KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1802/1999

af 17. august 1999

om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør med oprindelse i Kroatien og Ukraine

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 af 27. april 1998(2), særlig artikel 7,

efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. PROCEDURE

(1) Den 19. november 1998 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af den antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse sømløse rør med oprindelse i Kroatien og Ukraine.

(2) Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i oktober 1998 af Defence Committee of the Seamless Steel Tube Industry of the European Union på vegne af producenter i Fællesskabet, der tegner sig for 100 % af produktionen i Fællesskabet af visse sømløse rør.

(3) Kommissionen underrettede officielt de klagende producenter i Fællesskabet, eksporterende producenter, importører, leverandører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt berørte erhvervssammenslutninger og repræsentanterne for eksportlandene om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.

(4) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev modtaget svar fra elleve producenter i Fællesskabet, fire eksporterende producenter i de pågældende lande og otte importører i Fællesskabet.

(5) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig fastlæggelse af dumping, skade og Fællesskabets interesser, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

a) Producenter i Fællesskabet

- Benteler AG, Paderborn, Tyskland

- Dalmine SpA Dalmine, Italien

- ESW Röhrenwerke GmbH, Eschweiler, Tyskland

- Ovako Steel AB Tube Division, Hofors, Sverige

- Productos Tubulares SA, Valle de Trapaga, Spanien

- Timken Desford Ltd, Leicester, Det Forenede Kongerige

- Tubos Reunidos SA, Amurrio, Spanien

- Vallourec & Mannesmann Deutschland GmbH, Mülheim an der Ruhr, Tyskland

- Vallourec & Mannesmann France SA, Boulogne Billancourt, Frankrig

- Voest Alpine Kindberg GmbH, Østrig.

b) Eksporterende producenter

- Zeljezara Sisak d.d., Sisak, Kroatien.

c) Forbunden importør i Fællesskabet

- SEPCO GmbH, Krefeld, Tyskland.

(6) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. november 1997 til den 31. oktober 1998 (i det følgende, benævnt "undersøgelsesperioden"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra januar 1997 til udløbet af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den undersøgte periode").

B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(7) Den pågældende vare er sømløse rør af jern eller ulegeret stål af den art, der anvendes til olie- og gasledninger, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder (tariferes i øjeblikket under KN-kode 7304 10 10 og 7304 10 30 ), sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, koldttrukne eller koldtvalsede (tariferes i øjeblikket under KN-kode 7304 31 99 ), og andre sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder (tariferes i øjeblikket under KN-kode 7304 39 91 og 7304 39 93 ), i det følgende benævnt "sømløse rør".

(8) Selv om der er visse tekniske forskelle (f.eks. standarder og stålkvaliteter) mellem de tre kategorier af sømløse rør, er disse ikke af en sådan art, at der kan fastlægges klare skillelinjer, eftersom sømløse rør, der er tariferet i en kategori, kan anvendes, og undertiden anvendes, til samme anvendelsesformål som sømløse rør, der er tariferet i en anden kategori. Desuden angives der for sømløse rør i hver enkelt kategori en lang række forskellige specifikationer, men rørene anses alle for at være nogenlunde ens eller identiske, hvad angår de væsentlige fysiske og tekniske egenskaber og deres endelige anvendelsesformål.

(9) De ukrainske eksporterende producenter fremførte, at der i realiteten var tale om to særskilte varer, nemlig ledningsrør og råvarerør, idet førstnævnte produceres med højere standarder og i højere grad sælges direkte til de endelige brugere end til forhandlere. Kommissionen fandt imidlertid, at de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber var de samme. Kommissionen konstaterede også, at den forskel, der hævdes at eksistere, i praksis ikke iagttages, eftersom ledningsrør ofte sælges som råvarerør, og der ikke findes nogen klar skillelinje mellem disse varer.

(10) I overensstemmelse med den holdning, som Rådet tidligere har indtaget(4), fandt Kommissionen, at alle sømløse rør, der henhører under ovennævnte KN-koder, skal anses for at være en og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse.

2. Samme vare

(11) Det konstateredes, at de varer, der eksporteres til Fællesskabet fra de to pågældende lande, de varer, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af EF-erhvervsgrenen, samt de varer, der sælges på det kroatiske hjemmemarked, alle har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål og derfor må betragtes som samme vare som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen").

(12) De ukrainske eksporterende producenter fremførte, at de rør, de fremstillede til GOST- og TU-standarder, dvs. rør af lavere kvalitet, som skulle opfylde færre afprøvningskrav, var forskellige fra de varer, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen til DIN- eller ASTM-standarder. Kommissionen afviste denne påstand, fordi kvalitetsstandarder som sådan ikke kan tages i betragtning ved fastlæggelse af, om der er tale om samme vare. Endvidere fandt Kommissionen, at disse varer havde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og det samme endelige anvendelsesformål som de sømløse rør, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen og eksporteres af det andet land, der er berørt af proceduren.

