*****

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 27. juni 1984

om et stoetteprojekt i Luxembourg vedroerende en investering foretaget af en planglasproducent i Bascharage

(Kun den franske udgave er autentisk)

(84/507/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk. 2, foerste afsnit,

efter i overensstemmelse med artikel 93, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under henvisning til disse bemaerkninger, og

ud fra foelgende betragtninger:

I

Ved den luxembourgske lov af 28. juli 1983, der blev gennemfoert ved bekendtgoerelse af 27. november 1973, og hvis gyldighedsperiode senere blev forlaenget ved bekendtgoerelse af 15. februar 1982, blev der indfoert foranstaltninger til stoette for den luxembourgske oekonomi, navnlig rentegodtgoerelser, statsgaranti, kapitaltilskud, skattefritagelse og stoette i forbindelse med erhvervelse og aendring af fast ejendom.

Kommissionen har undersoegt den luxembourgske lov og har besluttet ikke at rejse indsigelse mod dens sektorbestemte anvendelse, saafremt den luxembourgske regering paa forhaand og i god tid anmelder vaesentlige konkrete tilfaelde, hvor lov af 28. juli 1973 om oekonomisk ekspansion skal anvendes.

II

I overensstemmelse med proceduren gav den luxembourgske regering ved skrivelse af 10. november 1982 Kommissionen meddelelse om, at den agtede at yde stoette i henhold til lov af 28. juli 1973 til en investering, som en planglasproducent i Bascharage oenskede at foretage.

Den planlagte investering vedroerer opfoerelse af et produktionsanlaeg med en aarlig produktionskapacitet paa 3,5 mio m2 hoejtydende planglas, der anvendes inden for bygge- og anlaegsvirksomhed. Ca. 70 % af produktionen skulle eksporteres til Forbundsrepublikken Tyskland, Belgien, Nederlandene og Det forenede Kongerige. Den luxembourgske virksomhed har 160 beskaeftigede, og investeringen ville medfoere, at der oprettedes yderligere 100 arbejdspladser; 50 af arbejdspladserne skulle foerst og fremmest besaettes med arbejdsloese staalarbejdere. De samlede investeringer anslaas til 1,1 mia lfr..

Den paataenkte stoette skulle ydes som et kapitaltilskud paa 132 mio lfr., dvs. 12 % af investeringsomkostningerne. Den luxembourgske regering begrundede stoetten med, at den ville skabe yderligere beskaeftigelse i et omraade, der var praeget af sociale problemer som foelge af strukturomlaegningen inden for staalindustrien. III

Paa grundlag af en foerste gennemgang af anmeldelsen mente Kommissionen, at stoetteprojektet var uforeneligt med faellesmarkedet, fordi det ville fordreje konkurrencen paa en maade, der strider mod den faelles interesse, navnlig i betragtning af de problemer med hensyn til overskudskapacitet, der i Faellesskabet som helhed goer sig gaeldende inden for sektoren for planglas, herunder sofistikeret planglas. Kommissionen besluttede derfor at indlede proceduren i EOEF-traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, og anmodede ved skrivelse af 2. august 1983 den luxembourgske regering om at fremsaette sine bemaerkninger.

Da den luxembourgske regering ved skrivelse af 21. december 1983 fremsatte sine bemaerkninger som led i ovennaevnte procedure, anfoerte den, at 25 % af den produktionskapacitet, som den planlagte investering ville medfoere, ville erstatte import fra tredjelande, at der ifoelge virksomhedens prognoser er gode afsaetningsmuligheder for sofistikeret, coated planglas, at Kommissionens markedsanalyse undervurderer afsaetningsmulighederne for hoejtydende planglastyper, og endelig at projektet maa vurderes paa baggrund af strukturomlaegningen inden for den luxembourgske staalindustri.

Fire andre medlemsstater, sammenslutninger af planglasproducerende virksomheder i fem medlemsstater samt en europaeisk sammenslutning delte ifoelge de bemaerkninger, de fremsatte som led i proceduren i artikel 93, stk. 2, Kommissionens betaenkeligheder med hensyn til stoetteprojektets indvirkning paa konkurrencen og samhandelen. Sammenslutningerne understregede de problemer med hensyn til overskudskapacitet, der goer sig gaeldende inden for sektoren for forarbejdet planglas, og paapegede, at prognoserne for coated og haerdet planglas var ugunstige paa mellemlang sigt. De mente, at en eventuel kapacitetsforoegelse inden for denne industri ville forvaerre situationen.

IV

Det tilskud, som den luxembourgske regering paataenker at yde, maa betragtes som stoette i henhold til EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1, da det vil saette virksomheden i stand til at gennemfoere investeringen uden at skulle afholde samtlige omkostninger derved. I betragtning af den virkning, som den paataenkte stoette vil faa paa kapaciteten og paa eksporten til andre medlemsstater, maa stoetten anses at kunne fordreje konkurrencen og paavirke samhandelen paa en maade, der strider mod den faelles interesse.

I henhold til EOEF-traktatens artikel 92, stk. 1, er de stoetteforanstaltninger, som modsvarer de deri fastsatte kriterier, principielt uforenelige med faellesmarkedet. I de i traktatens artikel 92, stk. 3, fastsatte undtagelser fra samme bestemmelse, som er de eneste, der kan komme i betragtning i det foreliggende tilfaelde, opstilles en raekke maal, der i hoejere grad skal forfoelges i Faellesskabets end i stoettemodtagerens interesse. Disse undtagelser boer fortolkes snaevert i forbindelse med undersoegelsen af regionale eller sektorbestemte stoetteprogrammer eller af ethvert enkelttilfaelde af anvendelse af generelle stoetteordninger, og der kan isaer kun indroemmes undtagelse, naar Kommissionen kan fastslaa, at de begunstigede virksomheder ikke uden en saadan stoette ville blive foranlediget af markedsforholdene alene til at traeffe dispositioner, der kan bidrage til virkeliggoerelsen af et af de i undtagelserne omhandlede maal.

