Kommissionens beslutning

af 13. maj 2003

om Italiens påtænkte støtteordning til bekæmpelse af arbejdsløshed på Sicilien

(meddelt under nummer K(2003) 1484)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2003/739/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelse af EF-traktatens artikel 88(1),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med denne artikel(2), og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 26. juni 2000, nr. 7666 (A/35346 af 29.6.2000), anmeldte de italienske myndigheder i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 3, refinansieringen for perioden 2000-2006 og ændringerne til beskæftigelsesstøtte N 692/1997, som Kommissionen godkendte den 25. februar 1998(3). Denne ordning var udløbet, fordi hele bevillingen på ca. 76,5 mio. EUR, som Kommissionen havde godkendt for perioden 1997-1999, var brugt op.

(2) Denne ordning blev indskrevet i registret over anmeldt støtte som N 428/2000, eftersom den i henhold til en eksplicit suspensionsklausul først kunne træde i kraft, når den var godkendt, jf. traktatens artikel 87 ff.

(3) Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 31. august 2000 (D/54509), 30. marts 2001 (D/51384), 28. maj 2001 (D/52158), 16. november 2001 (D/54755) og 7. februar 2002 (D/50529). De italienske myndigheder svarede ved brev af 8. februar 2001 nr. 1593 (A/31192), 27. marts 2001 nr. 4129 (A/33708), 19. september 2001 nr. 10255 (A/37368), 3. oktober 2001 nr. 11847 (A/37873), 22. januar 2002 nr. 1003 (A/30514), 18. april 2002 nr. 4873 (A/32946) og 29. april 2002 nr. 5439 (A/33234).

(4) Der blev afholdt et møde i Bruxelles den 16. januar 2002 mellem de italienske myndigheder og Kommissionen.

(5) Ved brev af 4. juli 2002 (SG(2002) D/230509) underrettede Kommissionen Italien om sin beslutning om ikke at gøre indsigelse over for del A af ordningen, der vedrører støtte til oprettelse af arbejdspladser, som ikke er forbundet med en investering, og at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for ordningens del B, der vedrører støtte til oprettelse af arbejdspladser, der er forbundet med en investering.

(6) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.

(7) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.

(8) Da Kommissionens forordning (EF) nr. 2204/2002 af 12. december 2002 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse(5) trådte i kraft den 3. januar 2003, sendte Kommissionen den 31. januar 2003 (D/50666) et brev til de italienske myndigheder for at underrette dem om, at vurderingen af den pågældende statsstøtteordning ville blive foretaget på grundlag af bestemmelserne i denne forordning, især artikel 11, stk. 2.

(9) Derfor har Kommissionen givet de italienske myndigheder en frist på en måned til at fremsætte eventuelle yderligere bemærkninger.

(10) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger i denne forbindelse.

II. BESKRIVELSE AF ORDNINGEN

Mål

(11) Målet med ordningen er at oprette arbejdspladser i en region, Sicilien, med en usædvanlig lav levestandard, hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse.

Støttens retsgrundlag

(12) Støtteordningen er baseret på følgende lovbestemmelser for regionen Sicilien:

- regionallov nr. 30/1997

- artikel 9, stk. 3, i regionallov nr. 24/2000 og artikel 6 i regionallov nr. 17/2001, der udvider ordningens anvendelsesområde

- regionallov nr. 9/2000, der refinansierer lov nr. 30/1997 for 2000

- artikel 18, stk. 1, i regionallov nr. 32/2000, der refinansierer regionallov nr. 30/1997 for perioden 2001-2006.

Varighed og omfang

(13) Ordningens varighed er begrænset til den 31. december 2006. Det samlede budget er på ca. 554 mio. EUR.

Støttemodtagere

(14) Virksomheder i alle sektorer, bortset fra jern- og stålindustrien, der opererer på Sicilien, og som ansætter visse kategorier af arbejdstagere på tidsubegrænsede kontrakter, er omfattet af ordningen.

Ordningens formål

(15) Formålet med ordningen er jobskabelse. Ordningen har to dele: del A vedrørende jobskabelse, der ikke er forbundet med en investering, og del B vedrørende jobskabelse, der er forbundet med en investering.

