KOMMISSIONENS BESLUTNING af 13. juli 1987 om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85 (IV/32.034 - Computerland) (Kun den franske udgave er autentisk) (87/407/EOEF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,

under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86(1), senest aendret ved Akten vedroerende Spaniens og Portugals Tiltraedelse, saerlig artikel 6 og 8,

under henvisning til den anmeldelse og den begaering om negativattest, der den 18. september 1986 blev indgivet af Computerland Europe SA (»CLE«), Findel, Storhertugdoemmet Luxembourg, angaaende den standardfranchiseaftale, som virksomheden har udformet med henblik paa detailslag af mikrodatamatprodukter i Europa,

under henvisning til offentliggoerelsen af anmeldelsens indhold i hovedtraek(2) i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17,

efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og ud fra foelgende betragtninger:

ud fra foelgende betragninger:

I. SAGSFREMSTILLING A. ALMINDELIG BESKRIVELSE AF COMPUTERLAND'S FRANCHISESYSTEM (1)CLE er et helejet datterselskab af Computerland Corporation, Californien (USA). CLE har datterselskaber i Frankrig, Spanien, Det Forenede Kongerige og Italien, der varetager forskellige opgaver, et datterselskab i Luxembourg, som staar for distribution af varerne til franchisenettet, og forskellige afdelinger, der benaevnes regionalkontorer, som tager sig af markedsfoering, reklame og public relations og bistaar franchisetagerne paa stedet, saasom ved ansaettelse af personale. Computerland-koncernen har ca. 850 detailforretninger rundt om i verden. Selskabet paabegyndte sine aktiviteter i Europa i slutningen af 1970'erne. Siden da er der blevet oprettet 100 forretninger i Vesteuropa, hvoraf ca. 85 i samtlige medlemsstater med undtagelse af Irland; det stoerste antal Computerland-forretninger findes i Frankrig, Det Forenede Kongerige og Tyskland. Ifoelge CLE's prognoser vil antallet af forretninger blive mere end fordoblet i de naeste tre aar. Computerland-koncernens omsaetning paa verdensplan var i 1986 over 1 mia US dollars.

(2)Computerlands franchisetagere benytter Computerlands navn, varemaerke og Computerland-systemet og saelger til endelige forbrugere (hovedsagelig forretningsverdenen og i mindre grad til privatpersoner) en lang raekke forskellige maerker af mikrodatamatprodukter (maskinel, programmel og perifere anlaeg) og yder foer- og eftersalgsservice og stiller saedvanligvis ogsaa oplaeringsfaciliteter til raadighed. CLE bistaar franchisetagerne ved oprettelse og drift af deres forretninger og stiller baade kommerciel og teknisk know-how til raadighed. Dets loebende service omfatter oplaering, information, raadgiving, vejledning og know-how vedroerende Computerlands metoder i forretningsfoerelse, drift, finansiering, reklame, salg og opgoerelse, der er baseret paa Computerlands omfattende erfaring paa omraadet for detailsalg af mikrodatamatprodukter over hele verden. CLE skaffer forhaandsinformation om talrige maerker af nye varer og hvorledes de kan benyttes sammen og videregiver dette til franchisetagerne med raadgivning om, hvilke af de mange nye produkter der har udsigt til at opnaa succes paa markedet. Franchisetagerne kan derefter tilbyde kunderne en bred vifte af de nyeste varer og give dem professionel teknisk vejledning. Til gengaeld herfor skal franchisetagerne betale forskellige finansielle bidrag og paatage sig visse forpligtelser, der sigter paa at bevare systemets ensartethed og kvalitetsnormer.

(3)Der findes ca. 20 stoerre fabrikanter af mikrodatamatprodukter i verden, hvoraf fem skoennes at tegne sig for de fem stoerste markedsandele paa det europaeiske marked. Disse fabrikanter har forskellige markedsfoeringssystemer, hvoraf flere overlapper hinanden. Salget kan groft set opdeles i fabrikanternes direkte salg til den endelige forbruger, som udgoer 20 % af det samlede salg i Europa, og salg via forskellige mellemmaend. Visse fabrikanter benytter ikke-specialiserede afsaetningskanaler, saasom detailforhandlere af forbrugerelektronik, medens mange andre, der skoenner, at disse avancerede tekniske produkter for naervaerende kun kan saelges effektivt af specialiserede forhandlere, som er i stand til at tilbyde foer- og eftersalgsservice og generelt opfylde visse kvalitetsnormer, har valgt at saelge via autoriserede forhandlere. Saadanne forhandlere kan vaere uafhaengige detailforhandlere, som har autorisation fra en eller flere fabrikanter, eller en del af en forhandlerkaede, som tilbyder en bred vifte af produkter af forskellige maerker, samt foer- og eftersalgsservice; nogle af disse forhandlerkaeder, saasom Computerland, tager form af franchisenet.

Computerland-forretningerne saelger omkring halvdelen at de stoerre fabrikanters produkter, herunder de fem stoerste paa det europaeiske marked. Deres konkurrenter er saaledes alle detailforhandlere af enhver art, som saelger samme eller lignende produkter. Statistikkerne viser, hvis man ser bort fra ikke-specialiserede detailforhandlere, at der findes ca. 10 000 autoriserede mikrodatamatforhandlere i Vesteuropa, hvoraf under 1 % er Computerland-forretninger. Skoent Computerland er den eneste kaede, der findes overalt i Europa, findes der 5 til 6 kaeder (med eller uden franchise), som opererer i flere lande, og hvoraf den stoerste efter CLE har ca. 50 forretninger i fire lande. Desuden findes der flere kaeder, som kun opererer i et enkelt land. I de tre medlemsstater, hvor CLE har det stoerste antal forretninger (Frankrig 22, Det Forenede Kongerige 16, Tyskland 12) konkurrerer CLE med mindst 5 til 6 andre kaeder, som har et lignende antal forretninger.

I 1985 tegnede Computerland-forretningerne sig for under 3,3 % af detailsalget i Faellesskabet som helhed, medens den stoerste markedsandel i nogen af medlemsstaterne i 1986 var paa ca. 4 %. Paa verdensplan har Computerland-koncernen betydeligt stoerre markedsandele, der for eksempel endog overstiger 20 % i De Forenede Stater, Canada, Australien og Japan.

B. Relevante kendetegn ved den anmeldte standardaftale (4)Valg af franchisetagere og disses retlige status Franchisetagerne udvaelges paa grundlag af deres personlige og finansielle formaaen, tidligere erfaring inden for detailsalg, og de skal desuden have fuldfoert et uddannelsesprogram, som tilrettelaegges af CLE; ogsaa det ansatte personale forventes at vaere fuldstaendig oplaert i Computerland-systemet. Franchisetagerne skal oprette et selskab til at drive deres Computerland-forretninger, og der skal i forretningen anbringes et ioejnefaldende skilt, der oplyser, at franchisetageren selvstaendigt ejer og driver sin forretning under en franchise fra Computerland. De varer, der saelges, skal ligeledes vaere forsynet med maerker med franchisetagerens navn, adresse og telefonnummer.