C. DUMPING

1. Kroatien

a) Normal værdi

(13) Med henblik på at fastsætte den normale værdi undersøgtes det først, for så vidt angår den eneste eksporterende producent, om det samlede salg målt i mængde på hjemmemarkedet af den pågældende vare var repræsentativt i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. om dette salg udgjorde mere end 5 % af eksportsalget af den pågældende vare til Fællesskabet.

Derefter blev det for hver enkelt type vare, der eksporteres af det kroatiske selskab, undersøgt, om salget på hjemmemarkedet af tilsvarende varetype udgjorde 5 % eller mere af eksportsalget af samme varetype til Fællesskabet.

For de varer, der opfyldte 5 %-kriteriet, undersøgtes det, om der havde fundet et tilstrækkeligt salg sted i normal handel i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.

I de tilfælde, hvor hjemmemarkedssalget pr. varetype til en pris højere end enhedsomkostningerne udgjorde mindst 80 % af salget, fastsattes den normale værdi på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der faktisk betaltes ved alt salg på hjemmemarkedet. I de tilfælde, hvor de fortjenstgivende transaktioner pr. varetype udgjorde mindre end 80 %, men ikke under 10 %, af salget, fastsattes den normale værdi på grundlag af det vejede gennemsnit af de priser, der faktisk var betalt ved det øvrige fortjenstgivende salg.

For de varetyper, hvor hjemmemarkedssalget udgjorde mindre end 5 % af den salgsmængde, der var bestemt for eksport til Fællesskabet, eller hvor der var et utilstrækkeligt hjemmemarkedssalg i normal handel, blev den normale værdi beregnet på grundlag af den pågældende eksporterende producents produktionsomkostninger for den pågældende eksporterede varetype plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA& G) samt fortjeneste, jf. artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen. SA& G-omkostningerne fastsattes på grundlag af det repræsentative hjemmemarkedssalg og fortjenstmargenen på grundlag af det repræsentative salg på hjemmemarkedet i normal handel.

b) Eksportpris

(14) Eksportpriserne blev fastlagt på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales for den pågældende vare ved salg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.

c) Sammenligning

(15) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ab fabrik blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påberåbtes, og som påvistes at påvirke priserne og prisernes sammenlignelighed. Disse justeringer blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i fornødent omfang foretaget med hensyn til handelsled og transport- og kreditomkostninger.

(16) Justeringen med hensyn til handelsled blev foretaget, fordi det blev fastslået, at eksportprisen (til forhandlere) gjaldt for salg i et handelsled, der var forskelligt fra det for den normale værdi fastlagte (forhandlere og brugere), og at denne forskel havde påvirket prisernes sammenlignelighed.

d) Dumpingmargen

(17) I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenen for den pågældende eksporterende producent fastslået på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne.

(18) Udtrykt i procent af prisen cif Fællesskabets grænse udgør den foreløbige dumpingmargen for den eneste kroatiske eksporterende producent 40,8 %.

(19) Eftersom den eneste kendte eksporterende producent tegnede sig for hele den kroatiske eksport af den pågældende vare til Fællesskabet, mener Kommissionen, at restdumpingmargenen skal fastsættes på samme niveau.

2. Ukraine

a) Normal værdi

(20) I meddelelsen om indledning af proceduren foreslog Kommissionen Brasilien eller Amerikas Forenede Stater som egnet tredjeland med markedsøkonomi med henblik på fastsættelsen af den normale værdi. De ukrainske eksporterende producenter gjorde inden for den tidsfrist, der var fastlagt i meddelelsen om indledningen af proceduren, indsigelser mod begge disse lande. Med hensyn til Brasilien blev det bl.a. fremført, at det brasilianske marked var domineret af en enkelt producent, og at dette påvirkede de brasilianske priser. Med hensyn til USA blev det fremført, at der var for ringe adgang til råvarer, hvilket øgede de indenlandske producenters omkostninger, og at den pågældende vare ikke blev eksporteret til Fællesskabet i repræsentative mængder, hvilket betød, at der var tale om manglende konkurrenceevne. Desuden ville lønningerne i Ukraine og USA heller ikke være sammenlignelige. Den Tjekkiske Republik blev foreslået som et alternativt referenceland.

(21) Det blev konkluderet, at indsigelserne mod valget af Brasilien var berettigede. Hvad angik USA, kunne det heller ikke anvendes som referenceland, da alle de otte eksportører i USA, der var angivet i klagen, nægtede at samarbejde. De klagende parter foreslog derefter, at man anvendte en privat udarbejdet rapport med oplysninger om USA-producenternes salgspriser med henblik på at fastlægge den normale værdi. Dette forslag måtte afvises, eftersom de pågældende oplysninger ikke kunne kontrolleres.

(22) Derefter blev der rettet henvendelse til tre kendte tjekkiske rørproducenter for at anmode dem om at samarbejde, hvilket de alle nægtede.

