ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ca. 70 % af Belgiens indenlandske bruttoenergiforbrug dækkes af import af fossile brændstoffer. Ifølge data fra 2020 er afhængigheden af import af fossile brændstoffer fra Rusland på 30 % hvad angår råolie (andel af den samlede import), hvilket er højere end gennemsnittet for EU-27 (26 %), og forholdsvis lavere hvad angår naturgas (7 % i forhold til EU-gennemsnittet på 44 %) og hvad angår kul (39 % i forhold til EU-gennemsnittet på 54 %) (22). Andelene i energimikset af olie (39 % af det indenlandske bruttoforbrug i forhold til EU-gennemsnittet på 33 %) og naturgas (30 % i forhold til EU-gennemsnittet på 24 %) ligger begge over EU-gennemsnittet, mens andelen af kul er lavere (5 % i forhold til EU-gennemsnittet på 11 %). Kerneenergiens andel af energimikset udgør 16 % af det indenlandske bruttoforbrug. Vedvarende energi udgjorde kun 13 % af det endelige energiforbrug i 2020. Belgien er nødt til at træffe væsentlige yderligere foranstaltninger til at fremskynde udviklingen af vedvarende energikilder for at gøre fremskridt hen imod klimaneutralitet i 2050 og mindske landets afhængighed af importerede fossile brændstoffer. Udviklingen af onshore-vindkraftprojekter og den dermed forbundne udvidelse af elnettet hæmmes imidlertid i alvorlig grad af lange forsinkelser i forbindelse med byggetilladelser, navnlig på grund af talrige, gentagne og langvarige klageprocedurer. En samordning på alle myndighedsniveauer (føderalt, regionalt og lokalt) vedrørende de mål og den strategi, der er nødvendig for at nå Belgiens mål for vedvarende energi, vil skabe en klarere ramme for investorer, reducere antallet af klager og fremskynde udbredelsen af vedvarende energikilder samt den dertil knyttede netforstærkning. For at gøre det lettere at opnå tilladelser kunne man desuden styrke klagebehandlingsorganernes kapacitet og træffe yderligere foranstaltninger til at reducere klageprocedurernes varighed og sandsynligheden for successive klager ved at lempe restriktionerne (for vindmøller) i nærheden af lufthavne, radaranlæg og militærområder og ved at ajourføre kravene til minimumsafstand. Ved at indføre en fysisk planlægning, der tager hensyn til territoriernes ressourcepotentiale, og styrke kommunernes deltagelse i projekter vedrørende produktion af energi fra vedvarende kilder, kan accepten heraf øges blandt lokale beboere.

Potentialet for tagmonterede solcelleanlæg (for både små og store anlæg) kan udnyttes bedre ved at fastlægge rammebetingelser, der er forudsigelige og tilstrækkelige til at stimulere egetforbrug, energideling og prisfleksibelt elforbrug. For at tage højde for den stigende andel af variable energikilder i elnettet skal nettet styrkes og gøres mere intelligent. Det anbefales så vidt muligt at fremtidssikre nye gasrelaterede infrastruktur- og netinvesteringer, således at de gøres mere bæredygtige på lang sigt ved at tilbyde fremtidige anvendelsesmuligheder for bæredygtige brændstoffer.
Estland importerer i øjeblikket en begrænset andel af sin energiforsyning til el- og varmeproduktion, men er fortsat i høj grad afhængig af import fra Rusland for den lille andel af gas (8 %) og for raffinerede olieprodukter i sit energimiks (19). Sideløbende med den fortsatte udfasning af olieskifer som energikilde vil Estland drage fordel af at øge energieffektiviteten, opgradere sin energiinfrastruktur (herunder elnettet) og sikre energisammenkoblinger med tilstrækkelig kapacitet, herunder grænseoverskridende sammenkoblinger med nabolandene. Det anbefales så vidt muligt at fremtidssikre nye gasrelaterede infrastruktur- og netinvesteringer, således at de gøres mere bæredygtige på lang sigt ved at tilbyde fremtidige anvendelsesmuligheder for bæredygtige brændstoffer. Finland undertegnede en tiårig lejeaftale om en flydende terminal til flydende naturgas (LNG) den 20. maj 2022, og Estland har en samarbejdsaftale med Gasgrid Finland om at få adgang til den. Fuldførelse af den igangværende synkronisering med Unionens kontinentale elnet, sikring af tilstrækkelig kapacitet til sammenkoblinger med nabolandene og fælles projekter for vedvarende energi bør fortsat være en politisk prioritet.