(5)Benyttelse af Computerlands navn, varemaerker og system Franchisetageren indroemmes en uoverdragelig ret til at benytte Computerlands navn, varemaerker og system i forbindelse med driften af Computerland- forretningen, men herudover ikke til noget andet formaal. Franchisetageren anerkender ved undertegnelsen af aftalen gyldigheden af navnene og maerkerne og CLE's ejendomsret herover, men der laegges ingen begraensninger for hans ret til at bestride CLE's industrielle ejendomsrettigheder.

Franchisetageren accepterer at foelge de fastlagte standardforretningsmetoder (der bl.a. er omtalt i »Operator's manual«) og at behandle den information, han modtager fra CLE, fortroligt og kun om noedvendigt videregive den til sine ansatte, naar disse skriftligt har erklaeret, at de ligeledes vil behandle en saadan information fortroligt, Franchisetageren skal til CLE indberette alle nyskabelser eller forbedringer, han foretager, og indroemme CLE en afgiftsfri, ikke-eksklusiv ret til at benytte disse paa verdensplan i aftalens loebetid. Hvis aftalen af en eller anden grund skulle bringes til ophoer, skal franchisetageren ophoere med at benytte Computerlands navn, varemaerker og system og returnere »Operator's Manual« og andet skriftligt materiale, men han kan fortsat benytte enhver fornyelse eller forbedring, han har udviklet, og som tydeligt ikke har nogen forbindelse med driften af Computerland-forretningen og systemet.

(6)Stoerst mulige personlige indsats Franchisetageren paatager sig at goere den stoerst mulige personlige indsats i den daglige drift af forretningen; han maa ikke beskaeftige sig med andre aktiviteter i forretningen uden forudgaaende skriftlig tilladelse fra CLE.

(7)Klausul vedroerende forretningens placering samt beskyttet omraade Franchisetageren maa kun drive sin Computerland-forretning paa et sted, der paa forhaand er godkendt af CLE, men han er ikke forpligtet til at saelge »over disken« dvs. at kunderne ikke noedvendigvis skal koebe varerne i selve forretningen. Han skal foelge CLE's instrukser med hensyn til indretning af forretningslokalerne og facaden, og han maa ikke flytte uden forudgaaende tilladelse.

Hvert forretningssted er omgivet af et »beskyttet omraade« med en radius paa under 1 km efter det foerste aar, hvor aftalen er i kraft (i loebet af det foerste aar er denne afstand dobbelt saa stor), inden for hvilken der ikke kan etableres nogen anden Computerland-forretning.

Det beskyttede omraade indebaerer ikke nogen eneret med hensyn til afsaetning eller kundekreds, hvilket betyder, at alle franchisetagere kan saelge til enhver endelig forbruger, uanset hvor kunden har bopael eller driver forretning. Franchisetagerne kan ogsaa oprette saakaldte »satellitter« med udstillingslokale og salgsfaciliteter saavel inden for som uden for »moderforretningens« beskyttede omraade, men ikke i en anden Computerland-franchisetagers beskyttede omraade. Saadanne satellit-forretninger henhoerer med hensyn til lagerbeholdning og service og andre faciliteter under den Computerland-forretning, som de kontraktmaessigt er tilknyttet.

(8)Varer og service - reklame- og prispolitik Franchisetageren maa kun saelge varer og yde service, der specifikt er omhandlet i »Operator's Manual« eller i andre instrukser fra CLE, eller varer og service af samme kvalitet, dog foerst efter forudgaaende tilladelse fra CLE, som ikke maa naegte en saadan uden gyldig grund. Frachisetagerne spiller en aktiv rolle i indarbejdningen af den vareserie, de saelger, bl.a. ved deltagelse i de regelmaessige moeder i »European Network Product Council«, hvor der kan stilles forslag til CLE om tilladelse til salg af nye varer.

Reklamemateriale fremstilles eller godkendes af CLE, men godkendelse maa ikke naegtes eller tilbagekaldes paa grund af franchisetagerens prispolitik, som han alene har ansvaret for.

Franchisetagerne kan indkoebe deres varebeholdning fra CLE, som fungerer som en indkoebscentral, men de er ikke forpligtet dertil, og der stilles heller ikke krav om indkoeb af mindstemaengder. Det staar saaledes franchisetagerne frit for at koebe godkendte varer fra en hvilken som helst anden leverandoer.

CLE overlader det til franchisetagerne selv at fastsaette deres detailsalgspriser. Franchisetagerne kan naturligvis faa udleveret lister over anbefalede detailsalgspriser fra deres oevrige forsyningskilder.

(9)Oplaeringsfaciliteter De fleste franchisetagere stiller oplaeringsfaciliteter til raadighed paa det godkendte forretningssted, men de er ikke forpligtet hertil. Kunderne kan indskrive sig paa oplaeringskurserne selv uden at koebe nogen af franchisetagerens varer. Indtaegterne ved driften af disse oplaeringsfaciliteter, for hvilke der maanedligt betales en afgift, udgoer i almindelighed en meget begraenset procentdel af franchisetagerens samlede omsaetning.

(10)Salg til endelige forbrugere Computerland-systemet er udformet og udviklet med henblik paa detailsalg af mikrodatamatprodukter. Franchisetagerne henvender sig saaledes til den ende-lige forbruger, medmindre de faar tilladelse til andet salg. Salg til andre Computerland-franchisetagere tillades udtrykkeligt. Endvidere forhindrer forpligtelsen til salg til den endelige forbruger ikke franchisetageren i at opfylde sine forpligtelser eller goere sine rettigheder gaeldende under aftaler, som han maa have indgaaet med fabrikanter som deres autoriserede forhandler.

(11)Finansielle forpligtelser/indberetningspligt/ inspektionsret For at blive optaget i Computerland-franchisenettet skal franchisetageren betale et foersteindgangsgebyr, som varierer mellem 250 000 lfr. (5 800 ECU) og 1 250 000 lfr. (svarende til 28 750 ECU) afhaengigt af forretningens art. Dernaest betales der en maanedlig afgift, der udgoer 3,5 % af bruttoindtaegten i den forudgaaende maaned, dvs. enhver indtaegt med fradrag af visse beloeb saasom moms og salg mellem franchisetagere. Der indbetales ogsaa et maanedligt beloeb som bidrag til reklameudgifter. Franchisetagerne skal med regelmaessige mellemrum indgive finansielle opgoerelser omfattende status og tabs- og vindingsopgoerelser, og CLE's repraesentanter skal have adgang til forretningslokalerne i aabningstiden for at kunne inspicere forretningens drift, herunder kvaliteten af de solgte varer og lagerbeholdningen af den ydede service.

