DA Den Europæiske Unions Tidende L 132/21

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 558/2007

af 23. maj 2007

om åbning og forvaltning af et toldkontingent for import af ungtyre til opfedning

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (1), særlig artikel 32, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge WTO's CXL-liste skal EF åbne et årligt toldkontingent for import af 169 000 ungtyre til opfedning. Som et resultat af forhandlinger, der førte til den aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater i medfør af artikel XXIV, stk. 6, og artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) af 1994 (2), som blev godkendt ved Rådets afgørelse 2006/333/EF (3), forpligtede EF sig til i sin liste for alle medlemsstater at reducere importkontingentet til 24 070 ungtyre.

(2) Der bør vedtages gennemførelsesbestemmelser for åbning og forvaltning af dette importtoldkontingent for perioder fra 1. juli til 30. juni det følgende år.

(3) I henhold til artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999 bør importen til EF forvaltes ved hjælp af importlicenser. Kontingentet bør dog forvaltes gennem tildeling af importrettigheder som et første skridt og udstedelse af importlicenser som det andet skridt, jf. artikel 6, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1301/2006 af 31. august 2006 om fælles regler for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning (4). På denne måde vil de importører, som har fået tildelt importrettigheder, i løbet af kontingentperioden kunne vælge det tidspunkt, hvor de ønsker at ansøge om importlicenser under hensyn til deres faktiske handelsmønster. Forordning (EF) nr. 1301/2006 begrænser under alle omstændigheder udløbet af licensers gyldighedsperiode til den sidste dag i toldkontingentperioden.

(4) Der bør fastsættes regler for indgivelse af ansøgninger, og hvilke oplysninger ansøgningerne og licenserne skal indeholde, eventuelt ud over eller som undtagelse fra det, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 af 26. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2377/80 (5) og i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (6).

(5) I forordning (EF) nr. 1301/2006 er der fastsat nærmere bestemmelser om ansøgninger om importrettigheder, ansøgernes status og udstedelse af importlicenser. Nævnte forordnings bestemmelser bør fra den 1. juli 2007 gælde for importlicenser, der udstedes i henhold til nærværende forordning, idet der tages hensyn til forordningens supplerende bestemmelser.

(6) For at undgå spekulation bør de disponible mængder i kontingentet stilles til rådighed for erhvervsdrivende, der kan bevise, at de faktisk importerer betydelige mængder fra tredjelande. I denne forbindelse bør det, også for at sikre en effektiv forvaltning, kræves, at de pågældende erhvervsdrivende har importeret mindst 50 dyr i hver af de to referenceperioder, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1301/2006, idet et parti på 50 dyr kan betragtes som et rentabelt parti. Af administrative grunde bør medlemsstaterne også kunne acceptere bekræftede kopier af dokumenter, der beviser handlen med tredjelande.

(7) For at forhindre spekulation bør der fastsættes sikkerhedsstillelse for importrettigheder, importlicencer bør ikke kunne overdrages, og licenser bør kun kunne udstedes til importører for de mængder, som de har fået tildelt importrettigheder for.

(8) For at sikre, at importørerne ansøger om importlicencer for alle de importrettigheder, de har fået tildelt, bør det fastsættes, at indgivelse af licensansøgninger for tildelte mængder, for så vidt angår sikkerheden for importrettigheder, udgør et primært krav som omhandlet i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (7).

(9) Erfaringen viser, at en korrekt forvaltning af kontingentet også kræver, at licenshaveren virkelig er importør. Importøren bør derfor deltage aktivt i opkøb, transport og import af de pågældende dyr. Forelæggelse af bevis for sådanne aktiviteter bør derfor også være et primært krav med hensyn til licenssikkerheden som omhandlet i forordning (EØF) nr. 2220/85.

(10) Ved anvendelsen af dette toldkontingent kræves der en effektiv kontrol med de importerede dyrs specifikke destination. Dyrene bør derfor opfedes i den medlemsstat, der har tildelt importrettigheder.