(23) Derefter blev Kroatien, som er et eksportland, der også er berørt af denne undersøgelse, foreslået. De klagende parter samt Ukraines eksporterende producenter modsatte sig i begyndelsen valget af Kroatien med den begrundelse, at den kroatiske produktionskapacitet var på mindre end 10 % af Ukraines kapacitet, og at de kroatiske varer ikke fuldstændigt dækkede den ukrainske eksports størrelsesorden.

(24) Efter en omhyggelig overvejelse af alle de relevante faktorer drog Kommissionen imidlertid den konklusion, at Kroatien kunne bruges som et rimeligt alternativ. Dette blev underbygget af den kendsgerning, at omfanget af det kroatiske salg på hjemmemarkedet af den pågældende vare var repræsentativt for den ukrainske eksport til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. Kroatien både importerer og eksporterer den pågældende vare.

(25) Parter i undersøgelsen blev underrettet om, at Kommissionen påtænkte at vælge Kroatien, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger hertil. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger inden for den fastlagte tidsfrist.

(26) Den normale værdi blev derfor fastlagt på grundlag af den kroatiske producents priser og omkostninger for varer, der var sammenlignelige med dem, de ukrainske eksporterende producenter solgte til Fællesskabet, under anvendelse af den metode, der er beskrevet i betragtning 13.

b) Eksportpris

(27) Med hensyn til en eksporterende producent blev det efter kontrolbesøg hos en af den pågældendes forbundne importører i Fællesskabet, fundet, at de forelagte oplysninger ikke var pålidelige. Ved fastsættelsen af eksportprisen blev der derfor ikke taget hensyn til denne eksporterende producents eksportsalg. Hvad angår de to andre ukrainske eksporterende producenter, blev der ved fastsættelsen af eksportprisen taget hensyn til hele deres eksport.

(28) Eksportprisen fastsattes derefter i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales af uafhængige kunder i Fællesskabet.

c) Sammenligning

(29) Det konstateredes, at der ikke var nogen indenlandsk produktion af koldttrukne sømløse rør i Kroatien. Da den ukrainske eksport af denne kategori til Fællesskabet imidlertid kun udgjorde 10 % af den samlede ukrainske eksport i undersøgelsesperioden, blev det anset for rimeligt ikke at medtage nævnte kategori i beregningerne.

(30) For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påberåbtes, og som påvistes at påvirke prissammenligningen. Disse justeringer blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i fornødent omfang foretaget med hensyn til transportomkostninger.

(31) To ukrainske eksporterende producenter krævede justeringer med hensyn til de fysiske egenskaber, således at der blev taget hensyn til forskellen mellem ukrainske rør, som fremstilles i overensstemmelse med GOST- og TU-standarder, og standarder som f.eks. DIN og ASTM, som sædvanligvis anvendes af EF-erhvervsgrenen. Det hævdedes, at rør af GOST- og TU-standard var af en lavere kvalitet og skulle opfylde mindre strenge afprøvningskrav, hvilket betød at de blev solgt med rabat på EF-markedet.

Kommissionen fandt imidlertid, at de argumenter, de ukrainske eksporterende producenter fremførte, ikke var underbyggede, og at der var behov for yderligere oplysninger vedrørende denne påstand. Kommissionen afviste derfor denne påstand i forbindelse med den foreløbige afgørelse.

d) Dumpingmargen

(32) På grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne blev der fastlagt en dumpingmargen for hele landet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.

(33) Udtrykt i procent af prisen cif Fællesskabets grænse udgør den foreløbige dumpingmargen for alle de ukrainske selskaber 123,7 %.

D. SKADE

1. Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet

a) Producenter i Fællesskabet

(34) Fastlæggelsen af EF-produktionen er baseret på produktionen i undersøgelsesperioden hos samtlige selskaber, der fremstiller sømløse rør i Fællesskabet. Disse virksomheder benævnes i det følgende "EF-producenter".

b) Erhvervsgrenen i Fællesskabet

(35) Det må bemærkes, at klagen blev indgivet på vegne af tolv EF-producenter af sømløse rør. På undersøgelsestidspunktet tegnede disse tolv producenter sig for hele EF-produktionen.

(36) Kun ti ud af de tolv klagende EF-producenter besvarede Kommissionens spørgeskema. Hvad angår de resterende to producenter, besvarede den ene overhovedet ikke spørgeskemaet, mens den anden kun besvarede det delvist. Derfor blev det anset, at begge EF-producenter ikke samarbejdede i forbindelse med nærværende undersøgelse.

(37) De øvrige ti EF-producenter er Voest Alpine Kindberg (Østrig), Vallourec & Mannesmann France (Frankrig), Benteler AG (Tyskland), ESW Röhrenwerke GmbH (Tyskland), Vallourec & Mannesmann Deutschland GmbH (Tyskland), Dalmine SpA (Italien), Productos Tubulares SA (Spanien), Tubos Reunidos SA (Spanien), Ovako Steel AB Tube Division (Sverige) and Timken Desford Steel Ltd (Det Forenede Kongerige).

