskerettigheder af 1948, den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder af 1966, konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder af 1979 og konventionen om barnets rettigheder af 1989;

(3) Europa-Parlamentet vedtog den 16. december 1983 en beslutning om bistand til flygtninge i udviklingslandene og har senere vedtaget andre beslutninger;

(4) både Europa-Parlamentet og Rådet har opfordret til en øget fællesskabsindsats på dette område;

(5) effektiviteten af bistandsprogrammer for hjemstedsfordrevne (flygtninge, fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer) afhænger af en koordinering af bistanden både på europæisk plan og med andre bidragydere, ikke-statslige organisationer (NGO'er) og FN-organisationer;

(6) det er nødvendigt at øge indsatsen til forebyggelse af konflikter og at fremme fredelige løsninger af de politiske konflikter eller krige, der fører til fordrivelse af befolkningsgrupper;

(7) særorganisationer og -organer og NGO'er har gennem iværksættelse af sådanne aktioner opnået betydelige erfaringer med hensyn til bistand til hjemstedsfordrevne;

(8) Fællesskabet ønsker, at indsatsen til fordel for hjemstedsfordrevne indgår i et forløb, der tager sigte på omstilling fra den såkaldte overlevelsesfase til en selvforsyningsfase eller en fase, hvor disse befolkningsgruppers afhængighed mindskes, og bistanden til bosætning eller genbosætning skal derfor bestå i foranstaltninger, der har til formål bl.a. at udvikle selvforsyningen i kraft af landbrugsproduktion, husdyravl, akvakultur, oprettelse af kreditsystemer, grunduddannelse og erhvervsuddannelse, samt på at sikre et forsvarligt sundheds- og hygiejneniveau;

(9) denne form for bistand udgør for de berørte lande en nødvendig forudsætning for udvikling og er således et vigtigt bidrag til virkeliggørelse af målene for Fællesskabets samarbejdspolitik som omhandlet i traktatens artikel 130 U;

(10) budgetmyndigheden har opført en post på budgettet til finansiering af aktioner med henblik på bistand til hjemstedsfordrevne (flygtninge, fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer) i udviklingslandene;

(11) et finansielt referencegrundlag i henhold til punkt 2 i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 (3) indsættes i denne forordning for perioden 1996-1999, uden at dette berører budgetmyndighedens beføjelser i henhold til traktaten;

(12) der bør fastlægges nærmere bestemmelser og forvaltningsregler for samarbejdsaktionerne på området bistand til hjemstedsfordrevne (flygtninge, fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer) med henblik på fremme af selvforsyning -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fællesskabet iværksætter et støtte- og bistandsprogram for hjemstedsfordrevne, jf. artikel 4, til dækning af presserende behov, for så vidt disse ikke er omfattet af den humanitære hjælp, samt til gennemførelse på længere sigt af handlingsprojekter og -programmer, der som mål har at gøre disse personer selvforsynende og at integrere eller reintegrere dem.

Etablering af demokratiske strukturer og fremme af menneskerettighederne er en integrerende del af disse bistandsprogrammer.

Artikel 2

I denne forbindelse støtter Fællesskabet bæredygtige projekter, der tager sigte på selvforsyning og reintegration i det socialøkonomiske miljø for så vidt angår flygtninge, fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer. Med henblik herpå omfatter foranstaltningerne bl.a. minerydning, bekæmpelse af seksuelle overgreb, indsats for at hjælpe personer med at få deres ejendom og ejendomsret tilbage og støtte i forbindelse med retlig behandling af brud på menneskerettighederne over for fordrevne, støtte til de lokale værtssamfund og de områder, de hjemstedsfordrevne vender tilbage til, for at gøre accepten af dem og deres integration lettere, samt støtte til deres tilbagevenden til og bosætning i deres hjemland eller i tredjelande, og foranstaltningerne omfatter eventuelt også støtte til forsoningsbestræbelser.

Alle berørte grupper, herunder lokalbefolkninger, der modtager flygtninge og fordrevne, deltager i behovsvurderingen og gennemførelsen af bistandsprogrammerne.

Artikel 3

De foranstaltninger, der udføres i henhold til denne forordning, supplerer dem, der er omhandlet i andre EF-instrumenter om udviklingssamarbejde.