Anvendes ovennaevnte undtagelsesbestemmelser paa stoetteforanstaltninger, som ikke indebaerer en saadan modydelse, vil det medfoere, at visse medlemsstater opnaar uberettigede fordele, og at samhandelen mellem medlemsstaterne paavirkes og konkurrencen fordrejes, uden at dette paa nogen maade er begrundet i hensynet til Faellesskabets interesse.

Naar Kommissionen paa grundlag af ovennaevnte principper undersoeger enkelttilfaelde af anvendelse af generelle stoetteordninger, skal den sikre sig, at der fra den stoettemodtagende virksomheds side foreligger en modydelse, der goer stoetten berettiget, saaledes at forstaa, at stoetten er noedvendig for at fremme virkeliggoerelsen af et af de i traktatens artikel 92, stk. 3, omhandlede maal. Saafremt dette ikke kan paavises, og saafremt den paataenkte investering gennemfoeres under alle omstaendigheder, er det klart, at stoetten ikke bidrager til virkeliggoerelsen af de i undtagelserne omhandlede maal men tjener til forbedring af den paagaeldende virksomheds finansielle situation.

I det foreliggende tilfaelde kan det ikke paavises, at der foreligger en saadan modydelse fra den stoettemodtagende virksomheds side.

Den luxembourgske regering har ikke kunnet bevise, og Kommissionen har ikke kunnet konstatere, at den paataenkte stoette opfylder betingelserne for at kunne omfattes af en af undtagelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3.

Hvad angaar undtagelserne i artikel 92, stk. 3, litra a) og c), vedroerende stoette til fremme af udviklingen i visse omraader, kan det konstateres, at levestandarden i Luxemburg ikke er usaedvanlig lav og at der ikke hersker en alvorlig underbeskaeftigelse i den i undtagelsesbestemmelsen i litra a) omhandlede betydning. Og den luxembourgske regering har ikke fastlagt omraader, der har behov for saerlig regionalstoette, som kan omfattes af undtagelsesbestemmelsen i litra c),

Hvad angaar undtagelsesbestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), vil investeringer af denne art normalt blive foranlediget af markedsforholdene. Desuden er der intet ved den paagaeldende investering, som tyder paa, at der er tale om et projekt af faelleseuropaeisk interesse, eller at den vil afhjaelpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats oekonomi, hvilket ville berettige til, at der i henhold til EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra b), indroemmedes en undtagelse fra stoetteforbudet i artikel 92, stk. 1. Det maa bemaerkes, at Luxembourg er en del af Faellesskabets centrale regioner, og skoent disse ikke er de regioner i Faellesskabet, der staar over for de alvorligste sociale og oekonomiske problemer, er der dog her overhaengende fare for optrapning af stoetten, ligesom stoette i disse regioner i hoejere grad end andre stedet vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Endvidere peger de foreliggende oplysninger om den socio-oekonomiske situation i Luxembourg ikke i retning af, at der er tale om en alvorlig forstyrrelse i landets oekonomi i traktatens forstand. Anvendelse af den luxembourgske lov af 28. juli 1973 i konkrete tilfaelde tager ikke sigte paa at afhjaelpe en saadan situation. Saafremt man indtager en anden holdning, vil Luxembourg under de nuvaerende forhold, der er praeget af lav vaekst og stor arbejdsloeshed i Faellesskabet som helhed, kunne drage fordel af investeringer, der ellers ville blive foretaget i medlemsstater, hvor situationen er mindre gunstig. Den seneste sociale og oekonomiske udvikling i Faellesskabet goer det berettiget at bevare denne holdning med hensyn til saavel selve ordningen som de enkelttilfaelde, hvor den maatte blive anvendt.

Med hensyn til de i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), omhandlede undtagelser for stoette til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene viser en undersoegelse af markedet for sofistikeret planglas, at virksomhederne inden for denne sektor staar over for problemer i form af en stagnerende efterspoergsel og en lav kapacitetsudnyttelse, hvilket har faaet negativ indvirkning paa deres finansielle struktur og har medfoert et fald i beskaeftigelsen samt lukning af produktionsanlaeg. Saafremt der ved hjaelp af stoette skabes ny kapacitet, vil det forvaerre de nuvaerende kapacitetsproblemer og virksomhedernes finansielle situation inden for denne industri, navnlig i andre medlemsstater, fordi der ifoelge markedsprognoserne for planglasindustrien maa forventes en fordobling af den uudnyttede kapacitet i tidsrummet indtil 1987. Endvidere ville stoerstedelen at det nye anlaegs produktion blive eksporteret til andre medlemsstater. Det er derfor klart, at den paagaeldende stoette ville paavirke samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse, selv om investeringen ville medfoere nye arbejdspladser for arbejdsloese staalarbejdere.

I betragtning af ovenstaaende opfylder den luxembourgske regerings stoetteprojekt ikke de noedvendige betingelser for, at der kan indroemmes en af de i EOEF-traktatens artikel 92, stk. 3, omhandlede undtagelser -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den luxembourgske regering maa ikke gennemfoere det projekt, som det anmeldte ved skrivelse af 10. november 1982, og som vedroerte stoette i henhold til lov af 28. juli 1973 om oekonomisk ekspansion til en investering, der skulle foretages af en planglasproducent i Bascharage.

Artikel 2

Den luxembourgske regering underretter inden to maaneder fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, som det har truffet for at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til storhertugdoemmet Luxembourg.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. juni 1984.

Paa Kommissionens vegne

Frans ANDRIESSEN

Medlem af Kommissionen