(11) Der bør stilles en sikkerhed for at sikre, at dyrene opfedes i mindst 120 dage i dertil udpegede produktionsenheder. Sikkerheden bør dække forskellen mellem toldsatserne i den fælles toldtarif (FTT) og de nedsatte toldsatser, der gælder på datoen for de pågældende dyrs overgang til fri omsætning.

(12) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Hvert år fra 1. juli til 30. juni det følgende år (»importtoldkontingentperioden«) åbnes der et toldkontingent for import af 24 070 ungtyre henhørende under KN-kode 0102 90 05, 0102 90 29 eller 0102 90 49 og bestemt til opfedning i EF.

Toldkontingentet har løbenummer 09.4005.

2. Importtolden for det i stk. 1 omhandlede toldkontingent er 16 % værditold plus 582 EUR/t netto.

Den toldsats, der er fastsat i første afsnit, anvendes kun, hvis de importerede dyr opfedes i en periode på mindst 120 dage i den medlemsstat, der har udstedt importlicensen.

Artikel 2

1. Kontingentet i artikel 1, stk. 1, forvaltes ved tildeling af importrettigheder som første skridt og udstedelse af importlicenser som andet skridt.

2. Forordning (EF) nr. 1445/95, (EF) nr. 1291/2000 og (EF) nr. 1301/2006 anvendes, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.

Artikel 3

1. Med henblik på anvendelsen af artikel 5 i forordning (EF) nr. 1301/2006 skal ansøgere godtgøre, at de har importeret mindst 50 dyr, der er omfattet af KN-kode 0102 90, i løbet af hver af de to referenceperioder, der er omhandlet i nævnte artikel, og at de kommercielt og logistisk har været ansvarlige for køb, transport og klarerering til fri omsætning af de pågældende dyr.

Bevis for disse betingelser føres udelukkende ved hjælp af:

a) kopier af de dokumenter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1301/2006, og som er behørigt attesteret af myndighederne

b) den originale handelsfaktura eller en bekræftet kopi heraf udstedt i licenshaverens navn af sælgeren eller dennes repræsentant, der begge er etableret i eksporttredjelandet, og bevis for licenshaverens betaling eller for dennes åbning af en uigenkaldelig remburs til fordel for sælgeren

c) konnossementet eller i givet fald fragtbrevet for vej- eller lufttransport, der er udstedt i licenshaverens navn for de pågældende dyr.

2. Et selskab, der er oprettet ved en fusion af selskaber, som hver især har en referenceimport, der opfylder bestemmelserne om minimumsmængder i stk. 1, kan benytte disse referenceimporter som grundlag for sin ansøgning

Artikel 4

1. Ansøgninger om importrettigheder indgives senest kl. 13 belgisk tid den 1. juni før den årlige kontingentperiodes begyndelse.

2. En sikkerhed på 3 EUR pr. dyr for importrettighederne stilles over for myndighederne sammen med ansøgningen om importrettigheder.

3. Senest kl. 16 belgisk tid den femte arbejdsdag efter udløbet af perioden for indgivelse af ansøgninger underretter medlemsstaterne Kommissionen om de samlede mængder, der er ansøgt om.

Artikel 5

1. Importrettigheder tildeles fra den syvende og senest den sekstende arbejdsdag efter udløbet af perioden for de i artikel 4, stk. 3, nævnte meddelelser.

2. Hvis anvendelse af den tildelingskoefficient, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1301/2006, medfører, at der tildeles færre importrettigheder, end der er ansøgt om, frigives den sikkerhed, der er stillet i henhold til artikel 4, stk. 2, straks proportionelt.

Artikel 6

1. De mængder, der er tildelt i forbindelse med kontingentet i artikel 1, stk. 1, overgår til fri omsætning mod forelæggelse af en importlicens.

2. Importlicenceansøgninger omfatter hele den mængde, der er tildelt. Denne forpligtelse er et primært krav efter artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85.

