Kommissionens beslutning

af 25. april 2001

om Italiens støtte til Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato og nogle af dets datterselskaber

(meddelt under nummer K(2001) 1177)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2002/345/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler(1) og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I. SAGSFORLØB

(1) Ved brev af 4. august 1998 meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til støtten til Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato (i det følgende benævnt "Poligrafico") og nogle af dets datterselskaber.

(2) Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den omhandlede støtte.

(3) Kommissionen har modtaget bemærkninger fra tre interesserede parter og videresendt dem til Italien med anmodning om eventuelle kommentarer.

(4) De italienske myndigheder fremsatte kommentarer ved brev af 1. februar 1999. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 9. februar og 27. august 1999.

(5) De italienske myndigheder fremsendte de ønskede oplysninger ved brev af 26. marts, 27. maj, 20. august og 29. november 1999 og 13. marts 2000. Der er afholdt flere møder med de italienske myndigheder, og der blev især fremsat udførlige oplysninger på mødet i Rom den 21. januar 2000.

(6) Under proceduren blev Kommissionen underrettet om en ny støtteforanstaltning, som Italien havde gennemført som led i en mere omfattende strukturomlægningsplan. Den 3. maj 2000 besluttede Kommissionen derfor også at lade proceduren omfatte denne nye støtteforanstaltning, hvilket den meddelte Italien ved brev af 5. juli 2000.

(7) Kommissionens beslutning om at lade proceduren omfatte den nye støtteforanstaltning blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, hvor Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger dertil.

(8) Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.

(9) De italienske myndigheder fremsatte deres kommentarer ved brev af 3. august 2000.

II. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

(10) Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato blev oprettet ved lov nr. 2744 af 1928 med det formål at samle den produktion af pengeseddelpapir og almindeligt papir, som staten aftager, i ét selskab. Selskabet var i henhold til artikel 1 i ovennævnte lov et offentligt selskab under skatteministeriet. Ved lov nr. 559 af 1966 blev selskabets art og finansielle struktur ændret; det blev underlagt finansministeriet i stedet for skatteministeriet og fik pålagt følgende opgaver:

- papirproduktion (både almindeligt papir og pengeseddelpapir)

- udgivelse af alle statens officielle dokumenter

- udgivelse af litterære værker af national interesse

- administration af papirproduktionsanlæg.

(11) Ved loven fik Poligrafico finansielt set ejendomsret til de bygninger, anlæg og maskiner, som det tidligere selskab havde anvendt, og fik tilført ny kapital på 3 mia. ITL. Desuden blev den lejeafgift, som Poligrafico skulle betale staten for at benytte ovennævnte aktiver (svarende til 4 % af deres værdi), opkrævet. Samtidig fik selskabet pligt til at udbetale 90 % af sit årlige overskud til staten i form af dividende.

(12) Ved lov nr. 154 af 1978 fik Poligrafico bl.a. følgende yderligere opgaver:

- fremstilling af statens gangbare mønter (både i Italien og i udlandet)

- fremstilling af special- og samlermønter.

(13) I 1980 fik Poligrafico tilladelse til at erhverve aktiemajoriteten i den store cellulose- og papirproducerende virksomhed, Cartiere Miliani di Fabriano SpA (i det følgende benævnt "CMF").

(14) Endelig bekræftede lov nr. 266 af 1988, at Poligrafico var et offentligt selskab; som offentligt erhvervsselskab under finansministeriets kontrol er det finansielt uafhængigt af staten. Selskabets ledelse udnævnes af den italienske regering.

(15) På det tidspunkt, hvor proceduren blev indledt, var Poligrafico-koncernens hovedselskab Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato, der fungerer som både erhvervsvirksomhed og finansielt holdingselskab. Poligrafico kontrollerede direkte CMF (97,3 %), Verres SpA (i det følgende benævnt "Verres") (55 %), Editalia SpA (i det følgende benævnt "Editalia") (71,8 %) og Editalia Film Srl (71,4 %). Desuden havde det minoritetsandele i Istituto Enciclopedia Italiana Treccani SpA (10 %) og i Meccano SpA (0,6 %). Alt i alt bestod koncernen af 27 datterselskaber og 7 tilknyttede selskaber.

(16) CMF kontrollerede på det tidspunkt, hvor proceduren blev indledt, en række selskaber, bl.a. Cellulosa Calabra SpA (i det følgende benævnt "Cellulosa Calabra"), Naco International SpA (i det følgende benævnt "Naco"), NWT SpA (i det følgende benævnt "NWT") og FAD SpA. Poligrafico-koncernens struktur på det tidspunkt, hvor proceduren blev indledt, er anført i figur 1.

Figur 1

Poligrafico-koncernen

(de største selskaber) pr. 31. december 1996

>PIC FILE= "L_2002126DA.000301.TIF">

(17) Efter civillovbogen, lov nr. 559/66 og lov nr. 154/78, har Poligrafico ikke pligt til at opstille et koncernregnskab; men på finansministeriets opfordring har selskabet dog siden juni 1996 opstillet et koncernregnskab (jf. figur 2).

(18) Ifølge lov nr. 559/66 stammer størsteparten af Poligraficos omsætning fra leverancer af produkter og tjenester til staten. I henhold til denne lov har Poligrafico følgende opgaver: produktion og levering af almindeligt papir og sikkerhedspapir til den offentlige administration, trykning af Den Italienske Republiks stats- og lovtidender, fremstilling af statens mønter og offentlige stempler samt produkter, der skal opfylde særlige sikkerhedskrav(2).

(19) I 1998 bestod Poligraficos koncernomsætning af følgende:

>TABELPOSITION>

(20) Poligrafico-koncernens resultatopgørelse er anført i figur 2.