(12)Konkurrencebegraensende klausuler I aftalens loebetid maa franchisetageren ikke varetage eller have interesse i andre aktiviteter, som omfatter salg eller service i detail- eller engrosleddet vedroerende maskinel, programmel og dertil knyttede varer og service, som tilbydes af Computerland-forretninger. Franchisetageren har dog frihed til at erhverve finansielle interesser i en konkurrerende virksomheds kapital, forudsat at en saadan investering ikke saetter ham i stand til at opnaa effektiv kontrol over en saadan virksomhed.

Ifoelge den anmeldte aftale skulle ovennaevnte konkurrencebegraensende klausul gaelde i tre aar efter aftalens udloeb i et omraade inden for en given afstand fra en tidligere franchisetagers tidligere forretning, i to aar efter aftalens udloeb i et omraade inden for en given afstand fra en Computerland-forretning og i et aar efter aftalens udloeb andetsteds. Efter droeftelser med Kommissionen som led i anmeldelsesproceduren besluttede CLE, at en forpligtelse til ikke at konkurrere gaeldende i et aar efter aftalens udloeb inden for radius paa ti km fra den tidligere franchisetagers tidligere forretning ville vaere tilstraekkelig til at beskytte fortroligheden af den know-how, der blev overfoert til den tidligere franchisetager i aftalens gyldighedsperiode, og til at saette en ny Computerland-forretning i stand til at etablere sig og skaffe sig goodwill og kundekreds i den tidligere franchisetagers tidligere aktivitetsomraade.

(13)Garantier CLE accepterer kun at saelge en fabrikants varer, hvis de er daekket af en garanti paa mindst seks maaneder omfattende det europaeiske omraade. Varer, som franchisetageren erhverver fra andre kilder, f.eks. direkte fra fabrikanten, skal vaere daekket af de enkelte fabrikanters respektive garanti, ellers naegter CLE at godkende dem.

(14)Aftalens loebetid og fornyelse Aftalen har en loebetid paa ti aar, medmindre den opsiges efter gensidig overenskomst. Baade franchisegiveren og franchisetageren har ret til opsige aftalen ensidigt »med rimelig begrundelse«, med hensyn til hvilken der er opstillet en ikke-udtoemmende liste af eksempler i aftalen.

Fornyelse for en yderligere tiaars periode er mulig paa visse betingelser, herunder mod betaling af en fornyelsesafgift.

Overdragelse af aftalen til tredjemand kan kun ske efter samtykke fra CLE.

CLE kan, hvis aftalen af den ene eller den anden grund skulle blive opsagt, vaelge at overtage franchisetagerens lejekontrakt.

C. Andre Computerland-aftaler (15)Visse af Computerland-franchisetagerne har af forskellige grunde valgt ikke at erstatte deres kontrakter med den anmeldte standardaftale, som blev indfoert i 1983, saasom afgiftens stoerrelse, det beskyttede omraades stoerrelse eller andre aarsager, som ikke er relevante i denne sag. CLE har givet tilsagn om, at selskabet, i det omfang disse aftaler, som ikke er standardaftaler, indeholder forpligtelser, som maatte betragtes som vaerende mere konkurrencebegraensende end forpligtelserne i den anmeldte standardaftale, vil foretage de noedvendige tilpasninger.

(16)Samme tilsagn gaelder ogsaa den saerlige standardfranchiseaftale, der blev udformet i 1986 for det tyske marked med henblik paa at lette franchisetagernes adgang til de af staten stoettede finansieringsarrangementer, som indebaerer, at aftalen paa forhaand skal godkendes af den bank, der yder laan.

(17)For Danmarks og den italienske provins Toskanas vedkommende har CLE opfundet en lidt aendret udformning af standardaftaler, »udviklingsomraadeaftaler«, i henhold til hvilke en enkelt virksomhed indroemmes eneret til at aabne et bestemt antal Computerland-forretninger i et givet omraade for en begraenset periode. Denne type aftale anvendes i omraader, hvor der ikke allerede findes Computerland-forretninger, og hvor en franchisetager er rede til at paatage sig den hoeje oekonomiske risiko ved paa egen haand at oprette flere forretninger paa et uudviklet marked. Til gengaeld indroemmes han ovennaevnte eneret, medmindre tidsplanen ikke overholdes, i hvilket tilfaelde det igen staar CLE frit for at indroemme tredjemand ret til at aabne forretninger i omraadet. Disse saerlige aftaler er en undtagelse fra reglen om, at franchisetageren normalt kun driver én forretning, og de tilbyder endvidere et stoerre beskyttet omraade til en franchisetager, som er i stand til at drive sin forretning med succes. Udviklingsomraadeaftalerne indeholder ingen bestemmelser, der laegger hindringer i vejen for eksport eller import.

D. Bemaerkninger fra tredjemand (18)Kommissionen har ikke modtaget bemaerkninger fra andre interesserede parter efter offentliggoerelsen af naevnte anmeldelse i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17.

II. RETLIG VURDERING A. Artikel 85, stk. 1 (19)Den af CLE anmeldte standardfranchiseaftale er en aftale efter EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1. De enkelte franchisetagere, som indgaar standardaftalen med CLE, et selskab, der er stiftet i henhold til luxembourgsk lovgivning, ejer selv deres forretnin- ger og udfoerer oekonomisk og handelsmaessig virksomhed paa egen risiko; aftalen er et retligt bindende instrument for parterne.

(20)Baade Domstolen(1) og Kommissionen(2) har begge skullet tage stilling til anvendeligheden af artikel 85 paa distributionsfranchiseaftaler, dvs. franchiseaftaler, i henhold til hvilke franchisetageren tilbyder visse varer og dertil knyttede tjenesteydelser under anvendelse af franchisegiverens forretningsnavn og de ensartede forretningsmetoder, som franchisegiveren har udviklet, saedvanligvis mod et vist finansielt vederlag. Hovedprincippet, som Domstolen har slaaet fast, og som Kommissionen har fulgt i sine efterfoelgende beslutninger, er, at saadanne franchisesystemer, som paa den ene side giver franchisegiveren mulighed for at drage fordel af sin succes og traenge frem paa nye geografiske markeder uden at skulle foretage vaesentlige investeringer, og som paa den anden side giver interesserede kandidater mulighed for at benytte franchisegiverens navn og omdoemme til lettere og hurtigere at starte en ny forretning op, end hvis de selv skulle erhverve sig den noedvendige ekspertise, er ikke i sig selv omfattet af artikel 85, stk. 1, saalaenge konkurrencen paa markedet opretholdes. Anvendeligheden af artikel 85, stk. 1, kan dog ikke vurderes paa et abstrakt grundlag, men afhaenger af de enkelte beroerte bestemmelser. En effektiv overdragelse af forretningsstrategien kan kun ske:

ii)hvis franchisegiveren kan meddele franchisetagerne sin know-how og yde dem den noedvendige bistand uden risiko for, at denne know-how og denne bistand udnyttes af konkurrerende virksomheder;

ii)hvis franchisegiveren kan traeffe egnede foranstaltninger til at beskytte identitet og omdoemme af det distributionssystem, bomaerket kendetegner.

