DA Den Europæiske Unions Tidende L 92/21

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 306/2008

af 2. april 2008

om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af mindstekrav og betingelser for gensidig anerkendelse i forbindelse med autorisation af personale, der genvinder visse opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser, fra udstyr

(EØS-relevant tekst)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af 17. maj 2006 om visse fluorholdige drivhusgasser (1), særlig artikel 5, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Med henblik på kravene i forordning (EF) nr. 842/2006 er det nødvendigt at fastsætte regler for uddannelse af personale, der udfører aktiviteter, som potentielt kan forårsage lækager, med udstyr, der indeholder visse fluorholdige drivhusgasser.

(2) Personale, som endnu ikke er autoriseret, men er tilmeldt et uddannelsesforløb med henblik på at erhverve en autorisation, bør i en begrænset periode have tilladelse til at udføre aktiviteter, hvortil der kræves en sådan autorisation, for at tilegne sig de praktiske færdigheder, der kræves til eksamen, under forudsætning af, at autoriseret personale fører tilsyn dermed.

(3) En række medlemsstater har på nuværende tidspunkt ingen uddannelses- eller autorisationsprogrammer. Personale bør derfor have en begrænset periode til at erhverve en autorisation.

(4) Med henblik på at undgå unødigt administrativt arbejde bør det være tilladt at opbygge et autorisationsprogram på eksisterende uddannelsesprogrammer, såfremt de omfattede færdigheder og den omfattede viden samt det pågældende uddannelsesprogram svarer til de mindstekrav, der er påtænkt i denne forordning.

(5) Enheder, som fremstiller eller betjener udstyr, der indeholder opløsningsmidler baseret på fluorholdige drivhusgasser, kan udpeges som evaluerings- eller autorisationsorganer, evt. begge, såfremt de opfylder de relevante krav.

(6) For at undgå unødvendige administrationsomkostninger bør medlemsstater, hvor der på nuværende tidspunkt ikke anvendes opløsningsmidler, der er baseret på fluorholdige drivhusgasser, have ret til ikke at oprette det fulde autorisationsprogram, såfremt den enkelte medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at autorisationer kan udstedes uden ugrundet ophold, hvis en anmodning herom skulle blive fremsat i fremtiden, så der ikke skabes unødige hindringer for at komme ind på markedet.

(7) En eksamen er en effektiv metode til at afprøve, om en kandidat på forsvarlig vis kan udføre de handlinger, som direkte kan forårsage lækager, samt de handlinger, som indirekte kan forårsage lækager.

(8) Officielt udpegede evaluerings- og autorisationsorganer bør sikre, at mindstekravene i denne forordning overholdes, og dermed bidrage til en faktisk og effektiv gensidig anerkendelse af autorisationer i hele Fællesskabet.

(9) Der skal gives meddelelse til Kommissionen om autorisationsprogrammet for de autorisationer, som er genstand for gensidig anerkendelse, i det format, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 308/2008 af 2. april 2008 om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af formatet til meddelelse om medlemsstaternes uddannelses- og autorisationsprogrammer (2).

(10) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 18, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 (3) —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

Denne forordning fastsætter mindstekrav til autorisation af personale, som genvinder visse opløsningsmidler, der er baseret på fluorholdige drivhusgasser, fra udstyr samt betingelser for gensidig anerkendelse af autorisationer udstedt i overensstemmelse med disse krav.

Artikel 2

Autorisation af personale

1. Personale, der udfører aktiviteten som omhandlet i artikel 1, skal have en autorisation som omhandlet i artikel 4.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse i en periode på maksimalt et år for personale, der er tilmeldt et uddannelsesforløb med det formål at erhverve en autorisation, under forudsætning af, at aktiviteten udføres under tilsyn af en autoriseret person.

3. Medlemsstaterne kan beslutte, at stk. 1 i en periode, som ikke må overskride den dato, der er anført i artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 842/2006, ikke finder anvendelse for personale, der forud for den dato, der er anført i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 842/2006, har udført den aktivitet, der er omhandlet i denne forordnings artikel 1.

Dette personale skal i den periode, der er anført i det første afsnit, anses for at være autoriserede for så vidt angår denne aktivitet med henblik på kravene i forordning (EF) nr. 842/2006.

Artikel 3

Udstedelse af autorisationer til personale

1. Et autorisationsorgan som omhandlet i artikel 4 udsteder en autorisation til personale, der har bestået en teoretisk og praktisk eksamen, som tilrettelægges af et evalueringsorgan som omhandlet i artikel 5, og som omfatter de i bilaget anførte mindstekrav til færdigheder og viden.

2. Autorisationen skal som minimum indeholde følgende:

a) navnet på autorisationsorganet, indehaverens fulde navn, et autorisationsnummer og eventuelt udløbsdatoen

b) den aktivitet, som indehaveren af autorisationen er berettiget til at udføre

c) udstedelsesdato og udsteders underskrift.

