Kommissionens beslutning

af 22. december 1999

om Spaniens støtteordning til finansiering af driftskapital i landbrugssektoren i Extremadura

(meddelt under nummer K(1999) 5201)

(Kun den spanske udgave er autentisk)

(2000/240/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med denne artikel(1), og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Dekret nr. 35/1993 af 13. april 1993 udstedt af den selvstyrende region Extremadura om finansiering af driftskapital i landbrugssektoren i Extremadura blev offentliggjort i regionens officielle tidende (el Diario Oficial de Extremadura)(2).

(2) Da Kommissionen ikke var blevet underrettet om støtten af de spanske myndigheder, jf. traktatens artikel 88, stk. 3, anmodede den ved brev af 8. februar 1999 disse om at bekræfte eksistensen af denne støtte og dens ikrafttræden.

(3) Ved brev af 26. februar 1999 meddelte Spaniens Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union Kommissionen de oplysninger, den havde anmodet om i sit brev af 8. februar 1999.

(4) Ved brev af 4. juni 1999 underrettede Kommissionen Spanien om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende ovennævnte støtteordning. I dette brev opfordredes Spanien til at fremsætte sine bemærkninger.

(5) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtteordning.

(6) Spanien fremsatte sine bemærkninger ved brev af 19. juli 1999.

(7) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.

II. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

(8) Dekret nr. 35/1993 åbner kreditlinjer til finansiering af kapitalbehov for et produktionsår til fremme af landbrugsaktiviteterne og landbrugsfødevareindustrien i Extremadura.

(9) Støttemodtagerne er indehavere af landbrugsbedrifter i Extremadura, landbrugskooperativer og andre sammenslutninger og landbrugsvirksomheder i Extremadura, som indgår kontrakter med jordbrugsbedrifter og kvægbrugsbedrifter i Extremadura om levering af råvarer til industriel forarbejdning.

(10) Støtten ydes i form af rentetilskud til lån, der højest løber et år, og rentetilskuddet er afpasset efter modtagerne.

(11) Hvor der er tale om indehavere af landbrugsbedrifter, er rentetilskuddet på op til 5 procentpoint, hvis støttemodtagerne har landbrug som hovederhverv, og på op til 4 procentpoint for andre. Hvis EF eller staten medfinansierer aktiviteterne, betaler støttemodtagerne en rente på minimum 6 % (4 % for landmænd, der har landbrug som hovederhverv).

(12) Hvor der er tale om landbrugskooperativer og andre sammenslutninger, er rentetilskuddet på op til 1 procentpoint til køb af produktionsinput (0,5 % til køb af certificerede planter og frø og 0,5 % til køb af enkeltgødning) og på op til 5 procentpoint i forbindelse med driftskapitallån til udbetalinger til medlemmerne i løbet af produktionsåret.

(13) For virksomheders vedkommende er rentetilskuddet på op til 5 procentpoint for lån til køb af råvarer via kontrakter med bedriftsindehavere i de sektorer, der hvert år fastsættes i en bekendtgørelse udstedt af den selvstyrende region, og for lån til finansiering af driftskapital i de sektorer, der hvert år fastsættes i en bekendtgørelse udstedt af den selvstyrende region.

(14) Bekendtgørelsen af 29. september 1998 udstedt af myndighederne med ansvar for landbrug og handel under den selvstyrende region Extremadura (la Consejería de Agricultura y Comercio de la Junta de Extremadura)(4) omhandler således for produktionsåret 1997-98 følgende produkter: tørrede figner, figenmasse, spansk peber til fremstilling af paprika, iberiske svin, oliven til fremstilling af olivenolie og tomater til tørring (bortset fra tomater til tomatpulver). Rentetilskuddet til lånene, der har en maksimal løbetid på et år, er på 5 procentpoint. Renten er MIBOR-renten (den spanske interbankrente) for en periode på 365 dage plus et procentpoint.

