Initiativ fra Forbundsrepublikken Tyskland med henblik på vedtagelse af Rådets rammeafgørelse om strafferetlig beskyttelse mod bedragerisk og anden konkurrenceforvridende adfærd i forbindelse med indgåelse af offentlige aftaler i det indre marked

(2000/C 253/02)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31, litra e), og artikel 34, stk. 2, litra b),

under henvisning til Forbundsrepublikken Tysklands initiativ(1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er nødvendigt at forbedre beskyttelsen både af ordregivernes finansielle interesser og af fair konkurrence.

(2) Offentlige ordregivere (herunder virksomheder inden for vand- og energiforsyning, transport- og telekommunikationsvirksomheder) følger ved indgåelse af aftaler i medlemsstaterne fællesskabsbestemmelserne, når aftalerne overstiger bestemte tærskelbeløb.

(3) Medlemsstaternes almindelige definitioner på bedrageri i forbindelse med gennemførelsen af fællesskabsbestemmelserne om indgåelse af offentlige aftaler på dette område har kun begrænsede virkninger.

(4) De hidtil gældende fællesskabsretlige muligheder for at idømme konkurrenceretlige sanktioner vedrører kun virksomheder.

(5) Overholdelsen af fællesskabsbestemmelserne om indgåelse af offentlige aftaler må sikres ved yderligere, effektive sanktioner, herunder også sanktioner af strafferetlig karakter, i forbindelse med fysiske personers bedrageriske og anden konkurrenceforvridende adfærd.

(6) Fællesskabsbestemmelserne om indgåelse af offentlige aftaler finder i praksis tilsvarende anvendelse på fællesskabsorganers indgåelse af aftaler, og en strafferetlig beskyttelse af dem tjener derfor også til at beskytte De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser -

VEDTAGET FØLGENDE RAMMEAFGØRELSE:

Artikel 1

Definitioner

I denne rammeafgørelse forstås ved

a) "offentlig aftale": en aftale om indkøb, bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser inden for rammerne af anvendelsesområdet for de direktiver, som Rådet har udstedt om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af sådanne aftaler, hvis værdi er lig med eller overstiger tærskelbeløbet i de enkelte direktiver; "offentlig aftale" dækker også en tilsvarende aftale, som er indgået af De Europæiske Fællesskaber eller af et organ, der oprettet i henhold til traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber

b) "virksomhed": en tilbudsgiver eller ansøger som defineret i de af Rådet udstedte direktiver om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige aftaler

c) "juridisk person": ethvert retssubjekt, der har denne status i henhold til gældende national ret, bortset fra stater og andre offentligretlige organer under udøvelsen af deres suveræne beføjelser og fra offentligretlige internationale organisationer.

Artikel 2

Bedragerisk og anden konkurrenceforvridende adfærd i forbindelse med indgåelse af offentlige aftaler i det indre marked

1. I henhold til denne rammeafgørelse foreligger der bedragerisk eller anden konkurrenceforvridende adfærd i forbindelse med indgåelse af offentlige aftaler, når en person forsætligt på en virksomheds vegne afgiver et tilbud, som bygger på en ulovlig aftale eller samordnet praksis mellem virksomheder, der har til formål at få ordregiveren til at acceptere et bestemt tilbud:

a) ved direkte eller indirekte at love, tilbyde eller yde en person en fordel, enten til vedkommende selv eller til tredjemand som modydelse for, at personen i strid med sin pligt indgår en offentlig aftale

b) ved på anden måde at stå i ledtog med den person, der er ansvarlig for indgåelsen af aftalen

c) ved at fortie en sådan aftale.

2. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den i stk. 1 nævnte handling er strafbar.

Artikel 3

Sanktioner

Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den i artikel 2 omhandlede strafbare handling samt meddelagtighed deri eller tilskyndelse dertil kan straffes med strafferetlige sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, herunder, i det mindste i grove tilfælde, frihedsstraf, som kan medføre udlevering.