Alle kontraktbestemmelser, som er noedvendige til at sikre, at disse betingelser opfyldes, kan betragtes som ikke vaerende omfattet af artikel 85, stk. 1. Andre bestemmelser, i saerdeleshed bestemmelser, der kan foere til en markedsdeling mellem franchisegiveren og franchisetagerne eller mellem sidstnaevnte, eller bestemmelser, der griber ind i franchisetagernes ret til egen prisfastsaettelse, kan paa den anden side anses som konkurrencebegraensende.

(21)Det franchisenet, som CLE har opbygget paa grundlag af den anmeldte standardfranchiseaftale, er en distributionsfranchise: franchisegiveren har udformet en original metode til salg af mikrodatamatprodukter og tilbehoer til den endelige forbruger, som han med henblik paa at udbrede sine forretningsaktiviteter er villig til at dele med andre, nemlig franchisetagerne. Til gengaeld for den samling af den af Computerland specielt udviklede kommercielle og tekniske know-how de modtager, og for benyttelsen af forretningsnavn, varenavn, varemaerker, bomaerke og forretningsmetode, skal franchisetagerne betale et vist finansielt vederlag og foelge de driftsnormer, som franchisegiveren har fastlagt. Selv om franchisetagerne yder foer- og eftersalgsservice og foretager reparationsarbejder, er saadan service at betragte som subsidiaer i forhold til deres hovedopgave, som er at saelge varer til offentligheden. Desuden kan visse franchisetagere vaelge at tilbyde oplaeringsfaciliteter, ikke noedvendigvis i forbindelse med salg af varer. Denne service udgoer normalt en beskeden del af deres virksomhed og kan betragtes som et middel til udvikling af goodwill.

Efter saaledes at have fastslaaet, at Computerland-systemet er en distributionsfranchise, kan der foretages foelgende efterproevninger.

BESTEMMELSER, SOM IKKE ER OMFATTET AF ARTIKEL 85, STK. 1 Foelgende bestemmelser er under de saerlige omstaendigheder i denne sag ikke omfattet af artikel 85,

stk. 1:

a. Bestemmelser, som sigter paa at hindre konkurrenter i at udnytte den af franchisegiveren overdragne know-how og anden bistand (22)i) franchisetagerens forpligtelse til at beskytte fortroligheden af den modtagne information og at sikre, at hans ansatte ogsaa goer det;

ii) franchisetagerens forpligtelse til ikke at foretage konkurrerende virksomhed i aftalens loebetid; paa Kommissionens anmodning blev raekkevidden af denne konkurrencebegraensende bestemmelse tilpasset, saaledes at det tillades franchisetageren at erhverve finansielle interesser i konkurrerende virksomheders kapital, men dog ikke i et saadant omfang, at en saadan erhvervelse af kapitalandele saetter dem i stand til at kontrollere disse virksomheder;

iii) franchisetagerens forpligtelse til ikke at beskaeftige sig med konkurrerende virksomhed i et aar efter aftalens udloeb inden for en radius paa ti km fra hans tidligere forretning. Denne konkurrencebegraensende forpligtelse efter aftalens udloeb, som fandtes i aftalen, saaledes som den blev anmeldt, blev betragtet som vaerende urimeligt vidtgaaende baade med hensyn til varighed og geografisk omraade, men efter en aendring blev klausulen fundet at vaere tilstraekkelig til at forhindre den tidligere franchisetager i at anvende den erhvervede know-how og den opbyggede kundekreds til fordel for CLE's konkurrenter. Den aendrede klausul er ogsaa i betragtning af den tid, det tager CLE at udvaelge, oplaere og etablere en ny franchisetager, og den tid det tager sidstnaevnte at erhverve sig goodwill og kundekreds, et rimeligt kompromis mellem franchisegiverens oenske om at beskytte fortroligheden af sin forretningsstrategi og om at aabne en nye forretning paa den tidligere franchisetagers tidligere eneomraade paa den ene side og paa den anden side den tidligere franchisetagers lovlige interesse i at fortsaette sit virke paa samme felt. I betragtning af, at en franchisetager i aftalens loebetid ikke er bundet af nogen forpligtelse til salg »over disken« og desuden er frit stillet med hensyn til salg andetsteds, kan han opbygge goodwill og en kundekreds langt ud over »sit eget beskyttede omraade«; i det ene aar efter aftalens udloeb, i hvilken forpligtelsen til ikke at konkurrere gaelder, kan han saaledes fortsaette med at drage fordel af den indsats, han gjorde som franchisetager, idet han kun er udelukket fra at konkurrere i denne periode i den umiddelbare naerhed af hans tidligere forretning.

Denne klausul vedroerende konkurrence efter aftalens udloeb betragtes saaledes under de saerlige omstaendigheder i denne sag ikke som en begraensning af konkurrencen efter artikel 85, stk. 1. Denne vurdering har ingen indflydelse paa bestemmelser i national ret, som tilkender franchisetagerne visse rettigheder efter kontraktens udloeb.