Figur 2

Poligraficos konsoliderede resultatopgørelse

>TABELPOSITION>

(21) CMF er omsætnings- og produktionsmæssigt Poligraficos største datterselskab. Det fremstiller almindeligt papir og sikkerhedspapir. Figur 3 viser selskabets vigtigste regnskabsposter.

Figur 3

CMF's konsoliderede resultatopgørelse

>TABELPOSITION>

(22) I beslutningen om at indlede proceduren behandlede Kommissionen en række statsstøtteforanstaltninger til fordel for både Poligrafico og dets datterselskaber. Den nævnte især Poligraficos to bidrag på 54 mia. ITL (28 mio. EUR) og 250 mia. ITL (125 mio. EUR) til CMF's kapitaludvidelse i henholdsvis 1996 og 1998, og den omstændighed, at priserne på de produkter og tjenester, som Poligrafico leverede staten, var højere end markedspriserne.

(23) Efter at proceduren var indledt, vedtog den italienske regering lovdekret nr. 116 af 21. april 1999, som krævede, at Poligrafico foretog en omfattende strukturomlægning, således at det blev omlagt fra et offentligt selskab til et aktieselskab inden den 31. december 2001. Med henblik herpå var det fastsat i loven, at Poligrafico skulle gennemføre en treårig strukturomlægningsplan, som skulle rette op på koncernens finansielle soliditet og rentabilitet.

(24) Som led i proceduren meddelte den italienske regering Kommissionen, at lov nr. 144 af 17. maj 1999 gav Poligrafico et årligt tilskud på 80 mia. ITL (40 mio. EUR) i de efterfølgende tyve år til betaling af afdrag og renter på de lån, som Poligrafico havde optaget til finansiering af ovennævnte strukturomlægningsplan.

(25) Desuden præciserede de italienske myndigheder nærmere, hvor store beløb Poligrafico havde ydet CMF:

- 1996: kapitaludvidelse på 54 mia. ITL (28 mio. EUR)

- 1998: overtagelse af gæld på 227 mia. ITL (116 mio. EUR) og kapitaltilførsel på 30 mia. ITL (15 mio. EUR)

- 1999: kapitaltilførsel på 89 mia. ITL (46 mio. EUR).

(26) Af disse midler overførte CMF 272 mia. ITL til Cellulosa Calabra, 25 mia. ITL til NWT og 5 mia. ITL til Naco.

(27) Endvidere meddelte de italienske myndigheder Kommissionen, at Poligrafico i 1998 havde tilført Editalia kapital på 49 mia. ITL netto (25 mio. EUR) for at genoprette selskabets aktiekapital, der var blevet udhulet af tab.

(28) Alle disse beløb, som Poligrafico ydede sine datterselskaber, fik det refunderet gennem de årlige bidrag fra staten. Under proceduren i denne sag er det den støtte, der blev ydet Poligrafico ved lov nr. 144 af 17. maj 1999 (80 mia. ITL over 20 år), der skal vurderes.

III. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

(29) Som led i proceduren bemærkede Frankrig, at "Direction des monnaies et médailles" ikke havde deltaget i det udbud, som Kommissionen nævnte i forbindelse med indledning af proceduren, og som vedrørte fremstilling af mønter i Indien og Algeriet.

(30) Frankrig hævdede desuden, at Verres aktiviteter på udenlandske markeder var ret begrænsede i 1997 og 1998, da selskabet ikke deltog i nogen af de udbud, som "Direction des monnaies et médailles" derimod havde deltaget i.

IV. ITALIENS KOMMENTARER

(31) Den italienske regering har i sit svar anført følgende:

- med hensyn til Poligraficos to kapitalindskud i CMF for at forhøje selskabets kapital: i) indskuddene kan ikke betragtes som statsstøtte, da de ikke gav modtageren nogen økonomisk fordel, ii) Poligrafico handlede på samme måde som en privat investor under markedsøkonomiske forhold, iii) under alle omstændigheder ville en eventuel støtte være forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra c)

- med hensyn til de påståede kommercielle fordele for Poligrafico: der er ikke tale om statsstøtte, da staten aldrig har betalt Poligrafico nogen overpris for de produkter og tjenester, som selskabet har leveret.

(32) Hvad angår punkt i) hævder de italienske myndigheder, at den kapital, som Poligrafico indskød i CMF, ikke falder ind under artikel 87, stk. 1, da den ikke gav modtageren økonomiske fordele. De fremfører, at CMF overdrog de to kapitalindskud fuldt ud til sine datterselskaber Cellulosa Calabra, Naco og NWT til finansiering af deres strukturomlægning. Da midlerne er blevet overdraget Cellulosa Calabra, Naco og NWT, opnåede CMF ifølge de italienske myndigheder ingen økonomiske fordele derved, da selskabet kun fungerede som formidler.

(33) Den italienske regering fremfører, at de midler, som CMF overførte til Cellulosa Calabra, Naco og NWT, ikke skal betragtes som statsstøtte, da disse selskaber aldrig har drevet virksomhed på markedet, og de pågældende foranstaltninger derfor ikke kunne fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Under alle omstændigheder er Cellulosa Calabra og Naco blevet solgt til private investorer, mens NWT er blevet afviklet.

(34) Desuden ii) har de italienske myndigheder udtalt, at Poligrafico gennem de omdiskuterede kapitalindskud handlede på samme måde som en privat investor, fordi selskabet indskød de midler, der var nødvendige for at omstrukturere et af sine datterselskaber, for at opretholde værdien af sin investering.

(35) Under alle omstændigheder iii) mener de italienske myndigheder, at de pågældende foranstaltninger, hvis Kommissionen skulle betragte dem som statsstøtte, falder ind under undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), da de tog sigte på omstrukturering af en kriseramt virksomhed.