Artikel 4

Juridiske personers ansvar

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at en juridisk person i medfør af artikel 5, stk. 1, kan kendes ansvarlig for en strafbar handling som omhandlet i artikel 2, der, for at skaffe den juridiske person vinding, er begået af en person, der har handlet enten individuelt eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person, baseret på:

a) beføjelse til at repræsentere den juridiske person, eller

b) beføjelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne, eller

c) beføjelse til at udøve intern kontrol

og kan kendes ansvarlig for meddelagtighed i eller tilskyndelse til en sådan strafbar handling.

2. Ud over de i stk. 1 omhandlede tilfælde træffer hver medlemsstat de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at en juridisk person i medfør af artikel 5, stk. 2, kan kendes ansvarlig, når utilstrækkeligt tilsyn eller utilstrækkelig kontrol fra en af de i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede personers side har gjort det muligt for en person, som er underlagt den juridiske persons myndighed, at begå en strafbar handling som omhandlet i artikel 2 for at skaffe den juridiske person vinding.

3. Juridiske personers ansvar i henhold til stk. 1 og 2 udelukker ikke strafferetlig forfølgelse af fysiske personer, som begår, tilskynder til eller medvirker ved en strafbar handling som omhandlet i artikel 2.

Artikel 5

Sanktioner over for juridiske personer

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der over for en juridisk person, som kendes ansvarlig i henhold til artikel 4, stk. 1, kan iværksættes sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, herunder bødestraf eller administrativt idømte bøder, og som kan indbefatte andre sanktioner som f.eks.:

a) udelukkelse fra offentlig støtte

b) midlertidigt eller varigt forbud mod at udøve kommerciel virksomhed

c) anbringelse under retsligt tilsyn

d) likvidation efter retskendelse.

2. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der kan pålægges en juridisk person, som kendes ansvarlig i henhold til artikel 4, stk. 2, sanktioner eller foranstaltninger, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.

Artikel 6

Den subsidiære karakter af artikel 4 og 5

Artikel 4 og 5 gælder ikke, såfremt De Europæiske Fællesskabers retsforskrifter vedrørende juridiske personers ansvar og sanktioner over for juridiske personer finder anvendelse på en strafbar handling som omhandlet i artikel 2.

Artikel 7

Jurisdiktion

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge sin jurisdiktion med hensyn til en strafbar handling som omhandlet i artikel 2, i de tilfælde hvor:

a) handlingen helt eller delvis er begået på dens område

b) gerningsmanden er statsborger i den pågældende medlemsstat, idet medlemsstatens lovgivning kan kræve, at handlingen også skal være strafbar i det land, hvor den fandt sted, eller

c) handlingen er begået til fordel for en juridisk person, der har sit hjemsted på den pågældende medlemsstats område.

2. En medlemsstat kan beslutte, at den ikke eller kun i særlige tilfælde eller på særlige betingelser vil anvende bestemmelserne i stk. 1, litra b) og c).

3. Medlemsstaterne underretter Generalsekretariatet for Rådet, hvis de beslutter at gøre brug af stk. 2, og oplyser i givet fald, i hvilke særlige tilfælde eller på hvilke særlige betingelser denne beslutning gælder.

4. En medlemsstat, som i henhold til sin lovgivning ikke udleverer egne statsborgere, skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge sin jurisdiktion med hensyn til de strafbare handlinger, der er omhandlet i artikel 2, i de tilfælde hvor lovovertrædelserne begås af dens egne statsborgere uden for dens område.

Artikel 8

Gennemførelse af rammeafgørelsen

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme denne rammeafgørelse inden den ...(3).

2. Medlemsstaterne meddeler Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen teksten til de retsforskrifter, som de udsteder for at gennemføre de forpligtelser, der følger af denne rammeafgørelse, i national ret.

3. Rådet vurderer inden den ...(4) på grundlag af passende oplysninger, om medlemsstaterne har opfyldt deres forpligtelser i henhold til denne rammeafgørelse.

Artikel 9

Ikrafttræden

Denne rammeafgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Udfærdiget i ...

På Rådets vegne

...

Formand

(1) EFT C ...

(2) EFT C ...

(3) 3 år efter denne rammeforordnings ikrafttræden.

(4) 4 år efter denne rammeforordnings ikrafttræden.