Støttens form og intensitet

(16) Støtten ydes i form af fuldstændig fritagelse for sociale bidrag i en periode på højst seks år med henblik på tidsubegrænset ansættelse af følgende kategorier af arbejdstagere:

- lærlinge

- ledige, der skal kvalificeres

- langtidsledige (over 24 måneder)

- andre ledige

- handicappede og rehabiliterede narkomaner

- ledige opført på mobilitetslister

- arbejdstagere, der i mindst 24 måneder har været under "cassa integrazione".

(17) Den samme støtte er planlagt til:

- omdannelse af tidsbegrænsede kontrakter til tidsubegrænsede kontrakter, og

- omdannelse af tidsbegrænsede uddannelses- og arbejdskontrakter til tidsubegrænsede kontrakter.

(18) Støtten tildeles på følgende betingelser:

- Der må ikke have været tale om personalenedskæringer i de sidste 12 måneder inden tildelingen.

- Tildelingen skal indebære oprettelse af nye arbejdspladser i forhold til antallet af ansatte i virksomheden i de sidste seks måneder inden tildelingen. Hvad angår omdannelse af uddannelses- og arbejdskontrakter og andre former for tidsbegrænsede kontrakter, må de pågældende arbejdstagere ikke medregnes som en del af virksomhedens arbejdsstyrke, hvis omdannelsen vedrører disse arbejdstagere.

(19) De italienske myndigheder har anslået den gennemsnitlige støtte til 45 % af arbejdstagernes bruttoløn.

III. KOMMISSIONENS BETÆNKELIGHEDER I FORBINDELSE MED PROCEDUREN EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 88, STK. 2

(20) I sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vurderede Kommissionen ordningens del B, som omhandler støtte til oprettelse af nettoarbejdspladser i forbindelse med en investering, på baggrund af retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte(6), kriterierne i Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder(7), EF-rammebestemmelser for statsstøtte i landbrugssektoren(8) og retningslinjer for gennemgangen af statsstøtte til fiskeri og akvakultur(9).

(21) Kommissionen gav udtryk for følgende betænkeligheder som led i proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2:

a) Har den investering, som de oprettede arbejdspladser er afhængig af, karakter af en initialinvestering? Kommissionen er i tvivl om, hvorvidt det eneste mål med ordningens støtte til jobskabelse er arbejdspladser i forbindelse med en initialinvestering, jf. punkt 4.11-4.14 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og artikel 2, litra c), i forordning (EF) nr. 70/2001.

b) Støtteintensiteten: Kommissionen er ligeledes i tvivl om, hvorvidt ordningens støtteintensitet, der kan beregnes i forhold til lønudgifterne, som defineret i punkt 4.13 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, overholder de regionale lofter, der gælder for det italienske regionalstøttekort for perioden 2000-2006 for regionen Sicilien (35 % NSÆ + 15 % BSÆ for SMV).

c) Er kumulationsreglerne i punkt 4.18-4.21 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og artikel 8 i forordning (EF) nr. 70/2001 overholdt?

d) Er princippet om støttens nødvendighed efter punkt 4.2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og artikel 7 i forordning (EF) nr. 70/2001 overholdt?

e) Er princippet om, at støttemodtageren, for at sikre, at de støttede investeringer er rentable og sunde, skal have bidraget til investeringens finansiering med mindst 25 %, som foreskrevet i punkt 4.2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte eller i artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 70/2001, overholdt?

f) Er punkt 4.1 og 4.2 i Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte i landbrugssektoren og de tilsvarende bestemmelser for behandling af statsstøtte i fiskeri- og akvakultursektoren overholdt?

(22) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra hverken de italienske myndigheder eller fra tredjemand om sine betænkeligheder.

IV. VURDERING

Foranstaltningernes karakter af statsstøtte

(23) For at vurdere, om foranstaltningerne i ordningen udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, skal det fastslås, om de giver modtagerne en fordel, om denne fordel kan tilskrives staten, om de pågældende foranstaltninger påvirker konkurrencen, og endelig om de kan fordreje samhandelen mellem medlemsstaterne.

