*****

RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 1599/85

af 11. juni 1985

om aabning, fordeling og forvaltning af et faellesskabstoldkontingent paa 5 000 stk. tyre, koeer og kvier af visse alpine racer, ikke bestemt til slagtning, henhoerende under pos. ex 01.02 A II i den faelles toldtarif

RAADET FOR DE EUROPAEISKE

FAELLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43 og 113,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og

ud fra foelgende betragtninger:

For tyre, koeer og kvier af visse alpine racer, ikke bestemt til slagtning, henhoerende under pos. ex 01.02 A II i den faelles toldtarif, har Det europaeiske oekonomiske Faellesskab forpligtet sig til inden for rammerne af GATT at aabne et aarligt faellesskabstoldkontingent paa 5 000 stykker med en afgift paa 4 %; adgangen til at drage fordel af dette kontingent er betinget af fremlaeggelse af foelgende dokumenter:

- tyre: stambogsbevis,

- koeer og kvier: stambogsbevis eller bevis paa optagelse i »Herdbook« til attestering af racerenhed;

der er derfor anledning til at aabne ovennaevnte toldkontingent for perioden fra den 1. juli 1985 til den 30. juni 1986 med en told paa 4 %; det boer kontrolleres, at de indfoerte dyr ikke slagtes inden for en vis frist i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3;

i henhold til artikel 2 og artikel 64, stk. 2, litra b), i tiltraedelsesakten af 1979 skal Graekenland fra den 1. januar 1981 anvende forordningerne vedroerende den faelles landbrugspolitik og fra samme dato i fuldt omfang anvende satserne i den faelles toldtarif for de paagaeldende dyr; det er derfor vigtigt at daekke naevnte medlemsstats eventuelle indfoerselsbehov fra tredjelande; inden for dette toldkontingent skal Graekenland ligeledes anvende en told paa 4 %;

det maa navnlig sikres, at alle importoerer har lige og kontinuerlig adgang til kontingentet og at kontingenttolden fortloebende anvendes paa alle indfoersler af de paagaeldende dyr, indtil kontingentet er opbrugt; kontingentets faellesskabskarakter kan under hensyntagen til ovennaevnte principper bevares, idet der ved udnyttelsen gaas ud fra en fordeling af maengden paa medlemsstaterne; mulighederne for udnyttelse af disse alpine racer er imidlertid betinget af saerlige faktorer, baade af geografisk og zooteknisk art; Benelux-landene og Danmark har ikke omraader, som er egnet til opdraet af denne kvaegtype; under hensyntagen til disse saerlige faktorer maa det paagaeldende toldkontingents faellesskabskarakter imidlertid sikres ved, at der fastsaettes regler for daekning af de behov, som eventuelt maatte opstaa i disse medlemsstater; med henblik herpaa kan disse medlemsstater foretage passende traek paa den oprettede faellesskabsreserve; for i videst muligt omfang at tage hensyn til den faktiske udvikling paa det paagaeldende marked skal denne foerste fordeling foretages i overensstemmelse med hver af de paagaeldende medlemsstaters behov, som udregnes dels paa baggrund af statistiske oplysninger om indfoersler fra tredjelande i en repraesentativ sammenligningsperiode, dels ud fra de oekonomiske udsigter for den paagaeldende kontingentperiode;

da det drejer sig om dyr af ganske bestemte racer, der ikke er specificeret i medlemsstaternes statistiske nomenklaturer, kan de oplysninger om indfoersel, som medlemsstaterne eventuelt giver, ikke betragtes som vaerende tilstraekkeligt noejagtige og repraesentative til at tjene som grundlag for den omtalte fordeling; stillingen med hensyn til udnyttelsen af faellesskabstoldkontingenter for de samme dyr i Faellesskabet samt de af visse medlemsstater opstillede prognoser goer det muligt at anslaa hver enkelt stats importbehov fra tredjelande i den omtalte kontingentperiode til:

Tyskland 1 000 stk.

Frankrig 120 stk.

Italien 4 630 stk.