Energikilderne kan diversificeres yderligere — herunder inden for transport — og produktionen af vedvarende energi kan fremskyndes ved at fjerne ikkefinansielle hindringer for planlægning og godkendelse af anlæg til vedvarende energi, øge kapaciteten til bæredygtig produktion af biomethan og fremskynde udbredelsen af vedvarende brintbaserede løsninger, samtidig med at der sikres en bæredygtig udnyttelse af biomasse. Elektrificeringen af hovedjernbanelinjerne med støtte fra EU-midler er allerede i gang eller planlagt, men elektrificering af hele nettet vil bidrage til en hurtigere dekarbonisering af transportsektoren. De allerede høje drivhusgasemissioner fra vejtransport er fortsat med at stige i de seneste år på grund af den intensive anvendelse af hovedsagelig brændstofineffektive køretøjer. Estland er en af de få medlemsstater, der ikke opkræver årlige afgifter på vejkøretøjer som personbiler og lette lastbiler. Omstillingen til grønnere transportformer vil kunne fremmes, hvis der var flere incitamenter til at forny bilparken med mindre forurenende køretøjer. Hvor det er nødvendigt, kan passende beskyttelsesforanstaltninger afbøde virkningerne for bilejere med lav indkomst. Energiforbruget kan reduceres ved hjælp af effektive bygningsrenoveringer med en integreret tilgang, herunder anlæg til vedvarende energi og kombinerede varme- og elsystemer. Ambitionsniveauet vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner, mere anvendelse af vedvarende energi og øget energieffektivitet skal øges yderligere, hvis Estland skal opfylde Fit for 55-målene.
Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 forventes den finanspolitiske kurs i 2022 at være understøttende på – 1,7 % af BNP (13). Frankrig agter løbende at støtte genopretningen ved at udnytte genopretnings- og resiliensfaciliteten til at finansiere yderligere investeringer som henstillet af Rådet. Det positive bidrag til den økonomiske aktivitet fra udgifter finansieret med tilskud under genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at falde med 0,2 procentpoint af BNP i forhold til 2021. Dette fald i 2022 skyldes den fremrykkede finansielle støtte fra genopretnings- og resiliensfaciliteten i 2021. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et neutralt bidrag til den finanspolitiske kurs i 2022 (14). Frankrig planlægger derfor at opretholde nationalt finansierede investeringer som anbefalet af Rådet. Samtidig ventes væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) i 2022 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,6 procentpoint til den samlede finanspolitiske kurs. Dette betydelige ekspansive bidrag omfatter den yderligere virkning af foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne (0,5 % af BNP) samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP).