(38) Disse producenter tegnede sig for 94 % af Fællesskabets samlede produktion i undersøgelsesperioden, hvilket udgør en betydelig del af EF-produktionen som fastsat i artikel 5, stk. 4, i grundforordningen. Disse virksomheder benævnes i det følgende "fællesskabsproducenterne".

2. Indledende bemærkninger

(39) Kommissionen har i forbindelse med analysen af skade og årsagssammenhæng taget hensyn til den kendsgerning, at en tidligere undersøgelse vedrørende import af sømløse rør fra Kroatien, Tjekkiet, Ungarn, Polen, Rumænien, Rusland og Slovakiet blev afsluttet ved Rådets forordning (EF) nr. 2320/97(5), hvorved der blev indført antidumpingforanstaltninger over for de pågældende lande.

(40) Eftersom det i den tidligere undersøgelse var blevet fastslået, at importen af sømløse rør med oprindelse i Kroatien i perioden fra 1995 til august 1996 ikke havde forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, fandtes det ikke hensigtsmæssigt på ny at analysere, hvilke virkninger importen fra de pågældende lande havde haft for erhvervsgrenen i Fællesskabet i den pågældende periode.

(41) Derfor blev det konkluderet, at Kommissionen i forbindelse med analysen af skade og årsagssammenhæng i denne procedure kun ville tage hensyn til oplysninger vedrørende perioden fra januar 1997 til oktober 1998 (dvs. slutningen af undersøgelsesperioden).

(42) Endvidere skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenens situation som beskrevet nedenfor er vurderet i lyset af en forventet forbedring af situationen som følge af indførelsen af ovennævnte antidumpingforanstaltninger.

3. Forbrug i Fællesskabet

(43) Forbruget i Fællesskabet blev baseret på svarene på spørgeskemaet (EF-erhvervsgrenens afsætning), oplysninger fra Eurostat (importmængde) og tilgængelige oplysninger om de ikke-samarbejdsvillige EF-producenters salgsmængde.

(44) Der kan drages den konklusion af de ovennævnte oplysninger, at det synlige forbrug i Fællesskabet voksede fra 1087469 tons i 1997 til 1195329 tons i undersøgelsesperioden, dvs. med 10 %.

4. Importen til Fællesskabet fra de pågældende lande

a) Kumulation

(45) Kommissionen undersøgte, om importen af sømløse rør med oprindelse i Kroatien og Ukraine i henhold til artikel 3, stk. 4, i grundforordningen skulle vurderes kumulativt.

(46) Som anført ovenfor var de fastlagte dumpingmargener for Kroatien og Ukraine henholdsvis 40,8 % og 123,7 %, og begge ligger derfor et godt stykke over minimalgrænsen. Importmængderne fra Kroatien og Ukraine er målt i absolutte tal sammenlignelige og blev anset for at være betydelig for begge lande. Importen fra Kroatien androg 2,6 % af Fællesskabets forbrug i undersøgelsesperioden, medens importen fra Ukraine androg 11,2 % af Fællesskabets forbrug i samme periode.

(47) Hvad angår konkurrenceforholdene blev det under undersøgelsen konstateret, at de sømløse rør, der i undersøgelsesperioden blev importeret fra Kroatien og Ukraine, var identiske med hensyn til deres grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber. Endvidere blev sømløse rør fra Kroatien og Ukraine markedsført i Fællesskabet gennem sammenlignelige salgskanaler og under sammenlignelige handelsvilkår. De importerede sømløse rør blev derfor anset for at konkurrere indbyrdes og med de sømløse rør, der fremstilles og sælges i Fællesskabet.

(48) På baggrund af ovenstående fandt Kommissionen, at alle kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, var opfyldt. Importen fra Kroatien og Ukraine blev derfor undersøgt kumulativt.

b) Dumpingimportens omfang og markedsandel

(49) Importen fra Kroatien og Ukraine steg betydeligt, fra 83783 tons i 1997 til164403 tons i undersøgelsesperioden. Den tilsvarende markedsandel var 7,7 % i 1997 og 13,8 % i undersøgelsesperioden.

c) Dumpingimportens priser

i) Prisudvikling

(50) Den gennemsnitlige enhedspris for sømløse rør importeret fra Kroatien og solgt på EF-markedet (baseret på Eurostat) udtrykt i ECU/kg var 0,50 i 1997 og 0,51 i undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige enhedspris for sømløse rør importeret fra Ukraine og solgt på EF-markedet (baseret på Eurostat) udtrykt i ECU/kg var 0,37 i 1997 og 0,38 i undersøgelsesperioden.