(15) Lofterne for den fastsatte støtte er maksimumgrænser, der fastsættes pr. hektar, pr. produkt og pr. stk. kvæg. For landbrugskooperativerne er grænsen gennemsnitsværdien af det produktionsinput, der er indkøbt de seneste tre år plus 10 %, og for virksomhederne er det lånebeløbet.

(16) Det årlige budget for støtteordningen er på 107 mio. ESP på ubestemt tid.

(17) I sit brev af 4. juni 1999 meddelte Kommissionen Spanien, at denne støtteordning (med undtagelse af støtte til indehavere af landbrugsbedrifter og landbrugskooperativer og andre sammenslutninger ydet før 30. juni 1998) ikke syntes at opfylde kravene for at kunne henføres under undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 3. Hvad angår støtte til indehavere af landbrugsbedrifter og landbrugskooperativer og andre sammenslutninger fra før 30. juni 1998, meddelte Kommissionen Spanien, at de kunne henføres under den undtagelse, der er omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), da der var tale om foranstaltninger til udvikling af sektoren.

III. KOMMENTARER FRA SPANIEN

(18) Spanien gør i sine kommentarer opmærksom på, at den pågældende støtteordning udgør en ikke-diskriminerende generel ramme for rentelettede lån for et produktionsår, og at ordningen anvendes på hele landbrugssektoren i Extremadura. Ordningen sættes hvert år i kraft med en bekendtgørelse, hvorved der foretages en udvælgelse af ugunstigt stillede sektorer. Ydelsen af støtten er betinget af, at sælger og køber underskriver en kontrakt, der er godkendt af landbrugsministeriet. Denne kontrakt garanterer producenterne en mindstepris, der ligger over markedsprisen, og sikrer forarbejdningsindustrien leverancer af råvarer, der opfylder visse minimumkvalitetskrav.

(19) De prioriterede sektorer fremstiller typiske lokale eller regionale produkter eller produkter, der i kraft af produktionsformen og forarbejdningen har specifikke egenskaber. På grund af støttens særlige karakter kan den ikke påvirke den frie konkurrence inden for EF-handelen med andre produkter, eftersom foranstaltningen udelukkende har en regional rækkevidde.

(20) Anvendelsen af dekret nr. 35/1993 om finansiering af driftskapital til landbrugssektoren i Extremadura er suspenderet, og det er hensigten, at den skal ophæves og erstattes med en anden, der i højere grad er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om statsstøtte til kortfristede rentelettede landbrugslån (driftslån)(5)(6).

IV. VURDERING AF STØTTEN

Traktatens artikel 87, stk. 1

(21) EF-traktatens artikel 36 fastsætter, at traktatens konkurrenceregler finder anvendelse på produktion af og handel med landbrugsvarer i det omfang, Rådet beslutter dette.

(22) Hvad angår støtte til landbrugsprodukter i traktatens bilag I, der ikke er omfattet af den fælles markedsordning (kartofler (ikke til stivelse), hestekød, honning, kaffe, vinalkohol og kork), gælder bestemmelserne i Rådets forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer(7), ændret ved forordning nr. 49(8). Det er kun bestemmelserne i traktatens artikel 88, stk. 1, første punktum, og stk. 3, der finder anvendelse, hvorfor Kommissionen kun kan fremsætte bemærkninger.

(23) Alle de øvrige produkter i bilag I til traktaten er omfattet af fælles markedsordninger, og i henhold til bestemmelserne om etablering af disse ordninger anvendes traktatens artikel 87, 88 og 89 på produktion af og handel med sådanne produkter.

(24) I henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

(25) Samhandelen mellem EF og Spanien har et betydeligt omfang: Spanien importerer 10290178 tons produkter fra de øvrige medlemsstater og eksporterer 12648802 tons til disse. Værdien af denne handel er henholdsvis 6810477000 EUR og 10308134000 EUR(9).