(36) Med hensyn til de kommercielle fordele, som Kommissionen mener, at Poligrafico har opnået gennem en overpris på de produkter og tjenester, selskabet har leveret staten, bestrider de italienske myndigheder, at der overhovedet har været tale om en sådan foranstaltning, og præciserer, at prisen på de produkter og tjenester, der leveres til staten, fastsættes af et udvalg under den myndighed, der har ansvaret for leverancer til alle offentlige myndigheder ("Provveditorato Generale dello Stato").

(37) Ifølge de italienske myndigheder fastsætter dette udvalg prisen på grundlag af såvel prisen på tilsvarende produkter og tjenester på markedet som Poligraficos produktionsomkostninger. Derfor mener Italien ikke, at der er betalt nogen overpris til Poligrafico.

(38) Med hensyn til de midler, der blev tildelt Poligrafico ved lov nr. 144 af 17. maj 1999, og som ikke var omfattet af Kommissionens beslutning om indledning af proceduren, udtaler den italienske regering, at de indgår i en omfattende strukturomlægningsplan for Poligrafico-koncernen, og at der derfor er tale om støtte, som er forenelig med fællesmarkedet efter artikel 87, stk. 3, litra c).

(39) Endelig udtaler den italienske regering, at de midler, som Poligrafico ydede Editalia, tog sigte på omstrukturering af selskabet og derfor skal betragtes som støtte, der er forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

(40) De italienske myndigheder fremsatte de samme argumenter med hensyn til udvidelsen af proceduren.

V. VURDERING AF FORANSTALTNINGERNE

(41) I den foreliggende sag må det fastslås, om den kapital, som Poligrafico har indskudt i sine datterselskaber, og ovennævnte kommercielle fordele:

- ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler

- kan fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner

- påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne

og derfor skal betragtes som støtte efter traktatens artikel 87, stk. 1.

Statsmidler

(42) De midler, der blev tildelt Poligrafico ved lov nr. 144 af 17. maj 1999, stammer direkte fra statsbudgettet og må derfor klart betragtes som statsmidler som omhandlet i artikel 87, stk. 1.

Begunstigelse af visse virksomheder

(43) Kommissionen er af den opfattelse, at enhver finansiel foranstaltning, som staten gennemfører til fordel for en bestemt virksomhed, og som på forskellig måde reducerer de omkostninger, som virksomheden normalt selv skal afholde, skal betragtes som statsstøtte efter artikel 87.

(44) De midler, som Poligrafico fik tildelt ved lov nr. 144 af 1999 (80 mia. ITL over 20 år), giver selskabet mulighed for at betale afdrag og renter på de lån, der er optaget til finansiering af strukturomlægningen. I praksis sættes Poligrafico i stand til at optage lån, der hverken skal tilbagebetales eller forrentes. De lån, som Poligrafico kan optage, og som ikke skal tilbagebetales, kan anslås til ca. 1100 mia. ITL (568 mio. EUR).

(45) Lån er en nødvendig finansieringsform for virksomhederne, da de herigennem kan skaffe sig midler til dækning af driftsomkostninger, investeringer eller ekstraordinære transaktioner, som f.eks. virksomhedsovertagelser. Da virksomhederne skal tilbagebetale lånene til markedsrente, tvinger det dem til at kræve større afkast af deres investeringer, for at de kan tilbagebetale lånene og sikre aktionærerne et tilfredsstillende udbytte.

(46) I det foreliggende tilfælde får Poligrafico et lån, som ikke skal tilbagebetales, da staten vil tilbagebetale det over de næste 20 år. Det er derfor klart, at den pågældende foranstaltning reducerer de omkostninger, som Poligrafico skulle afholde, hvis der var tale om en normal erhvervsvirksomhed, som ikke fik statsstøtte.

(47) De midler, der tildeles Poligrafico ved lov nr. 144 af 1999, favoriserer denne virksomhed i forhold til dens konkurrenter, der ikke er omfattet af den samme foranstaltning, og dette betyder, at Poligrafico opnår en økonomisk fordel som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.

(48) De italienske myndigheder fremfører, at Poligrafico vil anvende en del af lånet til dækning af den gæld, det har pådraget sig i forbindelse med sit kapitalindskud i CMF (370 mia. ITL - 190 mio. EUR) og Editalia (49 mia. ITL - 25 mio. EUR). CMF har på sin side anvendt størstedelen af de midler, det har modtaget, til at indskyde kapital i en række datterselskaber, nemlig Cellulosa Calabra (272 mia. ITL), Naco (5 mia. ITL) og NWT (25 mia. ITL). Ifølge de italienske myndigheder skal de midler, der er ydet Poligrafico, dog ikke betragtes som statsstøtte, da de blot er videregivet til CMF, der igen har overført dem til Cellulosa Calabra, Naco og NWT. Da sidstnævnte selskaber kun havde en meget begrænset omsætning - hvis de overhovedet havde nogen omsætning - kan der ikke være tale om konkurrencefordrejninger i dette tilfælde.

(49) Kommissionen deler ikke denne opfattelse. Poligrafico opererer som en integreret koncern, der driver produktionsvirksomhed enten direkte eller gennem datterselskaber. Selv om CMF er adskilt fra Poligrafico, tilhører det dog den samme koncern og skal i forbindelse med den igangværende procedure anses for at være en del af en enkelt koncern. Ud over at CMF er et integreret produktionsselskab, fungerer det nemlig også som subholding for Poligrafico med kapitalinteresser i over 15 selskaber.

(50) De midler, der er ydet Poligrafico, skal derfor anses for at være bestemt til hele koncernen, uanset om de begunstiger Poligraficos, CMF's eller et andet datterselskabs produktion af bestemte produkter eller levering af bestemte tjenester.

(51) Når Kommissionen skal fastslå, om de pågældende foranstaltninger har givet modtagerne en økonomisk fordel, som omhandlet i artikel 87, skal den derfor anvende det markedsøkonomiske investorprincip på de midler, som staten har ydet Poligrafico, da de også omfatter de midler, som Poligrafico selv har ydet sine datterselskaber til finansiering af deres omstrukturering.