3. Hvis et eksisterende eksamensbaseret autorisationsprogram dækker de i bilaget anførte mindstekrav til færdigheder og viden og opfylder kravene i artikel 4 og 5, men det tilhørende bevis ikke indeholder de elementer, der er foreskrevet i denne artikels stk. 2, kan et autorisationsorgan som omhandlet i artikel 4 udstede en autorisation til indehaveren af denne kompetence uden at gentage eksaminationen.

4. Hvis et eksisterende eksamensbaseret autorisationsprogram opfylder kravene i artikel 4 og 5 og delvis dækker de i bilaget anførte mindstekrav til færdigheder, kan autorisationsorganerne udstede en autorisation, såfremt ansøgeren består en af et evalueringsorgan som omhandlet i artikel 5 tilrettelagt tillægseksamen i de færdigheder og den viden, som ikke er omfattet af den eksisterende autorisation.

Artikel 4

Autorisationsorgan

1. Der skal ved national lovgivning eller nationale regler oprettes et autorisationsorgan, eller en kompetent myndighed i medlemsstaten eller andre institutioner med bemyndigelse dertil skal udpege et autorisationsorgan, der har tilladelse til at udstede autorisationer til personale, der udfører den i artikel 1 omhandlede aktivitet.

Autorisationsorganet skal være objektivt i udførelsen af sine aktiviteter.

2. Autorisationsorganet fastsætter og anvender procedurer for udstedelse, suspension samt tilbagekaldelse af autorisationer.

3. Autorisationsorganet fører fortegnelser, som gør det muligt at bekræfte status for en person med autorisation. Fortegnelserne dokumenterer, at autorisationsprocessen er gennemført. Fortegnelserne skal opbevares i mindst fem år.

Artikel 5

Evalueringsorgan

1. Et evalueringsorgan, der er udpeget af den kompetente myndighed i en medlemsstat eller andre institutioner med bemyndigelse dertil, tilrettelægger eksaminer for personalet omhandlet i artikel 1. Et autorisationsorgan som omhandlet i artikel 4 kan også fungere som evalueringsorgan.

Evalueringsorganet skal være objektivt i udførelsen af sine aktiviteter.

2. Eksaminer planlægges og struktureres på en sådan måde, at det sikres, at de i bilaget anførte mindstekrav til færdigheder og viden er omfattet.

3. Evalueringsorganet vedtager rapporteringsprocedurer og fører fortegnelser med henblik på dokumentation af de enkelte og samlede resultater af evalueringen.

4. Evalueringsorganet sikrer, at eksaminatorerne ved en prøve har den fornødne viden om de relevante eksaminationsmetoder og eksamensdokumenter samt passende kompetencer på det område, der eksamineres i. Det sikrer også, at alt nødvendigt udstyr, værktøj og materiale er til rådighed i forbindelse med de praktiske prøver.

Artikel 6

Meddelelse

1. Senest den 4. januar 2009 giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om navne og kontaktoplysninger for autorisationsorganer for personale omfattet af artikel 4 og om betegnelser for autorisationer for personale, der overholder kravene i artikel 3, under anvendelse af det i forordning (EF) nr 308/2008 fastsatte format.

2. Hvis der i en medlemsstat ikke anvendes opløsningsmidler baseret på fluorholdige drivhusgasser, kan denne medlemsstat beslutte ikke at udpege et autorisations- eller evalueringsorgan eller begge som omhandlet i artikel 4 og 5, førend behovet for sådanne autorisationer opstår i fremtiden. I så fald skal den pågældende medlemsstat træffe de nødvendige foranstaltninger i den nationale lovgivning for at sikre, at sådanne autorisationer kan udstedes uden ugrundet ophold, hvis en anmodning herom skulle blive fremsat i fremtiden.

Senest den 4. januar 2009 giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om, hvorvidt de har til hensigt at anvende dette stykke, samt om de foranstaltninger, der er truffet for overholdelse deraf. I så fald finder stk. 1 ikke anvendelse.

3. Medlemsstaterne ajourfører den i medfør af stk. 1 indsendte meddelelse med relevante nye oplysninger og indsender den straks til Kommissionen.

Artikel 7

Betingelser for gensidig anerkendelse

1. Gensidig anerkendelse af autorisationer udstedt i andre medlemsstater gælder for autorisationer udstedt i overensstemmelse med artikel 3.

2. Medlemsstaterne kan kræve, at indehavere af autorisationer udstedt i en anden medlemsstat skal tilvejebringe en oversættelse af autorisationen til et andet officielt fællesskabssprog.

Artikel 8

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 2. april 2008. På Kommissionens vegne Stavros DIMAS Medlem af Kommissionen

(1) EUT L 161 af 14.6.2006, s. 1.

(2) Se side 28 i denne EUT.

(3) EFT L 244 af 29.9.2000, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 2007/540/EF (EUT L 198 af 31.7.2007, s. 35).