b. Bestemmelser, som saetter franchisegiveren i stand til at beskytte identitet og omdoemme af det distributionssystem, bomaerket kendetegner (23)i) de kriterier, som CLE anvender ved udvaelgelsen af franchisetagere, og deres pligt til at foelge oplaeringskurser og til at saette de ansatte ind i Computerland-systemet, er et berettiget middel til at sikre, at alle Computerland-forretningerne ledes i overensstemmelse med de af franchisegiveren fastlagte forretningsnormer; samme krav ligger til grund for bestemmelsen om, at aftalen kun kan overdrages tredjeparter med CLE's samtykke;

ii) forpligtelsen for franchisetageren til udelukkende at benytte Computerlands navne, varemaerker og system i driften af Computerland-forretningen, og til omgaaende at ophoere med at benytte dem, naar han forlader distributionssystemet, sigter paa at garantere, at, distributionssystemet omdoemme ikke bringes i fare paa grund af aktiviteter, som franchisegiveren ikke specifikt har opbygget; paa Kommissionens anmodning har de tidligere franchisetagere imidlertid nu faaet udtrykkelig ret til fortsat at benytte fornyelser eller forbedringer, som de har udviklet, og som paaviseligt ikke har nogen beroering med Computerland-systemet;

iii) forpligtelsen for franchisetageren til at foelge franchisegiverens standardforretningsmetoder er en iboende del af franchisesystemet og sigter paa at beskytte distributionssystemet normer vedroerende ensartet fremtraeden og kvalitet;

iv) forpligtelsen for franchisetageren til at yde den stoerst mulige personlige indsats i den daglige drift af forretningen er noedvendig til at sikre, at de af franchisegiveren udviklede forretningsmetoder anvendes korrekt og fuldt ud; den forpligtelse, der i princippet paahviler ham, til ikke at indlade sig paa saadanne aktiviteter i sin forretning, som ikke er omfattet af den af franchisegiveren anviste forretningsstrategi, er acceptabel i betragtning af kravet om beskyttelse af distributionssystemet omdoemme og ensartede fremtraeden;

v) forpligtelsen for franchisetageren til paa forhaand at indhente franchisegiverens godkendelse af forretningens placering og til at foelge franchisegiverens anvisninger med hensyn til forretningens indretning og facade tilsigter at beskytte distributionssystemets omdoemme, hvilket er et anliggende, der ikke blot beroerer franchisegiveren, men ogsaa alle franchisetagerne. I »Operator's Manual« redegoerer CLE for de objektive kriterier, det foelger i sin godkendelse af forretningsstedet, saasom bygningens struktur og dimensioner, dens beliggenhed i forhold til hovedstroeg og forretningscentre, dens tilgaengelighed for kunderne og arten af de omkringliggende forretningscentre. Hovedformaalet med disse kriterier for godkendelse af forretningsstedet er at sikre, at forretningens succes ikke vanskeliggoeres paa grund af en eventuel ugunstig beliggenhed.

vi) forpligtelsen for franchisetageren til kun at saelge de varer og yde den service, som godkendes af CLE, eller varer og service af lignende kvalitet, er noedvendig for at beskytte distributionssystemets omdoemme som leverandoer af mikrodatamatprodukter af hoej kvalitet hovedsagelig til forretningsverdenen; salg af varer af ringere kvalitet, som ikke opfylder de af CLE anvendte tekniske standarder, vil kunne skade distributionssystemets omdoemme, og dermed ikke blot franchisegiveren, men ogsaa alle andre franchisetagere.

Franchisegiverens forudgaaende godkendelse af de varer og den service, der tilbydes i Computerland-forretningerne, udgoer for koeberne en sikkerhed for, at de kan koebe varer af samme kvalitet hos alle franchisetagere, uanset deres forretningers beliggenhed. I den foreliggende sag vil det i betragtning af den brede produktvifte (der findes over 3 000 artikler i CLE's vareliste) og den hurtige teknologiske udvikling paa dette produktmarked vaere praktisk umuligt at sikre den noedvendige kvalitetskontrol paa grundlag af objektive kvalitetsspecifikationer, som franchisetagerne selv kan anvende. En fastlaeggelse af objektive normer vil kunne gribe ind i franchisetagernes frihed til at saelge de mest moderne produkter, hvis specifikationerne ikke konstant ajourfoeres, hvilket vil vaere en yderst belastende for ikke at sige umulig opgave. Under det nuvaerende system har franchisetagernes stemme betydelig vaegt med hensyn til de varer, der foreslaas til godkendelse, under de bilaterale kontakter med CLE, saavel som kollektivt paa moederne i »European Network Product Councils«, som traeder sammen med regelmaessige mellemrum. De fleste produkter, som henvender sig til forretningsverdenen, godkendes, og en saadan godkendelse omfatter alt relevant tilbehoer og fremtidige forbedringer; hvis en fabrikant skulle indfoere nye produkter af hoejere standard end den bestaaende serie, der allerede er godkendt, behoever franchisetagerne ikke at indhente forudgaaende tilladelse til at saelge disse nye produkter. Da CLE's hovedindtaegts- kilde desuden er afgifterne paa franchisetagernes salg af samtlige varer, er det i selskabets egen interesse at tillade franchisetagerne at saelge varer, som forventes at blive en kommerciel succes, saa laenge de i teknisk henseende opfylder de krav, som de kunder, Computerland-systemet henvender sig til, stiller.

Et vaesentligt element i vurderingen af denne bestemmelse efter artikel 85, stk. 1, er den omstaendighed, at franchisetagerne, naar CLE har godkendt en given vare, frit kan koebe den hos en hvilken som helst leverandoer. Franchisetagerne kan koebe deres forsyninger hos CLE, men de har ikke pligt hertil, og der findes heller ingen krav med hensyn til mindstemaengder, hvis de koeber deres varer hos CLE.

CLE drager endvidere i sin udvaelgelse af de varer, som selskabet selv vil saelge til franchisetagerne, som ved godkendelsen af de varer, som franchisetagerne kan indkoebe hos andre leverandoerer, omsorg for, at der gives en garanti, der daekker samtlige EF-lande. Denne politik er paa linje med Kommissionens bestraebelser for integration af markederne og beskyttelse af forbrugerne(1).

vii) forpligtelsen for franchisetageren til kun at benytte reklamemateriale udarbejdet eller godkendt af CLE.

Reklame spiller en vaesentlig rolle i udviklingen af distributionssystemets omdoemme. Franchisegiveren har derfor en lovlig interesse i at sikre, at reklame fra franchisetagerens side ikke paavirker det af franchisegiveren oparbejdede omdoemme i uheldig retning. I den foreliggende sag er reklamepolitikken klart baseret paa et berettiget krav om kvalitetskontrol og sigter ikke paa at gribe ind i franchisetagernes frihed til at fastsaette deres egne priser: det fremgaar udtrykkeligt af den anmeldte aftale, at der i forbindelse med godkendelsen ikke kan stilles nogen betingelse eller noget krav med hensyn til aendringer i franchisetagerens prispolitik eller prisopgivelser.

viii) forpligtelsen for franchisetageren til at tillade CLE's repraesentanter at foretage inspektion af forretningslokalerne og til at fremlaegge opgoerelser, som saetter franchisegiveren i stand til at efterproeve, om franchisetageren opererer i overensstemmelse med Computerlands forretningsstrategi og opfylder sine finansielle forpligtelser.