Artikel 7

1. Importlicensansøgninger kan kun indgives i den medlemsstat, hvor ansøgeren har ansøgt om og fået tildelt importrettigheder i forbindelse med kontingentet i artikel 1, stk. 1.

Hver udstedelse af en importlicens medfører en tilsvarende nedsættelse af de tildelte importrettigheder, og den sikkerhed, der er stillet i henhold til artikel 4, stk. 2, frigives straks proportionelt.

2. Importlicenserne udstedes efter ansøgning fra de importører, der har fået tildelt importrettigheder, og i deres navn.

3. Licensansøgningen og importlicensen indeholder følgende oplysninger:

a) i rubrik 8: oprindelseslandet

b) i rubrik 16: en eller flere af følgende KN-koder: 0102 90 05, 0102 90 29 eller 0102 90 49

c) i rubrik 20: kontingentets løbenummer (09.4005) og en af angivelserne i bilag I.

Artikel 8

1. Uanset artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan importlicenser, der er udstedt efter nærværende forordning, ikke overdrages.

2. Importlicensen udstedes på betingelse af, at ansøgeren stiller en sikkerhed på 12 EUR pr. dyr, som skal indgives sammen med licensansøgningen.

3. Uanset bestemmelserne i afsnit III, sektion 4, i forordning (EF) nr. 1291/2000 frigives den i stk. 2 nævnte sikkerhed først, når der er ført bevis for, at licenshaveren har haft det kommercielle og logistiske ansvar for køb, transport og klarering til fri omsætning af de pågældende dyr, jf. artikel 3, stk. 1, andet afsnit.

Artikel 9

1. Når dyrene overgår til fri omsætning, fremlægger importøren bevis for, at han har:

a) indgået en skriftlig forpligtelse om inden for en måned at underrette medlemsstatens myndigheder om, på hvilken bedrift eller hvilke bedrifter ungtyrene skal opfedes

b) stillet en sikkerhed på et beløb, som fastsat for hver støtteberettiget KN-kode i bilag II, over for medlemsstatens myndigheder. Opfedning af de importerede dyr i nævnte medlemsstat i mindst 120 dage fra antagelsen af toldangivelsen om overgang til fri omsætning er et primært krav som omhandlet i artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85.

2. Medmindre der er tale om force majeure, frigives den i stk. 1, litra b), omhandlede sikkerhed kun, hvis der over for medlemsstatens myndigheder føres bevis for, at ungtyrene:

a) er opfedet på den eller de bedrifter, der er angivet efter stk. 1

b) ikke er slagtet inden udløbet af en periode på 120 dage regnet fra importdatoen, eller

c) er slagtet af sundhedsmæssige grunde eller er døde som følge af sygdom eller ulykke inden udløbet af denne periode.

Sikkerheden frigives, så snart dette bevis er ført.

Er den i stk. 1, litra a), omhandlede frist ikke overholdt, nedsættes den sikkerhed, der skal frigives, dog med:

— 15 % og

— 2 % af restbeløbet for hver dag, fristen er overskredet.

De beløb, der ikke frigives, inddrages.

3. Føres det i stk. 2 omhandlede bevis ikke senest 180 dage efter importdatoen, inddrages sikkerheden som told.

Hvis et sådant bevis ikke er blevet ført inden for den periode på 180 dage, der er nævnt i første afsnit, men føres inden for de seks måneder, der følger efter denne periode, tilbagebetales det inddragne beløb, nedsat med 15 % af sikkerheden.

Artikel 10

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007. På Kommissionens vegne Mariann FISCHER BOEL Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1913/2005 (EUT L 307 af 25.11.2005, s. 2).

(2) EUT L 124 af 11.5.2006, s. 15.

(3) EUT L 124 af 11.5.2006, s. 13.

(4) EUT L 238 af 1.9.2006, s. 13. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 289/2007 (EUT L 78 af 17.3.2007, s. 17).

(5) EFT L 143 af 27.6.1995, s. 35. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1965/2006 (EUT L 408 af 30.12.2006, s. 27).