(24) Det første element i artikel 87, stk. 1, er muligheden for, at foranstaltningen begunstiger visse virksomheder. Det skal derfor afgøres, på den ene side om støttemodtagerne får en økonomisk fordel, som de ikke ville have fået under normale markedsbetingelser, eller således lettes for omkostninger, de under normale omstændigheder skulle have dækket med virksomhedens egne midler, eller på den anden side om denne fordel gives til en bestemt kategori af virksomheder. Ved at tillade, at virksomheder i en italiensk region (Sicilien) modtager støtte til styrkelse af beskæftigelsen i form af fritagelse for sociale bidrag, letter de nationale myndigheder dem for en del deres lønudgifter, hvilket er normale udgifter, som en virksomhed pådrager sig i egen interesse, og dermed giver de dem økonomiske fordele, som styrker deres konkurrencemæssige stilling. Desuden favoriserer sådanne foranstaltninger virksomheder i bestemte områder af Italien fra det tidspunkt, hvor foranstaltningerne ikke tilbydes virksomheder, der befinder sig uden for disse områder.

(25) Den anden betingelse for anvendelse af artikel 87 er, at støtten skal ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler. I den foreliggende sag er der tale om tab af statsmidler, idet fritagelsen af visse virksomheder for at betale sociale bidrag mindsker statens skatteindtægter.

(26) I henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, er støtte endvidere forbudt, hvis den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. I den foreliggende sag truer de pågældende foranstaltninger med at fordreje konkurrencen, idet de styrker den støttemodtagende virksomheds økonomiske stilling og handlemuligheder i forhold til andre virksomheder, som ikke modtager støtten. Opstår denne virkning inden for samhandelen mellem medlemsstaterne, vil samhandelen blive påvirket af foranstaltningerne. Foranstaltningerne vil især fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen, når støttemodtagerne eksporterer en del af deres produktion til andre medlemsstater. På lignende vis vil den nationale produktion blive gunstigere stillet, hvis støttemodtagerne ikke eksporterer, fordi virksomheder i andre medlemsstater vil få dårligere muligheder for at eksportere deres produkter til det italienske marked(10).

(27) Af ovennævnte årsager er de pågældende foranstaltninger forbudt i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, og kan kun betragtes som forenelige med fællesmarkedet, hvis der indrømmes en af undtagelserne i traktaten.

Ordningens lovlighed

(28) På baggrund af oplysningerne fra de italienske myndigheder (se punkt 1 og 2), og eftersom der er tale om foranstaltninger, der endnu ikke er anvendt, konstaterer Kommissionen, at de italienske myndigheder har opfyldt deres anmeldelsesforpligtelse i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3.

Vurdering af foranstaltningernes forenelighed med fællesmarkedet

(29) Efter at have fastslået, at de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, skal Kommissionen vurdere, om de kan være forenelige med fællesmarkedet i medfør af artikel 87, stk. 2 eller 3.

(30) Hvad angår anvendelsen af undtagelserne i traktaten, fastholder Kommissionen, at støtten ikke kan komme i betragtning til en undtagelse i medfør af artikel 87, stk. 2, da der ikke er tale om støtte af social karakter, som omhandlet i artikel 87, stk. 2, litra a), eller om støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, jf. artikel 87, stk. 2, litra b), og den er heller ikke omfattet af artikel 87, stk. 2, litra c). Af indlysende årsager kan man heller ikke anvende undtagelserne i artikel 87, stk. 3, litra b) og d).

(31) Eftersom der er tale om støtte til oprettelse af arbejdsplader, skal det afgøres, om de kan komme i betragtning til en af de regionale undtagelser i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c).

Områdets berettigelse til en undtagelse

(32) Kommissionen minder om, at den med sin beslutning af 1. marts 2000 godkendte det italienske regionale støttekort for perioden 2000-2006, hvoraf det fremgår, hvilke områder der er berettiget til undtagelsen efter traktatens artikel 87, stk. 3, litra a)(11). Dette kort viser, at Sicilien er et støtteberettiget område i henhold til denne undtagelse.