(26) De omhandlede foranstaltninger kan således påvirke handelen med landbrugsprodukter mellem medlemsstaterne, eftersom denne handel påvirkes, når der ydes støtte til fordel for de erhvervsdrivende i en medlemsstat, men ikke til erhvervsdrivende i de øvrige medlemsstater. De pågældende foranstaltninger har en direkte og umiddelbar indvirkning på produktionsomkostningerne for de virksomheder, der fremstiller og forarbejder landbrugsprodukter i Spanien, idet de herved stilles bedre økonomisk end virksomhederne i de øvrige medlemsstater, der ikke har adgang til en lignende støtte. Støtten fordrejer eller truer derfor med at fordreje konkurrencen.

(27) På baggrund af ovenstående bør den pågældende støtte derfor betragtes som statsstøtte efter kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1.

Mulige undtagelser under traktatens artikel 87

(28) Der kan imidlertid indrømmes undtagelser fra det uforenelighedsprincip, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 1.

(29) I det foreliggende tilfælde finder undtagelserne i artikel 87, stk. 2, tydeligvis ikke anvendelse, og de spanske myndigheder har da heller ikke henvist til dem.

(30) De undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 3, bør fortolkes indskrænkende ved behandling af et regionalt eller sektorbestemt støtteprogram eller ved enhver individuel anvendelse af generelle støtteordninger. Støtten kan kun ydes, hvis Kommissionen konkluderer, at den er nødvendig for at nå et af de mål, der er omhandlet af undtagelserne. Godkendelse af støtte, der ikke opfylder dette krav, ville være til skade for samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen, uden at det var i EF's interesse, og samtidig give erhvervsdrivende i visse medlemsstater uretmæssige fordele

(31) Kommissionen er af den opfattelse, at den pågældende støtte hverken blev ydet i form af regionalstøtte for at fremme nye investeringer og beskæftigelsen eller for at yde horisontal kompensation for infrastrukturmangler for alle virksomheder i regionen, men derimod som driftsstøtte for landbrugssektoren. Der er derfor tydeligvis tale om sektorstøtte, der skal vurderes i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c).

(32) I henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), er støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner forenelig med fællesmarkedet, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

(33) Støtteordningen skal navnlig vurderes på baggrund af denne bestemmelse.

(34) Den fastsatte støtte ydes i form af rentestøtte til lån med en løbetid på højest et produktionsår. Kommissionen godkender denne form for støtte som en foranstaltning til udvikling af sektoren, jf. artikel 87, stk. 3, litra c), hvis støtten er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om statsstøtte til kortfristede rentelettede landbrugslån (driftslån).

(35) Støtten bør ydes til alle erhvervsdrivende uden forskelsbehandling og uafhængigt af de landbrugsaktiviteter, hvortil den erhvervsdrivende har behov for kortfristede lån. Visse aktiviteter eller erhvervsdrivende kan imidlertid være udelukket herfra, hvis medlemsstaten kan påvise, at det er nemmere at opnå lån til de pågældende aktiviteter og for de pågældende erhvervsdrivende end i den øvrige del af landbrugsøkonomien.

(36) Hjælpen skal være begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at kompensere for landbrugets ulemper. En medlemsstat, der ønsker at yde rentetilskud, bør kvantificere ulemperne med den metode, den finder mest velegnet. Tilskuddet må dog ikke overstige forskellen mellem rentesatsen for en typisk erhvervsdrivende i landbruget og satsen for kortfristede lån, for beløb af samme størrelse, der ikke er beregnet til investering, i medlemsstatens øvrige økonomiske sektorer. Ved brev af 19. december 1997 påpegede Kommissionen over for medlemsstaterne, at den eneste mulige fortolkning er, at statsfinansierede rentetilskud til kortfristede landbrugslån ikke kan overstige den nævnte forskel.

(37) Størrelsen af et lån med rentetilskud til en given støttemodtager kan ikke overstige de likviditetsbehov, der er et resultat af, at produktionsomkostningerne skal afholdes, inden indtægterne hidrørende fra salget af produktionen er kommet ind.

(38) Indtil Kommissionen på ny begyndte at anvende den nævnte meddelelse af 30. juni 1998(10), godkendte den i henhold til sin sædvanlige praksis støtte i form af en nedsættelse af renten for kortfristede driftslån, hvis de havde en løbetid på højest et år og ikke blev ydet til et enkelt produkt eller var knyttet til en enkelt transaktion(11).