Det forenede Kongeriges og Irlands behov kan i mangel af praecise oplysninger vurderes til 75 og 25 stk.;

for at tage hensyn til den eventuelle udvikling i indfoerslerne af de paagaeldende dyr i de naevnte medlemsstater, maa dette toldkontingent paa 5 000 stk. deles i to dele, hvoraf den foerste skal fordeles mellem visse medlemsstater, medens den anden skal anvendes som reserve til senere daekning af behovet i disse medlemsstater, naar de har opbrugt deres oprindelige kvote, samt til daekning af behov, som eventuelt maatte

opstaa i de andre medlemsstater; for at yde importoererne i de naevnte medlemsstater en vis sikkerhed er det hensigtsmaessigt at fastsaette den foerste del af faellesskabskontingentet paa et relativt hoejt niveau, som i dette tilfaelde kunne ligge paa 84 % af det samlede kontingent;

disse medlemsstaters oprindelige kvoter vil mere eller mindre hurtigt kunne opbruges; med henblik herpaa og for at udelukke afbrydelser er det vigtigt, at den medlemsstat, der naesten fuldstaendigt har opbrugt sin oprindelige kvote, traekker en supplerende kvote paa reserven; dette traek skal enhver medlemsstat foretage, naar dens supplerende kvote er naesten fuldstaendig opbrugt, saa ofte reserven tillader det; de oprindelige og supplerende kvoter skal gaelde til kontingentperiodens udloeb; denne forvaltningsmaade kraever et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, der navnlig skal have mulighed for at foelge kontingentmaengdens udnyttelsesgrad og underrette medlemsstaterne herom;

hvis der paa en bestemt dato i kontingentperioden er en stoerre restmaengde af den oprindelige kvote til disposition i en af de paagaeldende medlemsstater, skal denne stat overfoere en vaesentlig del heraf til reserven for at undgaa, at en del af faellesskabskontingentet ikke udnyttes i en medlemsstat, medens den kunne udnyttes i andre medlemsstater;

da kongeriget Belgien, kongeriget Nederlandene og storhertugdoemmet Luxembourg er sammensluttet i og repraesenteres af Den oekonomiske union Benelux, kan enhver foranstaltning i forbindelse med administrationen af de kvoter, som tildeles denne oekonomiske union, traeffes af ét af dens medlemmer -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. I perioden fra den 1. juli 1985 til den 30. juni 1986 aabnes der adgang for indfoersel fra tredjelande til Det europaeiske oekonomiske Faellesskab af et faellesskabstoldkontingent paa 5 000 stk. tyre, koeer og kvier, ikke bestemt til slagtning, af foelgende alpine racer: plettet Simmental og Schwyz samt Freiburg henhoerende under pos. ex 01.02 A II i den faelles toldtarif.

2. Adgangen til at nyde godt af dette toldkontingent er betinget af fremlaeggelse:

- for tyre: af stambogsbevis,

- for koeer og kvier: af stambogsbevis eller optagelse paa indfoerelse i »Herdbook« til attestering af racerenhed.

3. Med henblik paa anvendelsen af denne forordning betragtes de foernaevnte dyr, der ikke er slagtet inden for en frist paa fire maaneder fra deres indfoerselsdag, som ikke bestemt til slagtning.

Der kan dog goeres undtagelser: tilfaelde af force majeure behoerigt bevist ved en attestation fra en lokal myndighed med angivelse af aarsagerne til slagtningen.

4. Dette kontingent forvaltes i overensstemmelse med de foelgende artikler.

Artikel 2

Inden for rammerne af det i artikel 1, stk. 1, naevnte kontingent suspenderes tolden i den faelles toldtarif for de i samme stykke omtalte dyr til 4 %.

Artikel 3

1. En foerste del paa 4 200 stk. fordeles mellem de nedenfor anfoerte medlemsstater. Kvoterne gaelder fra den 1. juli 1985 til den 30. juni 1986 med forbehold af artikel 7 og andrager foelgende maengder:

Tyskland 850 stk.

Frankrig 100 stk.

Irland 25 stk.

Italien 3 150 stk.

Det forenede Kongerige 75 stk.

2. Den del, som vedroerer en maengde paa 800 stk., udgoer reserven.

Artikel 4

Saafremt en importoer afgiver meddelelse om en forestaaende indfoersel af de paagaeldende dyr i Den oekonomiske union Benelux, i Danmark eller i Graekenland og anmoder om en andel af kontingentmaengden, traekker medlemsstaten gennem en meddelelse til Kommissionen en tilsvarende kvote i det omfang, den tilbagevaerende kontingentmaengde tillader det.

