DA Den Europæiske Unions Tidende L 58/7

RÅDETS AFGØRELSE

af 12. februar 2007

om oprettelse for perioden 2007-2013 af særprogrammet »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet« som en del af det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder

(2007/125/RIA)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30 og 31 samt artikel 34, stk. 2, litra c),

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) EU's mål om at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed skal som fastsat i artikel 2, fjerde led, og artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union nås ved at forebygge og bekæmpe organiseret og anden kriminalitet.

(2) For at beskytte vore borgeres frihed og sikkerhed og samfundet mod kriminelle aktiviteter bør EU træffe de nødvendige foranstaltninger for effektivt at forebygge, påvise, undersøge og retsforfølge alle former for kriminalitet, navnlig i sager med et grænseoverskridende element.

(3) På grundlag af konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Tammerfors i oktober 1999 har Det Europæiske Råd i Haag-programmet af november 2004 (2), erklæringerne vedrørende terrorisme af september 2001 og marts 2004 og EU's narkotikastrategi i december 2004 endnu engang bekræftet, at udviklingen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed udgør en prioriteret opgave, navnlig beskyttelsen af borgerne mod forskellige kriminelle aktiviteter gennem forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet.

(4) Det Europæiske Kriminalpræventive Net blev oprettet i henhold til Rådets afgørelse 2001/427/RIA (3) af 28. maj 2001 med henblik på at bidrage til at udvikle de forskellige aspekter af kriminalitetsforebyggelse på EU-niveau og støtte kriminalpræventive aktiviteter på lokalt og nationalt niveau.

(5) Det rammeprogram, der blev indført ved Rådets afgørelse 2002/630/RIA af 22. juli 2002 om indførelse af et rammeprogram om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (Agis) (4), har i væsentlig grad bidraget til at styrke politisamarbejdet og samarbejdet mellem andre retshåndhævende myndigheder og domstolene i medlemsstaterne og til at forbedre den gensidige forståelse og den gensidige tillid mellem de politimæssige, judicielle, retlige og administrative systemer.

(6) Det er nødvendigt og hensigtsmæssigt at udvide mulighederne for at finansiere foranstaltninger, der tager sigte på at forebygge og bekæmpe kriminalitet, og revidere retningslinjerne af hensyn til effektiviteten, omkostningseffektiviteten og gennemsigtigheden.

(7) Rammeprogrammet har til formål at lette en effektiv støtte til vidner til kriminalitet og beskyttelse af deres interesser. Programmet understreger også betydningen af at beskytte ofre for kriminalitet. For at understrege, at støtten til ofre er en prioritet, lægger særprogrammet om strafferet vægt på den sociale og juridiske bistand til ofre.

(8) Kommissionens foranstaltninger og tværnationale projekter er fortsat vigtige for at opnå et tættere og bedre samarbejde og en tættere og bedre koordinering mellem medlemsstaterne. Det er desuden nyttigt og hensigtsmæssigt at støtte projekter i medlemsstaterne i den udstrækning, de kan give nyttige erfaringer og knowhow, der kan anvendes i forbindelse med fremtidige foranstaltninger på EU-plan.

(9) Da kriminalitet går på tværs af grænserne, er det hensigtsmæssigt at lade tredjelande og internationale organisationer deltage i tværnationale projekter.

(10) Der skal sikres komplementaritet med hensyn til andre EU-programmer og fællesskabsprogrammer, f.eks. det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, Den Europæiske Unions Solidaritetsfond, det finansielle civilbeskyttelsesinstrument og strukturfondene.

(11) Målene for denne afgørelse, navnlig forebyggelse og bekæmpelse af organiseret og grænseoverskridende kriminalitet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af programmets omfang og konsekvenser bedre gennemføres på EU-plan; Rådet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som finder anvendelse på Unionen i henhold til artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(12) I overensstemmelse med artikel 41, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union bør driftsudgifterne finansieres over afsnit VI i Den Europæiske Unions almindelige budget.