(6) EFT L 152 af 24.6.2000, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1913/2006 (EUT L 365 af 21.12.2006, s. 52).

(7) EFT L 205 af 3.8.1985, s. 5. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1913/2006.

BILAG I Angivelser, jf. artikel 7, stk. 3, litra c) — : på bulgarsk : Живи мъжки животни от рода на едрия рогат добитък с живо тегло ненадвишаващо 300 кг за глава добитък, предназначени за угояване [Регламент (ЕО) № 558/2007] — : på spansk : Bovinos machos vivos de peso vivo inferior o igual a 300 kg [Reglamento (CE) no 558/2007] — : på tjekkisk : Živí býci s živou váhou nepřevyšující 300 kg na kus, na výkrm (Nařízení (ES) č. 558/2007) — : på dansk : Levende ungtyre til opfedning, med en levende vægt på ikke over 300 kg pr. dyr (forordning (EF) nr. 558/2007) — : på tysk : Lebende männliche Rinder mit einem Gewicht von höchstens 300 kg je Tier, zur Mast bestimmt (Verordnung (EG) Nr. 558/2007) — : på estisk : Elusad isasveised elusmassiga kuni 300 kg, nuumamiseks (määrus (EÜ) nr 558/2007) — : på græsk : Ζώντα βοοειδή με βάρος ζώντος που δεν υπερβαίνει τα 300 kg ανά κεφαλή, προς πάχυνση [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 558/2007] — : på engelsk : Live male bovine animals of a live weight not exceeding 300 kg per head, for fattening (Regulation (EC) No 558/2007) — : på fransk : Bovins mâles vivants d'un poids vif inférieur ou égal à 300 kg par tête, destinés à l'engraissement [règlement (CE) no 558/2007]. — : på italiensk : Bovini maschi vivi di peso vivo non superiore a 300 kg per capo, destinati all’ingrasso [regolamento (CE) n. 558/2007] — : på lettisk : Jaunbuļļi nobarošanai, kuru dzīvsvars nepārsniedz 300 kg (Regula (EK) Nr. 558/2007) — : på litauisk : Penėjimui skirti gyvi vyriškos lyties galvijai, kurių vieno gyvasis svoris yra ne didesnis kaip 300 kg (Reglamentas (EB) Nr. 558/2007) — : på ungarsk : Legfeljebb 300 kg egyedi élőtömegű élő hím szarvasmarhaféle, hizlalás céljára (558/2007/EK rendelet) — : på maltesisk : Annimali bovini ħajjin tas-sess maskil b'piż ħaj li ma jisboqx it-300 kg kull ras, għat-tismin (ir-Regolament (KE) Nru 558/2007) — : på nederlandsk : Levende mannelijke mestrunderen met een gewicht van niet meer dan 300 kg per dier (Verordening (EG) nr. 558/2007) — : på polsk : Żywe młode byki o żywej wadze nieprzekraczającej 300 kg za sztukę bydła, opasowe (rozporządzenie (WE) nr 558/2007) — : på portugisisk : Bovinos machos vivos com peso vivo inferior ou igual a 300 kg por cabeça, para engorda [Regulamento (CE) n.o 558/2007] — : på rumænsk : Masculi vii din specia bovină cu o greutate în viu mai mică sau egală cu 300 kg per cap, destinați îngrășării [Regulamentul (CE) nr. 558/2007] — : på slovakisk : Živé býčky so živou hmotnosťou do 300 kg na kus, určené pre ďalší výkrm [nariadenie (ES) č. 558/2007] — : på slovensk : Živo moško govedo za pitanje, katerega živa teža ne presega 300 kg na glavo (Uredba (ES) št. 558/2007) — : på finsk : Lihotettaviksi tarkoitettuja eläviä urospuolisia nautaeläimiä, elopaino enintään 300 kg/eläin (asetus (EY) N:o 558/2007) — : på svensk : Levande handjur av nötkreatur som väger högst 300 kg, för gödning (förordning (EG) nr 558/2007)