ii) Prisunderbud

Kroatien

(51) Med henblik på at analysere prisunderbuddet klassificerede Kommissionen i lyset af det brede udvalg af sømløse rør, der var genstand for undersøgelsen, de sømløse rør, der sælges af erhvervsgrenen i Fællesskabet, og dem, der importeres fra Kroatien, efter to kriterier: for det første efter grupper alt efter udvendig diameter og sidetykkelse, og dernæst efter kategori, dvs. ledningsrør, koldttrukne rør og handelsrør. Derefter blev der foretaget en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige salgspris for kroatiske sømløse rør pr. gruppe og kategori, og den vejede gennemsnitlige salgspris for EF-erhvervsgrenens sømløse rør i samme gruppe og kategori. Prissammenligningerne blev baseret på salg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet. For at sikre sammenligneligheden blev EF-erhvervsgrenens priser og de importerede varers priser renset for enhver form for rabatter og afgifter og om fornødent justeret med hensyn til transportomkostninger henholdsvis ab fabrik eller cif Fællesskabets grænse. Desuden blev importpriserne justeret, således at de kom til at omfatte toldklareringsomkostninger og omkostninger efter import baseret på oplysninger fra importørerne.

Ukraine

(52) Hvad angår analysen af prisunderbuddet for salg af ukrainske rør bør det nævnes, at de pågældende parter ikke fremlagde oplysninger om udvendig diameter og sidetykkelse, som var tilstrækkelige til, at Kommissionen kunne gruppere varerne på samme måde som for de importerede varer fra Kroatien. I mangel af sådanne oplysninger foretog Kommissionen beregningen af prisunderbuddet på grundlag af de foreliggende oplysninger, dvs. ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige salgspris for ukrainske sømløse rør pr. KN-kode med den vejede gennemsnitlige salgspris for EF-erhvervsgrenens sømløse rør under samme KN-kode.

(53) Prissammenligningerne vedrørende ukrainske rør blev begrænset til salg til den første uafhængige kunde i Fællesskabet, foretaget af de to eksporterende producenter, hvis salg blev lagt til grund for fastlæggelsen af den ukrainske eksportpris (se betragtning 27). EF-erhvervsgrenens priser var renset for enhver form for rabatter og afgifter og om fornødent justeret med hensyn til transportomkostninger ab fabrik. Importpriserne blev justeret, således at de kom til at omfatte toldklareringsomkostninger og omkostninger efter import baseret på oplysninger fra importørerne.

(54) Resultaterne af sammenligningen viste, at der var tale om underbudsmargener for begge de pågældende lande. De vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargener udtrykt som procentdel af EF-erhvervsgrenens priser var følgende:

- Kroatien: 19,7 %

- Ukraine: 32,7 %.

5. EF-erhvervsgrenens situation

a) Produktion, kapacitet og kapacitetsudnyttelse

(55) EF-erhvervsgrenens produktion steg fra 971019 tons i 1997 til 1021869 tons i undersøgelsesperioden.

(56) Eftersom de maskiner, der bruges til at fremstille den pågældende vare, er de samme som dem, der bruges til at fremstille et bredt udvalg af andre sømløse rør, som ikke er genstand for denne procedure (f.eks. præcisionsrør, rør af rustfrit stål og rør med diameter på over 406,4 mm), blev det ikke fundet muligt at fastlægge produktspecifikke kapacitets- og kapacitetsudnyttelsestal.

(57) Kapacitets- og udnyttelsestallene er beregnet på grundlag af EF-erhvervsgrenens samlede kapacitet for alle de varer, der fremstilles af den samme maskine, og er derefter fordelt på grundlag af produktionen af den pågældende vare. I den forbindelse steg produktionskapaciteten fra 1329450 tons i 1997 til 1306905 tons i undersøgelsesperioden. Kapacitetsudnyttelsesgraden steg fra 73 % i 1997 til 78 % i undersøgelsesperioden.

b) Lagre

(58) Det skal bemærkes, at EF-erhvervsgrenen generelt producerer den pågældende vare efter ordre, og derfor blev EF-erhvervsgrenens lagerniveau ikke fundet relevant for vurderingen af EF-erhvervsgrenens situation.

c) Salgsmængde og markedsandel

(59) EF-erhvervsgrenens salg voksede med i alt 10 % fra 671390 tons i 1997 til 739142 tons i undersøgelsesperioden.

(60) EF-erhvervsgrenens markedsandel forblev stabil, idet den gik fra 61,7 % i 1997 til 61,8 % i undersøgelsesperioden.

d) Priser

(61) Den gennemsnitlige enhedspris for EF-erhvervsgrenens salg af den pågældende vare på EF-markedet var udtrykt i ECU/kg 0,62 i 1997 og 0,65 i undersøgelsesperioden, hvilket svarer til en forøgelse på 4,8 %.