(39) Med henblik på at evaluere det omhandlede dekret bør der derfor skelnes mellem perioden før og efter 30. juni 1998.

(40) For perioden forud for 30. juni 1998 bør der ligeledes skelnes mellem støttemodtagerne.

(41) Den støtte, der er ydet til indehavere af landbrugsbedrifter og til landbrugskooperativer og andre sammenslutninger, opfylder de kriterier, Kommissionen anvender på denne type støtte. Konkret er der tale om støtte i form af en nedsættelse af rentesatsen for driftslån med en maksimal varighed på et år, og støtten blev ikke ydet til kun ét produkt eller én transaktion. I sit brev af 4. juni 1999 meddelte Kommissionen derfor Spanien, at denne støtte kunne godkendes, jf. undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), da der var tale om foranstaltninger til udvikling af sektoren.

(42) Støtten til virksomhederne bestod i en nedsættelse af rentesatsen for driftslån med en løbetid på højest et år. Støtten var hverken begrænset til ét produkt eller til én enkelt transaktion, hvorfor den var i overensstemmelse med de kriterier, Kommissionen anvendte på denne type støtte før den 30. juni 1998. Den pågældende støtte er imidlertid begrænset til virksomheder, der har indgået kontrakter med jordbrugsbedrifter og kvægbrugsbedrifter i Extremadura om køb af råvarer til industriel forarbejdning. Dette krav udgør en hindring for varernes frie bevægelighed mellem medlemsstaterne og en overtrædelse af traktatens artikel 28, idet de virksomheder, der anvender råvarer fra andre medlemsstater, ikke kan nyde godt af denne støtte. Dette krav udgør en hindring for importen af andre medlemsstaters produkter, som ikke købes af de virksomheder i Extremadura, der modtager støtten. Den omhandlede støtte kan derfor ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod EF's interesse, og kan følgelig ikke henføres under undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 3.

(43) Efter den 30. juni 1998 finder Kommissionens meddelelse om statsstøtte i form af kortfristede landbrugslån med rentetilskud anvendelse på denne støtte.

(44) Den ydede støtte opfylder ikke de krav, der er fastsat i nævnte meddelelse, nemlig at støtten skal ydes til alle erhvervsdrivende i landbrugssektoren uden forskelsbehandling, at den skal begrænses til det strengt nødvendige for at opveje ulemperne for landbruget, og at de lån, der er ydet med rentetilskud til de enkelte modtagere, ikke overstiger de likviditetsbehov, der er et resultat af, at produktionsomkostningerne skal afholdes, inden indtægterne fra salget af produktionen er kommet ind.

(45) Støtten ydes ikke til alle erhvervsdrivende i landbrugssektoren uden forskelsbehandling. De spanske myndigheder bekræftede i deres bemærkninger, at støtteordningen hvert år sættes i kraft med en bekendtgørelse, hvorved der foretages en udvælgelse af landbrugssektorer, der er dårligere stillet end de øvrige, og som derfor kan modtage støtte.

(46) Støtten er ikke begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at kompensere for ulemperne i landbruget. Tværtimod er rentetilskuddet til lånene på mellem 0,5 og 5 %, og dets størrelse afhænger af modtagerne.

(47) Støtteordningen omfatter ikke foranstaltninger, hvormed det kan sikres, at de rentelettede lån ikke overstiger modtagernes likviditetsbehov som følge af behovet for at afholde produktionsomkostningerne, inden indtægterne fra salget af produktionen er kommet ind.

(48) Hvad angår støtten til landbrugsindustrien i Extremadura, skal der med hensyn til kravet om indgåelse af kontrakter om køb af råvarer med landbrugsbedrifterne i regionen henvises til betragtning 42.