(52) I denne forbindelse skal det undersøges, om de midler, som Poligrafico har modtaget, er ydet efter det markedsøkonomiske investorprincip(3). Hvis ikke dette er tilfældet, indebærer foranstaltningerne en økonomisk fordel for modtageren, som kan anvende de pågældende midler til finansiering af omkostninger og investeringer uden at skulle optage lån i finansieringsinstitutter eller sikre et rimeligt afkast af de pågældende midler.

(53) Ifølge det markedsøkonomiske investorprincip indebærer en finansiel transaktion mellem en stat og en offentlig virksomhed statsstøtte, når den ikke ville være gennemført af en privat investor, der opererer under markedsøkonomiske forhold. Der må især formodes at foreligge statsstøtte, "hvor selskabets finansielle situation, navnlig gældens struktur og størrelse, er af en sådan art, at det ikke synes berettiget at forvente et normalt afkast (i form af udbytte eller værdistigninger) af den investerede kapital inden for en rimelig frist"(4).

(54) Som det fremgår af figur 2 og 3, befandt både Poligrafico og CMF sig i en vanskelig økonomisk situation på det tidspunkt, hvor de modtog midlerne fra deres respektive aktionærer. Hvad Poligrafico angår, viser figur 2, at dets økonomiske situation var blevet stadig mere alvorlig: Driftsresultatet var allerede blevet negativt i 1996 og var blevet betydeligt forværret i 1997. Selv når man ser bort fra engangsafskrivningerne i 1997, bemærker man, at driftsresultatet (der kan sidestilles med resultatet af "industriaktiviteterne") udviste et underskud på ca. 100 mia. ITL. Til trods for den væsentlige forbedring, der kunne registreres i 1997, var selskabets driftsrentabilitet fortsat negativ.

(55) Det kan desuden bemærkes, at Poligraficos nettoformue var negativ i både 1997 og 1998. Under normale forhold kan selskaber med en negativ nettoformue ikke opretholde driften.

(56) Den samme begrundelse kan anvendes på CMF, mutatis mutandis. Som det fremgår af figur 3, oplevede selskabet et pludseligt fald i omsætningen og et negativt driftsresultat i både 1997 og 1998. I disse år led CMF betydelige tab, som helt udhulede dets kapital. Det skyldtes udelukkende Poligraficos kapitalindskud, at selskabet kunne opretholde driften. I betragtning af CMF's seneste resultatopgørelse, finansielle struktur og økonomiske udsigter er det derfor klart, at Poligrafico ikke kunne forvente et investeringsafkast, der ville være acceptabelt for en privat investor.

(57) På denne baggrund kunne staten ikke med rimelighed forvente et normalt afkast af sin investering i virksomheden. De finansielle midler, der blev ydet Poligrafico, må derfor anses for at indebære økonomiske fordele for støttemodtageren, som omhandlet i artikel 87. Hvis de påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne, ville de også skulle betragtes som statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87.

Påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne

(58) Den tredje forudsætning for, at en bestemt statsforanstaltning er omfattet af artikel 87, er, at den påvirker eller vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. I det foreliggende tilfælde er det nødvendigt at vurdere virkningerne på samhandelen mellem medlemsstaterne, fordi Poligrafico og dets datterselskaber, som Kommissionen anførte ved indledningen af proceduren, opererer i forskellige sektorer - produktion af cellulose og papir, møntfremstilling og publikationsvirksomhed, der er konkurrenceudsatte sektorer, hvor der er en betydelig samhandel inden for Fællesskabet.

(59) Desuden anførte Kommissionen udtrykkeligt ved indledningen af proceduren, at der i ovennævnte sektorer, hvor Poligrafico opererer, er en faktisk eller potentiel samhandel mellem medlemsstaterne. Den påpegede især fremstilling af mønter, levering af papir til administrative formål og publikationsvirksomhed. Kommissionen fastholder, at statsstøtten til Poligrafico eller dets datterselskaber ændrer eller truer med at ændre samhandelen mellem medlemsstaterne.

(60) Desuden bemærker Kommissionen, at statsstøtte ifølge Domstolen ikke behøver at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne direkte for at falde ind under artikel 87. Det er tilstrækkeligt, at foranstaltningerne styrker modtagerens stilling i konkurrencen med andre virksomheder inden for samhandelen(5). Dette er netop tilfældet med Poligraficos konkurrenter, men også med andre virksomheder, der opererer inden for møntfremstilling, publikationsvirksomhed og trykning.

(61) Det kan derfor konkluderes, at de pågældende foranstaltninger også opfylder tredje betingelse som omhandlet i betragtning 31 og derfor skal betragtes som statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1.

Forenelighed med fællesmarkedet

(62) Når Kommissionen har fastslået, at de pågældende foranstaltninger skal betragtes som statsstøtte efter artikel 87, stk. 1, skal den vurdere, om de kan erklæres forenelige med fællesmarkedet efter EF-traktatens relevante bestemmelser.

(63) Artikel 87, stk. 2, kan udelukkes, fordi de pågældende foranstaltninger ikke er støtte af social karakter til enkelte forbrugere eller støtte med det formål at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer.

(64) Med hensyn til artikel 87, stk. 3, litra a), og den del af artikel 87, stk. 3, litra c), der vedrører regioner, skal det bemærkes, at støtten ikke tager sigte på at fremme udviklingen af bestemte regioner, da Poligrafico som koncern er til stede i mange forskellige geografiske områder. Støtten tager heller ikke sigte på at fremme virkeliggørelsen af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse eller at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi, som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra b).

(65) I betragtning af de pågældende foranstaltningers art kan undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra d), heller ikke anvendes.