e) Rentabilitet

(62) EF-erhvervsgrenen oplevede finansielle vanskeligheder i forbindelse med sit salg af samme vare i den af undersøgelsen omfattede periode. I 1997 havde den tab på gennemsnitligt - 2,4 %. I undersøgelsesperioden forbedrede EF-erhvervsgrenen sin rentabilitet og nåede op på balancepunktet (+ 0,4 %). Dette rentabilitetsniveau er imidlertid ikke tilstrækkeligt til at skabe det indtægtsniveau, der kræves for, at EF-erhvervsgrenen kan dække sine omkostninger, opnå en rimelig fortjeneste, dække tabene fra tidligere år og sikre sin levedygtighed på lang sigt.

f) Investeringer

(63) Investeringerne (udtrykt i 1000 ECU) steg fra 23684 i 1997 til 25020 i undersøgelsesperioden. Investeringerne vedrørte primært udskiftning af maskiner.

g) Beskæftigelse

(64) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt fra 4012 ansatte i 1997 til 3927 i undersøgelsesperioden.

h) Produktivitet

(65) EF-erhvervsgrenens produktivitet (produceret mængde pr. ansat) steg i løbet af den af undersøgelsen omfattede periode (der konstateredes en stigning på 8 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden).

6. Konklusion vedrørende skade

(66) Selvom EF-erhvervsgrenen i tidsrummet fra 1997 og frem til undersøgelsesperioden oplevede en forbedring i rentabilitet fra en tabsgivende situation i 1997 (- 2,4 %) frem til en nulpunktssituation i undersøgelsesperioden (+ 0,4 %), skal det dog bemærkes, at dette rentabilitetsniveau blev anset for at være aldeles utilstrækkeligt til at sikre EF-erhvervsgrenens levedygtighed på lang sigt. Desuden var EF-erhvervsgrenens markedsandel fortsat stabil, hvilket vidner om, at den var ude af stand til at genvinde de markedsandele, den tidligere havde mistet, hvilket ellers var forventet som følge af, at der i november 1997 blev indført antidumpingforanstaltninger mod import af de pågældende varer fra Tjekkiet, Ungarn, Polen, Rumænien, Rusland og Slovakiet.

(67) Det er derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.

E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG

1. Dumpingimportens følgevirkninger

(68) Det skal bemærkes, at på et prisfølsomt marked, sådan som det er tilfældet for sømløse rør, har prisunderbud af den størrelsesorden, der er fundet (mellem 19,7 % og 32,7 %), umiddelbare og betydelige virkninger. Den store importmængde fra Kroatien og Ukraine (164403 tons i undersøgelsesperioden) og de lave importpriser (gennemsnitligt 0,40 ECU/kg i undersøgelsesperioden), som lå betydeligt under EF-erhvervsgrenens priser, indtraf samtidig med, at EF-erhvervsgrenen opnåede dårlige finansielle resultater og ikke kunne forbedre sin markedsstilling.

(69) Dette skal ses på baggrund af indførelsen af antidumpingforanstaltninger over for import af den pågældende vare med oprindelse i Tjekkiet, Ungarn, Polen, Rumænien, Rusland og Slovakiet; efter indførelsen heraf faldt deres samlede markedsandel fra 19 % i 1997 til 14,8 % i undersøgelsesperioden, mens importværdien samtidig forøgedes (fra 0,44 ECU/kg i 1997 til 0,47 ECU/kg i undersøgelsesperioden). Det forventedes, at EF-erhvervsgrenen ville få fordel af denne udvikling og genindvinde nogle af sine tabte markedsandele; dens markedsandele var imidlertid stort set uændrede mellem 1997 og undersøgelsesperioden.

2. Virkningen af andre faktorer

a) Anden import

(70) Hvad angår importen fra Tjekkiet, Ungarn, Polen, Rumænien, Rusland og Slovakiet faldt denne betydeligt efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger i november 1997 (fra en markedsandel på 19 % i 1997 til 14,8 % i undersøgelsesperioden), og de importerede varers enhedsværdi steg i samme tidsrum (fra 0,44 ECU/kg i 1997 til 0,47 ECU/kg i undersøgelsesperioden). Det bør i forbindelse med denne import bemærkes, at antidumpingforanstaltningerne har været i kraft siden november 1997.

(71) For importvarer fra tredjelande, der hverken var omfattet af den tidligere eller den nuværende undersøgelse, faldt markedsandelen fra 6,4 % i 1997 til 4,5 % i undersøgelsesperioden. Disse importvarers enhedsværdi (baseret på Eurostat) var væsentligt højere end enhedsværdien for importvarerne fra både Kroatien og Ukraine.

b) Produkterstatning

(72) Visse eksporterende producenter fremførte, at andre varer end dem, der er omfattet af denne undersøgelse, i særdeleshed svejsede rør, blev anvendt som erstatning for sømløse rør. Det blev derfor fremført, at hvis EF-erhvervsgrenen var påført nogen skade, skyldtes dette en nedgang i efterspørgslen efter sømløse rør.

(73) Kommissionen fandt i den sammenhæng ikke frem til noget anvendelsesformål, hvor sømløse rør var blevet erstattet af svejsede rør. Endvidere viste undersøgelsen, at markedet for sømløse rør ikke var i nedgang, men derimod udviste en stigning på 11 % i løbet af den undersøgte periode.

