Rådets udtalelse

af 19. januar 2001

om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2000-2003

(2001/C 73/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker(1), særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den 19. januar 2001 gennemgik Rådet Sveriges opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2000-2003. Rådet konstaterer med tilfredshed, at det ifølge det opdaterede program forventes, at de offentlige finanser vil blive ved med at udvise et overskud i hele perioden frem til 2003, da de svenske myndigheder fastholder deres mellemsigtede målsætning om et budgetoverskud på i gennemsnit 2 % af BNP over konjunkturforløbet. Strategien med at mindske udgiftskvoten, der understøttes af faste udgiftslofter og et krav til de lokale myndigheder om budgetter i balance, ledsages af en mindskelse af skattekvoten. Rådet finder denne budgetstrategi passende. Rådet konstaterer endvidere med tilfredshed, at gældskvoten forventes at falde til under referenceværdien på 60 % af BNP i 2000, og at den forventes fortsat at falde betydeligt i resten af programperioden.

Det makroøkonomiske scenario, der opstilles i programmet, og som indebærer en BNP-vækst på 3,9 % og 3,5 % i henholdsvis 2000 og 2001, forekommer realistisk, men det opdaterede program indeholder ingen prognoser for 2002 og 2003, blot et forsigtigt skøn lydende på en BNP-vækst på 2,1 %, der betragtes som trendvækstraten.

De budgetoverskud, der stiles efter i det opdaterede program, giver en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til, at den offentlige saldo ikke vil overskride underskudsreferenceværdien på 3 % af BNP under normale omstændigheder. Rådet mener, at Sverige fortsat opfylder kravene i stabilitets- og vækstpagten. Rådet glæder sig endvidere over, at der i programmet lægges vægt på de offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt. Rådet noterer sig, at Sveriges strategi på dette punkt bygger på, at der fastholdes et overskud på 2 % af BNP i en periode på 15 år. Ved at nedbringe gælds- og rentebetalingerne vil der blive plads til at dække en stor del af de fremtidige omkostninger forbundet med befolkningens aldring. Rådet tilskynder Sverige til også at udforske andre muligheder for at begrænse udgifterne, eftersom det i programmet erkendes, at det kan blive vanskeligt for Sverige at fastholde en skattekvote, der er markant højere end i de fleste andre lande.

Rådet noterer sig, at Sverige på nuværende tidspunkt klart opfylder konvergenskriteriet om prisstabilitet, og at Sveriges fortsatte opfyldelse af det indenlandske inflationsmål med al sandsynlighed vil være i overensstemmelse med ECB's kriterium vedrørende prisstabilitet. Udviklingen i de lange renter i Sverige de seneste år afspejler med al tydelighed den gunstige udvikling i de fundamentale økonomiske forhold, der forventes at fortsætte i fremtiden. Spændet mellem de lange svenske renter og eurorenterne er blevet indsnævret i 2000, hvorfor Sverige fortsat opfylder rentekonvergenskriteriet. Skønt den svenske krone har udvist mindre volatilitet de seneste år, gentager Rådet, at Sverige må vise, at det er i stand til at overholde en passende paritet mellem den svenske krone og euroen i en tilstrækkelig lang periode uden alvorlige spændinger. Med henblik herpå, og som nævnt i Rådets udtalelse om det opdaterede konvergensprogram fra 1999(2), forventer Rådet, at Sverige beslutter at tilslutte sig ERM2 på et passende tidspunkt.

I et miljø med kraftig økonomisk vækst udgør fortsat løntilbageholdenhed en vigtig stabilitetsfaktor, og et moderat udfald af lønforhandlingerne for 2001 og 2002 vil være afgørende i denne henseende. Alt tyder på, at de nye lønaftaler kun vil resultere i svage lønstigninger, men der er dog risiko for, at de kan blive større end forventet. I denne sammenhæng opfordrer Rådet Sverige til at indrette sin finanspolitik på en sådan måde, at den understøtter de pengepolitiske bestræbelser på at nå inflationsmålet, jf. de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker. Skønt inflationspresset har været dæmpet i 2000 og forventes at blive holdt nede i 2001, er der risiko for en overophedning af økonomien, der kan true prisstabiliteten, hvis løntilbageholdenheden svækkes. I det tilfælde kan en ekspansiv finanspolitisk linje i 2001 og 2002 være uhensigtsmæssig i lyset af en økonomi, hvor outputtet ligger over eller tæt på det potentielle.

For at opnå en højere og holdbar økonomisk vækst fastholdes strategien fra tidligere programmer, og der gennemføres strukturelle foranstaltninger med henblik på at styrke økonomiens udbudsside. Blandt disse foranstaltninger vil sænkningen af det meget høje skattetryk i højere grad tilskynde folk til at arbejde, jf. også de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker. Rådet hilser disse strukturelle foranstaltninger velkommen og tilskynder den svenske regering til beslutsomt at gå videre med disse initiativer og til navnlig at mindske det høje skattetryk yderligere.

(1) EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

(2) Rådets udtalelse af 31. januar 2000 om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 1999-2002 (EFT C 60 af 2.3.2000, s. 5).