(66) Det må konkluderes, at de pågældende støtteforanstaltninger kun kan være omfattet af undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c). Ud fra denne synsvinkel skal Kommissionen vurdere støtteforanstaltningernes forenelighed på grundlag af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(6), da proceduren blev indledt i 1998 med hensyn til støtte, der var ydet indtil dette tidspunkt. Ifølge disse retningslinjer skal en strukturomlægningsplan for at kunne godkendes af Kommissionen opfylde følgende generelle betingelser:

i) planen skal genoprette virksomhedens rentabilitet på lang sigt

ii) planen skal forhindre, at støtten medfører konkurrencefordrejninger

iii) støtten skal stå i forhold til omstruktureringsomkostningerne og -fordelene

iv) planen skal gennemføres fuldt ud

v) planens gennemførelse skal kontrolleres af Kommissionen.

(67) Kommissionen kan kun fastslå, at støttens virkninger ikke strider mod den fælles interesse, og godkende foranstaltningen i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), hvis alle ovennævnte betingelser er opfyldt.

(68) Med henblik herpå fremlagde de italienske myndigheder en omfattende strukturomlægningsplan for både Poligrafico-koncernen og CMF, der var koncentreret om følgende tre hovedpunkter:

- koncentration af Poligrafico-koncernens aktiviteter omkring dens kernevirksomhed, nemlig levering af produkter og tjenester til den offentlige administration, og dermed afskaffelse af dens "eksterne" aktiviteter

- privatisering/afvikling af størstedelen af Poligraficos datterselskaber, af CMF og af størstedelen af CMF's datterselskaber

- omkostningsreduktion gennem øget intern effektivitet og omstrukturering.

(69) Poligrafico mener, at det kan genoprette sin rentabilitet i 2002 og allerede opnå tilfredsstillende cash flows i 1999 og 2000, som det fremgår af figur 4.

Figur 4

Poligraficos strukturomlægningsplan

>TABELPOSITION>

(70) Ovennævnte resultater skal opnås ved en drastisk nedskæring på næsten 50 % i virksomhedens driftsomkostninger, især personaleomkostningerne, og ved en omfattende intern reorganisering samt indstilling af Poligraficos produktion af en række produkter og tjenester til afsætning på markedet. F.eks. er man allerede begyndt at afvikle produktionsanlæggene for almindeligt papir og kuverter. Omsætningsmæssigt (i 1997) svarer dette til en nedgang på ca. 170 mia. ITL (ca. 87 mio. EUR) om året.

(71) Når planen er gennemført, vil Poligraficos produktion være koncentreret om følgende to produktkategorier:

- produkter og tjenester til den offentlige administration, hvor de offentlige myndigheder kræver bestemte kvalitets- og sikkerhedskriterier overholdt for at forhindre efterligning, skabe tillid osv. (kategori a)). Denne kategori omfatter pas, personlige identitetspapirer, lotterisedler, statsobligationer, den italienske stats tidende samt møntfremstilling for centralbanken. Det anslås, at disse produkter udgør 85 % af virksomhedens omsætning, når strukturomlægningsplanen er gennemført. Det er klart, at konkurrencen om disse produkter er meget begrænset på grund af produkternes art

- produkter, der er bestemt til den offentlige administration, men som ikke kræver de samme strenge sikkerhedsforanstaltninger som produkterne under kategori a). Denne kategori omfatter bl.a. skattedokumenter, valgkort osv. (kategori b)). Når strukturomlægningsplanen er gennemført, skulle produkterne under kategori b) tegne sig for de resterende 15 % af Poligraficos omsætning.

(72) Da Poligrafico indstiller produktionen af alle sine nuværende "kommercielle" produkter, omfatter planen lukning af alle nuværende produktionsanlæg og samling af produktionen i et enkelt nyt anlæg, hvorved man opnår større effektivitet og en højere produktkvalitet. Der vil kun være behov for et særskilt anlæg til møntfremstillingen.

(73) Desuden omfatter planen salg af alle Poligraficos datterselskaber bortset fra Verres og Editalia. Verres vil blive opretholdt til produktion af råmaterialer til møntfremstillingen, mens Editalia har stor betydning inden for publikationsvirksomhed, der kan være nyttig for Poligraficos hovedaktiviteter. Planen giver desuden mulighed for også at afhænde disse datterselskaber senere.

(74) Det skal bemærkes, at strukturomlægningsplanen også omfatter en betydelig prisnedsættelse for de produkter og tjenester, som Poligrafico leverer til den offentlige administration. Dette forventes at have reduceret koncernens omsætning med 90 mia. ITL, når planen er gennemført, i forhold til produktionstallene for 1997.

(75) Ud fra et organisatorisk synspunkt medfører strukturomlægningsplanen en gennemgribende nedskæring i Poligraficos personale fra 5302 i 1997 til 2650 i 2002 og 2550 i referenceåret, når hele produktionen er blevet koncentreret på et enkelt anlæg. Planen medfører desuden en nedskæring af enhedslønomkostningerne ved ændring af nogle retlige aspekter i ansættelseskontrakten og udskiftning af ældre, dyrere ansatte med unge, der er billigere. Nedskæringen i arbejdsstyrken kombineret med nedskæringen i enhedslønomkostningerne betyder et samlet fald i virksomhedens personaleomkostninger fra 475 mia. ITL (244 mio. EUR) i 1997 til 228 mia. ITL (117 mio. EUR) i referenceåret.

(76) Det skal bemærkes, at personalet pr. 30. juni 2000 allerede var blevet nedskåret med ca. 1850 til 3130, dvs. hurtigere end fastsat i planen.

(77) Ifølge planen vil de samlede omkostninger ved finansieringen af ovennævnte foranstaltninger andrage ca. 1400 mia. ITL (720 mio. EUR) i perioden 1999-2002, og heraf er 600 mia. ITL afsat til finansiel omstrukturering af Poligrafico, 430 mia. ITL til sammenlægningen af produktionsanlæggene til et enkelt og 370 mia. ITL til dækning af de sociale omkostninger ved afskedigelse af personale. Poligrafico skal bidrage med 300 mia. ITL til finansieringen af denne plan, nemlig 120 mia. ITL fra salg af aktiver og datterselskaber, 100 mia. ITL fra cash flows for den pågældende periode og 80 mia. ITL fra nedskæring i driftskapitalen.