(49) Denne støtte bør derfor betragtes som driftsstøtte, der ikke er forenelig med fællesmarkedet. En sådan støtte har ingen varig indvirkning på udviklingen i sektoren, eftersom de umiddelbare virkninger hører op, når foranstaltningen ophæves (jf. dom afsagt 8. juni 1995 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-459/93, Siemens SA mod Kommissionen(12)). Til gengæld er den direkte følge af støtten, at produktions- og afsætningsmulighederne for de støttemodtagende erhvervsdrivende forbedres, hvilket ikke er tilfældet for de erhvervsdrivende, der ikke modtager en tilsvarende støtte (på det nationale område og i de øvrige medlemsstater).

(50) Med undtagelse af støtte, der er ydet inden den 30. juni 1998 til indehavere af landbrugsbedrifter og landbrugskooperativer og andre sammenslutninger, kan denne støtteordning derfor ikke henføres under undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 3.

(51) På den anden side skal der tages hensyn til, at denne støtte til landbrugsprodukter fra bilag I til traktaten (bortset fra støtte til kartofler (ikke til stivelse), hestekød, honning, kaffe, vinalkohol, spriteddike og kork) vedrører produkter, der er omfattet af fælles markedsordninger, og at medlemsstaterne har begrænsede beføjelser til at gribe ind i anvendelsen af disse ordninger, som udelukkende hører ind under EF's kompetenceområde. I henhold til Domstolens faste praksis (jf. bl.a. dom af 26. juni 1979 i sag 177/78 Pigs and Bacon Kommission mod Mc Carren(13)), skal de fælles markedsordninger betragtes som fuldstændige og udtømmende ordninger, der ikke åbner mulighed for, at medlemsstaterne kan vedtage undtagelser eller foranstaltninger, som er i modstrid med disse ordninger. Den omhandlede støtte bør derfor betragtes som værende i modstrid med de fælles markedsordninger og udgør derfor også en overtrædelse af EF-lovgivningen.

Konklusion

(52) På baggrund af ovenstående og under hensyntagen til den gældende EF-lovgivning mener Kommissionen, at for så vidt angår de undtagelser, der er fastsat i artikel 87, stk. 3, litra a) og c), for støtte til fremme af udviklingen i visse regioner eller af visse erhvervsgrene, kan den støtte, der er ydet før den 30. juni 1998 til virksomhederne, og den støtte, der er ydet til landbrugskooperativer og andre sammenslutninger og virksomheder efter den 30. juni 1998, ændre samhandelsvilkårene på en måde, der er i modstrid med den fælles interesse. Den støtte, der er ydet efter 30. juni 1998, er således ikke i overensstemmelse med meddelelsen om statsstøtte til kortfristede rentelettede landbrugslån (driftslån).

(53) Denne støtte (bortset fra støtten til kartofler (ikke til stivelse), hestekød, honning, kaffe, vinalkohol, spriteddike og kork) må derfor betragtes som en overtrædelse af reglerne for de fælles markedsordninger. Støtten til landbrugsindustrivirksomhederne er endvidere en overtrædelse af traktatens artikel 28.

(54) Denne støtte, som således bør betragtes som driftsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet og udgør en overtrædelse af EF-lovgivningen, kan følgelig ikke henføres under de undtagelser, der er fastsat i traktatens artikel 87, stk. 3.

V. KONKLUSIONER

(55) Da Kommissionen ikke er blevet underrettet om den støtte, der er omhandlet i denne beslutning, jf. traktatens artikel 88, stk. 3, er dens iværksættelse ulovlig, eftersom den fandt sted, inden Kommissionen havde udtalt sig om dens forenelighed med fællesmarkedet.

(56) Den støtte, der blev ydet før den 30. juni 1998 til virksomheder, og den støtte, der blev ydet efter 30. juni 1998 (bortset fra støtten til kartofler (ikke til stivelse), hestekød, honning, kaffe, vinalkohol, spriteddike og kork), er af ovennævnte grunde uforenelig med fællesmarkedet, da den falder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 87, stk. 1, men samtidig ikke kan henføres under de undtagelser, der er fastsat i nævnte artikels stk. 2 og 3.