c. Andre bestemmelser (24)Franchisesystemet omfatter en raekke bestemmelser, som ikke er relevante for konkurrencen og derfor i kraft af deres art i det foreliggende tilfaelde kan udelukkes fra anvendelsesomraadet for artikel 85, stk. 1:

iii)forpligtelsen for franchisetageren til at betale indgangsvederlag og efterfoelgende maanedlige licensafgifter samt bidrag til reklame; det finansielle engagement, som gaelder for alle, er blot den modydelse, som franchisetageren maa goere for at blive optaget i distributionssystemet og for at modtage de deraf foelgende rettigheder og fordele; for at sikre mulighed for salg mellem franchisetagere fastsaettes det nu i aftalen, at der ikke betales licensafgift paa saadanne transaktioner;

iii)forpligtelsen for franchisetageren til at stifte et selskab, som bygger paa den betragtning, at hans forretningsfoering derved vil blive lettet;

iii)forpligtelsen for franchisetageren til at anbringe et skilt i forretningslokalerne, som oplyser, at han selvstaendigt ejer forretningen og driver den under en franchise fra CLE, hvilket giver sikkerhed for, at offentligheden ikke paa nogen maade vildledes med hensyn til de enkelte forretningers egentlige ejerskab og ansvar;

iv)forpligtelsen for franchisetageren til paa hver vare, han saelger, at angive sit navn og sin adresse, hvilket udelukkende har til formaal at vejlede den endelige forbruger med hensyn til salgs- og servicebistand;

iv)bestemmelserne vedroerende aftalens udloeb og fornyelse samt vedroerende overdragelsen af franchisetagerens lejekontrakt til franchisegiveren.

Vurderingen af disse bestemmelser har ingen indflydelse paa relevante begraensninger i henhold til national ret.

BESTEMMELSER, SOM UDGOER BEGRAENSNINGER AF KONKURRENCEN EFTER ARTIKEL 85 STK. 1 (25)Forbindelsen mellem klausulen om forretningens beliggenhed, som tvinger franchisetageren til at operere fra forretningslokaler, som specielt er angivet i hans kontrakt, og saaledes forhindrer ham i at aabne andre forretninger, og eneretsklausulen, som sikrer ham et beskyttet omraade, i hvilket hverken franchisegiveren eller andre franchisetagere kan oprette andre Computerland-forretninger, medfoerer en vis grad af markedsdeling mellem franchisegiveren og franchisetagerne eller mellem sidstnaevnte og begraenser saaledes konkurrencen inden for det distributionssystem, i hvilket Computerlands forretningsstrategi anvendes.

I naervaerende sag er det isaer forbuddet mod at aabne yderligere forretninger, der kolliderer med franchisetagerens forretningsmaessige uafhaengighed. I denne forbindelse er det vigtigt at tage i betragtning, at Computerland-forretninger i almindelighed ikke er enkeltmandsforetagender, men middelstore virksomheder, der gennemsnitligt beskaeftiger fra 10 til 20 personer og undertiden flere. For saadanne foretagender, der kan betragte en ekspansion som en logisk og oenskelig udvikling, er begraensningen til een forretning, medmindre andet tillades, klart konkurrencebegraensende.

Selv om franchisetagerne har tilladelse til at drive »satellit-forretninger« til udstillings- og salgsformaal, ogsaa uden for deres beskyttede omraade, er denne frihed imidlertid relativ, fordi der kraeves forudgaaende godkendelse af CLE og betaling af et lignende, omend nedsat, vederlag som det saedvanlige indgangsvederlag. Desuden maa saadanne forretninger ikke anbringes inden for en anden franchisetagers beskyttede omraade.

(26)Under de saerlige omstaendigheder i denne sag betragtes forpligtelsen for franchisetageren til udelukkende at saelge til endelige forbrugere eller andre Computerland-franchisetagere, medmindre andet tillades, ligeledes som en konkurrencebegraensning. I visse franchisesystemer, f.eks. hvor franchisetagerne saelger varer, der baerer franchisegiverens navn og/eller varemaerke, bygger forbuddet mod, at franchisetageren saelger til videreforhandlere, som ikke tilhoerer det samme franchisenet, paa et lovligt krav om at sikre, at navnet, varemaerket eller forretningsstrategien ikke skades som foelge af, at kontraktproduktet saelges af videreforhandlere, som ikke har adgang til franchisegiverens know-how, og som ikke er bundet af forpligtelser med hensyn til beskyttelse af distributionssystemets omdoemme og ensartede fremtraeden og dets identitetssymboler.

I den foreliggende sag daekkes Computerlands navn og varemaerke af forretningsstrategien som saadan, men ikke de mikrodatamatprodukter, som saelges, idet disse baerer de enkelte fabrikanters navn og varemaerke. Forbuddet for Computerland-franchisetagerne mod at saelge varerne til ellers kvalificerede videreforhandlere udgoer saaledes en begraensning, baade for franchisetagerne selv, som, til trods for at de er selvstaendige forretningsdrivende, ikke laengere har frihed til selv at bestemme, hvem de vil saelge til, og for tredjemand, der opererer som videforhandler og derved afskaeres fra en mulig forsyningskilde.

Der bestaar imidlertid i denne sag den formildende omstaendighed, som specielt gaelder salg af mikro- datamater, at detailhandlerne kan vaere optaget i et franchisenet saasom Computerlands og samtidig blive udnaevnt som autoriseret forhandler i en fabrikants selektive distributionssystem for at sikre, at fabrikantens vare kun haandteres af kvalificerede detailhandlere. En Computerland-detailhandler, der saaledes opererer samtidigt i to eller flere forskellige distributionssystemer, maa vaere i stand til at opfylde de forpligtelser og goere de rettigheder gaeldende, som hvert af systemerne medfoerer. I denne sammenhaeng har Kommissionen soegt at sikre, at en Computerland-franchisetager, som samtidig har autorisation fra en eller flere fabrikanter, kan fungere baade inden for Computerland-distributionssystemet og inden for det eller de selektive distributionsnet, som han tilhoerer.

(27)De bestemmelser, som medfoerer en markedsopdeling inden for distributionssystemet og forpligtelsen til at saelge til endelige forbrugere, vil sandsynligvis kunne paavirke samhandelen inden for Faellesskabet, fordi det ikke staar franchisetagerne frit for at udvide deres forretningsvirksomhed til andre medlemsstater hverken paa detailsalgs- eller grossistniveau. Disse virkninger for samhandelen mellem medlemsstaterne er sandsynligvis maerkbare i betragtning af -udbredelsen af det bestaaende Computerland-distributionssystem, som kun er et af sin art, og som har forretninger i alle medlemsstaterne, med undtagelse af Irland (hvor to forretninger imidlertid planlaegges oprettet i naermeste fremtid),

-vaeksten i distributionssystemet: Selv om markedsandelen endnu ikke udgoer 5 % i EOEF, maa der set paa grundlag af den vaekst, som distributionssystemet allerede har registreret i de foerste aar af dets bestaaende i Europa, forventes en betydelig ekspansion i de kommende aar. Salget gennem distributionssystemet vil sandsynligvis stige hurtigere end den aktuelle tendens i betragtning af den forventede stigning i det samlede antal forretninger inden 1990 til over 150,

-de varer, som Computerland-forretningerne saelger, nemlig de stoerste europaeiske og internationale fabrikanters varer.