(78) De resterende 1100 mia. ITL vil, som anført i betragtning 44, blive fremskaffet ved lån, som staten afdrager og forrenter.

(79) Endelig skal det bemærkes, at Poligrafico vil indføre et analytisk regnskabssystem, der giver mulighed for at adskille omkostninger og indtægter i forbindelse med produkter, der udelukkende sælges til den offentlige administration, og de produkter, der eventuelt sælges på markedet. Herved fjernes risikoen for, at støtten til Poligraficos aktiviteter som leverandør til den offentlige administration omdirigeres til aktiviteter, som Poligrafico måtte beslutte at konkurrere om på markedet.

(80) Hovedelementet i Poligraficos omstrukturering bliver reduktionen i driftsomkostningerne (på ca. 200 mia. ITL i den pågældende periode) gennem nedskæring af personalet, rationalisering af produktionen og andre organisatoriske indgreb. Gennemførelsen af disse foranstaltninger afhænger af viljen hos selskabets ledelse og ikke af en gunstig udvikling i markedsvilkårene.

(81) Det fremgår af figur 4, at de foranstaltninger, som strukturomlægningsplanen for Poligrafico omfatter, vil gøre det muligt at genskabe rentabiliteten fra 2001. Poligrafico vil allerede i 2000 få en rimelig cash flow, som vil gøre det muligt for det også at finansiere en del af de resterende strukturomlægningsforanstaltninger. Det skal desuden bemærkes, at disse resultater søges opnået udelukkende gennem interne strukturomlægningsforanstaltninger uden hensyn til, om markedsvilkårene er gunstige. Betingelsen under i) er derfor opfyldt.

(82) Samtidig med Poligraficos omstrukturering omfatter de italienske myndigheders plan også en gennemgribende omstrukturering af CMF for at privatisere dette selskab hurtigst muligt. Da CMF er Poligraficos største datterselskab, bør der foretages en undersøgelse af omstruktureringen, inden det privatiseres.

(83) Strukturomlægningsplanen for CMF omfatter følgende foranstaltninger, der skal gennemføres på tre år:

- ændring af produktionsprogrammet til produkter med større værditilvækst, såsom sikkerhedspapir

- indstilling af aktiviteterne inden for selvkopierende papir

- modernisering af energiforsyningsanlæggene, der tegner sig for en stor del af driftsomkostningerne

- omlægning af den kommercielle struktur og marketingsystemet

- personalenedskæring.

(84) Planen omfatter desuden salg af størstedelen af CMF's datterselskaber og mindre vigtige aktiviteter. Med hensyn til de virksomheder, der skal afhændes, skal det erindres, at CMF allerede har solgt et datterselskab, der led betydelige tab, nemlig Cellulosa Calabra. Som nævnt under betragtning 48 fastholder de italienske myndigheder, at støtten til dette selskab og til Naco og NWT skal undersøges særskilt. Kommissionen mener af ovennævnte årsager, at disse selskaber, der alle har en meget beskeden omsætning og produktion, falder ind under CMF's aktiviteter inden for papir- og celluloseproduktion.

(85) Det skal dog understreges, at CMF's vanskeligheder fortrinsvis skyldes Cellulosa Calabra, Naco og NWT. Især skulle Cellulosa Calabra, som har modtaget 90 % af de midler, som CMF har udbetalt til sine datterselskaber, være et anlæg til papirproduktion i Calabrien, der er en dårligt stillet mål 1-region, og produktionen skulle foregå ved en specialproces, der tager sigte på at reducere anvendelsen af træ og den forurening, som skyldes chlorbaserede produktionsprocesser. Til trods for enorme investeringer og en betydelig arbejdskraft nåede selskabet aldrig op på et betydeligt produktionsniveau, men foretog kun produktions- og marketingafprøvninger. Det skal bemærkes, at selskabets omsætning i første halvår 1998, dvs. før privatiseringen, kun var på 140 mio. ITL (72000 EUR). Selskabet blev afhændet ved offentligt udbud til en gruppe investorer, som afviklede alle papirproduktionsanlæg og benyttede industrianlægget til elproduktion. Der er derfor ingen grund til at undersøge en eventuel strukturomlægningsplan for Cellulosa Calabra.

(86) Det samme gælder for Naco og NWT. Begge selskaber skulle indføre nye processer til produktion af papir og tilsvarende produkter. Naco's omsætning i 1997, før privatiseringen, var kun på 170 mio. ITL (86000 EUR), mens NWT's omsætning i 1998 var lidt under 1500 mio. ITL (770000 EUR). Også disse to datterselskaber er allerede afhændet til private investorer ved offentligt udbud. Overskuddet, 8 % og 2 % af de midler, som CMF havde udbetalt til sine datterselskaber, blev anvendt til dækning af tidligere tab.

(87) Planen for CMF omfatter fortsat afhændelse og lukning af de fleste af dets datterselskaber. Foruden ovennævnte salg af Cellulosa Calabra, Naco og NWT har CMF f.eks. også solgt Polimoore SpA og FAD SpA, mens Cargest SpA og Cogest SpA er blevet afviklet.

(88) Produktionsanlægget Cerreto Castello tilhørende Fabriano Soft er også blevet solgt, mens CMF's produktionsanlæg for selvkopierende papir er blevet lukket.

(89) Desuden omfatter planen en række foranstaltninger med henblik på repositionering af selskabet, når det gælder produkter og distributionskanaler, samt øge dets effektivitet til samme niveau som konkurrenternes. En af disse foranstaltninger er nedskæring i arbejdskraften fra de nuværende 970 til ca. 600 (- 40 %).