Artikel 4

1. De endeligt begunstigede af de i artikel 2 nævnte foranstaltninger er hjemstedsfordrevne (flygtninge, fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer) i udviklingslandene i Asien og Latinamerika samt hjemstedsfordrevne fra et af disse lande, som midlertidigt har bosat sig i et andet udviklingsland og, i særlige, behørigt begrundede tilfælde, i et andet tredjeland:

a) flygtninge som defineret i den konvention om flygtninges retsstilling, der blev vedtaget den 28. juli 1951 af De Forenede Nationers konference om flygtninges og statsløses retsstilling

b) »fordrevne«: personer, der er blevet tvunget til at søge tilflugt uden for deres hjemegn på grund af konfliktsituationer, men som ikke nyder en retsstilling som flygtninge som defineret i 1951-konventionen

c) »hjemvendende personer«: personer, der tidligere har været flygtninge eller fordrevne, og som er vendt tilbage til deres hjemland eller hjemegn.

2. Der ydes ligeledes bistand til:

a) lokale befolkninger i særligt berørte værtsområder, der med deres økonomiske og administrative ressourcer bidrager til modtagelses- og bistandsindsatsen for flygtninge og fordrevne, til gennemførelse på længere sigt af projekter med henblik på disses selvforsyning, integration eller reintegration

b) hjemsendte soldater fra demobiliserede regulære hære og væbnede modstandsbevægelser samt deres familier og i givet fald deres lokalsamfund.

Artikel 5

De samarbejdspartnere, der kan opnå finansiel støtte i henhold til denne forordning, er regionale og internationale organisationer, herunder De Forenede Nationers organer, NGO'er, nationale, regionale og lokale forvaltningsenheder og offentlige institutioner og organisationer af fællesskabskarakter, institutter og offentlige eller private aktører.

Artikel 6

1. Fællesskabets finansiering af de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger dækker en periode på fire år (1996-1999).

Det finansielle referencegrundlag til gennemførelsen af dette program er på 240 mio. ECU for perioden 1996-1999.

De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for de finansielle overslag.

2. Budgetmyndigheden fastsætter de bevillinger, der er til rådighed for hvert regnskabsår under hensyn til de principper for forsvarlig økonomisk forvaltning, der er omhandlet i artikel 2 i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

Artikel 7

1. De midler, der kan anvendes i forbindelse med de i artikel 1 nævnte foranstaltninger, omfatter bl.a. undersøgelser (som så vidt muligt gennemføres af eksperter i modtagerlandet), faglig bistand, uddannelse eller andre tjenesteydelser, leverancer og arbejder samt revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner.

2. Fællesskabsfinansieringen kan dels dække investeringsudgifter, bortset fra køb af fast ejendom, dels, i behørigt begrundede tilfælde og under hensyn til, at det så vidt muligt skal tilstræbes, at projektet er levedygtigt på mellemlang sigt, tilbagevendende udgifter (som omfatter udgifter til administration, vedligeholdelse og drift), således at der sker en optimal anvendelse af de i stk. 1 nævnte investeringer, hvis udnyttelse midlertidigt udgør en byrde for bistandsmodtageren.

3. Der søges til hver samarbejdsaktion opnået et finansielt bidrag fra de partnere, der er omhandlet i artikel 5. Dette bidrag skal ligge inden for rammerne af de pågældende partneres muligheder og afhænge af den enkelte aktions art. I særlige tilfælde og når partneren er enten en NGO eller en organisation af fællesskabskarakter, kan bidraget ydes i naturalier.

4. Det kan tilstræbes at udnytte mulighederne for samfinansiering med andre bidragydere, især sammen med medlemsstaterne.

5. Der træffes de fornødne foranstaltninger til sikring af, at fællesskabskarakteren af den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, kommer til udtryk.

6. For at opfylde traktatens mål om sammenhæng og komplementaritet og derved sikre, at disse foranstaltninger som helhed bliver så effektive som muligt, træffer Kommissionen alle nødvendige koordineringsforanstaltninger, herunder:

a) indførelse af en ordning for systematisk udveksling af information om de foranstaltninger, der finansieres eller påtænkes finansieret af Fællesskabet og medlemsstaterne

b) koordinering på stedet af gennemførelsen af foranstaltningerne ved hjælp af regelmæssige møder og udveksling af oplysninger mellem Kommissionens og medlemsstaternes repræsentanter i modtagerlandet.

7. Kommissionen kan sammen med medlemsstaterne tage ethvert nødvendigt initiativ for at sikre en hensigtsmæssig koordination med de andre bidragydere, navnlig inden for FN-systemet, herunder Flygtningehøjkommissariatet.

Artikel 8

Den finansielle bistand i medfør af denne forordning ydes i form af gavebistand.

Artikel 9

1. Kommissionen undersøger, træffer afgørelse om og forvalter de i denne forordning omhandlede foranstaltninger efter gældende budgetprocedurer og andre gældende procedurer, især procedurerne i finansforordningen vedrørende Fællesskabernes almindelige budget.