Foelgelig anses den anmeldte standardaftale at vaere omfattet af artikel 85, stk. 1.

(28)De under nr. 17 omtalte »udviklingsomraadeaftaler«, der indeholder tilsvarende bestemmelser som i standardaftalen med hensyn til klausul om forretningsbeliggenhed, beskyttet omraade og salg til endelige forbrugere, anses ligeledes som konkurrencebegraensende.

B. Artikel 85, stk. 3 (29)Gruppefritagelsesforordningerne vedroerende eneforhandlingsaftaler og eksklusive distributionsaftaler(1) finder ikke anvendelse paa distributionsfranchiseaftaler som den her omhandlede, som ligger uden for den kategori af aftaler, der er omfattet af disse forordninger(2). De typiske kendetegn ved distributionsfranchiser, saasom franchisetagerens ret til at benytte franchisegiverens forretningsnavn og bemaerke til gengaeld for et vist finansielt vederlag og forpligtelserne til at foelge ensartede forretningsnormer, som franchisegiveren har udviklet, er ikke omtalt i nogen af gruppefritagelsesforordningerne. Den anmeldte aftale skal derfor undersoeges i lyset af de betingelser, der er fastsat i artikel 85, stk. 3, vedroerende fritagelse paa individuelt grundlag.

(30)Computerlands system bidrager til en forbedring af distributionen af mikrodatamatprodukter, da franchisegiveren, der optraeder som mellemled mellem de vigtigste mikrodatamatproducenter og franchisetagerne, er i stand til at oprette forretninger over hele Faellesskabet uden at skulle foretage stoerre finansielle investeringer, samtidig med at franchisetagerne modtager en vaesentlig bistand til hurtigt at oprette og drive detailsalgsforretninger, i hvilke der tilbydes en bred vifte af varer og serviceydelser. I betragtning af de paagaeldende varers tekniske karakter og den omstaendighed, at de normalt ikke saelges som en enkelt artikel men som en del af et saet, laegger potentielle koebere saerlig vaegt paa at afproeve de forskellige systemer og opnaa foersalgsraadgivning vedroerende de mulige anvendelser og aspekter samt eftersalgs-service med hensyn til reparation og vedligeholdelse. Desuden bidrager franchisesystemet til fremme af konkurrencen saavel mellem maerker som inden for samme maerke: de tilbudte varer saelges ogsaa via specialiserede forhandlernet, som fabrikanterne har oprettet, samt gennem forskellige andre typer forretninger, og Computerland-forretningerne er saaledes en alternativ forsyningskilde, der stimulerer konkurrencen og dermed distributionen i detailsalgsleddet. Computerland-franchisetagerne kan desuden frit konkurrere med hinanden, ogsaa hvad angaar de priser, til hvilke de saelger til kunderne, hvilket ligeledes forbedrer distributionen af de paagaeldende varer.

(31)Computerland-systemet bidrager ogsaa til en rationalisiering af distributionen: CLE indhenter ordrer fra franchisetagerne, indkoeber varerne fra fabrikanterne eller andre forsyningskilder og videresaelger dem til franchisetagerne, hvorved de paagaeldende varer hurtigt kan kanaliseres til Computerland-forretningerne. I sin egenskab af indkoebscentral er CLE i stand til at forhandle favorable vilkaar for sine franchisetagere med hensyn til priser og leverede maengder og goer det ofte muligt for disse at skaffe de omhandlede produkter meget tidligere end andre detailhandlere.

(32)Fordelene ved forbedringen og rationaliseringen af distributionen kommer direkte forbrugerne til gode, hvilket i dette filfaelde hovedsageligt er endelige forbrugere i erhvervslivet.

For det foerste byder Computerland-forretningerne paa den fordel, at kunderne under samme tag kan sammenligne priser paa og egenskaber ved en lang raekke forskellige maerker af de seneste mikrodatamatprodukter og faa vejledning af specielt oplaert personale, specielt med hensyn til muligheden for at benytte produkter af forskellige maerker og deltage i oplaeringskurser. Kunder, som beslutter at koebe deres varer i Computerland-forretningen, er sikret yderligere vejledning, vedligeholdelses- og reparationsservice og om noedvendigt yderligere oplaeringsmuligheder.

For det andet tilbyder Computerland kunderne et ekspanderende net af forretninger, hvor de kan koebe mikrodatamatprodukter. Computerland-forretningerne konkurrerer direkte med en lang raekke andre forretninger, der saelger de samme produkter, hvilket resulterer i, at alle detailhandlere paa grund af den oegede konkurrence kan forventes at tilbyde bedre kvalitet, service og priser.

(33)De konkurrencebegraensninger, som Computerland-systemet indebaerer, er noedvendige for at sikre distributionssystemets bestaaen: Potentielle franchisetagere ville ikke vaere rede til at foretage de noedvendige investeringer i aabning af en ny forretning, hvis de ikke var sikre paa, at der ikke ville blive aabnet andre Computerland-forretninger i deres umiddelbare naerhed. Ud over de begraensninger, der saaledes maa betragtes som noedvendige grundpiller i franchisesystemet, har franchisetagerne fuld frihed med hensyn til forsyningskilder for de godkendte varer, salgspriserne for disse varer, de omraader, hvor de opererer, samt kundekreds.

(34)Forpligtelsen for franchisetageren til kun at saelge til endelige forbrugere, medmindre franchisegiveren given anden tilladelse, er en direkte foelge af det forhold, at det grundlaeggende princip i franchisegiverens forretningsstrategi er, at der er tale om et net af detailforretninger, i hvilke de endelige forbrugere tilbydes varer og service. Den oplaerings- og hjaelpeservice, der stilles til raadighed for franchisetagere, der er rede til at betale et gebyr herfor, er derfor specifikt udformet til at hjaelpe dem til at skabe og opretholde en effektiv fungerende og rentabel detailforretning. Computerlands forretningsstrategi og hele indsatsen for at faa den til at fungere effektivt ville blive udvandet, hvis franchisetagerne frit kunne beskaeftige sig med andre aktiviteter end detailsalg og servicevirksomhed. For at opnaa fordelene ved forbedret og rationaliseret distribution og lade disse tilbyde kunderne er det derfor noedvendigt, at franchisetagerne, naar de optages i Computerlands distributionssystem, paatager sig en forpligtelse til at fungere som detailsaelgere og ikke f.eks. som grossister.