(90) Gennemførelsen af disse foranstaltninger skulle betyde et vendepunkt for selskabet. CMF skulle nemlig kunne opnå et driftsoverskud på 60 mia. ITL (31 mio. EUR) i 2002 mod et tab på 1 mia. ITL (0,5 mio. EUR) i 1998, som det fremgår af figur 5.

Figur 5

CMF's strukturomlægningsplan

>TABELPOSITION>

(91) Som led i denne plan vil CMF blive privatiseret i overensstemmelse med strukturomlægningsplanen for dets aktionær Poligrafico, og salgsproceduren er allerede indledt.

(92) Som anført i betragtning 67 skal Kommissionen vurdere, om den strukturomlægningsplan, som de italienske myndigheder har fremlagt, opfylder de fem betingelser i Fællesskabets rammebestemmelser for støtte på dette område.

(93) Den første betingelse er, at foranstaltningerne på grundlag af en realistisk vurdering af markedsvilkårene skal give mulighed for at genoprette virksomhedens rentabilitet på lang sigt inden for et rimeligt tidsrum.

(94) Kommissionen bemærker desuden, at det for CMF er fastsat, at strukturomlægningen skal gøre virksomheden rentabel i 2002. I referenceåret 2002 forventes CMF's cash flow at blive på ca. 60 mia. ITL, hvilket er tilstrækkeligt til dækning af selskabets drift og investeringer. En stor del af strukturomlægningen muliggøres af CMF's foranstaltninger for at øge effektiviteten og nedsættelsen af dets driftsomkostninger. Det forventes f.eks., at personaleomkostningerne falder fra 75 mia. ITL i 1997 til 45 mia. ITL i 2002 (- 40 %). Disse foranstaltninger er fortrinsvis afhængige af viljen hos selskabets ledelse og ikke af eksterne markedsvilkår.

(95) Endvidere tager Kommissionen til efterretning, at de italienske myndigheder har givet tilsagn om at privatisere CMF snarest muligt som led i strukturomlægningsplanen for Poligrafico. Kommissionen mener, at private investorers deltagelse vil styrke selskabets rentabilitetsudsigter.

(96) Det skal i denne forbindelse bemærkes, at Poligrafico allerede har udpeget konsulenten til salg af CMF, og at privatiseringen snart vil blive påbegyndt.

(97) Kommissionen tager til efterretning, at de italienske myndigheder har givet tilsagn om at gennemføre ovennævnte strukturomlægningsplan fuldt ud efter den anførte tidsplan og fra 30. juni 2001 at fremlægge halvårlige rapporter om, hvorledes arbejdet skrider frem.

(98) Den anden betingelse er, at man skal forhindre, at tildeling af støtte får konkurrencefordrejende virkninger. Statsstøtte til en virksomhed skaber principielt konkurrencefordrejninger, fordi den økonomisk set stiller virksomheden bedre end konkurrenterne. En sådan virkning skal derfor opvejes af nedskæringer i produktionskapaciteten.

(99) I den foreliggende sag viser strukturomlægningsplanen, at Poligrafico vil nedskære sin produktionskapacitet betydeligt. Som anført ovenfor vil selskabet især indstille alle sine nuværende aktiviteter inden for den kommercielle sektor og kun beskæftige sig med produkter og tjenester til den offentlige administration. Ifølge tallene for 1998 medfører dette en produktionsnedgang på ca. 170 mia. ITL i forhold til en samlet omsætning på 977 mia. ITL (17 %).

(100) Desuden skal Poligrafico sælge de fleste af sine datterselskaber, især CMF, som er langt den største virksomhed målt i produktionskapacitet og omsætning. Som det fremgår af figur 4, vil Poligraficos omsætning falde til 752 mia. ITL i 2002 i forhold til 998 mia. ITL i 1996 og især i forhold til koncernomsætningen på 1530 mia. ITL i 1996. Dette betegner en nedskæring på ca. 25 % for Poligrafico selv og på 50 % for koncernen som helhed. Selv om Verres og Editalia fortsat vil indgå i koncernen, er der under alle omstændigheder tale om en betragtelig kapacitetsnedskæring.

(101) Som nævnt ovenfor vil Poligrafico desuden lukke sine nuværende tre produktionsanlæg og koncentrere aktiviteten i et enkelt nyt anlæg, og dette kunne også medføre en betydelig nedskæring i koncernens disponible produktionskapacitet.

(102) Kommissionen bemærker også, at CMF vil foretage en betydelig personalenedskæring (- 40 %) og omstrukturere produktionsanlæggene med en deraf følgende betydelig nedskæring i produktionskapaciteten. Selskabet vil især lukke sit nye Rocchetta-anlæg, der blev oprettet fra 1991 til 1993, og som har en potentiel kapacitet på 150000-200000 ton. CMF vil benytte anlægget som logistisk terminal og vil gradvis nedsætte sin nuværende produktion: også denne foranstaltning vil medføre en yderligere nedskæring i den potentielle produktionskapacitet.

(103) Kommissionen konstaterer derfor, at Poligrafico på grundlag af den plan, som de italienske myndigheder har fremlagt, allerede har nedskåret og fortsat vil nedskære sin produktionskapacitet betydeligt ved at samle sine produktionsanlæg og sælge de fleste af sine datterselskaber, især CMF. Kommissionen fastslår derfor, at støtten til Poligrafico ikke medfører konkurrencefordrejninger, hvis foranstaltningerne i strukturomlægningsplanen gennemføres som fastsat. Anden betingelse er derfor opfyldt.

(104) Den tredje betingelse er, at støtten skal stå i forhold til omkostningerne og fordelene ved strukturomlægningen. For at statsstøtten kan erklæres forenelig med fællesmarkedet, skal den være begrænset til det minimum, der er strengt nødvendigt for at finansiere genoprettelsen af rentabiliteten, og må derfor ikke anvendes til aggressive, markedsfordrejende aktiviteter, undtagen i det omfang det er nødvendigt for at gøre virksomheden rentabel.