(13) Udgifterne i forbindelse med programmet bør være forenelige med loftet under udgiftsområde 3 i den finansielle ramme. Det er nødvendigt på forhånd at sikre fleksibilitet i forbindelse med udformningen af programmet for at gøre det muligt eventuelt at foretage tilpasninger i forbindelse med de planlagte foranstaltninger og derved imødekomme udviklingen i behovene i perioden 2007-2013. Afgørelsen bør derfor kun indeholde en generisk definition af de planlagte foranstaltninger og deres respektive administrative og finansielle ordninger.

(14) De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse, bør vedtages med bistand fra et udvalg i henhold til de procedurer, der er fastsat i afgørelsen.

(15) I overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (5), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet (6) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (7) bør der desuden træffes passende foranstaltninger for at forhindre uregelmæssigheder og svig og tages skridt til at geninddrive midler, som er tabt, forkert udbetalt eller ukorrekt anvendt.

(16) Rådets forordning (EF, Euratom), nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 (9) af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, som sikrer Fællesskabets finansielle interesser, finder anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelhed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, begrænsningen af de tilfælde, hvor Kommissionen fortsat skal være direkte ansvarlig for programmernes gennemførelse og forvaltning og det krævede forhold mellem ressourcer og den administrative byrde, der er forbundet med deres anvendelse.

(17) Det er hensigtsmæssigt fra 1. januar 2007 at erstatte afgørelse 2002/630/RIA med denne afgørelse og med afgørelsen om oprettelse af særprogrammet »Strafferet«.

(18) Med henblik på at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af programmet bør denne afgørelse finde anvendelse fra den 1. januar 2007 —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Genstand

1. Ved denne afgørelse oprettes der et særprogram »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet« (i det følgende benævnt »programmet«) som en del af det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder med henblik på at bidrage til en styrkelse af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

2. Programmet dækker perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

Artikel 2

Programmets generelle mål

1. Programmet skal bidrage til at skabe et højt tryghedsniveau for borgerne ved at forebygge og bekæmpe organiseret og anden kriminalitet, navnlig terrorisme, menneskehandel og forbrydelser mod børn, ulovlig narkotikahandel og ulovlig våbenhandel, korruption og svig.

2. Uden at det berører Det Europæiske Fællesskabs målsætninger og beføjelser, bidrager programmets målsætninger til udviklingen af EU's og Fællesskabets politikker.

Artikel 3

Temaer og særlige mål

1. Programmet omfatter fire temaer:

a) forebyggelse af kriminalitet og kriminologi

b) retshåndhævelse

c) beskyttelse af og støtte til vidner

d) beskyttelse af ofre.

2. Inden for rammerne af de generelle mål bidrager programmet til at nå følgende specifikke mål:

a) at stimulere, fremme og udvikle generelle metoder og værktøjer, der er nødvendige for strategisk at forebygge og bekæmpe kriminalitet og sikre sikkerhed og offentlig orden, f.eks. det arbejde, der udføres i Det Europæiske Kriminalpræventive Net, partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor, bedste praksis inden for forebyggelse af kriminalitet, sammenlignelige statistikker, anvendt kriminologi og forstærket indsats over for unge lovovertrædere

b) at fremme og udvikle koordineringen, samarbejdet og den gensidige forståelse mellem retshåndhævende myndigheder, andre nationale myndigheder og relaterede EU-organer i forbindelse med de prioriteter, som Rådet især har identificeret, jf. Europols trusselsvurdering af organiseret kriminalitet

c) at fremme og udvikle bedste praksis for beskyttelse af og støtte til vidner, og

d) at fremme og udvikle bedste praksis for beskyttelse af ofre for kriminalitet.

3. Programmet vedrører ikke retssamarbejde. Det kan dog omfatte foranstaltninger, der sigter mod at tilskynde til samarbejde mellem judicielle myndigheder og retshåndhævende myndigheder.