En vigtig undtagelse fra denne regel er franchisetagernes udtrykkelige frihed til at saelge til andre franchisetagere inden for distributionssystemet; der betales ingen afgift for saadant salg mellem franchisetagere.

(35)Computerland-franchisesystemet giver ikke dets medlemmer mulighed for at udelukke konkurrencen for en vaesentlig del af de paagaeldende varer.

Computerland-franchisetagerne tilbyder varer, som ogsaa saelges i en lang raekke konkurrerende forretninger. Selv i de medlemsstater, hvor der findes det stoerste antal Computerland-forretninger, er disse udsat for konkurrence fra forretningskaeder, der har er lignende antal salgssteder. Endelig er der i betragtning af den generelle konkurrencestruktur paa dette marked ingen fare for, at Computerland-distributionssystemet vil reducere eller paa anden maade fordreje konkurrencen mellem konkurrerende maerker og distributionssteder.

Desuden bestaar der en vaesentlig grad af konkurrence inden for selve distributionssystemet: det beskyttede omraade for hver franchisetager er relativt lille og indebaerer ikke nogen eneret med hensyn til marketing eller kundekreds, hvilket betyder, at det staar franchisetagerne frit for aktivt at opsoege kunder og saelge til dem. CLE paalaegger paa ingen maade franchisetagerne at saelge varerne til kunderne til bindende eller anbefalede priser, hvilket sammen med franchisetagernes frihed til at soege egne leveringskilder medfoerer en vaesentlig grad af priskonkurrence inden for distributionssystemet.

Under disse omstaendigheder saetter aftalerne mellem CLE og dets franchisetagere hverken i enkelttilfaelde eller kollektivt parterne i stand til at udelukke konkurrencen for de paagaeldende varer.

(36)Bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, kan saaledes i medfoer af artikel 85, stk. 3, erklaeres uanvendelige paa Computerlands standardfranchiseaftale. De samme grunde, som er anfoert under nr. 29 til 35, kan tilsvarende anfoeres for »udviklingsomraadeaftalerne« og de oevrige anmeldte franchiseaftaler, der er blevet tilpasset aftalen i standardform.

C. Artikel 6 og 8 i forordning nr. 17 (37)Aftalen, som den blev anmeldt af CLE den 18. september 1986, indeholdt en raekke bestemmelser, som var til hinder for en positiv beslutning, saerlig klausulerne vedroerende pligten til ikke at konkurrere saavel i aftalens loebetid som efter udloebet af aftalen, hvilket blev betragtet som vaerende urimeligt begraensende. Efter droeftelser med Kommissionen som led i anmeldesesproceduren omredigerede CLE standardfranchiseaftalen under behoerigt hensyn til de fremsatte bemaerkninger.

Kommissionen skal efter artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 17 angive det tidspunkt, fra hvilket fritagelsen skal have virkning. Da den anmeldte aftale ikke opfyldte betingelserne for fritagelse, er det tidspunkt, paa hvilket fritagelsen faar virkning, ikke tidspunktet for anmeldelsen, men det tidspunkt, hvor franchisetagerne af CLE fik meddelelse om den aendrede udgave af aftalen.

(38)Efter artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 17 skal der traeffes en beslutning i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3, for et bestemt tidsrum. I betragtning af at standardfranchiseaftalen har en loebetid paa ti aar, forekommer en tilsvarende periode hensigtsmaessig. I betragtning af de omskiftelige forhold paa detailmarkedet for mikrodatamatprodukter som helhed og tendensen til ekspansion i Computerland-distributionssystemet boer fritagelsen dog heller ikke gaelde mere end ti aar. CLE paalaegges efter artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 17 at meddele Kommissionen vaesentlige aendringer i franchisesystemet og endvidere halvvejs gennem fritagelsesperioden at underrette Kommissionen om antallet af forretninger pr. medlemsstat og distributionssystemets markedsandel i Faellesskabet som helhed og i hver enkelt medlemsstat.

(39)I det omfang CLE opretholder franchiseaftaler, som afviger fra standardaftalerne, skal endelig de bestemmelser deri, som er mere konkurrencebegraensende, afpasses efter bestemmelserne i den aendrede standardaftale -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1, erklaeres i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 3, uanvendelige paa Computerlands standardfranchiseaftale, herunder »udviklingsomraadeaftalerne«, som er udformet med henblik paa salg af mikrodatamatprodukter i detailledet paa faellesmarkedet, og paa de andre anmeldte Computerland-franchiseaftaler, som er blevet tilpasset standardaftalen.

Artikel 2

Hvad angaar standardaftalen, herunder »udviklingsomraadeaftalerne«, anvendes denne beslutning fra den 10. juli 1987, og den gaelder indtil den 31. december 1997. Hvad angaar andre Computerland-franchiseaftaler, som indeholder bestemmelser, der er mere konkurrencebegraensende end bestemmelserne i standardaftalen, faar denne beslutning virkning fra det tildspunkt, hvor Computerland meddeler Kommissionen, at disse bestemmelser er blevet bragt paa linje med de tilsvarende bestemmelser i standardaftalen, og den gaelder indtil den 31. december 1997.

Artikel 3

Den 31. december 1992 forelaegger CLE Kommissionen en opgoerelse over:

-antallet af forretninger pr. medlemsstat,

-distributionssystemets markedsandel i Faellesskabet som helhed og i de enkelte medlemsstater.

Enhver vaesentlig aendring i franchisesystemet skal meddeles Kommissionen loebende.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til:

Computerland Europe SA,

Zone Industrielle,

Route de Treves,

L-2632 Findel.

Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. juli 1987.

Paa Kommissionens vegnePeter SUTHERLANDMedlem af Kommissionen

(1)EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.

(2)EFT nr. C 114 af 29. 4. 1987, s. 2.

(1)Domstolens dom af 28. 1. 1986 i sag 161/84 (Pronuptia), endnu ikke offentliggjort.

(2)Beslutning 87/14/EOEF, »Yves Rocher«, EFT nr. L 8 af 10. 1. 1987, s. 49, og »Pronuptia«, 87/17/EOEF, EFT nr.

L 13 af 15. 1. 1987, s. 39.

(1)Se f.eks Tolvte beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 77 og 78, og Kommissionens forordning (EOEF) nr. 123/85, EFT nr. L 15 af 18. 1. 1985, s. 16, betragtning nr. 12.

(1)Kommissionens forordning nr. 67/67/EOEF, EFT nr. 57 af 25. 3. 1967, s. 849/67 og dens afloeser, Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1983/83, EFT nr. L 173 af 30. 6. 1983, s. 1.

(2)Sag 161/84 (Pronuptia), nr. 15 og 33.