Vurdering af ordningen på baggrund afretningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og kriterierne i forordning (EF) nr. 70/2001

(33) Da Kommissionen ikke som led i proceduren efter artikel 88, stk. 2, har modtaget bemærkninger fra de italienske myndigheder, må man konstatere, at den formelle undersøgelsesprocedure ikke har frembragt elementer, der kunne fjerne Kommissionens betænkeligheder.

a) Ingen elementer gør det muligt at konkludere med sikkerhed, at målet med støtte til oprettelse af arbejdspladser i henhold til ordningen udelukkende var beskæftigelse i forbindelse med en initialinvestering, jf. punkt 4.11-4.14 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og artikel 2, litra c), i forordning (EF) nr. 70/2001.

b) Ingen elementer gør det muligt at konkludere med sikkerhed, at ordningens støtteintensitet, som kan beregnes på grundlag af lønomkostningerne, jf. punkt 4.13 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, ligger under de regionale lofter i henhold til det italienske regionale støttekort for Sicilien i perioden 2000-2006 (35 % NSÆ + 15 % BSÆ for SMV). Faktisk er ordningens bruttointensitet, udtrykt i procent af lønomkostningerne i forhold til de oprettede arbejdspladser i en periode på to år, på 135 % af lønomkostningerne(12).

c) Ingen elementer gør det muligt at konkludere med sikkerhed, at kumulationsreglerne i punkt 4.18-4.21 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og artikel 8 i forordning (EF) nr. 70/2001 er overholdt.

d) Ingen elementer gør det muligt at konkludere med sikkerhed, at princippet om støttens nødvendighed efter punkt 4.2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte og artikel 7 i forordning (EF) nr. 70/2001 er overholdt.

e) Ingen elementer gør det muligt at konkludere med sikkerhed, at princippet om, at støttemodtageren, for at sikre, at de støttede investeringer er rentable og sunde, skal have bidraget til investeringens finansiering med mindst 25 %, som foreskrevet i punkt 4.2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte eller i artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 70/2001, er overholdt.

f) Endelig gør ingen elementer det muligt at konkludere med sikkerhed, at investeringsstøtten til landbrugssektoren er forenelig med punkt 4.1 og 4.2 i Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte i landbrugssektoren og de tilsvarende bestemmelser for behandling af statsstøtte i fiskeri- og akvakultursektoren.

Vurdering af ordningen på baggrund af forordning (EF) 2204/2002

(34) Den 3. januar 2003 trådte Kommissionens forordning (EF) 2204/2002 i kraft. I henhold til forordningens artikel 11, stk. 2, vurderes anmeldelser, der endnu ikke var blevet behandlet på ikrafttrædelsestidspunktet, på grundlag af bestemmelserne i forordningen.

(35) Ved brev af 31. januar 2003 (D/50666) underrettede Kommissionen de italienske myndigheder om, at ordningen ville blive vurderet på grundlag af forordning (EF) nr. 2204/2002, jf. forordningens artikel 11, stk. 2. I denne forbindelse gav Kommissionen de italienske myndigheder en supplerende frist på en måned til at fremsætte eventuelle bemærkninger. De italienske myndigheder fremsendte ingen bemærkninger.

(36) Den pågældende ordning omhandler støtte til oprettelse af arbejdspladser. Disse arbejdspladser er forbundet med gennemførelsen af et investeringsprojekt, jf. artikel 2, litra j), i forordning (EF) nr. 2204/2002(13).

(37) Oplysningerne fra de italienske myndigheder i forbindelse med anmeldelsen af ordningen viser, at ordningens bruttostøtteintensitet, der kan udtrykkes som en procentsats af lønomkostningerne til de job, der er skabt i en toårig periode, er på 135 % af lønomkostningerne(14).

(38) I denne forbindelse konstaterer Kommissionen, at når det drejer sig om oprettelse af job til arbejdstagere, som aldrig har været i arbejde, eller som har mistet eller er ved at miste deres tidligere job (i den foreliggende sag er der tale om lærlinge, langtidsledige, ledige, der skal kvalificeres, andre ledige, arbejdstagere opført på mobilitetslister og arbejdstagere, der i mindst 24 måneder har været under "cassa integrazione"(15)), holder ordningens støtteintensitet sig ikke under loftet for regional investeringsstøtte i henhold til det italienske støttekort for regionen Sicilien i perioden 2000-2006 (35 % NSÆ + 15 % BSÆ for SMV), jf. artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2204/2002.