Artikel 4

Tilskudsberettigede foranstaltninger

1. Med henblik på at forfølge de generelle og specifikke mål, der er fastsat i artikel 2 og 3, ydes der via programmet finansiel støtte til følgende typer foranstaltninger på de betingelser der er fastsat i det årlige arbejdsprogram:

a) projekter med en europæisk dimension, der iværksættes og forvaltes af Kommissionen

b) tværnationale projekter, der skal have deltagelse af partnere fra mindst to medlemsstater eller mindst én medlemsstat og et andet land, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland

c) nationale projekter i medlemsstaterne, der i) forbereder tværnationale projekter og/eller EU's foranstaltninger (»startforanstaltninger«) ii) supplerer tværnationale projekter og/eller EU's foranstaltninger (»supplerende foranstaltninger«) iii) bidrager til udviklingen af innovative metoder og/eller teknologier, der kan overføres til foranstaltninger på EU-plan, eller udvikler sådanne metoder eller teknologier for at overføre dem til andre medlemsstater og/eller et andet land, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland

d) driftstilskud til ikke-statslige organisationer, der uden fortjeneste for øje forfølger målene i programmet på europæisk plan.

2. Der kan navnlig ydes finansiel støtte til

a) foranstaltninger med henblik på bedre operationelt samarbejde og koordinering (styrkelse af netværkssamarbejde, gensidig tillid og forståelse, udveksling og formidling af oplysninger, erfaringer og bedste praksis)

b) analyse, overvågning og evaluering

c) udvikling og overførsel af teknologi og metoder

d) uddannelse, udveksling af personale og eksperter, og

e) bevidstgørelsesaktiviteter og informationsformidling.

Artikel 5

Adgang til programmet

1. Programmet er rettet mod retshåndhævende myndigheder, andre offentlige og/eller private organer, personer og institutioner, herunder lokale, regionale og nationale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, universiteter, statistiske kontorer, ikke-statslige organisationer, partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor og relevante internationale organer.

2. Organer og organisationer, der er juridiske personer og oprettet i medlemsstaterne, har adgang til programmet. Profitorienterede organer og organisationer har kun adgang til tilskud sammen med nonprofitorganisationer eller statslige organisationer.

3. For så vidt angår tværnationale projekter kan tredjelande og internationale organisationer deltage som partnere, men de kan ikke fremlægge projekter.

Artikel 6

Støtteformer

1. EU's finansielle støtte kan antage følgende retlige former:

a) tilskud

b) offentlige indkøbsaftaler.

2. EU vil desuden yde tilskud efter indkaldelse af forslag undtagen i hastende og behørigt begrundede undtagelsestilfælde, eller hvis modtageren er af en sådan beskaffenhed, at der ikke er anden mulighed i forbindelse med en bestemt foranstaltning; tilskuddet ydes i form af driftstilskud og støtte til foranstaltninger.

I det årlige arbejdsprogram fastsættes minimumssatsen for den årlige udgift til tilskud. Minimumssatsen skal være på mindst 65 %.

Den maksimale medfinansieringssats for projektomkostningerne fastsættes i de årlige arbejdsprogrammer.

3. Der kan ydes støtte til ledsageforanstaltninger i form af offentlige indkøbsaftaler, hvor indkøb af varer og tjenesteydelser dækkes med EU-midler. Dermed dækkes bl.a. udgifter til information og kommunikation samt forberedelse, gennemførelse, overvågning, kontrol og evaluering af projekter, politikker, programmer og lovgivning.

Artikel 7

Gennemførelsesforanstaltninger

1. Kommissionen yder EU-støtten i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (i det følgende benævnt »finansforordningen«).

2. Med henblik på programmets gennemførelse vedtager Kommissionen inden for rammerne af de generelle mål i artikel 2 et årligt arbejdsprogram inden udgangen af september, der indeholder de specifikke særlige mål, den tematiske prioritering, en beskrivelse af ledsageforanstaltninger, jf. artikel 6, stk. 3, og om nødvendigt en liste over andre foranstaltninger.

Det årlige arbejdsprogram for 2007 vedtages tre måneder efter at denne afgørelse har fået virkning.