Andre foranstaltninger vedrørende løbende udgifter omfatter dem, der er forelagt i genopretnings- og resiliensplanen for at tage hånd om de økonomiske konsekvenser af konflikten i Ukraine såsom direkte subsidier til ad hoc-sektorer (0,1 % af BNP) og stigningen i offentlige ansattes lønninger (0,1 % af BNP). På indtægtssiden forventes nedsættelsen af selskabsskattesatsen (0,1 % af BNP) og boligskatten (0,1 % af BNP) også at bidrage til den ekspansive finanspolitiske kurs. Den højere stigning i forbrugerpriserne i forhold til BNP-deflatoren forventes at påvirke det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter i 2022 ved at øge det offentlige forbrug og de sociale ydelser. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2022 modsvares disse foranstaltninger og drivkræfterne for højere udgifter ikke fuldt ud af udlignende foranstaltninger.
Ifølge data fra 2020 udgør olieprodukter (33,8 %) og naturgas (21,6 %) ca. halvdelen af Letlands energimiks, mens resten hovedsagelig består af vedvarende energi (44,1 %). Rusland leverede hele Letlands naturgasimport (over EU-gennemsnittet på 44 % importafhængighed af russisk gas) og var en vigtig kilde (20 %) til Letlands import af olieprodukter (stort set i overensstemmelse med EU-gennemsnittet på 26 % importafhængighed af russisk olie) (19). Letlands afhængighed af gasforsyninger fra Rusland mindskes betydeligt af dets gasforbindelse til Litauen, som giver Letland adgang til Klaipedas terminal for flydende naturgas. Letland er desuden forbundet med Estland og Finland, hvilket gør de fire lande til en del af det samme marked for naturgas. Et gaslager i Letland gør det muligt at udjævne sæsonbestemte misforhold mellem udbud og efterspørgsel og lagre en sikkerhedsreserve til det baltiske marked. Det anbefales så vidt muligt at fremtidssikre nye gasrelaterede infrastruktur- og netinvesteringer, således at de gøres mere bæredygtige på lang sigt ved at tilbyde fremtidige anvendelsesmuligheder for bæredygtige brændstoffer. Fuldførelse af den igangværende synkronisering med Unionens kontinentale elnet, sikring af tilstrækkelig kapacitet til sammenkobling med nabomedlemsstater og fælles projekter for vedvarende energi bør dog fortsat være en politisk prioritet. Ud over de forbedringer af gasinfrastrukturen, der har til formål at sikre alternative forsyningskilder, vil en reduktion af energiafhængigheden af Rusland kræve, at Letland fremskynder udbredelsen af vedvarende energi og øger energieffektiviteten, navnlig i bygge- og transportsektoren. Letlands genopretnings- og resiliensplan omfatter foranstaltninger, der har til formål at fremme private investeringer i onshore vindenergi.

Hvis foranstaltningerne gennemføres tidligere end planlagt, som regeringen for nylig har bebudet, kan det bidrage til at fremskynde investeringer i onshore vindenergi. En forøgelse af andelen af vedvarende energi vil imidlertid også kræve, at Letland undersøger mulighederne for offshore vindenergi. Energieffektivitetsforanstaltninger, herunder gennemgribende renovering, kan styrkes, navnlig inden for bygninger, transport og industri. For at diversificere energimikset overvejer Letland at investere i kerneenergi i samarbejde med nabomedlemsstater. Ambitionsniveauet vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner, mere anvendelse af vedvarende energi og øget energieffektivitet skal øges, hvis Letland skal opfylde »Fit for 55«-målene.
Portugal har en høj andel af vedvarende energi (en tredjedel af dets energimiks) og er ikke stærkt afhængig af russiske fossile brændstoffer. Olie og gas (hovedsagelig flydende naturgas (LNG)) tegner sig dog stadig for to tredjedele af dets primære energiforsyning med henholdsvis 42 % og 24 % ifølge data fra 2020. Kul blev udfaset til elproduktion i 2021, men gasforbruget er steget hastigt i de seneste år, delvis fordi der på grund af tørke har været mindre vandkraft til rådighed. Da kun 10 % af Portugals gasimport kommer fra Rusland, har Portugal en afhængighedsgrad, der ligger et godt stykke under EU-gennemsnittet på 44 %, hvilket skyldes, at landet er stærkt afhængigt af LNG og ikke importerer olie og kul fra Rusland (22). Portugal importerer ikke desto mindre 100 % af sine fossile brændstoffer. En reduktion af denne samlede importafhængighed gennem øgede EU-klimaambitioner med fokus på mere økonomisk overkommelig, sikker og bæredygtig energi vil kræve yderligere udnyttelse af det portugisiske sol- og vindpotentiale, herunder offshore, især ved at strømline godkendelsesprocedurerne og styrke den administrative kapacitet. En opgradering af transmissions- og distributionsnettene for elektricitet, bl.a. ved hjælp af jævnstrømsteknologier, samt tilvejebringelse af investeringer i oplagring af elektricitet og vedvarende brint med den respektive yderlige vedvarende kapacitet vil gøre det muligt at levere fleksibel og hurtig energi, hvilket er afgørende for forvaltningen af et system med en høj andel af vedvarende energi. Den lave grad af elsammenkobling med Spanien (og i sidste ende med Frankrig) udgør også en udfordring for modstandsdygtigheden i Portugals og Unionens elektricitetssystem. Yderligere grænseoverskridende sammenkoblinger kan støtte en større integration af den vedvarende kapacitet på Den Iberiske Halvø i det indre energimarked, herunder gasinfrastruktur, der er klar til brint, da det kan bidrage til at diversificere gasforsyningen på det indre marked og til at udnytte det langsigtede potentiale for vedvarende brint.