(105) Som anført i betragtning 77 skulle de samlede finansielle omkostninger ved strukturomlægningsplanen være på 1400 mia. ITL. Poligrafico bidrager betydeligt til finansieringen af planen gennem sin cash flow (100 mia. ITL i hele perioden), der stammer fra rationaliseringsforanstaltninger gennem salg af aktiver og datterselskaber (120 mia. ITL) og ved nedskæring af driftskapitalen.

(106) Det fremgår af de italienske myndigheders oplysninger, at Poligraficos bidrag skal anvendes til nedskæring af selskabets gæld, til genoprettelse af dets nettokapital, til finansiering af strukturomlægningen og til dækning af de sociale omkostninger ved afskedigelse af arbejdskraft.

(107) Sidst i 1998 havde Poligrafico en negativ nettokapital på ca. 600 mia. ITL (308 mio. EUR) som følge af tab i 1997 og 1998. Disse tab skyldtes for en stor dels vedkommende afskrivninger og behovet for at tilføre datterselskaberne, især CMF, kapital. Kommissionen er af den opfattelse, at statsstøtten til Poligrafico er begrænset til det minimum, der er strengt nødvendigt for at dække omkostningerne ved dens finansielle, organisationsmæssige og industrielle strukturomlægning.

(108) Som nævnt ovenfor vil Poligrafico anvende statsmidlerne sammen med sine egne midler til dækning af de sociale omkostninger ved afskedigelse af personale (370 mia. ITL), til omstrukturering af sine produktionsanlæg (430 mia. ITL - 221 mio. EUR) og til genoprettelse af sin kapital (600 mia. ITL - 308 mio. EUR). Når planen er gennemført, vil Poligrafico have en solid finansiel struktur med et normalt gældsætningsniveau i forhold til selskabskapitalen.

(109) Kommissionen mener derfor, at støtten til Poligrafico står i forhold til omkostningerne ved strukturomlægningen og ikke tilfører for store midler, der kan anvendes til finansiering af aggressive kommercielle aktiviteter. Kommissionen bemærker i denne forbindelse, at Poligrafico vil indføre et særskilt regnskabssystem, således at omkostninger og indtægter i forbindelse med salg af produkter til staten holdes adskilt fra omkostninger og indtægter i forbindelse med produkter, der sælges til kunder i den private sektor. Dette bidrager yderligere til at undgå, at midlerne overføres til de (begrænsede) kommercielle aktiviteter, der er tilbage, når strukturomlægningsplanen er gennemført.

(110) Kommissionen mener derfor ikke, at støtten har givet Poligrafico og CMF yderligere likviditet, der ikke er forbundet med strukturomlægningen, og som kan anvendes til finansiering af aggressive kommercielle aktiviteter og nye investeringer, der ikke er nødvendige for strukturomlægningen.

(111) Med hensyn til tredje betingelse er det allerede anført i de foregående afsnit, at støttemodtagerne bidrager væsentligt til finansieringen af strukturomlægningen. Poligrafico vil som allerede nævnt deltage i vid udstrækning i strukturomlægningen og bidrage med ca. 300 mia. ITL (154 mio. EUR) af sine egne midler, der stammer fra salg af aktiver, datterselskaber og industrianlæg samt cash flow, der stammer fra rationaliseringen af selskabets transaktioner.

(112) Hvad CMF angår, bemærker Kommissionen, at det vil bruge ca. 150 mia. ITL (77 mio. EUR) af sine egne midler til omstruktureringen i forhold til et anslået fremtidigt behov på 200 mia. ITL (103 mio. EUR). CMF vil også sælge de fleste af sine datterselskaber (som nævnt ovenfor er et stort antal af disse allerede solgt eller ved at blive solgt) og benytte overskuddet herved til at finansiere sin egen strukturomlægning.

(113) Kommissionen mener, at de to selskaber bidrager betydeligt til finansieringen af de respektive strukturomlægningsplaner. Tredje betingelse er derfor opfyldt.

(114) Endelig har den italienske regering forpligtet sig til at sikre en fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen og forelægge Kommissionen halvårlige rapporter om Poligraficos finansielle situation og om selskabets gennemførelse af omstruktureringsforanstaltningerne, for at Kommissionen kan føre tilsyn med planernes gennemførelse. Fjerde og femte betingelse er derfor opfyldt.

VI. KONKLUSION

(115) Kommissionen konstaterer, at Italien har gennemført ovennævnte støtteforanstaltninger ulovligt i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Den mener dog, at støtten til Poligrafico er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), hvis den strukturomlægningsplan, Kommissionen har fået forelagt som led i proceduren, gennemføres fuldt ud -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Italiens støtte til Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato på 80 mia. ITL om året i de kommende 20 år (svarende til 1100 mia. ITL i nutidsværdi) er forenelig med fællesmarkedet på de betingelser, der er anført i artikel 2.

Artikel 2

Italien sikrer, at strukturomlægningsplanen for Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato gennemføres og afgiver hvert halve år fra 1. juli 2001 rapport om, hvorledes gennemførelsen skrider frem.

Artikel 3

Italien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2001.

På Kommissionens vegne

Mario Monti

Medlem af Kommissionen

(1) EFT C 133 af 13.5.1999 og EFT C 272 af 23.9.2000, s. 17.

(2) Artikel 2 i lov nr. 559/66, ændret ved artikel 2 i DLGS nr. 166 af 1999.

(3) Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 92 og 93 og af artikel 5 i Kommissionens direktiv 80/723/EF på offentlige virksomheder i fremstillingssektoren (EFT C 307 af 13.11.1993, s. 3, del III).

(4) Ibid., punkt 16.

(5) Sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1980, s. 2671.

(6) Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12).