3. Det årlige arbejdsprogram vedtages i overensstemmelse med forvaltningsproceduren i artikel 10.

4. Evaluerings- og tildelingsprocedurerne for tilskud til foranstaltninger skal bl.a. tage hensyn til følgende kriterier:

a) projektets overensstemmelse med det årlige arbejdsprogram, de generelle mål i artikel 2 og foranstaltninger på forskellige områder, jf. artikel 3 og 4

b) det foreslåede projekts kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultater og udbredelsen heraf

c) størrelsen af den søgte EU-finansiering og dens relevans i forhold til de forventede resultater

d) indvirkningen af de forventede resultater på de generelle mål i artikel 2 og på de foranstaltninger, der træffes på forskellige områder som fastsat i artikel 3 og 4.

5. Ansøgninger om driftstilskud, jf. artikel 4, stk. 1, litra d), vurderes bl.a. på baggrund af:

a) overensstemmelse med programmets mål

b) kvaliteten af de planlagte aktiviteter

c) aktiviteternes forventede multiplikatoreffekt over for borgerne

d) aktiviteternes geografiske rækkevidde

e) cost-benefit-forholdet i den foreslåede aktivitet.

6. Afgørelser vedrørende foranstaltninger, der forelægges i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), vedtages af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 10. Afgørelser vedrørende foranstaltninger, der forelægges i henhold til artikel 4, litra b), c) og d), vedtages af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 9.

Ansøgninger om tilskud, der involverer profitorienterede organer eller organisationer vedtages af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 10.

Artikel 8

Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg (i det følgende benævnt »udvalget«), der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

2. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

3. Kommissionen kan indbyde repræsentanter for ansøgerlandene til informationsmøder efter udvalgsmøderne.

Artikel 9

Rådgivningsprocedure

1. Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver, eventuelt ved afstemning, udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster.

2. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; desuden har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.

3. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til udtalelsen.

Artikel 10

Forvaltningsprocedure

1. Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om udkastet inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster. Ved afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen, udtaler udvalget sig med det flertal, der gælder efter artikel 205, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Ved afstemninger i udvalget vægtes de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, som anført i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

2. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, meddeles de omgående Rådet af Kommissionen. Kommissionen kan i så fald udsætte anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget, i et tidsrum på tre måneder regnet fra datoen for denne meddelelse.

3. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for det tidsrum, der er fastsat i stk. 2.

Artikel 11

Komplementaritet

1. Det vil blive tilstræbt at skabe synergi, sammenhæng og komplementaritet med andre EU-instrumenter og fællesskabsinstrumenter, bl.a. særprogrammerne »Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici«, »Strafferet« samt rammeprogrammerne for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, Den Europæiske Unions Solidaritetsfond og det finansielle civilbeskyttelsesinstrument.

2. Programmet kan dele ressourcer med andre EU-instrumenter og fællesskabsinstrumenter, navnlig programmet »Forebyggelse, beredskab og konsekvensstyring i forbindelse med terrorisme og andre sikkerhedsrelaterede risici« for at gennemføre foranstaltninger, der opfylder målene i både programmet og de øvrige EU-instrumenter og fællesskabsinstrumenter.

3. Projekter, der finansieres under denne afgørelse, kan ikke modtage finansiel støtte til samme formål fra andre EU-instrumenter eller fællesskabsinstrumenter. Det sikres, at programmets støttemodtagere oplyser Kommissionen om støtte, der modtages fra Den Europæiske Unions almindelige budget og andre kilder, samt om indgivne finansieringsansøgninger under behandling.

Artikel 12

Budgetmidler

Budgetmidlerne til de foranstaltninger, der er omhandlet i dette program, opføres som årlige bevillinger i Den Europæiske Unions almindelige budget. Budgetmyndigheden fastlægger de disponible bevillinger for hvert regnskabsår inden for den finansielle ramme.

Artikel 13

Overvågning

1. Kommissionen sikrer, at støttemodtageren for alle foranstaltninger, der finansieres via programmet, indsender tekniske og finansielle rapporter om projektets forløb, og at der forelægges en endelig rapport inden tre måneder efter, at projektet er afsluttet. Kommissionen fastsætter rapporternes form og struktur.