For at forbedre bygningers energieffektivitet vil hensigtsmæssige finansieringsordninger, oplysningskampagner og udvikling af grønne færdigheder i høj grad kunne gøre investeringsindsatsen mere effektiv. Derudover er der behov for at dekarbonisere transportsektoren yderligere, bl.a. ved at fremskynde udbredelsen af e-opladningsinfrastruktur og fremme vigtige projekter for jernbanetransport, cykeltransport og offentlig transport. Ambitionsniveauet vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner, mere anvendelse af vedvarende energi og øget energieffektivitet skal øges yderligere, hvis Portugal skal opfylde Fit for 55-målene.
Siden juni 2021 har der på to områder fundet en udvikling sted, som har væsentlig indvirkning på den frie bevægelighed inden for Unionen. For det første er vaccinationstilslutningen steget betydeligt, idet den kumulative andel af fuldt vaccinerede i Unionens befolkning som helhed nåede op på over 68 % pr. 10. januar 2022 (7), hvilket må sammenholdes med, at den lå på under 30 %, da den seneste ændring af henstilling (EU) 2020/1475 og forordning (EU) 2021/953 blev vedtaget (8). En betydeligt højere procentdel af befolkningen er derved bedre beskyttet mod at blive alvorligt syg og dø af covid-19 som følge af de covid-19-vacciner, der på nuværende tidspunkt står til rådighed. For det andet er udbredelsen af EU's digitale covidcertifikat skredet hurtigt frem.

Pr. januar 2022 havde EU's medlemsstater udstedt mere end 1 milliard eksemplarer af EU's digitale covidcertifikat. EU's digitale covidcertifikat er således et bredt tilgængeligt, pålideligt og alment accepteret redskab til at fremme fri bevægelighed under covid-19-pandemien. Rammen for EU's digitale covidcertifikat anvendes ikke kun af EU-medlemsstaterne, de tre lande uden for EU, der er medlem af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og Schweiz (9), men også af 29 andre tredjelande og territorier, og flere tredjelande forventes at tilslutte sig i fremtiden. Samtidig udgør den epidemiologiske situation i Unionen fortsat en udfordring, hvilket gør det berettiget at opretholde foranstaltninger med det formål at beskytte folkesundheden.
Hvis der i et tredjeland eller område er opdaget en variant, der giver anledning til bekymring, eller der skal holdes ekstra øje med, bør medlemsstaterne træffe hasteforanstaltninger (»nødbremse«) for at begrænse dens spredning til Unionen. Som reaktion på fremkomsten af en sådan ny variant, der giver anledning til bekymring, eller der skal holdes ekstra øje med, i et tredjeland eller en region bør der inden for de næste 48 timer indkaldes til et møde inden for Rådets rammer for at drøfte behovet for koordinerede foranstaltninger for rejser til Unionen med henblik på at forsinke spredningen af den nye variant i tæt samarbejde med Kommissionen og med støtte fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme. Medlemsstaterne bør om nødvendigt og på koordineret vis i Rådet træffe afgørelse om eventuelle passende krav. Medlemsstaterne kan undtagelsesvis inden for Rådets rammer indføre en hastende, fælles og midlertidig restriktion på alle rejser til deres område for tredjelandsstatsborgere, som har opholdt sig i det pågældende tredjeland eller område på et givet tidspunkt 14 dage før afrejsen til medlemsstaterne. Dette bør også gælde i situationer, hvor den epidemiologiske situation forværres hurtigt og alvorligt på en måde, der tyder på, at der er tale om en ny sars-CoV-2-variant, der giver anledning til bekymring, eller der skal holdes ekstra øje med.
3)