3. Konklusion om skade

På grundlag af ovenstående konkluderedes det, at importen fra de to lande har påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Importen fra Kroatien og Ukraine har således forhindret en fuldstændig genoprettelse af den for EF-erhvervsgrenen skadelige situation, som konstateredes i forbindelse med den tidligere antidumpingundersøgelse vedrørende denne vare. Denne konklusion drages især på baggrund af den analyse, der er foretaget af virkningerne af import af den pågældende vare fra andre tredjelande. Oplysningerne om denne import tyder ikke på, at dens virkninger for markedet er af et sådant omfang, at det bryder årsagssammenhængen mellem importen fra Kroatien og Ukraine og EF-erhvervsgrenens situation.

F. FÆLLESSKABETS INTERESSER

1. Indledende bemærkninger

(74) Kommissionen undersøgte foreløbigt på grundlag af de afgivne oplysninger, om der til trods for konklusionerne om dumping og skade foreligger tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i denne sag.

Kommissionen undersøgte med henblik herpå virkningerne af foranstaltninger for alle parter, der er berørt af proceduren.

Der henvises til, at det i forordning (EF) nr. 2320/97 konkluderes, at der ikke foreligger nogen grund til ikke at indføre foranstaltninger af hensyn til Fællesskabets interesser.

2. Indhentning af oplysninger om Fællesskabets interesser

(75) For at vurdere virkningerne af indførelsen af foranstaltninger anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle kendte interesserede parter, herunder EF-producenter, importører/forhandlere og brugere. Det skal bemærkes, at der ikke blev modtaget svar fra brugerindustrierne. På grundlag af de oplysninger, der blev modtaget fra de samarbejdende parter, drog Kommissionen følgende konklusioner.

3. Virkninger af foranstaltninger for EF-erhvervsgrenen

(76) Det skal bemærkes, at EF-erhvervsgrenens situation forbedredes en anelse efter indførelsen af foranstaltninger i november 1997, hvilket viser, at foranstaltningerne i denne sektor var effektive; alligevel blev EF-erhvervsgrenen, som beskrevet ovenfor, forhindret i fuldt ud at drage fordel af de eksisterende foranstaltninger på grund af dumpingimporten fra Kroatien og Ukraine.

(77) Da EF-erhvervsgrenen ikke har været i stand til at opnå fuldstændig genrejsning efter de finansielle vanskeligheder, finder Kommissionen, at det vil være effektivt at indføre foranstaltninger, idet erhvervsgrenen således får mulighed for at overvinde følgerne af den påførte skade. Navnlig i betragtning af den store mængde af importerede sømløse rør fra de pågældende lande vil indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde tabte markedsandele og dermed forbedre rentabiliteten.

4. Virkninger af foranstaltninger for importører/forhandlere

(78) Der henvises til, at det i forordning (EF) nr. 2320/97 var forudset, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger kun ville få minimal indflydelse på den generelle situation for importører/forhandlere af sømløse rør på baggrund af den brede vifte af varer, de handler med.

(79) Kommissionen har også i denne undersøgelse draget den foreløbige konklusion, at det ikke er sandsynligt, at indførelsen af foranstaltninger vil få betydelige indvirkninger for importørernes/forhandlernes situation, da de sømløse rør kun tegner sig for en beskeden andel af de mange forskellige varer, der markedsføres af disse importører/forhandlere, og da der for sømløse rør findes en række alternative forsyningskilder, som ikke er omfattet af antidumpingforanstaltninger, herunder sømløse rør fremstillet af EF-erhvervsgrenen.

5. Virkninger af foranstaltninger for brugere

(80) Der henvises til, at det i forordning (EF) nr. 2320/97 var forudset, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger kun ville få minimal indflydelse på situationen for de virksomheder, der bruger sømløse rør (herunder kemiske og petrokemiske industrier, kraftværker, automobil- og byggeindustrien), idet sømløse rør kun tegner sig for en beskeden andel af disse virksomheders samlede omkostninger. Det skal bemærkes, at der i EF findes et betydeligt antal selskaber, som fremstiller rør (12), og at mange eksportører i andre lande tegner sig for en betydelig andel af EF-markedet. Tilstedeværelsen af mange alternative forsyningskilder garanterer en effektiv konkurrence på markedet til fordel for brugervirksomhederne.

(81) Eftersom der ikke er gjort indsigelse mod de tidligere konklusioner, og på baggrund af den manglende samarbejdsvilje fra brugernes side i denne undersøgelse, forventes det, at eventuelle prisvirkninger som følge af antidumpingforanstaltninger vil være ubetydelige hvad angår de videre industrielle brugere.

6. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesse

(82) I betragtning af den øgede importmængde fra både Kroatien og Ukraine, navnlig efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger i november 1997, og de eksporterende producenters adfærd på EF-markedet, hvor de i betydelig grad underbyder EF-erhvervsgrenens priser, er det sandsynligt, at denne importtendens, hvis der ikke træffes foranstaltninger, fortsat vil medføre, at EF-erhvervsgrenen ikke alene forhindres i at opnå fordel af, at der er indført foranstaltninger i forbindelse med den tidligere sag, men også, at erhvervsgrenens skadelige situation forværres yderligere.

(83) På baggrund af den kraftige stigning i omfanget af dumpingimport fra Kroatien og Ukraine efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 2320/97 forventes det, at indførelsen af foranstaltninger mod importen fra disse lande på effektiv vis vil kunne rette op på den væsentlige skade, der er forårsaget af den pågældende import. Det anses derfor for at være i EF-erhvervsgrenens interesse, at der indføres foranstaltninger.

Hvad angår både importørerne/forhandlerne og brugervirksomhederne, forventes det, at eventuelle virkninger af priserne på sømløse rør kun vil være marginale.

Kommissionen har derfor konkluderet, at der under disse omstændigheder ikke er nogen tvingende grund til ikke at indføre foranstaltninger af hensyn til Fællesskabets interesser.

G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER

1. Skadestærskel

(84) Da det er fastslået, at den pågældende dumpingimport har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, og at der ikke er tvingende årsager til ikke at gribe ind, bør de påtænkte foranstaltninger indføres på et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forårsaget af den pågældende import, uden at de konstaterede dumpingmargener overstiges.

(85) For at afhjælpe den pågældende skade må erhvervsgrenen bringes i en situation, hvor priserne på den pågældende importerede vare med oprindelse i de berørte lande øges til et niveau, der ikke forvolder skade.

(86) I forbindelse med beregningen af den nødvendige prisstigning, dvs. skadesmargenen fandt Kommissionen, at priserne på dumpingimporten skulle sammenlignes med EF-erhvervsgrenens faktiske salgspriser plus en rimelig fortjeneste, som erhvervsgrenen måtte forventes at kunne opnå, hvis der ikke forelå skadelig dumping fra de lande, der er omfattet af undersøgelsen.

(87) På dette grundlag sammenlignedes de vejede gennemsnitlige eksportpriser for de varer, der blev anvendt ved fastsættelsen af prisunderbuddets størrelsesorden, cif Fællesskabets grænse, justeret for betalt told og omkostninger efter importen, med EF-erhvervsgrenens faktiske vejede gennemsnitlige salgspriser, idet disse priser i fornødent omfang blev hævet for at opnå en rimelig fortjenstmargen, som i dette tilfælde blev sat til 5 %. Denne fortjenstmargen, som er den samme som den, der blev anvendt i den tidligere undersøgelse vedrørende Tjekkiet, Ungarn, Polen, Rumænien, Rusland og Slovakiet, blev i forbindelse med den foreløbige fastlæggelse anset for at være den minimale fortjenstmargen, som erhvervsgrenen måtte forventes at kunne opnå, hvis der ikke forelå skadelig dumping fra de lande, der er omfattet af undersøgelsen.

Sammenligningen viste følgende skadesmargener:

- Kroatien: - 31,2 %

- Ukraine: - 56,5 %.

2. Midlertidige foranstaltninger

(88) Ved fastlæggelsen af den midlertidige told er der taget hensyn til det konstaterede omfang af dumping og det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, som påføres erhvervsgrenen i Fællesskabet.

(89) Eftersom de konstaterede dumpingmargener er højere end skadestærsklerne, bør antidumpingtolden foreløbigt fastsættes på grundlag af skadestærsklerne.

3. Afsluttende bestemmelse

(90) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik endelige foranstaltninger -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af følgende varer med oprindelse i Kroatien og Ukraine:

- sømløse rør af jern eller ulegeret stål af den art, der anvendes til olie- og gasledninger, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder henhørende under KN-kode 7304 10 10 og 7304 10 30

- sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, koldttrukne eller koldtvalsede henhørende under KN-kode 7304 31 99

- andre sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder henhørende under KN-kode 7304 39 91 og 7304 39 93.

Tolden fastsættes til 31,2 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, for import af den pågældende vare med oprindelse i Kroatien og til 56,5 % for import af den pågældende vare med oprindelse i Ukraine.

2. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse.

3. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af de varer, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.

Artikel 2

Parterne kan inden for en frist på en måned fra tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.

I henhold til artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de parter, der gav sig til kende inden for den frist, som er fastsat i meddelelsen om indledningen af proceduren, fremsætte bemærkninger om anvendelsen af denne forordning inden for en måned fra tidspunktet for dens ikrafttrædelse.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse for en periode på seks måneder.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. august 1999.

På Kommissionens vegne

Karel VAN MIERT

Medlem af Kommissionen

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18.

(3) EFT C 353 af 19.11.1998, s. 13.

(4) EFT L 120 af 15.5.1993, s. 42.

(5) EFT L 322 af 25.11.1997, s. 1.