2. Kommissionen sikrer, at kontrakter og aftaler, der følger af gennemførelsen af programmet, navnlig indeholder bestemmelser om overvågning og finanskontrol, der foretages af Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant), om nødvendigt ved hjælp af kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, og om revision, der foretages af Revisionsretten.

3. Kommissionen sikrer, at støttemodtageren i fem år efter den sidste betaling til en foranstaltning holder al dokumentation vedrørende udgifterne til foranstaltninger til rådighed for Kommissionen.

4. På grundlag af rapporter og stikprøver, jf. stk. 1 og 2, sørger Kommissionen om nødvendigt for, at omfanget af eller tildelingsbetingelserne for den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt tidsplanen for betalingerne tilpasses.

5. Kommissionen sørger for, at der træffes alle andre fornødne foranstaltninger for at kontrollere, at de finansierede projekter gennemføres korrekt og i overensstemmelse med denne afgørelse og finansforordningen.

Artikel 14

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets økonomiske interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt eller ulovligt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 samt forordning (EF) nr. 1073/1999.

2. Hvad angår EU-foranstaltninger, der finansieres inden for rammerne af denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på alle overtrædelser af bestemmelser i fællesskabsretten, herunder misligholdelse af kontraktlige forpligtelser, der er fastsat på grundlag af programmet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, og som skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af EU, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.

3. Kommissionen sikrer, at betaling af den finansielle støtte til en foranstaltning begrænses, suspenderes eller kræves tilbagebetalt, hvis den konstaterer uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle beslutning, kontrakt eller aftale om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der, uden at Kommissionen er blevet anmodet om godkendelse heraf, er foretaget en væsentlig ændring af projektet, der strider mod dettes art eller mod gennemførelsesbetingelserne.

4. Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis gennemførelsen af et projekt kun kan give ret til en del af den tildelte finansielle støtte, sørger Kommissionen for, at modtageren anmodes om at fremsætte sine bemærkninger inden for en nærmere bestemt frist. Hvis modtageren ikke giver en rimelig begrundelse, sørger Kommissionen for, at resten af støttebeløbet kan slettes, og at tidligere udbetalte beløb kræves tilbagebetalt.

5. Kommissionen sikrer, at ethvert uretmæssigt udbetalt beløb tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage i rette tid, pålægges morarente i henhold til betingelserne i finansforordningen.

Artikel 15

Evaluering

1. Programmet vil løbende blive overvåget for at følge gennemførelsen af de planlagte projekter.

2. Kommissionen sikrer en løbende, uafhængig og ekstern evaluering af programmet.

3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:

a) en årlig redegørelse for gennemførelsen af programmet

b) en midtvejsevalueringsrapport om de resultater, der er opnået, og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af programmet senest den 31. marts 2010

c) en meddelelse om videreførelsen af programmet senest den 31. december 2010

d) en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. marts 2015.

Artikel 16

Offentliggørelse af projekter

Hvert år offentliggør Kommissionen en liste over de foranstaltninger, der finansieres via programmet, med en kort beskrivelse af hvert projekt.

Artikel 17

Overgangsbestemmelser

1. Denne afgørelse erstatter fra den 1. januar 2007 de tilsvarende bestemmelser i afgørelse 2002/630/RIA.

2. Foranstaltninger, der iværksættes inden 31. december 2006 i henhold til afgørelse 2002/630/RIA, er, indtil de er fuldført, omfattet af førnævnte afgørelse.

Artikel 18

Virkning og anvendelse

Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2007.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2007. På Rådets vegne F.-W. STEINMEIER Formand

(1) Udtalelse af 14.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

(3) EUT L 153 af 8.6.2001, s. 1.

(4) EFT L 203 af 1.8.2002, s. 5.

(5) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

(6) EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

(7) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(8) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

(9) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 1248/2006 (EUT L 227 af 19.8.2006, s. 3).