Som punkt 11a, 11b og 11c indsættes: »11a. Uden at det berører nødbremseproceduren i punkt 22, bør en medlemsstat kun indføre pandemirelaterede restriktioner for retten til fri bevægelighed for personer af hensyn til folkesundheden i overensstemmelse med de generelle principper i punkt 1-10 og som reaktion på en alvorlig forværring af den epidemiologiske situation. For at afgøre, om en situation med henblik på første afsnit bør betegnes som en alvorlig forværring af den epidemiologiske situation, bør medlemsstaterne navnlig tage hensyn til presset på deres sundhedssystemer som følge af covid-19, navnlig hvad angår antallet af indlæggelser og antallet af patienter på hospitaler og intensivafdelinger, alvoren af sars-CoV-2-varianter i omløb samt de oplysninger, der regelmæssigt forelægges af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme om udviklingen i den epidemiologiske situation. Inden den pågældende medlemsstat indfører sådanne restriktioner, bør den vurdere, om de vil have en positiv indvirkning på den epidemiologiske situation, herunder i væsentlig grad mindske presset på de nationale sundhedssystemer. 11b. Hvis en medlemsstat indfører restriktioner i henhold til punkt 11a, bør rejsende kun være forpligtet til at være i besiddelse af et gyldigt digitalt EU-certifikat udstedt i henhold til forordning (EU) 2021/953, som opfylder betingelserne i punkt 12. I denne forbindelse finder følgende undtagelser anvendelse: a) de undtagelser fra kravet om at være i besiddelse af et gyldigt digitalt EU-covidcertifikat, der er fastsat i punkt 16 b) yderligere foranstaltninger truffet i overensstemmelse med nødbremseproceduren, jf. punkt 22, for at forsinke spredningen af nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller der skal holdes ekstra øje med. 11c. Hvis en medlemsstat indfører restriktioner i henhold til punkt 11a, bør den hurtigt underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstaterne herom gennem netværket for de integrerede ordninger for politisk kriserespons (IPCR). Med henblik herpå bør medlemsstaten forelægge følgende oplysninger: a) begrundelsen for et sådant krav, herunder at det er i overensstemmelse med nødvendighedsprincippet og proportionalitetsprincippet b) et skøn over den forventede virkning af et sådant krav for den epidemiologiske situation c) et sådant kravs ikrafttræden, datoen for dets revision, hvor det er relevant, og den planlagte varighed af kravet. Derudover bør sådanne restriktioner drøftes inden for rammerne af IPCR-netværket, herunder med henblik på at sikre overensstemmelse med henstilling (EU) 2022/2548.«
Det henstilles til medlemsstaterne, at de tilbyder førskoleundervisnings- og børnepasningstjenester af høj kvalitet i overensstemmelse med nationale kompetencer, niveauet for udnyttelse af forældreorlov og mønstrene for udbud af førskoleundervisning og børnepasning, således at det sikres, at mindst 45 % af børn under tre år senest i 2030 deltager i førskoleundervisning og børnepasning i henhold til EU-SILC-data.