(39) Eftersom intensiteten i øvrigt ikke holder sig under det regionale loft i artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2204/2002, overholder den på ingen måde heller loftet for støtteintensitet i tilfælde af kumulering af støtte til jobskabelse i henhold til samme artikel 4, stk. 3, med støtte til dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere, jf. forordningen artikel 5 og 6. I den foreliggende sag er støtteintensiteten i ordningen for jobskabelse for langtidsledige, handicappede og rehabiliterede narkomaner ikke forenelig med artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2204/2002.

(40) Eftersom de italienske myndigheder ikke har fremlagt oplysninger som led i proceduren efter artikel 88, stk. 2, om støtte til omdannelse af tidsbegrænsede arbejdskontrakter og uddannelses- og arbejdskontrakter til permanente kontrakter, kan Kommissionen ikke konkludere, at denne form for støtte er givet enten med henblik på jobskabelse eller omdannelse af kontrakter uden at overstige lofterne for regionalstøtte i henhold til det italienske regionale støttekort for regionen Sicilien i perioden 2000-2006.

(41) Da de italienske myndigheder ikke har fremsendt nogen form for oplysninger som led i proceduren efter artikel 88, stk. 2, i traktaten, kan Kommissionen ikke konkludere, at reglerne for kumulering af støtte i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2204/2002 er overholdt.

(42) Kommissionen kan heller ikke konkludere, at princippet om støttens nødvendighed i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 2204/2002 er overholdt, eller at støttemodtageren har bidraget til finansieringen af projektet med mindst 25 %, jf. artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 2204/2002.

(43) Kommissionen kan heller ikke konkludere, at de investeringer, jobbene er forbundet med, er investeringer i materielle aktiver, som defineret i artikel 2, litra k), i forordning (EF) nr. 2204/2002.

V. KONKLUSION

(44) På grundlag af analysen i betragtning 29 til 43 i denne meddelelse konstaterer Kommissionen, at støtteordningen til bekæmpelse af arbejdsløshed på Sicilien er uforenelig med fællesmarkedet -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den støtteordning, som Italien vil gennemføre til bekæmpelse af arbejdsløshed er uforenelig med fællesmarkedet.

Støtten kan derfor ikke ydes.

Artikel 2

Italien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2003.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(2) EFT C 242 af 8.10.2002, s. 2.

(3) EFT C 130 af 28.4.1998, s. 15.

(4) Se fodnote 2.

(5) EFT L 337 af 13.12.2002, s. 3.

(6) EFT C 74 af 10.3.1998, s. 9.

(7) EFT L 10 af 13.1.2001, s. 33.

(8) EFT C 28 af 1.2.2000, s. 2.

(9) EFT C 19 af 20.1.2001, s. 7.

(10) Domstolens dom af 13.7.1988 i sag 102/87, Sml. 1988, s. 4067, præmis 19.

(11) EFT C 175 af 24.6.2000, s. 12.

(12) De italienske myndigheder har oplyst, at de sociale bidrag udgør 45 % af bruttolønnen. Eftersom ordningen indebærer en fuldstændig fritagelse for sociale bidrag i en periode på op til seks år, bliver bruttointensiteten på 135 %.

(13) I henhold til denne artikel er et job forbundet med "gennemførelse af et investeringsprojekt", hvis jobbet vedrører den aktivitet, hvori der investeres, og jobbet skabes i de første tre år efter gennemførelsen af investeringen. I denne periode er de job, der skabes som følge af en øget anvendelse af den kapacitet, som skabes af investeringen, også forbundet med en investering.

(14) Se fodnote 12.

(15) Hvad angår støtte til arbejdstagere, der i mindst 24 måneder har været under "cassa integrazione", understreger Kommissionen, at sådanne arbejdstageres situation er helt sammenlignelig med den situation, egentlige ledige befinder sig i. Eftersom "cassa integrazione" især griber ind i forbindelse med omstruktureringer, som kræver nedskæringer af arbejdsstyrken, er det yderst sandsynligt, at arbejdstagere, der i mindst 24 måneder har været under "cassa integrazione", vil være de første til at miste deres job. Derfor må man betragte den virtuelle ledighed under "cassa integrazione" som svarende til egentlig ledighed for en arbejdstager, der har været i denne situation i over 24 måneder.