(57) Hvis støtten er uforenelig med fællesmarkedet, bør Kommissionen gøre brug af den mulighed, der foreligger i henhold til Domstolens dom af 12. juli 1973 i sag 70/72, Kommissionen mod Tyskland(14), bekræftet ved dommen af 24. februar 1987 i sag 310/85, Deufil mod Kommissionen(15), og dommen af 20. september 1990 i sag C-5/89, Kommissionen mod Tyskland(16), og pålægge medlemsstaten at tilbagesøge al støtte, der er udbetalt ulovligt til støttemodtagerne. Dette krav om tilbagesøgning er også omhandlet i artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(17) (den nuværende artikel 88). Denne tilbagebetaling er nødvendig for at genetablere den tidligere situation ved at ophæve alle de økonomiske fordele, støttemodtagerne uretmæssigt har haft fra det tidspunkt, støtten blev ydet.

(58) Hvad angår støtten til kartofler (ikke til stivelse), hestekød, honning, kaffe, vinalkohol, spriteddike og kork, henstiller Kommissionen til den spanske regering at ophæve den.

(59) Al anden støtte, der er ydet før den 30. juni 1998 til virksomheder og efter denne dato til indehavere af landbrugsbedrifter, landbrugskooperativer og andre landbrugssammenslutninger og virksomheder, skal tilbagebetales.

(60) Støtten tilbagebetales i overensstemmelse med spansk ret. De beløb, der tilbagebetales, skal indeholde renter beregnet fra det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og indtil den tilbagebetales. Disse renter beregnes på grundlag af markedsrenten, og som referencerente benyttes den rente, der anvendes til beregning af subventionsækvivalenten for statsstøtte med regionalt sigte(18).

(61) Denne beslutning berører ikke de konsekvenser, Kommissionen eventuelt måtte drage i forbindelse med planen til finansiering af den fælles landbrugspolitik under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den støtte, der er ydet før den 30. juni 1998 til virksomheder og efter denne dato til indehavere af landbrugsbedrifter, landbrugskooperativer, andre sammenslutninger og virksomhederne under den støtteordning, der er iværksat af Spanien ved dekret 35/1993 af 13. april 1993, udstedt af den selvstyrende region Extremadura, om finansiering af driftskapital i Extremaduras landbrugssektor, bortset fra støtten til kartofler (ikke til stivelse), hestekød, honning, kaffe, vinalkohol, spriteddike og kork, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

Spanien skal ophæve den støtteordning, der er omhandlet i artikel 1.

Artikel 3

1. Spanien træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den støtte, der er omhandlet i artikel 1, og som er udbetalt ulovligt til støttemodtagerne.

2. Tilbagebetalingen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med spansk lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme denne beslutning hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtagerne, og indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på grundlag af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.

Artikel 4

Spanien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1999.

På Kommissionens vegne

Franz Fischler

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 225 af 7.8.1999, s. 6.

(2) Diario Oficial de Extremadura nr. 45 af 15. april 1993, s. 1027.

(3) Jf. fodnote 1.

(4) Diario Oficial de Extremadura nr. 114 af 6. oktober 1998, s. 7412.

(5) EFT C 44 af 16.2.1996, s. 2.

(6) Ved brev af 4. juli 1997 meddelte Kommissionen medlemsstaterne sin beslutning om at suspendere anvendelsen af denne meddelelse, og ved brev af 19. december 1997 meddelte den dem, at meddelelsen igen ville blive sat i kraft den 30. juni 1998.

(7) EFT 30 af 20.4.1962, s. 993/62.

(8) EFT 53 af 1.7.1962, s. 1571/62.

(9) Kilde:

Eurostat 1998.

(10) Jf. fodnote 5.

(11) Tidligere sager: støtte N 603/93, N 377/91, N 29/91, N 394/92, NN 90/93, N 109/94, N 768/93, N 423/93, N 218/93, N 108/92, N 598/93 og N 644/92.

(12) Sml. 1995 II, s. 1675.

(13) Sml. 1979, s. 2161.

(14) Sml. 1973, s. 813.

(15) Sml. 1987, s. 901.

(16) Sml. 1990 I, s. 3437.

(17) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(18) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9.