Uanset første afsnit henstilles det til medlemsstater, som endnu ikke har nået det mål, der blev fastsat i 2002 om en deltagelsesfrekvens på 33 % i førskoleundervisning og børnepasning for denne aldersgruppe, at de øger deltagelsen senest i 2030 med mindst en bestemt procentdel i forhold til den nuværende deltagelsesfrekvens, jf. dette litras nr. i) og ii). Den nuværende deltagelsesfrekvens beregnes som den gennemsnitlige deltagelse i førskoleundervisning og børnepasning for børn under tre år, der er opnået i årene 2017-2021 i henhold til EU-SILC-data. Det henstilles til medlemsstaterne, at de øger deltagelsen i førskoleundervisning og børnepasning i forhold til deres respektive nuværende deltagelsesfrekvenser som følger:

i) med mindst 90 % for medlemsstater med en deltagelsesfrekvens på under 20 %, eller
(4)

Efter vedtagelsen af EU's strategiramme nedsatte Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen (ACSH) en særlig arbejdsgruppe med mandat til at udarbejde et udkast til udtalelse til vedtagelse i Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen om ajourføringen af henstilling 2003/670/EF med henblik på at medtage covid-19. Den 18. maj 2022 vedtog ACSH den tilhørende udtalelse, hvori det anbefales, at covid-19 opføres i bilag I til henstilling 2003/670/EF ved at tilføje et nyt punkt nr. 408 for angivelse af covid-19 forårsaget af arbejde inden for sygdomsforebyggelse, sundheds- og socialpleje og hjemmehjælp, eller, i forbindelse med en pandemi, forårsaget af arbejde inden for sektorer, hvor der er et udbrud i forbindelse med aktiviteter, hvor der er påvist en smitterisiko.
Ifølge data fra 2020 kommer al importeret naturgas fra Rusland (100 % sammenlignet med EU-gennemsnittet på 44 %), og afhængigheden af Rusland for så vidt angår råolie (49 % sammenlignet med 26 %) og kul (70 % sammenlignet med 54 %) er også væsentligt højere end EU-gennemsnittet (18). Andelen af naturgas (17,7 % i forhold til 24,4 %) og olie (20,9 % i forhold til 32,7 %) i energimikset er lavere end EU-gennemsnittet, hvorimod andelen af kul er højere (29,6 % i forhold til 10,8 %). Kerneenergi udgør 18,2 % af energimikset sammenlignet med 13,1 % i Unionen, og vedvarende energi og biobrændstoffer udgør 13,4 %. Tjekkiets nuværende 2030-mål for vedvarende energi er på 22 %, og mens genopretnings- og resiliensplanen omfatter investeringer i opførelse af solcellepaneler med en samlet effekt på mindst 270 MW, udgør dette kun en lille del af den samlede installerede kapacitet til vedvarende energi. Tjekkiet vil skulle fremskynde udbredelsen af vedvarende energikilder, navnlig ved at forbedre de lovgivningsmæssige rammer og tilladelsesordningerne. Som eksempler på foranstaltninger, der kan opfylde dette mål, kan nævnes forenklede godkendelsesprocedurer for vedvarende energi i en one-stop-shop, forhøjede tærskler for undtagelser fra byggetilladelser og fra obligatorisk registrering af ejere af anlæg til vedvarende energi som iværksættere samt lettere adgang til tilgængelig netkapacitet. Yderligere støtteforanstaltninger kunne omfatte en revision af lovgivningen om energi og vedvarende energi samt af de tilsvarende støtteordninger (f.eks. incitamenter til energifællesskaber, takststøtte til mindre anlæg med vedvarende energi, auktioner i forbindelse med nye anlæg, nye støtteordninger for sektormål, vedvarende energi inden for opvarmning og køling, målrettet støtte til varmepumper, geotermisk energi, vedvarende brint og bæredygtig biomethan).

Det ville også gavne Tjekkiet at digitalisere og modernisere elnettet, så der tages højde for et øget niveau af fluktuerende vedvarende energikilder i nettet, kombineret med investeringer i energilagringsfaciliteter. For at kunne flytte naturgasimporten væk fra Rusland er det afgørende at udnytte det eksisterende sammenkoblede gasnet og den tilgængelige lagerkapacitet. Det anbefales så vidt muligt at fremtidssikre nye gasrelaterede infrastruktur- og netinvesteringer, således at de gøres mere bæredygtige på lang sigt ved at tilbyde fremtidige anvendelsesmuligheder for bæredygtige brændstoffer.