Artikel 5

1. Saafremt en af de i artikel 3 naevnte medlemsstater har udnyttet sin oprindelige kvote eller - i henhold til artikel 7 - har udnyttet den samme kvote med fradrag af den til reserven overfoerte maengde med 90 % eller derover, traekker den straks ved meddelelse til Kommissionen - saa vidt reservemaengden straekker til - en ny kvote paa 10 % af sin oprindelige kvote, som i givet fald afrundes til naermeste stoerre enhed. 2. Saafremt den anden kvote, der traekkes af en af disse medlemsstater, efter at den oprindelige kvote er opbrugt, udnyttes med 90 % eller derover, traekker denne medlemsstat straks i overensstemmelse med stk. 1, en tredje kvote paa 5 % af sin oprindelige kvote, som i givet fald afrundes til naermeste stoerre enhed.

3. Saafremt den tredje kvote, der traekkes af en medlemsstat, efter at den anden kvote er opbrugt, udnyttes med 90 % eller derover, traekker denne medlemsstat i overensstemmelse med stk. 1 en fjerde kvote paa stoerrelse med den tredje kvote.

Denne fremgangsmaade anvendes, indtil reserven er udtoemt.

4. Uanset stk. 1, 2 og 3, kan medlemsstaterne traekke lavere kvoter end dem, der er fastsat i disse stykker, saafremt der er grund til at antage, at disse kvoter ikke ville kunne opbruges. De giver Kommissionen meddelelse om de grunde, der har foranlediget dem til at anvende dette stykke.

Artikel 6

Tillaegskvoter, som er trukket i medfoer af artikel 5, er gyldige indtil den 30. juni 1986.

Artikel 7

Senest den 1. marts 1986 tilbagefoerer medlemsstaterne til reserven den uudnyttede del af deres oprindelige kvote, som den 15. februar 1986 overstiger 5 % af den oprindelige maengde. De kan tilbagefoere en stoerre maengde, saafremt der er grund til at antage, at denne ikke vil blive udnyttet.

Dog goeres de maengder, for hvilke der er udstedt importcertifikater, som ikke er udnyttede, ikke til genstand for en saadan tilbagefoersel.

Medlemsstaterne giver senest den 1. marts 1986 Kommissionen meddelelse om de samlede indfoersler af de paagaeldende dyr, som de har foretaget til og med den 15. februar 1986 og afskrevet paa faellesskabskontingentet, om de i stk. 2 omhandlede maengder samt i givet fald om den del af deres oprindelige kvote, som de tilbagefoerer til reserven.

Artikel 8

Kommissionen bogfoerer de af medlemsstaterne i henhold til artikel 3, 4 og 5 aabnede kvoter og underretter de enkelte medlemsstater om reservens udnyttelsesgrad, saa snart meddelelserne fremkommer.

Den giver senest den 5. marts 1986 medlemsstaterne meddelelse om den reservemaengde, som efter de under anvendelse af artikel 7 foretagne overfoersler foreligger.

Den drager omsorg for, at det traek, med hvilket reserven opbruges, indskraenkes til den disponible restmaengde, og meddeler med henblik herpaa den medlemsstat, der foretager dette sidste traek, restmaengden.

Artikel 9

Medlemsstaterne traeffer alle noedvendige foranstaltninger til efter aabningen af de supplerende kvoter, som de har trukket i medfoer af artikel 4 eller artikel 5, at muliggoere den fortloebende afskrivning paa deres kumulerede andel i faellesskabstoldkontingentet.

Artikel 10

1. Medlemsstaterne traeffer alle noedvendige foranstaltninger med henblik paa, at kun de dyr, som opfylder de i artikel 1, stk. 1 og 2, fastsatte betingelser, kan nyde godt af det paagaeldende toldkontingent.

2. Medlemsstaterne sikrer importoererne fri adgang til de kvoter, som tildeles dem.

3. Udnyttelsesgraden af medlemsstaternes kvoter konstateres paa grundlag af de indfoersler, som forelaegges i tolden med angivelse til fri omsaetning.

4. Hvis der med henblik paa forvaltningen af kontingentet sker anvendelse af importdokumenter, skal disse tilbagesendes til det udstedende organ hurtigst muligt og i hvert fald inden udloebet af deres gyldighed.

Artikel 11

Saafremt Kommissionen anmoder herom, underretter medlemsstaterne den om de indfoersler, der faktisk er afskrevet paa deres kvoter.

Artikel 12

Medlemsstaterne og Kommissionen arbejder snaevert sammen, for at bestemmelserne i denne forordning overholdes.

Artikel 13

Denne forordning traeder i kraft den 1. juli 1985. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Luxembourg, den 11. juni 1985.

Paa Raadets vegne

F. M. PANDOLFI

Formand

(1) EFT nr. C 48 af 20. 2. 1985, s. 10.

(2) EFT nr. C 122 af 20. 5. 1985, s. 135.