2. Der skal ved projekt- og programvurderingen tages hensyn til følgende faktorer:

- foranstaltningernes effektivitet og levedygtighed

- kulturelle og sociale aspekter samt aspekter vedrørende kønnenes ligestilling og miljøhensyn

- den institutionelle udvikling, der er nødvendig for at nå projektmålene

- erfaringer, der er indhøstet fra foranstaltninger af lignende art.

3. Afgørelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning overstiger 2 mio. ECU pr. foranstaltning, træffes efter proceduren i artikel 10.

Kommissionen giver udvalget en kortfattet orientering om de finansieringsafgørelser, den har til hensigt at træffe vedrørende projekter og programmer til en værdi af under 2 mio. ECU. Denne underretning gives senest en uge, inden afgørelsen træffes.

4. Kommissionen er bemyndiget til uden forudgående høring af det i artikel 10 omhandlede udvalg at godkende nødvendige ekstrabevillinger til at dække forventede eller konstaterede overskridelser i forbindelse med foranstaltningerne, hvis overskridelsen eller det ekstra behov er på højst 20 % af den bevilling, der oprindelig blev fastsat i finansieringsafgørelsen.

Hvis den supplerende forpligtelse, der er omhandlet i forrige afsnit, er på under 4 mio. ECU, underrettes udvalget om Kommissionens afgørelse. Hvis den supplerende forpligtelse, der er omhandlet i forrige afsnit, er på over 4 mio. ECU, men på under 20 %, skal udvalget høres.

5. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne forordning, skal indeholde bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet efter de sædvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i henhold til gældende bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.

6. For så vidt foranstaltningerne fører til finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og værtslandet, fastsættes det i disse aftaler, at betalingen af skatter, afgifter og gebyrer ikke finansieres af Fællesskabet.

7. Deltagelsen i udbud og kontrakter er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og værtslandet. Dette kan udvides til også at omfatte andre udviklingslande og i behørigt begrundede tilfælde andre tredjelande.

8. Leverancerne skal have oprindelse i medlemsstaterne eller værtslandet eller andre udviklingslande. I særlige, behørigt begrundede tilfælde kan leverancerne have oprindelse i andre lande.

Artikel 10

1. Kommissionen bistås af udvalget nedsat ved artikel 15 i Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 af 25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til og økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika (4).

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

Har Rådet ved udløbet af en frist på en måned regnet fra forelæggelsen for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.

Artikel 11

I det udvalg, der er nævnt i artikel 10, stk. 1, foretages én gang årligt en udveksling af synspunkter på grundlag af de af Kommissionens repræsentant fremlagte generelle retningslinjer for de foranstaltninger, der skal gennemføres det kommende år.

Artikel 12

Kommissionen forelægger efter hvert regnskabsår Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning omfattende et resumé af de foranstaltninger, der er finansieret i løbet af regnskabsåret, og en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i løbet af regnskabsåret.

Resuméet indeholder bl.a. oplysninger om de aktører, med hvilke der er indgået gennemførelsesaftaler eller -kontrakter.

Beretningen skal også omfatte et resumé af de eksterne evalueringer, der måtte være foretaget af de særlige foranstaltninger.

Kommissionen underretter senest en måned efter sin afgørelse, medlemsstaterne om de godkendte foranstaltninger og projekter, med angivelse af deres bevillinger, art, modtagerland og partnere.

Artikel 13

Kommissionen foretager regelmæssige evalueringer af de foranstaltninger, Fællesskabet finansierer, for at fastslå, om de pågældende foranstaltninger har haft den ønskede virkning, og for at kunne udstikke retningslinjer, der kan forbedre effektiviteten af de fremtidige foranstaltninger. Kommissionen forelægger udvalget et resumé af de foretagne evalueringer, som eventuelt vil kunne gennemgås af udvalget. Evalueringsrapporterne stilles til rådighed for de medlemsstater, der anmoder herom.

Artikel 14

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes til den 31. december 1999.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 3. marts 1997.

På Rådets vegne

M. DE BOER

Formand

(1) EFT nr. C 237 af 12. 9. 1995, s. 19.

(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 16. februar 1996 (EFT nr. C 65 af 4. 3. 1996, s. 215), Rådets fælles holdning af 27. juni 1996 (EFT nr. C 264 af 11. 9. 1996, s. 15) og Europa-Parlamentets afgørelse af 12. november 1996 (EFT nr. C 20 af 20. 1. 1997).

(3) EFT nr. C 102 af 4. 4. 1996, s. 4.

(4) EFT nr. L 52 af 27. 2. 1992, s. 1.